Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2020-04-21:
Jeg har lyst til å starte med å takke saksordføreren for at vi har kommet igjennom denne saken i disse koronatider i Stortinget. Vi skulle gjerne ha diskutert den enda lenger før vi avga innstillingen, for vi mener det er ganske mange vesentlige prinsipper her som det er viktig å tenke nøye igjennom. Jeg er glad for at vi er enige når det gjelder eierstyringsprinsippene. Det kommer veldig klart til uttrykk, ikke bare gjennom denne innstillingen, men også gjennom den – skal vi si – tradisjonen Stortinget har i tilknytning til å behandle eierskapsmeldinger i den formen vi nå har funnet. Men når det er sagt, er det også en veldig klar ideologisk skillelinje mellom høyrepartiene på den ene siden og venstresiden på den andre – for å bruke det uttrykket. Vi ser helt klart fordeler ved å styrke eierskapet og bruke det aktivt. Jeg tenker på kompetanse, forskning, teknologiutvikling, innovasjon, sysselsetting osv. Vi mener at det er en strategisk forvaltning av gode tradisjoner som har gitt oss mye. Vi mener det er en kvalitet som historisk har stått seg, og vi mener at det gir et viktig industrielt grunnlag. Høyresiden, derimot, argumenterer – uten helt å finne ideologien, egentlig – for at de ønsker å redusere det statlige eierskapet. De begrunner det i et mangfold av eierskap. Men det er ingen motsetning her. Tvert om tror jeg at det statlige eierskapet ofte kan være med på å videreutvikle også det private eierskapet eller legge et grunnlag for det private eierskapet. Det er ikke slik at det er mangel på investeringsobjekter i norsk næringsliv for private eiere – tvert om: Er det noe vi merker når vi reiser rundt til norsk næringsliv, norsk industri osv., er det nettopp at tilgangen på langsiktig industriell kapital er den største mangelvaren. Så når vi ser hva høyrepartiene gjør i denne innstillingen, er det for meg et sterkt uttrykk fra høyrepartiene om at de – skal vi si – viderefører en sterk tradisjon med en industriell fattigdom og et fravær av visjoner for hva den industrielle og langsiktige politikken og tenkningen burde vært i tilknytning til denne saken. Det er altså mange muligheter som burde vært videreutviklet og poengtert når det gjelder kvaliteten på det statlige eierskapet som allerede ligger der: Hydros innslag i å forvalte og utvikle elektronene til verdifulle metaller, Telenors fantastiske posisjon i IKT og datakommunikasjon, Yaras unike posisjon når det gjelder gjødselproduksjon, og de særegne selskapene, som Vinmonopolet, som helt klart har egne oppgaver gjennom det statlige eierskapet – mange kvaliteter i tilknytning til det. Jeg kunne fortsatt slik. Det er viktig å videreutvikle det. Et eksempel på noe som kunne vært videreutviklet i disse tider, i lys av koronasituasjonen, er dette med trygghet, medisiner osv. Det kunne vært nyttig å videreutvikle og hatt en diskusjon om ikke staten i partnerskap med private eiere kunne videreutviklet en sterkere trygghet med tanke på den situasjonen vi har vært igjennom, og det vi har opplevd. Det statlige eierskapet gir også fantastiske – skal vi si – avkastninger til fellesskapet. Bare på næringsministerens område er det over 20 mrd. kr som er budsjettert med avkastning eller utbytte i løpet av året. Fra Telenor, som har vært ønsket solgt av høyreregjeringen over lang tid, er det forventet et utbytte på om lag 6,5 mrd. kr – store verdier, store summer, som kommer fellesskapet til gode, i tillegg til den strategisk viktige posisjonen teknologi, innovasjon, forskning, sysselsetting osv. har i tilknytning til det. Jeg mener høyresiden mangler en begrunnelse for det. Et siste tema jeg ønsker å ta opp, er dette med lederlønn, bonus og moderasjon, som er gjenstand for gjentatte diskusjoner hvert år. Da synes jeg det er merkelig at høyrepartiene, som også har skapt et inntrykk av at de vil gjøre noe med det, gjennom denne innstillingen faktisk velger ikke å gjøre noe med det. Arbeiderpartiet står bak mange forslag som handler om nettopp lederlønnsmoderasjon, bonusmoderasjon og å få ting under kontroll. Det er ikke forenlig med den utviklingen vi ønsker, at statlige heleide eller deleide selskaper skal ha en lederlønnsutvikling som skiller seg ut fra det som er det normale i samfunnet. Derfor stiller vi oss bak de forslagene som er fremmet i Dok. 8:127 S. Med dette vil jeg ta opp de forslagene som Arbeiderpartiet er medforslagsstiller til.