Monica Mæland (Høyre), 2017-06-06:
Næringskomiteen har avgitt innstilling på Kristelig Folkepartis forslag om å utrede konkurransesituasjonen på norsk sokkel. En samlet komité foreslår at Stortinget skal be regjeringen om å utrede konkurransesituasjonen på norsk sokkel og framtidsutsiktene for norsk leverandørindustri etter de omstillingene industrien har vært igjennom. Jeg synes det er fornuftig å utrede dette, spesielt i lys av den krevende situasjonen næringen har vært i – og som den på mange måter fortsatt er i. Regjeringen vil derfor følge opp dette. Leverandørindustrien har vært en vekstmotor i industrien på 2000-tallet og en driver i den industrielle virksomheten i Norge. Norsk sokkel gir leverandørene et stort hjemmemarked og danner grunnlag for sysselsetting i alle landets fylker. Norsk leverandørindustri har etablert en sterk posisjon også internasjonalt. Oljesektoren er syklisk. Oljeprisfallet i 2014 gjorde at hele næringen måtte gjøre tiltak for å sikre langsiktig bærekraft. Mange bedrifter og rederier hadde rigget seg for en annen framtid enn den vi har opplevd de siste tre årene. Det er del av en global utvikling. Når oljeprisen går ned, må oljeselskapene nødvendigvis stramme inn, og det gjør at konkurransen om oppdragene for leverandørene blir hardere. Vi vet alle at det har vært en krevende tid for både bedrifter og ansatte, og mange bedrifter er fortsatt i en krevende situasjon. Alle aktører har måttet kutte kostnader for å bli konkurransedyktige. Disse kostnadskuttene har vært nødvendige. Uten slike tiltak ville norsk sokkel og norske leverandørbedrifter stått i fare for å miste konkuranseevne internasjonalt. Men selv om kostnadskuttene er nødvendige, må de – og det er alle enige om – skje på en korrekt og skikkelig måte. I en slik situasjon er det rimelig at alle bidrar, og at belastningen fordeles mellom aktørene. Da vi hadde denne debatten i fjor høst, var det flere fra leverandørindustrien som tok opp at de opplevde enkelte oljeselskaper som krevende og til dels urimelige aktører. De mente at nødvendige kostnadskutt i for stor grad ble veltet over på leverandørindustrien, og det ble oppfattet som om den dominerende stillingen ble utnyttet. I etterkant av diskusjonen i fjor var det en dialog mellom Statoil og leverandørindustrien. Det var bra. På bakgrunn av de store felles utfordringene som hele sektoren står overfor i tiden framover, bør vi fortsette dialogen mellom alle aktører i sektoren. En utredning av situasjonen og framtidsutsiktene for norsk leverandørindustri kan bidra til dette. Petroleumsvirksomheten er en bærebjelke i norsk økonomi og vil fortsatt være det i mange tiår framover. Den er Norges klart største næring målt i verdiskaping, statlige inntekter, investeringer og eksportverdi og bidrar derigjennom til å finansiere vår velferdsstat. Det er imidlertid også en gjensidig avhengighet i næringen, og ryddig dialog og gode prosesser er viktig når krevende innstramninger skal gjennomføres. Det er avgjørende at næringen selv bidrar til dette. Fra regjeringens side jobber vi for økt aktørmangfold på norsk sokkel, bl.a. gjennom leterefusjon-, TFO- og prekvalifiseringsordningene. Det har gitt resultater. Antall aktører på norsk sokkel har nær doblet seg siden tidlig på 2000-tallet. Jeg vil avslutte med å peke på at noen deler av sektoren er hardere rammet enn andre, men for noen er det nå tegn på at aktivitetsnivået er på vei opp igjen. Slike omstillinger er smertefulle mens de pågår, men kan på lengre sikt føre til både effektivisering og innovasjon. Jeg er opptatt av at konkurransesituasjonen på norsk sokkel er god, og at vi kommer oss trygt gjennom en krevende situasjon.