trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Finansieringssystemet skulle en ha en gjennomgang av, og det ligger som et vedlegg til statsbudsjettet her i dag. Så vidt jeg forstår, er det diskutert litt i denne handlingsromsgruppen, men så har det også blitt gitt beskjed om at det ikke er økonomi, behovet for enten mer eller mindre økonomi, som skal diskuteres der. Ryktene sier også at det nå skal settes ned en økonomigruppe som heller skal se på det, men det kan jo statsråden bekrefte eller avkrefte her. På høringen viste UH-rådet til at det var komponenter i systemet som man mente ikke var på riktig plass, eller som ikke var sånn som det burde være. Vedlegget beskriver også at man har et historisk finansieringssystem mellom institusjoner – og så tror jeg ikke man da helt tør å gå inn i det og se hvordan de enkelte kommer ut av det. Betyr det at det er en prosess på gang, at man ikke anser seg for å være helt ferdig med finansieringssystemet, og at det vedlegget som ligger der, er en underveisrapport?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Da kirkebudsjettet ble lagt fram, var det mange som fikk med seg at dette ikke var et bra budsjett for Kirken. Selv i underholdningsprogrammet Nytt på nytt fikk vi høre at de hadde fått med seg det. Men det som kanskje var mer alvorlig, var at det var biskoper som gikk ut og fortalte om en veldig alvorlig situasjon, om hvilke konsekvenser dette ville få i deres bispedømmer. Da rykket statsråd Giske ut og sa at han hadde en bedre virkelighetsforståelse av hvordan dette faktisk ser ut ute i Kirken. Da begynner jeg å lure på om vi også på dette området har behov for statsråd Aaslands handlingsromsgruppe, som hun har fått i sektoren for høyere utdanning, fordi virkelighetsforståelsen er totalt forskjellig hos de rød-grønne, av slik det virkelig er ute. Vil man ta initiativ til å få en slik handlingsromsgruppe for å få en bedre virkelighetsforståelse av hvordan situasjonen er?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Jeg er glad for at statsråden vil besøke Kirken. Det er jo en stor forbedring i forhold til den statsråden hun har overtatt etter. Men det er mange bekymringsmeldinger, og det som jeg tror er utfordringen, er at hvis man først begynner å få vakante prestestillinger, får geografien en forsterkende effekt. Så det er store geografiske områder som sliter veldig med prestedekningen. Mitt spørsmål er: Er man bekymret for at det nå kuttes i stillinger, at man må la stillinger stå vakante for å få budsjettene til å gå i hop, at man signaliserer at man må avlyse gudstjenester, altså at menigheten må reise rundt til kirkene istedenfor at det er gudstjeneste der folk bor, og – som vi også har hørt før – at man i tillegg må utsette begravelser eller bryte den åttedagersfristen som ligger i loven når det gjelder dette? Dette er ikke verdig for en folkekirke som skal stå nær og være til stede for folket, når folket trenger det.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
La meg først begynne med å si at jeg er glad for at privatskoleforliket står fast. Jeg er glad for de signalene Regjeringen gir, og jeg er glad for at ikke disse skolene lenger er kasteball i den debatten som enkelte har prøvd å trekke opp i dag. Jeg er også glad for at kirkeforliket står fast, at det er så understreket at man vil følge opp, og at vi sammen skal følge opp det som den forrige komiteen og det forrige stortinget klarte å komme til enighet om. Jeg har også lyst til å kommentere at Fremskrittspartiet sier at erfaringene fra prostereformen er «overveiende positive» og der står sammen med resten av komiteen, unntatt Kristelig Folkeparti. Men jeg registrerer også at i merknader og i innlegg forteller man om alt som er vanskelig ved gjennomføringen av denne reformen. Det er nettopp Kristelig Folkepartis poeng. Hensikten med reformen er positiv, men på grunn av manglende påfyll av stillinger har den gitt store utfordringer ute. Statsråd Kristin Halvorsen lurte på om Kristelig Folkeparti bare argumenterte med at vi ville ha mer praktisk tilnærming, og dermed kutte alle timene. Nei, hovedpoenget vårt er at vi ønsker flere lærere istedenfor flere timer. Derfor har vi lagt det inn i kommunerammene og ikke inn i den timeøkningen som Regjeringen har gått inn for. Flere timer til norsk, matte og engelsk, som er de fem timene som ble påført i forrige runde, er ikke en mer praktisk tilnærming i skolen. Slik at dette, sammen med introduksjonsåret som Kristelig Folkeparti ønsker å ha for nye lærere, tror jeg det vil kunne gi en god og spennende skole. Så spurte representanten Wøien om hvor jeg hadde det fra at arbeidslivsfaget ikke skal føre til studiespesialiserende mål. Da tenkte jeg: Har jeg lest feil en sein kveld, la meg stille forsiktig på siden. Men nå har jeg hentet det fram, og det står på side 26 i St.meld. nr. 44 for 2008–2009, Utdanningslinja: «Krav til kompetanse i annet fremmedspråk vil fremdeles gjelde for å få vitnemål fra studieforberedende utdanningsprogram i videregående opplæring.» I tillegg står det: «I den forbindelse vil regjeringen vurdere om faget også kan gis som tilbud til elever som ønsker 2. fremmedspråk.» Det vil si at dette er ikke å gjeninnføre valgfagene i ungdomsskolen, men det er å lage et system hvor man ikke har en mulighet til å gå videre på studiespesialiserende. Til Tor Bremer, som sier at det eneste opposisjonen kommer med er mer penger, mer penger, og at det ikke er det det handler om. Nei, men sektoren var ganske sjokkert da svaret fra denne regjeringen var at det var mindre penger som var løsningen. Vi har omprioritert, og vi bruker penger på en helt annen måte. Den totale økonomien har vi klart å få til å gå opp i vårt budsjett, som vi i finansdebatten fikk ros for var ordentlig og ryddig.