trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-02-05:
Det første jeg gjorde, to dager etter at jeg ble utnevnt til minister, var å reise til Nord-Norge. Det skal ikke gå lenge før jeg reiser til Finnmark, og jeg skal faktisk være der i mange dager. Det er et privilegium som distriktsminister å ha muligheten til å være ute i distriktene – nær folk. Jeg tar på alvor bekymringen som befolkningen i Øst-Finnmark har, og jeg tar også på alvor det ansvaret vi som myndigheter har for at barn i en utsatt situasjon skal få det beste tilbudet. Det er ikke sikkert at ungdommene som bor ved den institusjonen, nødvendigvis er fra Øst-Finnmark, for Bufetat vurderer hvilke institusjoner i hele landet som kan gi det best mulige tilbudet til det enkelte barn ut fra situasjonen og de utfordringene og behovene som barnet har. Jeg er veldig glad for at jeg sammen med utenriksministeren nå har ansvaret for nordområdemeldingen, der Norges geopolitiske og strategiske posisjon er viktig i det videre arbeidet, og det ser jeg frem til å jobbe med.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-02-05:
Tusen takk for gratulasjonen fra representanten Moflag. Det går gjennomgående godt i Distrikts-Norge, men representanten tar opp to grunnleggende utfordringer som vi står overfor, og som regjeringen tar alvorlig. Det er tilgangen på nok og relevant arbeidskraft og utfordringene knyttet til at en stadig større andel av befolkningen er eldre. Utfordringene skyldes særlig en sterk økning i andelen eldre, som slår først og sterkest inn i de tynnest befolkede delene av landet. Fremtidens velferdsbehov krever også nye arbeidsmåter og økt bruk av teknologi. Offentlig sektor må jobbe smartere, mer effektivt, må innovere og digitalisere mer. Dette står imidlertid i kontrast til at det fortsatt er for mange små kommuner som mangler kapasitet og kompetanse til å gi sine innbyggere tjenestene de har krav på. Regjeringen vil sette ned et offentlig utvalg som skal utrede konsekvensene av demografiutfordringene i distriktene – unnskyld, det har vi allerede gjort, så de er i fullt arbeid. Å beholde og tiltrekke seg yngre aldersgrupper vil være avgjørende for distriktenes fremtid. Vi har i den forbindelse opprettet et ungdomspanel som skal gi råd til regjeringen om fremtidens distriktspolitikk. Regjeringen gjennomfører flere tiltak for å sikre alle innbyggere gode bredbåndstjenester også i fremtiden. Nivået på tilskudd til bredbånd er på ca. 250 mill. kr både i 2019 og i 2020 – høyere enn på mange år. I revidert nasjonalbudsjett for 2019 og i budsjettet for 2020 har Stortinget til sammen bevilget i overkant av 90 mill. kr for å styrke tilgangen til fleksibel høyere utdanning i hele landet. Regjeringen kutter ikke i desentraliserte utdanningstilbud for sykepleiere og lærere på Helgeland. Universitetene og høyskolene skal sørge for god tilgang til høyere utdanning i hele landet, og desentraliserte og fleksible tilbud er viktige virkemidler. Universitetene og høyskolene har selv ansvar for å organisere virksomheten slik at den best mulig møter behovene. For eksempel samler og styrker Nord universitet virksomheten i Mo i Rana, som er på Helgeland. Organiseringen av lærer- og sykepleierutdanningene ved Nord universitet skal gi et tilstrekkelig antall kvalifiserte søkere fra Helgeland, Lofoten og Vesterålen, slik at at det kan være årlige opptak. Dette skal gi et forutsigbart tilbud og bidra med gode kandidater til arbeidslivet på Helgeland. Nord universitet vil ha gode studier og et attraktivt studiemiljø i Mo i Rana, slik at flere ungdommer fra Helgeland velger å ta utdanning i regionen. Nord universitet begrunner strukturendringene med behovet for å omdisponere ressursene fra infrastruktur til faglig utvikling.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-02-05:
Jeg er helt enig med representanten Moflag. Det er lokalsamfunn, gode lokalsamfunn, som gjør at folk har lyst til å bo der. Men hele utgangspunktet er at man må ha en jobb, så la det ligge i bunnen – det er helt avgjørende for at folk kan bo og leve ute i distriktene. Det er nettopp gode offentlige velferdstjenester som er utgangspunktet for at folk skal føle seg trygge, at de skal få hjelp når de har behov for det. Det er derfor regjeringen nå har tatt beslutningen om at Helgeland skal få to sykehus, både i Brønnøysund og i Sandnessjøen, og at det også skal være et distriktsmedisinsk senter, så vidt jeg husker, i Mo i Rana. Jeg er allerede invitert til Sandnessjøen og har sagt ja til å dra dit, til Brønnøysund og til Helgeland. Der foregår det mye fantastisk verdiskaping, men det er også en annen grunn til at folk bor der, og det er alle de flotte lokalsamfunnene langs Helgelandskysten.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-02-05:
Nord universitet samler og styrker utdanningen sin i Mo i Rana, og de neste fem årene har universitetet en ambisjon om å øke studenttallet ved Mo i Rana fra ca. 500 til 1 000 studenter. Det synes jeg er ambisiøst, det synes jeg er veldig bra, og jeg håper virkelig at de lykkes. Når det er sagt, har jeg stor forståelse for den fortvilelsen som har vært for at utdanningen flyttes, for det er en hjørnestein i lokalsamfunnene og har betydd mye for både arbeidsplasser og tilflytting av studenter. Det er derfor jeg er opptatt av at nå skal distriktsministeren i alle sånne saker og prosesser fremover være sterkt involvert, nettopp fordi regjeringen i det helhetlige arbeidet vårt skal sørge for at distriktene ikke kommer dårlig ut når sånne prosesser skjer. Her var det ikke regjeringen som fattet vedtaket, som alle vet, men det er min jobb, og jeg gleder meg til å ivareta distriktene på en god måte i min jobb fremover.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«Når den statsråden som har fått ansvaret for distriktene i Norge, også har ansvaret for digitalisering, så erkjenner regjeringen endelig at distriktene ikke har fått den digitale utviklingen som er helt nødvendig. De områdene som fremdeles ikke har fått tilgang til bredbåndsfiber, er områder som ikke er kommersielt lønnsomme å bygge ut. Hva vil statsråden nå gjøre for å sikre at alle i Norge får tilgang til et effektivt og stabilt bredbånd, som vil sikre bosetting i hele landet?»
