trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-26:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg synes det er et positivt svar, og det er tydelig at vi deler utgangspunkt i vurderingen av dette spørsmålet. Jeg forstår at det er begrenset hvor langt inn i en enkeltsak statsråden kan gå. Det er heller ikke min hensikt. Det som vekket mye interesse i denne saken, er jo det prinsipielle – altså om en tidligere depresjon skal være årsak til at man ikke kan bli opptatt ved Politihøgskolen og tjenestegjøre som politi. Derfor kunne jeg godt tenke meg bare å forsikre meg om at statsråden vil engasjere seg i dette videre. Er det sånn at statsråden vil ha direkte kontakt med Politihøgskolen når det gjelder utforming av det nye regelverket?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-02-26:
Da forstår jeg det sånn at statsråden vil være opptatt av å sikre at det ikke vil være noen generell føring, etter arbeidet med denne forskriften, i retning av at en tidligere depresjon kan hindre opptak. Det er veldig bra. Da er det ikke behov for noen videre oppfølging utover at det hadde vært interessant å høre hva slags tidsplan statsråden har for arbeidet med forskriften.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-02-26:
Eg skal også stille eit spørsmål om gjennomføringskraft, som på mange måtar har vorte credoet til statsministeren og regjeringa ho leier. Det er ein god ambisjon, men då må ein også tole å bli målt på det. Den siste tida har vi fått fleire eksempel på kor viktig det er med gjennomføringskraft i arbeidslivspolitikken – flomlyset er med andre ord på. I førre veke kunne Dagens Næringsliv fortelje om situasjonen med Ladegården sykehjem i Bergen. Der har både arbeidsgivarar og arbeidstakarar vorte einige om ei ny turnusordning, ei ordning som medfører at dei tilsette må jobbe færre helgar, men at dei til gjengjeld jobbar litt lenger om gangen. Sånne turnusordningar har tidlegare gitt gode resultat i form av fleire heile stillingar og meir fornøgde brukarar. No har Fagforbundet sentralt sett ned foten. I Dagsavisen måndag kunne vi lese om situasjonen ved Oslo universitetssykehus, der ein i fjor såg seg nøydd til å bryte bestemmingane om arbeidstid i arbeidsmiljølova 32 000 gonger. «Jeg ønsker selvsagt ikke å bryte norsk lov, men det må jeg gjøre for å drive denne virksomheten forsvarlig.» Dette sa leiaren for akuttklinikken til avisa. Regjeringspartia snakkar mykje om å endre arbeidsmiljølova for å sikre modernisering og meir fleksibilitet. Det er ein ambisjon som Venstre meir enn deler. Men enn så lenge har det vorte med snakket. Då den raud-grøne regjeringa kom til makta i 2005, brukte ein 24 dagar på å endre arbeidsmiljølova. Så langt har regjeringa Solberg brukt 134 dagar på å gjere ingenting, iallfall ikkje som vi på Stortinget har fått med oss. Det varsla arbeidstidsutvalet er framleis ikkje sett ned, og i går fekk vi i arbeids- og sosialkomiteen beskjed om at vi kan vente oss nøyaktig null saker den neste månaden. Spørsmålet mitt til statsministeren er dette: Korleis har regjeringa vist gjennomføringskraft i arbeidslivspolitikken så langt?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-02-26:
Eg vil takke statsministeren for tilløpet til eit svar. Eg har forståing for at enkelte spørsmål krev grundige utgreiingar og dialog, og at alle skal med. Men mykje av det vi her snakkar om, er det faktisk ikkje eit veldig stort behov for å greie ut. Statsministeren kan ganske enkelt opne den skuffa i skrivebordet sitt som er merka «Bondevik II» og finne fram mange av dei forslaga som ho sjølv var med på å leggje fram den gongen. Eg legg til grunn at det vi med stor gjennomføringskraft samla eit breitt borgarleg fleirtal om for kort tid sidan, bør vere minimum av det ein kan få til no. Lat meg ta eit par openberre område der det er behov for oppmjuking: reglane for gjennomsnittsberekning av arbeidstid, reglane for kvelds- og helgearbeid og reglane for mellombels tilsetjingar. Er noko av det reformer som regjeringa vil gjennomføre før vi har fått 32 000 nye lovbrot ved det største sjukehuset vårt, og på andre arbeidsplassar?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Arbeidsmiljøloven har vi for å ivareta helse og sikkerhet for dem som er i arbeidslivet i Norge. Torsdag i forrige uke la Statens arbeidsmiljøinstitutt fram en undersøkelse som dokumenterer to vesentlige ting. Det å ha veldig ukurante arbeidstider går ut over arbeidstakerens helse. Men i den sammenhengen hovedspørsmålet blir stilt, er det like interessant at det fører til flere ulykker og dårligere oppmerksomhet på jobben. Det er regjeringas eget organ, Arbeidsmiljøinstituttet, som dokumenterer dette – at hvis man jobber veldig lange vakter, f.eks. i helsesektoren, er det større sannsynlighet for at den som jobber lange vakter, blir syk, men ikke minst at de som er til behandling, får et dårligere tilbud fordi det kan gjøres feil. Bør ikke da arbeidsmiljøloven heller skjerpes og følges opp enn å svekkes?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Spørsmålet er altså til arbeids- og sosialministeren og lyder slik: «I budsjettet for 2014 ble permitteringsregleverket strammet inn, bl.a. ved å øke arbeidsgiverperioden fra 10 til 20 dager. Selv om statsråden nylig har foretatt en regelverkspresisering overfor Nav, hører vi fortsatt om frustrasjon med det nye regelverket fra mange virksomheter, spesielt i Distrikts-Norge. Gjør det inntrykk på statsråden at mange distriktsbedrifter ytrer seg kritisk til det nye regelverket, og har statsråden planer om å reversere svekkelsen i permitteringsordningen, f.eks. i revidert nasjonalbudsjett 2014?»
