Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-05:
Det er viktig å være konkret og presis i debatten om strukturendringer og funksjonsfordeling i sykehusene, for vi debatterer egentlig skisser, ideer, scenarioer og endelige vedtak om hverandre som om alt var endelige vedtak. Det er i flere viktige debatter i Stortinget om sentrale spørsmål som berører kvaliteten i tjenestene, blitt framholdt at arbeidsdeling mellom sykehusene er et viktig virkemiddel for å få bedrede behandlingsresultater. Å få fortgang i de organisatoriske prosessene for å få bedre kvalitet og også utnytte ressursene i sykehussektoren på en best mulig måte har vært et viktig mål for flere reformtiltak i helsesektoren, også sykehusreformen. Det gleder meg at vi nå ser konkrete resultater av dette arbeidet. For eksempel er det nå dokumentert at Norge er på vei oppover, fra en lite hyggelig bunnplassering i Europa, når det gjelder andelen brystkreftrammede kvinner som får brystbevarende kirurgi. I en nylig publisert rapport fra SINTEF Unimed rapporteres det at andelen brystbevarende kirurgi har økt fra 25 pst. i 2000 til 42 pst. i 2002. I Sverige er det til sammenligning over 60 pst. som får en slik behandling. På de områdene i medisinen der det er en dokumentert sammenheng mellom volum og kvalitet, er det ikke bare positivt at det skjer en funksjonsfordeling og en sentralisering. Det er faktisk påkrevd at dette skjer. Og det er kvinnediskriminerende at det ikke skjer. De funksjonsfordelingssakene jeg har fått meg forelagt, og som har vært behandlet i regionale foretaksmøter, har også hatt som utgangspunkt og målsetting å forbedre pasientbehandlingen. I disse sakene, som berører akuttberedskap og fødetilbud ved småsykehusene, må det foretas en krevende avveining mellom ulike kvalitetsaspekter. På den ene siden må volumet på tjenestene være stort tok til at personalet får tilstrekkelig praktisk erfaring for å kunne ivareta en forsvarlig tjeneste. På den andre siden skal dette veies opp mot behovet for tilgjengelige tjenester i akutte situasjoner og opplevelse av trygghet for at man får kvalifisert hjelp i en akutt medisinsk situasjon. Nærhet og tilgjengelighet er i seg selv en viktig kvalitetsfaktor, men det er ikke den eneste. Det kan være en vanskelig balansegang mellom viktige aspekter for å sikre kvalitet i tjenesten. Så har vi de tiltakene som har vært presentert i kommentarer og forslag i media fra ulike hold i tilknytning til budsjett og økonomi. Det er selvsagt grunn til å ta utspillene alvorlig, og jeg vil følge nøye med i hvordan planer utvikler seg. Jeg kan ikke som ansvarlig minister forholde meg til medieutspill. Jeg må forholde meg til ferdig utarbeidede forslag og konkrete vedtak, og når jeg gjør det, vil jeg bruke de faginstansene jeg har til rådighet, for å vurdere den faglige forsvarligheten i forslagene, slik jeg gjorde det i forbindelse med foretaksmøtene i Helse Vest og Helse Nord i vår. Når det er sagt, deler jeg en bekymring for hvorvidt man har funnet den rette balansen mellom de tiltakene som virker sentraliserende i spesialisthelsetjenesten, og de tiltakene som innebærer en desentralisering og en bedret tilgjengelighet av tjenester i vårt vidstrakte land. Det skjer mye positivt på dette området, men jeg er opptatt av å forsterke de tendensene og de mulighetene som foreligger til mer desentraliserte tjenester.