Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-02-11:
Det kunne vært fristende å starte en debatt om togproblemene og de kortsiktige utfordringene vi står overfor, men det er ikke det denne saken dreier seg om. Jeg synes det var ganske interessant å høre på representanten Gorm Kjernli. Han skryter hemningsløst av at tallenes tale er klar – ja, det er jo slik at vi faktisk gjør det. Jeg registrerer at det meste har stått stille på jernbanen de siste ukene. Så registrerer jeg at det Gorm Kjernli er mest opptatt av, er å skyte på alle andre. Nå har altså denne regjeringen sittet i fire og et halvt år. De som satt i transportkomiteen i hele forrige periode, skyldte alltid på den forrige regjeringen. Jeg tror kanskje at man snart – etter fire og et halvt år – bør begynne å ta ansvar for det man driver med selv, og det handler faktisk om man er villig til å øke bevilgningene, og om hvor mye man er villig til å øke bevilgningene. Det er det det handler om, og det er en politisk beslutning. Der er Fremskrittspartiet veldig klart og tydelig. I vårt alternative statsbudsjett og i vår alternative nasjonale transportplan har vi foreslått et kraftig løft både til vei og jernbane. Jeg er glad for at Høyre nå har tatt opp denne viktige saken i Stortinget. Dette er jo en litt mer langsiktig sak. Fremskrittspartiet fremmet et liknende forslag om omorganisering av Jernbaneverket i 2007, men den gang fikk det bare Fremskrittspartiets stemmer. At Høyre nå har snudd i saken, synes jeg lover veldig godt for framtiden, og det er en god samarbeidsinvitt til en ny regjering. Jeg vil også understreke at det er og har vært et veldig godt samarbeidsklima i behandlingen av denne viktige saken. Mens NSB og de andre togselskapene de siste årene har konkurranseorientert seg, virker det som om Jernbaneverket ikke helt har klart å følge med i timen. Punktligheten for persontog har faktisk falt siden 2005, bl.a. grunnet økt trafikk på skinnene, og det er ingen tvil om at dette bare kan løses gjennom investeringer i infrastruktur og en konkurranseorientering av Jernbaneverket. Jernbaneverket bør omorganiseres i to selskaper – to selskaper for å skille mellom rollene som staten som utbygger og staten som eier. En slik organisering bør gjøre det mulig å ta opp lån til større sammenhengende utbygginger, uavhengig av de årlige budsjettene. Samtidig vil årlig forfall synliggjøres gjennom avskrivninger på eksisterende jernbanelinjer. Dette dreier seg også om penger, og la det ikke være noen tvil om – som jeg sa tidligere – at Fremskrittspartiet setter av pengene som trengs. I vårt alternative statsbudsjett for 2010 har vi satt av 6,8 milliarder kr mer enn det Regjeringen har lagt inn. Dette er penger som vi trenger for å ta helt nødvendige investeringer og vedlikehold på jernbanenettet. Blant annet ønsker vi å gjøre dette gjennom en statlig låneordning til samferdselsformål. Det er jo noe av hele poenget med å omgjøre Jernbaneverket til selskaper, nemlig at de skal få muligheten til å ta opp lån, og på den måten forsere viktige utbyggingsprosjekter, uten at de er avhengige av bevilgningene i de årlige statsbudsjettene. Som sagt synes jeg det er litt spesielt – jeg må litt tilbake til den nåværende situasjonen. Tidligere samferdselsminister Liv Signe Navarsete innkalte til krisemøte med Jernbaneverket og NSB i august 2007, i februar 2008 og i oktober 2008. Samferdselsminister Magnhild Meltveit Kleppa fulgte opp med nytt krisemøte den 7. januar 2010. Krisemøtene hjelper åpenbart ikke. Vi må ta grep som virkelig monner, både når det gjelder organiseringen av Jernbaneverket, og ikke minst når det gjelder nivået på investeringene, der det er flaskehalser i systemet. Oppsplitting og markedsorientering av Jernbaneverket er et tiltak som virkelig vil monne, og som vil sørge for at vi får et jernbanenett som er på stell igjen. Jeg vil derfor legge fram Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.