trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Det var representanten Gundersen som fikk meg til å ta ordet. Han sa: «Hvor tar dere det fra?» – dette med spredte skogteiger. Jo, en tar det fra Prop. 11 S for 2010–2011 – den er behandlet – og der det står helt tydelig at «spredte skogteiger» skal legges til grunn for dette salget. Så vil det, i dialog med Statskog, kanskje, bli satt en ramme for dette, og der sier vi at en må forholde seg til de spredte teigene. Så forherliger Gundersen hva Høyre har gjort for å få fart på skogbruket. I regjeringsplattformen varslet de at de skulle redusere gevinstbeskatningen på salg av skogeiendommer. Dette har ikke blitt gjort, noe som har resultert i at hele salget og aktiviteten rundt dette med salg har stoppet opp, og en har ikke har fulgt opp dette.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg vil følge opp litt når det gjelder Statskog, for hos NTB har vi flere ganger kunnet lese at representanten Gundersen snakker om at en her legger opp til salg av små skogteiger til lokale eiere. Når jeg stiller spørsmål til landbruksministeren om det er aktuelt å privatisere og selge hele eller deler av Statskog SF, får jeg til svar at det ikke er aktuelt å privatisere og selge hele. Altså ligger det en åpning der for at regjeringen kan tenke seg et salg av deler av Statskog SF. Da er mitt spørsmål til representanten Gundersen, som er opptatt av salg av små skogteiger til lokale grunneiere – noe jeg synes er bra: Kan representanten Gundersen avkrefte eller bekrefte at Høyre er villig til å privatisere deler av Statskog SF?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Det er et mandat for denne utredningen. Jeg trodde Høyre og Senterpartiet var enige om at det å styrke det lokale eierskapet var det sentrale. Men hvis en leser i mandatet som regjeringen har gitt Statskog, står det at maksimering av statens verdier skal legges til grunn for det videre arbeidet. Her er altså det som skal legges til grunn, maksimering av statens verdier. Det står ingenting om at det skal legges til grunn det som jeg mener ville ha vært rett, nemlig hensynet til lokalt eierskap og lokal verdiskaping. Hva er begrunnelsen for at en er så opptatt av staten oppe i dette? Burde en ikke heller ha sagt at det er hensynet til det lokale og private eierskapet som skal være førende for den prosessen og for det oppdraget som Statskog nå har fått?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Det var et innlegg som var litt vanskelig å bli helt klok på. Det er jo rett at det har vært snakk om følelser, og en har brukt sosiale medier. Det burde være kjent for en representant fra Fremskrittspartiet at følelser og sosiale medier, appell om ting og verdier som er viktige, er tillatt i det offentlige ordskiftet. Jeg har jo registrert at Fremskrittspartiet har brukt det tidligere. I merknadene får regjeringen kritikk fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet for å ha underkommunisert styrkene ved statlig eierskap i kjølvannet av framleggelsen av denne meldingen. Ser representanten at en har vært for dårlig med å løfte fram at det faktisk finnes noen fordeler ved statlig eierskap, og er følelser tillatt i det offentlige ordskiftet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg vil også starte med å gi ros til Kristelig Folkeparti for den jobben de har gjort. På mange måter dreier dette i alle fall litt i riktig retning. Jeg hørte representanten Gundersen tidligere understreket veldig nøye at her er det bare snakk om en utsettelse av salget. Når det gjelder Flytoget, er det et selskap med forretningsmessige mål: et kategori 1-selskap. Arbeiderpartiet og Senterpartiet har et forslag om å flytte det til kategori 3. Her er utsettelsen av salget begrunnet i hensyn til jernbanereformen. Det må bety at en mener at Flytoget har sektorpolitiske mål i seg, siden en kobler eierskap til reformen. Hva er bakgrunnen for at Kristelig Folkeparti ikke støtter vårt forslag om å flytte Flytoget til kategori 3, og hva mener en er forskjellen på Flytoget og NSB når det gjelder den eierskapsmessige behandlingen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Det er sånn, som det ofte er sagt, at vi har et pragmatisk forhold til dette. Det er ikke sånn at Senterpartiet lengter tilbake til den tiden da vi hadde Televerket, men det er sånn at Senterpartiet mener at vi bør ha kontroll med viktig infrastruktur. Det har kommet i nyhetene i dag at vi får to utenlandske eiere til to av de nettverkene som vi har innenfor mobiltelefoni. Ja, kanskje det kan være verdt å bevare Telenor som et statlig eid selskap. På samme måten er jeg fornøyd med det vi gjorde med Statskog da vi satt i regjering. Vi kjøpte Borregaard Skoger, og så bestemte vi oss for å selge en betydelig mengde skog for å styrke det lokale eierskapet. Jeg står for at det var rett å kjøpe seg opp i Statoil og sikre full kontroll – 68 pst. eierskap – i Statoil, som den forrige regjeringen gjorde. Jeg synes ikke det var en god idé å selge Cermaq. Fullmakten lå der, men det var denne regjeringen som sitter nå, som solgte Cermaq.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg mener at Stortinget skal trekke opp noen hovedlinjer, noen forventninger når det gjelder samfunnsansvar. Og, som vi skriver i innstillingen, «selskaper der staten er eier skal være spydspisser på samfunnsansvar». Så har vi spesielt pekt på klimabiten av dette. Jeg registrerer også at i et intervju i VG, etter at statsråd Mæland hadde fått karakter null av Zero for ikke å ha møtt opp og levert noe til det grønne skiftet, peker statsråden på eierskapsmeldingen som et viktig redskap i klimaarbeidet som regjeringen har lagt fram. Så det er helt relevant at Stortinget skal styre på overordnet nivå. Vi er opptatt av at styringen skal skje gjennom generalforsamlingen i tråd med aksjelovgivningens regelverk. Da har man, i likhet med andre eiere, mulighet til å påvirke styringen av selskapet, og der ønsker vi å gå noe lenger enn det vi har gjort. Men Stortingets oppgave skal være å vedta de overordnede målene for eierskapet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg er glad for spørsmålet. Her må en skille litt. Når vi sier at vi ønsker å kjøpe oss opp i Telenor Norden, som vi har valgt å kalle det, til 68 pst., er det fordi vi ønsker å ha kontroll med infrastrukturen, på samme måte som vi har en tilsvarende eierandel i Statoil. Når vi f.eks. for DNB eller for Hydro har lagt inn et ønske om 49 pst., skriver vi også i merknadene at vi mener det kan være hensiktsmessig å legge seg noe over disse tersklene i eierskapslovgivningen, fordi vi ønsker å gi selskapene en mulighet til å bruke aksjer som virkemiddel i strategiske handler og utvikling av selskaper. Så det er ikke vårt mål at en skal eie 49 pst. av en bank eller av Hydro, men vi ønsker å gi den fullmakten. Så får det være opp til regjeringen å vurdere om en ønsker å bruke den fullmakten fullt ut.