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Ja, det er helt riktig at dette spørsmålet gjelder to forhold. Jeg skal være kort på det første forholdet som gjelder arbeidsgivers lønnspliktperiode, som har økt fra 10 til 20 dager. Det er riktig, som statsråden sier, at en tidligere har endret på antallet dager og på hvor lenge en kan motta dagpenger i forhold til konjunkturene. Men det nye i denne situasjonen er jo at vi for første gang i historien har en regjering som spår økt ledighet, men samtidig svekker ordningen med permittering, og det er nytt. Jeg er klar over at revidert kommer når revidert kommer, så jeg får være fornøyd hvis statsråden kan bekrefte at han vil se på utviklinga i arbeidsmarkedet og behovet for å se på den delen av regelverket på nytt. Den andre delen av spørsmålet mitt handler altså om oppfølging av den presiseringa som statsråden ga til Nav, som var bra, for vi får fremdeles bekymringsmeldinger, særlig fra Distrikts-Norge, og særlig knyttet til fiskerinæringa, og det kan se ut som det fremdeles er en innstrammet praksis. Det er det jeg ønsker å anmode statsråden om å følge opp i det videre arbeidet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Det er en fortolkning vi er enige om. Når den enigheten er der lokalt, skal det legges til grunn, som det for så vidt òg ble presisert av Erikssons forgjenger som statsråd. Når det er spesielt grunn til å følge med på fiskeindustrien, er det egentlig noen flere årsaker til det. For det første foreslo regjeringa å svekke den spesielt gode ordninga som fiskeindustrien har. Det ble stoppet i Stortinget, men allikevel kan jo noen lure på om det allikevel blir strammet til litt. Det andre er at vi – som statsråden òg tydeligvis – har fått spesielt mange henvendelser fra fiskeindustrien, og jeg er glad for at statsråden vil ha et spesielt øye på det, for noen innstramming har ikke vært tilsiktet. Men jeg kan understreke ytterligere overfor statsråden at det ser ut som det har vært spesielt kritisk for den delen av fiskeforedlinga som videreforedler oppdrettsprodukter, og der det har blitt stilt spørsmål ved hvorvidt bemanninga i de selskapene faktisk er riktig. Det er etter min vurdering ikke Navs oppgave å vurdere hvorvidt et selskap har riktig, permanent bemanning, så det er bra hvis statsråden vil ha et ekstra øye på det framover.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-02-26:
Statsministeren er øverste leder for Norges regjering som arbeider for liberalisering på mange områder, også på arbeidslivsområdet. Svaret til representanten Rotevatn underbygger også dette. I regjeringsplattformen står det bl.a. at regjeringen vil: «Legge til rette for et åpent arbeidsliv, blant annet gjennom å utvide adgangen til bruk av midlertidige ansettelser slik at reglene for privat sektor blir mer like reglene i staten.» Når regjeringen er for liberalisering også på arbeidsmarkedet, eller rettere sagt svekkelse av arbeidstakernes rettigheter til fordel for arbeidsgiverne, hadde det vært interessant å få vite om det nå også skal gjelde yrkesgrupper som i dag er skjermet for presset fra konkurransen fra utenlandsk arbeidskraft, f.eks. lærere, politi, doktorer, sykepleiere, osv. Er det sånn at svekkelsene på arbeidslivsområdet, som retten til midlertidig ansettelse, også skal gjelde disse yrkesgruppene som fram til i dag har vært skjermet for konkurranse?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-02-26:
Jeg er glad for at statsministeren sier at fisk er en viktig framtidsnæring for Norge. For tre uker siden var næringsministeren her i Stortingets spørretime og snakket varmt om verdiskaping i Nord-Norge. Vi vet også at fiskeri- og foredlingsindustrien er én av Nord-Norges viktigste næringer – kanskje i noen tilfeller også hovedgrunnlaget for arbeidsplasser i lokalsamfunnet. En lemping på forpliktelsene i leveringsforpliktelsene, slik regjeringen har tatt til orde for, kan svekke verdiskapingen i Nord-Norge, og det kan gi tap av arbeidsplasser. Det vil være stikk i strid med ønsket om økt verdiskaping, som næringsministeren var her i Stortinget og snakket om. Mitt spørsmål til statsministeren er: Ser statsministeren dette paradokset?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Nordmenn som dreg til Syria, viser kor viktig det er at sikkerheitstenestene våre er godt koordinerte. Desse nordmennene er i utlandet og kjem heim igjen, og dei beveger seg frå E-tenesta sitt domene til PST sitt domene. Det viser at me treng ei risikovurdering som er heilskapleg. Nettopp fordi dette heilskaplege biletet er viktig, vart det i fjor, for fyrste gong, lagt fram ei felles trusselvurdering, utarbeidd av PST og E-tenesta, med informasjon frå NSM, Nasjonal sikkerheitsmyndigheit. I stortingsmeldinga om terrorberedskap sa den førre regjeringa at det var akkurat sånn ein skulle jobba framover: felles analyse og felles trusselvurderingar. Komiteen på Stortinget sa seg tverrpolitisk einig i det. Ein sånn felles analyse var òg heile poenget med å etablera eit nytt kontraterrorsenter, leia av PST, men der òg tenestemenn frå E-tenesta er med. Da er analysen meir heilskapleg, gjennomarbeidd og betre koordinert. Statsministeren har sjølv fleire gonger sagt at ho ønskjer seg betre koordinering og samordning på sikkerheits- og beredskapsfeltet. Men tidlegare denne uka la E-tenesta fram si trusselvurdering utan at PST eller NSM var med. Den førre regjeringa sørgja altså for koordinering, terrorberedskapsmeldinga stadfesta behovet for koordinering, Stortinget ville ha koordinering og da er spørsmålet mitt: Kvifor har ikkje statsministeren sørgt for at trusselvurderingane er koordinerte?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Eg takkar for refleksjonane omkring handteringa av returnerande jihadistar, men det var ikkje det eg spurde om. Eg er òg einig med statsministeren i at trusselvurderinga frå E-tenesta er interessant, men det var heller ikkje det eg spurde om. Det eg spurde om, var kvifor den trusselvurderinga som no vart lagd fram, ikkje er samordna og koordinert med PST og med NSM sånn som det var føresett i terrorberedskapsmeldinga, og sånn som det var føresett av Stortinget. Det at ein fyrst legg fram ei felles terrorvurdering, ei trusselvurdering, er jo ikkje til hinder for at dei enkelte tenestene sjølvsagt òg gjer vurderingar utover det, knytte til dei særeigne forholda som dei har ansvar for – byggjer ut det, nyanserer det. Men det ein har behov for, er fyrst den koordinerte, samordna trusselvurderinga, at ein har eit heilskapleg risikobilde. Når ein har det heilskaplege risikobildet, kan ein òg jobba derifrå. Derfor er spørsmålet mitt framleis: Kvifor har ikkje statsministeren sørgt for at trusselvurderinga som vart lagd fram, var koordinert?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
«I regjeringen Solbergs politiske plattform står det: «Regjeringen vil legge til rette for vekst i hele Norge.» Fasiten så langt er at regjeringen kutter i de regionale utviklingsmidlene. Arbeidsplasser i Direktoratet for økonomistyring sentraliseres. Kutt i formuesskatten kommer i hovedsak innbyggere i et begrenset geografisk område til gode. Det kuttes i Innovasjon Norges reiselivsarbeid. Hvordan vil statsministeren ta ansvar for at de ulike departementene legger til rette for vekst i hele Norge?»
