trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Som representanten Halleraker er jeg veldig opptatt av at dette skal landes på en god måte. Jeg oppfatter også at samferdselsministeren er særdeles opptatt av at man skal lykkes med byggingen av Bybanen i Bergen. Jeg synes det er interessant å få svare på akkurat dette spørsmålet, fordi jeg er opptatt av at det her skal være en god fremdrift. Jeg synes også det er veldig positivt at bystyret og fylkestinget har jobbet med sine saker. Så er det like fullt slik at når man har en saksbehandling og en prosess for saksbehandling, må man følge den. Men jeg har ikke inntrykk av at denne skal bli liggende i fred og ro; den skal fremmes så snart det er mulig. Så forstår jeg også at selv om det er en finansiering det er snakk om, må det gjennom en KS2. Den prosessen skal også gjennomføres. Så vil det være fullt trykk på å få denne frem til Stortinget.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Så vidt jeg er kjent med, ble det i går fremmet en samleproposisjon som omhandler nettopp dette med låneopptak for bompengeselskapet, og jeg har absolutt det inntrykk at samferdselsministeren vil ha høyt trykk på å få frem denne saken, i tråd med Hallerakers ønsker. Jeg kan forsikre om at jeg fra mitt sete i regjeringen skal gjøre mitt beste for at den kommer frem uten unødvendig opphold.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Representanten Dåvøy tar opp noe som er viktig. For enkelte har rusmisbruket bakgrunn i vonde forhold, i oppvekstforhold eller i psykisk sykdom. Derfor må vi bygge helhetlige behandlingsforløp som ser hele mennesket, som ikke bare behandler rusproblemer, men som også ser etter og behandler bakenforliggende årsaker. Rusavhengige som har vært utsatt for vold og overgrep i oppveksten, er en særlig sårbar gruppe. Skam og stigmatisering kan gjøre det vanskelig å søke hjelp. Nettopp av den grunn trenger de omfattende behandling, omsorg og oppfølging over lang tid. Jeg kan nevne tillitspersonforsøket som ett tiltak som kan være aktuelt for denne gruppen. Regjeringen har årlig bevilget 23 mill. kr til forsøket, som har gitt gode resultater. Vi vil se på hvordan dette arbeidet kan videreføres. Som kjent vil jeg også veldig snart legge frem en stortingsmelding om rusmiddelpolitikken. Meldingen vil omhandle rusmiddelpolitikken i stort og presentere regjeringens mål for rusmiddelpolitikken når det gjelder både alkohol, narkotika og doping. Tidlig innsats og forebygging vil være en viktig del av stortingsmeldingen. Meldingen vil tydeliggjøre Samhandlingsreformen på rusfeltet. Den vil gi en mer omfattende omtale av hvordan de fremtidige tjenestene til rusavhengige skal innrettes. Rusavhengige med traumatiske opplevelser kan ha behov for hjelp fra flere deler av hjelpeapparatet, og god samhandling vil derfor være avgjørende for at også denne gruppen pasienter skal få den hjelpen som de har behov for.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Vi må jo bare erkjenne at hele samfunnet har mye større oppmerksomhet på bakgrunnen til de rusavhengige enn bare akkurat på rusproblemet. Det er mange tiltak som har blitt etablert i de senere årene som er viktige i denne sammenheng. Jeg kan nevne det å ha en koordinator – noen kommuner har en ruskoordinator – det å få etablert en individuell plan for å se på hvilke typer tiltak det vil være riktig å sette inn i forhold til den enkelte bruker og pasient, og også det å se på andre typer tilbud. Det å ha stabil oppfølging over lang tid tror jeg veldig på – også i en kombinasjon med at kanskje det første oppholdet på institusjon ikke er så langvarig som det kanskje tradisjonelt har vært. Men noen trenger også veldig lang tid. Jeg har sett brukere som har vært der i tre år sammenhengende. Noen vil trenge det, andre vil profittere bedre på en mer poliklinisk oppfølging. Jeg mener vi må ha et system for å ivareta begge deler.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det er viktig å understreke at tiltak som er gode, og som ivaretar den enkelte bruker på en god måte, skal vi ikke avvikle hvis de ikke avløses av andre typer tiltak. Så skjer det noen ganger en del omorganisering i tiltakene, og så kan det være mange meninger om det. Men her er det viktig at man klarer å ha flere tanker i hodet i forhold til at man har noen tiltak hvor man kan være lenge, og andre tiltak som kanskje mer er en kombinasjon av et langt opphold og en poliklinisk oppfølging. Representanten Dåvøy nevnte selv fem års oppfølging, noe som helt sikkert vil være viktig for noen. Men her er vi individuelle, og de tilbudene man har best utbytte av, er også individuelt tilpasset.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Som jeg understreket i svar på skriftlig spørsmål nr. 1306 fra representanten Borghild Tenden, så har helseforetakene ansvar for – på eget initiativ – å korrigere egen praksis dersom denne har utviklet seg til å bli ulovlig. For å sikre økt oppmerksomhet på det pasientadministrative arbeidet har jeg i foretaksmøter med de regionale helseforetakene stilt krav om at helseforetakene skal ha metoder for å teste og overvåke eventuell svikt i det pasientadministrative arbeidet, slik at tiltak iverksettes raskt. Jeg har også stilt krav om at helseforetakene skal følge opp arbeidet med kvalitetssikring av de pasientadministrative rutinene gjennom organisasjons- og kompetanseutvikling. De ansatte skal sikres bedre opplæring i de pasientadministrative systemene. Et viktig tiltak er at departementet har fastsatt en forskrift, som har et veldig langt navn og heter helseinformasjonssikkerhetsforskriften, som stiller krav om at personell gis nødvendig opplæring og informasjon om bruk av systemene. Departementet har tett oppfølging med de regionale helseforetakene for at helseforetakene skal oppfylle forskriften så snart som mulig. Dette er tatt opp i foretaksmøter med de regionale helseforetakene, og har vært tema på oppfølgingsmøter med de samme foretak. I tillegg til de tiltakene jeg redegjorde for i mitt svar til representanten Borghild Tenden, vil jeg vurdere ytterligere tiltak på systemnivå for bedre å kunne ivareta hver enkelt pasient. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med dette på egnet måte. For øvrig viser jeg til svarbrev til kontroll- og konstitusjonskomiteen 10. mai om håndtering av ventelister og fristbrudd ved Oslo universitetssykehus HF.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Jeg har flere ganger vært opptatt av denne problematikken fordi det har vært en problematikk i ulik form som startet opp allerede i 2010, ganske tidlig på året, og da ved Asker og Bærum, og sett på ulike tiltak for hvordan man skal få til et system som prioriterer de sykeste først. Selvfølgelig er jeg opptatt av at pasienter skal få beskjed når det er ledige timer enten det er til operasjon eller annen type behandling. Dersom det er private institusjoner som har avtale med de offentlige sykehusene, er de selvfølgelig en del av det tilbudet som skal gis. Det som i hvert fall er helt klart, er at sykehusene når de ser at praksis ved sykehuset blir brutt, må følge det opp. Men i tillegg vil jeg, som jeg også sa i svaret mitt, se på det systemmessige og om det må gjøres endringer i forhold til systemet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Hvis det er fristbrudd og det er private klinikker som har avtale, er det selvfølgelig slik at man også skal kunne bruke dem. Dersom man nærmer seg fristbrudd, har sykehuset en selvstendig plikt til å informere pasienten om alternativer hvis det ikke selv kan behandle pasienten. Dette er det nødvendig å innskjerpe videre, og også å se på regelverket totalt sett. Det er derfor jeg sier at jeg vil også se på dette mer overordnet for å se om vi kan få til bedre systemer i forhold til at de sykeste pasientene, de som har rett, men som opplever brudd på behandlingsfristen, får den hjelpen de skal ha.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Patologiske undersøkelser er av vesentlig betydning for å stille riktig diagnose. På grunnlag av diagnosen bestemmes videre oppfølging og behandling, og prosedyrer for å få på plass patologisvar tidlig er avgjørende for å redusere utredningstiden for kreftpasienter og forbedre utredningskvaliteten. Samtidig er det viktig å presisere at det må være tilstrekkelig tid til å sikre nødvendig kvalitet. For å stille en korrekt kreftdiagnose kreves ofte flere supplerende patologiske undersøkelser. Patologer inngår i tverrfaglige team som vurderer aktuelle behandlingsalternativer. Kompetanse og kapasitet innen patologi er viktig for å nå regjeringens mål om at kreftbehandling skal være igangsatt innen 20 dager etter henvisning. Jeg har derfor vært spesielt oppmerksom på mulige flaskehalser i kapasiteten ved de patologiske laboratoriene. I oppdragsdokumentet for 2012 satte jeg som målkrav at det skal gjennomføres tiltak for å redusere flaskehalsene i forløpene for kreftpasienter. Jeg ba også om at de regionale helseforetakene rapporterer status innen patologi og rekrutteringssituasjonen for patologer innen utgangen av 2. tertial. De skal også gjennomgå og vurdere utdanningskapasiteten i patologi. Helsetjenestene må kontinuerlig vurdere om kompetanse, bemanning og tekniske løsninger er i samsvar med oppgaver og utvikling innen ulike medisinske fagområder og om arbeidsflyten kan forbedres. Mange sykehus med patologiske avdelinger har gjennomgått sine pasientforløp, og de har iverksatt flere tiltak. De regionale foretakene gjennomgår nå utdannings- og rekrutteringssituasjonen i patologi. Jeg vil avvente rapportene derfra før jeg vurderer hvilke ytterligere tiltak som kan være aktuelle for å sikre tjenester innen patologi.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det tenker jeg er også opp til sykehusene å avgjøre, om de vil bruke annen type kapasitet. Det kan godt hende at det er klokt. Men slik som jeg forstår at patologene jobber sammen med andre kolleger om f.eks. å utrede kreft, inngår de mer i et arbeidsfellesskap hvor de er nødt til å være rundt samme bordet, så det er ikke bare å sende fra seg en prøve og så vente på et svar. Jeg har imidlertid, som jeg sa, vært opptatt av problemstillingen, fordi vi har sett at patologi kan være en flaskehals. Vi må fjerne disse flaskehalsene – det var jeg veldig tydelig på for ett år siden, da vi gikk ut med disse målene om forløpstider. Det er helt klart en høyt prioritert oppgave å få økt kapasiteten på utdanning i patologi og gjøre det attraktivt nok, for å få flere til å gå inn i den utdanningen og fjerne de flaskehalsene som er, særlig for å bedre kreftomsorgen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-05-16:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Mange rusmiddelavhengige har en traumatisert oppveksthistorie. De trenger et helhetlig og langvarig behandlingsopplegg som kan møte både avhengigheten og mennesket bak avhengigheten. Dette krever et opplegg der den syke trenger å få tilhørighet til stabile voksne og relasjonskompetente personer over lang tid. Denne gruppen er ikke satt høyt nok på dagsordenen. Dette er kjernen i et debattinnlegg rettet mot helseministeren i Dagbladet 25. februar i år. Hvordan vil denne gruppen bli ivaretatt i regjeringens politikk fremover?»