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg må rose Venstre på samme måten som Kristelig Folkeparti, ikke fordi de har gjort en perfekt jobb, men fordi de har dratt dette i rett retning. Jeg gleder meg også over at en noen steder har klart å danne et flertall, bestående av Senterpartiet, Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det gjelder bl.a. i en merknad der en mener at Nærings- og fiskeridepartementet må gjennomføre en kartlegging av hvordan staten håndterer den klimarelaterte risikoen knyttet til eierskap. Så registrerer jeg at Venstre ikke er med på forslaget fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og mitt spørsmål er da: Har representanten Farstad en klar forventning om at statsråden følger opp denne flertallsmerknaden, selv om Venstre altså ikke er med på forslaget?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Det er betenkelig at det er det enkelte selskap som må komme til Stortinget og fortelle at regjeringens politikk har store sikkerhetspolitiske utfordringer, slik som det skjedde med Kongsberg Gruppen. I spørretimen 12. november utfordret jeg statsministeren på dette. Hun så ingen problemer med å selge Kongsberg Gruppen ut med det regelverket som var. Så har heldigvis også regjeringen snudd. Mitt spørsmål er: Har en kommet i gang med arbeidet med dette regelverket som en ønsker? Og med tanke på at dette vil berøre rettighetene til dagens private aksjeeiere i Kongsberg Gruppen, svært kompliserte ting både mot Grunnloven og EØS-retten, tror statsråden at et sånt regelverk kunne være på plass før valget i 2017?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg stusser litt når en står så hardnakket fast på at et nedsalg til 34 pst. er rett nå, før en har et regelverk på plass. Det vil i så fall bety at en ikke-alliert – det kan være mange som en ikke ønsker skal eie Kongsberg Gruppen – kan kjøpe seg opp i selskapet. Dette er ikke nevnt med ett eneste ord i eierskapsmeldingen. Da er mitt spørsmål: Er statsråden glad for det ansvaret som Stortinget har tatt, eller skulle hun ønsket at den fullmakten ble gitt?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg er glad for at statsråden siterer tidligere landbruksminister Brekk, og i det sitatet får med hensynet til private grunneiere, som er det viktige oppi dette. Dessverre er det i det oppdraget som statsråden har gitt Statskog, hensynet til staten som er det førende. Det står at en skal legge vekt på å maksimere statens verdier i denne prosessen. Det står lite om hensynet til private grunneiere. Kan statsråden si noe om bakgrunnen for at en så tydelig har pekt på at formålet med denne utredningen er å maksimere statens verdier, og hvorfor en i så liten grad har pekt på at Statskog skal komme opp med modeller som tjener det private, lokale eierskapet, som jo er det viktige når en først skal selge skog?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg takker for svaret, men er litt undrende. Hvis Statskog gjør den vurderingen at hvis en selger en stor eiendom, så får en en viss mengde penger for den, mens hvis en splitter opp den samme eiendommen i tre, og tre lokale grunneiere får kjøpt den, vil en kanskje i sum få 10 pst. mindre for den totale eiendommen. Er ikke statsråden enig i at når en skal gjennomføre dette arronderingssalget, skal en også ha et øye for hvem en ønsker som kjøpere – og det blir jo viktigere når en kommer lenger ut i prosessen med arronderingssalget, altså nærmere toppen på den fullmakten som er der – eller er det bærende at det er maksimering av statens verdier som ligger til grunn, uansett?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Denne debatten har vist at det er mange, særlig i Høyre og Fremskrittspartiet, som har gode, sterke minner etter åtte rød-grønne år og er mest opptatt av å snakke om den tiden. Jeg kan si at jeg også syns det var åtte gode år og ønsker selvsagt at vi får den posisjonen igjen. Jeg reagerer på at det er mange, særlig fra Høyre og Fremskrittspartiet, som snakker om at en bruker billig retorikk, at en appellerer til følelser, at en underkjenner den offentlige debatten som har vært om disse viktige sakene siden regjeringen la fram sitt forslag. Det er en viktig debatt som fortjener å bli tatt på alvor, og jeg tror at man har bred støtte hvis man mener at statlig eierskap er et virkemiddel for å sikre nasjonalt eierskap. Når det gjelder Telenor, har jeg oppfattet at statsråden har vært litt inne på det før, at en ikke nødvendigvis ser for seg et nedsalg i form av å selge aksjer, men å finne industrielle løsninger. Der vil jeg understreke at Senterpartiet har løftet fram én løsning: Er det sånn at vi kanskje kan beholde et ganske tungt eierskap i vårt hjemlige Telenor, men trenger staten eie over 50 pst. av et selskap som har svært mange mobilkunder i Asia? Er det mulig å se på dette? For legg merke til at Stortinget har understreket forhold knyttet til kritisk infrastruktur og eierskap til dette, og det er ingen tvil om at Telenor besitter den type infrastruktur i Norge. Så ble jeg beskyldt for statskapitalisme av representanten Gunnar Gundersen. Det tar jeg med lett sinn. Jeg vil minne om at 24. september i fjor var