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
For det første synes jeg ikke kommunalministerens virkelighetsbeskrivelse av det som har skjedd de siste årene, er korrekt. Den forrige regjeringen investerte i konkurransekraft over hele landet. Over 300 000 nye arbeidsplasser ble skapt, de fleste av dem i privat sektor. Det har resultert i at befolkningen øker i et flertall av norske kommuner, til og med i Nord-Norge er det befolkningsvekst, ikke minst i mitt eget hjemfylke, Finnmark. Skal vi ha vekst i hele landet, er det å investere i lønnsomme arbeidsplasser svært viktig. Men regjeringens satsing går i stikk motsatt retning. Vi ser at kutt i formuesskatten gir gevinst i tre bydeler i Oslo tilsvarende ti fylker i Distrikts-Norge. Samtidig kuttes det i regionale utviklingsmidler, reiselivssatsing, innovasjon i fiskerinæringen og permitteringsregelverket. Hvordan kan kommunalministeren forsvare at denne utviklingen skal stimulere til vekst også utenfor de store byområdene?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Det er jo sånn at kuttet i formuesskatten kommer en liten del av landet til gode. Når det gis like mye kutt i formuesskatt i tre bydeler i Oslo som i ti distriktsfylker, er det veldig vanskelig å forklare hvordan det skal kunne gi vekst i Nord-Norge, i innlandet, i Buskerud osv., samtidig som regjeringen så målrettet går til angrep på den aktive næringspolitikken. Det forrige spørsmålet i spørretimen handlet om innovasjon og lønnsomhet i fiskerinæringen. Regjeringen har kuttet det marine verdiskapingsprogrammet og hvitfiskpakken, som ble fremmet av vår regjering nettopp for å møte utfordringene i fiskerinæringen. Den aktive næringspolitikken har vist seg å være veldig vellykket for å sikre befolkningsvekst, bedrifter og arbeidsplasser over hele landet. Her ser vi at den nye regjeringen har gjort et retningsskifte, og mitt spørsmål er derfor fortsatt: Hva vil den nye regjeringen aktivt gjøre for å fremme vekst også i distriktsfylkene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Som riktig påpekt i spørsmålet vil regjeringen legge til rette for vekst i hele Norge. Regjeringen vil løfte konkurransekraften for næringslivet i hele landet slik at vi skaper flere arbeidsplasser og trygger fremtidens velferdssamfunn. Den rød-grønne regjeringen hadde et historisk økonomisk handlingsrom, men brukte det ikke til å styrke konkurransekraften. Vekst i hele landet krever gode rammebetingelser for innovasjon og lokalt næringsliv. Derfor vil regjeringen gjennomføre en politikk hvor vi investerer mer i kunnskap, forskning, infrastruktur og vekstfremmende skattelettelser. Vi er godt i gang med dette arbeidet og tok viktige grep allerede i budsjettet for 2014. Styrket konkurransekraft krever at vi jobber smartere, legger bedre til rette for vekst. Derfor styrket vi i budsjettet for 2014 både SkatteFUNN-ordningen og programmet Brukerstyrt innovasjonsarena. Vi prioriterte opp infrastruktur med omlag 1,7 mrd. kr mer til vei og jernbane og 280 mill. kr mer til fylkesveier. Bedre vei og bane binder landet tettere sammen, knytter bedrifter nærmere kunder og leverandører og gjør det mulig å skape lønnsomme arbeidsplasser i hele landet. Jeg vil takke for at representanten Helga Pedersen trekker frem regjeringens kutt i formuesskatten. I arbeidet med å sikre vekst i hele landet og et konkurransedyktig næringsliv er reduksjon av den særnorske formuesskatten viktig. Selv om bedrifter er registrert i én del av landet, skapes arbeidsplasser over hele landet. Mange av vekstnæringene skaper arbeidsplassene sine i Distrikts-Norge, og derfor er konkurransedyktig næringsliv den måten vi best kan sikre vekst i hele Norge. Vekst i hele landet er viktig for regjeringen. Derfor jobber vi nå for å videreføre virkemidler som differensiert arbeidsgiveravgift og investeringsstøtte i store deler av landet. Derfor prioriterer vi i 2014 over 1 mrd. kr i regionale utviklingsmidler og spisser disse mot bedriftsrettede tiltak. Men vi kan ikke måle suksess i vårt arbeid i antall kroner bevilget på ett kapittel og én post i statsbudsjettet – det blir for snevert. Suksessen må måles i om vi lykkes i å skape konkurransedyktig næringsliv og sikre gode arbeidsplasser og levende lokalsamfunn i hele landet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
La meg da bare først si at når det gjelder virkelighetsbildet av forrige regjeringsperiode, er det faktisk slik at konkurransekraften ble svekket. Det er en av de store utfordringene vi nå sliter med, nemlig at produktivitetsveksten falt, og at den kostnadsmessige konkurranseevnen ble svekket. Derfor er regjeringens hovedprioritet å styrke næringslivets konkurransekraft. Det er helt avgjørende for at vi skal ha lønnsomme arbeidsplasser over hele Norge. Og igjen, jeg merker meg at representanten Helga Pedersen tar tak i en bitte liten del av rammebetingelsene for norsk næringsliv. Det er klart at bedriftene over hele landet får glede av at vi reduserer formuesskatten. Det øker den private investeringskapitalen, som kommer hele landet til gode. Når vi har investert over 2 mrd. kr mer i infrastruktur enn det den forrige regjeringen gjorde, og styrket investeringen i fylkesveier, kommer det hele landet til gode.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Nå er det ikke slik at man kutter i formuesskatten i noen bydeler i Oslo. Man kutter i formuesskatten for å øke den private investeringskapitalen, og er det noe norske bedrifter har behov for, er det mer privat investeringskapital. Derfor kommer vi til å fortsette å kutte i formuesskatten, fordi det er viktig for norske, private arbeidsplasser i hele landet. Når vi først er inne på kutt: La meg minne om at den forrige regjeringen kuttet i kompensasjonen for forhøyet arbeidsgiveravgift, som er målrettet mot Nord-Norge, tre år på rad. Hvorfor nevner ikke representanten Helga Pedersen det? Nei, fordi Helga Pedersen kanskje er opptatt av at den forrige regjeringen prioriterte noe annet? Ja, det er det samme som denne regjeringen gjør. Vi har redusert noe i de fylkeskommunale og regionale utviklingsmidlene, men så har vi investert i fylkesveier – det kommer Distrikts-Norge til gode, det kommer Nord-Norge til gode. Vi har en aktiv næringspolitikk for å styrke arbeidsplassene, og vi skal styrke konkurransekraften der den forrige regjeringen svekket den.