trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Resultata er offentlege. Og ein må jo lure på om representanten Høie meiner at det har vore lite diskusjon om skulen den siste tida, basert på dei nasjonale prøvene. Mitt inntrykk er det stikk motsette: Eg trur vi skal leite lenge etter å finne ein kommune i Noreg som ikkje har diskutert korleis det står til med skulen - noko som er veldig positivt - og den vellukka gjennomføringa av nasjonale prøver er ein medverkande grunn til det. Éin sentral grunn er at no unngjekk vi at elevar boikotta, og at lærarar vart misnøgde. Vi må altså ha oppslutnad blant dei som skal gjennomføre prøvene, og dei som skal ta dei, for at resultat og oppmøte skal verte slik at vi kan bruke prøvene og nettopp få til den debatten. No kan dei brukast til forbetring, og vi får debatt. Vi har altså vellukka nasjonale prøver med den raud-grøne regjeringa, i motsetnad til med den førre regjeringa.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
I dag jobbar om lag 20 000 førskulelærarar i norske barnehagar, men vi treng fleire. Om lag 3 000 stillingar som pedagogiske leiarar og styrarar i barnehagen er dekte av personar utan førskulelærarutdanning. Det problemet er svært ujamt fordelt over landet. Det er ei svært stor utfordring i Oslo og Akershus, men i store delar av landet elles er delen som arbeider på dispensasjon, heldigvis betydeleg mindre. Regjeringa har utarbeidd ein strategi for å rekruttere fleire førskulelærarar til barnehagen for perioden 2007-2011. Å få førskulelærarar som arbeider i andre sektorar, tilbake til barnehagen, er eitt av hovudmåla i strategien. Fokuset fram til no har vore å auke studiekapasiteten på førskulelærarutdanninga og på rettleiing og oppfølging av nyutdanna førskulelærarar. Vi har sett ned ei arbeidsgruppe med sentrale aktørar i sektoren som skal kome med innspel til tiltak for å auke rekrutteringa av førskulelærarar til barnehagen. Ei av hovudutfordringane dei skal sjå på, er korleis vi skal få førskulelærarar som arbeider i andre sektorar, tilbake til barnehagen. Om lag 40 pst. av alle førskulelærarar arbeider faktisk i andre yrke. Opplæringslova opnar for at førskulelærarar kan arbeide frå 1.-4. trinn i grunnskulen. Dei siste åra har det vore ein nedgang i delen førskulelærarar som arbeider i skulen. I 2000 arbeidde 26 pst. av dei yrkesaktive førskulelærarane i grunnskulen, mens i 2005 var delen redusert til 19 pst. Førskulelærarane utgjer i dag om lag ein fjerdedel av utførte årsverk i dei fire første trinna i grunnskulen. Dei fleste av desse har vidareutdanning retta inn mot undervisning på barnetrinnet og utgjer eit viktig supplement til kompetansen i grunnskulen. Eg trur at det viktigaste tiltaket for å få fleire førskulelærarar tilbake til barnehagen først og fremst er at barnehageyrket vert framstilt positivt. I tillegg er det viktig at barnehagen tilbyr eit godt og inspirerande arbeidsmiljø og gode arbeids- og lønsvilkår, men dette er ei sak mellom partane i arbeidslivet. Regjeringa si sterke fokusering på barnehage dei siste åra har medverka til at fleire ønskjer å bli førskulelærarar. Dei siste åra har det vore sterk auke i søkninga til førskulelærarutdanninga, og fleire av dei nyutdanna startar med å arbeide i barnehage. Kvalifisert personale i barnehagen er ein viktig faktor for å sikre god kvalitet i norske barnehagar. Eg har stor tru på at satsinga vår på rekruttering av førskulelærarar til barnehagen vil bere frukter, og at vi om nokre år vil ha god dekning av førskulelærarar i norske barnehagar.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Eg vil nok seie at for SV og Regjeringa har det vore viktig å fokusere veldig sterkt på kvalitet samtidig som vi byggjer fleire plassar og set ned prisen. Det er klart at det har vore krevjande med den veldige utbyggingstakten vi har hatt, men då bør vi leggje merke til at den delen av dei tilsette som er førskulelærarar og som jobbar i barnehagane, faktisk har vore stabil trass i ein veldig vekst i talet på tilsette dei siste åra. Ved ei utflating av utbyggingstakten har vi eit godt håp om at den delen stig - ikkje minst fordi søkninga er sterk, fråfallet i utdanninga har gått ned og fleire som gjer ferdig utdanninga, går ut i arbeid. Eit viktig tiltak her er det som representanten Thommessen nemner, og det er mange i dag som fokuserer på det rundt omkring i landet: Korleis skal ein få assistentar og andre som er i barnehagen - i ulike parallelløp mens dei jobbar eller har permisjon - til å ta pedagogisk utdanning for så å halde fram? Det vil vere ei viktig rekrutteringskjelde i åra framover.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Dei førskulelærarane som jobbar i grunnskulen, gjer ein viktig og strålande jobb, og vi er heilt avhengige av dei for å ha så mange kompetente lærarar som vi har. I all hovudsak dreiar det seg om personar som har vidareutdanning retta inn mot undervisning på barnetrinnet. Dei utgjer dermed eit viktig supplement til den kompetansen vi har dei første åra. Så er det slik at denne delen har gått ein god del ned, som tidlegare nemnt, mens vi har halde oppe delen førskulelærarar blant tilsette i barnehagen. Det er nødvendig for oss å sjå på korleis fleire av førskulelærarane går til barnehagen og jobbar der, men det er viktig å merke seg at svært mange med førskulelærarutdanning verken jobbar i barnehagen eller i skulen. Det er også ei betydeleg utfordring å ta tak i.