trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg ser gjerne nærmere på den problemstillingen som Kvassheim tar opp. Jeg oppfatter også at det er to måter å tilnærme seg dette på. Den ene er å heve grensene, hvilket det finnes ganske mange motforestillinger mot i forhold til selvstendig næringsdrivende, med andre ord å se på de grenseflatene som gjelder, og om de er reelle i forhold til å konkurrere når det gjelder privat næringsvirksomhet. Det skal jeg se nærmere på.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Saken som det refereres til i spørsmålet, er en straffesak. Håndteringen av denne hører inn under politiets og påtalemyndighetens ansvarsområde. Jeg kan i det videre svaret ikke komme inn på denne konkrete saken. Bokettersyn og regnskapskontroll er en viktig del av skatteetatens kontrollvirksomhet. Denne typen kontroller kan ha ulik karakter. Skatteetaten benytter seg av både kontroller hvor de som skal kontrolleres, er varslet om dette på forhånd, og kontroller som skjer uten varsling. Videre kan kontrollene være av en slik art at hele virksomhetens regnskaper og dokumenter gjennomgås, mens andre ganger kontrolleres bare deler av virksomheten. Skatteetatens kontrollvirksomhet reguleres av strenge taushetspliktbestemmelser. Ansatte i skatteetaten plikter å hindre at uvedkommende får adgang til opplysninger om noens formues- eller inntektsforhold eller andre økonomiske, bedriftsmessige eller personlige forhold. Dette legger sterke begrensninger på skatteetatens adgang til å informere presse eller andre om bokettersyn i bestemte virksomheter. Ulike informasjonstiltak er av betydning for å få skattyterne til å følge skatte- og avgiftsregelverket. Erfaringer viser imidlertid at informasjon og kunnskap om hvilke plikter man har, ikke er tilstrekkelig for mange skattytere når det gjelder å følge regelverket. Skatteetatens kontrollvirksomhet er viktig for å sikre etterlevelsen. Det er klart at skatteetaten ikke har ressurser til hele tiden å kontrollere alle som driver virksomhet. Et viktig element ved etatens kontrollarbeid vil derfor være å gi generell anonymisert informasjon om de kontroller som er foretatt, eventuelt skal gjennomføres. Dette bidrar til at risikoen for å bli oppdaget blir bedre kjent. Å bruke media til slik generell informasjon er både nødvendig og legitimt. Det er imidlertid viktig at skatteetatens informasjonsvirksomhet, med formål å arbeide preventivt, ikke går utover de rammer som gjelder for taushetsplikt om de enkelte skattyterne. Etaten skal ikke drive med forhåndsvarsling til media om tiltak overfor navngitte bedrifter og gjør det heller ikke, etter det Finansdepartementet kjenner til. Når det gjelder å øke den opplevde oppdagelsesrisikoen, er det også av betydning at media informerer om skattytere som er dømt for alvorlige skatte- og avgiftsunndragelser. Hvilken adgang det er til å gi opplysninger om straffeforfølging/domfellelse, er regulert i regelverket som gjelder for politi- og påtalemyndighetene og domstolene. At skatteetaten av og til bistår politiet i en straffesak som av ulike grunner blir slått opp i media, innebærer ikke at etaten er kilde for oppslagene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg mener at mitt svar er slik å forstå at det holdes en veldig høy standard fra skatteetatens side når det gjelder offentliggjøring, anonymisering og vern av skattyternes rettigheter i forbindelse med kontroller. Den understrekingen som jeg også gir av hvordan man går fram, at man ikke tipser mediene i denne typen saker, og at det er to helt forskjellige regimer før og mens man gjør undersøkelser, og etter at dom er falt, tilsier at skatteetaten har en veldig høy oppmerksomhet rundt disse sakene Den saken som er utgangspunktet for Flåttens spørsmål, hører altså inn under politi- og påtalemyndighetenes håndtering.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Representanten Flåtten har jo nå gjort sitt til at det kan kringkastes utover det ganske land hva slags rettigheter som skattebetalerne har, hva de kan forvente seg av behandling når det gjelder anonymisering, og hvordan skatteetaten går fram i forbindelse med kontrollvirksomhet. Mitt inntrykk er at folk er godt kjent med hva slags rettigheter de har, og at det ikke er mange eksempler – om noen – på at skatteetaten har brutt dem. Jeg mener at skatteetaten holder en høy standard i disse spørsmålene. Vi skal gå balansegangen mellom å respektere den enkelte skattyter samtidig som vi informerer om de kontrollene som vi vet at det er helt nødvendig å foreta, for at folk flest og bedriftene skal rette seg etter det som er regelverket, og oppdagelsesrisikoen er en viktig del i seg sjøl. Men dette gjøres altså ved å ta hensyn til de enkelte skattyterne og ikke ved å henge ut enkelte av dem.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Behov for arbeidskraft i privat sektor burde være en kjærkommen mulighet til å foreta strukturendringer i offentlig forvaltning. Venstresiden oppfattet vekst i offentlig sektor som et middel til å bøte på arbeidsledighet på 1960-, 1970- og 1980-tallet. I dag er problemstillingen motsatt. Hvorfor velger ikke Regjeringen da å redusere antall ansatte i offentlig administrasjon og byråkrati, slik at man kan frigjøre arbeidskraft som privat sektor trenger, og som vil medføre en verdiskaping? Det kan jo være at privat sektor kan gjøre ting bedre, og kanskje det er ting offentlig sektor overhodet ikke burde gjøre. Konsekvensen av dagens politikk er jo at stadig færre sysselsatte i privat sektor må finansiere stadig flere ansatte i offentlig sektor. Vil Regjeringen foreta seg noe med dette? Budsjettet som er fremlagt, viser nemlig at det blir stadig flere ansatte i offentlig byråkrati og administrasjon.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
«Flere skoler i Oslo har i den senere tiden rapportert om alvorlige voldsepisoder som har funnet sted i skolens nærmiljø. Slike hendelser har særlig funnet sted rett etter skoleslutt, eller når elever har beveget seg utenfor skolens område. De som står bak dette, er under den kriminelle lavalder og nesten utelukkende ungdomsgjenger med innvandrerbakgrunn. Både skoler og politi er fortvilet, men de står uten sanksjonsmuligheter. Hvilke tiltak vil statsråden iverksette for å stoppe denne utviklingen?»
