Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2010-11-16:
Proposisjon 141 L for 2009–2010 er en samleproposisjon med forslag innen en rekke ulike temaer. Innstillingen fra justiskomiteen er enstemmig. Komiteen mener at forslagene vil styrke rettssikkerheten og også bidra til en mer effektiv straffesaksbehandling. Kapitlene 3 og 4 tar for seg begrunnelse for ankenekt i sivile saker og i straffesaker. Høyesterett har slått fast at beslutninger om å nekte anke fra domfelte fremmet etter straffeprosessloven § 321 annet ledd skal begrunnes. Komiteen støtter derfor enstemmig regjeringens forslag om at dette nå lovfestes. Dette vil bidra til å styrke rettssikkerheten og også sørge for at norsk lov er i tråd med våre menneskerettslige forpliktelser. Komiteen støtter også at krav om begrunnelse skal lovfestes for ankesiling i sivile saker. I kapittel 5 foreslår regjeringen å oppheve kravet om samtykke fra siktede til fjernmøter i saker om fengslingsforlengelse og i tilståelsessaker. Det er muligheter i dag for å få gjennomføre fjernavhør, men komiteen mener det er et større potensial enn det som blir brukt i dag. Politiet bruker mye tid og ressurser på transport til og fra fengslingsmøter, og dette utgjør jo også en viss sikkerhetsrisiko. Komiteen støtter derfor enstemmig regjeringens forslag om å fjerne kravet om at siktede må samtykke til fjernavhør ved fengslingsforlengelse. Samtidig understreker komiteen at det er viktig med noen begrensninger av hensyn til siktedes rettssikkerhet. Dette gjelder eksempelvis ved fullstendig isolasjon, hvor det skal brukes ordinært rettsmøte, og at det også skal gjennomføres ordinært rettsmøte hver gang det har gått 90 dager siden siktede sist hadde mulighet til å framstille sin sak i et ordinært rettsmøte. Kapittel 7 tar for seg oppfølging av Fritz Moen-saken og den NOU-en som ble overlevert i 2007. Frifinnelsen og straffesakene mot Fritz Moen var en vekker for hele Justis-Norge. Moen ble utsatt for et dobbelt justismord, og det er viktig at vi som politikere og alle deler av straffesakskjeden tar lærdom av den historien som vi har sett. I dag får Stortinget framlagt en helhetlig gjennomgang av de anbefalingene som kom i NOU 2007:7 Fritz Moen og norsk strafferettspleie. Mange tiltak er allerede satt i gang, og mye er blitt gjort de senere årene for å styrke rettssikkerheten. Blant annet er det kommet på plass lyd- og bildeopptak i tilknytning til politiavhør. Vi har fått gjennomført en DNA-reform, som stadig gir flere treff. Vi har også fått bedre opplæring av tolker, for å nevne noen av tiltakene. I dag inviteres Stortinget til å gjøre flere lovvedtak for å bedre rettssikkerheten, og mange av lovforslagene er en direkte konsekvens av granskningen av Fritz Moen-saken. Komiteen støtter alle endringene som er foreslått i straffeprosessloven, bl.a. at det går uttrykkelig fram at en særlig grunn til å oppnevne forsvarer kan være at siktede har nedsatt funksjonsevne eller er i en annen psykisk eller fysisk tilstand som tilsier at det er et særskilt behov for å oppnevne forsvarer. Vi som politikere har et ansvar for å gjøre alt vi kan for å unngå at uskyldige blir dømt, og for at de skyldige blir dømt. Det er en enstemmig komité som støtter alle forslagene. Men la meg også understreke at lover alene ikke er nok. I en straffesak er det også menneskelige faktorer som spiller inn. Vi kan dessverre aldri garantere at noe lignende aldri kan skje igjen. Det offentlige utvalget som gikk igjennom Fritz Moen-saken, kom med en skarp kritikk av politi, påtalemyndighet og domstolenes rolle. Viktigheten av et kontinuerlig fokus, økt bevissthet og mer kunnskap kan derfor ikke understrekes nok. Det er altså en enstemmig justiskomité som anbefaler alle forslagene som regjeringen har kommet med.