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Jeg er ikke så bekymret for at teorien er truet i den norske skolen. Den kommer til å overleve, både vår historie og vår kulturarv. Den kommer til å stå sterkt. Jeg er bekymret for praktisk sterke elever – om skolen skal klare å møte og dyrke dem og gi dem utfordringer som gjør at de også kjenner at deres evner blir møtt. Der ligger min bekymring. Da kan det hende at i stedet for å prøve å lese om Nora, kan det være spennende å se Nora eller til og med å spille Nora og få plass til praktisk-estetiske fag på en helt annen måte. Vi trenger ikke å ha lest for å forstå. Det tror jeg er veldig viktig. Så er jeg kjempeglad for at statsråden nå signaliserer at arbeidslivsfaget er én del og ikke den store løsningen på hvordan vi skal få den praktiske utfordringen løst i skolen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Når det gjelder utdanningssektoren, er jo det en av de sektorene der man faktisk har endret litt, for der har man jo kuttet i løpet av stortingsbehandlingen. Representanten Aasen drar fram Hernes som den store sosialdemokratiske ledestjernen på skolesiden, og det er vel logisk når man har to statsråder fra SV i den regjeringa man sitter i. Men Hernes sa en gang at hvis de ikke kan finne friske midler, så får de heller ta noen syke i stedet. Aasens innlegg handlet stort sett bare om at dette er en sektor som må regne med å få mindre penger. Kan man ut fra det Aasen sa, vente å få veldig mye mindre penger, kan man vente store kutt på dette området framover, eller har man funnet noen syke penger et sted? I så fall, hvor er de syke pengene i sektoren som Aasen mener burde ha vært brukt på en smartere måte? Og hvorfor har man ikke tatt grep om det?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Jeg er veldig enig når representanten Hagen snakker om at «kunnskap er makt». Jeg satt i denne komiteen for to perioder siden, og oppfattet da at Venstre og SV var veldig mye enige, spesielt på feltet høyere utdanning og forskning. Men det som forundrer meg, er at da kjempet SV f.eks. for at Forskningsfondet skulle opp på 100 milliarder kr i 2008. Nå er målet 77 milliarder kr i 2010, mens Venstre holder lovnaden sin om 150 milliarder kr i 2010. Man gikk til valg på elleve måneder studiestøtte – det har man ikke klart. Jeg husker også da SV kjempet mot alle nasjonale prøver og fremmet et Dokument nr. 8-forslag her i salen. Man sa i Soria Moria at man skulle ha 15 elever i hver klasse, og før forrige valg at man skulle ha varme skolemåltider. Nå merker jeg meg at SV, og også representanten Hagen, bruker mye mer ikke ordet «løfte», men «ambisjon». Hvor er det egentlig blitt av de store ambisjonene SV hadde på dette feltet?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Beklager! Det var på ingen måte meningen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Det er ikke noe grunnlag for å si det som representanten her sier, ut fra komitéinnstillinga. Venstre har ikke endret noen standpunkter i forhold til det vi sto for i forrige periode, i opposisjon mot denne regjeringa, men det er klart at det å gå til valg med forskning, høyere utdanning og kunnskap som hovedsak var ikke den store velgermagneten. Men det betyr ikke at det ikke er viktig. Det betyr ikke at vi ikke kommer til å kjempe for det i kommende valgkamper. Det betyr ikke at dette vil komme noe lenger ned på dagsordenen. Det betyr bare at vi må bli enda flinkere til å markedsføre vår kunnskapspolitikk, for jeg tror at den er bedre for framtida, den er riktig, og derfor kommer vi til å gjøre det, sjøl om det ikke fører til det store velgerscoopet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Nei, vi er imot ordninga fordi den er urettferdig. Den fører til at de som har masse, får like mye som dem som har lite. Jeg trodde SV skulle være på lag med oss med hensyn til slike ting. Men jeg hadde også ventet at Aksel Hagen nå kom til å forklare hvorfor han mente at Venstres alternative budsjett ikke hang sammen økonomisk. Det merker jeg meg at han ikke bruker anledningen til å forklare. Det er faktisk slik at alle de viktige, store satsingene våre handler om å utjevne forskjeller mellom folk, mens det systemet som denne regjeringa legger opp til, er å gi like mye til alle. Det betyr at de som ikke har råd til den siste slanten, fortsatt ikke har råd til den siste slanten. Vi vil at den som har dårlig råd, skal få mye, og at den som har god råd og kan betale bøkene sine sjøl, kan gjøre det sjøl.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Jeg kan nevne én virkelig stor forskjell: Én virkelig stor forskjell er 73 milliarder kr til Forskningsfondet. Én virkelig stor forskjell er 2,1 milliarder kr mer til hele utdanningsfeltet. Det er vår store omprioritering. Det er faktisk en veldig stor forskjell. Det er en så pass stor forskjell at utdanningssituasjonene sier at det hadde vært veldig bra. Men det som har vært skremmende i løpet av denne prosessen, er jo ikke bare hva dette budsjettet og videreføring av hvileskjæret som denne regjeringa innførte på høyere utdanning og forskning, har ført til. Det skremmende er jo at de sier at høyere utdanning og forskning må regne med store kutt framover. Når vi skal stramme inn, er det de områdene vi skal stramme inn på. Vi skal bare skjerme grunnskolen, og så er det høyere utdanning og forskning vi skal kutte på. Det er det regjeringspartiene har sagt i denne debatten.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Jeg tenkte faktisk at jeg skulle skryte litt av statsrådens innlegg, i hvert fall på ett punkt, og det gjaldt fokuset på frafall, som jeg tror blir veldig viktig. Jeg tror det kommer til å bli en kjempestor utfordring mens statsråden sitter. Jeg har, sammen med Abid Q. Raja, lagt fram en rekke forslag i Stortinget i et eget Dokument nr. 8-forslag, om tiltak man kan sette inn. I innlegget mitt sa jeg at her trenger vi en stor politisk dugnad der alle ideer må kunne legges på bordet. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Er hun interessert i å ha en slik politisk dugnad, eller skal de rød-grønne gjøre det de vanligvis gjør, at de bestemmer seg, og sånn blir det? Eller er det slik at vi fra andre partier faktisk kan bidra med noen gode ideer, slik som vi har prøvd å gjøre i vårt Dokument nr. 8-forslag?