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg takker statsråden for svaret. Han sa han kunne ha holdt på lenge. Jeg synes han holdt på ganske lenge. Han snakket mye om forebygging. Det har også tidligere regjeringer gjort. Poenget er at mitt spørsmål går ikke på hva som skal skje med neste generasjon, men med den generasjon som faktisk lever nå, de som trakasserer og utøver vold og hærverk på skolen og mot elever, frastjeler folk mobiltelefoner, raner osv. De tilfellene jeg tar opp, gjelder bl.a. Majorstuen skole og Fagerborg skole, men også andre skoler i det området av byen akkurat nå – sikkert også andre steder i byen. Jeg har selv hatt møte med politiet på Majorstuen, og de etterlyser konkrete tiltak, f.eks. å kunne ransake 14-åringer uten foreldrenes samtykke, patruljering ved skoleslutt – de har faktisk ikke penger til å gjøre det – oppholdsforbud for disse gjengene ved gjentatte overtredelser. De ønsker jevnlige møter mellom politi, barnevern og skole, og at dette initieres i samarbeid mellom stat og kommune, slik at vi får dette til å fungere. Det er konkrete tiltak som de ikke har i dag, men som de ønsker å få til, og som statsråden ikke var inne på. I tillegg ønsker de politiposter utplassert, slik at de kan rykke ut raskt når det skjer noe.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Fokuset må være på dem som lider under dette, ikke på dem som faktisk begår disse handlingene. I Sverige har man opprettet ungdomsanstalter for dem som faller mellom barnevern og mulig fengselsstraff. Er det noe også statsråden ønsker å se nærmere på, slik at vi kan få noen vekk fra de steder der de begår disse forbrytelsene, som jeg vil kalle det, og putte dem i ungdomsanstalter, slik at de kommer seg vekk fra det miljøet hvor de tydeligvis ikke har godt av å være? Det er viktig at samfunnet står helhjertet bak dem som plages, og ikke bak dem som plager. Jeg har jo selv gått på skole i Oslo, og da jeg gikk på skolen, fantes det i det hele tatt ikke gjenger som reiste rundt på denne måten og plaget medelever på andre skoler – det er tydelig at innvandring har fått negative konsekvenser. Er statsråden enig i at innvandringen har hatt negative konsekvenser? Og er statsråden enig i at dette er prisen vi må betale for den storstilte innvandringen vi har hatt, særlig til Oslo, de siste årene?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Me er verkeleg bekymra, for me ser kimen av dårlegare vilkår for frivillig sektor, og me treng frivillig sektor. Me treng denne floraen av både frivillige aktørar, private bedrifter og offentlege verksemder. Dette treng me òg i næringslivet, for omtrent to av tre norske bedrifter er familiebedrifter. Dei står for ca. 40 pst. av den samla verdiskapinga. Men denne floraen kan lett forvitra, for mange av desse bedriftene står framfor eit generasjonsskifte, og det er for mange ei økonomisk kneik å koma over. Dette er kvardagsbedrifter som ikkje badar i luksus. Kristeleg Folkeparti har i lang tid arbeidd for fritaking av arveavgift ved generasjonsskifte i familiebedrifter viss neste generasjon driv i minst ti år. Det er òg sett fram eit Dokument nr. 8-forslag om dette. Mitt spørsmål til finansministeren, viss ho eit augneblikk legg retorikken til sides, er: Kan dette vera eit nøkternt, treffsikkert og praktisk utgangspunkt for å løysa ei krevjande utfordring, ei utfording som òg er beskriven i Soria Moria-erklæringa?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Lat meg innleiingsvis seia at eg er takksam for at statsråd Solheim ville svara på spørsmålet i utanriksministeren sitt fråvær. Dette er faktisk eit spørsmål det hastar med å få avklart. Spørsmålet lyder slik: «Fleire norske organisasjonar samlar inn klede og medisinsk utstyr som så vert sendt inn i Russland. Hjelpa er viktig, og vert sett stor pris på. Mykje av transporten går via Finland. No har Finland teke til med å krevja toll når ein norsk trailer med hjelpesendingar kryssar grensa. Dermed kan heile dette viktige hjelpearbeidet stansa opp. Kva vil utanriksministeren gjera for å hindra at dette viktige hjelpearbeidet ufrivillig vert stansa?»
