trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-12-15:
Jeg tok ordet fordi Karin Andersen i sitt innlegg prøvde å skape et inntrykk av at flyktningsituasjonen i Syria ikke gjør inntrykk på oss andre. Det mener jeg ikke kan stå uimotsagt. Selvsagt gjør det inntrykk. Kristelig Folkeparti, sammen med Venstre, hadde selvfølgelig også dette som et tema i forbindelse med budsjettbehandlingen, og vi fikk 500 flere kvoteflyktninger til neste år. Det betyr at vi kommer opp på et nivå som er langt høyere enn det det var da SV satt i regjering. Dette skyldes nettopp at dette gjør inntrykk, og fordi vi mener at Norge må ta et langt større ansvar enn vi har gjort. Vi må ta et langt større ansvar både når det gjelder hvor mange vi skal ta imot og selvsagt når det gjelder å hjelpe til i nærområdene. Kristelig Folkeparti skulle ønsket vi kunne tatt imot enda flere, og vi skulle ønsket at vi kunne hjulpet enda mer i nærområdene, men dette var det vi fikk gjennomslag for. Jeg er glad for de 500 ekstra, for det betyr at vi kanskje kan ta imot langt flere enn de 123 som det er pekt på i denne saken. Ellers vil jeg støtte det som min kollega Geir S. Toskedal sier: For Kristelig Folkeparti vil det ikke være aktuelt å sortere flyktninger ut fra helse. Det kan ikke ligge som et kriterium. Menneskeverdet tillater ikke forskjellsbehandling ut fra slike kriterier. Jeg er også enig med Karin Andersen i at det kanskje ikke var helt heldig å skyve kommunene foran seg som et argument, for det kan hende at det var kommuner som var beredt til å ta imot. Men når det gjelder Kommune-Norge og muligheten til å kunne bosette flyktninger, kommer vi ikke utenom økonomi. Er det én ting KS har vært tydelig på, er det at det må være samsvar mellom regjeringens forventninger og det kommunen kan bære. Dette regner jeg med at vi vil komme tilbake til også ved senere anledninger. Jeg har også lyst til å kommentere noe som Eirik Sivertsen sa i sitt innlegg, og som jeg er helt enig i: Norge bør bruke sin posisjon til å invitere de andre europeiske landene når det gjelder en ansvarsfordeling – noen bruker ordet «byrdefordeling», men jeg liker bedre ordet «ansvarsfordeling» – når det gjelder den store flyktningstrømmen til Europa. Jeg tror at vi sammen kan bidra mye mer, og Norge bør gå i front og ta et sånt initiativ og få til en sånn diskusjon sammen med de andre europeiske landene. Jeg håper ikke dette momentet går i glemmeboken.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-15:
Det er riktig at regjeringen har fremmet noen forslag til endringer i arbeidsmiljøloven. Det gjør vi fordi norsk arbeidsliv i det store og hele er et seriøst arbeidsliv, og vi vet at i det arbeidslivet trengs det noe mer fleksibilitet. Hvis representanten Trettebergstuen hadde hørt nøye etter – hun hadde egentlig ikke trengt å høre så veldig nøye etter, heller – det jeg sa i mitt innlegg, hadde hun hørt at jeg sa at en annen ting som er viktig i kampen mot arbeidslivskriminalitet, er høy organisasjonsgrad, sterke fagforeninger og samarbeid med partene. Vi tror på at lokale tillitsvalgte skal få mer makt. Jeg nekter å gå med på at om en lokal tillitsvalgt får mer innflytelse over avtaler om arbeidstid, så vil det føre til mer kriminalitet og mer sosial dumping. Snarere tvert imot – det vil føre til at man får bestemme litt mer selv lokalt.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-15:
Jeg vet akkurat hvor representanten Lundteigen vil med spørsmålet sitt. Først har jeg lyst til å minne om og si at jeg er glad for den konsensusen som preger dette spørsmålet. Det er også grunnen til at borgerlige partier støttet veldig mange av de tiltakene som den rød-grønne regjeringen foreslo i forrige periode. Men jeg vet hvor representanten Lundteigen vil med sitt spørsmål. Han vil at jeg skal si EØS, for det er Senterpartiets og representanten Lundteigens svar på absolutt alle utfordringer som dette landet står overfor. Så mitt spørsmål tilbake til representanten Lundteigen må da bli: Er det slik at hvis norske virksomheter får det vanskeligere – noe de ville fått hvis vi ikke hadde vært med i EØS – vil situasjonen på det norske arbeidsmarkedet bli bedre? Og er det virkelig slik at vi ikke skal kunne prøve å løse utfordringene med arbeidslivskriminalitet og sosial dumping i et rom der folk fra ulike land har lov til å reise over landegrenser for å søke lykken og tjene litt mer penger? I så fall er jeg uenig.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-15:
Er det slik at representanten Gjerstad mener at fagbevegelsen ikke har kunnet si sin mening om ulike forslag som er kommet fra regjeringen det siste året? Det må jeg si at jeg i så fall er ganske uenig i. Også vi her på Stortinget har hatt gode møter med representanter både for arbeidsgivere og for arbeidstakere. De møtene har vært akkurat slik jeg forventet at de skulle være: konstruktive, hyggelige og lærerike. Men jeg følger ikke den logikken som er på venstresiden, nemlig at man skal ha en høring før en høring. Det er for meg en venstresidelogikk som ikke gir mening. Jeg er opptatt av at vi har slitt med organisasjonsgraden i Norge den senere tid. Vi vet at fagbevegelsen sliter med å rekruttere flere som kan være lokale tillitsvalgte. Derfor tror jeg det er veldig viktig med de forslagene til endringer i arbeidsmiljøloven som vil gi lokale tillitsvalgte mer innflytelse.
