John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-12-16:
Jeg har levd i den tro at det er Stortinget som er ansvarlig for sykehusenes økonomi. Men det er tydeligvis ikke riktig, ifølge representanten Bent Høie. Helseforetakenes økonomi og gjeldssituasjon og kravet om balanse i 2005 har vært et gjennomgangstema også etter at Hagen-utvalgets innstilling ble avgitt og behandlet av Stortinget i forbindelse med St.meld. nr. 5 i fjor. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet gjennom sin budsjettavtale med regjeringspartiene klarte å øke sykehusenes inntekter for 2005 med 500 mill. kr gjennom rammene, og at ISF igjen skal utgjøre 60 pst. av beregnet utgift. Dette vil bidra til å opprettholde den utviklingen vi så i første tertial i år, nemlig at ventelistene og ventetiden for behandling aldri har vært kortere enn ved inngangen til dette året. Fra annet tertial er dessverre ventetiden og ventelistene igjen blitt økende. Dette skyldes selvfølgelig overgangen fra 60 pst. til 40 pst. ISF-refusjon, noe som vi alle måtte regne med. Jeg regner nå med at det skal bli mulig med en aktivitetsøkning i hvert fall på noen prosent. Det er de mindre sykehusene, altså lokalsykehusene, som vil profittere på at ISF-prosenten øker, idet de kan drive for fullt med omtrent 100 pst. refusjon. Når det gjelder balansekravet som stilles til foretakene i løpet av 2005, vil dette være umulig å oppnå for noen foretak dersom sykehusene ikke får tilført mer penger, noe Fremskrittspartiet vil komme tilbake til i revidert nasjonalbudsjett. Fremskrittspartiet hadde i sitt alternative budsjettforslag for 2005 et forslag om å utsette balansekravet til 2006 for å unngå en reduksjon av sykehusenes behandlingstilbud og oppsigelse av helsepersonell. Vi fikk dette bare delvis til, ved at man skal komme tilbake til spesielt Helse Sør. I våre generelle merknader i Budsjett-innst. S. nr. 11 til ramme 16 har vi gjort det klart at vi ville komme tilbake til foretakenes gjeld ved behandlingen av høstens omgrupperingsproposisjon, og vi foreslår at det bevilges 2 milliarder kr ekstra til gjeldssanering for foretakene. Foretakene vil ved utgangen av 2004 ha et opparbeidet underskudd på i overkant av 4 milliarder kr. Selv om renten er lav og de direkte utgiftene til betjening av gjelden ikke er overveldende, men dog ca. 100–150 mill. kr, er det demoraliserende og lite inspirerende å drive et foretak der gjelden bare øker og faren for nedbemanning og økonomikutt hele tiden utgjør et ganske stort press på alle kategorier ansatte i sykehusene. Dette bidrar også til en usikker arbeidssituasjon for alle som jobber i foretakene våre. Dersom sykehusene ikke får tilført midler til nedbetaling av gjeld, vil nye underskudd bli resultatet i 2004 og kravet om balanse i 2005 utopisk. I høstens debatt rundt Regjeringens budsjettforslag og regjeringspartienes og Fremskrittspartiets avtale har løftene fra andre partier, særlig Arbeiderpartiet og SV, om mer penger til sykehusene vært omfattende. Det merkelige er at sykehusøkonomien var like vanskelig da vi behandlet inneværende års budsjett, hvor regjeringspartiene inngikk et forlik med Arbeiderpartiet, men de kom heller ikke lenger på det tidspunktet. I dag å vifte med store bevilgninger i alternative budsjetter er bare et spill for galleriet. Jens Stoltenberg uttalte i finansdebatten i fjor: «Vi har vårt primære budsjett, som vi mener er enda bedre, men vi mener faktisk at det er viktig å få til noen ordentlige milliarder og ikke bare TV-milliarder». Jeg regner derfor med at disse partiene, også Arbeiderpartiet, nå bidrar til at vi kan få tatt et løft for å bedre sykehusenes økonomiske og organisatoriske driftssituasjon, slik at de kan kvitte seg med den betydeligste del av gjelden. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.