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Dette var veldig godt å høyra. Eg set pris på ein slik uformell tone, for det er jo på den måten slike saker må løysast. Eg kan berre bekrefte at sjølv om situasjonen er betre i Russland, er det eit veldig stort behov for desse hjelpesendingane. Det er stor etterspørsel, så presset frå Russland for å få tak i sendingane er veldig stort. Eg kjenner til at det er ein konvensjon mellom Finland og Noreg om tollfridom for hjelpesendingar. Dette har dei hjelpeorganisasjonane som kryssar grensa, òg sagt til tollmyndigheitene, men dei er på ein måte ikkje villige til å ta omsyn til det. Så dersom dette kan verta skjerpa inn, er det veldig bra. Hjelpesendingane har gått føre seg ei stund, og det er litt av eit apparat som er etablert. Det er transittlager i Finland, det er i samarbeid med finsk diakoni osv., så dette er eit apparat som fungerer. Eg er veldig glad for dei positive signala som er gjevne her, slik at me kan satsa på at dette finn si løysing på ein god måte.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Det er alltid litt farleg å takka med atterhald, men eg vågar nesten å gjera meg til talsmann for hjelpeorganisasjonane her. Dersom dette kan løysa seg slik, vil eg takka på vegner av hjelpeorganisasjonane, for dette er eldsjeler som verkeleg brukar tid og krefter på noko som dei trur på og brenn for. Når dei kan få kjenna ein slik velvilje og ei slik hjelp frå myndigheitene, er det klårt at det er med og gjev ein utruleg inspirasjon i det arbeidet dei gjer. Det er litt unaturleg, men med visse atterhald vil eg få takka statsråden for den imøtekomande haldninga.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-21:
Finansministeren er også leder i Sosialistisk Venstreparti, og kommer til Stortinget som finansminister og blir møtt av en borgerlig opposisjon som beskylder henne for å statliggjøre Norge. Staten overtar flere produksjonsmidler, fellesskap blir stat, det blir mindre frivillige og private fellesskap, osv. Svarene er ikke veldig klare. Dette undrer meg: Hvorfor skinner ikke finansministeren og SVs leder som en sol, retter ryggen og sier: Jeg lykkes med å sosialisere Norge sakte, men sikkert. Hvorfor gjør ikke finansministeren og SVs leder det?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-21:
Vi får ta klimaforhandlingene når den tid kommer. Jeg mener jo at det er forurenser betaler-prinsippet som bærer disse kravene. Siden dette også er litt miljø- og klimahistorie, husker jeg godt tilbake til midt på 1990-tallet da daværende representant Solheim og jeg gikk rundt og var meget sinte – for å si det slik – på Naturkrafts planer bl.a. om å bygge Kårstø. Jeg husker at daværende leder Auke Lont var en kar vi iallfall i den sammenhengen ikke likte så veldig godt. Han sier i dag om dette: «I min periode fra 1994-1997 stod jeg for at den som forurenser, skal betale. Ut fra det må en forurenser kjøpe kvoter. Jeg så det heller ikke som noe problem. Lønnsomheten går ned, men strømprisene ville gått opp fordi kullkraftverkene måtte kjøpe enda mer kvoter.» Selv om de betaler for disse kvotene, vil det også være slik at konkurrentene deres betaler enda mer for kvotene. Jeg vet helt sikkert at statsråden slåss alt han kan for dette miljøstandpunktet internt i Regjeringen. Men så må han vise noen prosedyresvar her i dag. Så mitt spørsmål er ganske enkelt: Trenger jeg å ønske statsråden lykke til?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-21:
Takk! Jeg trenger ikke mer, president.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-21:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren. Regjeringen hadde strategikonferanse i går, og konkluderte med at miljøtrusselen er mye mer åpenbar og omfattende enn den framstod som da Soria Moria-erklæringen ble laget for to år siden. Regjeringen har derfor konkludert med at det er bruk for en mer offensiv klimapolitikk. Det er synd at ikke den strategikonferansen ble holdt før en laget klimameldingen, men jeg håper at erkjennelsen av at det er behov for en mer offensiv klimapolitikk, vil gi seg utslag når vi skal forhandle om et klimaforlik på Stortinget. Da Soria Moria-erklæringen ble laget for to år siden, feiret SV som en stor seier at det står der at gasskraftverket på Kårstø skal renses i 2009. Nå vet vi at det løftet ikke vil bli holdt. Det er høyst uklart når gasskraftverket på Kårstø vil bli renset – imens står det for et årlig utslipp på 1,2 millioner tonn CO2. Regjeringen skal nå ta stilling til hvem som skal betale for disse utslippene, for noen må betale. Det er fornuftig, for gjennom å sette en pris på utslippene gjør en det også mer lønnsomt å rense. SV og Venstre har vært tilhengere av og samarbeidet for å styrke forurenser betaler-prinsippet. Og mitt spørsmål til bistandsministeren er: Kan han garantere og forsikre Stortinget om at når en nå skal legge rammevilkårene for gasskraftverket på Kårstø, som øker de årlige utslippene av CO2 i Norge med 2 pst., vil Regjeringen legge til grunn forurenser betaler-prinsippet?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-21:
Det vi trenger i klimaarbeidet, er mindre historiefortelling og mer politisk handling. Men statsråden tar feil når han klistrer Venstre til Kårstø-anlegget. Venstre var med i en regjering som gikk av fordi en ikke ville bygge gasskraftverk på Kårstø. Det ble initiert av Stoltenberg I-regjeringen, altså statsrådens sjef, i hans nye regjering. Så til det som var hovedspørsmålet mitt, som statsråden ikke kommenterer, nemlig om han kan garantere at forurenser betaler-prinsippet skal legges til grunn for utslippene på Kårstø-anlegget. Statsminister Stoltenberg sa til Kanal 24 at gasskraftverkene skal betale for hvert gram CO2 de slipper ut. Jeg hadde forventet at en statsråd fra SV var like tydelig og kunne konkludere på samme måte i Stortinget. Kan vi risikere at den første store beslutningen som den nye miljøvernministeren tar, er å gi gasskraftverket på Kårstø gratis utslipp, og at staten tar regningen, i motsetning til det man gjør for mye annen industri?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-21:
Jeg har følgende spørsmål til finansministeren: «I skatteloven settes grensen for skatteplikt til en inntekt på 140 000 kr for veldedige og allmennyttige institusjoner og organisasjoner. Dette beløpet har stått uendret i en årrekke, slik at den reelle verdien av skattefritaket for inntekter under denne beløpsgrensen gradvis er redusert. Vil statsråden medvirke til at denne beløpsgrensen justeres opp, slik at det eksempelvis blir rom for økt dugnadsarbeid innen organisasjonslivet uten at det utløser skatteplikt?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Jeg har ingen problemer med å forstå at en må ha en avgrensning i forhold til konkurrerende næringsvirksomhet. Når denne saken er reist, er det fordi et idrettslag i Rogaland fikk skatteplikt fordi en stod vakt på en parkeringsplass ved Vikings hjemmekamper. Det er ikke konkurranse med næringsvirksomhet. Mitt tilleggsspørsmål til statsråden er: Vil hun gå gjennom lovverket for å se om en kan skape en større åpning for den type inntekter, uten at det går utover det som er hensikten med denne grensen, nemlig å skjerme konkurranse med næringsvirksomhet? Så er jeg glad for at statsråden viser til det som er gjort når det gjelder arbeidsgiveravgift. Det var nemlig et forslag fra meg på vegne av Venstre der vi fikk klar tilbakemelding fra finansministeriet om at det var et dårlig forslag, for det ville undergrave grunnlaget for skattereformen og burde derfor avvises. Derfor er det kjempepositivt at Regjeringen så på egen kjøl kommer med dette i påfølgende statsbudsjett. Kan vi vente en lignende positiv nyhet når det gjelder det forslaget jeg i dag indikerer?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-11-21:
Jeg takker for tilleggssvaret. Det som er min bekymring, er at det utvikler seg en type inntektsgivende arbeid i frivillig sektor som rammes av denne bestemmelsen, som ikke var tiltenkt å bli rammet av den. For meg er det da to måter å tilnærme seg det på. En måte er å klargjøre bestemmelsen, slik mange ligningskontorer har sagt det er behov for, fordi den tolkes ulikt fra kommune til kommune. Det er ingen god situasjon. Jeg håper jeg kan oppfatte finansministerens svar slik at hun vil gå gjennom loven på bakgrunn av de eksemplene som har vært, for å se om det er rom for å gjøre justeringer som gjør at det som er utilsiktet, ikke blir rammet av denne bestemmelsen.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
La oss nå først ikke glemme at det denne regjeringen gjør når det gjelder Kårstø, er å rydde opp i de problemer som er skapt av en tidligere regjering hvor hr. Kvassheim hadde meget gode kontakter – for å si det på den måten. Vi vil sende ut et høringsnotat om kvotereserven i nær framtid, i løpet av meget, meget kort tid, men jeg kan ikke forskuttere nå hva det vil innebære. Når det gjelder det litt større bildet, er det riktig, etter min oppfatning, at vi gikk inn i en miljøpause hvor alle partier i bunn og grunn sov – jeg mener Fremskrittspartiet sov fullstendig, noen partier var slumrende, og SV og Venstre var vel de mest våkne. Alle partier var inne i en lang pause hvor altfor lite skjedde, fra Gro-epoken tidlig på 1990-tallet, utover 1990-tallet og fram til denne regjeringen overtok. Selv Soria Moria-erklæringen var ikke tøff nok på dette punktet. Det har kommet en masse ny erkjennelse nå, videre. Den erkjennelsen lå til grunn for klimameldingen, men det er kommet ny erkjennelse også etter klimameldingen, senest denne uken, da FNs klimapanel la fram sin sluttstatusrapport. På basis av dette har vi en absolutt åpen holdning til en dialog med opposisjonen i Stortinget. Den dialogen kan ikke være på basis av at vi har rett i alt og opposisjonen tar feil i alt. Det må være en dialog på basis av gi og ta. Men selv når klimaforlik forhåpentlig er etablert, betyr ikke det sluttstreken for dette. Klimaspørsmålet er nå etablert som den internasjonale hovedsak de nærmeste årene, som en svær sak i norsk politikk. Det vil komme masse ny forskning og kunnskap også i årene som kommer. Dette er noe som må skje fortløpende, rullerende og forbedret på basis av den stadig nye kunnskapen som kommer inn.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Det vi arbeider med her, er å finne en overgangsordning for hvordan et gasskraftverk, som både representanten Kvassheim og jeg har vært skeptisk til hele tiden, skal innpasses i et nytt og, tror jeg, mye tøffere kvotesystem i årene framover. Hvorvidt det er gratiskvoter eller man kjøper disse kvotene, er ikke det avgjørende spørsmålet sett fra en miljøsynsvinkel, i og med at det uansett er en sterk tilskyndelse til å redusere. Kvotene kan jo omsettes på en børs og gi inntekt. Men la nå det spørsmålet ligge. Vi skal legge fram en høringsuttalelse om dette i nær framtid. Da blir det rik anledning til å diskutere det. Så er jeg enig med representanten Kvassheim i at vi nå må få diskusjonen over på hva vi gjør framover. Det må være på basis av den nye synteserapporten fra klimapanelet, som gir – hva skal man si – den autoritative, vitenskapelige, internasjonale oppsummering av hva som er status. Det bør være en vekker for storting, for regjering, for det norske sivile samfunn, for Kirken – for alle.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg kan bare gjenta det jeg sa i svaret til Gunnar Kvassheim, at vi vil sende ut på høring et forslag til presisering av klimakvoteloven på dette punkt i meget nær framtid. Da vil vi kunne ta den debatten. Vi kan ikke ta debatten før dette har vært ute på høring.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Som representanten sikkert forstår, er det ikke mulig for meg å gi en eksakt dato for når dette vil skje, men målsettingene som er gitt av Regjeringen på dette området, er meget klare, og vi vil ha absolutt fullt trykk for å nå dem. Hvis representanten tillater en kommentar til forurenser betaler-prinsippet: Problemet med det notatet som opposisjonen leverte til Regjeringen for bare noen få uker siden, var at det ikke var spor av forurenser betaler-prinsippet i notatets 61 punkter. Jeg tror at en viktig del av dialogen om klimameldingen i Stortinget må være at vi i større grad får det slik at de som forurenser, betaler for å rydde opp i forurensingene. Det er en rekke områder der det vil være potensial for den diskusjonen i debatten mellom opposisjon og regjering om et klimaforlik. Vi kan ikke bare pøse ut penger til alle gode formål, heller ikke til miljøområdet, selv om det ligger mitt hjerte nær å gi mye til alt riktig når det gjelder miljø. Vi må også ha penger inn igjen, og da er det rimelig at forurenser betaler for oppryddingskostnadene.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Ja!
