Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-11-13:
Det er for så vidt ingen helt ny problemstilling interpellasjonen tar opp, og det tror jeg samferdselsministeren er helt enig i. Samtidig tror jeg mange føler litt maktesløshet over at det som tidligere er avdekket, på ny kommer opp som en aktuell problemstilling, uten at det synes som om myndighetene har effektive sanksjoner for å stoppe det. Det skader næringen, som det er nevnt i innledningen til interpellasjonen, i den forstand at de som driver lovlydig, lider på grunn av dem som ikke driver lovlydig. Det skader også den alminnelige rettsfølelse, i den forstand at folk flest ikke skjønner at personer som driver på kant av loven, og trår over loven, faktisk kan fortsette i næringen. I lys av dette har jeg noen utfordringer jeg gjerne vil ta opp med statsråden. For det første: Når det gjelder selve yrkestransportloven, gir jo den ganske generelle føringer til næringen. Så mitt første spørsmål til statsråden er: Mener statsråden at loven er for generell – at den bør strammes inn, slik at det gis klarere føringer overfor de lokale løyvemyndighetene, og at det dermed også settes strengere krav til dem? Det andre går på å skjerpe kravene til drosjesentralene. Det har næringen selv vært opptatt av, f.eks. at det blir satt som et krav at sentralene skal lagre skiftdata. Dermed kan de dataene sentralene sitter med, og de som løyvehaver sitter med, sammenliknes. Og det kan da kontrolleres av relevante myndigheter. For det tredje: Vil statsråden se på sterkere kriterier for det å få løyve? For eksempel: Vil det være en idé å tidsbegrense løyvene, i motsetning til det som skjer i dag? Bør vi stille krav til skatteattest til dem som er utøvere i næringen? Hva vil Regjeringen gjøre med et veldig viktig punkt, nemlig å sikre informasjonsflyten mellom offentlige etater, slik at når f.eks. likningsmyndighetene avdekker brudd på likningslovgivningen, så rapporteres dette til løyvemyndighetene? I dag – i hvert fall ifølge det personer i statsrådens eget departement sier – er det ikke anledning til å gi slik informasjon. Det er også etter mitt skjønn et problem at i mange tilfeller vil løyvemyndighetene ikke ta fra noen løyve før man får såkalt rettskraftig dom. Nå heter det vel i loven at det er et relevant lovbrudd som skal til for at man kan fratas løyve. Dette ser i liten grad ut til å bli fulgt. Her kunne man kanskje skjele litt til det som skjer på en annen sektor, når det gjelder de som har fått skjenkebevilling. Der er sanksjonssystemet og informasjonsflyten utbygd på en helt annen måte. Spørsmålet er også om det i sterkere grad bør settes krav til sjåførene, f.eks. obligatoriske kurs i ulike sider ved det å ha kjøreseddel, og hva det innebærer av plikter og rettigheter. Så er det en annen problemstilling. Det gjelder behovsprøving av antall drosjer, som nå ligger til den enkelte fylkeskommune. Det står jo i loven at det skal foregå en behovsprøving. I denne byen tror jeg den behovsprøvingen har vært satt litt ut av spill i en del perioder, for å si det forsiktig. Det var faktisk slik en periode at det fra samferdselsetaten i denne byen ble sagt at dersom det var søkere til løyve, var det fortsatt behov. Og det er klart at hvis man legger slike kriterier til grunn, kan det bli en utfordring å få noenlunde lønnsomhet i næringen. Jeg vil også utfordre statsråden på om hun mener sanksjonssystemet er tilfredsstillende utbygd. Slik det er nå, er det enten å ha løyve eller ikke å ha løyve. Bør det ikke være en mulighet å inndra løyve for en kortere periode, eventuelt kombinere det med f.eks. dagsbøter, slik at man får mer effektivitet rundt sanksjonssystemet? Så vil jeg også henvise til at ansvaret for næringen til dels er delt. Departementet og Stortinget har den overordnede lovgivning, mens det er opp til løyvemyndigheten, som regel fylkeskommunen, å utarbeide nærmere regelverk. Jeg må si at mye tyder på at det blir en for svak sentral føring på hva som kreves i denne næringen, og hvilke forventninger man bør ha til næringen gjennom dagens lovgivning. Etter mitt skjønn burde det være flere minstestandarder satt opp i lovgivningen som alle bør følge, uavhengig av om det er i Oslo eller i et annet fylke. Jeg mener også det burde vært vurdert om det burde innføres et eget kontrollorgan for næringen. På den måten kan man mer effektivt forfølge der man mener det er grunn til å se nærmere på hvordan løyvene utøves i realiteten. Jeg er fullstendig klar over at all makt og myndighet på dette området ikke er hos samferdselsministeren, men jeg tror faktisk at slik situasjonen er nå, ligger det mange muligheter for samferdselsministeren til å sørge for at vi får en næring som kommer på rett kjøl i den forstand at den har mer tillit i befolkningen, og at de som faktisk utøver løyvet på en måte som står helt i strid med alminnelig rettsfølelse, ikke lenger har anledning til det. Det vet vi at næringen er opptatt av selv. Jeg skulle også ønske at den arbeidsgruppen som er nedsatt mellom ulike departementer, nå arbeider raskt, slik at vi får konkrete løsninger på bordet. Jeg mener også det er grunn for de fylkeskommunale løyvemyndighetene til å gå litt i seg selv. Når det fra Oslo, f.eks., henvises til at man er lei av statens sommel, er det et faktum at relevante myndigheter i Oslo kommune selv kunne gjort mye på fronten, uten at det er gjort. I dette ligger det en rekke utfordringer til samferdselsministeren. Jeg kjenner samferdselsministeren som en offensiv minister, og jeg håper hun er det også på dette feltet.