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Det er eit mål for Regjeringa at norsk utdanning skal vere god, og det er òg eit mål for nasjonen å hevde seg i internasjonalt samarbeid. Internasjonaliseringa i skulen dreier seg i stor grad om å gje unge menneske den kompetansen dei treng for å lukkast i samfunnet i dag og i morgon. Internasjonalisering vil kunne føre til at elevane og lærarane utviklar solidaritet med elevar og lærarar i område med svakare føresetnader for å lukkast i den globale konkurransen. Målet om internasjonalisering, som inkluderer internasjonal forståing hos norske elevar og lærlingar, er heimla i opplæringslova og den generelle delen av læreplanen. I fleire stortingsmeldingar og i læreplanane for norsk grunnopplæring finn vi omtale av kor viktig det er med internasjonalisering. Vi ser på internasjonalisering av norsk utdanning som ein integrert del av norsk utdanningspolitikk. Den skal stimulere til den faglege utviklinga til elevane og lærlingane. Kompetanse i språk og kunnskap om framande kulturar er viktig for at samfunnet og spesielt næringslivet, som melder at å kunne berre engelsk ikkje er nok, skal kunne fungere i ein open verdsøkonomi. For at nyutdanna skal vere kvalifiserte for eit stadig meir internasjonalt samfunns- og næringsliv, trengst det endå meir kompetanse enn det ein får i dag. Vi er opptekne av god språkopplæring og av at fleire og fleire elevar skal velje å fordjupe seg i framandspråk i den vidaregåande opplæringa. Fordi vi er opptekne av internasjonalisering og god språkopplæring, har vi no slått saman programområda for språkfag, samfunnsfag og økonomi i den vidaregåande skulen for å få fleire til å velje språk. Andre tiltak vil verte drøfta i den komande språkmeldinga. Heldigvis vel fleire og fleire framandspråk i ungdomsskulen. Noreg tek del i EU sitt program for livslang læring, LLP. Det er eit program som vender seg m.a. til barn og unge i grunnopplæringa, inkludert barnehagane. Lærarar og elevar som har teke del i dette programmet, eller i dei tidlegare utdanningsprogramma på ein eller annan måte, t.d. gjennom utveksling, melder om auka motivasjon for læring og kunnskap om andre kulturar og folk. Til slutt vil eg igjen nemne at ei eiga stortingsmelding om språk snart vil verte lagd fram, og at det på eit seinare tidspunkt vil verte presentert ei melding som omhandlar internasjonalisering i utdanninga. Vi meiner at internasjonalisering og globale dimensjonar i opplæringa medverkar til at lista ligg høgt, og at dette vil kunne føre til auka respekt, openheit, toleranse og demokratisk sinnelag hos elevane, saman med ei styrking av den interkulturelle dialogen.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Vi brukar jo betydelege ressursar på å følgje med på utviklingstrekk i det enkelte fag i andre land, for nettopp å vurdere kva vi kan lære av korleis skulen fungerer i andre land. I tillegg tek vi del i ei rekkje internasjonale undersøkingar - som eg reknar med at representanten òg er kjend med etter debatten den siste tida - som i seg sjølv fungerer som samanlikningsgrunnlag og dermed inspirerer til å lære av korleis ein gjer det i andre land. Så vil eg i tillegg vise til at nokre fag i seg sjølv har eit internasjonalt element. Særleg vil den styrkinga av språkfaga som vi treng framover, vere veldig viktig for internasjonaliseringa både i skulen og ikkje minst i næringslivet og elles i samfunnet.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Språkmeldinga vil nok gje høve til å bore litt djupare i det spørsmålet enn det neste minuttet tillèt, men eg vil kort seie: Vi veit at vi har ei betydeleg framandspråkutfordring i Noreg. Næringslivet melder om at mange saknar god nok engelskkompetanse, men òg kompetanse i andre språk. Særleg er tysk eit språk ein har stort behov for i norsk næringsliv, der det ikkje er mange nok med god nok kompetanse. Derfor er eg oppteken av andre framandspråk på barnetrinnet, og eg er veldig glad for den auken ein ser på ungdomstrinnet. Det er svært bekymringsfullt det vi no ser i vidaregåande opplæring, der vi nesten har ei halvering av talet på dei som vel språk. Derfor er eg oppteken av tiltak der som kan betre situasjonen. Så må vi òg vere opptekne av det same innafor høgare utdanning, ikkje minst at vi klarer å få fram dyktige lærarar innafor dei sentrale språkfaga i ungdomsskule og vidaregåande opplæring i åra framover.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Det er brei semje om at læraren er den viktigaste enkeltfaktoren for god læring hos elevane. Rekruttering av mange nok og gode nok lærarar til grunnskule og vidaregåande opplæring er noko av det eg er mest oppteken av i det vidare arbeidet for ei god grunnopplæring. Det einaste som er like viktig, er arbeidet med å utvikle og ta godt vare på dei 90 000 lærarane vi har i skulen. Eg er glad for at representanten Halleraker er oppteken av lærarrekruttering, men eg vil på det sterkaste tilbakevise påstanden om at eg og Regjeringa er passive i denne saka. Det er derimot viktig for meg at dei tiltaka vi set i verk, skal vere kunnskapsbaserte og grundig gjennomtenkte, og at det er fleire ulike faktorar som påverkar rekrutteringa til læraryrket. Statistisk sentralbyrå har modellar for framskriving av utviklinga innan fleire yrke, m.a. læraryrket. I 2005 gjennomførte dei på oppdrag frå departementet den såkalla LÆRARMOD, der dei vurderte behovet for lærarar på bakgrunn av visse variablar på tilbods- og etterspurnadssida. Funna deira gav ikkje grunn til sterk uro for talet på lærarar i skulen. Men fordi vi veit at situasjonen er i endring, har vi no bestilt ein ny versjon av LÆRARMOD, basert på eit oppdatert kunnskapsgrunnlag. Resultata er venta om ikkje lang tid. På bakgrunn av det vi då får vite, vil eg vurdere om det er nødvendig å setje i verk særskilde tiltak. For at unge menneske skal ønskje å verte lærarar, må skulen vere attraktiv som arbeidsplass, og lærarutdanningane må vere gode utdanningar. Som Stortinget veit, går vi no gjennom allmennlærarutdanninga med sikte på endringar i struktur og innhald, slik at heilskap og kvalitet skal prege tilbodet. Vi vil leggje rammene for ei ny lærarutdanning fram for Stortinget til hausten. Vidare utvikling av kvalitet i skulen er ei sentral utfordring, både på nasjonalt og på lokalt nivå. I staden for å drive med svartmåling av situasjonen og klandre lærarane skal vi leggje til rette for betre kompetanseutvikling og gode rammer omkring opplæringa. Eg er glad for at skulen vert mykje omtalt for tida. Vi får ikkje stor tilstrøyming til læraryrket dersom skulen i alle samanhengar blir framstilt som elendig, eller ein snakkar om ei krise, som eg har lagt merke til at enkelte gjer. Det er det ikkje. Og vi skal byggje vidare på dei kvalitetane som vi har i skulen. Eg ser ikkje bort frå at rekrutteringsplanar kan vere eit godt tiltak. Eg meiner òg at heilskapleg og målretta satsing på ein god skule og gode lærarutdanningar er ein langsiktig måte å rekruttere lærarar på. Eg vil setje meg nøye inn i kva tiltak som er nødvendige, både dei langsiktige, målretta og systematiske og dei meir kortsiktige, retta mot situasjonen i næraste framtid, når vi får eit oppdatert kunnskapsgrunnlag frå Statistisk sentralbyrå.