Erna Solberg (Høyre), 2009-10-12:
Jeg vil først få lov til å understreke at jeg synes at statsministerens innlegg inneholdt mange positive toner om samarbeid med Stortinget i de neste fire årene. Jeg tror det er nødvendig, for jeg tror det kan komme mange gode initiativ også fra andre partier enn regjeringspartiene – jeg er ganske overbevist om at det kan komme flest derfra. Men jeg tror det er viktig for langsiktigheten i norsk politikk at vi sørger for at vi er uenige der vi er uenige, men ikke lager mer spill enn det som er nødvendig. For et lite land som skal utvikle seg, og som står overfor mange utfordringer, er det nødvendig at politikerne tar ansvar. Mange stiller meg spørsmål i disse dager om hva opposisjonen skal bruke tiden til. Skal de bare planlegge valget i 2013? Da understreker jeg – og jeg har lyst til å gjøre det her også – at vi alle sammen er valgt for hver dag å bidra til at dette landet blir et bedre land å bo i for alle. Vår plikt er å gjøre en jobb i de fire årene vi er valgt for, ikke bare planlegge for neste gang vi kanskje kan få flyttet på og skiftet regjering. Derfor kommer Høyre til å samarbeide, vi kommer til å utfordre, vi kommer til å presentere alternativer, vi kommer til å jobbe i dybden med de politiske svarene, og vi kommer til både å strekke hendene ut – og selvfølgelig også kritisere – i den perioden som kommer. Vi mener at det er viktig at Regjeringen også møter saklig, konstruktiv kritikk og utfordringer når det gjelder viktige utviklingstrekk. Det å ha flertall forplikter. Det forplikter nesten mer enn å være en mindretallsregjering, fordi man sitter med makten og kan bestemme i mye større grad enn man har gjort tidligere. Det betyr at det forplikter til å ta fatt på de store utfordringene, ikke bare til å bestemme seg for hvor det minste felles multiplum mellom tre partier ligger. Det forplikter også til å ta fatt på de store utfordringene som ligger foran oss som nasjon, og som deltaker i verden. Jeg er helt sikker på at Norge kommer til å være et godt land å bo i, også etter disse fire årene. Jeg bare understreker det som begynnelsen på fire år. Vi kommer til å være et godt land å bo i, men hvert eneste år rykker noen av de store utfordringene nærmere oss, f.eks. hvordan vi skal gå fra å ha en dominerende petroleumsøkonomi til å ha andre økonomier og større ben å stå på. Hvert eneste år rykker spørsmålene nærmere om når vi klarer å transformere vår økonomi, men også når det gjelder å få mer ut av pengene i offentlig sektor. Fra Høyres side kommer vi til å jobbe med disse store utfordringene i årene som kommer. Vi er opptatt av at Norge må bygge på en mye bredere sammensatt økonomi i årene som kommer, men ikke samtidig hive ut det gode som har vært drivkraften gjennom finanskrisen, nemlig oljedelen av norsk økonomi. Derfor er det etter min mening veldig viktig at vi raskest mulig får den oljemeldingen som aldri kom til Stortinget i forrige fireåresperiode, så vi kan diskutere utviklingen og strategiene for olje- og petroleumsnæringen fremover. Det er viktig at vi får en melding og en debatt i Stortinget om energiutfordringene, for det er utrolig mange utfordringer som ikke bare dreier seg om fornybar energi. Noen veivalg må vi gjøre som nasjon som Regjeringen ikke la på bordet i forrige periode, åpenbart fordi man ikke hadde blitt enig om hva som skulle være løsningene. Det dreier seg om store næringsvirksomheter i Norge, store muligheter i Europa, men selvfølgelig også om hvordan vi skal utvikle fornybar energi i årene fremover. Ikke minst er det viktig at vi fokuserer på hvordan vi kan utløse det store mangfoldet av kreativitet, fornying og endring i vårt samfunn. Det er jo ikke slik at Fremtids-Norge bare kommer til å være bygd på fornybar energi, som vi av og til kan tro når vi hører på diskusjonene om hva Fremtids-Norge skal være. Nei, det er det store mangfoldet av annen forskningsinnsats som kommer til å avgjøre hva vi kommer til å leve av når det gjelder kunnskapsbasert næringsliv. Hvis vi ser litt lenger opp i Oslo, finner vi noe av det mest fremtidsrettede kreftforskningsmiljøet vi har, Cancer Cluster – et enormt potensial for næringsvirksomhet, men også for å løse store oppgaver. Dette er et viktig eksempel på at bredden med hensyn til å satse på fremtiden dreier seg om å satse på kunnskap og forskning og sørge for å gjøre det ikke bare på enkelte områder vi som politikere plukker ut fordi vi tror at det skal løse ting vi er mest opptatt av, men sørge for at bredden av kompetanse når frem, ved at vi har satset så bredt. Ingen av oss vet hvor de store, nye næringene kommer, for det dreier seg om hvor vi kommer til å være smartest og dyktigst og klare å bære det