Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-05-23:
Førre talar var inne på at vi ikkje har eigne strategiar for blyant og papir. Nei, det har vi ikkje, men vi har ganske gode både strategiar og målsetjingar – måtar å organisere arbeidet på – som gjer at du vert tilstrekkeleg god i norsk. Det er jo det same det dreiar seg om i denne saka. For det er jo slik at når ein har slått fast at IKT er ein av fem grunnleggjande ferdigheiter du skal ha når du går ut av skulen, er du også nøydd til å ha dei same overordna målsetjingane og strategiane for å nå målsetjingane som ein har for dei andre faga vi driv undervisning i. Det er jo slik at IKT vert stadig viktigare, men samtidig er det jo slik at den kommande generasjonen vert stadig betre uavhengig av skulen sin påverknad på dette. Det betyr likevel ikkje at skulen, når ein har nedfelt at IKT er ein viktig grunnleggjande ferdigheit som alle elevar skal ha, ikkje er nøydd til å jobbe systematisk over heile landet for å få til grunnleggjande kompetanse for alle elevar. Og det er det denne saka handlar om. For det jo slik at sjølv om utdanningsinstitusjonar organiserer dette arbeidet i dag, er det veldig ulikt organisert. Det gjer også at ein får veldig ulike resultat av dette. Det er ei utfordring, og det er i strid med målsetjingane om at alle elevar skal ha rett på grunnleggjande ferdigheiter innafor dette feltet. Samtidig trur eg det er nødvendig at vi går litt lenger. Éin ting er å fastslå kva som er målsetjinga for IKT-satsinga i skulen. Ein annan ting er å kome dit hen at vi får dokumentert kva for verknad dette har i skulen – altså, kva for nytte sit elevane igjen med av å bruke ressursar på dette i skulen. Det trur eg at eg skal sende som eit innspel til statsråden: å sjå på moglegheiter for å hente ut fleire erfaringar på kva vi sit igjen med av å arbeide aktivt med IKT-satsing i skulen. Korleis har elevane utbytte av det, og korleis jobbar skulane med det. Eg trur vi hadde hatt mykje igjen av det å faktisk måle resultata av den strategien – eller målsetjinga om grunnleggjande ferdigheit – på lang sikt. Samtidig heng alt saman med alt. Det er jo slik at veldig mange som er i grunnskulen i dag, er på eit bra nivå, t.d. innafor data – normal bruk av data. I mange tilfelle trur eg nok at ein del av dei elevane som i dag er i grunnskulen, kanskje overgår kompetansenivået til enkelte lærarar på ein del område. Det er ei utfordring. Det er ei utfordring, for om det er tilfellet, slit vi med å gi alle elevane det tilbodet dei faktisk har rett på. Då heng også dette saman med den situasjonen vi ser når det gjeld etter- og vidareutdanning av norske lærarar. Det heng tett saman med det. Når norske lærarar ønskjer etter- og vidareutdanning – 4 000 søkjer om det og 1 500 får det – seier det noko om at om vi skal få desse lærarane opp i kompetansenivå på denne sektoren, er det avgjerande å sjå ting i den heilskapen det høyrer heime. Alt heng saman med alt. Nettopp derfor håpar eg at statstråden i større grad enn i dag greier å få gjennomslag for å styrkje etter- og vidareutdanninga av norske lærarar. Eg trur at på dette feltet er det heilt avgjerande med ein lærarmasse – vi kan vel driste oss til å seie i alle fall delar av han – som voks opp i ei anna tid enn den norske elevar veks opp i i dag. Eg skal avslutte med å seie at det er viktig at også dette feltet vert sett på på lik line med andre grunnleggjande ferdigheiter i norsk skule. Då dreiar debatten seg ikkje om detaljstyring på fagnivå, men det dreiar seg om systematisk arbeid for å sitje igjen med dei resultata Stortinget har bestemt at ein ønskjer å sitje igjen med etter fullført utdanning.