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Eg har lese statsministerens nyttårstale særs grundig. Der står det ingenting om krise. Talen seier tvert imot at det er mykje bra i norsk skule, men at vi har store utfordringar og må ha forbetringar. Eg har òg lese i Dagbladet at leiaren i utdanningskomiteen, frå Høgre, skriv at det er krise. Eg trur altså ikkje at framstillingar av typen «krise» og «leikeskule» eller det å spreie mytar om skulen og dermed skulde på dei som jobbar der i dag, er vegen å gå, tvert imot. Vi må som ansvarlege leiarar byggje opp eit ønske om eit engasjement blant unge menneske for å verte lærarar, og vi må byggje opp og motivere dei som jobbar i skulen, dei lærarane som faktisk skal ta tak i dei utfordringane vi no har framover. Så gjentek eg berre at eg synest det er interessante forslag som har kome om ein rekrutteringsplan, og at eg kjem til å sjå nærare på både kortsiktige og langsiktige tiltak, spesielt etter at det oppdaterte kunnskapsgrunnlaget frå Statistisk sentralbyrå vert presentert.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Representanten kan vente at det framleis vil vere eit engasjement for å rekruttere nok dyktige og motiverte lærarar til skulen i tida framover. Eg kjem til å setje meg inn i og bruke tid på korleis situasjonen er når vi har eit oppdatert kunnskapsgrunnlag. Basert på det vil vi vurdere gode tiltak for å rekruttere lærarar i åra framover.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Tildelinga av kompetanseutviklingsmidlane til kommunar og fylkeskommunar i samband med Kunnskapslyftet skjer innanfor rammene av «Kompetanse for utvikling. Strategi for kompetanseutvikling i grunnopplæringa 2005-2008». Strategien er utarbeidd i samarbeid med partane for å dekkje kompetansebehov knytte til Kunnskapslyftet. Med tildelinga av midlane følgjer ei rekkje føringar, føresetnader og informasjons- og oppfølgingstiltak som skal sikre at midlane vert brukte innanfor rammene av strategien. Føresetnadene som ligg i sjølve strategien, er at den enkelte skulen og lærebedrifta skal vurdere kva tiltak som bør prioriterast for å kunne gjennomføre reformaein skal sørgje for medverknad og medavgjerdein skal samarbeide med partaneein skal søkje fagleg støtte frå relevante fagmiljø ein skal rapportere til fylkesmannen om gjennomføringa av bruk av ressursar Så til føresetnaden om politisk vedteken strategi og årsplan. For å få utbetalt midlane er det ein føresetnad at kommunar og fylke tek hand om sitt ansvar for kompetanseutvikling gjennom politisk vedtekne planar. Det inkluderer ein strategi for perioden 2005-2008 og ein årsplan for kvart budsjettår, med konkrete tiltak og eigenfinansiering for kommunar og fylke. Så er det ein føresetnad at lokal forankring skal sikrast før utbetaling. Det er lagt inn som ein ekstra føresetnad for å få utbetalt midlar at kommunar og fylke skal orientere fylkesmannen om korleis dei har sikra at lokal deltaking og forankring på den enkelte lærestaden vert teken hand om. Føresetnadene står i informasjonsbrev om tildelinga i januar. Kvart år i utdanningsperioden sender Utdanningsdirektoratet ut eit informasjonsbrev til fylkesmennene som går i kopi til alle kommunar og fylkeskommunar i samband med tildeling av midlane. I brevet gjer direktoratet merksam på føresetnadene som ligg i strategidokumentet, og som er knytte til politisk vedtekne planar om lokal forankring. Så er det krav om årleg rapportering om bruk av midlar og gjennomføring av tiltak. Det er ei følgjeevaluering i samband med strategien. Det er Fafo som gjennomfører årlege rapportar. Regionale samarbeidsforum er etablert i dei fleste fylka mellom partane på fylkesnivå. Så eg føler meg rimeleg trygg på at føresetnadene som ligg i strategien, vil føre til at lærarane sin kompetanse i samband med innføringa av Kunnskapslyftet vil verte godt sikra og forbetra.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Representanten Aspaker har heilt rett i at det å implementere - eller setje ut i livet - ein omfattande kompetanseplan og ein strategi som dette, og bruke statlege midlar godt, der vi samtidig veit at det er betydelege lokale midlar frå kommunar og fylkeskommunar inne i biletet, er veldig krevjande å få godt til på alle skulane i landet. Eg veit at mange stader fungerer det godt, men eg veit sjølvsagt òg at det er krevjande å få til å setje det ut i livet like godt andre stader. Derfor er det eit kontinuerleg arbeid der vi er avhengige av alle ledd i kjeda for å få det til. Vi har eit omfattande planverk og system for å kvalitetssikre nasjonalt. Det veit vi at òg kommunar og fylkeskommunar har. Heilt ned til den enkelte skulen har ein merksemd på det. Men vi veit sjølvsagt at ein ikkje får til alt like godt alle stader.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Som sagt er det ei følgjeevaluering av dette, som vi er veldig opptekne av skal vere veldig grundig og god. Det vil vere nødvendig å rapportere tilbake om korleis gjennomføringa av kompetanselyftet har gått. Så vil eg seie om utfordringane at i tillegg til å sørgje for at det er ein klar strategi som er forankra i og skjer på den enkelte skulen, møter vi òg utfordringar knytte til oppfølginga av den kompetansen som blir opparbeidd gjennom etterutdanning: at det på den enkelt skulen er tid til å vidareutvikle han, at han vert forankra i leiinga på skulen, at ein får inn vikarar for lærarar som skal bruke arbeidstid på dette, og andre ting. Eg jobbar med korleis vi skal gjennomføre siste delen av lyftet. Det vil vere nødvendig med ei grundig evaluering om korleis det har gått, og det har Fafo hovudansvaret for.