Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2010-01-20:
Diskusjonen om lokalsykehusenes plass i helsetjenesten er ikke ny. Sykehusstrukturen sto sentralt allerede i St.meld. nr. 9 for 1974–1975, Sykehusutbygging m.v. i et regionalt helsevesen. Landet skulle deles i fem regioner med lokal-, sentral- og regionsykehus. Lokalsykehusene skulle dekke behovet for vanlige tjenester innen indremedisin og kirurgi, ofte også fødselshjelp, og med røntgen, laboratorie- og anestesiservice som støttefunksjoner. Sykehusstrukturen og begrepet lokalsykehus har endret seg over tid som følge av endringer i samferdsel og kommunikasjon, bosettingsmønster og faglig utvikling. Mindre sykehus omtales ofte som lokalsykehus, mens større sykehus har både lokalsykehusfunksjoner og mer spesialiserte funksjoner. Det er ingen entydig definisjon av hvilke tilbud og hvilke personellgrupper et lokalsykehus skal ha. Ifølge Nasjonal helseplan i inneværende periode, 2007–2010, skal tjenestene ved lokalsykehusene konsentreres om behovene til store sykdomsgrupper, til pasienter som trenger tett oppfølging, og til behandling som ikke krever utpreget spisskompetanse. Dette gjelder bl.a. pasienter med kroniske sykdommer og syke eldre med sammensatte lidelser. Ved behandlingen av revidert nasjonalbudsjett for 2008 sluttet Stortinget seg til Regjeringens redegjørelse om ramme for utvikling av lokalsykehusene innen den helhetlige behandlingskjeden, med særlig vekt på akuttfunksjonene. I oppdragsdokumentene til regionale helseforetak for 2010 har jeg pekt på at det er nødvendig med fortsatt utvikling og omstilling av tilbudet i spesialisthelsetjenesten, dette for å møte endringer i sykelighet, endringer i alders- og befolkningssammensetning, ny medisinsk teknologi og endret pasientrolle. Arbeidet med bedre arbeidsdeling mellom sykehus skal videreføres. Ved behandling av St.meld. nr. 12 for 2008–2009, En gledelig begivenhet, støttet Stortinget et forslag om at de regionale helseforetakene – i samarbeid med berørte kommuner – skulle utarbeide flerårige helhetlige og lokalt tilpassede planer for fødetilbudet i regionen. Regionale helseforetak er underrettet om at eventuelle planer om strukturendringer i fødselsomsorgen må vente til slike planer er utarbeidet. Det har tidligere statsråd Bjarne Håkon Hanssen opplyst i svar på skriftlig spørsmål til Stortinget. De regionale helseforetakene har frist til 1. juli med å utarbeide slike planer. Jeg er kjent med at regionale helseforetak har satt i gang prosesser for å utvikle og omstille spesialisthelsetjenesten, herunder funksjonsdeling mellom sykehusene. I Soria Moria-erklæringen åpner Regjeringen for at enkelte sykehus skal kunne gjøre andre arbeidsoppgaver enn i dag, bl.a. sett i sammenheng med Samhandlingsreformen. Dagens desentraliserte sykehustilbud skal opprettholdes. Dette vil sikre nærhet til akuttfunksjoner og fødetilbud, selv om slike tilbud ikke gis ved alle sykehusene. Gjennom Prop. 1 S har jeg varslet Stortinget om at Nasjonal helse- og omsorgsplan skal legges frem i 2010. Planen er et virkemiddel for å realisere og videreutvikle nasjonal helse- og omsorgspolitikk. Samhandlingsreformen skal konkretiseres i helse- og omsorgsplanen. Det er naturlig at lokalsykehusenes fremtidige rolle omtales her.