Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2017-10-10:
Jeg er glad for at en lang valgkamp er ferdig, selv om jeg strengt tatt mener at vi driver valgkamp hele tiden. Mange mener at man ikke vinner valg på det man har gjort, men på det man vil. Personlig mener jeg at det handler om begge deler. Gjennom valgkampen møtte jeg svært mange velgere som pekte på nettopp det faktum at vi hadde levert utrolig mye på det vi hadde lovet for fire år siden. Når velgerne ser at vi leverer mer tog, mer vei, mer sykehusbehandling, mer til politi, mer til kommunene og en rekke andre enkelttiltak, gir det troverdighet også for de neste fire år. Og det ble tidlig klart for meg at velgerne ikke kjøpte svartmalingen som Arbeiderpartiet prøvde seg på. Velgerne kjente seg rett og slett ikke igjen. Jeg er stolt av alt det fantastiske vi har oppnådd innen helse, pleie og omsorg. Mer enn 400 flere ansatte i helsestasjoner og skolehelsetjeneste er viktig for å fange tidlig opp barn som sliter, har en funksjonsnedsettelse eller som lever under vold og omsorgssvikt. Lovpålagte kommunepsykologer, kortere ventetider og færre i sykehuskø, og ikke minst fritt behandlingsvalg, lovfestet rett til brukerstyrt personlig assistent og en formidabel opptrapping på rusfeltet er alle viktige forbedringer som det har vært en ære å få på plass. Fremskrittspartiet skal fortsette dette gode arbeidet med å ha fokus på enkeltmennesker fremfor system. Veien videre vil i stor grad handle om å følge opp og videreutvikle alt det gode arbeidet som er påbegynt, og jeg føler meg trygg på at de som overtar stafettpinnen i helsekomiteen, vil gjøre dette på en god måte. Det eneste jeg beklager ikke å få lov til å ta en stor del i, er den varslede opptrappingsplanen for psykisk helse for barn og unge. Men det er i kommunene livene skal leves. Jeg registrerer at kommunene i dag, fortsatt mange år etter at samhandlingsreformen trådte i kraft, ikke har den kompetansen som er nødvendig. Små kommuner vil heller aldri kunne få dette til. Derfor er arbeidet med større kommuner helt avgjørende dersom vi skal klare å gi innbyggerne våre likeverdige og trygge helsetjenester der de bor. I valgkampen varslet jeg for Akershus sin del at kampen mot vold i nære relasjoner ville bli viktig for meg å følge opp. Flere tilfeller av partnerdrap og drap som en del av en æreskultur har skjedd i Akershus de siste årene, og er derfor temaer som har engasjert meg stadig mer. Flere kvinner har de siste årene tatt kontakt med meg, og dette har vært et nytt og spennende felt for meg å dykke ned i. Min erfaring er at det en lærer absolutt mest av, er å møte mennesker som har levd et liv, og lære av deres erfaringer. Sånn sett passer det godt for meg nå å skulle jobbe med integrering og kommuneøkonomi. Vi skal aldri akseptere at barn i vårt land lever under sosial kontroll og med fare for å bli utsatt for omskjæring og tvangsekteskap. Å ta med seg sin egen kultur når man flytter til Norge, er helt naturlig og helt greit. Men vi skal være tydelige på at det er noen deler av enkeltes kultur som vi ikke skal akseptere i Norge. Å holde antall asylankomster på et lavest mulig nivå er viktig om vi skal lykkes godt med integreringen. Mange som kommer til vårt land, ønsker å bosette seg i mitt fylke, Akershus, og mange av kommunene i Akershus er svært gode på å integrere. Så vet vi at den viktigste grunnen til at vi har fått økte forskjeller de siste årene, er den høye innvandringen vi har hatt over mange år. Om lag halvparten av dem som har aller minst, har innvandrerbakgrunn. Men innvandrere er like forskjellige som norskfødte er. Vi har innvandrere som gjør det godt, tjener gode penger, lever gode liv, og barna deres gjør det godt på skolen. Men vi har også innvandrere som ikke deltar i samfunnet, som isolerer seg, som ikke lærer språket, og som derfor heller ikke er i jobb. De aller fleste ønsker seg en jobb å gå til. Innvandrere med dårlige norskkunnskaper og ungdom eller andre med hull i CV-en sliter aller mest med å få seg en jobb. En rekke grep er tatt, og stadig flere får sin drøm om en jobb innfridd. Arbeidsledighetstall fra Nav viser at ledigheten har falt jevnt og trutt det siste året. Andelen helt ledige er nå på 2,5 pst. av arbeidsstyrken. Men dette handler også om holdninger og om arbeidsgiveres vilje til å gi folk en sjanse, og vi trenger derfor flere arbeidsgivere som tør å tenke nytt. Jeg ber om at kommunene bruker frivilligheten for alt den er verd. Frivilligheten består av engasjerte mennesker med mye kunnskap og et stort hjerte, og jeg vet at mang en innvandrer har funnet ut av det norske systemet med hjelp og støtte fra frivilligheten. Jeg gleder meg til det videre arbeid.