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det forundrer meg litt at digitaliseringsministeren bruker tall som 13 pst. Jeg skal gjerne innrømme at ikke Einar Gerhardsen – og heller ikke Kåre Willoch – bygde ut særlig med bredbånd, og utviklingen går altså den veien at vi må sørge for at alle får bredbånd. Men undertegnede får stadig tilbakemeldinger fra ordførere og innbyggere i Distrikts-Norge om at de mister tilgangen til kobbernettet før Telenor har opprettet alternativ tilgang. Dette skjer til tross for at både den forrige digitaliseringsministeren og Telenor har lovet at dette ikke skal skje. Jeg har gjentatte ganger tatt sånne situasjoner opp i denne sal. Grunnene til at tilgangen forsvinner, kan være mange, men jeg vil gjerne utfordre den nye distrikts- og digitaliseringsministeren på hvordan hun ser for seg å jobbe for at hele landet er sikret tilgang til bredbånd hele tiden.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det er jo sånn at Arbeiderpartiet har et dobbelt så stort budsjett til bredbåndsutbygging som regjeringen har i sitt, og digitalisering av offentlige virksomheter og offentlig kommunikasjon med innbyggerne i hele landet er et uttalt mål også for regjeringen, både i helsesektoren, utdanningssektoren og i andre sektorer der en er avhengig av at alle innbyggerne i hele landet har tilgang til høyhastighets bredbånd. Utbyggingen av 5G-nettet vil også fordre en storstilt utbygging av fibernett i distriktene, og dette vil koste mer penger enn den utbyggingen som til nå har blitt gjort. Hvordan vil statsråden finansiere denne utbyggingen i de områdene der dette ikke er kommersielt lønnsomt, uten å føre disse kostnadene over på fylker og kommuner?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«Frivillighet er av de viktigste limene i lokalsamfunnene våre. Store avstander og manglende kollektivtilbud gjør det mer krevende og dyrere å drive frivillig arbeid i distriktene. Arbeiderpartiet vil at det skal bo folk i hele landet, og mener at regjeringens sentraliserende kommuneøkonomi undergraver distriktenes mulighet til å levere gode og likeverdige frivillige tjenester. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at for eksempel frivilligsentralene ikke må legges ned på grunn av regjeringens manglende vilje til rettferdig fordeling mellom bygd og by?»
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Av og til lurer jeg på hvilken virkelighet medlemmene av denne regjeringen egentlig lever i, for både frivilligheten, kommunepolitikerne våre og folk der ute i bygdene er lei av å få beskrevet og rosemalt en virkelighet de ikke kjenner seg igjen i. Frivilligheten er lei av å bli møtt med festtaler og store ord som ikke følges opp i realiteten. Nå er vi nødt til å gå fra prat til praksis. Realitetene er jo at kommune etter kommune i grisgrendte strøk, i bygder og små kommuner, nå må legge ned frivilligsentralene sine som følge av regjeringens sentraliserende kuttpolitikk. Da hjelper det ikke å tro på kommunepolitikerne, for kommunepolitikerne sitter nå og styrer på budsjetter under det dårligste kommuneopplegget på 15 år. Det betyr at vi svekker fellesskapene rundt omkring i distriktskommunene.(Presidenten klubber.) Synes statsråden at dette er god distriktspolitikk? (Presidenten klubber.)
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det hjelper ikke å ha trua når realitetene der ute for de kjære kommunepolitikerne som skal prioritere i en trangere økonomi enn noensinne, og som allerede har snudd på krona fire ganger, opplever å få nye kutt fra denne regjeringen. Når man må prioritere mellom lovpålagte tjenester som helse, skole og eldreomsorg og i tillegg mister tilskuddet til den viktige funksjonen som frivilligsentralen er, forstår jeg godt at det går ut over nettopp frivilligheten. Regjeringen kunne valgt å opprettholde tilskuddet, slik at vi hadde fått likeverdige rammevilkår for frivilligheten over hele landet. Nord-Odal må kutte 250 000 kr, Stor-Elvdal må kutte 300 000 kr, Gjøvik 1 mill. kr, Namsskogan 600 000 kr, Overhalla 700 000 kr og Inderøy 450 000 kr. Dette betyr at disse frivilligsentralene blir lagt ned, mens de store byene får beholde sine. Synes distriktsministeren det er riktig(presidenten klubber) at frivilligsentralene må legges ned i bygd etter bygd? (presidenten klubber)
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«Mange distriktskommuner opplever en gledelig økning i besøkende turister. Flere av våre minste kommuner har noen uker i året der folketallet mangedobles, som Geiranger, som har 200 innbyggere og én million besøkende. De seks lofotkommunene har 24 000 innbyggere, og sommeren 2018 ble det registrert 30 000 turgåere hver dag på de mest populære fjellene. Hauklandstranda i Vestvågøy kommune har 300 000 besøkende, og kommunen har fått avslag på å kreve inn parkeringsavgift på 50 kroner pr. dag for å dekke utgiftene til tømming av toaletter og søppel. Høyre avviser at kommuner kan kreve besøksbidrag fra turister, uansett situasjon. Hvordan skal våre distrikter kunne utnytte mulighetene innen reiseliv når Høyre i regjering ikke sikrer at det er mulig å finansiere fellesgoder?»