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Arbeidet med å fremme næringsutvikling og innovasjon i hele landet krever innsats gjennom flere sektorer og virkemidler. Bruk av regionale utviklingsmidler inngår i en helhetlig strategi for vekst i hele landet. Regjeringen vil satse på kunnskap og økt konkurransekraft for næringslivet. Vi vil styrke veibygging, forskning og rammebetingelser for bedrifter for å bevare arbeidsplasser og styrke vekstkraften i hele Norge. Et næringsliv som er i stand til å ta vare på og skape nye og lønnsomme arbeidsplasser, er det aller viktigste for å sikre vekstkraftige regioner. God infrastruktur er en sentral rammebetingelse for et konkurransedyktig næringsliv. Det bidrar til kobling av bo- og arbeidsmarkeder og til mer pålitelig og rimelig transport for næringslivet. Regjeringen omprioriterte derfor 250 mill. kr fra de regionale midlene til opprusting av fylkesveiene. Den samlede satsingen på opprusting av fylkesveiene i 2014 er på 780 mill. kr. I tillegg har vi økt bevilgningene til nye investeringer, drift og vedlikehold av riksveier med totalt 1,1 mrd. kr utover Stoltenberg II-regjeringens budsjett. Dette er viktig for hele landet – men særlig for arbeidsplasser og næringsliv i distriktene. Regjeringen har også økt bevilgningene til forskning og særlig til den næringsrelevante forskningen. Dette er viktig for å sikre fornyelse og omstilling i nærings- og samfunnsliv i hele landet. I Norge kan vi ikke være billigst – så vi må være smartest. Det er avgjørende for å sikre vekst i hele landet – og fremtidens velferdssamfunn. Regjeringen vil bruke skattesystemet aktivt til å gi bedre vilkår for norsk næringsliv. Vi reduserer samlede skatter og avgifter med til sammen 7,3 mrd. kr i 2014. Vi prioriterer lettelser som vil gjøre norsk økonomi mer vekstkraftig, og som bidrar til å gjøre det mer lønnsomt å investere og jobbe. Vi er dessuten godt i gang med forenklingsarbeidet. Vi skal fjerne tidstyver, bl.a. gjennom forenkling av regelverk og økt digitalisering av offentlige tjenester. Dette vil næringslivet ha stor glede av. Vi har startet arbeidet med å gjøre plan- og bygningsloven enklere å forholde seg til, både for innbyggere og for næringsliv. Vi arbeider bl.a. for at bedre samhandling og tidlig avklaring mellom ulike instanser i plan- og byggesaksbehandlingen vil redusere antall innsigelser. Dermed kan lokale næringsinteresser få avklaring raskere og komme i gang med å skape morgendagens næringsliv. Til slutt vil jeg understreke at i 2014 bevilges det fremdeles nesten 1,2 mrd. kr i regionale utviklingsmidler, etter at stortingsflertallet støttet regjeringens forslag om å omprioritere noen av midlene til å investere i veier. Vi fremhever at fylkeskommunene skal spisse innsatsen mot innovasjon og nyetableringer. Midlene til direkte bedriftsrettede tiltak skal prioriteres. Vi har tillit til at fylkeskommunene satser på virkemidler som gir de beste resultater, og som best støtter regionalt næringsliv.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Hadde jeg ikke visst bedre, hadde jeg trodd at representanten hadde lært av representanten Helga Pedersens svertekampanje, for dette blir helt feil – det blir helt feil. Det vi har gjort, er å omprioritere midler, som vi mener vil styrke norske bedrifter, som vil styrke regionalt næringsliv. Vi prioriterte opp investeringene i infrastruktur med nesten 2 mrd. kr over Stoltenberg II-regjeringens budsjett. Vi kutter skatter på arbeid og norske arbeidsplasser. Vi investerer mer i fylkesveier, mer i forskning og utvikling. Da blir det for smalt bare å ta tak i en bitte liten del av statsbudsjettet. Representanten kan kanskje svare når det gjelder de kuttene som den forrige regjeringen foretok som kompensasjon for forhøyet arbeidsgiveravgift, som målrettet traff Nordland, Troms og Finnmark. Hvorfor nevner ikke Arbeiderpartiet det, når man er så opptatt av bevilgningene på hvert enkelt kapittel og hver enkelt post på statsbudsjettet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Jeg forstår at Arbeiderpartiets representanter ønsker at alt skal være slik det var under Stoltenberg II-regjeringen. Det kommer det ikke til å være. Vi har en annen politikk for vekst i hele Norge, hvor vi nettopp legger til rette for investeringer i norske private arbeidsplasser gjennom å kutte i skatt på arbeid og investeringer, gjennom å investere mer i infrastruktur og fylkesveier og gjennom å satse mer på forskning og utvikling. Jeg bruker mye tid på å reise i hele Norge, og når jeg snakker med norskeide bedrifter, er de nettopp opptatt av infrastruktur, vekstfremmende skattelettelser, investering i forskning og utvikling. Denne regjeringen leverer det bedriftene vil ha for at de skal ha de beste rammebetingelsene for å skape nye arbeidsplasser, og det er det vi skal bli målt på.