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Jeg er glad for at man tror at man kommer fram til en felles forståelse, og for at statsråden kan forsikre oss om at dette utvalget kommer til å bidra til å ordne opp i en debatt som også Venstre godt kunne ha ønsket hadde vært klarere når det gjelder fakta. Så det er en forsikring som jeg er glad for. Det jeg har lyst til å spørre statsråden om, handler egentlig om noe som komiteens leder sa i dag, som jeg syns var ganske oppsiktsvekkende. Jeg lurer på om det er en holdning som gjelder regjeringsfraksjonens stortingsgruppe, eller om det er en holdning som også Regjeringa har, at når vi kommer i en økonomisk situasjon hvor vi må begynne å spare, så er det høyskoler og universiteter og forskningen som skal blø – det er bare grunnskolen som skal skjermes. Dette er en sektor som må regne med store kutt framover. Er det en forståelse som også er innad i Regjeringa, eller er det bare en forståelse som gjelder fraksjonen av regjeringspartiene her på Stortinget?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Jeg må si at etter å ha hørt siste del av denne debatten, kjenner jeg at liberaleren i meg blir skikkelig opprørt. Kampen for dannelse i et samfunn handler om kampen om å spre kunnskap på en sånn måte at alle har en viss basiskunnskap om kultur, samfunn og alle viktige grener i et samfunn. Det betyr at sjøl om du skal bli akademiker, må du ha forståelse for hvor vanskelig det er å være møbelsnekker. Du må faktisk skjønne at det er et håndverk du skal ha respekt for. Da må du ha kunnskap om det. Det handler også om at når den samme møbelsnekkeren kommer på en hvilken som helst middag, f.eks. hvis han havner som Skei Grandes følge på Obamas middag i morgen, så skal ingen klare å sette han fast i at han ikke kan sin Nora. Det er det det er snakk om – det er derfor det er viktig med en kamp for dannelse. Det er viktig at alle skal ha en basiskunnskap i samfunnet, fordi ingen skal stå med lua i hånda overfor andre og påstå at de ikke klarer å være med i en hvilken som helst debatt. Det er ikke snakk om at alle skal like opera, men alle skal kunne argumentere for hvorfor de ikke liker opera. Det er det dannelse er snakk om, og det er det som er kampen her. Men det er ingen motsetning til det å reise respekten for fagene igjen. Problemet med systemet vi har laget i videregående skole nå, er at hvis du brenner for å bli frisør – det er det du har lyst til, det er det du har lyst til å bidra med – så er det ikke sikkert, hvis du da plasseres i samme klasse som han som brenner for å bli møbelsnekker, at begge de to brennende engasjementene tilkalles samtidig. For bredden er så stor i viftene våre at vi ikke klarer å dyrke ønsket. Om du skal bli møbelsnekker eller frisør, er sjansen for at du havner på Det Norske Teatret og skal lage kulisser til Nora, ganske stor, hvis du er skikkelig dyktig. Da må du vite det, og da må du kunne det, og det er ingen som kan dupere deg her. Men det var ikke mitt poeng med at vi har nedgradert fagene som fag. Mitt poeng er at du må ha en innfallsvinkel til de ulike utdannelsene ut fra ditt brennende engasjement og ønske om å komme inn i ditt fag. Da er det ikke sikkert at du klarer å lage den ånden. Jeg vet – for jeg har vært lærer i videregående – at det å klare å lage det brennende ønsket om å lære seg sin Nora må kanskje gjøres annerledes, hvis drømmen er å bli frisør, mens den andres drøm er å bli møbelsnekker. Jeg må bruke de siste 30 sekundene til å kommentere det at alle er enige om at vi får mindre å rutte med. Alle opposisjonspartiene har også mindre å rutte med, men utfordringen er å prioritere kunnskap når du får mindre å rutte med. Det er derfor jeg syns at det har vært skremmende takter fra regjeringspartiene, som mener at i en tid da man virkelig skal gjøre om ting i landet, er det ikke viktig å satse på kunnskap, mens vi i Venstre mener at det viktigste er å satse på kunnskap.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Jeg har lyst til å løfte en sak som norsk fredsbevegelse har vært opptatt av, og der vi også ser at en endring av siviltjeneste hos oss kanskje åpner for nye muligheter, nemlig sivile fredsstyrker. Dette er en sak som Venstre er opptatt av, og som SV har programfestet. Vi har lagt fram et meget mildt og forsiktig forslag i dag om å få til en mulighetsstudie med den tankegangen å lage sivile fredstropper. Spørsmålet mitt er hvordan SV stiller seg til vårt forslag, og om kanskje Regjeringa også ville syns det var spennende å få til en sånn utredning. Vi skal gjerne gjøre det om til et oversendelsesforslag hvis Regjeringa kan si noe positivt om det å få til en sånn utredning.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Det er ganske sterke krav som IMF stiller. Men den avtalen som er gjort i forhold til Storbritannia og Nederland, om småsparernes penger, oppfattes av mange i den islandske befolkninga som en veldig urettferdig avtale. 85 pst. – i siste meningsmåling – sa nei til den avtalen. Det er et stort press på det islandske parlamentet. Problemet er at det oppfattes slik på Island at alle norske penger er «innelåst» i alle mulige andre internasjonale avtaler. Kanskje ikke så mye IMFs krav, men de kravene som England og Nederland stiller, oppfattes det som urimelig at Norge gjemmer sine penger bak, sett fra et islandsk ståsted. Vi har nær kontakt og nært samarbeid med våre søsterpartier, som har vært mer positive til et EU-medlemskap for Island enn norske Venstre har vært, og de uttrykker stor frustrasjon over at dette henger så altfor nært sammen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-12-09:
Venstre var det første partiet i Stortinget som sa at sjøl om et parti som vi ikke synes var det beste utfallet av valget i de palestinske områdene, vant, var det viktig at vi hadde kontakt. Derfor støttet vi Regjeringa da man valgte å gå i dialog med Hamas. Vi mener at det er viktig. Vi vil nok også opprettholde støttenivået til de palestinske områdene. Vi har nok et veldig balansert forhold til Midtøsten, og vi tror det er ganske viktig at man faktisk går inn og støtter det som blir valgt av folket, sjøl om det er det vi ikke liker. Problemet i kommunikasjonen med hele den arabiske verden er at vi nå opererer med dobbeltstandarder – der vi støtter dem vi liker, og ikke dem vi ikke liker, sjøl om mange av dem vi liker, har blitt innsatt på feil måte i forhold til de moralske standarder vi har rundt demokrati og åpenhet.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Fremskrittspartiet ønsker jo prinsipielt en helt ny modell for grunnskolen, der staten skal overta finansieringsansvaret for skoler via stykkprisfinansiering. Det vil føre til at «skolen ikke lenger er avhengig av kommuneøkonomien eller kommunepolitikeres prioriteringer», skriver Fremskrittspartiet i sin merknad. I en artikkel i avisen Nationen skriver representanten Tord Lien at «det finnes gode pedagogiske argumenter for å slå sammen skoler, men for barnetrinnet bør slike argumenter være veldig gode for at sammenslåingen skal være riktig». Jeg forstår det dit hen at Fremskrittspartiet er bekymret for at noen barn da bl.a. kan få en uforholdsmessig lang skolevei. Mener Fremskrittspartiet at en statlig stykkprisfinansiering av grunnskoleelever vil føre til at kommunene vil bli bedre i stand til å ivareta en spredt skolestruktur og et godt pedagogisk tilbud? Eller mener Fremskrittspartiet at en statlig stykkprisfinansiering vil føre til en ønsket sentralisering av skoler der en ikke er avhengige av kommunepolitikernes prioriteringer, slik Fremskrittspartiet skriver i sin merknad?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Opposisjonspartiene, inklusiv Høyre, sier at Regjeringas bevilgning knyttet til et varig system for etter- og videreutdanning av lærere i stor grad tilsvarer bevilgningen som lå inne i Kunnskapsløftet. Jeg vil vel tro at behovene var kjent også den gangen da Høyre hadde kunnskapsministeren, med representanten som rådgiver. Siden Regjeringa nå får kritikk for å følge opp de forventninger som faktisk lå i Kunnskapsløftet, lurer jeg på om representanten kan presisere hva Høyre mener er grunnen til at behovet for etter- og videreutdanning av lærere er vesentlig større nå enn det var den gangen da Kunnskapsløftet ble utformet. Det er tross alt ikke veldig mange år siden.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Nå er det slik at jeg ikke var representant i forrige periode, så jeg har ikke stemt over det forslaget som representanten Hanekamhaug her henviser til. Men jeg tror det er viktig – og jeg tror Fremskrittspartiet og Senterpartiet deler den oppfatningen – med mer praksis i ungdomsskolen. Vi har jo erfaring med det valgfaget vi hadde tidligere, i gamle dager, da jeg gikk på skolen, men jeg tror nok kanskje at vi bør prøve å være mer målrettet enn vi var da. Det var vel flere av oss som drev med både skyting og litt andre ting. Jeg tror kanskje det kan være lurt at vi, nettopp slik som Regjeringa sier, nå tester det ut, gjør et forsøk, slik at det blir litt mer målrettet ved at de som går på ungdomsskolen, har mulighet til å hente fag fra videregående skole. I dag er det stort sett allmennfag som blir hentet ned til ungdomsskolen. Det kan være fornuftig å gjøre det slik som Regjeringa tenker, at man skal kunne hente ned fag også fra de yrkesfaglige studieretningene til ungdomsskolen.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Nå tror jeg vel kanskje ikke det er slik at det er skolefrukten som har ført til at skoler legges ned ute i Distrikts-Norge, men jeg deler representantens bekymring for at det er svært mange skoler som legges ned. Så vidt jeg har registrert, er det nedlagt 12 eller 13 flere skoler i denne perioden enn det var da Høyre satt i regjering, så det er ikke så veldig stor ulikhet. Jeg vil nok si det slik – og jeg tror vi er enige om det også – at skoler faktisk kan bli for små. Men det kan også bli uforholdsmessig lang reisevei for mange unger. Dette er vi nødt til å gå nærmere inn i, slik at vi sikrer at ungene kan gå på en skole i nærheten av der de bor. Det tror jeg vi skal få et godt samarbeid om framover.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Jeg frykter ikke den ene timen som det blir utvidet med fra neste skoleår. Den ene timen er heller ikke øremerket. Den skal kunne brukes til det som skolen eller kommunen ser det som viktig å styrke i sin kommune eller på sin skole. Det tror jeg er veldig riktig. Så skal vi ta inn over oss at ting tar tid i skolen. Det tar faktisk tid hvis du skal kle på 28 unger – jeg har jobbet i skolen sjøl, og jeg har vært med og kledd på 28 seksåringer som skal ut og gå på skøyter. Det tar ganske lang tid. Derfor er jeg ikke så bekymret for den økningen. Når det gjelder SFO, er det sagt at det skal være en frivillig SFO-ordning, og det skal gis gratis leksehjelp i denne ordningen. Det synes jeg er bra. Jeg synes også det er viktig at vi holder på at SFO skal være et frivillig tilbud, og jeg er ikke enig med representanten Hagen i at det ikke lenger er mødre som er hjemme, for det er faktisk noen av dem også.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Jeg tror vi skal være glad for at vi har en rød-grønn regjering når det gjelder akkurat kommuneøkonomien. Denne regjeringa har tilført, så vidt jeg husker, over 40 milliarder kr mer til kommunesektoren, og det er klart at det er viktig. Det betyr ikke at det ikke blir nedlagt skoler, slik representanten her peker på. Jeg tror det aller, aller viktigste er at vi sørger for å ha gode fellesskoler, ikke at vi har gode private grendeskoler. Det viktigste må jo være at alle elever kan gå der, uavhengig av den lommeboka som foreldrene måtte besitte. Så for Senterpartiets del er det alltid viktig å være opptatt av grendeskolen, for det har med lokalsamfunnet å gjøre og er nøkkelen til et godt lokalsamfunn, uavhengig av om den er privat eller offentlig.