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-05-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er tydelig at statsråden også er opptatt av dette. Boken Mennesket bak rusen, som kom for en tid tilbake, gjaldt Selbukollektivet, som drev i 19 år. De avviklet i år 2000. De hadde en del forskning knyttet til institusjonen. Det var veldig spennende. Der fant de faktisk at det var store traumer i tillegg til rus. Noen sa det slik: Vi ruser oss fordi vi ikke klarer å leve med den virkeligheten og de traumene vi har. Over 70 pst. hadde andre rusavhengige i familien, og over 60 pst. hadde vært utsatt for seksuelle overgrep. I gjennomsnitt fikk disse ungdommene på Selbukollektivet fem års oppfølging, ikke nødvendigvis innleggelse. De fleste var ikke mer enn ett år i institusjonen, men de kunne komme tilbake. De fikk behandling. Så mitt spørsmål er: Vil det være mulig å tenke seg at man får lengre behandlingstid for flere? Trenden er nemlig nå at man går den gale veien.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-05-16:
Takk for det. Jeg er veldig glad for at statsråden så klart uttrykker forståelse for at noen vil trenge lang tid. Jeg er helt enig i det statsråden sier. Andre vil kunne klare seg med mer poliklinisk oppfølging. Mitt poeng er at mange av disse som er så traumatiserte, trenger faktisk lang tid, for det er kanskje traumene de trenger behandling for – rusen er på en måte noe som gjør at de kveler de traumene de har for å klare å leve. I disse dager har en av de institusjonene som nettopp jobber med rus og psykiske lidelser hos ungdom, nemlig Nybøle, ikke fått videreført avtalen med Helse Sør-Øst, og de skal altså legge ned. Det blir egentlig ikke færre plasser, men det blir flere korttidsplasser. Dette er en institusjon hvor man kan være i en relativt lang tid – i inntil ett år. Så jeg er bekymret for at de med det som vi kaller dobbeltdiagnoser, mister flere plasser. Statsråden kjenner også veldig godt til TEDD, som ble avviklet nylig.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-16:
Jeg har følgende spørsmål til statsråden: «Statsråden svarte på skriftlig spørsmål nr. 1306 for 2011–2012 bl.a. at statsråden vil «følge opp dette videre for å sikre at de regionale helseforetakene iverksetter nødvendige tiltak for å sikre at regelverket overholdes, herunder sørge for at ansatte får nødvendig opplæring og at det blir satt i verk korrigerende tiltak dersom det avdekkes at regelverket ikke overholdes». Hvilke virkemidler vil statsråden ta i bruk for å sørge for at det ikke trikses med ventelister, og sørge for at pasientene får den behandling de har krav på?»
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-16:
Jeg beklager at jeg ikke kunne få et mer konkret svar her i dag. Pasientene har i utgangspunktet gode rettigheter i Norge. Det er bred enighet om pasientrettighetsloven i dette landet, og det er bra. Men det hjelper ikke når pasientrettighetsloven brytes. I svaret til undertegnede skriver statsråden at det trikses med ventelister, og at det ikke fullt ut er systemer som avdekker feil i møte mellom institusjon og pasient. Vil statsråden følge opp de intensjonene som er i lovgivningen om at pasienter skal få beskjed om ledige plasser også ved private institusjoner?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg går videre på det med informasjon til pasienten. Vi har en klinikk, Ressursklinikken, en liten helsebedrift som ble etablert for å ta imot psykiatriske pasienter som ikke fikk hjelp ved det offentlige, og får fristbruddstatus. Stortinget har vedtatt at slike bedrifter skal bistå når det offentlige helsevesenet ikke klarer jobben innen fristen. Alle vet at det er manglende kapasitet innenfor både psykiatri og rusfeltet, som også var spørsmål i forrige runde. Ressursklinikken har de siste årene knapt fått en eneste henvisning. Også dette er et resultat av køtriksingen. Det offentlige helsevesenet maskerer at de ikke har kapasitet. Hvorfor åpner ikke statsråden for at private aktører skal få bidra til å avhjelpe disse køene?
Bent Høie (Høyre), 2012-05-16:
«8. mai 2012 meldte Dagens Næringsliv om alvorlig kapasitetsmangel i norske patologiavdelinger, som kan gi ventetider på opptil to måneder for analyse av vevsprøver som kan inneholde kreft. Sjef ved patologisk avdeling ved Oslo universitetssykehus, Inger Nina Farstad, sier situasjonen er vanskelig «ved nesten samtlige 17 patologiske sykehusavdelinger». Ifølge avdelingsleder Harald Aarset ved St. Olavs hospital risikerer systemet å bryte sammen. Hvordan vurderer statsråden situasjonen, og prospektene videre, og hva vil hun foreta seg for raskt å få ned de lange ventetidene?»
Bent Høie (Høyre), 2012-05-16:
Jeg takker statsråden for svaret. Vi er i en situasjon der det vil bli flere som får mistanke om kreft, og som får kreft i årene framover. Det skyldes både sykdomsutviklingen og den demografiske utviklingen i samfunnet. De siste fem årene har antall patologiprøver økt betydelig – vevsprøver med 15 pst., celleprøver med 20 pst. og antall viktige spesialundersøkelser med hele 75 pst. Det er ingen grunn til at ikke dette kommer til å øke ytterligere, mens antallet patologer har vært stabilt. Vi er glad for at helseministeren har bedt helseforetakene redusere flaskehalsene og spesielt ha fokus på patologi. Jeg håper også at statsråden vil følge opp hvis det viser seg at det er behov for ytterligere tiltak. Fra både Oslo og Trondheim er det kommet forslag om å ta i bruk den ledige kapasiteten som er privat, og eventuelt også se om andre yrkesgrupper kan avlaste patologene. Vil statsråden se på den type forslag også?