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-15:
Jeg har lyst til å takke for innlegget. Hvis man ser bort fra alle de gangene representanten Andersen tvilte på de borgerlige partienes intensjoner i denne saken – han mente at vi var for trege, for passive og gjorde for lite – så synes jeg det var et konstruktivt innlegg. Men det kan igjen bli mer konstruktivt enn det var. Jeg har lyst til å ta avstand fra påstanden om at man ikke har vært aktiv. Det er grunnen til at partene har vært involvert i utarbeidelsen av strategien mot arbeidslivskriminalitet, og det er grunnen til at Gerd Kristiansen har sagt at det er gledelig å konstatere at regjeringen nå lytter til oss og følger opp innspill og plan. Jeg ser forslagene som ligger i representantforslaget fra Arbeiderpartiet. Der står det: «Evaluere de tre handlingsplanene som ble fremmet og iverksatt av regjeringen Stoltenberg II.» Da vi hadde budsjettdebatt i fjor, var dette noe det ble harselert med av de rød-grønne representantene. Hvorfor har de skiftet mening?
Stefan Heggelund (Høyre), 2014-12-15:
Hjertelig takk for tilliten. Jeg synes ikke jeg har fortjent den.(Munterhet i salen) Arbeiderpartiet er uenig med borgerlig side i at man bør ha en konstruktiv tone i debatten. Der ligger det en uenighet. Til og med det faktum at jeg ga ros til de rød-grønne partiene, skulle bli vridd på og harselert med av Trettebergstuen. (Munterhet i salen) Representanten Kolberg mener det egentlig er en strategi for å ødelegge fagbevegelsen. Den selverklærte ørnen synes det er viktigere å være nebbete enn å favne. Det kunne jo vært interessant å spørre hvordan det har gått med organisasjonsgraden – etter to perioder med rød-grønn regjering. De rød-grønne partiene mener at lavere terskler inn til arbeidslivet vil føre til arbeidslivskriminalitet. De mener at det at man kan avtale mer lokalt, vil føre til arbeidslivskriminalitet. Det får være deres vurdering. Trettebergstuen sier vi ikke tåler kritikk, ikke tåler debatt – jo, i aller høyeste grad. Samtidig sier det jo noe om samarbeidsviljen når Trettebergstuen allerede nå sier at hun ikke vil være enig i det som vil bli presentert i en strategi mot arbeidslivskriminalitet, som er utviklet i dialog og i samarbeid med partene. De rød-grønne partiene må gjerne påstå at det ikke er dialog med partene i arbeidslivet, men det betyr ikke at f.eks. toppmøtet hvor bl.a. statsministeren var til stede, ikke har funnet sted. Det at man sier noe, betyr ikke at det plutselig blir virkelighet – A er A. Under replikkrunden ble jeg litt overrasket over at jeg ikke fikk spørsmål om noen av de tiltakene som Arbeiderpartiet foreslår i representantforslaget. Jeg trodde kanskje det ville være en viss nysgjerrighet hos forslagsstillerne for hva Høyre og andre fra borgerlig side mente om forslagene. Men da kan jeg jo si at noen av forslagene synes jeg virker fornuftige, andre er jeg kanskje uenig i. Jeg gleder meg i hvert fall til å ha en grundig diskusjon om bekjempelse av arbeidslivskriminalitet og sosial dumping når strategien mot arbeidslivskriminalitet kommer. Og da kan noen velge å ha en u-konstruktiv tone, og så vil kanskje andre velge å ha en konstruktiv tone. Det jeg tror er viktig, er at vi er enig i det grunnleggende i disse spørsmålene.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Vi fikk høre at det river i sjela til representanten Heggelund når han hører om eksemplene på grov utnytting av arbeidskraft. Og så snakker han om hvor viktig Arbeidstilsynet er i kampen mot sosial dumping og arbeidslivskriminalitet. Ja, det er ikke måte på hvor stor tillit han har til at Arbeidstilsynet er det virkemiddelet som skal løse hele dette problemet, bare Arbeidstilsynet får penger nok. Jeg lurer på hva som skjer i sjela til Heggelund når han leser høringssvaret til den saken som kanskje er mest relevant for debatten vi har her i dag, kampen mot arbeidslivskriminalitet – høringssvaret til de forslagene som regjeringen nå har ute om mer midlertidighet osv. Når Arbeidstilsynet skriver at dette forslaget vil vanskeliggjøre deres kamp mot ulykker, sosial dumping og arbeidslivskriminalitet – gjør det inntrykk på representanten Heggelund i det hele tatt?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Det er godt å høre at Kristelig Folkeparti fortsatt er på lag med Arbeiderpartiet når det gjelder å finne nye forslag og tiltak i kampen mot dette alvorlige problemet. Representanten Ropstad peker nettopp på hva dette handler om i ytterste konsekvens – det handler om prostitusjon, om svart arbeid og om menneskehandel. Den analysen deler Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet. Kristelig Folkeparti er et parti som er opptatt av føre-var-prinsippet, at man skal være varsom. Er representanten Ropstad enig med Arbeiderpartiet i at regjeringen bør lytte til Arbeidstilsynet når de sier at nettopp dette problemet med svart arbeid – utnyttelse av arbeidskraft, prostitusjon og menneskehandel – kan bli verre dersom man innfører f.eks. forslagene om midlertidige ansettelser, slik regjeringen nå har foreslått?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Til Syversen: Det er i hvert fall godt at Kristelig Folkeparti signaliserer at de kommer til å være med på å stemme for noen av våre tiltak, om ikke i denne innstillingen, så i finanskomiteens innstilling. Det er mer enn hva regjeringspartiene gjør. Jeg registrerer at veldig mange fra posisjonen er veldig såre over den kritikken de får fra opposisjonen her i dag. Dere kommer til å få kritikk hver eneste dag, helt til dere skifter kurs, ikke bare fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, men dere kommer til å få kritikk fra en samlet fagbevegelse, som til og med varsler streik på grunn av den kursen dere har. Dere kommer til å fortsette å få kritikk fra deres egne etater, som Arbeidstilsynet og STAMI, som advarer mot den kursen regjeringen har, utfor stupet, til et dårligere arbeidsliv, ikke et bedre. Ja, til og med arbeidsgiversiden er misfornøyd, om kanskje av en noe annen grunn. Så dere må venne dere til kritikk, og dere må venne dere til debatt. For vi aksepterer ikke at dere sier at dere er enig i analysen og forsøker å framstille det som om det er en slags enighet i denne sal om viktigheten av det organiserte og anstendige arbeidslivet og om virkemidlene, for det er det altså ikke. Vi er overhodet ikke enige. Før dere stemmer for våre 22 tiltak, er vi ikke enige. Vi har utarbeidet disse tiltakene i samarbeid med partene. Vi har lyttet til tilsynet, til etatene. Hva har dere gjort på samme tid? Ingen verdens ting. Hvis dere hadde brukt vårt virkemiddel, samtale, nysgjerrighet og åpenhet opp mot partene, hadde dere hatt disse 22 tiltakene, dere også, men dere ønsker ikke å gå inn i disse tiltakene, dere ønsker dem ikke. Gjør det som er nødvendig. Skift kurs. Skrinlegg de foreslåtte endringene i arbeidsmiljøloven. Fred de tiltakene mot sosial dumping som vi innførte de siste åtte årene, og stem for våre nye forslag i dag og i tiden framover. Først da kan vi begynne å snakke om noe som kanskje nærmer seg, og ligner på, en slags enighet.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Beklager, president!
