Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-18:
Det at alle skal gis mulighet til å få jobb, er en uhyre viktig sak. Det er ingen som mener at det skal være sånn at noen som ønsker, kan og vil i jobb, ikke får tilstrekkelig hjelp – med helseproblemer, kompetansemangel – eller andre tiltak for å komme i arbeid. Derfor er mange at de forslagene som er fremmet i dag, forslag som vi framover er nødt til å vurdere. Men regjeringen jobber nå med en stortingsmelding som er varslet til Stortinget, om en gjennomgang av store deler av virkemiddelapperatet i Nav, knyttet til det at folk skal komme i arbeid. Det er viktig at den kommer, for vi vet at det er en del mennesker som absolutt trenger å få bedre tilrettelagt hjelp for å klare å komme i jobb. Når det er sagt, har jeg også behov for å si at alle i samfunnet er akkurat like mye verdt, enten en er i jobb eller ikke. Det å være en likeverdig medborger i samfunnet må ikke knyttes til det å være i jobb. Det er behov for å si det, for denne diskusjonen rundt «utenforskapet» – som er et begrep som høyresida prøver å introdusere, også i denne saken – handler tydeligvis om noen som ikke er helt med i samfunnet. Hovedkriteriet for å komme inn i den statistikken er ikke nødvendigvis knyttet til om du har arbeid eller ikke, men at du mottar en ytelse. Det å motta en ytelse er en rettighet, og en nødvendighet, fordi det hindrer fattigdom hos dem som ikke har arbeid eller helse til å arbeide. Veldig mange forslag ønsker vi å komme tilbake til når stortingsmeldinga kommer. Men jeg har også lyst til å presisere – for jeg tror det er viktig at vi tegner et riktig bilde nå – at tapte årsverk som følge av sykdom og arbeidsløshet har gått ned. Det kan av og til i debatten høres ut som om det er en mye verre situasjon nå enn det var før, og at det er mange flere utenfor arbeidslivet nå enn før. Det stemmer ikke, og det blir heller ikke flere tapte årsverk nå enn det var før. Det man selvfølgelig må gjøre, er å ta hensyn også til befolkningssammensetningen når man ser på ulike typer statistikker, og da har f.eks. andelen på uføretrygd gått ned de siste årene. Jeg har også behov for å legge til at det har vært mye diskusjon om unge uføre. SV og regjeringen er veldig opptatt av at unge mennesker med funksjonsnedsettelser og sykdommer skal ha mulighet til å komme i jobb. Men jeg vil også understreke: Hvis man går inn i Navs statistikker og ser på diagnosene for veldig mange av dem som får uføretrygd i ung alder, er det veldig alvorlige diagnoser. Noe av økningen, skriver Nav sjøl, kommer jo av bedre medisinsk behandling nå – altså av at folk faktisk overlever – og av at folk i dag får inntektssikring, som de ikke fikk før. Jeg har lyst til å si dette, for jeg mener at når vi nå skal behandle den stortingsmeldingen som regjeringen kommer til å legge fram, er det uhyre viktig at vi får på plass virkemidler som kan fungere raskere for mange, at ventetiden mellom tiltak kommer ned, og at flere kan få utdanning. Det vet vi hjelper, og vi vet at det hjelper enda mer for mennesker med funksjonsnedsettelse. Men det er viktig også at vi ikke diskuterer dette som om de som trenger en inntektssikring, gjør noe galt. De medisinske framskrittene som er gjort, og som gjør at mange i dag overlever det de ikke overlevde før, må vi omtale som en glede. Jeg er veldig glad for at det har skjedd, og jeg synes ikke det er et problem at de ungdommene har en inntektssikring. Det er veldig viktig for denne regjeringen også å ha ordninger som gjør at man kan ha inntektssikringer mens man kvalifiserer seg. Derfor er vi imot de kuttene i overgangsstønaden som opposisjonen foretar.