Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2006-12-01:
Jeg skal gå gjennom noe av det som hovedtalsmannen for Arbeiderpartiet, Reidar Sandal, ikke berørte i sted, men først må jeg knytte noen kommentarer til innleggene fra Fremskrittspartiet, og da spesielt Christian Tybring-Gjeddes innlegg. Jeg setter egentlig veldig pris på at vi også har representanter fra det største opposisjonspartiet som er langt tydeligere både i skatte- og avgiftspolitikken og i den økonomiske politikken som helhet, enn det vi kan få inntrykk av i den offentlige debatten. Representanten Tybring-Gjedde peker på de dynamiske effektene av hva en eventuell skatte- og avgiftsreduksjon i den størrelsesorden de foreslår, vil føre til. Det er utprøvd en del steder i verden uten særlig hell. Slik jeg forstår denne teorien, skal altså reduserte skatter og avgifter føre til økt økonomisk vekst i Norge – nå er det som kjent pr. dags dato både svært høy vekst og full utnyttelse av kapasiteten i Norge – og gjennom disse skatte- og avgiftsreduksjonene skal man også få flere folk i jobb og ytterligere økte inntekter til fellesskapet. Men jeg må stille spørsmålet: Hvilke personer er det representanten Tybring-Gjedde mener skal representere denne tilveksten i økonomien? Situasjonen er at norsk økonomi går så det suser. Det er nærmest full kapasitet. Næringslivet sier til oss: Vær forsiktig, nå går det så til de grader unna at man må være forsiktig med pengebruken, ellers kan det bli satt over styr. Da tenker jeg at det er to steder man kan få økt tilbud av arbeidskraft i den norske økonomien: Man kan hente folk fra utlandet – og vi har vel erfaring med at Fremskrittspartiet ikke har full sympati for den type forslag – eller man kan få flere folk fra offentlig sektor, folk som har deltidsstillinger f.eks., ut i privat sektor. Der tror jeg Fremskrittspartiet vil peke på at de i sine budsjetter har store kuttforslag innenfor de ulike sektorene. Det er vel og bra, men jeg må nok minne representantene om at i de fleste kommuner er størstedelen av de ansatte i velferdssektoren. I Drammen kommune f.eks., hvor jeg kommer fra, er 90 pst. av de ansatte i stillinger innenfor eldreomsorg, skolevesen, barnehager o.l., og 10 pst. innenfor administrative tiltak. Jeg vil påstå at hvis man skal få noen virkning av disse dynamiske effektene, må man gå løs der, og det oppfatter jeg heller ikke at Fremskrittspartiet er med på. Et annet spørsmål knyttet til den dynamiske skattepolitikken er hvorfor Fremskrittspartiet ikke har budsjettert med eventuelle økte inntekter i sine budsjetter hvis dette skulle slå til, for jeg antar at det skal ha effekt allerede neste år. Det fremkommer heller ikke. Det er det tekniske, men jeg er glad for at dette er en større del av et ideologisk oppgjør, eller forsøk på oppgjør, med Regjeringens økonomiske politikk. Jeg tror at når oljepengesløret på en måte letter fra norsk politikk – når Fremskrittspartiet, som de nå har gjort i klimaspørsmålene, endelig aksepterer at det er noen lover som tilsier hva man skal bruke av penger og ikke bruke av penger, og det går noen grenser der – så vil representanten Christian Tybring-Gjedde, som jeg antar egentlig er ute etter å øke effektiviteten i norsk økonomi, også være enig i at det er en del ting vi bør gjøre i fellesskap, som forskning, skole og helsevesen, som rett og slett bidrar til økt effektivitet i økonomien i større grad enn om man skulle gjøre alt på egen hånd. Dette var bare noen korte betraktninger rundt det. Så skal jeg berøre noen av sakene i innstillingen som vi ikke har kommet inn på til nå. Jeg er glad for at faktisk en enstemmig komite i fjor var med på å be Regjeringen om å utrede muligheten for å gi fritak for dokumentavgift ved overføring av fast eiendom mellom samboere ved samlivsbrudd. Forslaget kom opprinnelig fra Kristelig Folkeparti, og mange av oss hadde stor sans for det. I