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Statsråden viser nettopp at han ikke har skjønt hvorfor det er nødvendig å styrke fagarbeidernes stilling, disse som nå er i ferd med å bli utkonkurrert av billig, ufaglært arbeidskraft fra utlandet. Eriksson spør hva vi vil gjøre med problemet, om vi vil melde oss ut av EØS. Nei, statsråd, vi trenger ikke å melde oss ut av EØS. For forskjellen på Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet er at vi vet hvordan vi kan ta vare på det anstendige arbeidslivet, likebehandle arbeidsinnvandrere med norske arbeidstakere, mens Fremskrittspartiet har en annen kurs der de står med åpne øyne og ser på utnyttelsen og prisdumpingen og sier at man er så rørende enig. De 22 tiltakene vi foreslår her i dag, pluss det fagarbeiderløftet som vi la fram i vårt alternative budsjett, er nettopp et svar til de mange tusen som nå jobber i næringer som er truet. Regjeringens svar er å fjerne sårt trengte verktøy disse har.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Da tar jeg opp det forslaget som er tatt inn i innstillingen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Det er fordi vi har lagt vekt på innspillene vi har fått fra organisasjonene jeg nevnte. Vi tar innspill fra det organiserte arbeidslivet i Norge på alvor, og en av de tingene som det faktisk har vært enighet om, er at det er grunn til å se på resultatene av rapportene som ligger der. Når dette ble harselert med i fjor, vet jeg årsaken til det. Det var fordi det ble oppfattet som et alternativ til å gjøre noe. Dette er ikke et alternativ til å gjøre noe, det er ett av 22 punkter, hvorav de 21 andre peker på handling som konkret skal gjennomføres.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Denne representanten synes det er en fordel at organisasjonene selv bestemmer det. Jeg synes ikke Stortinget skal bestemme hva de forskjellige organisasjonene skal mene. Men jeg vil understreke at når vi tar det opp som et punkt i vår handlingsplan nå, snakker vi om alle arbeidstakerorganisasjonene, og vi snakker om alle arbeidsgiverorganisasjonene, for det er ingen tvil om at det velorganiserte arbeidslivet i Norge og det gode samspillet med myndighetene, som nå blir utfordret, er en vesentlig årsak til at vi har et så velorganisert arbeidsliv som vi har i Norge, og det er en vesentlig årsak til at vi har god økonomi og god produktivitet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Jeg er veldig glad for – jeg må få lov til å begynne der – at LO er tydelig på at vi trenger EØS-avtalen som et rammeverk som gir anledning for viktige norske arbeidsplasser til å konkurrere på det internasjonale markedet, der Europa er vårt aller største marked. Så tror jeg nok, når det kommer til konkrete saker, at det vil være noen saker der representanten Lundteigen og jeg er uenige om det som blir innført i EU, og noen saker der vi er enige. Jeg tror f.eks. at vikarbyrådirektivet var en sånn sak. Jeg mente at det var riktig at det ble innført, jeg tror representanten Lundteigen mente at det var feil. Jeg mener at det har bidratt til et mer velorganisert arbeidsliv at vi fikk innført vikarbyrådirektivet. De internasjonale avtalene som forplikter oss, bl.a. fra ILO og andre, som vi er deltagere i, skal vi selvfølgelig følge. Men så vil jeg også si at vi trenger å bruke det internasjonale nettverket som EU er, gjennom vår EØS-avtale, for sosial dumping er et internasjonalt problem, det må løses på den internasjonale arena.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Statsråden nevnte noen eksempler. Jeg går ut fra at ikke regjeringa har begynt å allmenngjøre tariffavtaler, f.eks. Det er Tariffnemnda som driver med det. Det at regjeringa ikke har stoppet de tilsyn som ble igangsatt under oss, oppfatter jeg heller ikke som en nyskaping fra regjeringa, og vi er enige om at Arbeidstilsynet trenger mer penger til tilsyn – vi har gått lenger i bevilgninger enn regjeringa. Men det blir skapt et inntrykk av at dette er et tema vi er enige om. Jeg skjønner at det er et ønske å framstille det sånn. Men da Eriksson var stortingsrepresentant, stemte han imot innsynsrett for tillitsvalgte, han stemte imot påseplikt, han stemte imot norske vilkår i kommunale anbud, han stemte imot solidaransvar, han stemte imot regionale verneombud i hotell- og restaurantbransjen, i renholdsbransjen, og han stemte imot drøftingsplikt i forbindelse med deltidsstillinger og kollektiv søksmålsrett, som han nå foreslår å fjerne. Spørsmålet mitt blir: Hvis det er så bred enighet om tiltak mot sosial dumping, vil statsråden la være å gjenta de forslagene og fjerne de tingene som han i sin periode i Stortinget stemte imot?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Det er altså sånn at en rekke av de tiltak som er iverksatt, har Eriksson og Høyre gått imot i Stortinget. For et år siden sa statsråd Eriksson at han skulle ha et straksmøte – jeg tror til og med det ble kalt krisemøte – på grunn av situasjonen på arbeidsmarkedet. Det møtet ble det aldri noe av, men det har blitt noen møter etter at det kom et brev fra LO, som ble støttet fra NHO. I den forbindelsen har statsråden sagt at han skal legge fram en handlingsplan, og den skulle komme før jul. Da er spørsmålet mitt: Nå har det gått et år, men kommer den før jul i år?