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Jeg synes det er strålende at representanten fra Kristelig Folkeparti er opptatt av ungdomsskolen. Jeg tror vi har en felles forståelse her. Men det som forbauser meg lite grann, er at Kristelig Folkeparti mener at det er viktigere med praktisk rettet teori enn et praktisk arbeidslivsfag. Representanten fra Kristelig Folkeparti sa også at hvis en velger det praktiske arbeidslivsfaget, binder en seg til det samme faget i videregående skole. Da lurer jeg på: Hvor står det? Poenget med det praktiske arbeidslivsfaget er nettopp at en skal kunne prøve ut noe, finne ut hva som passer, få erfaring, slik at en kan gjøre riktige valg senere. Spørsmålet er da: Hvor står dette, og hvorfor ønsker Kristelig Folkeparti en praktisk rettet teori i ungdomsskolen? Det forstår jeg ikke.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Kirken har gjennom tusen år vært med på å prege norsk kultur, historie og samfunnsliv. I løpet av denne stortingsperioden skal Stortinget lose gjennom de mest omfattende endringene i statskirkeordningens rammeverk på nesten 200 år. Et av de mest sentrale punktene i denne reformen er gjennomføringen av demokratireformen, som har som mål å gi Kirkens organer en sterkere demokratisk legitimitet og forankring hos kirkemedlemmene. Kirkevalgene som ble gjennomført i september, ga oss en pekepinn på demokratiutviklingen i Kirken, og jeg ser fram til å se nærmere på den forskningsbaserte evalueringen som skal foreligge i løpet av 2010. Senterpartiet ønsker en sterk folkekirke med vide dører og høyt tak. Økonomi er dog alltid en utfordring – så også for Kirken. Samtidig som vi skal gjennomføre de ulike reformene i Kirken, skal først og fremst de primære oppgavene drives: gudstjeneste, dåp, konfirmasjon og gravferd. Særlig i små kommuner kan det være vanskelig å ivareta disse oppgavene på en god måte. Senterpartiet mener derfor at det er viktig å følge nøye med på det forsøks- og utviklingsarbeidet som nå pågår – også utviklingen med hensyn til preste- og diakonstillinger som man i Soria Moria tar høyde for å øke. Det er mange spennende prosjekter på gang i Den norske kirke, som trosopplæring, gudstjenesteordning osv., men det er det daglige arbeidet som utfordrer Kirken som folkekirke – møtet mellom Kirken og folk, innendørs og utendørs. Derfor deler ikke jeg den negative omtalen som representanten Thorsen fra Fremskrittspartiet hadde om bl.a. pilgrimssatsingen. Jeg kommer fra Oppland, og jeg har lyst til å trekke fram akkurat pilgrimsprosjektet, som handler nettopp om møtet mellom Kirken og folket. Det prosjektet har fått avsatt 5 mill. kr på årets budsjett. En svært stor del av pilgrimsleden går gjennom Oppland og gjennom min egen hjemkommune, Gran. Gran huser hele tre av ledens seks middelalderkirker i Oppland. Det arbeides nå langs hele leden med utviklingsarbeid knyttet til pilgrimstradisjoner, informasjon, kunst og håndverk, og det er et svært spennende prosjekt som kan binde folket og Kirken sammen på en god måte, og som jeg gleder meg til å følge framover. Jeg har også registrert at et flertall i Kirkemøtet har gått inn for Oslo som kirkehovedstad. Senterpartiet har programfestet at kirkehovedstaden bør ligge i Trondheim, og at preses skal ha sete der hvor pilgrimsleden ender i Norges tidligere kirkehovedstad. Jeg tror vi står overfor den mest kirkeintensive perioden på mange år i Stortinget, og jeg gleder meg til at vi skal diskutere folkekirkens framtid framover.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-09:
Jeg føler behov for å komme med noen oppklaringer. Til representanten Eriksen: Jeg spurte henne om hvor hun hadde det fra at en var bundet til å følge det faget en valgte som arbeidslivsfag – det var det jeg mente. Jeg mente ikke dette i forhold til at en da skulle kunne velge studiespesialiserende fag videre. I så fall misforsto jeg representanten Eriksen. Jeg er helt enig i at dette ikke vil være å innføre det gamle valgfaget igjen, men det vil gi mulighet for mer praksis i ungdomsskolen ved å kunne velge vekk 2. fremmedspråk og fordypning i norsk og engelsk, noe som jeg tror kanskje har vært den største bøygen i akkurat denne perioden. Så til representanten Hanekamhaug, som jeg tror har valgt å misforstå meg med hensyn til privatskoler. Jeg mener jeg sa at det aller viktigste er å sørge for at vi har en god fellesskole, som har plass til alle, uansett hvor de kommer fra – også geografisk. Senterpartiet er imot en slik stykkprisfinansieringsordning som Fremskrittspartiet legger opp til, som vi mener vil føre til en gedigen sentralisering av skoler landet over.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Fremskrittspartiet ønsker å åpne for flere private skoler. I København ser vi at flere og flere som har råd til det, kjøper seg ut av fellesskolen. 40 pst. av alle ungene som har akademikerforeldre, går på private skoler, og mange unger av etniske minoriteter går på religiøse skoler. Det betyr religiøs segregering, og det betyr sosial segregering. Jeg lurer på hvorfor Fremskrittspartiet ønsker å åpne for en slik virkelighet i Norge. I tillegg kan jeg ikke se at Fremskrittspartiet svarte tilfredsstillende på representanten Aasens spørsmål om økonomisk utbytte, så jeg gjentar hennes spørsmål: Mener Fremskrittspartiet at det skal være fritt fram for økonomisk utbytte i private skoler?