trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Arbeidarpartiet kjem til å stemma imot II, som handlar om å vurdera den framtidige organiseringa av politiet sine nasjonale beredskapsressursar. Fordi det står fram som så tilforlateleg, vil eg òg gjerne forklara kvifor me kjem til å stemma imot. Det er fordi Arbeidarpartiet i utgangspunktet ikkje vil at dei nasjonale beredskapsressursane skal verta t.d. eit nytt særorgan, og me vil heller ikkje at dei skal leggjast direkte under Politidirektoratet. Begge delar er moglege utfall av dette vedtaket, og det ønskjer me å markera motstand mot. Grunnen til det er at dersom ein gjer dette, vil det kunna få minst to uønskte tilleggseffektar. For det første risikerer ein at nokre av dei nasjonale beredskapsressursane, t.d. beredskapstroppen, mistar sitt sivile preg. Det andre ein risikerer, er at Politidirektoratet utviklar seg i ei meir operativ retning. Det er viktig for meg å få sagt at dersom dette skjer, vil det vera mot Arbeidarpartiets vilje og utan mandat frå oss. Styrken ved at dei nasjonale beredskapsressursane høyrer inn under hovudstaden, og då Oslo politidistrikt, handlar bl.a. om nærleiken til det daglege arbeidet. Det pregar bl.a. beredskapstroppen, som 50 pst. av tida trenar og byggjer kompetanse, og 50 pst. av tida patruljerer i ordinær teneste. Dei bidreg på denne måten til å auka kvaliteten på det generelle politiarbeidet, og det er med på å bidra til deira eige sivile preg. Det å ha ein beredskapstropp i eit eige særorgan direkte underlagt Politidirektoratet vil kunna føra til ein meir militarisert beredskapstropp, og det ønskjer ikkje me. På ABC Nyheter sa Politidirektoratets avdelingsdirektør for beredskap i mai at fleire løysingar kan tenkast som eit resultat av ei sånn vurdering, bl.a. at dei nasjonale beredskapsressursane vert styrte direkte frå Politidirektoratets situasjonssenter. Det er den andre utviklinga som me ikkje ønskjer, at situasjonssenteret i Politidirektoratet skal opptre som ein slags nasjonal operasjonssentral. Politidirektoratet har ei viktig rolle, men den rolla er fagleg, den er administrativ, og den handlar om å understøtta distrikta, ikkje om å overta deira oppgåver. Det er distrikta som har mengdetreninga til å ta dei beste operative avgjerdene i kriser og i katastrofar, fordi det er dei som handterer dei i kvardagen. Det er ein viktig del av einigheita i dag at regjeringa skal koma tilbake til ei avklaring om nasjonal kriseleiing, ta stilling til ein skalerbar operasjonssentral, men òg at me er einige om at «en eventuell nasjonal operasjonssentral er noe mer og noe annet enn situasjonssenteret i Politidirektoratet». Arbeidarpartiet er for at dei nasjonale beredskapsressursane skal verta organiserte best mogleg, og gjerne annleis enn i dag, men me vil ikkje at dei skal mista nærleiken til kvardagen, og me vil ikkje at ein skal utvikla Politidirektoratet i ei meir operativ retning.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
I dag sentraliseres politiet. I dag sentraliseres 110-sentralene. Og Arbeiderpartiet er med på ferden. Flertallet gir dessuten en blankofullmakt til Politidirektoratet og overlater de viktigste bitene når det gjelder framtidas struktur, til byråkratene. Det gjelder ikke minst lensmannskontorene. Det er alvorlig nok i seg sjøl at viktige spørsmål knyttet til framtidas beredskap på denne måten byråkratiseres, men nestemann ut er åpenbart brannvesenet. Flertallet viser i sine merknader til den såkalte Brannstudien, der brannstasjonene skal stå, men der sjefene skal sitte et helt annet sted, altså sentraliseres. I Namsskogan, en arbeiderpartikommune i Nord-Trøndelag, er brannvesenet i realiteten politi, og de kommer ikke til å få noe responstidkrav etter denne reformen. Arbeiderpartiet er blitt med på dagens sentralisering av deler av beredskapen. Vil Arbeiderpartiet også bidra til å sentralisere brannvesenet i tråd med Brannstudien?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Premisset for spørsmålet er sjølvsagt ikke feil. Sjøl om det legges inn noen ekstra sløyfer knyttet til dialog og innsigelser, står det fast at det faktisk er byråkratene som heretter skal bestemme hvor mange lensmannskontor som skal bli igjen i Norge. Skal det fjernes 75, skal det fjernes 100, skal det fjernes 125? Det er det Politidirektoratet som skal avgjøre. Det står også fast at det er Politidirektoratet som kommer til å avgjøre utforminga av de nye politidistriktene og f.eks. hvor de skal ha sitt hovedsete. Men mitt spørsmål gjelder ikke bare det, det gjelder også: Hva kan vi forvente oss når det gjelder beredskapsspørsmål i framtida? Dagens Næringsliv hadde en veldig interessant artikkel på lørdag om den totale beredskapen, og så sammenhengen nettopp mellom politi, 110-sentraler og brannvesen. Mitt spørsmål til Arbeiderpartiet er: Har de tenkt å være med de blå-blå partiene videre på sentraliseringsferden også når det gjelder brannvesenet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Arbeiderpartiet kan legge inn de sløyfene de ønsker omkring dialog og konsultasjon, men jeg synes det vil være begredelig hvis Arbeiderpartiet ikke våger å vedstå seg at de i dag faktisk er med på en sterk sentralisering. De er med på å legge ned 15 av 27 politidistrikt, og de er faktisk med på å gi en fullmakt til at man kan legge ned opptil 144 lensmannskontor – kanskje litt mindre, men antagelig et sted mellom 100 og 144. Det må Arbeiderpartiet i hvert fall ha mot til å erkjenne at de er med på. Men mitt spørsmål handler om det som skal skje videre, om beredskapsarbeidet i Norge i sum skal sentraliseres. I dag er det ikke bare politiet vi diskuterer, vi foretar også en sterk sentralisering av 110-sentralene, og Senterpartiets frykt er at brannvesenet er nestemann ut. Og det er da jeg spør Arbeiderpartiet om de har tenkt å slutte seg til de sentraliserende konklusjonene i Brannstudien. Har de tenkt å være de blå-blås forkle også når de gjelder sentralisering av brannvesenet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Det er beredskap.