det en sak i Dagens Næringsliv – det var Yara og CF Industries som var i forhandlinger. Dette kom ut, og der stilte man seg opp – Øyvind Korsberg fra Fremskrittspartiet, Gunnar Gundersen fra Høyre og Line Henriette Hjemdal fra Kristelig Folkeparti – og understreket at hovedkontoret skulle beholdes i Norge. Og representanten Korsberg understreket at Fremskrittspartiet ønsket å opprettholde statens eierandel. Ja, det ville innebåret at man måtte kjøpt aksjer for 20-30 mrd. kr for å ha det flertallet og opprettholde statens eierandel i et sånt selskap. Det er verdt å ta med seg. Jeg syns det var et prisverdig standpunkt, men en skal være forsiktig med å kritisere andre i en sånn sammenheng. Så greier ikke jeg å se hvilken fordel det skal være for norsk privat eierskap og lokale norske eiere, at Mitsubishi kjøper Cermaq. Representanten Gundersen understreket dette. Jeg ser altså ikke den koblingen, for vi ønsker å bruke statlig eierskap på en aktiv måte, men selvsagt er det privat eierskap som er hovedregelen i Norge, og det hersker det ingen tvil om at en samlet komité mener.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg registrerer at saksordfører Gundersen ønsker å innkassere seieren og skape et bilde av at vi alle er så enige. Jeg ser tydelige politiske skillelinjer i denne saken. Men det jeg tar ordet for, er – bare for å bekrefte følgende til saksordfører Gundersen: Ja, jeg tror opposisjonen har forstått sin egen politikk, og jeg reagerer litt på at det blir sådd tvil fra saksordføreren om hvorvidt opposisjonen faktisk forstår konsekvensene av sin egen politikk. Jeg vil også oppfordre regjeringspartiene til å se litt på den tilnærmingen som f.eks. Senterpartiet har når det gjelder Statskog. Vi har en annen tilnærming enn f.eks. Arbeiderpartiet. Vi sier at vi skal styrke det private eierskapet, gjennomføre det pågående arronderingssalget, og så får vi vurdere det skrittvis før vi går videre, for vi skal ivareta både fellesskapets interesser og det private eierskapet – for det er en god politikk.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Senterpartiet mener at ledere i statlig eide selskap skal ha konkurransedyktig og god lønn, men ikke være lønnsledende. – Ja, hva ligger det nå i dette? Det er vanskelig å definere. Jeg tror at det regelverket en har hatt, og den oppmerksomheten en har, har virket slik at lønnsutviklingen har vært lavere enn det den ville ha vært. Men jeg opplever også at det er ganske bred enighet om at en kanskje skulle ønsket å ha mer styring på dette, en mer forsiktig utvikling i lederlønningene enn det en har hatt. Vi har våget fra Senterpartiets side å utfordre på noen ting. Vi har lagt inn i eierskapsmeldingen at vi mener at lønningene ikke skal være prestasjons- eller resultatbaserte. Er det nå sikkert at dette virker, eller er det noe en legger inn av gammel vane? En ønsker å ha klare begrensninger på hvilke pensjonsavtaler som kan inngås, en ønsker åpenhet rundt lønninger og at en skal utvise stor tilbakeholdenhet med å utbetale sluttpakker og sette grenser for hvor store de skal være. Når regjeringen nå jobber med sine reviderte retningslinjer, håper jeg at en kan våge å sette ned noen konkrete ting som en kan forholde seg til, noen konkrete kjøreregler. Jeg håper også at statsråden i sitt innlegg vil si noe om når disse retningslinjene kommer. I Aftenposten 7. mai håpet hun at de reviderte retningslinjene kunne presenteres i forbindelse med framleggelsen av statsbudsjettet «til høsten». Det er jo nå både vedtatt og trådt i kraft. Jeg skal ikke kritisere det. Jeg ønsker bare å vite når vi kan vente å få disse sakene fram.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg vil ta opp en sak som har sitt utspring i det at en Entra-direktør fikk 19 måneders etterlønn. Det ble sist vår omtalt i pressen, der det kom fram at retningslinjene ikke omfattet sluttpakker som ikke var avtalt på forhånd, kun sluttpakker som var avtalt på forhånd – altså før oppsigelsen/avskjedigelsen var et faktum. Statsråden varslet da at hun ville se på denne problemstillingen i samband med revidering av retningslinjene. Da er mitt spørsmål om dette er vurdert – om en kan vente at den type forhold også blir vurdert i den reviderte utgaven.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Jeg tok opp spørsmålet sånn at statsråden, i tilfelle hun hadde glemt det, skulle få en mulighet nå i innspurten til å se om dette var håndtert i retningslinjene, men jeg vil spørre generelt: Ser statsråden at det er noen grunn til å la retningslinjene ha ulik rekkevidde ut fra om en sluttpakke er avtalt på forhånd eller først blir en del av en forhandling ved opphør av et arbeidsforhold?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-02-05:
Norge har en lang historie med kraftkrevende industri – produksjon av aluminium og annen kraftkrevende industri. Dette er en ny og moderne kraftkrevende industri som det er viktig å legge til rette for, på samme måte som vi har gjort og gjør for annen kraftkrevende industri. Dette er distriktspolitikk, det er miljøpolitikk, det er næringspolitikk – samlet. Det vil gi store muligheter i mange distriktskommuner å etablere grønne datasentre. Norge har det meste som trengs: Vi har sjø til kjøling, vi har tilgang på ren, miljøvennlig strøm, vi har mange anlegg som er egnet, vi har stabile politiske forhold. Vi er litt svake på det som gjelder at rammevilkårene skal være de samme som for annen kraftkrevende industri. Og til det som representanten Ropstad var inne på, full støtte til det som er sagt om etablering av fiberkabler i forbindelse med de planene som Statkraft har om nye linjer ut av landet. Senterpartiet støtter forslaget som ligger her, fordi vi mener det er et samfunnsbyggende forslag. Vi har sammen med SV i innstillingen understreket at denne typen kraftkrevende industri, i likhet med annen kraftkrevende industri, tjener på å ligge nær produksjonsstedet, for det blir ikke tap i nettet når en overfører varen gjennom fiber, men det blir en kostnad og et miljømessig tap ved å transportere strøm over lange avstander.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Det er viktige spørsmål Bakke-Jensen tar opp. Det er jo interessant dette med dynamisk eierskap. Vi har sagt hele tiden at hvis det er gode industrielle grunner for å selge ned, er vi med på det, og hvis det er aktuelt å kjøpe opp, gjør vi det. Når det gjelder Cermaq, var det faktisk en fullmakt som lå der til både å kjøpe seg opp og å selge seg ned, og det var et flertall på Stortinget – enighet i Stortinget – for å gjøre det. Når representanten lurer på hva vi mener med å selge «ut av landet», er det ikke det at bedrifter ikke skal være i landet – det vet vi ikke – men forutsetningene har jo ligget der. Det som ble sagt i pressemeldingen, var at dette blir i landet, men at det er utenlandske eiere som har tatt over selskapet.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