dag legges innstillingen på bordet, og da er dette gjennomført. Samboere vil nå få samme rett som ektepar til fritak for dokumentavgift ved samlivsbrudd. Det er en gledelig nyhet for folk som velger å leve i samboerskap, og som kanskje ikke engang er klar over at regelverket er annerledes for samboere enn for ektefeller, før det eventuelt skjærer seg helt og de velger å flytte fra hverandre, eller den ene parten dør. Så dette er en bra nyhet, det er en gledelig nyhet og en tilnærming mellom ulike samlivsformer som jeg tror de fleste partier er enig i. Ellers registrerer jeg at også her har Fremskrittspartiet egne merknader, og at de på generelt grunnlag er motstandere av dokumentavgiften. Det er et redelig standpunkt. Men jeg synes kanskje at den begrunnelsen som partiet oppgir i sine merknader, er noe søkt. Man peker på at folk blir tvunget til å ta opp store og dyre topplån for å betale denne avgiften, og at det nærmest er dokumentavgiften som drar prisene i været i dagens boligmarked. Det er å dra det vel lang. Jeg tror det er andre årsaker enn dokumentavgiften til at vi opplever denne veksten i boligmarkedet. På merverdifeltet viser innstillingen at en samlet komite går inn for at kommunale havner nå skal tas inn i merverdisystemet. Dette er et forslag vi har fått mange godord for, som det ikke har vært mye oppmerksomhet knyttet til, men som er viktig for dem det gjelder. Ikke minst har vi fått ryddet opp i et tungrodd administrativt system. Noen steder må man drive delt virksomhet – én med merverdiplikt og én med fritak, man må ha to deler, og det skaper et administrativt styr. Det rydder vi nå opp i. Så er det forslag om å rydde opp i særavgiftsloven knyttet til urettmessig bruk av merket mineralolje. Dette har ikke fått så mye oppmerksomhet, i hvert fall ikke så mye oppmerksomhet som det opprinnelige forslaget til Regjeringen om å ta vekk fritaket for dieselavgift på fritidsbåter. Det sistnevnte er det nå ryddet opp i, av ulike årsaker. Men her er det også noe uenighet. Jeg kan ikke forstå at det er så stor forskjell på solidaritetsansvaret mellom eier og bruker av en fritidsbåt og eier av kjøretøy på veien. På land har som kjent både bruker og eier av et kjøretøy et solidarisk ansvar overfor hverandre knyttet til f.eks. misbruk av avgiftsfritt drivstoff. Heldigvis er det slik at et overveldende flertall støtter denne innskjerpingen, mens Fremskrittspartiet igjen mener dette er uheldig. Jeg ser fram til å høre – hvis vi får tid til det – forklaringen på hvor forskjellen mellom en fritidsbåt og et kjøretøy på vei er i Fremskrittspartiets øyne, og hvorfor det skal være ulike regler for disse to tingene. En slik type lovbrudd er like alvorlig på sjøen som på land, mener i alle fall jeg. En av sakene i innstillingen som det har vært et stort engasjement rundt, ikke minst fra dem det angår, er særfradrag for store kostnader ved sykdom. I komiteen er det en viss uenighet om nivået på selve fradraget, det er én ting. Men flertallet i komiteen er svært opptatt av at det skal være noenlunde lik behandling ved de ulike ligningskontorene i forhold til hvordan dette regelverket praktiseres. I merknaden ber vi Regjeringen om å komme tilbake med konkrete tiltak for å sikre størst mulig grad av likebehandling knyttet til framtidig ligning på dette feltet. Jeg vil bare oppsummere med å si at jeg tror at denne innstillingen viser at vi er godt på vei med å rydde opp i skatte- og avgiftssystemet, i tråd med det vi lovte før valget og i Soria Moria-erklæringen. Jeg tror også den bærer preg av at det kan være flere enn regjeringspartiene som ønsker å være med på en grønn skatteveksling i årene som kommer, innenfor 2004-nivå på skatte- og avgiftsopplegget. Det ser vi fram til. Jeg utfordrer også andre partier enn Kristelig Folkeparti og Venstre, som har sagt seg villig til å være med på dette, til å være med på det i framtiden.