kostnadsnivået Norge har. Det er noe annet som kommer til å være viktig – for festen er litt over nå. Det er riktig, som statsministeren sa, at denne perioden starter med et annet økonomisk utgangspunkt enn det den forrige perioden gjorde. Den gangen kom statsministeren til dekket bord. En annen regjering hadde ryddet opp og snudd økonomien på forhånd. Vi hadde altså mulighet til å løse mye. Jeg mener at en del ting gikk feil. Blant annet har vi brukt mye penger i offentlig sektor, men vi har ikke fått tilsvarende resultater. Det kan vi f.eks. se innenfor helsesektoren. Der er vi nummer to i verden, men vi klarer ikke å stoppe en økende helsekø. Det dreier seg om gale svar. Det dreier seg om en allergi mot å bruke private løsninger. Ja, helseministeren, som nå altså har meldt at han går av, har nå innrømmet at han kunne ha fått bukt med helsekøene raskere, fått flere mennesker ut av en smertefull køståing, hvis man ikke hadde hatt den allergien som Regjeringen har utvist når det gjelder private løsninger. Men det er større enn det, for jeg tror ikke det er mulig å fornye offentlig sektor uten å skjønne at det er de menneskene som jobber med sakene, som fornyer offentlig sektor, og noen av disse trenger rom utenfor offentlig sektor for å kunne løse ting og skape nye tiltak. Derfor ser vi så mange fantastiske nye tilbud som kommer utenfor offentlig sektor, for der får de rom til å gjøre det. Her har vi mye å lære. Derfor er det viktig ikke å stenge for mangfoldet av løsninger hvis vi skal fornye offentlig sektor. Derfor er det viktig også å tenke på hvordan vi skal sørge for å bygge veiene raskere. Regjeringen bør reversere sitt standpunkt knyttet til OPS. Det vil føre til at færre vil dø i trafikken i årene fremover fordi vi rett og slett vil bygge veiene på en raskere måte. Det er viktig å ta et løft for norsk skole ikke bare av hensyn til næringsliv og forskning, men for å sørge for at hvert eneste barn lærer å lese og skrive. Når vi fokuserer på hva som får det til, og når vår overbevisning er at bedre lærere er et bedre svar enn bare flere lærere, er bedre etter- og videreutdanning viktig. Jeg er skuffet over at dette ikke kom tydelig frem i Regjeringens plattform, for da blir vi forsinket og flere barn kommer til å gå ut av norsk skole uten å kunne lese og skrive godt nok til å ta mer utdanning enn det de ville ha gjort hvis man hadde valgt å prioritere pengene annerledes enn det Regjeringen har pekt på. Denne debatten er selvfølgelig en tid for å løfte blikket. Vi skal også løfte blikket utover den norske situasjonen og landet vårt. I løpet av de nærmeste årene kommer vi til å se at verden er enda mer bundet sammen enn noen gang tidligere, globaliseringen gjør det, finanskrisen har bevist det, og klimautfordringene kommer til å bli større. Jeg mener at EUs presidentskap har rett når de sier at målene for om København-møtet blir vellykket eller ikke, i grunnen er to ting: Det ene er at man klarer å holde på 2-gradersmålet – at man ikke løfter verdenstemperaturen mer enn det. Det andre er at flest mulig land er med på avtalen. Men ingen av oss kan la være å ta med oss at dette også kommer til å være krevende for landet Norge. Derfor er det viktig – og jeg går ut fra det som en selvfølge – at Regjeringen gjør som den vanligvis gjør, orienterer oss grundig på forhånd og får våre råd før København-møtet, og at den etter København-møtet kommer tilbake med klare og tydelige nasjonale planer for hvordan vi skal nå vår del av en avtale og ikke minst hvordan vi da skal sørge for at en slik avtale ikke bare medfører at vi legger ned deler av norsk næringsliv, men at vi finner måter å fornye og endre ting på slik at vi fortsatt kan ha et aktivt og konkurranseutsatt næringsliv. Vårt – fra Høyres side – hovedanliggende i de neste fire årene er å utfordre Regjeringen når det gjelder nytenkning og nyskaping for å sørge for at små og mellomstore bedrifter får større armslag, for at vi kan produsere verdier og omskape det norske samfunnet for fremtiden, men ikke minst også fokusere på hva som skal til for at offentlig sektor skal bli bedre. Norge bruker ikke lite penger på sin offentlige sektor. Vi bruker mye penger på vår offentlige sektor. Det synes jeg er helt fint. Hvis jeg i møte med velgerne hver eneste dag kan si at hver krone som jeg har tatt av din private velferd, din mulighet til å gjøre tingene i din familie, er penger jeg har brukt for at andre deler av det norske samfunnet blir bra og utvikler seg. Men med de statistikkene vi har for hvordan vår offentlige sektor utvikler deg, kan vi ikke si det i dag. Derfor er vi nødt til å finne flere og bedre måter å bruke pengene på innenfor offentlig sektor de neste fire årene.