For oss er det viktig at vi har et sterkt statlig eierskap. Vi mener det er viktig for langsiktighet og industriell utvikling i landet vårt. Vi er opptatt av at pragmatikken gjenspeiler om det er god argumentasjon for de typene salg man foretar, eventuelt oppkjøp, framfor ideologi, som bare er en generell begrunnelse uansett. I denne meldingen er det åtte selskap man skal selge ut, pluss at man skal selge seg ned i to selskaper. Det er samme begrunnelsen hele veien: Det er maktspredning og privatisering som er på dagsordenen – det er argumentasjonen. Jeg mener at det er mye viktigere hvis man skal gjøre en sånn type grep, som det av og til kan være fornuftig å gjøre, at man i hvert fall har en grundig argumentasjon for det enkelte selskap.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet om det som har skjedd nå med det arronderingssalget som den rød-grønne regjeringen satte i gang. Og det er helt riktig som representanten Gundersen tok opp her i stad om hvem det er som har kjøpt opp disse eiendommene. Men det vi går inn i nå med den utredningen som regjeringen ønsket, er et mer storstilt salg. Når arronderingssalget av småteigene er ferdig, skal man selge store eiendommer, for dette var ikke nok for denne regjeringen, man må privatisere mer. I tillegg fjerner man konsesjonsloven, og den sammenhengen bidrar til at det er mye mer aktuelt at det kommer utenlandske oppkjøpere og kjøper skogen. Så oppkjøpsbildet vil snu seg med en sånn type politikk.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
I Klassekampen 1. februar 2014 sa næringsminister Monica Mæland at alt i prinsippet kan selges. I stortingsmeldingen sto det at regjeringen ber om fullmakt til nedsalg av 34 pst. av Kongsberg Gruppen, men i innstillingen står det at den fullmakten blir satt på vent fordi det har kommet fram informasjon gjennom høringen som gjør at det er viktig å ta en pust i bakken og finne ut hvordan man forholder seg til dette. I Arbeiderpartiet har vi et forslag, forslag nr. 9: «Stortinget ber regjeringen vurdere andre lands reguleringer og lovgivning for å sikre kontroll med eierskapet i selskaper av særlig betydning, og fremme sak om dette for Stortinget.» Hvorfor er ikke regjeringen med på den merknaden hvis man har snudd i denne saken og begynt å finne ut at følelser kanskje ikke er det viktigste, slik man viste i februar, men at fakta som har kommet fram underveis, er viktigere?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Det er en engasjerende debatt, dette, og det er et veldig viktig tema vi har oppe, og jeg har lyst til å begynne med å kommentere representanten Gunnar Gundersens innlegg om rekrutteringsstrategi, som Arbeiderpartiet og Senterpartiet har fremmet forslag om. For jeg tror vedkommende ikke har skjønt at vi ber om at regjeringen skal komme til Stortinget med en rekrutteringsstrategi. Vi har ikke sagt at det er hvert enkelt selskap som skal komme til Stortinget med det. Det er veldig upresist formulert i innstillingen, og det virket også som at Gundersen sto for det som står der, fra Høyres side, og det tror jeg kanskje man bør se litt nærmere på. Når det gjelder representanten Jørund Rytmans innlegg, må jeg si at det var merkelig å høre at innovasjon skjer kun i de privateide selskapene, og ikke i de statlige. Da kan jeg anbefale å ta et bedriftsbesøk hos Kongsberg Gruppen eller Telenor og se om en finner noe innovasjon der. Jeg håper i hvert fall at det kan være ganske lett tilgjengelig informasjon om dette. Så til Trellevik, som sa at Stoltenberg-regjeringen har solgt Veterinærmedisinsk Oppdragssenter: Nei, det er den fullmakten som vil bli gitt i dag, så det har ikke tidligere vært solgt. Jeg har lyst til å si at det er en veldig viktig jobb Kristelig Folkeparti og Venstre har gjort i denne behandlingen, og jeg er veldig takknemlig for at man har satt på den bremsen man har gjort. Jeg tror også – slik jeg hører det – at det er en mye mer konstruktiv tilnærming til den situasjonen man står oppe i, i de enkelte selskapene man der har hatt, i jobben, og det har vært et viktig fokus og god støtte fra resten av opposisjonen på det. Så litt om regjeringen versus folket: Jeg ble akkurat oppringt av en mediebedrift som skulle legge ut en meningsmåling om hva folket mener om utsalget til regjeringen, og det er jo slik at folket er veldig imot de utsalgene som har vært debattert her i salen, både i Flytoget, Kongsberg Gruppen og Telenor. Nedsalget i Telenor er faktisk det folket er mest positive til – med 60 pst. som er imot også det salget – så jeg tror ikke det nødvendigvis bare er Arbeiderpartiet som har vært imot disse utsalgene; folket er også veldig tydelig på at de er det. Så jeg tror det blir viktig i bearbeidingen av dette framover, og at Venstre og Kristelig Folkeparti og resten av opposisjonen jobber for å finne konstruktive løsninger hvis regjeringen ikke har tenkt å gjøre det, men bare kjører ideologi videre.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Jeg kan bekrefte at jeg har drukket bare vann her i salen i dag, og det var friskt og godt. Når det gjelder stortingsmeldingen, er det viktig at vi har mulighet til å gi politiske signaler om hvordan vi ønsker at selskaper skal styres. Regjeringen skal lage en rekrutteringsstrategi, og det er det vi har ønsket oss for å ta tak i hvorfor det er så få damer i toppledelsene. Når man ser store selskaper som har ti toppledere, hvorav én dame, er det behov for å gjøre noen grep. Hvorfor er det ikke kvinner på topp i de ledelsene? Det er det man må begynne å se på først, før man kan sette seg mål, og før man kan finne ut hvordan man skal nå dem – målene kan man sette, men hvordan man skal nå dem, må man finne ut av. Det er det vi ber regjeringen om å gjøre. Det er også litt interessant å vise til at Høyre har vært veldig opptatt av å få kvinner inn i ledelser og styrer, for det var Ansgar Gabrielsen som kom med kravet om minst 40 pst. kvinner i ASA-styrene. Det var veldig bra, men vi må altså gjøre en jobb for å få flere damer inn i ledelsene.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
