Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-04-06:
Utenriksministeren sa i sin redegjørelse at norsk utenrikspolitikk favner vidt. Faren er at vi favner så vidt at nærområdene ikke får den oppmerksomheten de fortjener. Her gjelder det å ha en utenrikspolitisk linje som sikrer at det ene skal gjøres, mens det andre ikke forsømmes. Utenriksministeren konstaterte at Russland er blitt mer selvbevisst etter 1990-årenes omveltninger og tap av selvbilde. Våre sterke relasjoner knyttet spesielt til nordområdene bør inspirere til ytterligere innsats fra norsk side. Vi skal møte russisk politikk og kritikk i enkeltsaker med fasthet, åpenhet og forutsigbarhet, men også ha en inviterende og åpen dialog for å styrke relasjonene til vår store nabo i øst. Felles miljø, felles fiskeriressurser, kommende oljeaktivitet på begge sider av grensen og nedbygging av sikkerhetspolitisk spenning er samarbeidsområder hvor begge parter har felles interesse. Sett i et historisk perspektiv synes jeg vi har nådd langt i det forgangne tiåret hva gjelder å åpne grensen i nord og inspirere til mellommenneskelig kontakt og bygging av tillit. Vel nok kan det hevdes at mye innsats i form av økonomisk bistand og norske investeringer i Nordvest-Russland har vist seg å gi til dels svært små resultater sett i et kortsiktig perspektiv i enkeltsaker hva gjelder næring, miljø, atomsikkerhet osv. Men det er viktig hele tiden å ha et perspektiv av mer langsiktig karakter. Dette er et langsiktig arbeid, hvor norsk tålmodighet og langsiktig relasjonsbygging ikke må lide på grunn av kortsiktig økonomisk politikk. Utenriksministeren slår fast at vi kan vise til gode resultater hva gjelder samarbeid innenfor bl.a. fiskeri, energi og folk til folk-samarbeid. Jeg er enig i det. Jeg tror også at «Kursk»-tragedien og norsk bistand i den påfølgende redningsoperasjon vil vise seg å være en mektig og langsiktig tillitsbyggende investering fra norsk side. Jeg har ved selvsyn registrert at folk flest i St. Petersburg, i Murmansk og i Moskva, så vel som politikere både i statsdumaen og i Nordvest-Russland, har endret oppfatninger, argumentasjoner og posisjoner etter at Norge viste omtanke for naboen i form av ypperlig redningskompetanse. Regjeringen har lagt frem en handlingsplan for økt kontakt og samarbeid mellom Norge og søkerlandene til EU. Høyre er glad for at vi nå har fått en samlet plan for samarbeidet med søkerlandene. Høyre deler Regjeringens prioritering av samarbeidet med landene i Østersjøregionen – Estland, Latvia, Litauen og Polen – selv om faktisk alle søkerlandene så nær som Tyrkia er med i planen. Høyre mener det er svært viktig at Norge tar sin rettmessige del av ansvaret for samlingen av Europa. Også vår sikkerhet, stabilitet og velferd vil være avhengig av at vi ikke lar velferdskløfter langs det tidligere øst-vest-skillet få feste seg. Det handler om et moralsk ansvar for å bidra til fred og utvikling. Derfor må dette prioriteres høyere – også i økonomisk forstand – enn det vi har gjort til nå. Vi har de ti siste årene, siden Berlinmurens fall, bevilget 3 milliarder kr til Sentral- og Øst-Europa, inklusive Russland. Selv om vi hadde brukt 3 milliarder kr bare til Russland, ville det ha vært en forsvinnende liten del i forhold til hva andre europeiske land satser på dette landet. Jeg er redd statsrådens redegjørelse og velmente oppfatning når det gjelder Nordvest-Russland kommer til å komme i knip med den økonomiske realitet Regjeringen selv legger opp til. Vi skal øke samarbeidet med flere land, og jeg er av erfaring litt redd for at det vil gå ut over prosjektene og samarbeidet i Barentsregionen – det området som uten tvil er av størst betydning for vårt eget land, nettopp fordi at det er vår nabo som vi grenser opp til. Det er av egeninteresse viktig at vi viderefører arbeidet når det gjelder humanitær hjelp, demokratibygging og atomsikkerhetsprogrammet, og ikke minst at vi bidrar til en økonomisk utvikling som bygger ned forskjellene mellom våre to land og våre to folk. Høyre mener derfor at Regjeringen allerede i revidert nasjonalbudsjett bør øke bevilgningene innenfor handlingsplanen, slik at vi unngår å ramme det eksisterende samarbeidet med Russland. Det er en betydelig fare for at vi nå er inne i en fase og en utvikling som er initiert gjennom budsjettene foreslått av Regjeringen, der vi faktisk er med på å bygge ned innsatsen. Jeg viser til at vi allerede i vårt alternative budsjett i høst foreslo å øke bevilgningene med 200 mill. kr. Det er nødvendig at en slik oppfølging kommer i budsjettet, at flere enn Høyre erkjenner behovet for satsing, og at vi ikke bare fokuserer på Europa, men også på vårt nærområde Nordvest-Russland.