Bent Høie (Høyre), 2012-05-16:
Jeg har ingen ytterligere spørsmål.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-05-16:
«Til høsten innføres som kjent valgfag for 8. trinn i grunnskolen. Likevel er ennå ikke læreplaner og vurderingskriterier på plass. Når vil læreplanene og vurderingskriteriene være klare, og når forventer statsråden at skolene skal ha planlagt lærerressurser, timeplanlegging og gjennomføring av disse fagene?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-05-16:
Ja, det haster. Enhver som har vært på et lærerrom, vet hvor krevende det er å planlegge skolehverdagen der ute. Det handler ikke bare om timefordelinga, det handler også om kompetanse hos den enkelte lærer. Hvilke lærere er det viktig å bruke på hvilke fag, hvilken kompetanseheving trenger man, hvilket materiell trenger man, hvilke rom trenger man, og hvilke vurderingskriterier er det man skal bygge opp faget rundt? Alt dette oppfattes som fryktelig uklart ute i Skole-Norge. Vi blir ringt ned og får masse mail om lærere som syns at det er veldig frustrerende ikke å vite hva det er de skal gjøre. Jeg så i Aftenposten på mandag at man hadde en overskrift om at for første gang vil Kunnskapsdepartementet sikre seg at en stortingsmelding skal følges opp og gjennomføres. Det håper jeg var en feiltolkning og litt upresist fra en journalists side, for jeg regner med at departementet prøver å følge opp alle vedtak gjort i Stortinget, og gjort i forbindelse med stortingsmeldingen. Men her er det et stort gap mellom det som står i Aftenposten, og det som oppfattes på skolene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-05-16:
Jeg syns ikke at en kunnskapsminister skal ha en så arrogant tone overfor lærere, lærere som syns det er vanskelig å gjennomføre ting når man ikke engang nå – i mai – vet hvilke kriterier man skal vurdere et fag etter. Det syns jeg ikke man skal hovere over. Det syns jeg faktisk man skal ta på alvor og si at man skal jobbe med, fordi dette har vært et viktig område for hele denne salen. Dette har vært noe man har ønsket å gjennomføre lenge. Noen av oss ønsker f.eks. å gi skolene mer makt til å lage dette sjøl – gi dem muligheten til å utvikle fag på egne skoler. Hvis de hadde hatt den muligheten, kunne de begynt å jobbe med en gang, men nå sitter de og venter på å få disse endelige avklaringene. Det er en frustrasjon der ute, og den frustrasjonen bør man ta på alvor og ikke si at man prøver å sabotere fag. Jeg tror det er veldig mange lærere som gleder seg veldig til å gjøre dette, men som syns at alle de delene av disse fagene fortsatt er uavklart, noe som gjør at de blir frustrerte. De kontakter stortingsrepresentanter for å ta det opp og for å få en fortgang, fordi de har lyst til å gjøre den jobben.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Innføring av valgfag har vært et sterkt ønske fra både elever og lærere, fordi veldig mange elever på ungdomsskolen har et ønske om å øke motivasjonen gjennom å kunne velge litt mer ut fra egne interesser. Det innføres etter veldig klare tilbakemeldinger fra mange elever i ungdomsskolen og et bredt kontaktnett som jeg har hatt, fordi Stortinget har behandlet saken i januar og ga sin tilslutning til dette. Så rundt omkring på alle ungdomsskoler i det ganske land er det stor forventning til hvordan en skal få til dette. Det kom 280 høringsuttalelser på spørsmål om hvordan dette skulle innføres, så her er det et meget stort engasjement. Valgfagene er tverrfaglige, og til sammen skal de dekke områder fra alle skolens ordinære fag. Mandag sendte jeg ut informasjon til skoleeiere og skoler med ungdomstrinn, der jeg bl.a. beskriver vurderingsordningen med karakterer, noe et flertall i Stortinget støttet da meldingen ble behandlet. Læreplanene ble sendt på høring før jul, og det vil være små endringer i forhold til dem som er sendt på høring når de endelig fastsettes. Jeg er i innspurten med det arbeidet nå. Jeg vet at skolene har begynt å forberede og innføre valgfag for lenge siden. Jeg hører om fagteam som jobber, jeg hører om nettverk for kompetanseheving og flere andre gode tiltak som viser at planleggingen er i full gang. Skolene har dessuten, som i alle fag, mulighet for å periodisere valgfagene, dvs. at man trenger ikke å gjennomføre dem slik at det er to skoletimer eller halvannen time hver uke hele året. Man kan samle dem litt og gjennomføre dem i mer konsentrerte perioder. For valgfagene kan kanskje en periodisering nettopp være en fordel, fordi en del innsats vil tjene på at man har litt flere timer til å kunne konsentrere seg over tid. Bruk av tid til valgfag er skissert i den fag- og timefordelingen som ble sendt på høring fra Utdanningsdirektoratet. Der ble det, i tråd med det som ble vedtatt i budsjettet for 2012, slått fast at kommunene kompenseres for 19 nye årstimer for hvert trinn, og at valgfagene får en samlet ramme på 57 timer per årstrinn. Kommunene har dermed hatt rimelig tid til å utarbeide sine lokale fag- og timefordelinger for kommende skoleår. Jeg håper nå at alle rundt omkring på ungdomsskolene griper den muligheten de har til å innfri noe av det som er elevenes sterkeste ønske for å få opp motivasjonen, nemlig å kunne følge interessene sine litt mer enn det de har hatt mulighet til til nå, samtidig som de starter med å tenke på hvordan en kan jobbe mer variert og praktisk i alle fag. For det er ingen elever i norsk skole som er så lite motivert som elever på 10. trinn, og det haster å gjøre noe med å få til en mer motiverende ungdomsskole. Derfor henger dette også sammen med en strategi som jeg nå skal presentere overfor skoler og kommuner for å gjennomføre det Stortinget vedtok i forbindelse med stortingsmeldingen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Den artikkelen beskriver den gjennomføringsstrategien som vi er i ferd med å utvikle, og som betyr at vi – i samarbeid med kommuner og skoler – skal gjennomføre det som er hovedintensjonene i stortingsmeldingen om ungdomstrinnet, nemlig å få opp motivasjonen gjennom å jobbe mer praktisk, variert og motiverende i alle fag. Den inneholder også et program for kursing i klasseledelse, lesing, skriving og regning, slik at vi faktisk kan klare å få det til. Vi er mye tettere på Skole-Norge enn ellers. Til representanten Trine Skei Grande har jeg lyst til å si: Det sitter mange forventningsfulle elever rundt omkring. Det finnes alltid en mulighet for å si at noe har kommet for sent, eller at det er vanskelig, eller at ikke alt er på plass. Denne ungdomstrinnsmeldingen har vært kjent for ungdomsskolen veldig lenge. Stortinget behandlet den i januar og gjorde vedtak i den forbindelse, læreplanene har vært under utarbeidelse og på høring, og vi legger siste hånd på verket nå. Jeg har et veldig sterkt ønske om at både Trine Skei Grande og ungdomsskolene skal bruke de mulighetene som dette gir.