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Som både forgjengaren min og eg har peika på fleire gonger, er fråfall i vidaregåande opplæring eit problem Regjeringa er særs merksam på. Dette var eit av hovudområda i St.meld. nr. 16 for 2006-2007, og det har vore eit satsingsområde i budsjettet. Når vi veit at ein av fire ikkje fullfører på normert tid, er dette ikkje berre eit skuleproblem, men òg eit problem for heile samfunnet. For å gjere noko med problemet har det vore sett i gang fleire konkrete tiltak, og lat meg nemne nokre. For det første tidleg innsats i grunnskulen. Vi veit at ein stor del av dei som ikkje fullfører vidaregåande opplæring, har gått ut av grunnskulen utan å tileigne seg nok kunnskapar. Alle som skal begynne i vidaregåande skule, må ha nok kompetanse til å gjennomføre opplæringa. Vi må derfor auke timetalet i barneskulen - som vi gjer no, med 5 timar i år - og leggje vekt på dei grunnleggjande ferdigheitene, som lesing, skriving og rekning. Vi jobbar òg med betre rådgiving. Vi veit at mange av dei som avbryt utdanninga si, seier dei valde feil og var umotiverte. Mange veit ikkje kva dei går til når dei begynner i vidaregåande opplæring. Gode utdanningsval er avhengig av kvalifisert rettleiing. For å styrkje rådgivinga vil vi ved forskrift dele henne inn i ein sosialpedagogisk del og ein yrkes- og utdanningsdel. Vi vil lage rettleiande kompetansekrav og starte forsøk med individuelle utviklingsplanar. I tillegg har vi i 2008 løyvd 27,5 mill. kr til at rådgivarar i vidaregåande skule skal hjelpe rådgivarar i ungdomsskulen, og 10 mill. kr til satsing på partnarskap i fylka. Mange etterlyser kortare og meir praksisretta løp som gir ein kompetanse arbeidslivet etterspør. Vi har i haust derfor sett i gang eit utviklingsprosjekt der partane i arbeidslivet arbeider saman med tre fylkeskommunar. Dei gir eit tilbod om ei toårig utdanning der hovuddelen av opplæringa går føre seg i bedrifta - altså eit praksisbrev. Så er det programmet «Kunnskapsløftet - fra ord til handling». Det er ei satsing som skal setje fleire skular i stand til å skape eit betre læringsmiljø og god fagleg og sosial utvikling for elevane. For 2007 var auka gjennomføring av vidaregåande opplæring eitt av tre tema i programmet. Til slutt vil eg peike på talet på læreplassar. Det er ei stor utfordring at ein del elevar ikkje har fått læreplass når dei har skulla ut i lære. Gjennom vedvarande vekt på samarbeid med bransjane og Samarbeidsrådet for yrkesopplæring, SRY, kampanjar og pålegg til statleg sektor har vi i år fått ein betydeleg auke i formidlingstala. Men framleis er det mange som ikkje får den læreplassen dei treng, så det arbeidet må halde fram i åra framover. Så ja, eg kan stadfeste at vi kontinuerleg arbeider med å få fleire elevar og lærlingar til å fullføre opplæringa si, og at tiltak knytte til dette står høgt på prioriteringslista mi.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Ja, vi har mange viktige spørsmål når det gjeld rådgiving. Eitt av dei er altså samarbeid mellom den vidaregåande skulen og grunnskulen. Der vil vi sjølvsagt sjå på kvar vi skal gå vidare med den prøveordninga som er. Så vil eg vise til at òg det generelt å heve kompetansen på rådgivinga i grunnskulen knytt til høgare utdanningsval og knytt til arbeidssøkjande er ei stor og viktig utfordring i åra framover. Vi veit at mange av dei som har fråfall, men òg mange av dei som elles slit i arbeidslivet seinare, oppgir at det er på grunn av lite motivasjon og feil val.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Det er ei viktig problemstilling. Å hindre fråfall er det aller viktigaste, men så lenge fråfallet er så stort, må vi òg sjå nøye på korleis vi kan hjelpe mange av dei som har falle ifrå i vidaregåande opplæring. Der er eg interessert i gode innspel og idear, men ikkje minst i å vurdere korleis vi kan finne tilbod i overgangen mellom læring og praksis som treffer det mange av dei som har falle ifrå, ikkje har klart å få til å fungere med skulegangen sin. Eg synest det er positivt med alle initiativ og forslag i den retning.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Etter samråd med departementet sende Utdanningsdirektoratet den 13. juli 2007 ut på høyring to forslag om å skjerpe kompetansekrava for tilsetjing av lærarar i grunnskulen. Det eine forslaget var å skjerpe kravet for tilsetjing av førskulelærarar det første året i grunnskulen, det andre var å skjerpe fagkrava til lærarar som skal tilsetjast for å undervise i dei tre faga norsk, matematikk og engelsk på ungdomstrinnet. I høyringa vart det gjort greie for at departementet og direktoratet ønskte endringane snarast mogleg. Det vart òg orientert om at det i departementet skulle setjast i gang eit arbeid med sikte på ei prinsipiell vurdering av heile kompetansekapitlet i forskrifta. Det arbeidet er i gang og vert sett på i nær samanheng med den vurderinga vi skal gjere av lærarutdanninga. Forslaget i høyringa var at dei førskulelærarane som skal tilsetjast på det første årstrinnet, må ha minst eitt års vidareutdanning innretta mot undervisning. Det vil seie at kravet vert det same som noverande krav for tilsetjing av førskulelærarar på 2.-4. årstrinn. I tillegg vart høyringsinstansane spurde om førskulelærarar med vidareutdanning bør kunne tilsetjast på heile barnetrinnet og ikkje berre på 1.-4. årstrinn. Bakgrunnen for dette spørsmålet var at ved innføringa av Kunnskapslyftet var det tidlegare skiljet mellom småskuletrinnet og mellomtrinnet oppheva. Eg er kjend med at resultata frå høyringa no ligg føre i Utdanningsdirektoratet. Så snart tilrådinga frå Utdanningsdirektoratet vert oversend departementet, vil eg ta standpunkt til kva som skal setjast i verk av dei forslaga og spørsmåla som har vore på høyring. Eg kan forsikre representanten Gundersen om at eg er oppteken av at sentrale styresmakter skal gi klare signal om at dei som vert tilsette som lærarar, skal ha kompetanse i samsvar med dei undervisningsoppgåvene tilsetjinga gjeld for.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Det er altså sånn at ca. ein av fire lærarar som jobbar i skulen på barnetrinnet 1-4, har bakgrunn som førskolelærar. Men i all hovudsak har dei vidareutdanning spesielt retta mot skulen og dei faga og oppgåvene ein har i dei åra. Dei gjer ein viktig jobb for dei første årstrinna i skulen. Vi er svært avhengige av dei. Som sagt er det ein betydeleg del. Eg trur at det å auke statusen til lærarane òg heng saman med korleis vi som politikarar snakkar om dei dyktige og engasjerte lærarane vi har i skulen i dag. Då synest eg vi skal nytte så mange anledningar som mogleg til å fortelje om det viktige arbeidet dei gjer, med sin ulike bakgrunn.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-16:
Eg synest ikkje vi skal antyde på nokon måte at mange av dei som gjer denne viktige jobben, har kome nokon kjøkkenveg, tvert imot. Men det er heilt nødvendig å sjå på korleis vi kan sikre at det er kompetanse blant lærarane for dei oppgåvene og dei faga dei har. Det er bakgrunnen for dette forslaget - å sjå på både kompetansekrav til å undervise på 1. trinnet i barneskulen og kompetansekrav til å undervise på ungdomstrinnet i svært sentrale fag. Så har vi òg ei betydeleg utfordring med lærarutdanninga framover. Som eg har varsla, skal vi no i gang med eit arbeid med å sjå på innretning, struktur og innhald i ho. Eitt av dei spørsmåla vi då sjølvsagt må vurdere, er opptakskrava til lærarutdanning, akkurat som vi må vurdere krav til kompetanse for dei som kjem ut av lærarutdanninga, til å undervise i dei enkelte faga i grunnskulen.
Martin Engeset (Høyre), 2008-01-16:
«En årsak til at mennesker faller ut av arbeidslivet, er at de ikke har hatt godt læringsutbytte i skolen. I behandlingen av Dok. nr. 8:10(2005-2006) om å styrke voksnes grunnleggende ferdigheter het det fra en enstemmig komité: «Komiteen ber departementet komme tilbake til Stortinget med en egen sak med forslag til tiltak om hvordan man kan sikre voksnes rett til grunnskoleopplæring.» Det er gått nesten to år siden behandlingen uten at noe er skjedd. (2005-2006) Hva vil statsråden gjøre for å følge opp Stortingets vedtak?»
Martin Engeset (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg mener i for stor grad bærer preg av at han synes å legge til grunn at bare man vedtar en lovmessig rettighet, så er jobben gjort. Hele denne problemstillingen viser vel at så enkelt er det ikke. Svært mange av dem som står i fare for å bli ekskludert fra arbeidsmarkedet, mangler grunnleggende kunnskaper i lesing og skriving. Det tilsvarende gjelder i minst like stor grad for mange av de flere hundre tusen som allerede står utenfor arbeidslivet, og som har en eneste stor drøm og et eneste håp, nemlig å få en ny sjanse og få lov til å komme tilbake i arbeidslivet. Derfor er dette faktisk den beste sosialpolitikken man kan bedrive, og det beste en kan gjøre for å motvirke fattigdom - noe jeg trodde var viktig for SV. Hva vil statsråden konkret gjøre på kort sikt for å løfte disse menneskene ut av en håpløs situasjon og gi dem en ny sjanse?
Martin Engeset (Høyre), 2008-01-16:
I et brev som Høyres leder, Erna Solberg, sendte til statsrådens forgjenger, Øystein Djupedal, i juni 2007, og som hun fikk svar på først i slutten av september 2007, inviterte Høyres leder til et samarbeid på dette viktige saksområdet. Da svarte statsrådens forgjenger, Djupedal: «Vi er nå i full gang med å følge opp de varslede tiltakene.» Siden den gang har det vært ganske stille. Det skyldes kanskje at det har vært statsrådsskifte. Men jeg håper og ber innstendig om at statsråden merker seg Høyres sterke engasjement i denne saken og er innstilt på et godt samarbeid også med opposisjonen for å få til tiltak her som virker for grupper som er helt avhengige av grunnleggende kunnskaper for å kunne få en ny sjanse.
Bent Høie (Høyre), 2008-01-16:
«OECDs visegeneralsekretær kom på NHOs årskonferanse med tre klare anbefalinger for å gjøre den norske skolen bedre. En av disse var større åpenhet om skolens resultater. Vil Regjeringen følge opp denne anbefalingen?»
Bent Høie (Høyre), 2008-01-16:
Det er ganske oppsiktsvekkende at den rød-grønne regjeringen har valgt å holde resultatene på skolenivå hemmelig for offentligheten og bare gjort dem tilgjengelig for skolen selv og kommunen som eier. Spørsmålet er: Hvem er kommunen som eier? Er ikke det faktisk foreldrene, velgerne, de som bor i kommunen, og bør ikke de kunne få se resultatene på skolenivå for sin skole, nettopp for å få en åpen diskusjon om skolepolitikk og skolens resultater lokalt? Selv om det sammenliknet med andre land relativt sett er liten forskjell mellom skoler i Norge, er det likevel slik at en lokalt føler eierskap til sin skole, og ved å kjenne resultatene fra sin skole vil en kunne få en diskusjon om skolens resultater.
Bent Høie (Høyre), 2008-01-16:
Når det var strid om de nasjonale prøvene første gang de ble gjennomført, var det nettopp fordi det da var en ny ordning. En valgte å gjennomføre prøvene for å komme i gang, og det skapte diskusjon, og det er nettopp diskusjonen som er positiv når det gjelder å fokusere på skolens resultater. Ved å la tilgangen på informasjon om resultat på skolenivå være så begrenset som det Regjeringen nå legger opp til, og å holde denne tilbake fra lokalsamfunnene, unngår en jo diskusjon. Det er veldig rart at kunnskapsministeren, som burde være opptatt av at kunnskap fører til diskusjon, er så innstilt på å holde kunnskap om skolen tilbake. Er det ikke sånn at det å få en diskusjon mellom skoleeier, innbyggerne i kommunen, foreldrene og elevene om den enkelte skole, vil være med på å drive skolen framover og peke på de områdene der skolen har et forbedringspotensial?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-01-16:
«Globaliseringen medfører en økende internasjonalisering av så vel næringsliv som arbeidsmarked. Det gjør at både norske arbeidstakere og norsk kompetanse får tiltakende interaksjon med andre land og språkområder. Norsk skole må ta denne utfordringen og helst lykkes så godt at nivået på norsk utdannelse blir en utfordring for dem vi samarbeider med. Er statsråden enig i at listen ligger så høyt, og hva gjør Regjeringen for at internasjonaliseringens krav preger målsettingen i norsk skole?»
