Victor Norman (Høyre), 2003-12-15:
Kampen mot arbeidsledighet er Regjeringens prioritet nr. 1 og vil fortsatt være det. Vi har i dag rundt 90 000 registrerte arbeidsledige i Norge, og det er 90 000 for mange. I tillegg har vi flere hundre tusen som burde gis mulighet til å delta i arbeidslivet, men som ikke får sjansen. Det er heldigvis nå klare tegn til at situasjonen på arbeidsmarkedet er i ferd med å bedre seg. Aetats statistikk for november viser at arbeidsledigheten nå reduseres for annen måned på rad, og også etterspørselen etter arbeidskraft, uttrykt ved antall ledige stillinger utlyst i media, viser en oppgang. Tall og prognoser fra Statistisk sentralbyrå styrker oppfatningen om at oppgangskonjunkturen i norsk økonomi nå også har kommet til uttrykk i arbeidsmarkedet. Hvis det også bekreftes i tiden som kommer, har vendepunktet kommet litt tidligere enn Regjeringen har lagt til grunn, og det gleder vi oss veldig over. Samtidig må vi ha klart for oss at kampen mot arbeidsledighet er en langvarig kamp. Det viktigste bidraget til den langvarige kampen er at vi fører en økonomisk politikk som skaper vekstkraft i norsk økonomi, og at vi samtidig fører en økonomisk politikk som bidrar til stabilitet over tid. Den utfordringen blir kanskje enda større i en oppgangskonjunktur enn den har vært gjennom en nedgangskonjunktur. For hvis vi nå ikke holder fast ved en ansvarlig, samlet, langsiktig penge- og finanspolitikk, kan den oppgangen vi får på kort sikt, lett skape enda sterkere nedgang på lang sikt. Av den grunn er Regjeringens budsjettforlik med Arbeiderpartiet viktig ikke bare for å skape grunnlag for økt sysselsetting og flere arbeidsplasser i 2004, men for å sikre at vi faktisk får et langsiktig grunnlag for arbeidsplasser og høy sysselsetting i Norge. Derfor er Regjeringen veldig glad for at vi har fått en samling av de partier som tradisjonelt har stått for ansvarlighet i den økonomiske politikken. Det gjør også at vi har vært villige til å renonsere på mer spesifikke tiltak, f.eks. forslaget om midlertidig ansettelse, for å sikre at de økonomiske rammevilkårene som helhet blir slik at de legger grunnlag for høy sysselsetting og lav arbeidsledighet. Aetat spiller en avgjørende rolle i gjennomføringen av den delen av den økonomiske politikken som spesifikt dreier seg om arbeidsmarkedet. Regjeringen har i 2003 og 2004 samlet bevilget midler til flere årsverk i Aetat enn noen annen regjering har lagt opp til på mange år. Jeg er veldig glad for at det i budsjettforliket er funnet plass til kutt som gjør at innsatsen i Aetat kan styrkes ytterligere. Det er ingen uenighet mellom Regjeringen og Arbeiderpartiet når det gjelder ønskeligheten av å styrke Aetat. Men som i kommuneøkonomien er det viktig at det ble funnet plass til kutt som gjør at man kan styrke Aetat ytterligere. Det synes vi er veldig gledelig. På samme måte synes vi det er gledelig at det ble funnet plass til flere tiltaksplasser, så lenge dette ikke fører til at vi får en mer ekspansiv politikk enn det som er forenlig med stabilitet i økonomien på lengre sikt. Regjeringen vil fortsette å følge situasjonen på arbeidsmarkedet nøye. Vi vil spesielt være opptatt av de utfordringene vi står overfor i forhold til dem som ikke er normale arbeidsledige, men yrkeshemmede, og andre som i dag ikke slipper til på skikkelig måte. Jeg har merket meg at komiteen ønsker en samlet vurdering av behovet for tiltaksplasser for yrkeshemmede, og det vil jeg selvfølgelig følge opp med glede. Jeg har videre merket meg at komiteen mener det er behov for årlige rapporter som viser de funksjonshemmedes situasjon på arbeidsmarkedet. Selv om jeg ikke nødvendigvis er sikker på at årlige rapporter er den beste løsningen, vil det også bli fulgt opp. I alle fall er det viktig at vi jevnlig kartlegger de yrkeshemmedes situasjon og muligheter og hindringene for dem i arbeidsmarkedet. Og ønsker Stortinget årlige rapporter, skal Stortinget selvfølgelig få det. Jeg vil igjen, som jeg har gjort tidligere fra denne talerstol, få takke Arbeiderpartiet for at de gjennom budsjettavtalen har bidratt til at vi har fått gjennomført lovendringer som styrker attføringsarbeidet, og som gjør at attføring blir vurdert mye tidligere i forhold til et skade- og sykdomsforløp enn det som har vært tilfellet opp til i dag. Det aller viktigste for å sørge for at folk som er utenfor arbeidsmarkedet, faktisk har en reell sjanse til å komme tilbake, er at fraværet fra arbeidsmarkedet blir så kortvarig som mulig. Det avspeiles i måten Regjeringen legger opp tiltaksprogrammer for ordinære arbeidsledige på. På tilsvarende måte må vi legge opp arbeidet for de yrkeshemmede, som nå gjøres gjennom de endringene som har funnet sted i attføringsregelverket. Jeg har lyst til å takke Arbeiderpartiet også for det. Regjeringen har som klart mål at vi skal gi flest mulig en sjanse i arbeidsmarkedet. Jeg konstaterer både fra komiteinnstillingen og debatten at det er bred oppslutning om det målet.