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Jeg er verken arrogant eller stiller meg uforstående til frustrasjonen i Skole-Norge – tvert imot. Men vi har en felles utfordring, vi som er opptatt av at elevene på ungdomsskolen skal få opp motivasjonen: Stortinget har gjort vedtak i forbindelse med en stortingsmelding – i januar sluttet man seg til den – og det er krevende å lage læreplaner og opplegg for vurderinger på så kort tid at man kan gjennomføre det fra høsten 2012. Men det har vært kjent hva som er innholdet i stortingsmeldingen, hva Stortinget har sluttet seg til, læreplanene har vært på høring – det kommer ikke til å være store endringer når det gjelder dem – og det har vært kjent hvilke valgfag som skal innføres. Jeg er klar over at det kan være krevende mange steder, men det finnes veldig store muligheter her, og heldigvis er det veldig mange som er veldig godt i gang allerede. Da synes jeg at de skulle få en liten oppmuntring – også fra representanten Trine Skei Grande – til å stå på og gjøre dette. Alternativet hadde vært at vi måtte vente ett år til, og det hadde ført til en enorm skuffelse blant veldig mange ungdomsskoleelever.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Det har i de siste ti årene vært en omfattende vurdering av alternative modeller og konsepter for et nytt kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo, som inkluderer vikingskipene. For å få en faglig og økonomisk vurdering av alternativene ble det i 2009 gjennomført en såkalt KS1-undersøkelse, Kvalitetssikring av alternative konsepter, hvor kvalitetssikrerne vurderte etablering av Kulturhistorisk museum på Bygdøy samt rehabilitering av Vikingskiphuset, som beste løsning. Bjørvika- og Tullinløkka-alternativene ble rangert etter Bygdøy. Statsråd Tora Aasland konkluderte imidlertid med at risikoen ved flytting skulle vurderes av et uavhengig internasjonalt ekspertutvalg før noen endelig konklusjon om lokalisering og videre arbeid ble gjort. Det internasjonale ekspertutvalget har kommet med konklusjoner som innebærer at et nytt museumsanlegg på Bygdøy vil være den beste løsningen for bevaring, forskning og formidling av vikingskipene og tilhørende samlinger. Vi ser derfor på andre måter for å sikre vikingskipene og de sårbare og ikoniske gjenstandene, og gi dem en trygg framtid. Som utvalget påpeker, bør forberedelsene av et nytt museumsanlegg på Bygdøy settes i gang og etterfølges av en modernisering av den eksisterende museumsbygningen, og det må fokuseres på den langsiktige bevaringen av skip og tilhørende samling. Det har i lengre tid vært kjent at en del av samlingen er i dårlig forfatning, men det har vist seg gjennom nyere forskning at gjenstandene nedbrytes raskere og befinner seg i langt dårligere forfatning enn tidligere antatt. Universitetet i Oslo, som er eier av vikingskipene og samlingen, har derfor igangsatt en skanningsdokumentasjon av objektene – for å dokumentere gjenstandene med moderne metoder ved eventuelle skader. Kunnskapsdepartementet er i tett dialog med Universitetet i Oslo og har tildelt oppstartsmidler for å sikre at dette arbeidet kommer raskt i gang. Det videre prosjektet skal synliggjøre nedbrytingsprosesser i alunkonservert tre og vurdere metoder for nøytralisering av treet for å stoppe nedbryting. På bakgrunn av dette skal det finnes behandlingsmetoder og utvikling av nye bioinspirerte konserveringsmaterialer. Prosjektet sikter på denne måten både mot å sikre gjenstandene slik de er i dag, og en forskning som gjør museet i stand til å skifte ut alun med andre mer bestandige konserveringsmaterialer. Dette er et omfattende arbeid, og i dag er det ikke noen ekspertise som har det endelige svaret på hvordan dette skal gjøres. Det viktigste er å sikre disse kulturskattene for framtiden, og Kunnskapsdepartementet vil i samarbeid med Universitetet i Oslo arbeide videre for å sikre skipene og gjenstandene på en best mulig måte.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
For å si det rett ut så har vi større problemer enn som så. Vi har veldig skjøre gjenstander – og det er ikke først og fremst skipene, men vognene og sledene og de andre gjenstandene som ble funnet sammen med skipene – fordi det ble brukt alunmetoder for å konservere dem da de ble funnet for 100 år siden. Det viser seg nå at de i stor grad smuldrer opp innvendig, og i løpet av de siste årene har den prosessen, den oppsmuldringen, gått raskere enn det man trodde tidligere. Hovedproblemet vårt er at vi vet ikke helt hva slags metoder som skal til for å sikre disse gjenstandene for framtiden. Derfor må vi jobbe etter to spor. Vi må jobbe for å dokumentere hvordan gjenstandene er. Det gjøres, i tilfelle det blir skader – og vi må regne med at det kan bli skader. Det andre er i samarbeid med eksperter over hele verden å utvikle måter for hvordan vi skal klare å ta vare på disse verdiene for framtiden. Ekspertgruppen har sagt at de er enda mer verdifulle enn man trodde, ikke bare i norsk sammenheng, men i verdenssammenheng. Dette er internasjonale ikoner, så vi har et veldig stort ansvar.