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Kristelig Folkeparti er også med på den betydelige sentraliseringa som Stortinget i dag kommer til å vedta. Representanten Leirstein fra Fremskrittspartiet visste ikke hvor mange lensmannskontor som blir nedlagt, og han var ikke så veldig opptatt av det heller. Flertallet overlater spørsmålet om lensmannskontorene til byråkratiet. Det i seg sjøl er jo en vesentlig endring fra alle de gangene Stortinget tidligere har diskutert politiet. Det har bestandig vært viktig for oss i storting og regjering å ha oversikt over både innhold og struktur. Etter Senterpartiets antakelser blir det et sted mellom 100 og 144 lensmannskontor som blir nedlagt. Det er en rasering av lensmannskontorene. Representanten Ropstad har sjøl ment at 75 kontor kan bli nedlagt, leser jeg i avisene. Mener han at det er et rimelig nivå? Og hvilke konsekvenser mener han det kan få utover landet? Er Kristelig Folkeparti enig i det Fremskrittspartiet sier, at det er like greit å skifte ut lokalt politi med noen flere biler her og der?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Dette var interessant. Er det slik at Kristelig Folkeparti mener at det er kommunene – og ikke Politidirektoratet – som har fått myndigheten til å bestemme tjenestestedsstrukturen? Det hadde vært interessant om det kunne bli bekreftet også i forslags form i dag, for det er ikke det som ligger i den fullmakten som i dag gis gjennom lovvedtaket. Den fullmakten som gis gjennom lovvedtaket i dag, er en fullmakt til Kongen i statsråd til å delegere dette videre til Politidirektoratet, og så har det en forpliktelse til å konsultere kommunene. Men den endelige avgjørelsen ligger fortsatt i direktoratet. Mitt spørsmål til Ropstad er fortsatt: Synes han det er greit, eller passende, at en legger ned 75 lensmannskontor, eller mener han at flere bør legges ned?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Jeg får fortsette med å fylle ut tida når det er en så viktig debatt vi står overfor. Det er riktig at den rød-grønne regjeringen nedsatte politianalysen. Men politianalysen har et alternativ med fylkesmodell. Jeg syns det er litt merkelig at de partiene som i dag er rørende opptatt av at ting ikke skal sentraliseres for mye, ikke har vurdert den modellen. Den ville ha vært et godt alternativ til det som det i dag gjøres vedtak om. Så må jeg spørre litt om responstid som representanten Ropstad kom inn på på slutten. Mitt fylke blir slått sammen med Sør-Trøndelag. I det politidistriktet er det 45 000 som overhodet ikke blir omfattet av responstid. Kan representanten Ropstad si noe om hvor i distriktene han tror at de 45 000 bor?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
For det første kan jeg si at det er skjedd noen forbedringer gjennom dette forliket, og jeg skal erkjenne at en av de forbedringene som Arbeiderpartiet har fått inn, er at kommunene i større grad skal ha en medvirkningsmulighet i diskusjonen om hvordan framtidas tjenestestruktur skal være. Det synes jeg er positivt. Det betyr ikke, som i dag, at du må gå til Kongen i statsråd for spørsmål om å legge ned et lensmannskontor, men det betyr at kommunene får en mulighet til å være med i beslutningen. Men det er jo bare en liten del av den store reformen, det er bare en liten del av det store bildet. Det store bildet er at en både forandrer betydelig på politidistriktene og betydelig på tjenestestrukturen, og at en også bidrar til å øke innflytelsen til Politidirektoratet som sådan, relatert til det en vanligvis har diskutert og bestemt i regjering og storting.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Senterpartiet har valgt et alternativ, vi har valgt det alternativet som kalles «fylkesmodellen». Vi er klar over at det ikke ble det foretrukne alternativet fra dem som avga innstillingen, men det ligger som et alternativ i det faglige grunnlaget. Og det er vårt alternativ her i dag. Ellers må jeg si at det er ikke noe grunnlag for å si at Gjørv-kommisjonen har anbefalt en annen struktur i Politi-Norge. Det står ikke i Gjørv-kommisjonens rapport at en skal redusere antallet politidistrikt fra 27 til 12. Det står ikke at en skal rasere lensmannsdistriktene og lage et bilbasert politi. Gjørv-kommisjonens anliggende var først og fremst de folkene som ikke fant hverandre i beredskapsarbeidet – og det var kultur, ledelse og holdninger. Vi ser noen andre eksempler i Lærdal og Flatanger, der beredskapsetatene og nødetatene faktisk fant hverandre. Grunnen til at de fant hverandre, var at de var lokale – at de hadde lokal kjennskap, visste om hverandre, og hadde den kontakten som var nødvendig i lokalsamfunnet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Senterpartiet har stor tillit til norsk politi. Vi mener at norsk politi, i likhet med andre beredskapsetater og nødetater i Norge, gjør en kjempejobb hver dag. Det politiet som er ute i lokalsamfunnene, forebygger kriminalitet og sørger for at ungdom ikke sklir ut – politiet på sitt beste, som Hanne Skarstein skriver i VG – er fantastisk. Diskusjonen om politiets framtid har bestandig vært et tydelig politisk ansvar. Det er bestandig regjering og storting som har tatt de beslutningene når de er store og viktige – og det fortjener beslutningene. Men det Fremskrittspartiet er med på her i dag, er rett og slett å skyve et politisk ansvar ifra seg og over på statlige byråkrater, og det synes jeg er høyst overraskende.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Det er bestandig en fordel for en debatt at det er en viss klarhet i det en sier. De som skal vedta denne reformen i dag, kunne i det minste erkjenne at dette er en sentralisering. Men ikke engang det er det noen som står på talerstolen og våger å si. Isteden bruker de begrepet «nærpoliti», et politi som VGs kommentator Frithjof Jacobsen sa måtte være godt funnet på av noen spinndoktorer i noen av partiene. Det er i alle fall et begrep som ikke er fylt med innhold i det hele tatt. Det er et faktum at 15 av 27 politidistrikter forsvinner. Det er et faktum at 100–144 lensmannskontorer forsvinner. Det er ingen som våger å si hvor mange lensmannskontorer som forsvinner, men vi skjønner jo at det er der det ligger. Men det er Politidirektoratet som skal avgjøre det. Det er egentlig noe sørgelig over en debatt der en rekke representanter er oppe og har meninger om hvor ting skal ligge, har meninger om ting som ikke burde vært flyttet, og har meninger om hvordan en burde ha modifisert ting. Men faktum er at flertallet i dag har fraskrevet seg retten og muligheten til å ha meninger, ha innflytelse over dette. Det delegerer de i dag til regjeringen, som kommer til å delegere det videre