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Jeg vil gjerne bidra med en oppklaring og en utfordring til Fremskrittspartiet. For det første forstår jeg at representanten Lien håpet å ta meg i faktafeil i stad, men jeg sa vitterlig at Fremskrittspartiets 155 mill. kr gikk til basis. Det kan han godt også sjekke i referatet. Noen vil kanskje mene at representanten Lien bør være et bedre forbilde for norske skolebarn, og konsentrere seg når andre snakker. Det andre er at jeg gjerne vil ta opp et paradoks i Fremskrittspartiets merknader i innstillingen. De skriver der at de vil kutte alt i samiske tiltak, og at de vil legge ned Sametinget. De vil også kutte i ordningen som sikrer unge asylsøkere i mottak grunnskoleopplæring. Dette er kutt som rammer urbefolkningens rettigheter og små barns muligheter til utdannelse. Jeg har alltid trodd at Fremskrittspartiet ønsket å framstå som et lov og orden-parti, men sånne kutt i helt grunnleggende rettigheter er mest sannsynlig i utakt med norsk lov. Minoriteters og urfolks rettigheter er også menneskerettigheter. Å sikre urbefolkningens muligheter til å ta vare på sin kulturarv og å sikre barn i mottak en grunnleggende utdannelse er også en del av demokratiet. Derfor lurer jeg på hvorfor Fremskrittspartiet ser ut til å ha så liten respekt for norsk lov, menneskerettighetene og demokratiet. I så fall kan det jo virke som at Fremskrittspartiet er helt i utakt med sentrale norske verdier. Jeg har også bitt meg merke i at Fremskrittspartiet etter forrige sametingsvalg fikk inn tre representanter i Sametinget. Det er litt som å kjøpe seg en leilighet i en blokk som man selv har tenkt å rive. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet mener at tiltak knyttet til enkelte deler av befolkningen, som samer eller minoriteter, er «uønsket særbehandling». Det virker som om de tror at samene eller minoritetene på denne måten får særfordeler, mens det tiltakene egentlig handler om, er grunnleggende rettigheter og å avhjelpe særulemper som gruppene måtte være utsatt for.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Sex er politikk. Sex er til alt overmål også utenrikspolitikk. Når kvinner ikke får bestemme over egen seksualitet, da er sex politikk. Når tidlig ekteskap og graviditet setter en stopper for mange jenters skolegang, da er sex politikk. Når nesten fem millioner kvinner hvert år får helseskader fordi det ikke er ordnede forhold for å ta abort, da er sex politikk. Derfor er arbeidet for seksuell og reproduktiv helse en viktig del av Regjeringens innsats for likestillingsarbeid internasjonalt. Seksuell og reproduktiv helse handler om graviditet, fødsel og seksuelt overførbare sykdommer, om vern mot overgrep og tilgang på prevensjonsmidler. Jeg er stolt over at tusenårsmål 4 og 5 om mødre- og barnehelse er prioriterte områder for oss – og jeg er glad for Regjeringens forslag om å videreføre det kraftige løftet i innsatsen for kvinner og for likestilling i utviklingssamarbeidet. Jeg har merket meg at Fremskrittspartiet i den offentlige debatten stadig sier at de vil bekjempe kjønnslemlestelse, tvangsekteskap og kulturelle tradisjoner som svekker kvinners selvstendighet. Da forundrer det meg at de ikke prioriterer arbeidet mot dette høyere i utenrikspolitikken. Tror Fremskrittspartiet at menneskerettighetene først og fremst er forbeholdt norske kvinner? Eller tror de at markedskreftene vil informere kvinner i land med konservative tradisjoner om de seksuelle rettighetene de har? Tror de at handel eller økt handel vil redusere tvangsekteskap? Når Fremskrittspartiet vil redusere utenriksbudsjettet med mer enn en tredjedel, kan man ikke unngå at de også reduserer arbeidet som sikrer kvinner i andre deler av verden de privilegiene norske kvinner har: retten til utdannelse, retten til å bli hørt og retten til å forme sitt eget liv. På vårt storting er 39,6 pst. av representantene kvinner. I verdens forsamlinger utgjør kvinner bare 17 pst. Fremskrittspartiet kutter i penger som går til å sikre andre kvinner de rettighetene som har gjort det mulig for meg å stå her i dag og for representanten Siv Jensen å bli leder for Fremskrittspartiet. I løpet av de siste fire årene har omfanget av kvinnerettet bistand økt med 2,4 milliarder kr. Kvinnerettet bistand har også økt fra 20 pst. til 30 pst. av hele bistandsbudsjettet. Kvinners rettigheter er et mål i seg selv og samtidig en forutsetning for å nå andre utviklingspolitiske mål.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Når jeg hører representanten fra Høyre på talerstolen i dag, lurer jeg på om Høyre er blitt imot Kunnskapsløftet – Kunnskapsløftet som Høyre i gjentatte debatter de siste årene har gjort til sin reform, og som gjennom de siste årene har vært Høyres svar på alle de utfordringer skolen står overfor. Skolepolitikken som føres av de rød-grønne, er bygd på Kunnskapsløftet, som alle partiene som er representert på Stortinget i dag, stilte seg bak. Svartmalingen av skolen fra Aspakers side lurer jeg på om bunner i motstand mot Kunnskapsløftet. Hva mener Høyre man skulle ha gjort annerledes med denne reformen?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Da Stortinget behandlet stortingsmeldingen Kultur for læring i 2004, ønsket den daværende regjeringen, inkludert Kristelig Folkeparti, å videreutvikle grunnskolen, bl.a. gjennom å styrke barnetrinnet. Det ble derfor foreslått en økning av timetallet på barnetrinnet, særlig på de første trinnene. De mente at en slik utvidelse var nødvendig, både av faglige og pedagogiske hensyn. I dag vil Kristelig Folkeparti kutte drastisk i timetallet på barnetrinnet og mener at Regjeringen prioriterer feil når vi prioriterer bl.a. timetallutvidelse. Er det slik å forstå at Kristelig Folkeparti representerer én politikk i posisjon og én politikk i opposisjon?
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Høyre har gjennom urealistisk og veldig kreativ budsjettpolitikk klart å skaffe seg et handlingsrom i denne debatten som representanten utnytter til fulle. Men når vi kommer til studieforbund, kutter Høyre. Det er vi overrasket over. Da mener vi at Høyre lite har skjønt og erkjent hva studieforbundene driver med, slik det er formulert ut i Tron-utvalgets innstilling, som vi trodde at Høyre i utgangspunktet hadde en veldig positiv innstilling til, nemlig at studieforbundene skal drive med en aktivitet som skal vedlikeholde og styrke demokrati, påvirke egen livssituasjon, bidra til inkludering, motivere til kunnskap og kompetanse osv. Er det ikke nettopp dette representanten kalte «å foredle menneskene – eller humankapitalen»? Er det kremmerpartiet Høyre som her viser sitt blå, sanne ansikt, ved at de heller bare vil bruke pengene på basiskompetanse og ikke på den brede samfunnsbyggende aktiviteten?