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var interessant å høre om de kommende meldingene, som vi ser frem til. Kvaliteten på utdanningen bestemmes rimeligvis av mange faktorer. En vesentlig komponent er selve innholdet i det enkelte fag, og det nivået man ønsker å føre eleven eller studenten frem til. Spørsmålet blir jo da: På hvilken måte mener statsråden at dette nivået i det enkelte fag bør påvirkes av utdanningsstandarden i andre land, og hva gjør man for å få til den koblingen?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker igjen for svaret. Kanskje jeg burde ha stilt siste spørsmålet på engelsk eller fransk, men jeg går ut fra at det ligger utenfor forretningsordenen. Jeg vil imidlertid gjerne komme litt tilbake til språkopplæringen. Det er ingen tvil om at en annen vesentlig faktor er hvordan allmennutdanningen gir oss et fundament for å lære språk som grunnlag for å kommunisere med omverdenen, om det nå gjelder dem vi skal samarbeide med, eller dem vi konkurrerer med. De språkferdighetene bør selvfølgelig være funksjonelle, slik at de kan anvendes og videreutvikles for praktisk bruk. Nå merket jeg meg spesielt at vi kan se frem til en kommende språkmelding, men det kunne være interessant å bore litt dypere i dette og spørre: Hva er statsrådens ambisjoner for språkferdighetene i ulike språk hos dem som har gått i norsk skole?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-01-16:
Jeg har et spørsmål til kunnskapsministeren: «Utvidet skoledag og snarlig pensjonering av mange lærere gir store utfordringer når det gjelder lærerrekrutteringen. Dette er et område som opptar mange, men Regjeringen forholder seg helt passiv. Høyre har fremmet forslag om rekrutteringsplaner for lærere både i grunnskolen og i videregående skole. Hvorfor kan ikke regjeringspartiene og statsråden støtte dette?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker for svaret. Jeg registrerer at statsråden er enig med Høyre i at vi ønsker kvalitet inn i skolen, og at vi er bekymret for lærersituasjonen. Men jeg må nok sende i retur påstanden - som jeg forstod var til oss - om at det er vi som bringer opp spørsmålet om krise. Det gjorde jo selv statsrådens egen sjef i sin nyttårstale til det norske folk. Jeg har også lyst til å peke på at mens statsråden foretar alle disse vurderingene, skjer det ting. Vi har 17 pst. lavere opptak i søkningen til studiet i år, og det faller fra 27 pst. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på om ikke en nasjonal rekrutteringsplan for lærere nettopp kunne inneholde strategier som kunne gjøre læreryrket mer attraktivt, slik at man dermed fikk større søkning til yrket.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker igjen for svaret. Hvis jeg er positiv i min tolkning, registrerer jeg en bevegelse i retning av at forslaget om rekrutteringsplaner er i ferd med å sige inn. Jeg må nok si at slik holdningen har vært tidligere, er det et paradoks at Regjeringens medlemmer har vært bekymret for lærermangelen når de har uttalt seg til mediene, mens vi i Stortinget altså ikke har møtt forståelse for forslaget. På den annen side har man fått en rekrutteringsplan for førskolelærere. Jeg har lyst til å utfordre statsråden helt konkret på om vi kan forvente at det i den meldingen som blir lagt frem for Stortinget, også blir lagt inn en egen rekrutteringsplan for lærere.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-01-16:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Det er hevet over tvil at lærernes kompetanse er avgjørende for å sikre høy kvalitet på undervisningen. Dette er også bakgrunnen for at det følger med betydelige kompetansehevingsmidler ved innføring av Kunnskapsløftet, slik at lærerne kan gis tilbud om relevant kompetanseheving. Hvordan vil statsråden sikre seg at landets lærere faktisk får slik etterutdanning og at kompetansehevingsmidler ikke disponeres på tvers av de nye kompetansebehov som følger direkte av Kunnskapsløftet?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker statsråden for svaret, men til tross for den betydelige oppramsingen av planer og strategier er jeg ikke overbevist om at det som skjer ute i skolehverdagen, er helt i tråd med det som Stortinget har tenkt og forutsatt. Selve kjernen i Kunnskapsløftet er jo vektleggingen av grunnleggende ferdigheter i lesing, skriving og regning samt digitale ferdigheter. Det er også stor fokusering på at det er flere enn bare norsklæreren og matematikklæreren som skal ha ansvaret for å gi elevene denne typen kunnskap med på veien, som jo er selve plattformen man må stå på for å kunne tilegne seg alle andre fag også. De rapportene som kommer tilbake fra skolen, viser at det fortsatt er mange korte, overfladiske kurs, som skaper masse frustrasjon, og det virker som det fortsatt er litt uten mål og mening hva som faktisk gjennomføres. Så jeg spør hva statsråden vil gjøre for å unngå at sånne viktige kompetansehevingsmidler sløses bort i overfladiske kurs som lærerne synes er meningsløse.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-01-16:
Jeg takker for svaret. Statsråden innrømmer jo at det ikke uten videre er enkelt å få det like godt til overalt. Jeg tror det er svært viktig at man fokuserer på det, at kommunene er klar over at Stortinget har vedtatt en reform med en del forutsetninger som ikke vil kunne oppfylles hvis vi ikke får til denne kompetansehevingen, og at vi også får skapt den entusiasmen som skal til blant lærerne for at vi skal lykkes med denne reformen. 2,5-3 milliarder kr til etter- og videreutdanning som ligger i Kunnskapsløftet, er tidenes løft når det gjelder etter- og videreutdanning. Det er også vist til samarbeidet med KS, som jeg tror er veldig viktig. Innebærer det samarbeidet som er med KS nå, en systematisk evaluering underveis? Betyr det at departementet og KS i samarbeid kan ta enda tettere grep for å sikre seg at man får til den etter- og videreutdanningen som skal til? Og vil Stortinget få en statusrapport på hvordan dette går?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-01-16:
Mitt spørsmål går også til kunnskapsministeren. «Før sommeren 2007 sendte Utdanningsdirektoratet ut på høring blant annet et forslag om at førskolelærere skulle kunne undervise elever helt opp til 7. klassetrinn. Saken ble tatt opp av Klassekampen 4. desember 2007. I lys av de utfordringer skolen står overfor, bør overordnet skolemyndighet i dag snarere sende klare signaler om at lærere må ha utdanning og faglig kompetanse tilpasset det nivå og de fag de skal undervise i. Har statsråden tatt noe initiativ i saken?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-01-16:
Den forsikringen setter jeg veldig pris på. Jeg noterte meg at høringsforslagene inneholdt skjerping av kravene. Vi diskuterer jo hvordan man nå skal heve statusen til læreren. Det er et mangslungent spørsmål. Veldig mange snakker om det, men det er spørsmål om hvilke tiltak man faktisk setter i verk. Jeg noterte meg at kunnskapsministeren sa til representanten Thommessen tidligere i dag at førskolelærerne gjør en utmerket jobb i skolen. Det er det mulig de gjør, ut fra sine forutsetninger. Men de har også en helt annen pedagogisk plattform å jobbe ut fra. Jeg tror, som i og for seg kunnskapsministeren avsluttet med, at det at lærerne har utdanning og kompetanse for det nivået de skal undervise på, er noe av det viktigste for å kunne heve statusen til læreren. Da må vi ikke hele tiden gå i motsatt retning. Så selv om ikke statsråden gav et klart og entydig svar, at det ikke er aktuelt i dag, håper jeg han følger opp det han sier i ord.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-01-16:
Det er jeg også i og for seg enig i. Men det hjelper ikke å snakke, vi må også skape resultater. Det er det som bygger status for hele skolen. Jeg vil gjøre kunnskapsministeren oppmerksom på en viss problematikk her. I Høyre har vi allerede foreslått at man skal heve opptakskravet til lærerskolen. På førskolestudiet er det ikke opptakskrav i det hele tatt. Det er ingen tvil om at det er mange som kommer inn på førskolestudiet, som ikke ville ha kommet inn på allmennfaglærerutdanningen. Dermed vil man kunne oppleve at førskolelærerutdanning med tillegg vil kunne bli en type kjøkkenvei inn i læreryrket. Det er en problematikk som jeg synes man skal ta på alvor når man fokuserer på status i læreryrket. Det må ikke skje. Jeg håper kunnskapsministeren tar med seg det i de vurderingene han nå skal gjøre.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Formålet med den nye bestemmelsen i utlendingsforskriften er at barn som har fått særlig tilknytning til Norge som følge av lang oppholdstid, lettere skal kunne få oppholdstillatelse. Barn som har bodd noen år i Norge, vil imidlertid ikke uten videre ha fått sterk tilknytning til landet. Tilknytningen må vurderes konkret i hver enkelt sak. Barnets alder er ett av flere momenter som ble drøftet i høringsbrevet til forskriften, der det f.eks. legges til grunn at et barn i skolepliktig alder lettere vil opparbeide tilknytning til Norge enn et barn som bor her i sine aller første leveår. I rundskrivet om ikraftsetting av forskriften sa departementet også at det skal legges vekt på om barnet går i barnehage eller skole, om barnet snakker norsk, og om situasjonen for øvrig tilsier at barnet er særlig knyttet til det norske samfunnet. Etter det jeg kjenner til, har UNE fulgt opp dette i sin praksis. UNE legger vekt på barnets alder, om barnet går i norsk skole, og om det for øvrig kan anses for å være integrert i det norske samfunnet. Det blir til en viss grad lagt vekt på om barnet er i barnehage. Svært små barn blir imidlertid ansett for å ha sin primære tilknytning til foreldrene, selv om de har gått i barnehage i Norge. Dette er en praksis jeg mener er i samsvar med forskriften og dens formål. La meg avslutningsvis få understreke at det alltid vil være en helhetsvurdering der mange forhold blir vurdert. Det er da også gitt oppholdstillatelse etter denne forskriften til familier med barn under skolepliktig alder.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Som jeg nevnte: I rundskrivet om ikraftsetting av forskriften sa departementet, altså AID, at det også «skal legges vekt på om barnet går i barnehage eller skole, om barnet snakker norsk, og om situasjonen for øvrig tilsier at barnet er særlig knyttet til det norske samfunnet». Så ja, språk er et av de momentene som skal vurderes i en helhetsvurdering. Men samtidig mener jeg også at det er viktig og riktig å understreke at det vi snakker om, er barn som har opparbeidet en tilknytning til riket Norge, og det er klart at hvis vi snakker om et barn på 1 1/2-3 år, må det være relevant å stille spørsmål om hvorvidt dette barnet har opparbeidet en tilknytning til riket Norge, eller om det først og fremst har opparbeidet en tilknytning til sine foreldre og sine omsorgspersoner. Så det å opparbeide en tilknytning til riket, en tilknytning til Norge, har en sammenheng med barnets alder.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2008-01-16:
Jeg føler vel at jeg er i en fase der jeg gjentar meg selv, og da får jeg nok en gang sitere hva vi har sagt til utlendingsmyndighetene i forskrifts form. Det sies i forskriften at det «skal legges vekt på om barnet går i barnehage eller skole, om barnet snakker norsk, og om situasjonen for øvrig tilsier at barnet er særlig knyttet til det norske samfunnet». Det er jo ikke, i motsetning til det som mange har antydet som et mulig forslag her, å sette veldig klare årsgrenser, aldersgrenser, og si så og så lenge for den og den alderen. Dette er mer en helhetsvurdering. Det er, som jeg sa i mitt hovedsvar, viktig å understreke at det alltid vil være en helhetsvurdering, der mange forhold blir vurdert. Og så langt, etter at denne forskriften trådte i kraft og alle de berostilte sakene har blitt behandlet, har jo det store flertallet fått innvilget opphold.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-04-24:
På vegne av representantene Laila Dåvøy, Dagrun Eriksen, Hans Olav Syversen og meg selv fremmer jeg et representantforslag om tiltak for å redusere forbruket av plastposer.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-04-24:
Jeg har i dag gleden av å fremme to representantforslag. Det første er forslag fra Elisabeth Røbekk Nørve, Elisabeth Aspaker, Bent Høie og meg selv om vekst i havbruksnæringen. Det andre er forslag fra Elisabeth Røbekk Nørve, Jan Tore Sanner, Svein Flåtten, Gunnar Gundersen og meg selv om å styrke SkatteFUNN-ordningen.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2008-04-24:
Jeg takker Vaksdal for replikken, selv om dette ikke ligger innenfor mitt og utenrikskomiteens fagfelt. Jeg vil bare si generelt når det gjelder EØS-avtalen og EU, at vi gjennomfører selvsagt den politikk i Norge som vi mener er riktig i utgangspunktet. At vi i noen sammenhenger også blir prøvd i forhold til EØS-avtalen, synes jeg er naturlig, i og med at det her også er kontrollordninger for å sikre at en skal ha et enhetlig rammeverk for de ulike politikkområdene. Når det gjelder detaljer knyttet til kraftkontrakter, må jeg innrømme at det har jeg ikke nok kunnskap om til å kunne gi representanten et godt nok svar.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2008-04-24:
Jeg takker representanten Vallersnes for spørsmålet. Jeg vil si som utenriksministeren, som har gitt svaret gjentatte ganger overfor både Europautvalget og her i Stortinget, at direktivet nå ligger til vurdering i Regjeringen, etter at en har fått foretatt en hel rekke forskjellige utredninger. Jeg mener at Regjeringen må sikre seg at en har gode svar på alle de spørsmål som har dukket opp i debatten, for dette er en av de sakene som har vakt størst debatt her i Norge. Regjeringen må før den tar beslutningen, være sikker på at den har svarene på de spørsmål som er stilt, og en kan bruke bl.a. utredningene for å komme fram til dem.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2008-04-24:
Når det gjelder domstolsavgjørelsene - det er tre det her dreier seg om - er de nok mer nyanserte enn det som det framstilles som. For det er grunnleggende lagt her at det er lov å føre arbeidskamp for lønns- og arbeidsvilkår, og at en skal ivareta arbeidstakernes helse og miljø. Når det gjelder de første domstolsavgjørelsene, har en kommet fram til at det ikke er noe som skulle tilsi at vi skulle endre praksis eller lov- og avtaleverk i Norge. Når det gjelder den siste avgjørelsen, går jeg ut fra at det er noe en vurderer i forbindelse med stortingsmeldingen om arbeidsinnvandring som nå ligger i Stortinget. Jeg håper at det også betyr at det rett og slett er en avgjørelse av domstolen som tolker eksisterende lov- og avtaleverk. Jeg mener at hvis det er så at dette går i negativ retning, må politikerne inn både fra norsk side og på europeisk nivå for å klargjøre intensjonene om å ivareta arbeidstakernes lønns- og arbeidsvilkår i forhold til vertslandets standard.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2008-04-24:
Jeg oppfatter Høglund nesten slik at han mener at forholdet til Europa er ett av de viktigste politiske saksfeltene. Fremskrittspartiet er det nest største partiet i Norge. Mener Høglund at det er riktig at et parti i en av de viktigste politiske, internasjonale sakene rett og slett ikke har et råd å gi til folket, eller har en oppfatning om hvordan en skal forholde seg til Europa? Det kunne være interessant å høre litt om hvilke momenter det er Høglund legger vekt på i sin skepsis.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2008-04-24:
Dagfinn Høybråten har lang erfaring med EØS-avtalen og har også en god del erfaring fra Europautvalget, hvor de fleste av innlemmelsene av nye EU-direktiver skjer. I Kristelig Folkepartis program står det at et viktig samfunnshensyn som konkluderer med EØS-avtalen, er demokrati. Da vil jeg spørre representanten Høybråten: Med den erfaring han har fra Europautvalget, er det demokratiaspektet som særpreger EØS-avtalen? Mener representanten Høybråten at borgerne i land som er medlem av EU, opplever mindre av demokrati og ivaretar demokratihensyn dårligere enn man gjør i Norge?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2008-04-24:
Vår tilknytning til EU gjennom EØS-avtalen gir oss mange muligheter til samarbeid innen en rekke felt, men den gir også klare begrensninger innenfor andre felt. Stortinget vedtok, etter påtrykk fra ESA, å fase ut myndighetsbestemte kraftkontrakter for industrien i 1999 og 2000. Til tross for dette lovte regjeringspartiene med Arbeiderpartiet i spissen uten forbehold å innføre et nytt industrikraftregime så snart man kom i regjering. Regjeringen har ikke vært i stand til å følge opp dette løftet, og skylder nå på EØS-avtalen. Er man i Arbeiderpartiet nå overrasket over at dette ikke er mulig å få til, og overså man fullstendig ESAs holdning til dette gjennom flere år da man høsten 2005 uten forbehold lovte billig kraft til industrien?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-04-24:
Representanten Bjørnstad var opptatt av vårt forhold til EU når det gjelder arbeidsmarked og trygge forhold, og det er tjenestedirektivet jeg vil spørre om. Er Arbeiderpartiet komfortabel med at Regjeringen ikke klarer å få saken om tjenestedirektivet frem til tross for at det har gått to år og mer tid enn vi ville forventet selv i en sak der regjeringspartienes interesser spriker?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-04-24:
Liksom Arbeiderpartiet har vi vel i Høyre vist at vi er i stand til å arbeide i samlingsregjeringer hvor det er ulikt standpunkt i denne saken. For den kommende regjeringsperioden, som forhåpentligvis bringer denne saken på dagsordenen igjen for Høyre, er det ingen tvil om at det som vil være avgjørende for oss, er at en norsk regjering til enhver tid bestreber seg på å finne den samarbeidsformen med EU som best mulig ivaretar norske interesser til enhver tid. At vårt overordnede mål på lang sikt er å få fullt medlemskap, står klart i vårt program - det står der fremdeles - og det er det vel ingen som har vært i tvil om. Men vi mener at vi både tidligere har vært og i fremtiden vil være et parti som er i stand til å meisle ut den best mulige løsning som er praktisk gjennomførbar til enhver tid.