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Jeg har registrert hva lederen i Høyres programkomité har sagt, men jeg har også registrert hvordan tidligere næringsminister Røe Isaksen har svart næringskomiteen da vi behandlet et spørsmål om turistskatt, fellesgodefinansiering og besøksbidrag: totalt avvisende. Det er problemet. Jeg håper de signalene vi får her, er positive for kommunenes muligheter til å få dekket utgiftene sine. Vestvågøy kommune står i en helt aktuell situasjon. De har fått avslag på å bruke penger for parkering til noe annet enn å opparbeide parkering. Det er ikke mulig å bruke dem på toaletter eller til å tømme søppel. Når man må tømme toalettet tre ganger om dagen i høysesongen, er det en stor utgift for en liten distriktskommune. Nordland er opptatt av dette, det er også Visit Sognefjord, som kjører et prosjekt i regi av Vestland og Møre og Romsdal, og KS er opptatt av problematikken. Ser ministeren at en totalt avvisende holdning fra næringsministeren til fellesgodefinansiering vil kunne hindre utviklingen av et bærekraftig reiseliv?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Jeg takker for svaret. Det er veldig positivt å høre, for også Arbeiderpartiet er imot en statlig pålagt turistskatt. Det vi ønsker, er et besøksbidrag og en mulighet for distriktskommunene til å få betalt. Av statsrådens svar kunne man få inntrykk av at det finnes en hjemmel for å ta betalt, men avslaget Vestvågøy kommune har fått, tyder på at det kan være behov for en hjemmel for kommunene. Jeg vil invitere statsråden til å påvirke sitt parti til å være positivt når det gjelder behandlingen av Dokument 8:20 S for 2019–2020, om å utrede et mulig besøksbidrag.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«Høyreregjeringen har siden den tiltrådte systematisk bygget ned de regional- og distriktspolitiske virkemidlene i statsbudsjettet, særlig de regionale utviklingsmidlene som fylkeskommunene har kunnet bruke til å skape nye arbeidsplasser i hele landet. På hvilken måte vil statsråden styrke de nasjonale distriktspolitiske virkemidlene framover?»
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Til tross for statsrådens tre minutters taletid, og for så vidt mange interessante betraktninger, fikk jeg ikke svar på spørsmålet mitt. I 2013 var det på statsbudsjettet bevilget 1,5 mrd. kr til regional utvikling og nyskaping. De pengene er nå borte, den siste resten forsvant som en liten bit inn i rammetildelingen og er ikke lenger spesielt målrettet. Statsråden omtalte tidligere i denne spørretimen behovet for målrettede tiltak. Dette var et målrettet tiltak, og det er vel dokumentert hvilke resultater det har gitt. Så da gjentar jeg spørsmålet mitt: Hvordan vil statsråden styrke de nasjonale distriktspolitiske virkemidlene framover?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det er mulig at det er riktig for de bedriftslederne som statsråden har møtt. Men jeg møter også mange bedriftsledere, og ansatte, lokalpolitikere og regionalpolitikere, som ikke bare er opptatt av å bygge bedrifter, men også av å bygge samfunn som kan legge til rette for bedrifter, og de etterspør disse virkemidlene. Jeg skjønner at statsråden ikke har noen konkrete planer om å styrke de nasjonale distriktspolitiske virkemidlene framover, så la meg da få stille et annet spørsmål. Hvilken rolle mener statsråden at fylkeskommunene spiller i å legge til rette for vekst og utvikling av nye arbeidsplasser som sørger for bosetting og gode liv i hele landet?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«I statsbudsjettet for 2020 fikk regjeringen gjennomslag for å avvikle den kommunale skatteinnkrevingen. Med dette forsvinner det mange kompetansearbeidsplasser i mange distriktskommuner. Kommuner som vi vet ønsker seg flere arbeidsplasser av denne typen, ikke færre. I tillegg har regjeringen lagt opp til en svært stram kommuneøkonomi som vil legge press på tjenestetilbudet til innbyggerne, der resultatet kan bli nedbemanning og dårligere tilbud til folk. Hva vil statsråden konkret gjøre for å sørge for kompetansearbeidsplasser i hele landet?»
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Her er det åpenbart at det går an å tape mer enn hva innsparingsgevinsten er. De lokale skattekontorene er jo et veldig velfungerende system – svært effektivt og med god måloppnåelse. Lokal innkreving har gjort det lettere å bruke lokal kunnskap, som nå blir borte. Her bygger en ned fagkompetanse og arbeidsplasser i kommunene. Dette er en åpenbar sentralisering fra regjeringas side – dette også, som så mye annet. Det er grunn til å sette et stort spørsmålstegn ved regjeringas forventede effektiviseringsgevinst. Dette kan like gjerne resultere i tapte inntekter, som jeg sa. Bare se til Danmark, som har gått på enorme tap på grunn av mindre effektiv innkreving. Ser statsråden hvilken risiko hun løper, og hvor uheldig dette er for Kommune- og Distrikts-Norge – ja, jeg vil si rett og slett distriktsfiendtlig?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Jeg er virkelig bekymret for innkrevingens legitimitet, og at den utfordres når muligheten til dialog med publikum forringes. Det er heller ikke sannsynliggjort at regjeringas grep, som altså gjelder fra 1. juni i år, er nødvendig for å styrke arbeidet mot svart økonomi og arbeidslivskriminalitet. En risikerer dårligere kontakt med næringslivet og svekket kontroll. Jeg er på ingen måte beroliget av det jeg hører distriktsministeren si, og – igjen – den store faren for store tap når kommunen ikke lenger skal kreve inn sin egen skatt. Dette handler også grunnleggende om kommunenes autonome, sjølstendige, rolle. Ser statsråden at dette representerer en dårlig start på hennes inntreden som distriktsminister, og at det hele er svakt faglig begrunnet?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«Domstolkommisjonen, som har sett på strukturen i domstolene, har kommet med et forslag som vil kunne føre til en storstilt sentralisering av landets domstoler. Nedleggelsene vil kunne føre til lengre reisevei for folk og lokalt næringsliv som trenger å få sine rettslige avklaringer. Hvordan vil statsråden ivareta distriktshensyn i den videre prosessen med domstolstrukturen?»
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Takk for svaret. Det er mulig at Domstolkommisjonens innstilling ikke er et direkte uttrykk for regjeringens politikk, men det kan jo tenkes at det er en konsekvens av regjeringens politikk, for domstolene, som resten av justissektoren, er sterkt presset gjennom store kutt påført over år av høyreregjeringen. Opplever statsråden at det kan være en sammenheng mellom finansieringen og ABE-reformen som kan ligge til grunn for denne storstilte sentraliseringen og nedleggelsen av tingretter og jordskifteretter over hele landet?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Statsråden framholder at regjeringen er opptatt av et godt beslutningsgrunnlag når en eventuell strukturendring for domstolene skal foreligge. Opposisjonen her på Stortinget er også veldig opptatt av dette og mener derfor det vil være klokt å behandle strukturdelen og kvalitetsdelen fra kommisjonens innstilling under ett, nettopp for å sikre at man ikke hals over hode foretar en storstilt sentralisering og nedleggelse av tingretter over hele landet. Vil statsråden kunne være enig i at det ville være fornuftig å se innhold sammen med struktur når Stortinget og regjeringen nå skal behandle kommisjonens innstilling?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Som representant for det nordligste Distrikts-Norge vil jeg først gjerne få gratulere distrikts- og digitaliseringsministeren med jobben. Spørsmålet mitt er: «For Distrikts-Norge er samferdsel og kommunikasjon avgjørende for bolyst og positiv næringsutvikling. Norge har et stort etterslep på vedlikehold av fylkesvegene, stipulert til over 60 mrd. kr. Er statsråden enig i at oppgradering av fylkesvegene er avgjørende for en positiv utvikling av hele Norge?»
