Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-28:
Havressursloven skal erstatte dagens saltvannsfiskelov. Formålet med denne loven er å sikre en bærekraftig og samfunnsøkonomisk lønnsom ressursforvaltning og å medvirke til sysselsetting og bosetting i kystsamfunnene. Det er med andre ord både en næringslov og en miljølov, og de to tingene henger helt naturlig sammen. Vi får nå et moderne og enklere regelverk for ressursforvaltningen. Loven skal gjelde for høsting og annen utnytting av alle de viltlevende marine ressursene og det tilhørende genetiske materialet. Denne loven vil altså favne videre enn saltvannsfiskeloven, og skal gi grunnlag for en ansvarlig, helhetlig ressursforvaltning. Det har blitt reist spørsmål om forholdet mellom havressursloven og den kommende naturmangfoldloven. Forholdet vil være at den alminnelige forvaltning av viltlevende marine ressurser skal skje med hjemmel i havressursloven. Så vil bestemmelsene i naturmangfoldloven supplere havressursloven ved vurderinger myndighetene foretar om høsting etter havressursloven. Reglene om sektorovergripende vern vil derimot framgå av naturmangfoldloven, også i sjø. De to lovene, havressursloven og naturmangfoldloven, vil dermed fungere side om side, slik som saltvannsfiskeloven og naturvernloven har gjort. Men begge de to nye lovene innebærer framskritt og forbedringer, og sikrer bærekraftig bruk og vern på en bedre måte enn de to gamle lovene. I tråd med dette implementeres også lovforslaget økosystembasert forvaltning og «føre var » som viktige prinsipper. Vi innfører derfor også et forvaltningsprinsipp i havressursloven. Det er et prinsipp som pålegger myndighetene jevnlig å vurdere hva slags forvaltningstiltak som er nødvendige for å sikre en bærekraftig forvaltning. Fiske vil være tillatt inntil det blir innført reguleringer, men myndighetene pålegges en klarere plikt enn i dag til å vurdere tilstanden til de ulike bestandene. Disse vurderingene kan lede til at flere fiskerier blir kvoteregulerte. Det er viktig at forvaltningens plikt til å foreta slike vurderinger kommer klart fram i loven. Lovforslaget slår fast at de viltlevende marine ressurser ligger til fellesskapet i Norge og skal forvaltes til beste for fellesskapet. En annen viktig nyvinning ved lovforslaget er at det omfatter genetisk materiale som tilhører viltlevende marine ressurser. Funn og utnyttelse av genetisk materiale kan gi betydelige gevinster basert på ressurser som tilhører fellesskapet. Det er derfor svært viktig at vi nå får en lov som gir hjemmel til at staten kan sikre seg en godtgjørelse ved utnytting av norsk marint genetisk materiale. Så vil det være en utfordring å utrede hvordan slike regler skal innrettes. I et slikt arbeid er det viktig å finne fram til en strategi for utnytting av marine genressurser som Norge er tjent med. Når det gjelder reglene om ressurskontroll, er disse gjennomgått og modernisert. Flere viktige regler er kommet til som bl.a. hjemler for sporing, merking og mottakerregistrering. Samlet sett styrkes regelverket i kampen mot ulovlig fiske. Den nye havressursloven vil bli et godt og viktig verktøy i utnyttelsen av havets ressurser, og for å tenne «lys i husan ». Den vil være et moderne og oppdatert verktøy for å befeste vår posisjon som verdens beste fiskeriforvaltere.