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Jeg skal da heller ikke si at jeg ikke skal forlenge debatten – i og med at jeg har bedt om et treminuttersinnlegg og slik sett allerede har gjort det – men jeg skal prøve ikke å bidra til at det er behov for ytterligere svar. Jeg vil bare få lov til å kommentere det jeg hørte både Lundteigen og Kolberg sa i forhold til Venstres Rotevatn. De kritiserte ikke det å være liberal. Jeg hørte at begge brukte begrepet «liberalist», det er dog noe annet, og det var vel egentlig hele poenget. Ellers synes jeg, hvis jeg legger godviljen til, at det har vært en del positive innlegg med tanke på at vi trenger å gjøre noe med den alvorlige situasjonen som er med hensyn til sosial dumping og arbeidslivskriminalitet, for det er ikke slik at det er et lite problem i samfunnet; det er et svært samfunnsproblem. Jeg er helt enig med representantene Syversen og Ropstad, som holdt gode innlegg. Syversen karakteriserte det som en «svulst» i samfunnet. Det er en stor fare for utviklingen av samfunnet vårt hvis vi ikke gjør noe med det. Derfor er Kristelig Folkepartis representanter og andre i finanskomiteen hjertelig velkommen til å bruke av vår meny av forslag, hvis den passer inn i det ellers fornuftige forslaget som Kristelig Folkeparti selv har fremmet. Så er det ikke slik, som det har blitt sagt her, at noen – i hvert fall fra vår side – har tillagt regjeringspartiene meninger, men vi har pekt på det faktum at det er en rekke forslag som har blitt framsatt og vedtatt mot sosial dumping, som de to regjeringspartiene har stemt imot. Det er en påpekning av fakta. Derfor er det slik – til tross for et godt innlegg fra Wenstøb og andre – at når det gjelder konkret innhold i det som kommer, tror vi det ikke før vi ser det, for det ville være så stor forskjell i forhold til det vi har opplevd fram til nå. Men jeg håper at det skal bli mulighet til å finne felles løsninger på et så stort samfunnsproblem. Så må jeg si at jeg synes på mange måter at vi har hatt en utrolig interessant høst, en høst som har gitt oss mulighet til å innhente kunnskap om og erfaring fra det som er spesielt med det norske samfunnet. OECDs rapport påpeker det faktum at det ikke bare er godt å bo i et samfunn med små forskjeller, men at det faktisk også bidrar positivt til produktivitet, og at større forskjeller i samfunnet er et problem også for resultatet i samfunnet, for produktiviteten. Vi hadde for ikke mange dagene siden besøk av Thomas Piketty, som har bidratt til debatten og påvist den økende forskjellen i mange samfunn rundt omkring i verden og påpekt at vi på norsk side ikke bør gå i den retningen at vi skaper større forskjeller. Og vi har hatt NordMod-rapporten, som jeg synes er veldig interessant, som analyserer det særegne ved de nordiske samfunnene og samarbeidet mellom partene og myndighetene. Jeg synes at det hver for seg gir et godt grunnlag for å sette i gang tiltak som er effektive mot sosial dumping. Jeg imøteser statsrådens forslag, og vi kommer til å bidra med konkrete tiltak.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Jeg registrerer at Arbeiderpartiet er opptatt av å øke organisasjonsgraden, og at det er så viktig at dette tema er løftet fram som det første punktet i forslaget. Men om man skal stimulere til økt organisasjonsgrad, er det vel en fordel at organisasjonene er partipolitisk nøytrale, eller, sagt på en litt annen måte, kanskje uavhengig av Arbeiderpartiet? Er representanten enig i at det er en fordel med partipolitisk nøytrale fagforeninger og organisasjoner – spesielt sett i lys av målet om økt rekruttering?
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Det er absolutt ikke noe spill for galleriet, det er en erkjennelse – uten tvil – av at samfunnet har endret seg. Det har skjedd mye siden Arbeiderpartiet fremmet sine forslag og kanskje startet mye av denne kampen mot sosial dumping. Det er dessverre blitt vesentlig mer framtredende eksempler på grove overtramp. Nettopp derfor jobber regjeringen med en handlingsplan. Og som jeg sa i stad: Vi er godt i gang med den planen og har jobbet på bred front med flere departementer, og vi har en helhetlig tilnærming til problemet for å begrense sosial dumping og arbeidslivskriminalitet.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Nå skal ikke jeg gå inn her og forskuttere på enkeltpunkter i en helhetlig, viktig plan. Det kommer vi tilbake til, og så får vi en total oversikt. Noen tiltak er viktigere enn andre, og noen er mindre viktige enn andre, så jeg vil ikke gå inn og gradere det akkurat her og nå.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Jeg takker for spørsmålet. Jeg synes kanskje den næringen og det eksemplet som representanten her viser til, faktisk er et godt eksempel på hvorfor det ville vært viktig å innføre minstelønn. Da er jeg overbevist om at nivået i hvert fall ville blitt høyere. Men jeg kan ikke stå her og på sparket definere og bestemme eller prøve å synse om – på høytlesing, holdt jeg på å si – nivået på minstelønn i forskjellige bransjer. Det blir det ikke riktig av meg å prøve å spekulere i. Men poenget er at jeg tror minstelønn ville bidratt positivt til å forhindre slike eksempler, og man ville nok garantert fått en høyere lønn enn det representanten kom med et eksempel på her.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Jeg har et spørsmål som går på forslag nr. 3, fra Senterpartiet, om at offentlige innkjøpere må kreve norske lønns- og arbeidsvilkår av leverandørene. Jeg føler vel ikke helt at det spørsmålet forholder seg til hvordan arbeidslivet fungerer i internasjonal økonomi, så hvordan ser representanten for seg at forslaget om norske lønnsvilkår skal gjennomføres i de tilfellene der arbeidet utføres utenfor Norge? For det er jo ikke slik at alt arbeid som inngår i leveranser til norske offentlige innkjøp, utføres på norsk jord.