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det er korrekt som ministeren sier – samferdselsbudsjettet er økt med store summer. Men det er samtidig beviselig og helt tydelig for alle som reiser rundt i dette landet, at det er stor forskjell på standarden på riksveiene og fylkesveiene. Det kan vi se når vi reiser rundt. Mener ministeren at det må settes inn tiltak for å rette opp denne skjevheten i standard mellom riksveier og fylkesveier? Og i tilfelle hun mener det: Hvilke tiltak bør settes inn?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Ministeren sier at fylkeskommunene er gitt mulighet til å ruste opp veiene, men da er det veldig rart at etterslepet er sånn som det er. 60 mrd. kr, som jeg skrev, var et lavt anslag. Maskinentreprenørenes Forbund anslår at det er 90 mrd. kr i etterslep. Det er et enormt etterslep rundt om i landet. Hvis logikken til ministeren er at det er tilført nok penger fra staten til fylkeskommunene og etterslepet på veiene bare øker og øker, da er mitt spørsmål til ministeren: Hva er grunnen til økt etterslep hvis det ikke er mangel på penger i fylkeskommunene?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Også jeg vil starte med å gratulere statsråden med utnevnelsen. «Like rammevilkår er et viktig virkemiddel i distriktspolitikken. Naturressursene vi skal leve av, ligger i distriktet, og skal vi få produktene ut til markedet, er vi avhengig av god infrastruktur helt ut til bedriften. Nå varsler deler av anleggsbransjen i distriktet vårt en bekymring. De må si opp folk, fylkeskommunene har ikke midler til å bygge vei. Det blir stadig færre veiprosjekter de kan konkurrere på. Hvordan vil statsråden bidra til at fylkeskommunen igjen kan bidra til regional utvikling?»
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Når statsråden sier at fylkeskommunene har fått økt handlingsrom, stemmer ikke det, selv om de har fått økt økonomi. Fylkene har et pålegg om å dekke kravene til tunnelsikkerhetsforskriften innen 2025. Mesteparten av veimidlene framover vil gå med til dette. Det mangler fortsatt 6 mrd. kr. Flere utredninger sier at forfallet på fylkesveiene øker med 2,4 mrd. kr hvert eneste år. Mer flom, ras og ekstremvær gjør situasjonen ekstra kritisk. Naturressursene våre, som vi skal leve av, er nedprioritert, og det hjelper ikke med små enkeltprosjekter. Kan vi nå forvente en endring i prioritering, nå når vi har fått en egen distriktsminister?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Jeg har også lyst til å ta opp bekymringene i byggenæringen. I 2018 hadde vi den største andelen konkurser siden 2009 i byggenæringen. Dette økte i 2019, og mest i Møre og Romsdal. Og bekymringene fortsetter. Bare i januar i år hadde vi 30 flere konkurser enn vi hadde i januar i fjor. Anleggsbransjen i distriktet sier at de sliter med lønnsomhet og med å få oppdrag. Denne regjeringen har prioritert store nasjonale veiprosjekter framfor fylkesveier og regional utvikling. Distriktene våre mister på denne måten viktige arbeidsplasser, og det medfører at fraflyttingen øker. Ser statsråden denne utfordringen, og hvilke tiltak er det regjeringen nå vil sette inn?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
«En kvalitet ved Norge er at det bor folk i hele landet. Men for at det skal bo folk i hele landet, må det også være boliger i hele landet. I mange distriktskommuner kan det være risiko forbundet med å bygge seg en ny bolig. Man kan risikere at byggekostnaden for en ny bolig langt overstiger det boligen vil være verdt dersom den må selges. Hva vil statsråden gjøre konkret for å redusere den økonomiske risikoen ved å bygge nye boliger i distriktene?»
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det var litt vanskelig å få tak i hva distriktsministeren faktisk vil gjøre for å redusere den økonomiske risikoen. Når vi f.eks. er ute og snakker med ordførere landet rundt, melder de om ungdom som reiser til byen for å ta seg utdanning, som gjerne har lyst til å etablere seg i hjemkommunen sin – kanskje til og med har fått seg jobb – men som ikke ser at de verken kan få lån i Husbanken, fordi startlån bare gis til vanskeligstilte, eller kan få bygd seg en bolig uten å måtte ta en vanskelig risiko. De tør ikke ta den risikoen, for hvis familien ikke trives, ser de seg kanskje nødt til å selge en bolig som de da vil få en mye dårligere pris for enn det de har gitt for den med å oppføre den. Så hva er det egentlig distriktsministeren konkret kan gjøre for å redusere denne risikoen for en småbarnsfamilie som har lyst til å etablere seg i hjemkommunen til den ene?
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Den rød-grønne regjeringen tok distriktene på alvor og jobbet aktivt for levende bygder. Derfor satset vi på boligetablering i distriktene for å få stimulert til økt tilbud av ulike typer boliger og finne strategier for å øke bevegelser i boligmarkedet. Erfaringene med prosjektet var økt kompetanse ute i kommunene og god kunnskapsdeling. Fra 2012 til 2014 ble det bygd 284 nye boliger i satsingskommunene, og i 2014 fikk ytterligere 115 tildelt tilskudd, og statsråden snakket jo også om at statlige tilskudd kunne være en løsning på dette problemet. Mitt spørsmål blir derfor: Hvorfor stoppet dette prosjektet opp da den blå-blå regjeringen kom til makten?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
La meg også gratulere medrepresentant Hofstad Helleland med en ny og viktig regjeringspost. «Det er store forskjeller i fordelingen av den statlige kultursatsingen mellom ulike deler av landet. Hvordan vil statsråden bidra til en jevnere fordeling, slik at hele Norge får et godt tilbud av kulturopplevelser og kulturaktiviteter?»
