Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1998-12-17:
Norske forbrukere så vel som forbrukere i andre europeiske land er svært opptatt av at det som ligger i kjøle- og frysediskene, holder høy kvalitet. Forbrukerne skal vite at det som ligger i disken, er undergitt kontrollsystemer som er optimale for at varene skal holde en absolutt topp kvalitet. Blant annet av denne grunn er det viktig at vi opprettholder strenge krav til matkvalitet og internasjonal handel med matvarer. Dette forutsetter en meget streng og effektiv kontroll av dyr og matproduksjon. Slik jeg forstår St.prp. nr. 6 for 1998-99 har Regjeringen oppnådd tre veldig viktige ting: en styrket kontroll med og oppfølging av import av levende dyr og animalske produkter det å hindre en mer omfattende veterinær grensekontroll ved eksport av norsk fisk og fiskeprodukter å styrke samarbeidet mellom norske veterinærmyndigheter og veterinærmyndighetene i det øvrige EØS-området Sammen med den fremforhandlede avtalen kompenserer hyppigere og mer omfattende nasjonale kontroll- og overvåkingsprogrammer bortfallet av grensekontrollen. På en rekke områder blir kontrollen sågar styrket. Høringene som ble gjennomført, føler jeg styrket nettopp et slikt utsagn. Vår fiskeeksport har møtt betydelige problemer på grunn av at bestemmelsene om veterinær grensekontroll ikke ble tatt med i EØS-avtalen. Selv om Norge forpliktet seg til å ha de samme helse- og hygienekrav, ble fisken stoppet for kontroll ved innførsel til EU-markedene. Norge eksporterer fisk til en verdi av 15-16 milliarder kr til EU-området, dvs. ca. 60 pst. av all norsk fiskeeksport. På grunn av disse problemene startet de daværende EFTA-landene et arbeid for å finne en løsning på grensekontrollspørsmålet allerede i 1992-93. Siden den gang har Sverige og Finland sluttet seg til EU. EU-landene har i tillegg harmonisert sine bestemmelser knyttet til dyr og animalske produkter internt i EU og skjerpet sin grensekontroll ved import fra tredjeland. Fra en gjennomsnittlig kontrollfrekvens når det gjelder eksporterte fiskepartier på 3-5 pst. legges det nå altså opp til en kontroll av 20-50 pst. av partiene. På bakgrunn av de forhandlingene som har vært ført mellom EU og EFTA-landene, har imidlertid EU benyttet den samme frekvens som tidligere for varer fra Norge og Island. Skulle Stortinget i dag si nei til denne avtalen, er nådetiden over, og Norge vil bli behandlet som et tredjeland. Konsekvensene for fiskerinæringen blir dramatiske. Etter mitt skjønn er det det denne debatten dreier seg om, å sikre at vi får et kontrollregime som sikrer dyrehelsen og matvareimporten minst like godt som det vi har i dag. Så langt jeg kan se av proposisjonen, godtgjøres det på en absolutt tilfredsstillende måte. Det har vært etterlyst dokumentasjon i forhold til konsekvensene for fiskeindustrien. La meg si det slik at bare det å leve med risikoen for at EU skulle ta i bruk den hjemmelen de har til en så omfattende detaljkontroll av temperatur, vekt, emballasje, ja sågar hjemmel for å teste varepartiet ved koking, er noe det er klart at fiskeindustrien på død og liv vil prøve å unngå. Når vi da på den ene siden står overfor en slik risiko, og vi på den annen side et kontrollregime som fullt ut sågar mer enn kompenserer for bortfallet av grensekontrollen, kan ikke jeg med min beste forstand se det annerledes enn at fornuften tilsier at dette bør vi gjøre. Og når det da i tillegg er en nei-regjering utgått fra partier som tidligere var imot hele denne ordningen, som har sørget for dette, svekker ikke det akkurat tilliten til det resultatet som foreligger. Når det på Eidsvolls plass i dag er tillyst en demonstrasjon, og det ikke er flere demonstranter enn det er journalister, viser det kanskje at Senterpartiet har nådd toppen når det gjelder å få forståelse for hva som vil vederfares dette landet hvis vi skulle gå inn på noe slikt som dette. Jeg tror stikkordet i forhold til fiskeindustrien er «usikkerhet». Og når da Regjeringen på en slik utmerket måte har dokumentert hvilket kontrollsystem vi får isteden, er det ingen grunn til at vi skal utsette norsk fiskeeksport for den risikoen det er at norske trailere kan bli stående på grensen i timevis. Jeg vil gjenta det jeg sa i stad i forhold til Enoksens argument om at dette var et element i norsk fiskeindustri – jeg hørte at Bastesen også nevnte det i sitt innlegg – at disse påstandene i hvert fall ikke har nådd fram til komiteen.