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Innovasjon, kunnskap og teknologi er nødvendige satsingsområder for å styrke norsk konkurransekraft. Et sentralt element i dette igjen er næringsklynger som drivkraft for innovasjon. Regjeringen har lansert en ny, forsterket satsing på klyngeutvikling i 2014, et helhetlig program for klyngeutvikling som omfatter dagens Arena- og Norwegian Centres of Expertise-programmer, samt et nytt tilbud til de aller sterkeste og internasjonalt ledende klyngene, Global Centres of Expertise. Regjeringen har økt bevilgningene til klyngesatsingen med 30 mill. kr i 2014 sammenliknet med 2013. Det betyr at Innovasjon Norge i 2014 har en ramme på totalt 127 mill. kr til å støtte gode klyngeprosjekter i hele landet, gjennom det nye klyngeprogrammet. Dette gir et godt tilbud til alt fra næringsklynger i tidligfase til modne klynger med sterk internasjonal konkurransekraft. Det nye klyngeprogrammet stiller ingen krav til medfinansiering fra fylkeskommunene. Det vil si at ingen klyngeprosjekter som deltar eller ønsker å delta i klyngeprogrammet, må ha fylkeskommunal medfinansiering. Regjeringen vil styrke konkurransekraften i hele landet og øke innovasjonstakten. Derfor har vi i 2014-budsjettet også styrket SkatteFUNN-ordningen og programmet Brukerstyrt innovasjonsarena. Norsk næringsliv kan ikke bli billigst, men vi kan bli smartest. Regjeringens forsterkede satsing på innovasjon og klyngeutvikling i 2014 vil styrke innovasjonsevnen i hele Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Svaret på det spørsmålet er nei. Jeg var på Sørlandet for knappe to uker siden. Det som ble etterspurt der, var bedre veier. Denne regjeringen investerer nesten 2 mrd. kr mer i infrastruktur i 2014 enn det Stoltenberg II-regjeringen hadde tenkt å legge opp til. Vi styrker bevilgningene til fylkesveier. Ja, det er riktig at Vest-Agder får noe mindre midler til fylkeskommunale og regionale utviklingsmidler, men samtidig får fylket økte bevilgninger til fylkesveier. Det er også hva næringslivet etterspør. Regjeringen har i tillegg økt den nasjonale klyngesatsingen med 30 mill. kr. Hvorfor nevner ikke representanten det? Burde det ikke være slik at vi som politikere også har et helhetlig bilde i vår fremstilling og ikke bare tar tak i én bit av bildet, men faktisk har litt anerkjennelse av at regjeringen har en økt satsing på klynger?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-02-26:
Nå mener jeg at jeg har svart på det spørsmålet. Det er jo også slik at Vest-Agder fylke fortsatt vil ha igjen – ifølge representanten – i overkant av 30 mill. kr. Hvis det er slik at fylket ønsker å prioritere klyngesatsingen i Vest-Agder, kan de selvsagt gjøre det. Jeg har tro på det lokale selvstyret, og jeg har tro på at både lokale og fylkeskommunale politikere gjør kloke satsinger. Det er helt riktig at vi har redusert noe på de midlene til fylkeskommunale og regionale utviklingsmidler. Det vedstår vi oss fullt ut, fordi vi har prioritert noe annet, vi har prioritert fylkesveier. Men det er også riktig at denne regjeringen har økt satsingen på den nasjonale satsingen på klyngeprogrammet, og vi ønsker å satse sterkere på det også i årene som kommer, nettopp fordi jeg er helt enig med representanten i at klyngesatsingen er viktig for innovasjon og vekstkraft i regionene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
«Reduksjon eller fjerning av formuesskatten slår ulikt ut for byer og distrikt. En beregning fra 2010 viser at bydelene Ullern, Vestre Aker og Frogner i Oslo vil få dobbelt så mye i skattelette som Hedmark, Oppland og Buskerud til sammen ved å fjerne formuesskatten. Det vil dessuten bli mindre penger til fordeling over statsbudsjettet til bl.a. distriktstiltak. Er dette rettferdig og god politikk for å skape vekst i distriktene?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Mitt spørsmål gikk på: Er det rettferdig å innrette et så stort og generelt virkemiddel som det vil være å kutte formuesskatten helt – og som regjeringa snakker om som et veldig viktig virkemiddel – når det har en såpass skeiv side inn mot distriktene? Det er det som er spørsmålet, og om man i det minste ser behov for et eller annet kompenserende tiltak. Hedmark, hvor jeg kommer fra, betaler i dag 240 mill. kr i formuesskatt, mens vi vet at de angjeldende bydelene i Oslo betaler ti ganger mer. Slik får vi en følelse av at dette er penger som – eller de fordelene ved å fjerne formuesskatten som vi snakker om, om det skulle være slike – ikke akkurat havner hos oss. Bekymringa gjør seg enda mer gjeldende når vi ser at man finansierer kuttene i formuesskatten ved å ta av særdeles viktige tiltak ute i distriktene, f.eks. det betydelige kuttet i regionale utviklingsmidler, kutt i trebasert innovasjon og i en rekke andre poster, som vi faktisk har klart å skape vekst av i distriktene. Er det rettferdig?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
I våre talleksempler har vi nevnt disse bydelene, og vi nevner fylkene. Men vi er fullstendig klar over hvem som er skattyter i ordets rette forstand når det gjelder formuesskatt. Hele spørsmålet går på at man ønsker å få en klargjøring fra finansministeren: Oppfatter hun behovet for å treffe andre tiltak enn bare eventuelt å lette/fjerne helt formuesskatten? Vi ser at mange av de skattyterne som får denne store skattefordelen, bor i bynære strøk. Jeg syns det er en problemstilling også finansministeren må ta på alvor, slik at man unngår at det blir en faktor som ytterligere bidrar til sentralisering, og som ytterligere bidrar til å vanskeliggjøre det å skape vekst og vekstkraft ute i distriktene, som trenger det mer enn noen gang, bl.a. for å nyttiggjøre seg næringer som vil være viktige for ny vekst i en ny tid.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-02-26:
Det er bred politisk enighet om at skattesystemet skal bidra til å utjevne inntekter i befolkningen. Det er også denne regjeringens politikk. Men det er overdrevent å påstå at en reduksjon i formuesskatten vil gi dramatiske utslag i inntektsforskjellene i Norge. En reduksjon i formuesskatten vil ikke rokke ved Norges stilling internasjonalt som et samfunn med små forskjeller. For eksempel vil reduksjonen i formuesskatten som Stortinget har vedtatt for inneværende år, kun ha helt marginal effekt på Gini-koeffisienten, som er et veldig mye brukt mål på inntektsulikhet. Selv om skattesystemet og formuesskatten bidrar til omfordeling, er det andre forhold som er viktigere for å utjevne forskjeller i levekår. Ganske små lønnsforskjeller før skatt, et offentlig finansiert utdanningssystem, gode helse- og omsorgstjenester og gode sosiale overføringsordninger ved arbeidsledighet, sykdom, uførhet og alderdom har større betydning for lave forskjeller enn skattesystemet. Det viser også Fordelingsutvalgets rapport fra 2009, som for