Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-03-14:
Saken vi skal vedta i dag, er kompleks fordi den berører noe av kjernen i straffesystemet vårt. Utgangspunktet er at personer som er strafferettslig utilregnelige, ikke skal straffes, fordi handlingene deres ikke er straffverdige på samme måte som hos personer som er tilregnelige. Psykotiske personer skal som utgangspunkt sikres hjelp og behandling framfor straff. Per i dag har vi to strafferettslige særreaksjoner for utilregnelige personer som begår straffbare handlinger. Personer som på handlingstida var psykotiske eller bevisstløse, kan idømmes overføring til tvungent psykisk helsevern, mens personer som på handlingstida var psykisk utviklingshemmet i høy grad, kan idømmes tvungen omsorg. Formålet bak reglene om strafferettslige særreaksjoner er at de ikke skal ha et strafferettslig preg, men skal gi den enkelte behandling og hjelp, samtidig som vi skal verne samfunnet. Alvorlig psykisk syke lovbrytere er i utgangspunktet det psykiske helsevesenets ansvar, og det skal det fremdeles være. Det er viktig at den enkelte får behandling og hjelp til å leve et liv uten kriminalitet. Endringene som vi vedtar i dag, er ikke en utvidelse av hvem som kan idømmes en straffereaksjon, men for hvilke tilfeller. Fram til nå har det kun vært mulig å idømme særreaksjon for å beskytte samfunnet når det gjelder liv, helse eller frihet. Nå utvides det til også å gjelde tilfeller av gjentatte lovbrudd av samfunnsskadelig eller særlig plagsom art. Hva vi skal gjøre med personer som gjentakende begår kriminalitet, og som faller mellom to stoler fordi de enten er for syke til å bli straffet, eller er for friske, slik at de ikke får behandling? Det har vært gjenstand for debatt i lang tid. Det er derfor bra at en enstemmig justiskomité går inn for disse endringene. Jeg vil understreke at det er viktig for oss at det ikke betyr at en fortrenger de plassene for døgnbemannet omsorg som allerede i dag er for dem som trenger det. Det er viktig, når flere dømmes til dette, at det også blir tatt hensyn til i budsjettene. For Kristelig Folkepartis del er det ikke et mål i seg selv å utvide området for særreaksjonene. Jeg er derfor glad for at det er uttrykkelig presisert at terskelen for å ilegge en særreaksjon fremdeles skal være høy, men jeg er glad for at personer som gjentakende begår kriminalitet, og som ikke får hjelp noe sted, nå skal få det. Vi som lovgiver har et ansvar, ikke bare for å gi den enkelte hjelp, men vi skal også sikre samfunnsvernet. Det har de senere år blitt et økende problem at personer som er strafferettslig utilregnelige, vedvarende begår plagsom og samfunnsskadelig kriminalitet som voldshandlinger, hærverk, innbrudd og vinningskriminalitet, og da uten at noen har kunnet gripe inn. Jeg er derfor glad for at vi i dag kan sikre hjelp til den enkelte, samtidig som vi ivaretar samfunnsvernet. De som idømmes særreaksjon på grunnlag av gjentatte lovbrudd av samfunnsskadelig eller særlig plagsom art, skal sikres god behandling for å sikre god tilbakeføring til samfunnet og forhindre at den kriminelle aktiviteten vedvarer etter at særreaksjonen er opphørt. Det er bra. Jeg er også glad for at endringene skal evalueres, og at det skal føres statistikk, slik at vi får kunnskap om intensjonen er ivaretatt eller ikke – og på den måten kan ivareta formålet bak endringene.