Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-18:
Hvert femte år sender paven ut et hyrdebrev om hvordan rettskafne katolikker bør leve sine liv. I dag har han sendt ut et slikt brev, der han visstnok oppfordrer til en etisk og økonomisk revolusjon for å forhindre katastrofale klimaendringer. Sånne hyrdebrev har historisk sett hatt stor betydning. Mange mener f.eks. at et hyrdebrev om å forbedre arbeidernes sosiale kår på 1800-tallet satte fart i kampen for bedre vilkår og rettigheter. Og mens 1800- og 1900-tallet åpenbart sto i arbeiderbevegelsens tegn, er det overordnede politiske perspektivet i vårt århundre nødvendigheten av å tilpasse menneskelig virksomhet til tålegrensene for jordas livsmiljø. Jeg antar at få representanter bruker pavens hyrdebrev som politisk rettesnor, men det er allikevel ironisk at Stortinget akkurat i dag gir klarsignal om å bidra med ytterligere 900 millioner tonn CO2, ca. 18 ganger Norges årlige utslipp, fra Johan Sverdrup-feltet til global oppvarming. Dette er et felt som skal produsere til langt utpå 2070-tallet, og dette gjør vi altså samtidig som at vi snakker stadig mer om at Norge skal være et lavutslippssamfunn og karbonnøytralt i 2050. Miljøpartiet De Grønne har for lengst gjort det klart at vi vil stemme imot planen for utbygging og drift av Johan Sverdrup-feltet. Men et stort flertall på Stortinget nekter fortsatt å lee på en lillefinger for å begrense Norges suverent største klimapåvirkning, nemlig olje- og gassutvinningen. Beslutningsprosessen i oljesaker er kjemisk fri for muligheter til å vurdere klimakonsekvenser. Alle beslutninger er gjort, og alle investeringer er låst når Stortinget til slutt i dag har en liksomdebatt om ja eller nei til åpning. Når det nå en gang vedtas at Sverdrup skal bygges ut, støtter Miljøpartiet De Grønne vedtaket om at feltet skal elektrifiseres. Det er bedre enn ingenting, og det bidrar til en riktig retning i norsk energiutvikling. Men elektrifisering kutter 1–2 pst. av de klimagassutslippene som Sverdrup vil produsere, og det er nærmest provoserende å høre den ene representanten etter den andre framstille dette tiltaket som et stort og avgjørende bidrag for at Johan Sverdrup-feltet ikke skal bli et klimaproblem. Vi vet, som flere har vært inne på, at avhengig av hvem man spør, må 70–90 pst. av jordas gjenværende fossile ressurser bli liggende i bakken hvis vi skal ha en viss sjanse til å nøye oss med to graders global oppvarming. Dagens vedtak forutsetter at noen andre tar dette ansvaret, og disse andre er i veldig stor grad – hvis ikke utelukkende – land som det vil være mye dyrere for å ta dette ansvaret, enn det vil være for Norge. Sverdrup-prosjektet sveiser dessuten norsk økonomi og norsk næringsliv fast til fossilalderen i enda flere tiår. Sverdrup vil båndlegge svære ressurser, store teknologimiljøer og titusenvis av høykompetente mennesker som burde vært kastet inn i utviklingen av Norges grønne næringsliv nå. Beslutningen om Sverdrup-feltet er ikke sammenlignbar med beslutningen om Ekofiskfeltet. Det var en beslutning vi vant på. Beslutningen om Sverdrup-feltet er en beslutning vi kommer til å tape på historisk. De Grønne kommer i dag, i tillegg til å stemme imot selve utbyggingen, til å foreslå at klimagassutslipp fra både produksjon og forbrenning av petroleum nå blir en del av de framtidige planene for utbygginger på norsk sokkel. Vi foreslår også at kraft fra havbasert fornybar energi skal kunne kobles til områdeløsningen, og vi er ganske overrasket over at dette forslaget ikke har fått bredere tilslutning, for én av de gode sidene ved elektrifisering av Sverdrup er jo nettopp at det nå omsider etableres en infrastruktur som åpner helt nye muligheter for utvikling av flytende havvind. Stortinget har liggende til behandling et annet forslag fra MDG om en seriøs havvindsatsing. Hvis det er en reell interesse for å overføre kompetanse og teknologi fra petroleumsnæringen til framtidsnæringer, som det snakkes så mye om, er vi nødt til å bruke denne typen muligheter. Sammen med andre partier fremmer vi også forslag om at det ved utbygginger skal gjennomføres en grundig analyse av klimarisiko, og at også elektrifisering av Gudrun-feltet og Sleipner-feltet utredes. Å åpne Johan Sverdrup-feltet er et vedtak på tvers av alle klimamål, i strid med en rettferdig fordeling av verdens gjenværende karbonbudsjett, og det er en utsettelse av det grønne skiftet i norsk næringsliv. Jeg håper at det neste store industrivedtaket Stortinget gjør, blir mer framtidsrettet enn dette.