Tor André Johnsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
I komiteens innstilling kommer SV, sammen med sin tidligere regjeringsmakker, Arbeiderpartiet, med ganske oppsiktsvekkende påstander. De påstår bl.a. at endringene i arbeidsmiljøloven som vi nå foreslår, vil gjøre det «enklere å være useriøs». Dette er en påstand uten hold i virkeligheten. De påstår også at «regjeringen Solberg i mindre grad enn alle tidligere regjeringer inkluderer arbeidslivets parter i utforming av politikk på arbeidslivsområdet». Dette er ganske oppsiktsvekkende, så jeg lurer på: Hvor langt tilbake i tid har SV undersøkt tidligere regjeringers samarbeid med arbeidslivets parter, og kan representanten redegjøre for hvordan denne påstanden kan begrunnes og underbygges?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-15:
Ja, vi kommer til å lese de høringsuttalelsene grundig, og det er også klart at når Arbeidstilsynet kommer med slike advarsler, er det noe vi tar på stort alvor. Og så må jeg innrømme at de proposisjonene som har kommet til Stortinget, har jeg ikke rukket å lese gjennom ennå, men vi varsler et grundig arbeid i vår stortingsgruppe. Vi kommer til å ha tett dialog med partene i arbeidslivet. Vi kommer også til å gå inn i konstruktive samtaler og forhandlinger med regjeringspartiene. For vi ser at det er mye der som vi kan støtte – mye som handler om å hjelpe enda flere mennesker inn i arbeidslivet, som vi brenner for. Men vi er opptatt av at det fleksible, familievennlige arbeidslivet som vi skal skape i framtida, også må ta vare på arbeidstakeren. Derfor må vi bekjempe det svarte arbeidet og den risikoen det er for sosial dumping. Så jeg kan love representanten Trettebergstuen at det er noe vi kommer til å ta på ytterste alvor.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-15:
I mine øyne er det klart at i de mest alvorlige tilfellene er det noen som står bak, som er kyniske arbeidsgivere, og som utnytter mennesker i en vanskelig situasjon. De gir dem dårlig betaling, og de stikker av med en større del av overskuddet. Men når jeg snakker om holdningsendring, og hvorfor jeg mener det er viktig, tror jeg det bare er å gå i seg selv. Det kan være fristende når man kommer til et sted og skal vaske bilen, for 200 kr kjapt å få vasket den innvendig og utvendig mens man er på butikken og handler. Det er disse tilfellene jeg mener vi må være bevisste på. Sannsynligvis er det et eller annet muffens med en så lav pris. Jeg synes det er ytterst problematisk at når man skal pusse opp et bad eller en leilighet, er det nesten vanskelig å finne en snekker som ikke først spør om man vil ha kvittering. Det er kanskje satt litt vel på spissen, men at det er sånne tilfeller, synes jeg er bekymringsfullt. Jeg som kommer fra et mindre sted, synes det f.eks. er mye vanskeligere å klare å luke ut de hvite snekkerne her i Oslo.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2014-12-15:
Senterpartiet og representanten Lundteigen kommer stadig tilbake til at de store utfordringene vi ser innen arbeidslivskriminalitet og sosial dumping, skyldes de åpne grensene og manglende regulering av arbeidskraft fra Det europeiske økonomiske samarbeidsområdet, jf. EØS-avtalen. Jeg er litt forundret over Lundteigens holdninger, som jeg synes stigmatiserer arbeidssøkere fra Europa som søker jobb og lykke i Norge. Det er ikke arbeidsinnvandreren som er problemet, men kriminelle arbeidsformidlere og useriøse aktører i arbeidslivet. Norge er avhengig av europeisk arbeidskraft. Kan Senterpartiet og representanten Lundteigen se at det er mulig å jobbe mot arbeidslivskriminalitet og sosial dumping innenfor de rammene og reglene vi har med EU gjennom EØS-avtalen, som gir arbeidssøkere lov til å flytte seg over landegrensene for å søke arbeid?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Representanten Rotevatn nevnte i sitt innlegg forslaget fra Venstre om å innføre minstelønn. Venstre har i sin merknad til saken sitert fra Fafo-rapporten om mulige positive sider ved minstelønn. Det avsnittet er ordrett gjengitt. Siste setning i det avsnittet lyder: «[…] men spørsmålet er om innføring av lovfestet minstelønn vil medføre at dagens ordninger på sikt vil undergraves og føre til dårligere vern for arbeidstakerne enn det man totalt sett har per i dag.» Hvorfor valgte Venstre å hoppe over den setningen?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Regjeringa sier at sosial dumping er uakseptabelt av hensyn til arbeidstakerne og konkurrerende bedrifter, men man har stort sett stemt imot alle Arbeiderpartiets initiativ og rød-grønne handlingsplaner. På fredag kom forslaget om å reversere den kollektive søksmålsretten – forstå det den som kan! Men nå kommer vi med 22 nye forslag. Statsråden kommenterer ingen av dem i brevet sitt til komiteen. Flertallet i komiteen sier bare at forslagene «vedlegges protokollen». Jeg vil derfor spørre statsråden helt konkret: Hvilke – om noen – av de 22 forslagene mener han det er fornuftig å se nærmere på? Hvis det blir for vanskelig, vil jeg i det minste be om en kommentar til forslagene nr. 10–13. De handler om offentlige innkjøp og kan oppsummeres under overskriften «Skiensmodellen». Etter initiativ fra fagbevegelsen har Skien kommunes politikere tatt ansvar og vedtatt en meget omfattende antikontraktørklausul for egne innkjøp – bygg og anlegg og varer og tjenester. Reglementet gjelder kommunen selv, men de kommunale bedriftene er bedt om å følge opp. Den som vil ha oppdrag for Skien kommune, må undertegne på at ingen