Bent Høie (Høyre), 2012-03-01:
Dette er den tredje saken Stortinget behandler i dag der opposisjonspartiene igjen går foran, ved å foreslå å gi den enkelte pasient rettigheter overfor helsevesenet. Det er egentlig en gjentakelse av en historie som går veldig mange år tilbake i tid, ut fra at det er disse partiene som i første omgang kjempet fram den første ventetidsgarantien, det er disse partiene som kjempet fram den individuelt fastsatte medisinske tidsfristen for pasienter, og det er også disse partiene som i dag foreslår å forbedre denne ordningen. Hver gang en har kommet med disse forslagene, har argumentene imot vært påfallende like: En bør heller jobbe med å øke kapasiteten i det offentlige helsesystemet, systemet må få lov til å jobbe med å løse disse oppgavene, en bør heller ha målsettinger istedenfor garantier, osv. Uansett hva en har foreslått, har argumentene vært de samme. Men hver gang de partiene som i dag er i opposisjon, har hatt flertall og har fått gjennomført sin politikk, har det aldri vært noen som har foreslått å reversere det vi har fått vedtatt. Det er jeg overbevist om også kommer til å skje når den type rettigheter som vi har behandlet i dag, blir vedtatt. Kreftforeningen sa til komiteen i høringen at regjeringens løfte bør bli en juridisk rett, og de støtter representantforslaget. Det gjør også Høyre. Vi mener at når Helsetilsynet er så tydelig på at det er en medisinskfaglig begrunnelse knyttet til å ha så korte tidsfrister, bør det også prege de individuelle tidsfristene som helsevesenet setter for kreftpasientene. Så vil det selvfølgelig finnes unntak der det er medisinske grunner til å vente lenger, der det er undersøkelser som må tas, og som det tar lengre tid å få svar på. Men det er fullt mulig innenfor dagens system å journalføre den begrunnelsen, som gjør at en er tydelig på hvilken situasjon en er i. Det som skjer i dag, er at det er et voksende privat forsikringsmarked knyttet til kreft, det er et voksende privat diagnostiseringsmarked knyttet til kreft, og det kommer til å bli et voksende privat behandlingsmarked når det er snakk om kreft. Hadde noen sagt for 10 eller 20 år siden at det i Norge også ville være et privat marked for kreftdiagnostisering og -behandling, tror jeg ingen politiske partier noen gang ville trodd på det, for kreft tilhører det området som en har ment at det offentlige har prioritert høyt – det er en prioritert sykdom. Dette er et område der en aldri hadde trodd det ville kunne oppstå et privat marked. Det har det gjort. Det betyr at i dag reiser prostatakreftpasienter til Sverige og får gjennomført private prostatakreftoperasjoner, som de enten betaler for selv, eller som det betales for via forsikringsselskapene. Det forslaget som ligger på bordet i dag, ville gjort det mulig for alle pasienter i Norge, uavhengig av om en har en privat helseforsikring, uavhengig av om en har en god økonomi, å ha akkurat de samme rettighetene som de som har en tykk lommebok eller en privat helseforsikring. Dermed er dette et forslag som innebærer at vi forbedrer helsevesenet vårt i retning av at vi hegner om at det er en offentlig oppgave å gi helsetilbud til alle, uavhengig av om en har en god eller en dårlig økonomi, uavhengig av sosial status, kjennskap til og vennskap i helsevesenet. Derfor er dette et viktig forslag for å sikre at vi har et godt offentlig helsevesen, og at vi har et helsevesen som gir like muligheter for alle pasienter, uavhengig av sosial status.