til Politidirektoratet. Hvis en virkelig mente noe med dette i dag, burde en ha sørget for vedtak som gjorde at det var storting og regjering som tok beslutningene. Det er helt riktig at jeg har referert Hanne Skartveits kommentar. Jeg synes det var en god kommentar. Hun sier i og for seg også at politiet «på sitt verste» handler «også om det som ikke skjer», om datasystemer som ikke finner hverandre, om «aktører som ikke snakker sammen». Jeg har lyst til å nevne et eksempel fra mitt eget fylke, nemlig brannen i Flatanger. Der var det noen som snakket sammen og våget å ta beslutninger, men det var ikke på grunn av politiet – det var dessverre på tvers av politiet. Politiet ville avvente til mer sentrale fullmakter og ordre var gitt når det gjaldt evakuering, men brannsjefen sa vi må evakuere. Hvis de ikke hadde gjort det, vet jeg ikke hvordan det hadde gått. Det tror jeg ikke de vet heller, men de tenker nok antakelig ganske mye på det. Så har jeg lyst til å si to ord til slutt til min samfylking, Elin Rodum Agdestein. Hun mener åpenbart at alle som ikke er enig med Høyre, er bakstreverske og har ikke tanker om framtida. Jo, Senterpartiet har klare tanker om hva som skal til for å ha et lokalt og nærværende politi i framtida, men det er noe helt annet enn den sentraliseringen som vedtas i dag. Så får jeg ta en stemmeforklaring senere – eller jeg kan bare nevne kort at Senterpartiet kommer til å stemme imot loven og imot II og VIII i innstillingen i sak nr. 3.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Jeg synes kanskje regjeringspartiene skal bestemme seg for hvilken måte de angriper Senterpartiet på. Enkelte representanter fra Høyre står her og sier at fordi Senterpartiet ikke er enig i det Høyre gjør, vil vi ikke ha noen forandring, da er vi forsteina. Så kommer statsråden opp og sier at Senterpartiet vil også ha sentralisering. De må velge en av versjonene; begge versjonene kan ikke være sanne samtidig. Det er som representanten Lundteigen sier, at en må sjølsagt ha en løpende endring. Senterpartiet har et klart alternativ i denne innstillingen, og det er fylkesmodellen. Det er at en ikke skal legge ned mellom 100 og 144 lensmannskontor fordi det vil være dramatisk for Distrikts-Norge. Politidirektoratet skal nå omsette vedtakene i dag til realitet, men direktoratet vet jo nesten ikke hva de skal forholde seg til, fordi de politiske partiene ikke har våget i dag å si fra om hvordan framtidas Politi-Norge egentlig skal se ut.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Jeg tar opp det forslaget Senterpartiet har i saken.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Statkrafts beslutning om ikke å investere på Fosen har i grunnen sjokkert mange av oss. Derfor er det heller ikke så underlig at en del av debatten i dag kommer til å handle om det. Jeg synes i og for seg at det er positive signal fra statsråden når det gjelder Statnett og en linje over Fosen. Jeg vil gjerne at statsråden kanskje kan garantere oss at vi ikke kommer opp i diskusjoner om å ha en annen linjeføring gjennom Trøndelag, for den diskusjonen har vi hatt tidligere, og den diskusjonen kommer bare til å føre oss ut i nye runder der vi ikke klarer å ta beslutninger, og der det blir konflikter. Nå har det blitt tatt en beslutning om at det skal føres en linje gjennom Fosen og nedover til Snillfjord. Kan statsråden garantere at vi ikke får annet trasévalg for linja framover? Det er det ene av et todelt spørsmål. Det andre er: Kapitaltilførselen i desember var delvis begrunnet også i vindkrafta. Vil det vurderes om hele eller deler av den kapitalen kan trekkes tilbake? Det finnes eventuelt ulike måter å gjøre det på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Senterpartiet skal stemme for forslaget subsidiært.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2015-06-10:
Jeg antar at eksemplet fra Skien var rent tilfeldig valgt for representanten Vågslid, men det er et godt eksempel på hvilke utfordringer vi står overfor når man nå skal gjøre den typen sammenslåinger og den type reformarbeid. Derfor er jeg veldig glad for at vi i forliket har vært veldig tydelige på at man skal ha bl.a. en kompensasjonsordning til de kommunene som har foretatt betydelige investeringer, slik at man ikke skal komme tapende ut av en slik situasjon. Og svaret på spørsmålet er også ja – det kan godt hende at man skal gjøre motsatt av det mange kanskje tenker, men det må man jo komme tilbake til når man nå skal gjennomføre reformen.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2015-06-10:
Når vi ønsker å gjøre dette reformarbeidet, gjør vi ikke det for å være slemme mot noen eller bare for å lage styr ute i organisasjonen. Vi gjør selvfølgelig dette for å bedre beredskapen, og dessverre, med det bakteppet vi har, tror jeg også representanten Vågslid ser at det er behov for å gjøre grep her, ikke minst også med tanke på den samhandlingen som skal være mellom nødetatene i Norge. Det har uten tvil vært et viktig bakteppe for hele reformen. Og det er klart at når man skal gjennomføre dette, regner jeg med at man skal følge dagens lovverk med hensyn til å ha med ansatte på råd, jeg regner med at man skal ha god dialog med kommunene, jeg regner med at man skal ha en god prosess på hvordan denne sammenslåingen skal gjøres helt etter boka. Ingen er tjent med at man får en situasjon hvor man får mye bråk eller mye styr rundt det. Vi gjør jo dette i en ærlig hensikt, å styrke beredskapen, sørge for at du og jeg som innbyggere ved å ringe til nødsentralen skal kunne få riktig hjelp på riktig tidspunkt. Det er vel i alles interesse, også Stortingets.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2015-06-10:
Jo, Senterpartiet.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2015-06-10:
Det enkle svaret på det er nei, representanten Leirstein vet ikke hvor mange tjenestesteder vi skal ha i Norge. Det er slik at jeg innser mine egne begrensninger. Jeg har ikke politifaglig kompetanse på dette, jeg er politiker. Jeg synes vi som politikere skal trekke opp noen klare krav og forventninger til norsk politi, og så vet jeg at det er masse dyktige ansatte, polititjenestemenn og -kvinner, som skal sørge for å gjennomføre disse endringene, men etter en bred prosess med lokalmiljøet. Og der er jeg veldig glad for forliket, for der har vi enda tydeligere presisert hvordan disse prosessene lokalt skal gjennomføres, slik at lokale ordførere, som representanten Lien og andre, har mulighet til å påvirke resultatet før Politidirektoratet fastsetter ny struktur. Så jeg er overbevist om at vi får gode prosesser, og at man ser at det er viktig her å få mest mulig politi ut av hver eneste krone som vi benytter, og sørge for en bedre beredskap og tilgjengelighet for innbyggerne.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2015-06-10:
Det er vel sjelden man har hørt fra en representant på Stortingets talerstol en slik voldsom mistillit til en av våre viktigste statlige etater – det at man altså har så liten tiltro til norsk politi at man tror at når denne reformen skal iverksettes, skal omtrent alt som er av kontorer, legges ned, folk skal ikke få hjelp hvis de ringer nødsentralene, og man skal tydeligvis ikke bry seg om å yte den servicen som norsk politi faktisk er kjent for å yte. Det er en voldsom mistillit fra Senterpartiets parlamentariske leder til dem som skal gjennomføre en meget viktig reform, med det bakteppet som er for denne reformen. Hvor i alle dager kommer denne mistilliten til norsk politi fra? Hvor kommer denne troen på at Politidirektoratet og norske politiledere nå kommer til å gjøre sitt ytterste for å gjøre livet surt for landets innbyggere fra?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Politireforma legg opp til å slå saman 110-sentralane. Forliket seier at i 2016 skal det berre gjerast der det er lokal einigheit. Fleire plassar i landet har ein investert betydeleg i 110-sentralane, som bl.a. i Skien i Telemark. Ser representanten for seg at det ved framtidige samanslåingar kan vere fagleg og samfunnsøkonomisk lurt å flytte 112-sentralane til dei eksisterande 110-sentralane?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Eg takkar for svaret. Det er jo heilt riktig at ein har investert betydelege beløp i 110-sentralen i Skien. Det er vel heller inga hemmelegheit at ein opphavleg skulle ønskje at ein ikkje tvangssamanslo 110-sentralane, men me er fornøgde med at ein i forliket heller ikkje seier noko om når samanslåingane skal vere gjennomførte – altså ingen sluttdato. Men det er kome kritikk mot at reforma ikkje greier ut 110-sentralane godt nok, at ein ikkje omtaler t.d. alle tilleggstenestene som 110-sentralane både i Telemark, Nord-Trøndelag og andre plassar har. Meiner representanten at det vil vere viktig med ei noka grundigare utgreiing av desse forholda før en slår saman alle sentralane, og har representanten ei meining om kven som eventuelt skal ta seg av desse tilleggstenestene dersom dei ikkje blir med på lasset?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Rapporten frå 22. juli-kommisjonen sa veldig tydeleg at det som skilde det som gjekk bra, frå det som gjekk dårleg, handla om kultur og leiing. I avtalen lagd fram av Høgre, Framstegspartiet og Venstre var det få tiltak som svara på denne utfordringa. Etter forliket har me fått fleire innspel frå Arbeidarpartiet – 16 konkrete tiltak som går på kultur, leiing og haldningar. Det som er spørsmålet mitt, er: Kva var årsaka til at det opphavlege forslaget ikkje svara betre på ei av hovudutfordringane frå 22. juli-kommisjonen?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Som me snakka om i debatten måndag, er saksmengda i barnehusa aukande. Med dagens endringar i straffeprosessloven vil fleire barn bli avhøyrde på barnehus. Det er veldig bra. I tillegg til ekstra løyvingar og øyremerking meiner Arbeidarpartiet at ein bør etablere eit nytt barnehus i politidistrikt aust og vurdere eitt i Finnmark. Er justisministeren einig i at ein bør etablere eit nytt barnehus i politidistrikt aust? Viss ikkje: Kva for eit barnehus meiner justisministeren at barna i det nye politidistrikt aust skal bruke?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Eg sa i hovudinnlegget mitt at Arbeidarpartiet er bekymra for dei differensierte tidsfristane. Eg blei dessverre svært mykje meir bekymra etter å ha høyrt innlegget til statsråden. Det er ikkje slik at ein skil mellom barn som er utsette for vald, og barn som er vitne til vald. Høgsterett har slått fast at det er jamstilt. Så det vil i alle fall vere ein tydeleg beskjed frå Arbeidarpartiet at når ein – trass i vår meining – skal differensiere desse fristane, skal det ikkje skiljast mellom barn som er fornærma, og barn som er vitne til vald. I stortingsmeldinga om vald i nære relasjonar, som den førre regjeringa fekk til Stortinget, blei dette tydeleg slått fast. Justiskomiteen har skrive det i sine merknader i ei rekkje saker. Så eg håpar mest av alt at det var ei forsnakking frå statsråden si side. Og han må gjerne svare på det, for det er umåteleg viktig at ein ikkje skil mellom det. Barn som er vitne til vald, er òg utsette for vald. Når det gjeld barnehusa, er eg veldig glad for at me begynner å bli veldig einige om at løyvingane må aukast og styrkast. Det har me ikkje vore like einige om tidlegare, men no ser eg veldig positivt på budsjettbehandlinga for 2016. Der forventar eg å sjå forslag frå regjeringa om auka løyvingar til barnehusa, og eg håpar òg at dei vil lytte til Arbeidarpartiet om å øyremerkje dei midlane. Ulf Leirstein sa i sitt innlegg at ein har brukt litt tid på denne saka, og det har ein jo. Og eg skal ikkje bruke mykje tid på å seie at dette burde me ha gjort i fjor, for me gjer det no – når det gjeld å endre domaravhøyrforskrifta – og det er veldig bra, men når det gjeld å auke løyvingane til barnehusa, burde det ha vore gjort i fjor. Det ser me no, og eg er dessverre heller ikkje fornøgd med at ein kjem med 5 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett. Det hjelper ikkje nok. Ein burde i utgangspunktet hatt 100 mill. kr i budsjettet for inneverande år. Så eg ser fram til budsjettet for 2016. No er me, alle partia, veldig einige om at dette er viktig. Det må me sjå att i budsjettet for neste år.