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Statsråden er i den unike situasjon at hun er den eneste som har vært både kulturminister og digitaliserings- og distriktsminister, så hun har et godt utgangspunkt for å kunne være med på følgende problemstilling: Vi ser at det er enorme forskjeller på hvordan de statlige kulturkronene fordeles rundt i Norge. Alle er med på å betale over skatteseddelen, men ikke alle får like mye igjen. Den store hovedtyngden, også per innbygger, går til hovedstaden. Det er ikke unaturlig siden man har hovedstadsoppgaver, man får operabygg, man får nasjonalmuseum, nå skal antagelig Nationaltheatret pusses opp. Desto viktigere er det å satse andre steder. Vi satset på Kilden i Kristiansand, vi satset på stort konserthus i Stavanger, på Rockheim i Trondheim, som statsråden kjenner, og Stormen i Bodø, men under den nåværende regjeringen har dette stoppet opp. Det er nesten ikke den type satsinger. Driftsmidlene er like skeivt fordelt, og spørsmålet til statsråden er: Hvordan vil hun som distriktsminister sørge for at dette utjevnes?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det er ingen som er imot at vi skal satse på kultur i Oslo. Det satses enormt, og det gjorde det også under Kulturløftet. Men desto viktigere er det å ha en strategi for at andre deler av landet får ta del i et tilsvarende løft. Dette handler i stor grad om strukturer, og statsråden var inne på infrastruktur i sitt første svar. En av grunnene til at det går mye mindre penger til Innlandet eller til Nord-Trøndelag i forhold til Sør-Trøndelag, eller til Nord-Norge eller til Sogn og Fjordane eller Vestfold og Telemark, som også er et område som får lite, er at de har ingen eller få av disse store institusjonene som trekker mye penger. Det var derfor vi bidro til opprettelse av Arktisk Filharmoni i min tid, det var derfor vi bidro til Innlandet Teater, til Turnéteatret i Trøndelag, til knutepunkt som Notodden osv. Men nå er disse knutepunktene avviklet. Kulturminister Hofstad Helleland hadde ingen strategi for å videreutvikle den type tung infrastruktur i hele landet. Mitt spørsmål er om distriktsminister Hofstad Helleland har en slik strategi.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Eg vil òg starta med å gratulera statsråden med ny statsrådspost. «Kva plan har statsråden for å sikre mobiltelefondekning og ladestasjonar for elbilar i heile landet?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Takk for svaret. Eg forstår det nesten slik at statsråden er fornøgd med eigen innsats og dekningsgraden for telefon og breiband. Det er no ein gong sånn at om ein bur i distriktet eller i ein by, så er ein like avhengig av eit stabilt mobiltelefonnett. Saneringa av koparnettet avslørte verkeleg at det stadig er store mørke flekkar på kartet. På spørsmål frå representanten Leirtrø om ein bonde som måtte nødslakta på grunn av manglande varsling om at telefonnettet var nede, svarte statsråden at bonden burde hatt to abonnement for å vera på den sikre sida. Meiner verkeleg statsråden at vi i distrikta må sikra oss med fleire abonnement, eller vil statsråden treffa konkrete tiltak for å sikra stabile og sikre telefonnett også i distrikta?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Planar må følgjast opp av konkrete tiltak. Ute i distrikta skal vi òg ta del i å redusera klimagassutslepp i form av å ta i bruk meir elbil. Då trengst det ladestasjonar – det trengst mange fleire ladestasjonar. Ladeplanen som kom i fjor, mangla fullstendig tiltak, ifølgje Elbilforeningen. Det var to ting som vart spesielt dratt fram. Det eine var at straumeffekten må endrast vesentleg. Det andre var at tilskotsordninga må prioriterast. Fylkeskommunen ved regionale utviklingsmidlar kunne ha vore eit hjelpemiddel, men desse midlane har jo regjeringa teke fullstendig bort. Dei finst ikkje lenger. Vil statsråden styrkja dei nasjonale distriktspolitiske verkemidla eller koma med andre konkrete tiltak?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Først vil jeg benytte anledningen til å gratulere statsråd Hofstad Helleland som nyoppnevnt distrikts- og digitaliseringsminister. Dette er en nyopprettet post i regjeringen, og det er store forventninger blant folk der ute til at det skal bli en kraftig endring av distriktspolitikken: «Stortinget vedtok i oktober 2019 enstemmig følgende: «Stortinget ber regjeringen sørge for at høyere utdanningsinstitusjoner vektlegger sitt regionale ansvar og desentralisert utdanning i hele landet.» Hvordan vil statsråden sørge for at dette vedtaket blir fulgt opp?»