For Arbeiderpartiet er det viktig å bygge politikken på den norske samfunnsmodellen, med et godt sosialt sikkerhetsnett, relativt små lønnsforskjeller og et omfattende samarbeid med partene i arbeidslivet. Dette er det beste grunnlaget for utvikling av rammebetingelsene for arbeidsmarkedet og for sysselsettingen. Den gir bedriftene fleksibilitet som gjør omstilling mulig, og samtidig tilbyr den den som berøres av omstilling, et sosialt sikkerhetsnett. Den norske modellen kjennetegnes av dialog mellom sentrale aktører i samfunnet og en forutsigbar økonomisk politikk. Politisk, som ellers, er det viktig å bidra til å stoppe uønsket lederlønnsutvikling, der forskjellen mellom ledende ansatte og resten av arbeidsstyrken øker. Dersom man forventer moderasjon fra vanlige lønnsmottakere, er det helt nødvendig at den samme ansvarligheten gjelder for ledende ansatte. Da vi satt i regjering, kom vi med veiledende retningslinjer som et grunnlag for styrene å rette seg etter. Hovedlinjen er at det skal være konkurransedyktige lederlønninger, men ikke lønnsledende, som saksordføreren sa. Et av hovedelementene i avlønningen skal være fast grunnlønn. Videre har vi pekt på at pensjonsvilkårene for ledende ansatte skal være på linje med andre ansattes vilkår i selskapet, samlet godtgjørelse skal ikke overstige 66 pst. av pensjonsgrunnlaget, sluttvederlag skal ikke benyttes ved frivillig avgang, og samlet lønn bør ikke overstige tolv måneders fastlønn. Styret har også begynt å legge fram en erklæring om fastsettelse av lønn og andre godtgjørelser til generalforsamlingen. Arbeiderpartiet mener at lønnsutviklingen blant ledende ansatte i statlig eide selskaper er et område der staten som eier kan, og ønsker, å påvirke. Arbeiderpartiet støtter intensjonen i forslaget om å begrense lederlønningene og ser det som viktig at det arbeidet som ble initiert av regjeringen Stoltenberg, videreføres. Så registrerer vi at regjeringen har varslet at en nå gjennomgår gjeldende retningslinjer for lederlønn, og vi forventer at regjeringens forslag legges fram for Stortinget til behandling når det er klart.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Jeg tror – slik jeg hører det, og det jeg ser ut fra saken – at vi er rimelig enige om den utviklingen vi har som bestilling, men det er fristende å spørre statsråden: Hva er det nye som skal komme i det som skal behandles? Hva er det man ønsker å ta grep om i det som skal komme til Stortinget? Så er jeg også opptatt av når. Det var også Pollestad inne på i sitt innlegg, men jeg fikk ikke med meg at det ble svart på det.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-02-05:
Den meldingen vi diskuterer nå, gir oss en del fullmakter. Noen fullmakter har ligget fra tidligere, og noen er nye. I forrige stortingsperiode behandlet vi fullmakten om å selge konsernet Cermaq, som inneholdt en fôr- og forskningsdel som het EWOS. Forrige næringsminister, Trond Giske, splittet dette salget og solgte ut EWOS til to amerikanske investeringsfond. Så ligger det en del igjen, som heter Cermaq. Fullmakten fra Stoltenberg II ligger også tilbake, og nåværende næringsminister Monica Mæland selger Cermaq til et japansk industrikonsern. I merknadene viser komiteen til at «statens eierandel er avhendet og at fullmakt utstedt under Stoltenberg II er benyttet», mens Arbeiderpartiet må legge til at «regjeringen har solgt Cermaq ASA ut av landet». Mitt spørsmål til representanten Botten er: Hva legger man i merknaden «solgt Cermaq ut av landet»? Hva er tanken bak en sånn merknad?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-02-05:
Jeg må få komme tilbake til det som handler om styringsprinsipper, og hvorfor vi behandler en melding som dette. Det er altså for at vi skal gi et signal om hvordan staten skal være som eier. Jeg må igjen få lov til å nevne de fire prinsippene som Arbeiderpartiet drar fram i merknadene, og som Stoltenberg-regjeringen måtte komme med ekstra for at staten skulle utøve godt eierskap. Det første prinsippet sier at «utøvelsen av eierskapet baserer seg på rolledelingen mellom generalforsamling og styre i selskapslovgivningen og på allment aksepterte eierstyringsprinsipper». Det er altså det Stoltenberg-regjeringen påla sin statsråd. Når vi da kommer til styringsprinsippene som Arbeiderpartiet i denne meldingen sier man er imot, men som altså er de styringsprinsippene som har stått siden 2002, sier man: «Styret er ansvarlig for å utarbeide klare mål og strategier for selskapet innenfor rammen av vedtektene, staten stiller forventninger til selskapets resultater.» Da blir det litt merkelig at vi får et forslag fra Arbeiderpartiet om at regjeringen skal komme til Stortinget med en strategi for å rekruttere kvinner. I utgangspunktet er altså Arbeiderpartiet veldig for at utøvelsen av eierskapet baserer seg på rollefordelingen – det er viktig at man ser hvilke roller man har. Man er altså også med på – man går ikke imot – styringsprinsippet som sier at styret er ansvarlig for å utarbeide klare mål og strategier for selskapet. Likevel mener man at de to prinsippene ikke passer hvis man skal komme med et litt lekkert forslag, der man skal pålegge