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg ønsker alltid at Stortinget skal ønske meg lykke til i de miljøstridene jeg tar. Det er bare gledelig. La meg legge til: Selv om Sponheim godt forstår at jeg ikke har noe mer å si om kvotereserven akkurat nå, er det én ting vi kan være stolte av i fellesskap, og det er den kampen vi i mange år førte mot gasskraftverk. Vi ville ha vært i en mye bedre situasjon hvis dette ikke hadde skjedd. Jeg er stolt av de leirene jeg deltok på i Naturvernforbundets og Natur og Ungdoms regi. Sponheim kan være stolt av en del av de standpunkt som ble tatt av Bondevik I-regjeringen på dette området. Vi ville ha vært i en bedre situasjon hvis dette ikke hadde skjedd. Nå har det skjedd. Det vi nå står overfor, er å finne et nasjonalt kompromiss om hvordan vi løser den umiddelbare situasjonen her og nå. Men det avgjørende er at vi etter 2012 kommer inn i et langsiktig, forpliktende, internasjonalt kvotesystem der prinsippet må være at den som forurenser, betaler, og at det etter den tid ikke er unntak og overgangsordninger.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Hvis Solvik- Olsen skulle holde et innlegg for å begrunne hvorfor Fremskrittspartiet ikke er en aktuell partner i det forhåpentlige klimaforliket, så kan han holde akkurat det innlegget som ble holdt her nå. Det er å finne den ene begrunnelsen etter den andre for hvorfor man ikke bør gjøre noe på dette området, og det stikk motsatte av hva Kvassheim og Sponheim tidligere anbefalte at vi skulle gjøre. Det er ikke mulig å føre klimaforhandlinger med noen som resolutt vil gjøre klimaet verre og går imot ethvert fornuftig tiltak i praksis på dette området, og med en borgerlig opposisjon av Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre som har kommet med en del konstruktive forslag til hvordan vi kan utvikle politikken på dette området. Det er ikke mulig å tilfredsstille begge disse, og vi ønsker en dialog nettopp med den konstruktive borgerlige opposisjonen, ikke med Fremskrittspartiet. Så toucher representanten inn på en rekke spørsmål. NorFraKalk er en sak som nå ligger i ESA, og vi vil avvente konklusjonen der. Hvis jeg kan avslutte med å glede Solvik-Olsen, siden vi hadde en disputt i går om biomembran, så har vi nå vært i kontakt med gründeren bak denne oppfinnelsen. Vi vil forsøke å møte vedkommende i nær framtid og se om det er noe vi kan gjøre for å hjelpe han gjennom systemet. Den første tilbakemelding vi fikk, var at det ikke så mye er spørsmål om penger som om andre ordninger han kan trenge for å komme videre. Jeg håper i hvert fall det kan være en gladnyhet til Solvik-Olsen.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Hvis vi nå får til det vi alle ønsker, nemlig et velfungerende internasjonalt kvotesystem for karbon og utslipp som har karbon i seg, vil det føre til en høyere pris også på noe så verdifullt som norsk strøm. En økt karbonpris internasjonalt vil simpelthen gi en av Norges største ressurser, vannkraft, større verdi. Det er i og for seg en utilsiktet virkning, men det er ikke nødvendigvis negativt. Det kan bidra til at vi også, nettopp fordi dette er en så stor verdi for oss, begynner å husholde bedre med den. Vi har vent oss til i Norge – det gjelder meg selv, og jeg vil tippe det gjelder Solvik-Olsen også – ikke å være så veldig nøye på bruken av vår vannkraftressurs, vår elektrisitetsbruk, fordi den har hatt en veldig lav pris. Så om prisen på denne veldig verdifulle positive norske ressursen da skulle stige noe, ja, da er det en utilsiktet virkning av det som skjer internasjonalt, men det er i bunn og grunn også positivt, for det vil få oss til å verdsette den høyere og redusere bruken av den.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg vet ikke om det er hensiktsmessig med den typen direkte øremerking, men de to grunnleggende resonnementene i representantens innlegg deler jeg fullt og helt. Det å få en gradvis økt pris på energi, selvsagt inkludert en så miljøvennlig energiform som vannkraft, vil bare være positivt. Enhver som har hatt en person fra Italia, f.eks., på besøk hjemme, vet jo at vedkommende løper rundt i leiligheten og skrur av hver eneste bryter før hun går ut, for det er de vant til, mens vi har vært vant til, også midt på sommeren, å la det hele bare stå på fordi strømprisen har vært historisk veldig, veldig lav hos oss. Det er en fordel hvis vi venner oss til å spare, og energieffektivisering er globalt sett et av de aller, aller, aller viktigste tiltakene mot klimatrusselen. Det er en tragedie at mange fattige land oppfatter dette som noe vi rike har funnet på for å tyne dem. Det har kommet fram på flere FN-konferanser. Energieffektivisering har et enormt potensial. Da Kinas statsminister var i Japan kort tid tilbake, kom det fram at Japan er seks–åtte ganger så energieffektivt som Kina. Det viser hvilket enormt potensial det er globalt i energieffektivisering.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
La meg først si at både utenriksministeren og jeg selv setter stor pris på at representanten Sørfonn tar opp denne typen spørsmål på vegne av frivillige organisasjoner, som gjør en veldig viktig innsats, og som fortjener at det ikke legges byråkratiske eller andre hindringer i veien for dem. Hjelpesendinger til Russland har spesielt i tidligere tider vært et veldig viktig innslag i de norsk-russiske forbindelser. Frivillige organisasjoner og enkeltpersoner har gjort en stor og fortjenstfull innsats. Særlig mot slutten av 1990-årene var det stort behov for humanitær bistand utenfra, og i disse årene ble det gitt betydelige summer til ulike tiltak over Utenriksdepartementets budsjetter. Nå er situasjonen bedre i Russland med hensyn til organisasjon/økonomi. Det er vel også en av grunnene til at president Putin har en så sterk stilling i landet. Mye er kommet i gjenge igjen på en måte det ikke var tidligere. Men det er fortsatt stor fattigdom blant deler av Russlands befolkning, og det er mange som faller utenfor det velferdssystemet som eksisterer. Den velstandsveksten som mange russere har tatt del i, har ikke alle tatt del i, og den har vært ujevnt fordelt. Men det russiske samfunnet er nå i stand til å hjelpe seg selv og svake grupper i større grad enn det som var tilfellet hvis vi går