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Distrikts-Norge trenger flere kvalifiserte fagarbeidere innen pleie og omsorg som kan gi eldre god pleie, og flere faglig kvalifiserte ansatte i barnehage og grunnskole som kan gi alle barn i barnehage og grunnskole et trygt læringsmiljø. Et desentralisert utdanningstilbud er helt sentralt for å utdanne flere sykepleiere, flere barnehagelærere og flere kvalifiserte lærere, men dessverre har høyreregjeringens politikk ført til at flere utdanningsinstitusjoner legges ned, og at studietilbudet blir mindre. Arbeiderpartiet mener det trengs en ny offensiv for mer og bedre tilgjengelig desentralisert utdanning over hele landet. Kan statsråden forsikre Distrikts-Norge om at desentraliserte utdanningstilbud ikke vil bli lagt ned, og at regjeringen vil gjøre endringer i sin distriktspolitikk på dette området?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Enhver digitalisering krever robust infrastruktur. Åtte av ti nordmenn svarer at bredbånd og mobilnett er like viktig som vei og jernbane i en ny spørreundersøkelse som Telenor har gjennomført. To av ti frykter at hjemstedet risikerer å bli hengende etter i den digitale utviklingen. Nå advarer Telenor-sjefen om store konsekvenser for distrikter som ikke holder tritt. «Undersøkelsen viser at krav til digitale løsninger stadig blir høyere, og at utbygging av bredbånd og mobilnett aldri har vært viktigere. Vi ser at en fjerdedel av de som bor i distriktene, er redde for at hjemstedet skal bli hengende etter i den digitale utviklingen. Offensive grep er nødvendig. God internettdekning er selve nøkkelen for å hindre at distriktene havner i bakleksa.» Hvilke tiltak vil regjeringen og statsråden med ansvar for dette området iverksette, slik at distriktene ikke havner i bakleksa?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Først vil jeg gratulere statsråden med ny post. Det blir mange gratulasjoner på kort tid, men det er iallfall vel ment. «Det er kommet alvorlig kritikk mot barnevernet på flere områder: brudd på menneskerettigheter, manglende helseoppfølging, mangel på og stor turnover blant personale, og kvaliteten er variabel. Arbeiderpartiet vil ha mer øremerking av stillinger til kommunalt barnevern og har foreslått en bred og helhetlig reform. Høyreregjeringens svar er å slå sammen enda flere kommuner, slik Ørmen Johnsen har foreslått. Hva vil statsråden gjøre for å sikre barna i distriktene et likeverdig tilbud innen barnevern, uavhengig av hvor de bor?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
En av de viktigste faktorene for å få til et godt barnevern på kommunalt nivå er kommuneøkonomien. Regjeringa gjentar sitt mantra om at det har aldri vært så mye penger ute i kommunene. Og det er riktig, fordi oppgavene har økt. Hva gjelder statsråd Ropstad: Bare innen barnevernet er det seks sider med nye oppgaver som er kommet. Regjeringa stritter imot når det gjelder å gi øremerkede midler – statlige penger. Jeg har ikke hørt én ordfører som ikke sier at de må ha kutt i velferdstjenestene, og dette går spesielt ut over de barna som bor i kommuner som har dårlig økonomi fra før. Nå i den nye posisjonen: Hvilke grep vil distrikts- og digitaliseringsministeren ta overfor kommunalministeren for å sikre gode budsjetter for lokale velferdstilbud i de enkelte kommunene?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Det siste tror jeg at jeg kan si at hele Stortinget står bak. Men det er ikke nok med gode festtaler. Den kommuneøkonomien vi har nå, er for dårlig til å gi de mest sårbare barna den hjelp og den støtte de trenger i sin vanskelige situasjon. Arbeiderpartiet har lagt inn over 3 mrd. kr mer til kommuneøkonomien. Det betyr f.eks. at Karasjok hadde fått 1,6 mill. kr mer, Kautokeino 1,9 mill. kr og Kvæfjord 1,7 mill. kr. Det er viktig, for det er nettopp i disse områdene vi har spesielle utfordringer for barn blant urbefolkningen. Der er det stor grad av mistillit til det offentlige systemet, og det trengs at kommunene virkelig kan sette i gang tiltak som treffer det enkelte barn. Mener statsråden at det er bortkastede penger Arbeiderpartiet legger på bordet?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
La meg også gratulere statsråden og gi henne anerkjennelse for at hun står og svarer på spørsmål. Hun har fått mange, og det er fordi dette er et viktig tema for folk. Mitt spørsmål lyder: «I Øst-Finnmark går befolkningstallet ned, og offentlige arbeidsplasser forsvinner. Samtidig opplever folk at staten trekker seg tilbake. Et eksempel er tilbudet til barna. En oversikt over barnefaglig kompetanse i Finnmark, ut over det kommunale tilbudet, viser at nesten alt er lagt til Vest-Finnmark. Ett av få kompetansemiljøer i Øst-Finnmark, Vadsø ungdomssenter, legges nå ned. Hva vil statsråden gjøre for at barna i Øst-Finnmark skal sikres samme tilbud som barn i resten av landet, og for å snu befolkningsnedgangen?»
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Store deler av dette svaret var egentlig en gjennomgang av hvordan ting bør være, og alle kan være enige om det. Jeg besøkte denne delen av Finnmark for noen uker siden, og jeg besøkte kommuner som viste meg kart over hvor det var barnefaglige ressurser tilgjengelig for disse sårbare ungdommene. Der ser vi at det tømmes i øst, og at det er noe igjen i vest. Svaret er jo at Bufetat har ansvar, og at kommunene har ansvar, men vi har jo også et ansvar som stat for det som skjer i denne delen av Norge, hvor stortingsflertallet har tvunget gjennom en sammenslåing av Troms og Finnmark. Vi ser nå at fagmiljøer øst i Finnmark tappes. Spørsmålet mitt er: Hva tenker statsråden er hennes ansvar som distriktsminister for å følge opp det? Dette er en alvorlig utvikling hvor det nå snakkes om at en institusjon som ligger i Vadsø, skal etableres i Alta. Det er lange avstander og et særlig komplisert fylke. Jeg er litt mer ute etter hvilke initiativer statsråden har tenkt å ta – eller om hun anser at dette er noe direktoratet har tenkt å følge opp.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Jeg vil råde statsråden til å ta den turen, og jeg vil råde henne til ikke å si at hun ikke håper Stortinget skal rokke ved delegeringen av ansvaret når det gjelder Bufetat osv. Den typen språk er ikke nært det folk opplever der. De opplever at en institusjon legges ned og kompetansearbeidsplasser forsvinner. Det er ett tema. Det andre temaet er at ungdom blir stående uten tilbud. Det er et annet stort tema, og det har vi behov for å se. Jeg vil også legge til – så det er bra at statsråden tar den reisen – at når distriktsministeren er i Øst-Finnmark, bør hun også tenke på at dette er et naboområde ikke bare til andre deler av Norge, men også til andre deler av Europa. Her har vi altså et område som nå opplever en utsatt situasjon når det gjelder myndighetspersoner, og vi er nabo med Russland. Jeg mener det er viktig å sikre at Norge har myndighetspersoner, tilslutning og legitimitet i de grenseområdene. Dette er faktisk noe som grenser til utenriks- og sikkerhetspolitikken. Et snarlig besøk til den delen av landet vil jeg sterkt tilråde.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
I likhet med mine kolleger vil jeg starte med å gratulere den nye ministeren og ønske henne lykke til i vervet. Spørsmålet mitt er: «Helgeland er blant regionene i landet som vil få størst økning i antall eldre, samtidig som andelen i yrkesaktiv alder faller. Hvordan skal vi rekruttere flere unge til regionen, og hvordan skal vi løse oppgaven med stadig flere eldre, når regjeringen kutter i desentraliserte utdanningstilbud for både sykepleiere og lærere på Helgeland?»