regjeringen. Man går altså på tvers av alle prinsipper, man går på tvers av alt man har sagt, til og med i den meldingen man selv er med på. Så til SV og Fylkesnes, som faktisk er de mest ytterliggående her, og som har store planer: Staten skal kjøpe seg opp både her og der, her skal man virkelig ut og tjene penger. Det er et syn man skal respektere, det skal være lov å ha forskjellig syn på dette, men når vi diskuterer eierskapsmeldingen i Stortinget, og når vi fremmer forslag om hvordan staten skal være som eier, er det altså – selv om SV ikke sitter i komiteen – fullt mulig å komme med forslag om hvordan man vil at statens eierskap skal være. For SV har jo ikke fremmet noen andre forslag i dag, så jeg går ut fra at de kommer til å stemme for eierskapsmeldingen, de kommer til å stemme for styringsprinsippene som ligger her. Man er altså enig i alt som står i skriftlig form, i alt som sies fra talerstolen, og i alt som vedtas i voteringen i dag, men man er altså grunnleggende uenig i alt det de andre partiene mener – dette skulle man gjort på en helt annen måte, hvis man bare hadde hatt tid! Her er det altså ikke fremmet ett eneste forslag fra SV der man prøver å nå de målene man prediker, men man skal en helt annen vei med statlig eierskap.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-02-05:
Jeg må en liten tur innom disse styringsprinsippene til Arbeiderpartiet, for jeg synes noen av dem er så velformulerte at det er synd de ikke har lært dem selv. Å respektere skillene mellom statens rolle som politikkutformer, markedsregulator og myndighetsutøver og rollen staten har som eier, er viktig for å sikre legitimitet og for å skape tillit til staten som eier. Det er faktisk ganske godt sagt. Det er litt av det vi diskuterer nå, når man skal trumfe gjennom et krav om strategi fra Stortinget til regjeringen. Prinsippene er ganske klare. Det er i styrene i selskapene man utarbeider strategier. Det har vi vedtatt. Det støtter Arbeiderpartiet opp om. Styringssignalene går fra statsråden i generalforsamling til styrene. Det er rekken. Så hvis det skal være slik som representanten Aasland sier, at vi vet ikke helt hva vi mener det skal hete, men kom med noe, si noe, gjør noe – vel, det skal ikke hete strategi fra regjeringen. Det er det styrene i bedriftene som utarbeider, og det er det profesjonelt statlig eierskap handler om. Man rydder opp i rollene og i prinsippene.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Representanten Botten og undertegnede har vært representanter i denne sal i noen år. Under den rød-grønne regjeringen var det et omfattende nedsalg med statsråd Giske som næringsminister. Da hørte vi argumentasjon som at det var nødvendig og hensiktsmessig med nedsalg av statlig eierskap. Da var det pragmatikk, nå har det blitt mer og mer ideologi. Jeg har et så enkelt spørsmål til representanten Botten: Hva er forskjellen på blå-blått nedsalg og rød-grønt nedsalg av statlig eierskap?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Aller først vil jeg si tusen takk for honnøren. Som jeg avsluttet mitt innlegg med, mener jeg at behandlingen av eierskapsmeldingen i Stortinget denne vinteren har fått til et bedre balansepunkt for hva staten skal eie, og hvordan staten skal eie det. Representanten Juliussen tar opp en viktig problemstilling: 40 pst. kjønnsbalanse og en rekrutteringsstrategi. Jeg er trygg på at en mindretallsregjering følger opp flertallet i stortingssalen. Det vet jeg at denne regjeringen vil gjøre, og dermed er det viktigste at vi får til en bedre rekruttering av begge kjønn i statlig eide selskaper.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Tusen takk også for rosen fra lederen i komiteen. Dette tror jeg hele Norge bør merke seg, når en leder av næringskomiteen mener at vi gjennom denne behandlingen har dratt denne meldingen i riktig retning. Det er slik, som både representanten Pollestad og jeg har vært inne på, at regjeringen varsler en jernbanereform. For Kristelig Folkeparti har Flytoget en viktig posisjon i kollektivtilbudet på Østlandet. Derfor mener vi det ville være uklokt å selge Flytoget før denne reformen er gjennomført. For oss er nettopp det et viktig punkt: Reformen skal ikke bare bli presentert, den skal ikke bare bli vedtatt, den skal bli gjennomført. Så viktig ser vi på Flytoget i denne store jernbanesatsingen. Derfor har vi fått flertall, med regjeringen, for dette – noe også Senterpartiet vil være med og støtte opp om. Der står saken i dag, og det er den vi nå skal avgjøre.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Det vi i dag diskuterer, er om staten skal eie Flytoget videre. Det er det et flertall for i denne sal, det er det som er viktig, og det er det denne debatten dreier seg om nå. Så kjenner representanten Knag Fylkesnes ikke bare til at Kristelig Folkeparti har tatt inn over seg at klimautfordringene er menneskeskapt: Vi mener det, og vi står for en politikk som legger til rette for mer kollektivsatsing. Det har vi gjort i de to siste budsjettene, der vi har dratt regjeringen i en grønnere retning, nettopp for å styrke togene. Når det gjelder pris på et eventuelt framtidig billettsystem: Den glasskulen tror jeg verken Knag Fylkesnes eller jeg skal se inn i og gjøre oss til dommere. Det viktigste nå er at vi øker kollektivsatsingen, at flere av oss tar toget hver eneste dag, og at vi setter bilen hjemme. Da har representantene Knag Fylkesnes og Hjemdal et ansvar for å legge til rette for et godt togtilbud. Det gjør vi i dag.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Jeg deler representanten Pollestads inngang om at det har vært en spennende og god prosess i Stortinget, som har ført fram til den innstillingen vi nå debatterer. Så sier representanten Pollestad at det er et selvstendig mål for Senterpartiet å sikre statlig eierskap. I denne innstillingen vi nå debatterer, er det vel slik at Senterpartiet ber om fullmakt – i et ganske stort omfang – til oppkjøp, kanskje opp mot 80 mrd. kr. Da er mitt spørsmål til representanten: Er det realistisk at staten noen gang vil ha mulighet til å kjøpe seg opp i et slikt stort omfang?