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Fremskrittspartiet har hevdet dette lenge, og jeg har prøvd å sette meg inn i hvordan det ville se ut i mitt eget fylke, Oppland, hvis foreldrene skulle frakte ungene sine på kryss og tvers av skolekretsgrenser og kommunegrenser. Hva slags lokalsamfunn er det vi da ville få? Vårt utgangpunkt er at en god skole er en lokalsamfunnsinstitusjon. Den vil fungere godt både internt og i samhandling med lokalsamfunnet hvis det er nettopp de som bor i lokalsamfunnet, som bruker skolen og har ungene sine på den skolen. Slik sett har jeg tro på fellesskolen, og jeg har ikke minst tro på å ha lokalsamfunnet som utgangspunkt for skolen.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Det er også årsaken til at dette i den nye Soria Moria-erklæringen står inne som en klar ambisjon fortsatt. I motsetning til Høyre har Regjeringa måttet forholde seg til den eksisterende økonomiske virkeligheten, og da har Regjeringa i denne omgang, i dette budsjettet, valgt å prioritere mer målrettet mot helt bestemte økninger, både forskningsmessig og ikke minst utdanningsmessig. Men vi har absolutt ikke gitt opp ambisjonen om at en bør prøve å styrke basis gradvis utover i denne perioden.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Her er vi uenige, noe som ofte er situasjonen i politikk – at det er en faktauenighet. Jeg synes at Kristelig Folkeparti har en litt panisk frykt for flere timer. Norge ligger jo ikke høyt når det gjelder antall timer i skolen i forhold til sammenliknbare land. Et tilleggspoeng, som jeg synes Kristelig Folkeparti bommer veldig på, er at det virker som om Kristelig Folkeparti fortsatt har en forestilling om at det sitter en mor hjemme og venter på at ungene hennes skal komme hjem. Altså: Vi har bevisst lagt opp til at vi vil ha et arbeidsliv der både mor og far/foresatte er ute i arbeidslivet. Slik sett er det også et poeng å gi gode tilbud til ungene våre mens vi er ute i arbeidslivet. Derfor vil vi ha en skole med flere timer, og vi vil ha en god SFO i tillegg.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Slike debatter blir vanskelige når en som posisjonsparti har et annet utgangspunkt budsjettmessig enn et opposisjonsparti. Venstre har ryddet seg – og jeg mener fortsatt gjennom et urealistisk budsjettarbeid – et handlingsrom som vi ikke har. Da må en prioritere innenfor de gitte rammer. Vi er litt overrasket over at et tidligere regjeringsparti ikke husker hva en selv opplevde da en satt i regjering – at en nettopp ikke fikk gjennom alle primærstandpunktene sine. Jeg tror Venstre ville være tjent med at de i noe større grad tenkte tilbake på de opplevelsene de selv hadde da de satt i regjering. En må prøve å finne ut av løsningene sammen med andre. Ikke minst må en ha et langsiktig perspektiv og ikke satse på å gjennomføre programmet sitt i det første budsjettåret i perioden.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Vi mener at forskning helt klart viser at lekser er viktig, og at det er viktig å gi leksehjelp i de tilfeller der det ikke er en fungerende familie. Det er ikke alltid en mor eller far som sitter hjemme på dagtid, klar til å ta imot ungene og gi dem leksehjelp. I en tid da alle er opptatt av sosial utjevning, knyttet til både læring og trivsel og koplingen mellom de to, er vi overrasket over at Kristelig Folkeparti, nærmest som det eneste partiet, ikke vil bli med på laget og utvikle et godt helhetlig tilbud, der foreldrene ikke er frakoplet, men invitert til å komme inn i SFO og skole for å delta i denne viktige aktiviteten. Det Kristelig Folkeparti her oppnår – utilsiktet, sannsynligvis – gjennom dette kuttet, er at ungene gjennom ikke å få flere timer derimot får lengre opphold i SFO, et SFO som blir dårligere og dyrere med det opplegget Kristelig Folkeparti har, enn det Regjeringa har.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
Først en kommentar om hva som er utrolig eller ikke. Jeg tror Trine Skei Grande også ser at selv om man, f.eks. Venstre, satt med all makt alene, ville det være umulig å legge inn hele partiprogrammet innenfor gitt budsjettramme et bestemt budsjettår. Gratis læremidler har lenge vært en kampsak for SV og de rød-grønne kamerater. Slik sett er det en glede å se at det nå nærmest er allmenn politisk oppslutning i budsjettdokumentene om at denne ordningen er kommet for å bli, bortsett fra for Venstre, som i sitt alternative budsjett strør om seg med penger i mange gode retninger, men som her altså trekker denne reformen tilbake, og vil ha behovsprøving. Hva er det som er årsaken til dette? Er det en ideologisk motstand mot universelle velferdsordninger? For det kan neppe være byråkrati – at det er mindre byråkratisk at hver enkelt elev skal søke om å få et slikt stipend for å kjøpe lærebøker.