øvrig var en rapport bestilt av den rød-grønne regjeringen. Jeg vil også vise til at sammenhengen mellom skatt og fordeling ble beskrevet i en budsjettproposisjon fra den forrige regjeringen – det står for å være helt presis på side 61–62 i Prop. 1 LS for 2013–2014. Regjeringen mener at det viktigste bidraget fra skattesystemet er å sikre en effektiv og robust finansiering av velferdsordninger og offentlige tjenester. Denne regjeringen legger stor vekt på å innrette skattesystemet slik at det skaffer inntekter på en effektiv måte, og med minst mulig skadevirkninger for økonomien. Hensynet til omfordeling gjennom skattesystemet på kort sikt må balanseres mot hensynet til effektiv bruk av ressursene og gode rammebetingelser for næringsvirksomhet. Ved å legge bedre til rette for verdiskaping og arbeid trygger vi også grunnlaget for skatteinntekter og finansiering av velferden på sikt. Denne regjeringen mener det er viktig å prioritere vekstfremmende skattelettelser. Derfor foreslo vi brede skattelettelser i 2014-budsjettet, både i inntekts- og formuesskatt, som styrket insentivene til sparing, investering og til å arbeide. I formuesskatten ble satsen redusert og bunnfradraget økt, i tråd med Sundvolden-erklæringen. Formuesskatten har flere uheldige sider. En relativt høy sats og skjev verdsettelse av ulike formuesobjekter bidrar til at det blir mindre norskeid kapital tilgjengelig for investeringer i Norge. Det kan svekke det norske eierskapet, og det kan bidra til at kapitalen til norske eiere ikke anvendes der den kaster mest av seg for samfunnet. Derfor er det et mål for denne regjeringen å redusere formuesskatten.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-02-26:
For det første: Denne regjeringen styrker verdiskapingen over hele landet gjennom å innrette virkemidlene annerledes enn den forrige regjeringen. Det handler om å satse mer på infrastruktur. Det handler om å satse mer på forskning og utdanning. Det handler om å satse mer på vekstfremmende skattelettelser, for å nevne tre viktige tiltak. Det er positivt feil når representanten påstår at formuesskatten betales av kommuner eller av bydeler i Oslo. Formuesskatten betales av personer, av bedriftsledere, av bedriftseiere som eier selskaper og dermed sysselsetter tusenvis av mennesker rundt omkring i hele landet. Når vi reduserer formuesskatten, betyr det at vi styrker grunnlaget for solide, robuste arbeidsplasser rundt omkring i hele landet. Jeg synes at når vi skal diskutere formuesskatt, bør det i hvert fall være basert på et visst faktagrunnlag, på hvordan den virker. Man bør kanskje også ta med det faktum at bedriftseierne selv mener at dette vil være et viktig bidrag til å styrke sysselsettingen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-02-26:
Problemet med spørsmålet er at det er vanskelig å besvare, rett og slett fordi hele poenget med å redusere formuesskatten er å fjerne en unødvendig byrde på norskeid kapital, som vi – ved å redusere formuesskatten – kan sørge for blir kanalisert til viktige prosjekter, bedrifter, lønnsomme arbeidsplasser, rundt omkring i hele landet. Derfor synes jeg det er rart at representanten Storberget mener at vi skal komme med kompenserende tiltak, når vi fjerner en byrde som oppfattes som en utfordring med hensyn til å foreta nye investeringer og styrke grunnlaget for enda flere gode arbeidsplasser rundt omkring i landet. Det jeg er enig med representanten Storberget i, er at det er viktig å gjøre andre ting i tillegg. Det gjør denne regjeringen ved at vi styrker investeringene i samferdsel, ved at vi styrker investeringene til forskning og utvikling, og ved at vi gir vekstfremmende skattelettelser, som har god effekt på sparing og investering.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
«Regjeringen fjernet 430 mill. kr til regional utvikling i statsbudsjettet for 2014. Dette vil gå ut over mange innovasjons- og utviklingsprosjekter over hele landet, og det er liten tvil om at dette er distriktsfiendtlig politikk. På hvilken måte mener statsråden kuttet på 430 mill. kr for 2014 har fremmet arbeidet med næringsutvikling og innovasjon i hele landet?»
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Kommunene Marker, Aremark og Rømskog i Østfold får kuttet 1 mill. kr i regionale utviklingspenger. Dette fører til at satsingen på utvikling av lokale småbedrifter, reiseliv og Interreg-samarbeidet med Sverige nå kuttes drastisk eller tas helt bort. Den samme utviklingen får vi beskjed om også fra andre fylker og kommuner, fra nord til sør i landet. Mener statsråden fremdeles at kuttet i regionale utviklingsmidler fremmer lokal næringsutvikling?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Innovasjon Norge svarer på spørsmålet om disse midlene og kuttet. De sier at de utløser bedrifts- og samfunnsmessig lønnsomme prosjekter som ellers ikke ville blitt realisert. Det går til prosjekter som kan dokumentere økt verdiskaping, og distriktsmidlene har gitt en svært god effekt for bl.a. distriktsbedriftenes kompetanse og eksportutvikling. Innovasjon Norge sier også, på spørsmål, at disse midlene bidrar til å utløse betydelige midler fra private kilder, noe som kommunalministeren var inne på i forrige spørsmålsrunde. Da spør jeg igjen: Synes statsråden fremdeles at det er smart å kutte så mye i regionale utviklingsmidler? Vil statsråden nå jobbe for i det minste å få potten opp til det som var opprinnelig foreslått i statsbudsjettet for 2014?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
«I Vest-Agder har etablering av klyngeprogrammene Node og Eide vært en suksess. Fylkeskommunen har brukt store deler av sine regionale utviklingsmidler til utvikling av disse klyngene. Stortinget har nå vedtatt å satse på en utvidelse av klyngeprogrammene med et nytt nivå, men i budsjettet for 2014 ble samtidig bevilgningene til de regionale utviklingsmidlene kuttet drastisk. Ser statsråden at kutt i de regionale utviklingsmidler kan være ødeleggende for utvikling av innovasjon i næringsklyngene?»
