Trine Skei Grande (Venstre), 2010-06-15:
Norsk Tipping har en viktig rolle i det norske samfunnet, både for å understøtte kultur og for å understøtte frivillighet. De har så å si enerett på en rekke spill og faktisk etter denne salens vedtak også monopol på spilleautomater. Det betyr at de har en særstilling i norsk politikk. Det betyr at de må ivareta sin rolle med varsomhet, kontroll og åpenhet. De fakta som denne riksrevisjonsrapporten baserer seg på, forteller om en kultur der man ikke har hatt de ordene som hovedslagord for arbeidet. Grunnlaget for Riksrevisjonens rapport er basert på en varsler som tok belastningen det var å fortelle om hvordan forholdene var i Norsk Tipping på det tidspunktet. Vi i Stortinget skal være glad for at noen tar den belastningen det er, og vi skal være glad for at noen tar rollen det er å være varsler i slike sammenhenger. For det som her blir lagt fram i riksrevisjonsrapporten, er ganske alvorlig. Det handler om en organisasjon som ikke har gode egne rutiner, som heller ikke oppdager feil, og som utvikler en kultur som komiteen faktisk har gått så langt som å kalle «en ukultur». Det er en sjelden hard kritikk både komiteen og Riksrevisjonen har kommet med. Det er også beklagelig at man ikke har oppdaget dette langt tidligere, sjøl om det er tydelig at mange av de tingene som er påpekt i Riksrevisjonens rapport, ikke har foregått over lang tid, og det er mange regjeringer som har skyld i at denne kulturen har fått vokse fram. Det å innføre et lotteritilsyn i Norge var et veldig vellykket og godt grep, som førte til at man fikk kontroll på noen av disse problemene. Men det er klart at eierstyringen fra departementet over tid har vært dårlig, og at man har vært mye mer opptatt av å utøve spillpolitikk enn eierstyring for sitt fremste spillfirma. Det er også en manglende forståelse i hele systemet for habilitet og for grenser mellom egen økonomi og økonomien til et statlig AS. Ja, det er grelle eksempler som har kommet fram, om hvordan man blander sammen dette og gjør forholdene rotete, uoversiktlige og det fører til at man mangler tillit. Komiteen har drøftet fornuftige løsninger når det gjelder revisor. Dette er ett av de to punktene der vi deler oss. Fremskrittspartiet får gjøre rede for sitt eget syn. Det komiteen har vektlagt, er at vi nok tror det er fornuftig å bytte revisor med jevne mellomrom for å få noen som med et friskt blikk kan se på bedriften. Det er spesielt viktig i en slik bedrift, som opptrer som en monopolbedrift, og som nærmest blir sett på som en pengemaskin for den norske stat. Jeg mener at hvis man sitter og er sjef for et slikt firma, må man forholde seg til de pengene som kommer inn, nesten som en skattedirektør som skal forholde seg til skattepengene som kommer inn. Dette er fellesskapets penger, som man skal forvalte med den ærbødigheten som faktisk forventes. Derfor tror vi det er viktig å lage nye, gode internrevisorsystemer. Det er også viktig å ha en revisor som ikke departementet har et avhengighetsforhold til, og som departementet kan lene seg på når de ønsker å drøfte ting. Det er klart at man vil ha en annen rolle med en ekstern revisor enn med en riksrevisor, som også er departementets revisor. Statsråden har gjort grep og fått til en bedre eierstyring. Vi fikk under vår høring mange eksempler på at den nye ledelsen har en annen forståelse av rollen sin enn det tidligere ledelse tydeligvis har hatt, og at departementet har laget nye rutiner. Komiteen ønsker at man skal ha en oppsummering av de nye rutinene, og at regjeringa kommer tilbake til Stortinget og orienterer om de nye grepene som er gjort når det gjelder å ha styringen over bedriften. Så til et punkt der komiteen ikke er enig, der Venstre og Fremskrittspartiet står sammen om en merknad, og det gjelder sponsing. Dette er en bedrift som bidrar til et overskudd som fordeles ved Kongen i statsråd. Det å ta ut store deler av det overskuddet for å bidra til en egen type sponsorpolitikk, mener jeg at man skal være meget restriktiv på. Det betyr at bedriften overtar en del av fordelingen, som jo egentlig skulle ha vært underlagt demokratisk kontroll. For det andre er det sånn at sponsing, ut fra et rent forretningsmessig forhold, betyr at man forfordeler noen kulturuttrykk i forhold til andre. Det er klart at man også forfordeler mellom f.eks. ulike idrettsgrener – som ikke er det som er landets offisielle politikk. Så vi avviser ikke at Norsk Tipping skal ha sponsing, men vi mener at det skal det være en meget restriktiv argumentasjon for, nettopp fordi det griper inn mot regjeringas politikk, og fordi det også forfordeler i noen kulturformer. Det er klart at det er forholdsvis sannsynlig at det er mer lønnsomt, ut fra et rent økonomisk perspektiv, å sponse toppidrettsutøvere enn å sponse en lokal, liten 4H-klubb eller andre som man politisk mener at man skal prioritere. Jeg håper at statsråden kan si noe om hva hun tenker om det. Det er veldig uvant for meg å ta 10 minutters taletid, det er første gangen i år. Men til slutt vil jeg oppsummere litt, om en grunnleggende forståelse for hvilken rolle Norsk Tipping faktisk har. Dette er en ren pengemaskin for staten. Hvis man ikke har veldig stor åpenhet, hvis man ikke har veldig gode kontrollregimer, og det utvikler seg sånne kulturer som det vi her har sett – som komiteen faktisk definerer som en ukultur – har vi mislyktes med hele spillpolitikken vår, fordi det undergraver den tilliten som Norsk Tipping faktisk trenger for at folk skal velge dem når de skal velge spill for moro skyld. Norsk politikk på spillsiden har de siste årene vært veldig opptatt av å begrense, og det har av og til fått utslag som en historisk har kunnet se innenfor alkoholpolitikken i perioder, som heller ikke har gått bra. Jeg tror det er viktig at man nå lener seg tilbake og sier at det å spille spill er noe som de aller fleste synes er morsomt, men for noen kan det gå galt. Da må vi regulere det, ikke forby oss bort fra det. Det er klart at det at vi ikke har brydd oss om styringen av denne bedriften, det at vi ikke har brydd oss om omfanget av denne bedriften, og det at vi også har trodd at alle spill er greie så lenge Norsk Tipping har logoen sin på, tror jeg vi må gå bort fra. Vi må se på hvordan vi skal lage eierstrukturer her, og hvordan vi skal foreta en spillregulering som tåler framtidas utfordringer når det gjelder ny teknologi, og når det gjelder andre utfordringer, for Norsk Tipping har forspilt mange av sjansene sine i og med det som her er avslørt i Riksrevisjonens rapport. Vi må se på hele spillpolitikken vår på en breiere måte enn som så. Det har vært en vekker for mange, det som her er avslørt, og det bør også bety at man drøfter både spill og eierstyring på en ny måte.