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Eg merkar meg at me faktisk har fått ein ny definisjon av kva me meiner er vald mot barn. Det noterer eg meg. Det har me ikkje hatt fram til no. Om ein høyrer på barneombodet, og om ein høyrer på politimeisteren i Tromsø, som me har møtt mange gonger, viser forsking at det er redsla og frykta barn tek aller, aller mest skade av. Me skal ikkje gå inn i ein polemikk på det, om nokon har blitt utsette for vald, eller sett nokon bli slått éin gong. Poenget mitt var at me skal ikkje skilje mellom barn som er vitne til vald, og barn som har blitt utsett for vald, om ein tek inn over seg den forskinga som er gjord på dette feltet. Eg vil berre uttrykkje det veldig sterkt, at om det er ein ny definisjon frå regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti, så synest eg det er veldig synd. Ein må gjerne forsvare differensierte fristar, men gjer det ikkje på den måten. Det er i alle fall i strid med den forskinga me har på området når det gjeld barn utsette for vald, og det gjeld også dei som har vore vitne f.eks. til at foreldre har slått kvarandre.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Det ynskjer representanten.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Både saksordføraren – nei, det er meg, det. Eg heldt på å seie saksordførar Frølich, men det er eg som er saksordførar.(Munterhet i salen.) Både Høgres representant Frølich og Kristeleg Folkepartis Ropstad viste til rettspraksis med omsyn til argumentasjonen mot å ha eit degressivt tak på tomter. Høgsterettsdomen som seier å kunne skape ein slik presedens, meiner eg fyrst og fremst er eit argument for juristar, for viss det skal vere ein realitet, føreset det nemleg at desse sakene havnar i retten. Med å ha eit avtakande tak, slik me føreslår, kan ein unngå mange rettssaker, og så kan me seie frå Stortinget at me politisk meiner at det bør vere ein avtakande vekst i takt med storleiken på tomta. (Munterhet i salen.) Synest ikkje statsråden det kan vere eit poeng, og ville det ikkje vere betre at Stortinget sa dette i lov? Eller meiner statsråden det er uproblematisk at svært mange festarar no kjem til å sjå seg nøydde til å gå rettens veg etter vedtaket i dag?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Takk for svaret. Betyr det at justisministeren meiner at etter alle dei breva, eller e-postane, som me har fått frå bekymra festarar som no fryktar festeavgifter på rundt 30 000 kr i året, der dei i dag kanskje har 6 000 kr i året, at dei festarane kan ta det heilt med ro?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Eg er òg veldig oppteken av, når no dette vedtaket blir gjort mot stemmene våre, at me får ein såpass stor klarleik i dette uklare som mogleg. Då har eg eit spørsmål til, og det handlar om krava frå EMD til Noreg. Dei seier at me skal finne ein rettferdig balanse, ikkje at me skal leite etter god avkastning. Me meiner at det forslaget som no er lagt fram frå regjeringspartia og Senterpartiet, i mykje større grad tek omsyn til at det skal vere ein god avkastning enn til ein rettferdig balanse. Kva er statsrådens kommentar til det?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Takk, president. Eg deler vurderinga frå statsråden om at det me fyrst og fremst skal gjere no, er å rette opp brotet på EMK. Eg registrerer òg at fleire har uttrykt støtte til ideen om å diskutere både landbruksunntaket og andre utfordringar rundt loven. Ser statsråden for seg at det vil vere aktuelt å kunne ta opp ein slik diskusjon allereie til hausten?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2015-06-10:
Representanten Frølich sa i innlegget sitt at regjeringspartia saman med Kristeleg Folkeparti hadde ei god grunngjeving for valet av ei festeavgift på 2 pst. Eg kunne godt tenkje meg å høyre den grunngjevinga. Eg spør om det med tanke på at EMD veldig tydeleg seier at val av festeavgift må grunngjevast. Det har blitt kritisert frå svært mange at regjeringas opphavlege forslag mangla ei slik god grunngjeving, og det kunne òg då vore interessant å høyre grunngjevinga for 2 pst. Eg vil iallfall nytte tida til å grunngje Arbeidarpartiets forslag, fordi me meiner det er ein viktig del av bestillinga frå Strasbourg. Me føreslår ei festeavgift på 1,25 pst. Dersom ein tek utgangspunkt i at Stortinget har valt 40 pst. av marknadsverdien som regel ved innløysing av festetomter, og tek utgangspunkt i at 2,5 pst. er full marknadsverdi ved forlenging, svarar 1,25 pst. til ei 50-50-fordeling mellom bortfestar og festar. Det er på denne måten godt samsvar i regelverket. Balansen ved rett til forlenging er om lag lik balansen ved rett til innløysing. Etter NMBU på Ås er òg dette ei haldbar både juridisk og økonomisk grunngjeving. Så er eg einig i at diskusjonen om både landbruksunntak og lovens eksistens kanskje ikkje nødvendigvis høyrer heime her i dag, men det er jo vanskeleg ikkje å sjå det i ein samanheng. For dei som har kontakta oss, handlar det nettopp om det som fleire har påpeikt her tidlegare, at familiar føler seg innelåste i denne situasjonen, fordi dei no får ei høg festerente, får eit høgt tak, og kanskje òg har fleire tomter. Slik sett kan dei òg på grunn av landbruksunntaket vere bundne på alle kantar. Det er ei stor økonomisk utfordring for mange. Eg forstår godt at justisministeren verken vil eller kan seie at det blir slik og slik, for eg deler hans oppfatning av at dette ikkje er vitskap. Men det er viktig at me tek desse folkas bekymringar på alvor, og me må følgje dette veldig nøye. Eg er dessverre redd for at ein del av dei eksempla me har fått, t.d. frå Lauvås sitt heimfylke, men òg frå mitt fylke, Telemark, og frå Hedmark og Oppland, på personar som sit på veldig enkle hytter i tredje og fjerde generasjon og har hatt ei låg festeavgift over mange, mange år, no får ein såpass kraftig auke at det blir svært vanskeleg for dei å handtere. Det er òg ein realitet. Som Karin Andersen sa her tidlegare: Det me snakkar om her, har ein enormt viktig eigenverdi. Eg ser fram til at me får diskutert dette vidare. Det er ikkje siste gongen me diskuterer tomtefesteordninga. Så synest eg sjølvsagt det er synd at forslaget vårt ikkje får fleirtal i dag, for me meiner at det ville vore det beste for både festarane og bortfestarane.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2015-06-10:
Tenestestadstrukturen er viktig. Den engasjerer lokalt, og mange føler dette som sin kvardagsberedskap. Eitt av kriteria ved ny struktur – og det einaste faktisk – er at 90 pst. av innbyggjarane i eit distrikt skal ha ei køyretid på maksimalt 45 minutt til næraste tenestestad. Når dette no skal avgjerast, gjev ein POD vide fullmakter. Kan representanten Leirstein seie noko om kor mange tenestestader som blir lagde ned? Og kor mange meiner Leirstein bør bli lagde ned?