f.eks. ti år tilbake i tid. Det er derfor heller ikke det samme behovet for humanitær bistand som tidligere. Dette er grunnen til at Utenriksdepartementet ikke lenger bidrar økonomisk til hjelpesendinger. Det er likevel en fin ting at enkeltpersoner i Norge ønsker å gjøre en innsats for å nå den fattige delen av den russiske befolkningen. De eksemplene som her gis, at grensepassering gjennom Finland skal vanskeliggjøre det, er beklagelig. Fra Utenriksdepartementets side har vi tatt opp denne saken med finsk tollvesen og med finske utenriksmyndigheter. De viser til at det etter finske regler ikke skal kreves toll for hjelpesendinger i transitt til Russland. Dersom det likevel har skjedd, kan det ifølge finske myndigheter bero på misforståelser eller feiltolking av regelverket. For at saken skal kunne undersøkes, må det framskaffes detaljerte opplysninger om den eller de transporter det gjelder. Og for å være veldig praktisk og avvike et sekund fra det manuset jeg har her, la meg bare foreslå, rett og slett, at representanten i kontakt med de hjelpeorganisasjonene det gjelder, får satt opp i en e-post eller på annen måte en detaljert gjennomgang av de problemene de har møtt. Send den til meg, så skal jeg sørge for at dette blir forsvarlig behandlet i Utenriksdepartementet, og at vi skal få tatt det opp med finske myndigheter og se om vi kan være behjelpelige.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Vi har felles interesse, representanten Sørfonn og Regjeringen, av å finne løsning på dette, dels fordi det fortsatt er mange hjelptrengende i Russland – selv om det økonomisk går bedre, er det et stort antall russere som trenger hjelp – og dels for å gi et praktisk håndslag til norske borgere som gjør en fortjenstfull, idealistisk innsats av en type vi ønsker mer av, og ikke mindre av. De fortjener også assistanse og hjelp. Det er selvsagt slik at om vi får tatt opp en sak med finske myndigheter, vil det – som i alle andre land – alltid være et sprang derfra til den konkrete håndhevingen av tollere på bakken. Vi skal gjøre det vi kan, for å ta saken opp. Den praktiske måten er at disse organisasjonene da gir en detaljert gjennomgang av de problemene de har møtt, og så skal vi se om finske myndigheter responderer positivt på det og gjør noe med det.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg har mange hatter, men jeg kan ikke love noe på vegne av Finland – det er helt klart. Men jeg kan love at vi skal gjøre hva vi kan for å løse disse problemene på en fornuftig måte med Finland. Så får vi håpe at det bærer. Takk for en fornuftig og nyttig utveksling.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Dette er et område hvor det er reelle konflikter, og det er en viktig oppgave for politiske myndigheter å håndtere dette slik at vi reduserer konfliktene så mye som overhodet mulig. Det er mitt mål, og basis for Regjeringens politikk er det rovviltforliket som Stortinget inngikk. Jeg er selvfølgelig klar over at Fremskrittspartiet ikke var med på det forliket, men det var likevel et bredt forlik, som omfattet store deler av Stortinget. Og det må ligge til grunn. Hensikten med dette forliket er å forene to ting: vår internasjonale forpliktelse når det gjelder å ta vare på vår del av naturarven – vi skal verne natur, vi skal verne på mange andre områder også, men det å verne de store rovdyrene er en del av vår forpliktelse – samtidig som vi skal legge til rette for bruk av utmark til beiteområde. Og vi skal selvfølgelig, så langt det overhodet er mulig, gi folk i utkantområder den absolutte trygghet for at de kan leve et liv med full livskvalitet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Først vil jeg si at jeg er veldig glad for at representanten Lien så tydelig sier at også Fremskrittspartiet ønsker at vi skal ta vare på de fire store rovdyrartene i Norge, og ha dem i vår natur. Det gir jo grunnlag for en ytterligere dialog om hva som er den rette måten å få det til på. Så vil jeg også si at det er faktisk nå slik at vi har nådd bestandsmålet – eller ynglingmålet – bl.a. for jerv. Det gir grunnlag for uttak når man har nådd dette målet. Det er ikke slik at vi skal overoppfylle målet; vi skal nå opp til målet, og så skal vi stabilisere oss på det. Når det gjelder forholdet til Sverige, er vi selvsagt kjempeinteressert i samarbeid med svenskene, i informasjonsutveksling med dem. Men det er én fundamental forskjell mellom Norge og Sverige. Det er at Norge har bredt baserte utmarksnæringer i distriktene, noe som Sverige ikke har – i hvert fall ikke på den samme måten. Og hvis jeg skal komme med et stikk til slutt, så er det vel ikke Fremskrittspartiets fortjeneste først og fremst at vi i Norge har så sentrale utmarksnæringer som vi har.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Som representanten Solvik-Olsen også nevnte, var dette oppe i en lang runde i spontanspørretimen. Jeg har selvsagt ikke et nytt svar nå, en halv time senere, det vil nødvendigvis bli en gjentakelse av det som da ble sagt. Jeg kan svare at Stortinget i juni i år vedtok lov om endringer i klimakvoteloven. Loven krever at det opprettes en «kvotereserve til nye gasskraftverk som skal basere seg på rensing, og høyeffektive kraftvarmeverk med konsesjon». Loven forutsetter at det fastsettes detaljerte regler om kvotereserven i forskrifts form. Regjeringen arbeider med å konkretisere denne lovbestemmelsen og vil om kort tid sende på høring et forskriftsutkast med regler om en kvotereserve for gasskraftverk. På frihånd kan jeg legge til i forlengelse av den diskusjonen vi hadde, at det er to stikk motsatte innfallsvinkler Regjeringen her kritiseres for – en spesielt fra Venstre og Kristelig Folkeparti, og en annen fra Fremskrittspartiet. Min oppfatning er at dette spørsmålet er noe overdimensjonert. Enten et gasskraftverk får en gratiskvote eller må betale for kvoten, vil dette verket uansett ha den samme tilskyndelse til å forsøke å redusere utslippene, i og med at kvotene – enten man har kjøpt dem eller fått dem gratis – er fritt omsettelige og kan omsettes i rene penger. Tilskyndelsen til å redusere utslippene bør derfor være omtrent den samme enten man velger den ene eller den andre løsningen. Det kan likevel være grunner for det ene eller det andre standpunktet, men