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Absolutt. Vi har et stort ansvar for å forvalte disse verdiene på vegne av kommende generasjoner. Det som er utfordringen her, er jo at dette er vikingskatter som ble funnet for over 100 år siden, og som ble gravd opp og utsatt både for konservering som vi nå i ettertid vet ikke var så klok, og for oksygen og andre utfordringer denne typen treskatter har. Jeg er veldig takknemlig for at statsråd Tora Aasland sørget for at denne ekspertgruppen kom i stand, og for at de har levert en så klar tilråding og en så tydelig og ærlig gjennomgang av hva som er tilstanden for disse ikonene og gjenstandene. Men jeg er også veldig klar over at vi nå har en stor utfordring som vi ikke bare kan bevilge oss ut av, for vi trenger kunnskap og kompetanse når det gjelder hva vi skal gjøre. Jeg er i nær kontakt med Universitetet i Oslo og Kulturhistorisk museum for å finne ut av hvordan veien videre skal legges opp, og det skal jeg følge veldig tett. Det er ikke hver dag vi har ikoniske skatter i internasjonalt format som vi skal ta vare på for kommende generasjoner.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Vi snakker nå om en gruppe elever som er særlig begavede. Det er en diskusjon utover den utfordringen vi ellers har med å gi elever som er flinke, og som ligger foran klassen sin, noen ekstra utfordringer. Dette er elever som har noen spesielle talenter, og det er viktig at de, som alle andre elever, møter utfordringer og har noe å strekke seg etter i skolen. Det betyr at god tilpasset opplæring er helt nødvendig for å få det til. Elever som har forutsetninger for å lære raskere og mer enn gjennomsnittet, har ikke rettigheter etter opplæringslovas § 5-1 om spesialundervisning. Den bestemmelsen fastsetter rettigheter for elever som har problemer med å følge med i den alminnelige opplæringen. Men det betyr ikke at disse elevene vi snakker om ikke har rett til tilpasset opplæring, for det har alle, også særlig begavede barn. Det som er en betydelig utfordring, er jo å sørge for at man har arbeidsoppgaver, lærestoff, lærerkrefter, arbeidsmåter osv. som gjør at det er mulig å treffe også disse barna i det fellesskapet som de er en del av i den felles skolen. Tilpasset opplæring innebærer ikke alltid at opplæringen skal individualiseres, men det betyr at skoleledere og lærere skal ta hensyn til særlige forutsetninger, også når det er noen som har helt spesielle evner innenfor et felt. De elevene som ikke møter utfordringer eller har noe å strekke seg etter, får ikke brukt det potensialet de har. De kan også ofte oppleve en kraftig demotivasjon, eller andre typer utfordringer i sin skolehverdag, som vi skal ta på alvor. Derfor har jeg vært veldig opptatt av at elever som har faglige interesser og evner utover det en kan forvente i en klasse, skal kunne bevege seg raskere fram i fag enn sine klassekamerater. For dem som har helt unike evner, vil jo dette bety en utfordring for skolene, men det er viktig at det tilrettelegges for at de også kan få faglige utfordringer. Dette er elever som har krav på tilpasset opplæring. Dette er elever som har krav på muligheten for f.eks. å hoppe over et klassetrinn, å gå raskere fram i noen fag, eller å kunne ha alternativ undervisning i noen fag.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Jeg skal gå igjennom det som finnes av veiledningsmateriell til skolene på dette området, for jeg tror mange er i tvil om på hvilken måte de skal gå fram, og hvordan de kan tilrettelegge. Jeg tror ikke § 5-1 er veien å gå, for den er myntet på elever med spesielle lærevansker. Det er heller ikke sånn at det er noen automatikk i at det finnes lykkelige løsninger, selv om man har fått et enkeltvedtak etter § 5-1. Tvert imot er det mange av dem som har rett til spesialundervisning, som mener at de har noen utfordringer der, bl.a. når det gjelder hvordan assistenter brukes. Disse elevene trenger andre utfordringer enn som så. Så tror jeg det er viktig at vi oppmuntrer andre læresteder til å være smidige, f.eks. videregående skoler, eller ungdomsskoler hvis det gjelder elever i barneskolen, eller universiteter og høyskoler, som kan ha både studenter og lærerkrefter som kan bidra med å gi utfordringer til dem som har helt spesielle evner i fag.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Det kan helt sikkert også være en del av utfordringen her. Men jeg tror kanskje det viktigste er at man ser at alle elever har rett til tilpasset opplæring – også de som har helt spesielle evner og interesser i fag. Vi jobber nå med å få til et bedre tilbud på nett, i matematikk f.eks., sånn at elever på ungdomstrinnet kan følge videregående trinn i matematikk, uten å måtte flytte seg fra ungdomsskolen til den videregående skolen. Da er hele kostnadsutfordringen også løst. Jeg tror at vi gjennom å bruke nettbaserte løsninger kan utvikle mange flere tilbud til elever som trenger å gå raskere fram enn klassekameratene sine, og som trenger noe helt ekstra å bryne seg på. Så her tror jeg vi skal prøve å tenke løsningsorientert i forhold til at alle elever i norsk skole har rett til tilpasset opplæring, og at alle skal ha noe å strekke seg etter.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