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2015-06-10:
Eit lensmannskontor skal etter Senterpartiets syn ikkje berre vere eit ytre skal med eit skilt på veggen. Det er eit symbol på nærvær og lokal kunnskap. Lensmannen er ein institusjon i lokalsamfunnet, og i lag med andre tilsette på lensmannskontoret utgjer han eit nærværande og lokalt forankra politi. Debatten i dag er ei gyllen anledning til å snakke opp det lokale politiet. Senterpartiet meiner at slik reforma er lagt fram, slik fleirtalet innstiller, vil det føre til at mange lensmannskontor rundt om i landet vil forsvinne. Vi vil få mindre nærvær av politi, og avstandane vil verte store. Vi har altfor lang responstid. Ressursane vert sentraliserte, slik at enkelte kan seie at lensmannskontora utgjer ein falsk tryggleik. Det meiner eg er ei forenkling og eit uttrykk for ein dårleg distriktspolitikk. Målet om to polititenestemenn per tusen innbyggjarar gjeld no med andre ord ikkje overalt. Når vi høyrer ordet «nærpolitireform», høyrest det forlokkande ut, men når vi ser innhaldet, er det i praksis ei sentraliseringsreform der det bærande elementet er å vurdere korleis ein kan sentralisere politikraft og -makt. Kriminalitet og hendingar skjer i heile landet, i byar og i grender. For folk som er busette på øyer, hjelper det lite at det er mange på vakt i nærmaste by når ferja har slutta å gå, eller når avstandane vert for store til å nå fram i tide. Senterpartiet vil understreke at framtidas politi må byggjast nedanfrå. Det er viktig at ein frå politisk hald ikkje berre diskuterer struktur, men held seg til realitetar. Ein politileiar som har stor avstand til det ytste leddet i organisasjonen, vil ha mindre kjennskap til viktig lokal kunnskap og kan kome i fare for å prioritere nødvendige ressursar feil. Senterpartiet vil peike på kor viktig det er at vi politikarar legg opp til at det skal vere eit synleg, nærværande og førebyggjande politi. Dette er nødvendig for å sikre trygge og gode lokalsamfunn. Dette inneber at strenge krav til responstid må innførast over heile landet. Folk i Noreg har krav på å føle seg trygge og få nødvendig hjelp av politiet. Etter Senterpartiets syn vil ikkje det skje med fleirtalets forslag til ny organisering av politiet.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2015-06-10:
Talet på saker som omhandlar vald mot barn, har auka kraftig dei siste åra. Det er ei heilt anna merksemd om temaet i dag enn berre for nokre få år sidan, og det er veldig bra. Men merksemd er ikkje nok. Ein må følgje opp med å tilpasse lovverket og ikkje minst stille ressursar til rådvelde. Ventetida på barneavhøyr må ned. Vi må sørgje for at belastninga for barn i avhøyrssituasjonen vert så lita som mogleg, og vi må òg sørgje for at rettssikkerheita til alle dei involverte vert vareteken. Det å avdekkje tilfelle der barn er vortne utsette for vald, krev eit godt samspel mellom ulike offentlege myndigheiter og at privatpersonar melder frå om mistenkjelege observasjonar. Kunnskap, haldningar og kapasitet er tre sentrale stikkord. Barnehus har vore eit svært viktig tiltak, som både har betra kvaliteten på arbeidet som vert gjort, og ikkje minst redusert byrda for barna ved å forklare seg. Oppfølging i ettertid er òg sentralt. Det viser seg at kapasiteten har vorte sprengd ved mange av desse plassane. Det vitnar om at vi kontinuerleg må vurdere kapasiteten ved desse einingane og vurdere om ein bør opprette fleire, m.a. for å redusere reiseavstanden for dei involverte, men samtidig skal ikkje dette gå ut over kvaliteten. Senterpartiet støttar omlegginga frå det vi i dag kallar dommaravhøyr, til at politiet skal overta ansvaret. Det er alltid mange aktørar som skal involverast, og det er viktig at domstolane ikkje vert ein avgrensande faktor for når avhøyra skal takast. Dette unngår vi no ved å overlate ansvaret til politiet. Vi meiner at dette fullt ut er forsvarleg utan at det går ut over rettssikkerheita til dei involverte. Men vi må hugse på at kapasiteten i påtalemyndigheita er avgrensa, og her trengst det ei styrking. Senterpartiet ser at det kan vere eit hensiktsmessig tiltak å innføre nokre forskjellige fristar, etter sakstype og alvorlegheitsgrad. Senterpartiet ser det som svært positivt at ein får kortare fristar enn i dag for enkelte typar saker. Ein skal hugse på at det ikkje alltid er slik at når politiet har motteke ei meld sak, at ein kan få gjennomføre avhøyr dagen etter. Ofte skal det føretakast undersøkingar, og spor skal sikrast for at avhøyret av barn kan verte gjennomført så godt som mogleg, slik at ein slepp nye oppfølgingsavhøyr. Eg vil understreke at dei alle fleste avhøyra bør kunne gjennomførast i løpet av ei veke, men treng ein meir tid av rettssikkerheitsomsyn, må sjølvsagt det tilleggjast vekt. Forslaget tek opp i seg at ein skal prioritere dei alvorlege sakene først. Med Stortingets vedtak i dag tek vi eit skritt i rett retning, men for å drive god etterforsking er ein avhengig av ressursar, som vi legg til rette for gjennom årlege løyvingar.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2015-06-10:
Noreg har vorte dømt i Den europeiske menneskerettsdomstolen. Lovverket vi har, er ikkje i tråd med dei internasjonale konvensjonane og svekkjer grunneigarens vern av eigedomsretten. Dette er ein alvorleg situasjon som krev handling. Tomtefestespørsmålet har vore grundig utgreidd. Ulike modellar har vorte skisserte og legg grunnlaget for politiske prioriteringar. Det betyr at Stortinget i dag har eit godt grunnlag når det skal fattast eit vedtak. Dei siste åra har det vore ei lang rekkje endringar i tomtefesteinstituttet. Det er no nødvendig å skape føreseielegheit for både festarar og bortfestarar. Samtidig må vi leggje opp til at systemet også kan vere prosessdempande for dei som er involverte. Rettslege konfliktar er alltid uheldig. Innspela i prosessen har vore delte, men det er eit felles ønske at det må skapast føreseielegheit om tomtefesteinstituttet. Det som var utgangspunktet for alle, er at grunneigarens moglegheit til å ta del i den framtidige verdistigninga på eigen eigedom må styrkjast. Senterpartiet meiner at regjeringas forslag til ein prosentsats for framtidig festeavgift er balansert og godt. Det vil sikre føreseielegheit for både festaren og bortfestaren. Vi er noko forundra over at vi no måtte ta opp regjeringa sitt forslag og blir ståande aleine om dette, til tross for at regjeringspartia kunne ha oppnådd fleirtal for sitt primærstandpunkt i lag med Senterpartiet. Vi er tilfredse med at Stortinget i dag vurderer å innføre ein sikkerheitsventil i tomtefesteloven som sikrar at festeavgifta kan regulerast på nytt etter 30 år. Det er nødvendig for å motverke at det skal utviklast skeivheit over tid. Senterpartiet meiner landbruksunntaket er eit viktig prinsipp som er med på å sikre inntektsgrunnlaget for landbrukseigedomar i heile landet. Det å svekkje næringsgrunnlaget i Distrikts-Noreg samsvarar ikkje med ein visjon om å sikre busetjing og næringsgrunnlag i heile landet. Vi er difor glade for at dette unntaket blir behalde. Erfaringar tilseier likevel at festarar og grunneigarar finn gode løysingar begge kan leve med dersom innløysing er ønskt.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Det vi gjør, er å si til politiet at vi har visse krav til hva slags politi vi ønsker å ha, og så må politiet dimensjonere. Men ulikt representanten Arnstad har jeg tillit til kommunene og til lokaldemokratiet, for det er de, i samspill med politiet, som skal bli enige om hvorvidt et kontor skal legges ned. Jeg har tillit til at hvis en kommune sier at vi får bedre trygghet dersom vi legger ned lensmannskontoret, men styrker nabokontoret, skal de få lov til å gjøre det. Derfor har jeg gitt dem den fullmakten. Hvis de ikke klarer å oppnå den enigheten, har det vært viktig for Kristelig Folkeparti at det skal være en politisk avgjørelse. Derfor er det justisministeren som kommer til å få den saken på bordet, og eventuelt legge ned kontoret. Derfor er det en uriktig framstilling representanten Arnstad gir. Det synes jeg er synd, for jeg deler det samme engasjementet om et tilstedeværende politi. Derfor er jeg stolt av at de kommunene som i dag ikke har tilstedeværende politi og ikke har kontor, skal få sin politikontakt som skal være til stede én eller to dager i uka. Det kommer faktisk til å være en desentralisering sammenlignet med i dag.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Jeg skal heller ikke spekulere om antallet, selv om det er riktig at jeg sa til VG at det kan bety kanskje 75. Grunnen til at jeg sa det, var at vi understreket at politianalysen går for langt. Politianalysen ble jo satt ned av representanten Arnstads regjering, som lagde mandatet og sammensetningen. Vi mente at den gikk for langt – derfor gjorde vi det vi gjorde. Når det gjelder spørsmålet om hvem som har fullmakten, er det klart. Det er POD som har fullmakten. Det er ikke noen tvil om det. Men det står klart og tydelig at det skal være en enighet i kommunene i samspill med politiet. Når det er enighet, kan de legge ned. Er det ikke enighet, blir det en politisk avgjørelse dersom det ankes. Jeg reagerer også på responstid, for det blir det gjentatte ganger harselert med. Det som er et faktum, er at vi for første gang stiller krav til responstid. Det betyr ikke 45 minutter. Det betyr 45 minutters kjøring til nærmeste kontor. Responstid er når politiet kommer dit. Alle skal ha responstid. Så er den riktignok gradert litt ut ifra hvor mange innbyggere det er og realismen i å komme raskt på plass.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Jeg kan ikke si noe om hvor de bor, men jeg kan si at de kan være trygge på at politiet kommer så raskt som mulig, og at de er omfattet av responstida. Det er helt feil som representanten sier at de ikke er omfattet av det. Det er 90 pst. som skal ha 45 minutter å kjøre til nærmeste kontor. Men jeg har vært mest opptatt av tilstedeværende politi – ikke nødvendigvis kjøreavstanden. Så har jeg vært opptatt responstid. Responstid vil alle omfattes av, for når kravet stilles om at f.eks. halvparten skal ha responstid innenfor 20 minutter og 80 pst. skal ha på plass politi innen 45 minutter, betyr ikke det at de siste 20 pst. blir glemt. Det betyr at politiet må dimensjonere sine styrker, sine patruljer etter den responstida. Målet er at man hele tida skal forbedre den. Det blir en helt feil framstilling som representanten kommer med, å si at de ikke omfattes av det, for hvis ikke politiet dimensjonerer, vil de ikke nå 80 pst. av tilfellene i de områdene. Det er en helt feil framstilling. Forslaget er et stort framskritt sammenlignet med det regjeringa til representanten Arnstad hadde.