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Takk for at statsråden kom til denne debatten, det tror jeg var lurt. Alle stiller seg bak arronderingssalget av Statskog. Spørsmålet er hva vi skal gjøre med de siste 500 000 dekarene. Jeg har lyst til å utfordre statsråden: Hvem tror statsråden skal kjøpe de siste 500 000 dekarene når arronderingssalget av 600 000 dekar til lokale skogbønder og bønder er unnagjort?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Venstre og Kristelig Folkeparti har fått honnør og ros av Arbeiderpartiet og Senterpartiet for den jobben vi har gjort i denne saken og i denne innstillingen. Det har vi takket for. Men vi har også fått beskjed om at vi har satt på bremsene. Det er noe jeg ikke kjenner meg igjen i. Det Venstre og Kristelig Folkeparti har gjort i denne saken – som vi for så vidt gjør i alle saker – er å drive med politikkutforming. Vi mener at Flytoget er et viktig element i den storstilte jernbanesatsingen som vi skal ha. Derfor vil vi beholde det. Det er politikkutforming. Vi mener at når det gjelder Kongsberg Gruppen, er det viktig å kunne regulere hvem som eier og styrer selskapet dersom det blir et nedsalg, som regjeringen ønsker. Det er politikkutforming. Så gir vi gjennom politikkutforming fullmakt til nedsalg av Telenor. Dette vil gi Telenor gode strategiske muligheter og flere ben å stå på. Det er også politikkutforming. Vi i Kristelig Folkeparti og Venstre er ikke redd for kunnskap. Derfor ønsker vi en utredning som er bestilt fra Statskog, velkommen. Vi mener at kunnskap er viktig når vi skal ta viktige strategiske valg. Men for Kristelig Folkeparti og Venstre er det helt avgjørende at folks rett til ferdsel i skog og mark og god tilgang på jakt- og fiskerettigheter skal sikres. Jeg er glad for at det er en samlet komité som understreker viktigheten av en sterk oppmerksomhet rundt dette med samfunnsansvar. Ivaretakelsen av både klima og miljø, menneskerettigheter, arbeidsrettigheter og antikorrupsjon skal være hovedlinjene for statlige selskaper. Det er det en samlet komité som understreker. Så har Venstre, Kristelig Folkeparti og dagens regjeringspartier her på Stortinget drevet med politikkutforming av det vi mener er framtidens statlige eierskap og private eierskap.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-05:
Dette er ingen ny debatt. Gjentatte ganger har det blitt tatt til orde for at det skal legges vekt på moderasjon i fastsettelsen av lederlønningene i statseide selskaper. Moderasjon er en god tilnærming, og jeg støtter regjeringens mål om at lederlønninger i statlig eide selskaper ikke skal være lønnsledende. Det er en utbredt oppfatning at lønn motiverer folk til å yte mer og gjøre det bedre, men omfattende forskning har vist at sammenhengen mellom lønn og prestasjon ikke er så enkel. Studier der man har sett på de faktiske sammenhengene mellom ledernes lønninger og bedriftenes resultater, viser at det er liten sammenheng mellom størrelse på topplederens godtgjørelse og hvordan bedriftene gjør det. Flere studier viser også at det faktisk er en negativ sammenheng mellom størrelse på godtgjørelsen og hvordan firmaet gjør det. Økt lønn kan ha en positiv effekt på utøvelse av rutinemessige arbeidsoppgaver der man selv har full kontroll over resultatet, men ingen kan definere en topplederstilling som kjedelig eller rutinemessig når det gjelder arbeidsoppgaver. I slike stillinger kreves indre motivasjon, og mye forskning tyder på at motivasjonen faktisk blir lavere når man styrker de økonomiske incentivene. Lønn er ikke bare lønn. I tillegg til vanlige, månedlige overføringer til lønnskontoen til topplederne, har det blitt mer og mer vanlig med lukrative pensjonsavtaler og opsjonsavtaler. Opsjonsavtaler høres ganske greit ut, fordi man kobler det opp til hvordan selskapet går, men problemet er at opsjonsavtaler kan føre til at lederne blir nærsynte og tar beslutninger som i all hovedsak gir kortsiktige gevinster, men på lang sikt gir utfordringer for selskapene de styrer. I verste fall kan dette motivere lederne til å ta beslutninger som er i grenseland eller over grensen når det gjelder etiske grenser, for å sikre størst mulig utbytte av opsjonsavtalen. Vi skal ikke så mange år tilbake før vi hadde store, dårlige saker om dette i USA og vi så begynnelsen på finanskrisen. I forbindelse med forrige eierskapsmelding ble dette strammet ytterligere inn i retningslinjene for lederlønninger. Dette ble gjort for å sikre en bedre oppnåelse av målet om å bidra til moderasjon, rimelighet og transparens på ledernes lønnsvilkår. Samtidig har utviklingen i lederlønninger i statlig eide selskaper fremdeles ikke vært i tråd med målet om moderasjon. Kristelig Folkeparti er tilfreds med at regjeringen vil legge fram sine retningslinjer for lederlønn for Stortinget. Det ser jeg på som en god anledning til å finne verktøy for å sikre at lønnsfastsettelse i statlig eide selskaper bedre kan oppfylle målet om moderasjon i ledernes lønnsvilkår.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Det har vært brukt ord som «å selge Norge» om arronderingssalget av Statskog. Nå viser det seg at ca. 80 pst. av de skogeiendommene som Statskog har solgt, er til lokale kjøpere og kommuner. Mener Arbeiderpartiet at å selge skog til kommuner og lokale bønder er «å selge Norge»? Eller er det å styrke lokalt næringsliv?