NOKUTs funksjon er å sikre at utdanningene som tilbys i Norge, holder høy kvalitet. Dette gjelder både for fagskoleutdanning og høyere utdanning. NOKUT har fastsatt standarder og krav som skal sikre den faglige kvaliteten, og følger fastlagte prosedyrer for behandling av søknader om akkreditering av nye studietilbud. Kunnskapsdepartementet kan etter loven ikke overprøve NOKUTs faglige vurderinger, noe jeg heller ikke har noe ønsker om. Det er et anerkjent internasjonalt prinsipp innenfor kvalitetssikring og akkreditering at alle fastlagte krav må være dokumentert og oppfylt før akkreditering og endelig godkjenning kan gis. Dette er for å sikre at studentene får den kvaliteten de må kunne forvente – for ikke å si har krav på. Dette prinsippet følger vi også i Norge. Akkreditering kan med andre ord ikke gis under forutsetning av at ting skal komme på plass senere. Akkreditering gis for utdanningstilbudet slik det foreligger på godkjenningstidspunktet. NOKUT har stor pågang av søkere som vil sette i gang nye studietilbud. NOKUT opererer med søknadsfrister for alle søknader unntatt søknader om institusjonsakkreditering. Dette ble innført for å effektivisere søknadsbehandlingen for NOKUT og av hensyn til forutsigbarhet for søkere. Det konkrete målet er at alle søknader skal være behandlet før neste søknadsfrist. Målet ble nådd i 2010, men i 2011 er det en negativ utvikling på grunn av økt arbeidsmengde. På fagskoleområdet er det mange av søknadene som fortsatt er mangelfulle, slik at NOKUT får et betydelig merarbeid med å veilede søkerne. Dette er institusjonenes ansvar. Samtidig øker antall søknader om godkjenning av utenlandsk utdanning betraktelig, og økningen fortsetter i 2012. Godkjenning av slik utdanning er en oppgave som er tillagt NOKUT gjennom lov og forskrift. De har ikke selv noen innflytelse på antallet søknader. Her har Norge internasjonale forpliktelser, og arbeidslivets behov for kompetanse og arbeidskraft gjør at dette er et område som NOKUT må prioritere. NOKUT har fått et bredere mandat og nye oppgaver. NOKUT skal også i løpet av 2012 gjennom en evaluering for å se om de oppfyller kravene som ligger til kvalitetssikringsorganer i de såkalte European Standards and Guidelines for Quality Assurance, som er vedtatt i forbindelse med Bologna-prosessen. Alt i alt er det ingen tvil om at NOKUT grunnet økt aktivitet på sine ansvarsområder står foran en rekke krevende oppgaver, som det må finnes hensiktsmessige løsninger på. Tidligere statsråd Tora Aasland varslet derfor i et skriftlig svar til Stortinget i november i fjor at hun ville foreta en nærmere vurdering av de økonomiske rammebetingelsene for NOKUT. Dette er et arbeid jeg følger opp. Det er nødvendig at vi har et velfungerende tilsynsorgan som kan utføre alle sine pålagte oppgaver. Kunnskapsdepartementet er for tiden i dialog med NOKUT om kapasiteten når det gjelder både godkjenning, tilsyn og andre oppgaver av betydning for kvaliteten i norsk høyere utdanning og fagskoleutdanning – og for det norske samfunnet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Nei, det er det selvfølgelig ikke, og NOKUT består av meget kompetente og dedikerte medarbeidere som prøver å «holde unna» på grunn av en stadig større interesse for å få behandlet søknader. Vi er i dialog med dem. Jeg hadde senest i går selv et møte med dem – litt tilfeldig plassert i forhold til dette spørretimespørsmålet – fordi de har veldig store utfordringer: mange og flere utenlandske studenter som vil ha godkjent sine utdanninger, mange flere fagskoler, utfordringer på IKT-siden. De har i det hele tatt en betydelig utfordring, så vi må nå ha tett kontakt med dem og samarbeide om hvordan vi kan klare å finne gode løsninger, slik at de kan utføre det arbeidet som de har ansvaret for.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-16:
Det er et akutt problem, men det er ikke en akutt situasjon, fordi de over tid har hatt en utfordring med mange og flere søknader og stor pågang. Det vi må gjøre nå, er i nær dialog med NOKUT å finne en løsning der de har kapasitet, og der prioriteringene er i tråd med det Stortinget ønsker osv. Så vi har en utfordring i både å få unna saksbehandling på kort sikt og i å finne nivået for hvordan vi skal drive kvalitetssikring på dette området og som er bærekraftig framover. Derfor er jeg i dialog med dem. Vi prøver å finne en kortsiktig løsning, men også langsiktige, bærekraftige løsninger.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-05-16:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Ifølge Sunnmørsposten 7. mai lekker det olje fra en russisk tråler som havarerte ved kai i Hundeidvika i Sykkylven kommune under orkanen 1. juledag i fjor. Båtvraket ligger på bunnen ca. 30 meter fra land og har lekket olje i fem måneder uten at noe er skjedd. Sykkylven kommune og Kystverket krever nå at båten sikres mot ytterligere oljesøl, og at den fjernes. Hva vil statsråden gjøre for å få fortgang i arbeidet med å sikre mot ytterligere oljesøl og for å få en rask fjerning av vraket?»
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-05-16:
Skipsvraket ligger, som sagt, nær land, tre meter under vannoverflaten, på fjære sjø og til stor fare for skipstrafikken, samtidig som det nå, etter fem måneder, fortsatt pipler ut olje, blir det sagt. Det hevdes også å være fare for lekkasjer av klimagassen freon. Blant flere vrak som forurenser kysten, kan nevnes ubåten utenfor Fedje i Hordaland, som er blitt lovet fjernet av regjeringen. Den ligger der fortsatt og forurenser. Innbyggerne i Sykkylven frykter nå at det her er snakk om nok et skipsvrak som blir liggende. Forstår statsråden at de har denne frykten?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2012-05-16:
Det ble vel også hevdet i Sunnmørsposten at eier, reder, ikke hadde penger, og at det var problemer med å skaffe penger. Det er tydeligvis en utfordring. Ordføreren i Sykkylven uttalte også at marerittet nå er at skipsvraket blir liggende. Da lurer jeg på hvor ansvaret er hvis vraket ikke blir fjernet av eier. Kan statsråden nå berolige innbyggerne i Hundeidvika og Sykkylven med at det ikke vil bli en ny gjenganger, likt tidligere nevnte vrak – at det blir liggende og forurense uten at det blir ryddet opp, om ikke eier tar ansvar? Og hvor raskt ser statsråden for seg at noe slikt eventuelt kan skje? Det er veldig alvorlig hvis eieren her ikke kommer inn og rydder opp – da blir det liggende.