Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2004-02-24:
Stortinget behandler i dag et viktig prinsipielt tema, tilstanden i Posten Norge AS. § 10-meldingen reiser en del problemstillinger rundt den framtidige situasjonen i Posten Norge AS og postmarkedet generelt. Posten Norge AS drives etter omdannelse til aksjeselskap etter forretningsmessige prinsipper, som i seg selv tilrettelegger for økt liberalisering og økt profitt-tenkning uavhengig av EUs lovverk. Dette er vi i Arbeiderpartiet en del bekymret over. Vi er også bekymret over at Posten Norge AS som viktig norsk infrastruktur står i fare for å svekkes som en følge av en videre liberalisering av postmarkedet. Posten Norge AS skal levere gode og likeverdige tjenester i tråd med konsesjonskravene, samtidig som det stilles økte krav til avkastning og utbytte. Jeg stiller meg kritisk til om disse kravene på sikt kan kombineres. Vi i Arbeiderpartiet er i tillegg urolige for at kravene til avkastning og utbytte vil kunne føre til press om en overdrevet effektivisering i Posten. Postens hovedoppgave må være å levere kvalitativt gode, rimelige og likeverdige tjenester, ikke for enhver pris å generere overskudd til staten. Posten skal først og fremst være en viktig infrastruktur og tjenesteleverandør, ikke nødvendigvis en inntektskilde. La meg ta et lite, historisk tilbakeblikk. Det første frimerket her i landet kom ut 1. januar 1855, etter at det var blitt innført et system med lik porto over hele landet. Den gangen, altså i 1850-årene, tok det mellom sju og ni dager å bringe et brev fra Christiania til Bergen. Bøndene hadde ansvaret for frakten på land, med hest og kjerre. Langs kysten ble det brukt båt. «Posten skal fram» er et kjent uttrykk, og det uttrykket står også ved lag i dag. Dårlige veier, snø og uvær stoppet ikke posten den gang. Det gikk på æren og på stoltheten løs å få posten fram. Ordningen med et enhetlig portosystem med kryssubsidiering av brevpost har hittil gjort det mulig å tilby hele landet kvalitetsmessig gode posttjenester til en fornuftig pris. Arbeiderpartiet er usikker på hvordan enhetsportoen skal opprettholdes når grunnlaget for geografisk kryssubsidiering forsvinner med bortfallet av enerettsområdet uten at statlig kjøp av tjenester økes. Vi vil derfor påpeke at for å opprettholde dagens system også etter bortfallet av enerettsområdet og mulig bortfall av enhetsportosystemet vil det kanskje bli nødvendig med økt offentlig kjøp av ulønnsomme deler av posttjenestene for i en konkurransesituasjon å opprettholde et tilstrekkelig posttilbud i mindre lønnsomme strøk. Vi mener også at andre alternativer bør vurderes for å oppnå at systemet ikke svekkes. Et likeverdig godt posttilbud over hele landet må være et mål. Arbeiderpartiet mener det bør vurderes en løsning der man lager et felles forhandlingsopplegg mellom staten og statlige AS som staten forholder seg til ved fastsettelse av kjøp av tjenester i de aktuelle selskapene. Å bevare Posten som en viktig del av norsk infrastruktur betyr å styrke selskapet, ikke svekke det. Arbeiderpartiet vil peke på at postframføringen spesielt i Finnmark, som er del av region nord, ikke er god nok. Det er veldig uheldig at noen regioner ligger vesentlig under landsgjennomsnittet sett i forhold til konsesjonskravet når det gjelder postframføringen. Framføringen av prioritert post mellom f.eks. Vestlandet, Trøndelag og Nord-Norge er vesentlig dårligere enn landsgjennomsnittet. Derfor ber Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet «Regjeringen arbeide for at konsesjonskravet om at 85 pst. av A-posten skal fram over natten som gjelder landsgjennomsnittet, også skal gjelde A-posten i og mellom regionene». Vi må ikke overlate all styringen av Posten som viktig del av infrastrukturen vår fullstendig til markedet. Jeg tror vi er kommet i en situasjon hvor vi etter vår oppfatning beveger oss ved en smertegrense. Vi må følge nøye med og ha et samarbeid om det som skjer i framtiden.