Ola Røtvei (Arbeiderpartiet), 1999-06-03:
Det meste er kanskje sagt i denne debatten, men bl.a. teleinfrastrukturen og utviklingen av den fortjener en grundig debatt i Stortinget. For dette er grunnleggende viktige saker for norsk samferdsel. På lik linje med veg-, jernbane-, luft- og sjøtransport er telenettene og trafikken i disse avgjørende for utviklingen i landet vårt, også når det gjelder transport av tømmerstokker og fisk, som jeg var inne på i en replikk til statsråden. I de siste årene og fram til nå har jeg faktisk trodd at stort sett et samlet storting var enig om følgende: At det er en politisk oppgave å sørge for sikker og god samferdselsinfrastruktur i hele landet, og at alle typer infrastruktur skal ses i sammenheng. Disse forutsetningene i norsk samferdselspolitikk er nå brutt. Ved ikke å støtte forslagene fra Arbeiderpartiet og SV om høyhastighets teletjenester sørger sentrumspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet for at en vesentlig del av samferdselsinfrastrukturen fjernes fra politisk og samfunnsmessig styring og overlates til markedet på kommersielt grunnlag. Nå når Telenor blir slått sammen med Telia og vesentlige deler privatiseres, har vi en ny telepolitisk virkelighet. Og i tråd med vanlig praksis har sentrumspartiene vanskelig for å forholde seg til denne virkeligheten. Tidligere var de sterkt imot alt som smakte av marked, mens nå derimot – på et av de mest sentrale samferdselsområder – vil de overlate til selskapene å styre utviklingen på kommersielt grunnlag. Jeg er dypt skuffet og bekymret for hvordan distriktenes behov for høyhastighets teletjenester skal ivaretas. Jeg er imidlertid klar over at Telenor nå sier at de vil bygge ut høyhastighetsnettet med tilstrekkelig kapasitet. Men det finnes ingen garanti for dette. Vil det nye teleselskapet virkelig gjøre det om fem år? Vi vet ikke svaret. Men vi kan i alle fall ikke ta sjansen på at dette ikke skjer. Vi kan ikke ta sjansen på at husstander og virksomheter i Distrikts-Norge ikke har et tilstrekkelig tilbud. Derfor må vi bruke nye virkemidler og allerede nå stille krav. Det er ingen hjelp i å gjøre som sentrumspartiene: sette seg ned med hendene i fanget og vente. Nei, vi må stille krav nå, ikke når det er for sent. Jeg har lyst til å spørre sentrumspartiene om følgende: Hvor lenge har de tenkt å sitte og vente og vurdere – i en sektor som teknologiske nyvinninger endrer forutsetningene for over natten? Ser ikke disse partiene at nettopp den teknologiske utviklingen går så raskt at hvis den politiske styringen skal være reell, må vi ligge i forkant av utviklingen? Nå når regjeringspartiene går imot å sikre at alle husstander og virksomheter skal ha tilgang på et høyhastighets telenett som gjør det mulig å ligge i forkant av utviklingen i verden, og imot plikt til å levere tjenestene og å innføre en maksimalpris for høyhastighets teletjenester, er det ikke mye igjen av snakket om å ta hele landet i bruk. Da blir det bare tomme ord og unyttig retorikk som ligger tilbake. Når Høyre og Fremskrittspartiet også går imot å sikre at næringslivet skal ha tilgang på høyhastighets teleinfrastruktur som gjør det mulig for norsk næringsliv å ligge i forkant av utviklingen og få et konkurransefortrinn, er det all grunn til å stoppe opp. Nå skal ikke jeg spekulere i hva som er grunnen til at Høyre og Fremskrittspartiet går sammen med sentrumspartiene og gjør framtiden for næringslivet i Norge vanskeligere. Men det må være vanskelig, spesielt for Høyre, å skulle forsvare et standpunkt som bryter med hva næringslivet trenger, og som bryter med prinsippet som Høyre ofte tar fram når det gjelder samferdselsinfrastruktur, nemlig at det er det offentliges ansvar å bygge ut veier, nettopp for å gi næringslivet gode rammevilkår. Hvorfor er da Høyre imot å sikre næringslivet den teleinfrastrukturen de trenger? Dette er og blir en gåte. I arbeidet med denne saken har Arbeiderpartiet vært i kontakt med mange miljøer innen utdanning og forskning, med privatpersoner og bedrifter. Senest i går var vi i kontakt med Ulstein Vickers – en betydelig bedrift både lokalt og ikke minst internasjonalt. De sa følgende: Uten et høyhastighets telenett, med så stor kapasitet at det er mulig å ta i bruk stadig ny teknologi, og garantert maksimalpris, vil det bli vanskeligere å møte konkurransen framover. Det er med andre ord like viktig som den kommende fastlandsforbindelsen. Nå hadde de på eget initiativ dekket mye av sitt behov for høyhastighets teletjenester. Men det kan ikke være slik at det skal være den enkelte bedrifts ansvar å bruke store ressurser på dette. Hva sier Høyre til dette? Mener Høyre virkelig at bedriftene selv skal bruke penger og andre ressurser på å få høyhastighets teletjenester? Har Høyre gått bort fra at det offentlige skal stille med infrastruktur, eller mener partiet at høyhastighets telekommunikasjon ikke er viktig for norske bedrifter og derfor ikke trenger den samme offentlige tilretteleggingen? Vi må nok dessverre slå fast at det bare er Arbeiderpartiet og SV som vil sørge for at norske bedrifter og husstander skal få et høyverdig teletjenestetilbud i framtiden.