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Den russiske tråleren MV «Krasnoselsk» sank ved privat kai i Hundeidvika i Sykkylven kommune 25. desember 2011 under ekstremværet i landsdelen. Skipet lå til kai for oppgradering og sank med ca. 80 000 liter diesel og ca. 4 000 liter smøreolje. Det ble umiddelbart etter hendelsen aksjonert med lokale oljevernressurser for å håndtere forurensningen. Kystverket påla 26. desember rederen å iverksette tiltak for å redusere faren for forurensning fra gjenværende oljeprodukter i havaristen. Rederen hyret inn lokale ressurser som gjennomførte midlertidig tettearbeid. Dette arbeidet ble avsluttet 30. desember 2011. Kystverket har i samarbeid med Sykkylven kommune overvåket havaristen i 2012 med hensyn til oljeutslipp og behov for ytterligere tiltak. Med bakgrunn i de lekkasjer som er observert, ble et nytt pålegg om fjerning av olje og fjerning av det sunkne skipet oversendt det russiske rederiet 29. april. Skipets eier har frist til 1. mai med å oversende plan for deres videre håndtering. Kystverket er i dialog med reder og forsikringsselskap om den videre oppfølgingen. Jeg forventer at dialogen fører fram, og vil understreke at det er reders plikt å gjennomføre nødvendige tiltak, herunder å fjerne vraket. Jeg vil avslutningsvis påpeke at det følger av forurensningsloven at det er den ansvarlige forurenser som har ansvar for å rydde opp etter seg. Dette følger også av det internasjonale anerkjente prinsippet om at forurenser skal betale – som forurensningsloven bygger på. I tilfeller med akutt forurensning, eller fare for dette, vil Kystverket føre tilsyn med situasjonen og eventuelt pålegge den ansvarlige å treffe tiltak. Det offentliges ansvar slår først inn når den ansvarlige ikke gjør opp for seg. I så måte er det for tidlig å konkludere i den saken.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Det andre vraket som ble nevnt, er veldig forskjellig fra dette. Her har vi altså en eier, en helt klart definert eier. Det har vi ikke når det gjelder ubåtvraket på Vestlandet. Igjen: Det er altså eieren, rederen, som er ansvarlig for dette vraket. Det blir overvåket. Kystverket og kommunen følger tett med, men det må ikke være tvil om at ansvaret ligger hos eieren av vraket. Det vil vi selvfølgelig følge opp og stå hardt på. Derfor er det i den situasjonen vi nå har, for tidlig å konkludere med noe annet enn at dette opplagt er eierens ansvar. Det er ansvarlig forurenser som skal aksjonere. Vi har både nasjonal og internasjonal rett å støtte oss på der.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-05-16:
Som jeg sa i mitt svar, er Kystverket i dialog både med reder og med forsikringsselskap. Vi har da to plasser å diskutere med når det gjelder den økonomiske biten. Skulle det skje en endring i status på forurensningen, har kommunen aksjonsplikt. Så har en hendelser i en litt annen kategori som er så store at kommunen ikke strekker til – og da har vi selvsagt et neste skritt. Der er vi ikke i dag. Vi har som sagt dialog med både reder og forsikringsselskap og legger absolutt til grunn at de skal ta ansvar for denne situasjonen. Det er deres ansvar, og det vil jeg stå hardt på. Men jeg vil selvfølgelig også holde meg orientert om den dialogen som Kystverket har med både reder og forsikringsselskap.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-01-30:
Jeg har den glede på vegne av representanten Trine Skei Grande og meg selv å fremme et representantforslag om endringer i utlendingsregelverket for å få mer rettferdige familiegjenforeningsregler.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2012-01-30:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har stor tiltro til og ser også at statsråden har fullt fokus på oppfølgingen av IA-avtalen og er oppdatert på oppfølgingen hos de enkelte partene. Det jeg opplever mest av alt når jeg reiser rundt på bedriftsbesøk lokalt, er nettopp det at det gjøres så utrolig mye godt arbeid med sykefravær lokalt på den enkelte bedrift. Det finnes mange gode eksempler på gode ledere som har vilje og evne til tilrettelegging og gjennomføring. Det skal vi ikke glemme. Det er etter min mening veldig viktig at vi i Stortinget diskuterer gjennomføringen av og status for IA-arbeidet med jevne mellomrom, slik at vi kan være godt oppdatert – for å kunne tilse at det virker, og for å kunne bidra til å gjøre gjennomføringen enklere dersom det trengs, men også fordi vi vet at debatt og oppmerksomhet rundt sykefravær i seg selv er med på å få fraværet ned. Så får vi håpe at vi klarer å skape litt debatt blant andre enn bare oss som sitter her i dag, også. IA-avtalen skal sikre bedre muligheter og mer fokusering på inkludering. Målet er, som jeg sa innledningsvis, ikke mer rapportering for rapporteringens skyld og ikke bruk av sanksjoner i seg selv. Vi ønsker ikke mer byråkratisering. Vi må sikre at dagens system er godt nok, slik at det bidrar til den fokuseringen på muligheter vi ønsker å oppnå, heller enn at man fokuserer på begrensninger. Vi må sørge for at flere går inn i ordningen, og at flere gjør mer for å få fraværet ned. Det er vårt mål. Samtidig må vi ha med oss at vi skal være realistiske, og ta med oss at noen arbeidsgivere, noen arbeidstakere og noen sykmeldere ønsker å slippe unna forpliktelsene sine fordi det faktisk krever at man gjør en aktiv jobb. Man blir ikke en god IA-aktør ved kun å signere et papir. Selvsagt krever det at man gjør en jobb, og ja – det vil ofte gå ut over noe annet. Når det kommer til legene, var også komiteen i fjor, da vi vedtok lovendringene, opptatt av at legene ikke kan påberope seg fritak fra oppfølging bare på grunn av en høy arbeidsbelastning generelt. Legenes rolle er helt avgjørende i IA-arbeidet, og etter min mening er de nye kravene til sykmelderne noe av det viktigste i avtalen. Fungerer det ikke hos legene, fungerer ikke avtalen. Jeg er også glad for å høre at statsråden melder om en god dialog med legene. Jeg møter som sagt flest positive og gjennomføringsvillige arbeidsgivere og sykmeldere. Det skal vi ikke glemme. Jeg er også glad for at statsråden har det rette fokuset. Vi skal sørge for en smidig gjennomføring, men vi skal samtidig være klare på at forpliktelsene må følges opp dersom avtalen skal virke.