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Jeg holdt på å si takk for et godt svar i stad, for dette var godt og betryggende å høre. Mitt spørsmål dreier seg om Politidirektoratet. I merknadene er flertallet tydelig på hva Politidirektoratet skal være. Gjennom reformen har vi gitt nye fullmakter til Politidirektoratet, som skal stå ansvarlig for å gjennomføre mye. Det vil kreve en opprustning av Politidirektoratet. Som statsråden var inne på, er mye allerede i gang. Samtidig er vi tydelig på at distriktene skal være mest mulig selvstendige. De skal ha kompetanse til å klare å takle kriminaliteten selv og ha den operative virksomheten. Mitt spørsmål går på hvordan statsråden ønsker å gjennomføre reformen, sikre at mest mulig av ressursene kommer ute i distriktene, ut til flere polititjenestemenn og -kvinner, og at en ikke ender opp med at ressursene forblir i Politidirektoratet – at de har nok ressurser til å bygge opp kompetanse og å understøtte, men at mest mulig kommer ute i distriktene.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Ingolf har faktisk navnedag i dag, så det er viktig å få med den biten også! Jeg vil takke statsråden for svaret. Når det gjelder de innspillene vi har fått om kapasitet, er det først og fremst mer penger til de eksisterende barnehusene som har vært prioritert, men jeg er enig med representanten Vågslid i at det i alle fall er noe en må vurdere i oppfølginga. Mitt spørsmål går på de kommende budsjettene. Det vet jeg at statsråden ikke kan svare på, derfor skal jeg prøve å stille spørsmålet smart nok, sånn at det er mulig å få et svar. Hvis en sammenligner 1. tertial i år med 1. tertial i fjor, er økninga på 40 pst. Så vet vi at lovendringa vi gjør nå, vil bidra til at enda flere avhør og sannsynligvis enda flere anmeldelser vil komme. Hvilke signaler har statsråden fått fra barnehusene eller politidistriktene om investeringsbehov når en tenker på kapasitet, og hvilke konsekvenser vil det ha for krav om antall årsverk osv.? Jeg ber ikke om et svar med et antall millioner kroner som statsråden ønsker å gi, men noe om behovet i tida framover.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Takk for svaret. Ved den konsekvensen at det vil komme flere avhør, er også etterforskninga en viktig bit. Komiteen sier litt om det, og vi diskuterte det også litt i forbindelse med politireformen, der vi var tydelige på at vi ville bygge opp kompetansemiljøene. Men min bekymring har vært at en i det viktige presset fra både statsråden og Stortinget for å få avhørene unnagjort raskt, ikke har lyktes godt med etterforskninga. Så spørsmålet er egentlig om statsråden har oversikt over hvor mange av sakene som ender med dom eller i alle fall videre etterforskning. Kan han si noe om oversikten av det bildet, altså ikke bare om antall saker som ender med avhør, men også om den videre oppfølginga av sakene?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Jeg tok egentlig bare ordet for å støtte opp under det statsråden sier, for min klare både tolkning og forståelse av det nye regelverket – og slik jeg også mener det bør være – er den samme, nemlig at det er forskjell på om en blir utsatt for vold, eller om en har vært vitne til det. Det er alvorlig begge deler, men i de nye reglene vil det i de mest alvorlige sakene være en frist på én uke. Det vil også være en frist på én uke dersom en har vært vitne til det – hvis det eksempelvis har noe å si for beskyttelse av andre vitner eller også den fornærmede. En slik gradering synes jeg er hensiktsmessig nettopp fordi vi i dag er altfor langt unna å nå fristene. Da er det viktig at også vi som politikere tør å prioritere og si at det er noen saker som er viktigere, noen saker som må tas raskere, mens andre kan vente litt lenger. Hvis vi klarer 14 dager, er det fantastisk og en stor framgang sammenliknet med i dag. Sånn sett kan vi si at fristen i dag kun er 14 dager når det gjelder seksuelle overgrep. Så alt vil være en forbedring sammenliknet med i dag. Vi når ikke engang den grensa i dag. Derfor mener jeg at den prioriteringa vi gjør, vil hjelpe politiet og dem som har vært rammet av de mest alvorlige tilfellene. Og så har vi et politisk ansvar for å følge opp, fortsette presset, ved både å gjennomføre flere avhør, gjennomføre dem raskere og sikre at det er god kvalitet på etterforskninga, slik at vi får dømt dem som skal dømmes.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-10:
Det som ligger i differensieringa, er nettopp at en ser på alvorlighetsgraden i de ulike sakene. Det har vi vært åpne på hele tida. Det ligger i proposisjonen, og det har også vært gjenstand for de samtalene vi har hatt. Det er ikke min intensjon å gå vekk fra forskning eller annet, men jeg er veldig tydelig på at hvis vi skal lykkes med å hjelpe dem som trenger det aller mest, må en også tørre å ta den prioriteringa. Det kan godt være at representanten Vågslid og jeg er uenig i det, men jeg tror at konsekvensen av representanten Vågslids politikk vil være at en ikke klarer å hjelpe dem som trenger det mest – for det vil være så mange saker som må inn, at en ikke vil lykkes med det. Derfor vil jeg opprettholde og stå for det vi er for. Det tror jeg absolutt vil være det beste, for nå vil vi ha en tydelig prioritering av dem som trenger det mest. Så betyr ikke det at de andre tilfellene ikke vil bli prioritert, for det vil, som statsråden tydelig sa, være to uker eller i noen tilfeller tre uker, og det er med respekt å melde en klar framgang sammenliknet med i dag. Hvis vi når det, vil det være en enorm styrking av barns rettssikkerhet.