spørsmålet er ikke så stort som det kan virke. Kvotereserven vil også komme innenfor det samlede norske utslipp, så det påvirker ikke det samlede norske utslipp, men bare sammensetningen av det norske utslippet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Som sagt vil jeg ikke forskuttere hva vi vil sende ut på høring. Men jeg tillater meg å stille meg noe tvilende til disse dommedagsscenarioene som her legges fram. Dette er en investering som allerede er gjort, en meget betydelig investering på Kårstø. Det mine eksperter forteller meg, er at det er veldig lite sannsynlig at valget av den ene eller den andre løsningen her vil ha vesentlig påvirkningskraft på hvor store utslippene måtte bli. Det er ikke en stor miljøpolitisk beslutning som tas. Den må tas, og den vil bli tatt. Når vårt høringsutkast blir sendt ut, vil det selvsagt være full anledning til å kommentere det. Det blir sikkert brakt opp i Stortinget i en eller annen form etter det. Men det inntrykket at dette vil være en helt sentral miljøpolitisk disposisjon de nærmeste ukene og månedene, er overdrevet.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Jeg har full respekt for at Solvik-Olsen kjører videre på dette spørsmålet, men jeg håper også han har respekt for at jeg ikke kan gi noe endelig svar til Stortinget før vi legger fram høringsuttalelsen om kvotereserven. Da vil vi kunne ta den debatten, men det er allikevel viktig på dette tidspunkt å slå fast at dette ikke er det sentrale miljøspørsmålet i vår tid, slik en kanskje kan ha fått inntrykk av i debatten i spontanspørretimen. Om representanten Solvik-Olsen og jeg i det minste er enige om det, er det da noe.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg vil gjøre oppmerksom på at det er ingen her som stiller spørsmålet ja eller nei til FNs klimapanel. Det er ikke det denne debatten går på, og det var ikke det Gunnar Kvassheim ønsket å få vite. Spørsmålet her er: Hva er den konkrete politikken som skal føres i Norge, tatt i betraktning at Kristin Halvorsen på Soria Moria sa at 15 års strid om gasskraftverk var avsluttet med den rød-grønne regjeringen? Hva består da politikken av? Det er seks uker til nyttår. Direktørene ved gasskraftverket på Kårstø vet ennå ikke hva slags rammebetingelser de har å forholde seg til etter 1. januar. Får de en ekstraregning på 200 mill. kr ved at de må betale for alle kvotene selv, eller får de konkurransebetingelser lik dem man har i EU, slik Fremskrittspartiet mener? Man må ha likeverdige rammebetingelser. Men spørsmålet er: Hva sier Regjeringen? Klimakvoteloven forutsetter at kvotereserven som avsettes, skal tildeles gasskraftverk som baserer seg på CO2-rensing, eller som er høyeffektive varmekraftverk. Kårstø er ikke et høyeffektivt varmekraftverk. Vil statsråden si at det er basert på CO2-rensing?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren. Regjeringen presset gjennom en klimakvotelov ved utgangen av sommeren, sågar hadde de så mye hast at Stortinget måtte forlenge sin sesjon. Forrige spørsmålsrunde viste at Regjeringen på ingen måte har avklart hva klimakvoteloven faktisk skal inneholde, når man seks uker før den skal tre i kraft, ikke kan si hvilket prinsipp som skal ligge til grunn. Jeg forstår at statsråden ikke kan si i detalj hva lovverket vil si ord for ord, men at han ikke klarer å avklare prinsippene, sier sitt om at dette egentlig er dårlig forberedt. At høringsutkastet ikke engang er ferdig seks uker før ikrafttredelse, sier litt om hvor liten forutsigbarhet det er i den næringspolitikken som føres. Loven vil likevel utvilsomt gi norsk industri en betydelig ekstraregning. Tidligere miljøvernminister Bjørnøy anslo ca. 560 mill. kr i året, eller 2,5 milliarder kr i virkeperioden. Bedrifter står i fare for å bli nedlagt. NorFraKalk i Sør-Trøndelag er ett eksempel. Kårstø kan være et annet eksempel hvis ikke Regjeringen tar til fornuft. Det er ikke bare kvotekostnadene som vil påvirkes. Strømprisene vil også bli betydelig påvirket av den klimakvoteloven som både Norge og EU skal gjennomføre. Energianalytikere antar at strømprisene vil øke med minst 10 øre pr. kWh som følge av CO2-kostnader for kullkraftverk. For kraftforbrukere i Norge vil det bety en ekstraregning på minst 12 milliarder kr årlig. Prisøkningen skyldes altså CO2-kostnader ved utenlandske kullkraftverk. Dette er jo et paradoks og oppleves unektelig som urimelig for norske strømkunder, som stort sett baserer seg på vannkraft – altså CO2-fri kraft. Det er litt kullkraftimport, men med en mer effektiv energipolitikk kunne en unngått dette. Strømkundene blir da ofre for en feilslått energipolitikk og en misforstått miljøpolitikk. Vil statsråden gjøre noe for å hindre at norske strømforbrukere får denne sjokkøkningen i strømpris som følge av CO2-utslipp fra kullkraftverk i Europa?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg stod egentlig her og ventet på svar på spørsmålet. Dette var jo ikke et argument mot klimakvoteloven som sådan. Spørsmålet er: Hvordan skal vi hindre de utilsiktede effektene som kun er en utgift for de norske strømkundene – en utgift på 12 milliarder kr – når en tross alt bruker CO2-fri kraft? Det var det spørsmålet handlet om. Statsråden burde visst at Fremskrittspartiet har lagt fram en omfattende tiltaksplan med over 30 punkter om hvordan vi ønsker å innfri Kyoto-avtalen, men jeg tror ikke han har lest dokumentet. Dette er altså ikke en debatt for eller imot Kyoto-avtalen, det er ikke en debatt for eller imot å gjøre noe for å redusere CO2-utslipp, men det er en debatt om å gjøre det på en smartere måte enn bare å lempe kostnader over på forbrukerne, slik som Regjeringen gjør ved å innføre en lov som flagger utslippene ut av landet, men ikke reduserer dem globalt, fordi man gjør det umulig å drive dette i Norge. Så jeg spør en gang til: Vil statsråden prøve å gjøre noe for å hindre de utilsiktede konsekvensene, at norske strømkunder må betale for at det er CO2-utslipp på kontinentet?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