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Folk bor og lever der verdier skapes. Jeg har hørt på flere av spørsmålene her i dag, og distriktsministeren har vært inne på dette med å skape arbeidsplasser. Men det er ikke bare arbeidsplasser vi skal skape, vi skal skape lokalsamfunn. I Lurøy kommune på Helgeland bor det under 2 000 innbyggere. Den kommunen hadde 0,5 mrd. kr i skatteinngang. Det må ha vært i 2018, for tallene var fra 2019. Bedriftene her omsetter for 4,5 mrd. kr. Dette er nok penger som politikere gjerne vil ha kloa i, både skatteinntektene og omsetningen, men hva skal vi gjøre for å skape lokalsamfunnene rundt disse bedriftene? Det holder ikke at vi har bedriftene hvis vi ikke har barnehagene, skolene, hjemmetjenesten, osv. Hva vil distriktsministeren gjøre for å sikre at vi bygger lokalsamfunn rundt disse bedriftene?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2020-02-05:
Ja, det er sykehus på Mo og i Sandnessjøen og distriktsmedisinsk senter i Brønnøysund som er konklusjonen fra sykehusprosessen. Det er det mange som er glade for, at man satser på flere sykehus fortsatt på Helgeland. Men la meg da komme med et spørsmål til slutt her. Mange har pekt på at de studentene som utdanner seg i regionen, blir i regionen, det er det som er hele gullet i desentralisert utdanning. Det er dét mange på Helgeland og særlig i Nesna kommune, som har hatt lærerhøyskole i over 100 år, frykter: Klarer vi å rekruttere lærere til disse kystkommunene, hvor all denne verdiskapingen skapes? Tror distriktsministeren at vi klarer å få tak i flere sykepleiere og flere lærere til å bygge disse lokalsamfunnene nå etter at endringen på Nord universitet blir iverksatt?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-02-05:
Eg vil først få gratulera statsråden med å vera statsråd! Mitt spørsmål lyder slik: «Den nye samferdselsministeren har uttalt at han vil prioritera klimautfordringar og trafikksikkerheit og gjera samferdselssektoren meir berekraftig. Opprusting av Bergensbanen er eit slikt prosjekt. Med Ringeriksbanen og nytt dobbeltspor Bergen–Voss vil reisetida mellom Bergen og Oslo bli ned mot fire timar, noko som vil gjera tog til eit reelt miljøvenleg alternativ. No er begge prosjekta truga av utsettingar. Vil statsråden prioritera Bergensbanen med byggjestart av Ringerikstunnel og K5, slik regjeringa lova?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-02-05:
Vi er mange som har store forventningar til ein statsråd frå Hordaland når det gjeld samferdsel. Eg vil seia det sånn at det er rett statsråd, men diverre i feil regjering. Det er òg mange i Kristeleg Folkeparti som har forventningar til nettopp spørsmålet mitt om Bergensbanen. Statsråden stod sjølv på Arna stasjon i 2017 og la fram kva som skulle vera satsinga. Da vart det møtt med skuffelse i Hordaland, for det var ei utsetjing i forhold til det som var forventa. Eg veit at Hordaland Kristeleg Folkeparti var blant dei partia som reagerte sterkt. Noverande statsråd uttalte til Bergensavisen i mars 2017: «Jeg har registrert utålmodighet og misnøye fra et samlet årsmøte. Det gjør at min oppgave blir å prioritere K5 vei og bane.» No er det snakk om ytterlegare utsetjing, så vil han gjenta den forsikringa til oss?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-02-05:
Det er ikkje berre jernbanen som er spesielt med K5; det er at det vert eit fellesprosjekt mellom veg og bane. E16 er i NRKs undersøking kåra til Noregs verste veg og er ifølgje Statens vegvesen den fjerde mest rasfarlege vegen. Mange er like opptatt av K5 på grunn av den rasfarlege vegen som at ein ønskjer ein meir moderne jernbane. Usikkerheita i vest handlar om at vi høyrer at det har kome ein stor kostnadsauke mellom Arna og Stanghelle, frå 14 mrd. kr til 25 mrd. kr – det er i alle fall det siste som eg har sett. Med ei kostnadsoverskriding på alle jernbaneprosjekt lurer vi på om statsråden ser verdien av å prioritera liv og helse først på grunn av den samla utfordringa med akkurat denne strekninga.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg vil takke representanten Kjersti Toppe for gratulasjonen. Eg synest jo det er ein konstruktiv opposisjon som gir meg moglegheita til å debutere nettopp med å få lov til å snakke om Bergensbanen, og som hordalending òg det viktige prosjektet K5. Det er heilt rett som representanten Kjersti Toppe seier. Eg meiner at nettopp klimautfordringane og trafikksikkerheit er to av dei største utfordringane me har innanfor samferdselssektoren. I Noreg har me jobba godt på begge område, og innanfor trafikksikkerheit er me i verdstoppen, men det er likevel rom for forbetringar. Skal samferdselssektoren vere berekraftig, må mange av dei som reiser, flyttast over på klimanøytrale og effektive transportløysingar. Og som representanten Toppe peiker på: Jernbanen er jo nettopp ei løysing i så måte. Mine ambisjonar for samferdselsområdet er store. Samtidig inneber det at me må sørgje for at løyvingane til sektoren blir nytta på ein god måte, og at det er god kostnadskontroll i prosjekta. Både Ringeriksbanen og Vossabanen/Arna–Stanghelle har hatt stor kostnadsauke. Det har gjort det naudsynt å gå fleire rundar, og alle er tent med at me nyttar den tida på ein best mogleg måte for å få eit solid grunnlag for nettopp å stadfeste reguleringsplanen. Satsinga på Bergensbanen med bygging av Ringeriksbanen og samanhengande dobbeltspor Bergen–Voss er prioriterte oppgåver for regjeringa. Til saman vil desse to prosjekta på Bergensbanen, i lag med ny rutemodell for Vossabanen, redusere reisetida med om lag 1 time og 40 minutt for regiontoga. Det vil gjere fjerntoga til eit attraktivt alternativ til fly på strekninga mellom Oslo og Bergen, som representanten Toppe peiker på. For tida ligg det eit forslag til reguleringsplan for Ringeriksbanen til behandling i Kommunal- og moderniseringsdepartementet, og regjeringa har ei målsetting om at reguleringsplanane skal kunne stadfestast om kort tid. Ei slik stadfesting av reguleringsplanen vil leggje til rette for vidare framdrift. Ringeriksbanen vil bidra til å utvide bu- og arbeidsmarknadsregionen på Austlandet. I tillegg vil prosjektet korte inn reisevegen frå Oslo til Bergen med i underkant av ein time. For strekninga Arna–Stanghelle, som er første trinn i utbygginga av dobbeltspor Bergen–Voss, er det i statsbudsjettet satt av om lag 25 mill. kr til fellesprosjektet E16 Stanghelle–Arna/Vossebanen. I inneverande Nasjonal transportplan er strekninga omtalt med byggestart i andre seksårsperiode og ferdigstilling etter 2029. Dei ambisjonane som ligg i NTP, dei ligg fast nettopp for desse to prosjekta.