Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Det er med stor interesse man leser Soria Moria-erklæringen, særlig knyttet til hvordan flertallsregjeringen har tenkt å løse de mange problemene som finnes innenfor området helse og omsorg. Ja, for det er en kjensgjerning at det innenfor denne sektoren fortsatt er en rekke uløste oppgaver. Problemet er bare at det faktisk er grunn til å frykte at de forslagene til løsninger som framkommer i den mye omtalte erklæringen, nok ikke bare vil være tilstrekkelig til å løse problemene. Dessverre er det grunn til å frykte at de også vil kunne skape en rekke nye problemer. Jeg skal begrunne dette. Når man har fulgt med i den valgkampen vi nå har bak oss, har man sett at de tre regjeringspartiene har reist land og strand rundt med løfter om enorme summer av penger til det meste. Og dette har skapt forventninger. Når en så i ettertid fra denne talerstol sier og i tillegg også skriver i Soria Moria-erklæringen at handlingsregelen skal ligge til grunn for den økonomiske politikken, har en allerede møtt veggen hva gjelder en rekke av løftene som ble gitt i valgkampen. Jeg vil gripe fatt i noen få problemstillinger, all den tid jeg velger å ta Soria Moria-erklæringen på alvor. Og det skal man virkelig gjøre. Statsministeren har flere ganger uttrykt at det ikke blir aktuelt med en eneste krone i skattelette før det skinner av eldreomsorgen i dette landet. Ja, en har til og med gått så langt at en har lovet 10 000 nye stillinger i eldreomsorgen innen utgangen av 2009. Når kan en forvente at disse stillingene kommer på plass? Og hvor skal en hente pengene fra? Erklæringen omtaler at det skal komme 10 000 nye årsverk, mens statsministeren senest i dag har uttalt at det skal komme 10 000 nye stillinger. Det er en vesentlig forskjell på det å skaffe 10 000 nye stillinger og det å skaffe 10 000 nye årsverk. Jeg håper vi snart kan få en avklaring på hva som er det gjeldende. Er det statsministerens ord fra denne talerstolen senest i dag som er det gjeldende, eller er det det som framkommer i erklæringen? Så er det et underlig spørsmål man også er nødt til å stille seg. Vil man øremerke penger til disse stillingene? Hvis ikke kan jo den enkelte kommune selv velge å bruke disse midlene på en annen måte enn det Regjeringen ønsker. Og hvis det er tilfellet, ser jeg virkelig fram til å høre Senterpartiets forklaringer på det som har med kommuneøkonomien å gjøre, og det med å overstyre lokalpolitikerne der ute. Videre er det grunn til å merke seg at i henhold til erklæringen er det nå viktigere med hvem som skriver ut lønnsslippen, enn kvaliteten på hjelpen som de pleietrengende mottar. Framtidens valgfrihet skal med andre ord knyttes til å velge mellom kommunens ulike tilbud, ja dersom kommunen velger å gi flere tilbud. Det er jo det som faktisk har vært tilfellet i Kommune-Norge, at man ikke har hatt kapasitet til å gi flere tilbud. Det kan virke som om en på helse- og omsorgsområdet nå går baklengs inn i framtiden, der den sosialistiske ideologiens innbilte fortreffelighet skal telle mer enn enkeltmenneskets mulighet til å kunne velge mellom flere tilbydere og flere tilbud. Eller er det rett og slett slik at dette også er en takk til fagforbundets Jan Davidsen for innsatsen i valgkampen? Det er flere ting i denne erklæringen som gir grunn til bekymring. Ett av punktene er det som går på «at et flertall av styremedlemmene i helseforetakene skal oppnevnes blant de foreslåtte folkevalgte fra henholdsvis kommune eller fylkeskommune». Jeg skal ta et eksempel, slik at man kan tenke seg det kaoset som kommer til å oppstå, og jeg skal bruke min egen hjemregion med St. Olavs Hospital i Trondheim. Det fungerer som et sykehus for lokalbefolkningen i Trondheim. Det fungerer nærmest som et sentralsykehus for Sør-Trøndelag, og det er regionsykehus for Midt-Norge. Det skal bli morsomt når man skal utnevne styremedlemmene, å se hva slags interesse de da skal ta innover seg. Hvis man nå tror man har en dragkamp internt i styrene i de regionale og lokale foretakene, så skal man virkelig få en interessant jobb med å følge med på det som vil skje i framtiden.