Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2008-02-05:
Interpellanten reiser en viktig debatt. Men debatten bygger på den forutsetning at utdanning ikke er et prioritert område for de rød-grønne partiene, og det har jo både utviklingsministeren og Anette Trettebergstuen kraftig tilbakevist. Nelson Mandela har sagt at utdanning er det viktigste våpen vi har til å forandre verden. Vi som hører til på venstresida, vil jo forandre verden til det bedre, vil ha rettferdig fordeling og vil flytte makt til de maktesløse, til de fattige. Utdanning kan gi mennesker i fattige land muligheten til å styre sine egne liv. Da må vi satse på demokrati og bedre styresett. Utdanning vil gi kvinner og jenter mer makt og større muligheter til å komme seg ut av fattigdommen. Den pakistanske jenta Nagina Habib sier det slik i rapporten «Because I am a Girl»: Jeg og andre jenter på skolen ønsker oss en bedre framtid. Jeg har fått tro på meg sjøl på grunn av at jeg har fått utdanning. Etter å ha sett oss har menneskene i landsbyen blitt oppmerksomme på hvor viktig utdanning er. I en rapport minner FNs utviklingsfond for kvinner, UNIFEM, oss om at det ikke er nok å fokusere på at alle jenter skal få begynne på skole. Alle jenter må få mulighet til å fullføre grunnutdanninga. Nå er det ikke sjølsagt at alle jenter får begynne på skolen. Jenter utgjør en stor del av de millionene som ikke har skoleplass. Men for at jenter skal kunne fullføre skolegangen, er det, ifølge UNIFEM, viktig å se på hele livssituasjonen. Mange jenter blir holdt hjemme fordi de trengs til viktig arbeid, som f.eks. å hente vann. Så da blir altså vannpolitikken viktig i denne sammenhengen. Noen foreldre i Mali sier det slik: Vi kan ikke la døtrene våre gå på skolen, vi trenger dem hjemme. De er våre hender og føtter. Da blir, som utviklingsministeren sier, også næringspolitikken viktig i denne sammenhengen. I patriarkalske samfunn og i fattige familier vil gutter ofte prioriteres. Derfor er det viktig at Regjeringa i stortingsmeldinga om kvinner og likestilling i utviklingspolitikken slår ettertrykkelig fast at utdanning til jenter og kvinner er et prioritert område. Skal utdanning gi kvinner rett til å forsørge seg sjøl, må også retten til videregående utdanning og fagutdanning for jenter og kvinner løftes opp. Derfor er det viktig at Norge, med de rammene som nye bistandsformer gir, sikrer avtaler som gir jenter og kvinner rett til utdanning på lik linje med menn. Pengene som gis til utdanning gjennom bistand, er viktig, men like viktig er det hvilken politikk Norge fører i Verdensbanken og i WTO. Denne regjeringa trakk liberaliseringskravene som Bondevik-regjeringa hadde lagt inn på utdanningsområdet overfor fattige land i GATS-forhandlingene i WTO. Jeg var til stede i Hongkong da det ble annonsert at vi trakk disse kravene, og det ble jubel blant folk som var opptatt av utdanning i fattige land. Denne regjeringa har også trukket støtte til program i Verdensbanken som forutsetter liberalisering og privatisering. Den nyliberale politikken som Verdensbanken har stått for, og som Bondevik-regjeringa støttet, har vært en stor trussel mot retten til utdanning. Jeg er enig med interpellanten i at det er viktig å sikre barn i konfliktrammede og sårbare land retten til utdanning. De brutale tallene viser at ett av tre barn i disse landene ikke har mulighet til å gå på skolen. Hele det internasjonale samfunnet svikter disse barna. Ifølge Redd Barnas rapport «Last in Line, Last in School» får sårbare land bare 1/5 av all hjelp til utdanning, mens nesten halvparten av barna uten skoletilbud befinner seg akkurat her. Derfor er det så viktig at den norske utdanningsinnsatsen overfor barn i sårbare land og konfliktland blir forsterket. Som Graça Machel skriver i rapporten «Last in Line, Last in School»: For ethvert barn er utdanning en viktig del av det å vokse opp. Men for barn som vokser opp i land med konflikt, er sjansen til å gå på skolen noe de ikke har råd til å miste. Det å ha et trygt sted der de kan lære og leke, kan være avgjørende for deres sjanse til å overleve, og utdanning er det største håpet for framtida i landet deres.