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Det er ikkje tvil om at prioriteringa av K5 ligg fast. Så har kompleksiteten i dette arbeidet vist seg. Det er òg statleg plan for prosjektet, og reguleringsplanen blir det jobba med. Dette er ein plan for å leggje dette fram i løpet av 2020. Det er altså eit prosjekt – no snakkar eg om det som er vest for fjellet – på 15 mrd. kr, det er eit stort prosjekt som vi er nøydde til å ha kontroll på. Det er ikkje tvil om at dei to prosjekta som representanten Toppe peiker på, vil gi ein heilt ny dimensjon til Bergensbanen og redusere reisetida. Me har prioritert desse prosjekta i NTP, og så jobbar me no med ny NTP. Det er det store arbeidet som Samferdselsdepartementet jobbar med. Der skal me kome med vårt resultat våren 2021. Det er der me får endeleg framdrift på desse prosjekta, men vår ambisjon ligg fast.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg trur dette prosjektet står seg godt, men vi er kjende med utfordringane med kostnadsauken. Reell byggestart ligg litt fram i tid. Det gjer at me er nøydde til å gjere ting no, altså ganske raskt. På kort sikt skal derfor tunnelar oppgraderast og fleire tiltak mot ras gjennomførast på strekninga Voss–Stanghelle. Fram mot 2022 kan det òg bli aktuelt å få til mindre utbetringar og skredsikringar på strekninga E16 Voss–Arna, nettopp ut frå det perspektivet som representanten Toppe peiker på her. Ja, dette er viktige prosjekt. Vår ambisjon ligg fast. Det er klart at dette er prosjekt som heilt klart vil inngå i NTP, og det er den endelege fastsetjinga når me kjem til NTP om eit år, som gir dei endelege resultata på desse prosjekta. Men så langt ligg regjeringas ambisjonar fast for desse prosjekta.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
Eg vil takke for gratulasjonen frå ein sunnhordlending til ein annan. Representanten Hans Inge Myrvold kjem jo frå ein ferjekommune og vil kjenne nettopp denne utfordringa på kroppen. Me har vore gjennom ein periode med konkurranseutsetjing av mange ferjesamband i både riksveg- og fylkesvegferjedrifta. Resultata av dette har på fleire måtar vore gode, men me har òg fått ein sterk kostnadsauke i ferjedrifta dei siste åra. Kostnadsauken kjem av fleire ting. Ein ting er krav til null- og lågutsleppsteknologi der det ligg til rette for det. På dette feltet har staten gjort eit stort arbeid, og fylkeskommunane følgjer etter. Men kostnadsauken kjem òg av andre ting. I nye kontraktar blir det òg stilt krav til betre tilbod. Drivstoffprisar og mannskapskostnader har gått opp, og ikkje minst har me sett ei formidabel fornying av ferjeflåten. Fornyinga har gitt heile 60 nybygg og kontraheringar etter 2015. Kostnadsauken må dekkjast, men det er ikkje slik at det er berre dei reisande som skal dekkje dette. I riksvegferjedrifta dekkjer staten om lag halvparten av kostnadene. Dessutan har staten gjennom Enova, Innovasjon Noreg og Noregs forskingsråd dei siste åra ytt meir enn 1,6 mrd. kr til låg- og nullutsleppsløyvingar. Til dømes har Hordaland fått om lag 275 mill. kr frå Enova dei siste åra til slike løysingar. Fylkeskommunane dekkjer vesentleg meir enn halvparten av kostnadene i fylkesvegferjedrifta. Dette har gitt ein sterk vekst i budsjetta til ferjedrift, både i stat og fylkeskommune. Men dei reisande betalar òg meir enn før. Det gjeld særleg ein del fylkeskommunar, som har heva takstane meir enn den generelle prisauken i samfunnet, og dette har naturleg nok skapt ei uro. Regjeringa har frå 2018 kompensert fylkeskommunane med 100 mill. kr for auka utgifter til ferjedrifta. Me vil no på nytt sjå på berekningane som blei gjorde. Oppe i det heile kjem innføringa av AutoPASS for ferjer. Formålet med AutoPASS-brikkebetaling er forenkling og effektivisering, både for ferjemannskapet og for dei reisande. Det ligg ikkje store endringar i overgangen til AutoPASS-brikkebetaling bortsett frå at billettering frå personell fell bort ved overgangen til brikkebetaling. Omlegginga byggjer på provenynøytralitet. Kostnadsnivået skulle dermed samla sett vere uendra for trafikantane etter omlegginga. Nokre trafikantgrupper kjem betre ut enn tidlegare, medan andre kjem dårlegare ut av AutoPASS-omlegginga. Så finn eg grunn til å minne om at rabattordningane for dei som reiser med ferje, er gode. Om lag to tredelar av dei reisande løyser rabatterte billettar. Eg tar gjerne imot innspel. Eg er, til liks med representanten Myrvold, bekymra over den prisutviklinga me ser, og eg ønskjer òg ein dialog med fylka om dette.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2020-02-05:
I går var eg saman med statsråd Hofstad Helleland på besøk i ferjefylket Møre og Romsdal. Der fekk me mange gode innspel, og me sa at det var ingen av dei løysingane me hadde lyst til verken å seie ja eller nei til. Men me har lyst til å gå i ein dialog med fylka for å sjå på dette. Dette er jo eit samansett bilde. Det er ikkje tvil om at klimaløysingane på kort sikt er med på å gi ein kostnadsauke. Men på litt lengre sikt vil nettopp elferjer redusere driftskostnadene. Går ein til sambandet Anda–Lote, er no driftskostnaden frå den eine ferjekaien til den andre mindre enn det ein betaler for ein kaffikopp og ei svele på ferja i drift, når investeringskostnadene først er tekne. Eg er opptatt av at fylka skal ha dette ansvaret, det meiner eg var ei rett løysing. Men eg ønskjer å gå i dialog, og da er det ingen løysingar eg vil avvise så langt.