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
I Stoltenberg-regjeringens budsjettforslag fikk vi i Vest-Agder 42,4 mill. kr i regionale utviklingsmidler. Solberg-regjeringen kuttet disse med 10–12 mill. kr. Ut fra Stoltenberg-regjeringens budsjett hadde Vest-Agder satt av 11 mill. kr til utviklingsprosjekt og til klyngeprogrammet. Disse midlene har over tid vært en god fødselshjelp til å utvikle de vellykkede klyngene på Sørlandet. Ser ikke statsråden at så drastiske kutt som 10–12 mill. kr for Vest-Agder medfører en mer næringsnøytral politikk også i distriktene, som en da føler rammes hardt?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Når det gjelder forslaget om 30 mill. kr til klyngene, var det et forslag fra regjeringen Stoltenberg. Men statsråden var inne på dette med klyngene og nye klynger. I regjeringsplattformen til Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen står følgende målsetting: «Bruke næringsklyngene som drivkraft for innovasjon, spesielt ved å satse på Norwegian Centres of Expertise»(…) (…) Ser statsråden heller ikke at de svekker sitt eget mål ved at de gir med den ene hånden og tar med den andre når de kutter så omfattende i de regionale utviklingsmidlene, som i Vest-Agder, hvor disse har blitt brukt bl.a. på næringsklyngene?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
«Voss sjukehus er lokalsykehus for Indre Hordaland med viktig akuttberedskapsfunksjon, med tanke på alle ulykkene på E16, brannene i Lærdal, Gudvangatunnelen, Hallingskeid samt alpin- og ekstremsportaktivitet. For å opprettholde akuttberedskap er sykehuset avhengig av avtale om pasienter fra Bergen. Ser ikke statsråden at fri etableringsrett vil styrke helsetilbudet i byene på bekostning av lokalsykehus, og at dette vil gå utover akuttberedskapen til lokalsykehus som Voss sjukehus?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Spørsmålet gikk på Voss sjukehus, som i dag har et pasientgrunnlag på 30 000. Egentlig burde de hatt 50 000 for å ha den akuttberedskapen de har per i dag. Så når det beskrives som robust, er det fordi de har avtale med Helse Bergen om utveksling av pasienter, som gjør at de kan opprettholde aktiviteten. Det andre spørsmålet, som lå implisitt i hovedspørsmålet, går på når man legger til rette for fri etablering. Vil ikke det medføre at både spesialister, ressurser og behandlingstilbud øker i byene på bekostning av distriktene? Det er to ting her: Det ene er om denne avtalen med utveksling av pasienter kan opprettholdes, og det andre er spørsmålet: Ser ikke ministeren at dette vil øke tilbudet i byene på bekostning av distriktene og dermed redusere akuttberedskapen på Voss sjukehus?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Men det gjør faktisk innbyggerne på Voss, Kvam og i Indre Hordaland, for de ser hvor sårbart Voss sjukehus er. Det gjorde også de ansatte sist jeg var der. Ministeren har sagt at de vil åpne for friere muligheter innenfor psykiatri. Jeg har også besøkt Bjørkeli distriktspsykiatriske senter, og der er målet å legge til rette for spesialisthelsetilbudet knyttet opp mot hverdagen til folk der de bor, der de har arbeid og der de har sine sosiale nettverk. Der mangler vi psykiatere, spesielt innenfor barnepsykiatri. Det er akkurat samme problemstilling, men enda mer sårbart, fordi det er enda større manko på kompetent arbeidskraft. Ser ikke ministeren at når han begynner med friere etableringsmuligheter innenfor psykiatri og større valgmuligheter, så vil det også tappe ressursene fra distriktene?
Bent Høie (Høyre), 2014-02-26:
Det er for mange pasienter som venter på behandling i spesialisthelsetjenesten, og de venter for lenge. Samtidig vet vi at det er ledig kapasitet hos private og ideelle aktører. Regjeringen vil derfor ta alle gode krefter i bruk og slippe til de som ønsker å bidra. Derfor vil vi innføre fritt behandlingsvalg i spesialisthelsetjenesten. Det skal først skje innen rusbehandling og psykisk helsevern. Pasienter med rett til behandling skal få tilbud om behandling og slippe å vente unødvendig lenge, gjerne ved hjelp av private tilbydere. De offentlige sykehusene skal imidlertid fortsatt være bærebjelken i den offentlige helsetjenesten. De behandler alle de akutte pasientene og står derfor også for hoveddelen av ikke bare behandlingen, men også forskningsinnsatsen og utdanningen i sektoren. Den forrige regjeringen sendte på høring et forslag om å avskaffe godkjenningsordningen for private sykehus. Det ville innebåret det som spørsmålsstilleren tar opp, en fri etableringsrett og muligheten til å etablere sykehustilbud uten godkjenning. Det er ikke denne regjeringens politikk. Vi beholder dagens godkjenningsordning. Samtidig jobber vi med å videreutvikle og forbedre godkjenningsordningen for framtiden. Fri etableringsrett er ikke denne regjeringens politikk. Det var den forrige regjeringens politikk. Hva gjelder sykehuset på Voss, er det, ifølge Helse Vest, blant de mest robuste lokalsykehusene på Vestlandet. Voss sjukehus er et veldrevet og godt lokalsykehus, som det er attraktivt å jobbe ved. Det er investert mye i funksjonsplassering av elektive oppgaver og infrastruktur for å bedre rekrutteringsevnen. Helse Bergen har vært tydelig på at Voss sjukehus skal forbli et bærekraftig lokalsykehus med akuttfunksjoner. Regjeringen mener at økt konkurranse gjennom etablering av fritt behandlingsvalg vil stimulere de offentlige sykehusene til å levere bedre tjenester. Departementet er nå i gang med å forberede innføring av fritt behandlingsvalg. Forslag til lovendringer vil bli sendt ut på høring i år, og min ambisjon er at vi skal innføre fritt behandlingsvalg innenfor rusbehandling og psykisk helsevern i 2015.