ansatte, heller ikke hos eventuelle underleverandører, har dårligere lønnsvilkår enn tariffavtale eller det som er vanlig for samme type arbeid i Norge. Tilbyder skal bruke egne ansatte, og flertallet skal ha fagbrev. Underentreprise med enpersonsforetak eller innleid arbeidskraft skal begrunnes skriftlig. Hvis det godkjennes, gjelder samme strenge regler for dem, men hovedregelen er likevel at det ikke skal brukes underentreprenør. Ikke under noen omstendighet skal det være mer enn to ledd i kontraktskjeden. Norsk skal være hovedspråket på arbeidsplassen. Alle som får oppdrag, skal være godkjente lærebedrifter, og det kan stilles krav om at lærlinger skal med i prosjektet. Tilbyder skal rapportere løpende om bruk av utenlandsk arbeidskraft, som alle skal meldes til skattemyndighetene. Lønn utbetales til norsk bank. Yrkesskadeforsikring skal foreligge for alle ansatte. Alle forhold skal dokumenteres og egenerklæringer signeres. I tillegg gjelder de alminnelige kravene til HMS, arbeidsmiljølov mv., og kontraktsformularene i Norsk Standard skal benyttes. Så bra er dette at flere av Arbeiderpartiets lokallag har tatt dette inn i sine kommunevalgprogrammer. Statsråden sier i sitt brev at «seriøse bestillere har en nøkkelrolle for å hindre at kriminelle aktører får innpass i arbeidslivet». Jeg antar at statsråden regner det offentlige, med sine bedrifter, til de seriøse. Forslagene nr. 10–13 er en kortversjon av Skiensmodellen. Er statsråden enig i at dette er betimelige krav for det offentlige å stille til sine leverandører?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Jeg synes at jeg i denne debatten kjenner igjen veldig mye av retorikken fra valgkampen fra den borgerlige sida – vi er så enige, og vi skal stå sammen, og vi skal samarbeide med den ene og den andre. Men det sies ingenting om hva «vi» skal samarbeide om. Det er bare ord uten innhold foreløpig, så vi får vente og se til strategien fra statsråden kommer. Men vi bygger vårt utgangspunkt på det vi allerede har erfart, og ikke bare i en fjern fortid, men forholdsvis nylig. I denne salen, da vi fremmet et representantforslag mot sosial dumping og arbeidslivskriminalitet i transportnæringa, sto Høyres representanter fra transportkomiteen på denne talerstolen og avviste at spørsmålet om sosial dumping hadde noe å gjøre i saken om dårlig skodde trailere på norske vinterveier. Det er ikke lenge siden, det er ikke et år siden engang. Hvis vi skal gå gjennom de tiltakene som allerede er vedtatt mot sosial dumping, har altså Høyre og Fremskrittspartiet stemt mot handlingsplan nr. 1, de har stemt mot innsynsrett for tillitsvalgte, mot påseplikt, mot informasjonsplikt, mot å innføre norske vilkår i kommunale anbud i tråd med ILO-konvensjon nr. 94, mot å stramme inn arbeidsleie mellom bedrifter, mot sjupunktsstrategien for å styrke arbeidstakerrettigheter internasjonalt og mot handlingsplan nr. 2 mot sosial dumping, og i budsjettet for neste år fjernet man med et pennestrøk 8 mill. kr fra det trepartssamarbeidet som skulle være et av verktøyene for å følge opp handlingsplan nr. 3. En har stemt mot solidaransvar, mot kollektiv søksmålsrett – som en nå fjerner – mot regionale verneombud og mot å få den første stortingsmeldinga om arbeidsliv i denne salen. Høyre og Fremskrittspartiet var heller ikke særlig tilhenger av Fafos evaluering av de to første handlingsplanene. For hva sa de evalueringene? Jo, de sa at der hvor kampen mot sosial dumping gir best resultater, er der hvor man benytter seg av det landsdekkende apparatet av skolerte tillitsvalgte som har en samlet fagbevegelse i ryggen, akkurat som Martin Kolberg var inne på i forrige innlegg. Da vi var i posisjon, fikk vi alltid høre at vi gjorde for lite, for sent. Men nå gjør vi altfor mye, altfor tidlig, på dette området. Vi venter ennå på tiltakene fra regjeringa. Robert Eriksson sier at vi skal ta de kriminelle. Men hvem skal ta dem? Er det fagbevegelsen, eller er det Arbeidstilsynet? Hvordan skal et arbeidstilsyn i det hele tatt kunne matche et landsdekkende nett av 60 000 skolerte tillitsvalgte? Nå har vi allerede sett at én ting som man tidligere har vært mot, kollektiv søksmålsrett, faller. Hvilke andre ting som Høyre og Fremskrittspartiet tidligere har stemt mot, kommer til å falle når den nye strategien kommer? Det er vi spent på, og vi har ikke fått noe svar i dag.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-12-15:
Jeg skal love at jeg ikke skal bruke alle dem! Jeg skal knytte en liten kommentar til det som egentlig er en stor sak. I statsbudsjettet for 2014 stilte en samlet komité seg bak at Solberg-regjeringa ville videreføre det langsiktige og systematiske forbedringsarbeidet i arbeids- og velferdsforvaltninga som ble igangsatt av regjeringa Stoltenberg II. I perioden mellom Stoltenberg II-regjeringas framleggelse av statsbudsjettet for 2014 og regjeringa Solbergs presentasjon av sin tilleggsproposisjon ble det imidlertid kjent at moderniseringsprogrammet for IKT ble nedlagt fordi det ikke hadde fungert etter hensikten. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV ba da regjeringa om så raskt som mulig å orientere Stortinget om i hvilken grad den siste utviklinga ville få konsekvenser for tjenestetilbudet i Nav. På spørsmål fra Arbeiderpartiet svarte statsråden i november i fjor at dette ikke ville få konsekvenser for gjennomføringa av uførereformen fra 1. januar 2015. I Dokument 15:104 samme år utdypet statsråden sitt svar og viste til at nedleggelsen av moderniseringsprosjektet for IKT var en organisatorisk omlegging som ikke medførte endringer i de overordnede målene for IKT-moderniseringa, nemlig – og det er det som er det viktige – utviklinga av brukervennlige og effektive, dels selvbetjente løsninger på de ulike ytelsesområdene som Nav forvalter. I ettertid har det vært gjennomført en høring i regi av kontroll- og konstitusjonskomiteen om denne saken. Vi har også sett at ledelsen i Altinn har vært ute og hevdet at de allerede har mange av de løsningene som Nav trenger for å automatisere saksbehandlinga og innføre selvbetjening og elektroniske dialogløsninger for de enkelte ytelsene i folketrygden. Statsråden har forsikret oss i Stortinget om at dette spørsmålet skal vurderes i forbindelse med de beslutningene som skal fattes framover, og det er betryggende. I budsjettet for 2015 ble det opplyst at regjeringa ville komme tilbake til Stortinget med en oppdatert kostnadskalkyle for revidert Prosjekt 1 og planene for Prosjekt 2 i IKT-moderniseringsprogrammet i forbindelse med den proposisjonen vi akkurat nå behandler, om endringer i statsbudsjettet for 2014. I den saken som vi nå har til behandling, står det imidlertid at denne statusgjennomgangen er utsatt til framleggelsen av revidert nasjonalbudsjett for 2015, men uten at denne utsettelsen er begrunnet nærmere. Antakelig ligger det ingen dramatikk i dette, men det hadde vært interessant om statsråden kunne benytte anledninga til å utdype hva som ligger til grunn for at saken er blitt utsatt.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Venstre har lenge ivret for å fjerne fradraget for fagforeningsmedlemskap, og Venstres partileder, Trine Skei Grande, står bak det talende sitatet: «LO gjør meg kvalm.» Mitt spørsmål til representanten Rotevatn er: Ser Venstre at et organisert arbeidsliv og organiserte arbeidsfolk er viktig eller relevant i kampen mot sosial dumping?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
For SV er det et grunnleggende prinsipp at alle som jobber i Norge, skal ha norske lønns- og arbeidsvilkår. Det er også i norske arbeidstakeres interesse. Vi har vanskelig for å se at regjeringen og arbeidsministeren deler dette synet, bl.a. fordi det foreslås midlertidige tilsettinger. Det er fordi vi vet både av erfaring og fra forskning at løs tilknytning til arbeidslivet motvirker sterke fagforeninger, fordi folk i mindre grad organiserer seg på jobben sin. Jeg lurer på om statsråden ønsker svakere fagforeninger, eller om statsråden ser at organiseringsgrad og kamp mot sosial dumping har en tett sammenheng?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-15:
Sosial dumping og kampen mot sosial dumping handler om fordeling av inntekter og penger, men det handler minst like mye om fordeling av innflytelse og makt. Det er klart at de rammene vi setter for arbeidslivet, også avgjør innholdet i det. Derfor er jeg sterkt bekymret når jeg ser at likebehandlingsprinsippet angripes, fordi det betyr at prisen på innleid arbeidskraft vil kunne presses ned. Derfor er jeg bekymret når jeg ser at regjeringen vil øke midlertidigheten i arbeidslivet og åpne opp for flere midlertidige stillinger, fordi vi vet at det nettopp vil føre til svakere tilknytning til arbeidslivet og lavere organiseringsgrad, og derfor er jeg bekymret når jeg ser at den kollektive søksmålsretten er under angrep, fordi det handler om vernet av de aller mest utsatte i arbeidslivet. Da jeg hørte framleggingen av forslagene til arbeidsmiljøloven, slo det meg at det hørtes nesten ut som om det er arbeidsfolk som skal beskyttes mot det sterke kollektivet som en fagforening utgjør, ikke at den gir beskyttelse mot uansvarlige og useriøse arbeidsgivere eller skjeve maktforhold. Derfor skulle jeg ønske at uenigheten i denne salen var like liten som den framstilles, men det vi har sett til nå – det vi har sett av konkrete forslag, konkret politikk, som legges på bordet – tyder på det motsatte. Min intensjon er på ingen måte å gjøre uenighetene større enn de er, men å påpeke politikken og den virkeligheten som vil kunne meisles ut av det som tross alt fremmes. For vi har ulikt syn på en hel del. Vi har ulikt syn på hvordan vi skal møte EØS-regelverket og EUs frie flyt av arbeidskraft, og hvilke grep som må tas i den sammenheng, og vi har ulikt syn på hvordan arbeidsmiljøloven skal se ut. Vi har kanskje ikke ulikt syn på trepartssamarbeidet, men vi har definitivt ulikt syn på hvordan det skal fungere i praksis, særlig når man hører fagforeningenes oppsummering av dagens situasjon. La meg gjøre en ting klart: SV ønsker polske arbeidsfolk hjertelig velkommen til Norge – noen har insinuert noe annet i denne debatten – men vi er helt konsekvent på at det skal skje på norske lønns- og arbeidsvilkår. Det er også den politikken vi har fremmet i vårt program og i vår regjeringstid.
Bengt Morten Wenstøb (Høyre), 2014-12-15:
Jeg tror de fleste – selv om man er borgerlig – er for et ryddig og organisert arbeidsliv. Jeg tror også at man ikke nødvendigvis trenger å være organisert for å være tilhenger av og ønsker et arbeidsliv som er organisert på en god måte. Det som er utfordringen, er etter min oppfatning at mange av dem som utsettes for arbeidslivskriminalitet, ikke er organisert. Det er mange som ikke fanges opp av de offentlige institusjonene. Regjeringen har uttrykt ganske tydelig at man ønsker å foreta hyppige kontroller, og man ønsker et samarbeid på tvers for å ha en målrettet strategi. Spørsmålet mitt er: Hvordan tenker SV at man kan få innsikt i disse forholdene og jobbe målrettet for å unngå sosial dumping?
