Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-10-25:
Klimatrusselen er en av de største utfordringene vi står overfor. Derfor blir oppfølgingen av Klimakonvensjonen og Kyotoprotokollen en av de aller viktigste oppgavene framover. Regjeringen Stoltenberg har lagt et godt grunnlag for dette i stortingsmeldinga om norsk klimapolitikk, og ikke minst ved å bidra aktivt til å få forhandlet fram en avtale under klimaforhandlingene i Bonn i sommer. Arbeidet for at Kyotoprotokollen skal tre i kraft så snart som mulig må ikke stoppe opp. Vi må komme i gang med nasjonale tiltak så raskt som overhodet mulig. Det er derfor viktig at Stortinget kan starte behandlinga av stortingsmeldinga om norsk klimapolitikk så fort som mulig. Det betyr også at den tilleggsmeldinga som den nye regjeringa har varslet, bør komme meget raskt til Stortinget. Og jeg kan ikke forstå at det er nødvendig å bruke et halvt år på å komme med en tilleggsmelding. Etter å har hørt Regjeringas tiltredelseserklæring og lest Sem-erklæringa har jeg tro på at det er mulig å komme fram til bred politisk enighet om de viktigste områdene innenfor klimapolitikken. Men det krever at vi kommer i gang nå. Vi har ikke tid til å vente, til det er denne saken for viktig. I gasskraftsaken har denne Bondevik-regjeringa, i forhold til den forrige Bondevik-regjeringa, en helt annen politikk. Det er jeg glad for. Hva Regjeringa har tenkt å gjøre i forhold til gasskraftverket som skal bygges i forbindelse med Snøhvit-prosjektet, er imidlertid noe uklart. Snøhvit-prosjektet er viktig for olje- og gassindustrien, og ikke minst for landsdelen vil dette prosjektet være av stor betydning. At Regjeringa i Sem-erklæringa varsler å skyve behandlinga av prosjektet noe ut i tid, kan bidra til å skape usikkerhet. Jeg vil derfor utfordre Regjeringa til å klargjøre sitt standpunkt. Vi er heldige og bor i et land der folk tradisjonelt har brukt naturen til rekreasjon, jakt og fiske. Allemannsretten har gjort dette mulig, og det er en viktig verdi å ta vare på. Dessverre har vi de senere år sett mange eksempler på at retten til å ferdes fritt i skog og mark og i strandsonen er truet. Det er en utvikling Arbeiderpartiet vil snu. I friluftsmeldinga, som Arbeiderpartiet la fram i vår, er det derfor mange tiltak som bidrar til å sikre allemannsretten. Alle som ønsker det, må uavhengig av økonomi og status kunne drive også med jakt og fiske. Utspillet fra tidligere stortingsrepresentant, nå næringsminister, Ansgar Gabrielsen og andre stortingsrepresentanter fra Høyre i valgkampen om at det må bli dyrere å drive med jakt og fiske har naturlig nok skapt sterke reaksjoner. Jeg synes Regjeringas tiltredelseserklæring er uklar på dette området. Vil det være Høyres og grunneiernes interesser som vil vinne fram i Regjeringa? Eller vil det være allmennhetens interesser som vil få gjennomslag, slik Arbeiderpartiet er opptatt av, og som Kristelig Folkeparti og Venstre tidligere har støttet? For to år siden var situasjonen i oljeindustrien dramatisk. Utbygginga av nye prosjekt var nesten stanset helt opp, og mange i verkstedindustrien var permittert eller sagt opp. Det var derfor en viktig oppgave for Arbeiderpartiet da vi overtok Regjeringa i fjor, å få optimismen tilbake i næringa. Det har vi lyktes med. I verkstedhaller som før stod tomme, er det nå stor aktivitet. For olje- og gassnæringa, som i alle andre næringer, er forutsigbarhet viktig. Jeg håper derfor at Regjeringa ikke legger opp til et linjeskifte på dette politikkområdet. Sjølsagt er det konflikter mellom olje- og gassutvinning og havmiljøet, spesielt i de nordlige havområdene. I sin siste stortingsmelding om rikets tilstand varslet daværende arbeiderpartiregjering en mer miljøtilpasset havpolitikk. Det er viktig og helt nødvendig å vite konsekvensene petroleumsvirksomheten har på havmiljøet. Mye godt arbeid er gjort på dette området, og det mangler ikke på rapporter og utredninger. Nå er tida inne for å gjøre politiske valg. Det vil Arbeiderpartiet bidra til. Jeg er glad for at den nye regjeringa i miljøpolitikken så langt har varslet at den vil viderefører mye av det arbeidet arbeiderpartiregjeringa var godt i gang med. Det bør kunne legge grunnlag for et godt samarbeid på en del områder. Men vi i Arbeiderpartiet vil ikke være avventende til Regjeringa. Vi ønsker å være utålmodige pådrivere i miljøpolitikken.