Bent Høie (Høyre), 2014-02-26:
Jeg må bare gjenta: Lovforslaget om å avskaffe en godkjenningsordning for private sykehus, som ble sendt ut på høring av forrige regjering, har jeg trukket tilbake. Det er ikke aktuelt å avskaffe godkjenningsordningen. Derfor vil det ikke bli noen fri etableringsrett. Vi har beholdt godkjenningsordningen, og vi kommer til å videreutvikle og forsterke godkjenningsordningen, sånn at den også er mer robust til å møte framtidens behov i helsetjenesten. Når det gjelder avtalen med Helse Bergen om ivaretakelse av Voss sjukehus, er det ingen grunn til å tro at den på noen som helst måte er truet. Voss sjukehus er et robust og godt sykehus, som ikke minst er attraktivt for pasientene fordi de ofte tilbyr god, planlagt behandling innenfor korte ventetider. Så det er ingen grunn til, slik jeg ser det, å frykte framtiden for Voss sjukehus.
Bent Høie (Høyre), 2014-02-26:
Det er altfor mange mennesker med psykiske helseutfordringer som venter altfor lenge på å få hjelp. I den ventetiden er det mange som blir sykere. Derfor er det denne regjeringens politikk å gi disse pasientene utvidede pasientrettigheter på en sånn måte at hvis de er vurdert til rett til behandling i spesialisthelsetjenesten, skal de også ha muligheten til å velge godkjente private tilbud. Vi mener at det er for lange ventetider på flere områder, og ønsker å ta i bruk den ledige kapasiteten som er hos private for å redusere de ventetidene. Så har vi en felles utfordring for å sørge for at vi har nok helsepersonell i Norge til å møte den sykdomsutviklingen som er i befolkningen. Det er en viktig og stor offentlig oppgave, og et av de temaene som også bl.a. kommer til å bli berørt i en ny helse- og sykehusplan.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
«I Vestfold er en i ferd med å avslutte en konseptvalgutredning for framtidens transportløsninger i Tønsberg-regionen. Fremskrittspartiet i Tønsberg krever 75 pst. statlig finansiering, men Nøtterøy Fremskrittsparti ønsker ikke bompenger for denne utbyggingen. Statsråden har tidligere gitt signaler om at statlige midler til fylkesveier ikke er å forvente. Hva slags finansieringsformer har fylket til rådighet, og hvordan stiller statsråden seg til de lokale Fremskrittsparti-løsninger på utfordringen i Vestfold?»
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Jeg takker for svaret, som egentlig ikke var uventet. Og jeg noterer meg med interesse lokale Fremskrittsparti-folk som sier bastant nei til bompenger, men er for bropenger, og litt for bompenger bare staten tar sin del. Dette er imidlertid et fylkeskommunalt prosjekt, som skal godkjennes av departementet og Stortinget. Fylkeskommunen ser ingen andre finansieringsmuligheter enn bompenger. Derfor er det helt avgjørende for fylkeskommunen å få vite hva statsråden tenker om denne typen finansiering, og om bompengefinansiering er aktuelt i et sånt prosjekt som vi snakker om.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2014-02-26:
Siden statsråden nå avklarer at Fremskrittspartiet egentlig ikke er for bompenger, går veisystemet i Tønsberg, inkludert fastlandsforbindelse til Nøtterøy, også inn under regjeringsplattformen. Da får jeg håpe at han nå vil snakke med sine partifeller i Tønsberg og Nøtterøy – og Vestfold – sånn at vi slipper å ha en ytterligere politisk diskusjon og spekkhogging i denne viktige saken, at vi kan komme videre. Regjeringsplattformen ligger fast, og det vil si at bompenger også er aktuelt for Vestfold – og Tønsberg. Om en kaller det bompenger eller bropenger, blir vel akkurat det samme.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-02-26:
Mange steder rundt i landet pågår det et viktig arbeid for å utbedre lokal infrastruktur. Det er mange steder en har en utvikling i persontransport som langt overgår det samferdselsnettet en har rundt seg. Det gjelder innenfor veitrafikken med buss o.l., men også innenfor jernbanen Den konkrete saken i Vestfold har ikke regjeringen fått til behandling ennå. Det vil være meningsløst for meg som samferdselsminister å begynne å diktere hva mine lokale partifeller rundt i Norge skal mene om en sak når de har den til håndtering og skal gi høringsuttalelser og innspill til regjeringen før beslutning. Den debatten kommer jeg ikke til å gå inn i. Jeg vil bare bemerke at det er ikke riksveier i Tønsberg-regionen utover E18. Utvikling av fylkesveinettet er fylkeskommunens ansvar. Fylkeskommunene har fått ansvar gjennom forvaltningsreformen for en rekke tidligere riksveier som ikke nødvendigvis var i veldig god stand, og som betyr at det går mye midler fra fylkeskommunenes budsjetter for å prøve å ta igjen et vedlikeholdsetterslep. Den bevilgningsøkningen en fikk i den forbindelse, har ikke vært god nok for å ivareta kvaliteten. Noe av det første denne regjeringen gjorde, var å øke bevilgningene til fylkeskommunene for at de bedre kunne ivareta sitt lokale veinett. Vi økte det med 280 mill. kr – det er over 50 pst. økning sammenliknet med veksten fra de rød-grønne. I tillegg valgte vi å videreføre en rentekompensasjonsordning, som gjør at kommunene kan låne rundt 2 mrd. kr rentefritt for å utvikle sine fylkeskommunale veier. Det var en ordning som den forrige regjeringen ønsket å legge ned. Så i sum gjør denne regjeringen det lettere for fylkeskommuner og bykommuner å ivareta samferdselsutfordringer. Det betyr ikke at økonomien alltid går ihop, og derfor er det ulike diskusjoner om hvordan en skal finansiere dette ut over de pengene fylkeskommunen har til rådighet. Jeg synes ikke det er rett av meg å gå inn i slike lokale prosesser når vi har valgt å ha et system der saker går ut til kommunene på høring, da må vi også ta imot høringsuttalelsene før vi politisk behandler dem i regjering.