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Det ble sagt fra talerstolen her: Vi vil ikke ha noe salg av Statskog. Nei, vi skal ikke privatisere og selge hele Statskog. Det er det ingen som har sagt, og det er ingen som har planer om det. Men derimot skal vi selge ut noen drivverdige skogeiendommer, slik at lokale skogeiere får muligheten til å utvikle driften sin. Det har også Arbeiderpartiet sagt tidligere. Representanten Christoffersen sa at nedsalg i Statskog er dårlig nytt for Buskerud. Pussig, for nettopp nedsalg i Statskog og salg av skogeiendommer er positivt nytt for skogeiere og bønder i Hedmark og Oppland, som får mulighet til å utvide eiendommen sin, utvikle eiendommen sin på en god måte og drive mer effektivt og rasjonelt. En skogeier i Gudbrandsdalen som tidligere hadde 2 300 dekar med skog, og som fikk kjøpt 5 800 dekar fra Statskog, er kjempefornøyd. Nå kan jeg drive rasjonelt og mer effektivt, nå kan jeg satse på skogen min, sier han. Dette må være utrolig positivt for næringslivet og for utviklingen av lokalt næringsliv. Jeg blir litt forundret over den retorikken og de anklagene som kommer fra bl.a. Arbeiderpartiet når det gjelder dette. Nå sier Omland at hvis større eiendommer skal selges, må prosessen stoppes. Det blir også sagt at arronderingssalget er over. Men det har blitt sagt tidligere at det skal selges ut ca. 600 000 dekar. Så langt er det solgt 148 eiendommer på til sammen 273 dekar. Da kan da ikke arronderingssalget være over ennå. Det er fortsatt mange skogeiere rundt omkring i dette landet som kan få kjøpt mer skog, som kan få lov til å utvikle eiendommene sine, og som kan være med og bidra til inntjening lokalt og for lokalt næringsliv. Dette håper jeg kan fortsette, og jeg håper at de skogeierne som står på venteliste, og som ønsker å fortsette å drive på en god måte, skal få muligheten til det uten at noen skal kunne stoppe det på noen måte, slik som Arbeiderpartiet her ønsker. Vi ønsker gjennom salg av Statskog å legge til rette for lokalt næringsliv og lokale skogbrukere. Så håper jeg at de kan få fortsette med det i framtiden, og at de kan utvikle dette på en god måte.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Det var to spørsmål – eller i hvert fall en påstand og et spørsmål. Til det første: Det er i hvert fall ukjent for meg at denne regjeringen har oppnevnt egne folk, og at de som sitter i styre og stell, ikke er kvalifisert, hvis det var det representanten hintet til. Så til Kongsberg Gruppen: Det har for så vidt vært en stor debatt i media, og ikke minst i vårt eget parti, Fremskrittspartiet. Vi tar med våre egne partilag og fylkeslag, og ikke minst har vi hatt en omfattende behandling i vår egen stortingsgruppe, hvor faktisk en av våre egne også tok til orde for at vi før et salg eller et partnerskap med hensyn til Kongsberg Gruppen selvfølgelig må ta hensyn til lovgivning. Og selvfølgelig, det viktigste er hva som vil være det beste for Kongsberg Gruppen i forhold til å få en strategisk partner.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Ja, følelser er selvfølgelig tillatt i det offentlige rom og er for så vidt også ofte veldig bra. Følelser er viktig, men ikke hvis de baserer seg på feilaktig informasjon, konstruerte fiendebilder eller faktafeil, som fører til omskrivninger, og så blir det en debatt på feil premisser. Da blir det feil. Om det er noen fordeler ved statlig eierskap: Ja, noen ganger er det det. Ut fra media og sosiale medier får man inntrykk av at denne regjeringen, eller stortingsflertallet, kommer til å selge alt, rubbel og bit, av børsnoterte selskaper der staten har en eierandel, eller helstatlige. Men det er fortsatt langt over 30 pst. på Oslo Børs som kommer til å være statlig eid, og fortsatt en del helstatlige selskaper. Som svar på spørsmålet: Selvfølgelig finnes det tilfeller hvor det er positivt.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Jeg har vanskelig for å forstå at man i meldingen har sagt at det er dårlig kompetanse, men i selskaper som er børsnotert, og som opererer i et internasjonalt marked, tror jeg det i mange tilfeller er slik at det finnes en potensiell partner der ute, kanskje også forhåpentligvis i Norge, i private selskaper, som har bedre kompetanse enn – om det så er byråkrater eller statlig ansatte. Både forskning og historien viser jo at innovative løsninger skjer som oftest i private selskaper, ikke i statlige selskaper.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2015-02-05:
Jeg lurer på om representanten kan fortelle meg om Senterpartiet på noe tidspunkt har angret på at man solgte seg ut. Det har de siste 10–15–20 årene vært nedsalg. Et av de største nedsalgene har kanskje vært Televerket, nå Telenor. Angrer man på at man f.eks. solgte seg ned der, eller er det andre selskaper hvor man angrer og kanskje vurderer å kjøpe seg opp igjen? Min påstand vil være at i de aller fleste tilfellene har det faktisk vært suksesshistorier. Kan Senterpartiets representant gi noe svar på det?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Representanten Rytman var så vidt inne på regjeringa si eigarskapsmelding, men var vel mest oppteken av SMS-meldingar og nachspiel, og han gløymde heilt å seia at denne regjeringa har gjort som alle andre regjeringar ved å putta inn sine folk i statlege råd og utval. Eg vil halda meg til eigarskapsmeldinga, og Arbeidarpartiet er veldig undrande til at regjeringa ber om fullmakt til å selja seg ned i f.eks. Kongsberg Gruppen og sleppa inn nye eigarar utan at ein har vurdert dei strategiske sidene i eit selskap som representerer viktig forsvarsteknologi. Det kom fram under høyringa at det vil vera svært uheldig dersom f.eks. ein alliert får kontroll over større eigarpostar, og det kom òg fram at andre land har lovgjeving som regulerer eigarskapskonstellasjonar i selskap med strategisk interesse for forsvarsindustrien. Kva er grunngjevinga til representanten Rytman for at regjeringa ikkje vil vera med på å greia ut om ei slik regulering i Noreg?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-02-05:
Maktspreiing og eigarmangfald ved nedsal betyr vel truleg at ein slepp mange nye, private aktørar til. Det er litt usikkert etter å ha høyrt replikkordskiftet her i stad, om regjeringa meiner at Telenor treng nye industrielle partnarar, men kvifor ein går bort frå ein langsiktig og tolmodig eigar som staten er, er uforståeleg for folk flest, og derav òg mange reaksjonar. Kva for industrielle fordelar vil det gje Telenor å få inn mange nye småaksjonærar, eventuelt utanlandske fond, i staden for staten? Det er spørsmål nr. 1. Spørsmål nr. 2 er: Korleis vil regjeringa sikra at dei nye eigarane er langsiktige?