Morten Lund (Senterpartiet), 2002-06-21:
Vi mangler årsverk mange steder og i mange yrker. Mangelen fører til dyre lønnsoppgjør og tapt konkurranseevne. De 60 000 arbeidsplassene kan forsvinne fortere enn Norges Bank frykter. Samtidig ser vi at tapet av årsverk stiger gjennom sykdom, uførhet og tidligpensjonering, med enorm vekst i de utgiftene. Hver sjuende er sykmeldt til enhver tid. Senterpartiet tror ikke at lågere sykelønn og mer overtidsbetaling reduserer tapet. De kommuneansatte sliter seg syke fordi det mangler penger. De Braathens-ansatte og mange med dem er fortvilet over å være brikker i en knallhard omstilling og effektivisering. Fordi arbeidskraft er folk, kan forventede gevinster bli til store tap. I Distrikts-Norge er det ledig kapasitet. Flytting av jobber og aktivitet dit gir et billigere samfunn. Flytting derfra gir tomme hus og skoler, og press på husleie og alle slags budsjett i Oslo. Prisnivået på småhus er tre ganger høgere i Oslo enn i Nordland. Kan hende er den ekstra bokostnaden i Oslo på grunn av sentralisering så mye som 10 milliarder kr. Senterpartiet tror det nytter å bremse sentraliseringen og snu flyttestrømmen med statlig støtte til utflytting og til nye arbeidsplasser i områder der det er ledig og billig arbeidskraft, låge husleier og ledige skolepulter. Senterpartiet øker SNDs risikolåneordning med 500 mill. kr og støtten til næringsutvikling med 155 mill. kr, bl.a. til næringshager og kommunale næringsfond. Det er ledig kapasitet i anleggssektoren og behov for bedre veier. Det finnes bunkevis med godkjente veiplaner. Bevilgningene henger etter. Så finnes det innpå 3000 veibyggere som går på dagpenger. 600 mill. kr i året renner ut. Maskinene venter. Senterpartiet foreslår en veimilliard. Vi får bedre veier, lågere ledighetsutgifter, sikrere og billigere transport. Det er kapasitet til økt behandling i sykehusene, og køene er lange. Sosialdepartementet gav oss tall før jul. 7 300 årsverk går tapt ved at sykmeldte venter mer enn fire uker på operasjon eller annen behandling. Sykepengene for disse er nesten 2 milliarder kr, produksjonstapet litt mindre. Senterpartiet foreslår 1 milliard kr ekstra til sykehusene, 100 mill. kr ekstra til kjøp av operasjoner, 100 mill. kr til psykiatrien og 80 mill. kr til opptreningssentrene. Gevinsten får vi mangedobbelt: Tusener friskmeldte årsverk gir mindre press i arbeidslivet, hundrevis av millioner i innsparte sykepenger og store produksjonsgevinster. Senterpartiet mener vi må gjøre noe nå selv om det bare er revidering av budsjettet. Vi må bry oss om de meldingene vi får. Det forundrer meg stort at budsjettkameratene later som de ikke har hørt eller lest noe, f.eks. om den alvorlige situasjonen i kommunene. Senterpartiet mener at handlingsregelen for bruk av oljepenger er skadelig når den tolkes så stivbeint at vi ikke får løst disse problemene. Vi mener det er fullt forsvarlig å bruke mer oljepenger når dette på sikt fører til mindre press i arbeidsmarkedetreduserte offentlige utgiftermindre sentraliseringfjerning av flaskehalser og kostnader for arbeidslivet Senterpartiet er enig i at vi må begrense strømmen av oljepenger inn i norsk økonomi og ber Regjeringen legge fram forslag om en mer fleksibel handlingsregel som ikke fjerner Stortinget fra folks hverdag og virkelighet. Jeg mener å se mange nok eksempel på at det er flere partier som har samme tilnærming som oss, men som foretar kunstgrep for å skjule det. Arbeiderpartiets milliardkutt på innkjøp i Forsvaret er ett eksempel. Statsministerens og Arbeiderpartiets tanker om utsatt pensjonsinnbetaling gir kommunesektoren økt kjøpekraft med samme virkning som en bevilgning. Et tredje eksempel er forslagene fra SV og Fremskrittspartiet i trygdeoppgjøret, som Senterpartiet er enig i, der det forutsettes at det må etterbevilges betydelige beløp. I den saken gir Arbeiderpartiet og samarbeidspartiene handlingsregelen forkjørsrett framfor hensynet til minstepensjonistene. Eksemplet med at det gjennom Statkraft går an å gjøre oljepenger om til vanlige penger, er nevnt av Siv Jensen. Situasjonen for mange konkurranseutsatte bedrifter er bekymringsfull. Det trengs nær kontakt mellom myndighetene og næringene for å skape tillit. Det trengs handling mer enn utredninger. I botnen for samhandlingen må det ligge en næringslivsvennlig holdning fra Regjeringen. På bordet i dag ligger tre forslag om Fosen Mekaniske Verksteder. Forslagene hadde ikke vært nødvendige om Regjeringen var næringsvennlig. Den nekter å innse at regelverket for verftsstøtten har blitt «høl i hue». Ordningen som skulle gi fordel for verftet, er blitt det motsatte. Fosen fortjener medalje for samfunnsnyttig virksomhet, og jeg mener at anklagen mot dem må trekkes øyeblikkelig. Et annet eksempel er tirsdagens vedtak om klimakvoter som industrien mener kan føre til konkurser og dårligere klimagevinster. Et tredje eksempel er forslaget om å fjerne toll på bl.a. fiskegarn, som kan true 1 000 arbeidsplasser. Jeg gjentar: Vi trenger en Regjering som bryr seg mer om norsk næringsliv. Kan det skje uten et skifte? Da vil jeg få ta opp forslagene fra Senterpartiet og det forslaget som står i mitt navn.