Bengt Morten Wenstøb (Høyre), 2014-12-15:
Det ligger i den norske folkesjelen å ønske seg ordnede arbeidsforhold. Derfor er også en av de største utfordringene for velferdssamfunnet i årene framover arbeidskriminalitet, først og fremst fordi det undergraver de grunnleggende verdiene i det norske samfunnet, men også fordi det rammer arbeidstakere som blir utsatt for useriøse arbeidsgivere. Det er kort og greit våre regler som skal gjelde, for det handler om vår framtid. Regjeringen har varslet en strategi mot arbeidskriminalitet. Det vesentlige med strategien er selvfølgelig helhetstenkningen – en helhetstenkning rettet mot hvordan man ønsker å kontrollere, og ikke minst klare å få bukt med arbeidskriminalitet. Arbeidstilsynet har selvfølgelig en viktig rolle å spille, men det har også trepartssamarbeidet og alle konstruktive krefter som ønsker å delta. Norge som samfunn har endret seg de siste tiårene, gjennom økt arbeidsinnvandring fra EU-land. Dette har gitt mange europeere mulighet til å skape seg en framtid i Norge. Det er bra. Det er ikke tvil om at Norge også har et ansvar for Europas utvikling. Samtidig har firmaer fra andre land hatt mulighet til å konkurrere med norske firmaer om oppdrag i Norge. Det er viktig med konkurranse om oppdrag, men det skal skje gjennom å følge spillereglene i det norske arbeidsmarkedet. Å bekjempe arbeidskriminalitet handler om handlinger og holdninger. Vi må iverksette handlinger for å bekjempe arbeidskriminalitet, men vi må også samtidig snu holdninger om at svart arbeid, manglende arbeidskontrakter og sikkerhetstiltak på arbeidsplassene er akseptabelt. Det er ikke minst viktig at det rett og slett handler om holdninger, helt uavhengig av partitilhørighet. Holdningene til svart arbeid er ikke nødvendigvis slik at fordi om man er tilhenger av et bestemt parti, så er man for svart arbeid, og hvis man ikke er det, så er man imot. Dette gjelder alt. Holdninger kan man heller ikke vedta gjennom politiske beslutninger. Holdninger er noe du grunnleggende har. Å bekjempe arbeidskriminalitet handler om å bygge gode holdninger og om å ruste Norge for framtiden. Regjeringen tar arbeidskriminalitet på alvor. Nå tror jeg at det mer enn noen gang er viktig at vi alle står samlet for å ta norsk arbeidsliv videre. Det mest uheldige man gjør, er å lage en debatt mellom partier og ikke har en helhetlig tanke om at det er et felles ansvar at norsk arbeidsliv skal være preget av ryddige, ordnede og framtidige perspektiver.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Vi har vel ikke fjernet noe annet enn kollektiv søksmålsrett. Det mener jeg også er fornuftig. Det er juridisk problematisk å ha det, sånn som det forslaget lå der, og det er det tunge juridiske miljø som også har påpekt. Det er også et virkemiddel som ikke er brukt. Det er brukt bare én gang – den gangen på en feil sak, som ble avvist i retten. Vi skal – og har også startet arbeidet med det når det gjelder representantforslag 20 S – foreta en gjennomgang av de tre handlingsplanene som er fremmet. Vi skal gjennomgå de handlingsplanene på en grundig og god måte. Vi skal gjøre det jeg har stått i denne sal og sagt tidligere: Det som fungerer, skal vi ivareta, det skal vi bygge videre på. Det som viser seg ikke å fungere, skal vi erstatte med noe annet som kan fungere bedre.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
For det første når det gjelder straksmøtet: Det har jeg også stått i Stortinget og svart på tidligere, og jeg synes det er litt uhørt og en dårlig retorikk fra representanten Andersen. Jeg skal være helt ærlig på det, som jeg også har vært tidligere: Ja, vi innkalte til et møte raskt, men det lot seg ikke gjøre å få alle partene til å møte på de datoene som vi hadde satt opp, nettopp på grunn av at man også var inne i forberedelsene til et lønnsoppgjør – inne i et lønnsoppgjør. Derfor ble det møtet gjennomført i juni. Men før den tid hadde også statsministeren gjennomført møter, og vi hadde en toppkonferanse i september også med partene. Så møtene er gjennomført. Partene mener at de er blitt tatt hensyn til på en god måte. Dette føler jeg egentlig regjeringen har levert på, og jeg synes det er underlig at man legger seg på en sånn type retorikk i denne salen i en så viktig sak.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Beklager at jeg ikke rakk å svare på det andre spørsmålet til representanten Andersen. Jeg skal svare på begge nå – jeg rekker det. Som jeg avsluttet mitt innlegg med: Strategiplanen mot arbeidslivskriminalitet kommer om meget kort tid. Så til representanten Lundteigen: Ja, jeg synes det er en utfordring. Det er en utfordring at vi i omverdensanalysen ser at vi i 2025 kan mangle 90 000 fagarbeidere. Derfor er det viktig at vi legger til rette for en god politikk hvor vi begynner både å utdanne og kvalifisere fagarbeidere. Vi har bl.a. lagt frem en proposisjon, fredag 5. desember kom den, som også har en rekke tiltak for å få kvalifiserte folk inn i arbeidslivet, samtidig som mitt departement sammen med Utdanningsdepartementet og Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet sitter og jobber med en felles stortingsmelding om hvordan vi skal møte fremtidens arbeidskraftbehov og få de fagarbeiderne vi trenger fremover.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Det skulle jeg ønske at jeg kunne gitt et godt svar på, men jeg tror nok utdanningsministeren er bedre til å svare på hva elever velger. Jeg sitter ikke med noen god oversikt over hvilken utdanningsretning folk ønsker seg og velger. Det jeg registrerer, er at vi vil mangle betydelig med fagarbeidere fremover i tid. Det er viktig at vi nå setter i gang et arbeid med å kvalifisere og utdanne flere fagarbeidere. En av hovedgrunnene er også at vi blir stadig flere mennesker. I dag har vi 5,1 millioner mennesker. I 2025, hvis den mest optimistiske fremskrivingen slår til, vil vi ha 6,1 millioner mennesker. Det er også med på å øke etterspørselen etter ulik type arbeidskraft i så pass stor grad, noe som gjør at vi trenger både utenlandsk arbeidskraft og å få mer ut av vår egen arbeidskraft.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Jeg klarer ikke å se den sammenhengen som representanten tar opp når det gjelder vårt forslag om midlertidige ansettelser, et forslag som vi la frem 5. desember, med en god innramming, en kvoteordning og en karantenebestemmelse. De fleste bedriftene har ti eller færre ansatte. Det betyr at man kan ta inn én person. Også de som er i midlertidige ansettelser, må forholde seg til norske lønns- og arbeidsvilkår. Det er ikke slik at de har en annen type lønns- og arbeidsvilkår. Den måten SV har argumentert mot disse forslagene på, og også andre forslag, er litt underlig. Det betyr at man faktisk kan risikere økt innleie i perioder, for det er i dag fortsatt lov til å ha midlertidige ansettelser når arbeidets art tilsier det, og mye av dette skjer ved at man øker innleie. Det at SV nå er så sterkt imot midlertidige ansettelser, vil også føre til at man får mer press på innleie av arbeidskraft. Mitt spørsmål tilbake er: Ønsker SV å fjerne det springbrettet vi nå foreslår, og heller øke innleie av arbeidskraft?