«Til Trønder-Avisa 17. januar 2006 sa daværende energiminister Enoksen at Midt-Norge styrer mot en alvorlig kraftkrise, og at det hastet med løsninger. Tilsvarende erkjennelse kom fra statsråden i Romsdals Budstikke 27. oktober i år. Den rød-grønne regjeringen har styrt i over to år. Regjeringen har ikke initiert noen nye konkrete tiltak som har gitt nye kraftinvesteringer i Midt-Norge utover mobile gasskraftverk. Vil man for nye gasskraftverk i regionen kreve at det skal være installert CO2-rensing fra dag 1?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Situasjonsbeskrivelsen har vi hørt i to år, så den var for så vidt ikke nødvendig. Spørsmålet gikk på kraftkrisen i Midt-Norge. Fokuset på gasskraftverk fra min side skyldes at det er den eneste realistiske løsningen der man kan få et betydelig volum innenfor en relativt rimelig tidshorisont. Jeg minnes at til og med daværende statsråd Enoksen, før han gav opp, tok til orde for å stimulere til bygging av gasskraftverk i Midt-Norge, fordi han så det som den eneste realistiske løsningen. I Romsdals Budstikke 27. oktober framkommer det at statsråden besøkte Industrikraft Møre, og det er et mulig, godt gasskraftprosjekt. Det de ønsket svar på, var CO2-rammebetingelsene. Jeg har hørt veldig mye om at ting skal basere seg på CO2-rensing uten at Regjeringen har villet avklare når innslagspunktet for rensingen faktisk skal finne sted. Det var jo også det en prøvde å få avklaring på i den muntlige spørretimen, i forhold til Kårstø. Kan jeg tolke den siste setningen i statsrådens svar slik at rensingen må være på plass fra dag én for at Industrikraft Møre skal få konsesjon og utslippstillatelse?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Det er muligens dialekten min som gjør at statsråden ikke klarer å svare på spørsmålet. Spørsmålet går altså direkte på de prinsipielle rammebetingelsene. Jeg er fullstendig innforstått med at i alle søknader er det en konsesjonsbehandling der man skal vurdere prosjektet i forhold til det gjeldende lovverk. Men hvordan skal en utbygger av et gasskraftverk vite hva slags rammebetingelser en har når ikke Regjeringen, på Stortinget, vil si hva det å basere seg på CO2-rensing egentlig skal forstås som? Betyr det at det holder å ha en plan om å bygge CO2-renseanlegg en gang i framtiden? Betyr det at man fysisk må begynne å bygge CO2-renseanlegget samtidig som man begynner å bygge gasskraftverket? Eller betyr det at CO2-renseanlegget skal stå ferdig samme dagen som man begynner produksjonen på gasskraftverket? Uten den avklaringen vil jo ingen seriøse selskaper bruke penger på å utrede et mulig gasskraftverk. For den politiske risikoen for at de får nei er så stor at de da heller prioriterer andre ting. Lyse Energi i Stavanger har sagt det tydelig. Med dagens rammebetingelser vil de ikke engang bruke penger på å utrede det. Kan statsråden bekrefte: Er siste setningen i første svar det som gjelder?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Det skyldes rett og slett at statsråden ikke var til stede forrige onsdag. Derfor ble spørsmålet utsatt. Spørsmålet er: «Regjeringen har lenge utsatt å avklare prinsippet om tildeling av CO2-kvoter til gasskraftverket på Kårstø. Da klimakvoteloven ble behandlet i juni, ble daværende miljøvernminister Bjørnøy bedt om å oppklare hva som menes med «Det settes av en kvotereserve til nye gasskraftverk som skal basere seg på rensing, og høyeffektive kraftvarmeverk med konsesjon». I brev av 15. juni 2007 svarte hun «Jeg ønsker ikke å konkretisere denne formuleringen ytterligere». Kan statsråden konkretisere hva formuleringen betyr for Kårstø?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg er fullstendig enig i de siste tankene til statsråden. Så lenge du har en gitt mengde, et gitt antall kvoter, i omløp, vil det ikke ha noen klimaeffekt om Kårstø får tildelt kvotene gratis, eller om de må kjøpe dem. Men den vesentlige forskjellen her, som gjør at dette er et viktig prinsipp og et viktig spørsmål å få avklart, er at det vil være vesentlig for økonomien hos Naturkraft på Kårstø om de må betale for kvotene, eller om de får dem gratis. En forskjell i utgifter på 150–200 mill. kr og 0 kr er det samme om gasskraftverket skal stå og gå, eller om det skal stenges. Næringsministeren, som er til stede i salen her, var og åpnet anlegget, og sa det var et nytt kapittel – det var ikke måte på hvor mye ros det var fordi en tok i bruk norsk naturgass i Norge. Derfor er det vesentlig for Naturkraft å vite hvilke utgifter de får med klimakvotene. Da er dette relevant i forhold til hvor store inntekter Regjeringen er villig til å frafalle ved å tildele dem gratis.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg tror statsråden tok feil av undertegnede og representanten Gunnar Kvassheim. Jeg er helt enig i at i forhold til Gunnar Kvassheims argument er dette helt irrelevant, fordi utslippene vil bli de samme globalt sett. Men for Kårstø gasskraftverk er det vesentlig om de får en ekstra regning på opp mot 200 mill. kr, eller om de får en ekstraregning på 0 kr. Alle i bransjen, inkludert Naturkraft – og jeg tror de fleste arbeiderpartipolitikere også – har hatt et inntrykk av at gasskraftverket på Kårstø ville få de samme rammebetingelsene som tilsvarende gasskraftverk i Europa, ergo en kvotetildeling på rundt 75–95 pst. gratis. Det ville gitt dem en kostnad på rundt 20–50 mill. kr. Da er det et vesentlig sprang opp til plutselig å få en regning på 150–200 mill. kr, spesielt hvis det skyldes at statsråden ikke tror at det betyr noe for økonomien i en bedrift om de plutselig får en ekstra regning på 150 mill. kr. For dem som lever av, og skal tjene penger på, det de driver med, er det faktisk bunnlinjen som teller, og da må det være lønnsomt, om de skal drive videre.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-11-21:
Forurenser betaler-prinsippet er et grunnleggende prinsipp for Kristelig Folkeparti. Regjeringspartiene, Venstre og Kristelig Folkeparti er enige om at kvotereservene bare skal gå til nye gasskraftverk med CO2-håndtering. Det prinsippet ble fastsatt i denne sal i vår. Det prinsippet må vi se igjen i høringsnotatet som Regjeringen nå jobber med. Det som er viktig, er at vi går fra prinsippene over til konkret handling. Det er slik at CO2-utslippene fra Kårstø tilsvarer utslipp fra 460 000 biler fram til vi får på plass en CO2-rensing. Det er sådd tvil om framdrift og også om oppstart av fullskala rensing på Kårstø og Mongstad. Mitt spørsmål er: Når vil Kårstø og Mongstad ha CO2-rensing?