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-09:
En av de mange gode merknader i budsjettinnstillingen er å lese på sidene 65 og 66, og det er en samlet komité som står bak. Den handler primært om etter- og videreutdanning i distriktene, og den inneholder to likeverdige oppfordringer: Den ene går til høgskoler, og den andre går til kommuner og fylkeskommuner, for sammen å ta et klarere og sterkere felles grep for å legge til rette for videreutvikling av utdanningsaktivitet i distriktene. Mange driver på denne arenaen i dag – ikke minst Studiesenteret.no, som allerede er nevnt av en tidligere taler – og gjør et solid arbeid for nettopp å tilrettelegge for slik utdanning, ikke minst høgere utdanning. Det er nå – det er understreket i merknaden – behov for en opprydding og ansvarliggjøring for å komme videre. Da er det ikke minst viktig å få kartlagt hva som faktisk skjer, hvem som deltar på denne arenaen, osv. Et eksempel på interessant utviklingsarbeid når en nå skal lage seg et nasjonalt bilde her, er å finne i Oppland. Det bærer navnet Kompetansemotor. Til grunn for dette prosjektet lå det en erkjennelse av at det var viktig rent samfunnspolitisk å få et system, en arena, en infrastruktur, som hadde som mål å bidra til utdanningsmessig likestilling hva gjelder kjønn, alder og geografi, der en var veldig opptatt av å få til god kvalifisering for arbeidslivet, for aktiv samfunnsdeltakelse og for innovasjon og nyskaping. Det vi tok utgangspunkt i i Oppland – jeg var med på det som tidligere fylkespolitiker, var doktorgradsavhandlingen til professor Gunnar Grepperud, og det var tre sentrale begrep som gikk igjen der. Det var begrepet «motorfunksjon», at en altså skulle se på utdanning som et virkemiddel for samfunnsutvikling. Så var det begrepet «meglerfunksjon» – dette med å sikre at regionene får mest mulig tilgang til de samme opplæringstilbud som de som bor i sentrale strøk, og at man får til kartlegging og forhandling, sikrer gjennomføring og får til et møte mellom tilbyder og etterspørrer. Det tredje og siste var å få på plass en god møteplass, der studenter får bistand i forbindelse med de studietilbudene som de kaster seg over. Visjonen var å få til en slags én dør-situasjon inn til voksnes læring i hver region, og i Oppland har vi seks ulike regioner. Dette har nå virkelig begynt å svinge i innlandet i Oppland. Det er allerede to slike møteplasser og karrieresentra på plass, fire nye kommer i løpet av året – og det megles og det møtes og det studeres. Bare i høst var det 1 000 voksne som på ulike måter bedrev fagskole- eller høgskoleutdanning.
Svein Gjelseth (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Høgre meiner at Regjeringa set folkekyrkja i fare når ein ikkje rettar opp den alvorlege økonomiske situasjonen. Høgre vil løyve 10 mill. kr ekstra til kyrkja. Då vert spørsmålet mitt: Meiner Høgre at ei ekstra løyving på 10 mill. kr er det som skil om folkekyrkja er i fare eller ikkje?
Svein Gjelseth (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Forsking er kanskje noko av det viktigaste vi brukar ressursane våre på. Norsk næringsliv og norsk forsking er på fleire område verdsleiande, og dette er eg stolt av. Eg vil i dette innlegget konsentrere meg om den næringsretta forskinga og mangelen på registrering av næringsretta forskingsarbeid. Vi veit at det går føre seg mykje forsking ute i næringslivet kvar einaste dag. Men det er dessverre slik at mykje av denne forskinga ikkje vert registrert som forsking i det heile. Ofte startar nye prosjekt, nye utfordringar, nye løysingar med ei avtale mellom bedrift og tingar eller kunde. Begge partar fokuserer mykje på å løyse utfordringa. Dei går i gang, prøver og feilar. Oftast endar det opp med eit nytt produkt som i mange tilfelle er i verdstoppen teknologisk. Begge partar, som no har lagt ned hundrevis av arbeidstimar og ofte hatt store investeringar, er nøgde med resultatet og stolte av det dei har fått til. Det som dei gløymer å tenkje over, er at dette er næringsretta forsking, utvikling og nytenking som absolutt burde vore registrert og innmeldt som forskingsprosjekt. Når vi så høyrer at næringslivet vårt forskar for lite, vert eg litt betenkt. Vi må få til ein dialog med næringslivet, der all forsking og utvikling av nye prosjekt vert med i forskingsrekneskapen/statistikken. Får vi dette til, trur eg vi fort vil sjå at næringslivet vårt kvar einaste dag driv med forsking. Eg trur også vi vil sjå at det vil lyfte Noreg som forskingsnasjon enda nokre hakk. Får vi dette til, er eg overtydd om at målsetjinga vår om forskingsinnsats langt på veg er innfridd.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Representanten uttrykte glede over barnehageforlik og hvor godt vi egentlig har det i den norske skolen. Jeg skal ikke si meg uenig i det. I innstillingen til budsjettet peker komiteen på viktigheten av leksehjelp, at foreldre med barn i grunnskolen «kan bidra positivt til barnas motivasjon og læringsutbytte», at dette har stor betydning for barn, og at uavhengig av foreldrenes egen utdanningsbakgrunn og kunnskapsnivå vet vi at det har stor betydning for barns læring. Men der stopper flertallet foreldrenes innflytelse. Fremskrittspartiet mener at det er foreldrenes ansvar å oppdra sine barn, og at det derfor er viktig å anerkjenne foreldrenes rett til også å velge hvilken skole barna skal gå på, uavhengig av kommunegrenser. Hva er grunnen til at SV mener at foreldrene ikke skal få velge hvilken skole barna skal gå på, uavhengig av kommunegrenser?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
I Norge har vi heldigvis religionsfrihet, noe som gjør at vi har et mangfold av livssynsorganisasjoner. Disse får også støtte over statsbudsjettet, som ministeren ganske riktig sier. I Fremskrittspartiets alternative budsjett foreslår vi at post 76, Tilskudd til råd for tro og livssyn, utgår. Vi overfører samme kronebeløp til post 70, Tilskudd til tros- og livssynssamfunn. Bakgrunnen for det er at vi mener at det ikke er Stortinget som skal bevilge penger til disse paraplyorganisasjonene. Fremskrittspartiet mener at det er trossamfunnene selv som må få ansvaret for å bevilge til sine organisasjoner. Vil statsråden vurdere å la tros- og livssynssamfunnene få ansvaret for å finansiere sine egne paraplyorganisasjoner, som de forhåpentligvis har valgt etter eget ønske?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-09:
Kirken er også representert og tilgjengelig for nordmenn i utlandet. Sjømannskirkens tjenester blir stadig mer etterspurt, og komiteen poengterer enstemmig i en merknad at Sjømannskirken har fått økte personalkostnader utover ordinær prisutvikling knyttet til endringer i skatte- og pensjonsforhold for arbeidstakere i utlandet. Komiteen ber på denne bakgrunn Regjeringen vurdere en full dekning av merkostnadene. Jeg vil tro at ministeren også er minister for Den norske kirke i utlandet, eller Sjømannskirken, og med bakgrunn i det blir spørsmålet: Vil kirkeministeren sørge for å imøtekomme dette?