trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Riksrevisjonens undersøkelse har avdekket mangler på ulike felter når det gjelder forvaltningen av kontantstøtteordningen. Jeg tar Riksrevisjonens rapport og komiteens merknader alvorlig. Departementet og Arbeids- og velferdsdirektoratet har sammen startet arbeidet for å forbedre forvaltningen av ordningen, og alle de kritiske punktene fra revisjonen vil bli rettet opp. Forvaltningsrevisjonen har vist at departementet og etaten må samarbeide tettere for å minimalisere feilutbetalingene. Dette gjøres gjennom styringsdialogen. Arbeids- og velferdsdirektoratet har presentert ulike tiltak for å bedre forvaltningen av kontantstøtteordningen. Det finnes rutiner for saksbehandling og kontroll. Utfordringen er å få hele etaten til å etterleve disse. Direktoratet har presisert og innskjerpet rutinene overfor alle de lokale NAV-kontorene. Riksrevisjonens gjennomgang viser at særlig i EØS-sakene er saksbehandlingen mangelfull. Departementet visste ved innføringen av kontantstøtten at det ville være vanskelig å kontrollere bruk av barnehage i utlandet, og kontantstøtten ble dermed ikke eksportert fra starten. EF-domstolen har imidlertid fastslått at denne type ytelse må eksporteres til EØS-området. Etaten har gjennom flere år fokusert på å bedre forvaltningen av EØS-saker, bl.a. er det tatt i bruk et særskilt verktøy i saksbehandlingen. Riksrevisjonens rapport viser at ettersom de lokale NAV-kontorene behandler få EØS-saker om kontantstøtte pr. år, er de ansatte usikre på rutiner og regelverk. Samling av kontantstøttesakene i større enheter er et tiltak for å bedre kvaliteten på saksbehandlingen. Det er innskjerpet at det aldri skal utbetales kontantstøtte uten at søker selv har opplyst om hvorvidt barnet bruker offentlig støttet barnehage, fordi det i utlandet ikke kan etableres register over barn i barnehage. Jeg er enig i at antallet feilutbetalingssaker er for høyt. Feilutbetalinger skyldes i stor grad at NAV ikke får melding i tide om barnets bruk av barnehage. Foreldre har plikt til å melde fra til NAV om dette. Samtidig skal barnehagene og kommunene melde fra til NAV hver måned om barn i barnehage og deres oppholdstider. Departementet vil i løpet av desember sende ut et brev til alle kommuner og barnehager for å innskjerpe denne rapporteringsplikten. Flere tiltak er allerede satt i verk for å bedre forvaltningen. Jeg kan forsikre om at departementet vil ha stort fokus på saken framover, og jeg vil informere Stortinget på egnet måte om tiltak som settes i verk.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Jeg er glad for at Riksrevisjonen har satt søkelyset på arealplanlegging, som er så sentralt for bærekraftig utvikling. Vi har merket oss resultatene av undersøkelsen, som viser at arealplanleggingen på flere områder ikke er i overensstemmelse med de målene som Stortinget har satt for at utviklingen skal gå i en bærekraftig retning. Det er selvsagt resultater som vi vil ta svært alvorlig, og som vi vil følge opp i alt vårt videre arbeid. Jeg merket meg også, i parentes bemerket, med glede at representanten Carl I. Hagen snakket i varme ordelag og med betydelig entusiasme om føre var-prinsippet og om naturens tåleevne. Det satte jeg pris på. Så til det saklige innholdet i komiteens merknad. Jeg merker meg på den ene siden at det er bred enighet om at kommunene skal ha hovedansvaret for å planlegge og forvalte sine egne arealer dersom de ikke er omfattet at statlige vern. Det er ingen uenighet om utgangspunktet, at det er kommunene. Men jeg merket meg også at et bredt flertall vektlegger at de nasjonale interesser må sikres gjennom en tydelig arealpolitikk overfor kommunene, som formidler hva som er nasjonale interesser og i en del tilfeller også vil formidle hva som er norske internasjonale forpliktelser. Det er mange ofte motstridende mål, og en bærekraftig arealforvaltning kan bare oppnås gjennom god opplysning, vurdering av konsekvenser og en åpen, aktiv dialog. Jeg merket meg også det representanten Ivar Skulstad sa om behovet for en bedre samordning av de statlige instanser og etater på dette området. Det er noe vi definitivt skal ta med oss videre, og se om vi ikke kan få til. Denne Riksrevisjonens rapport ble sluttført i 2006. Den gjelder fram til 2005, så den går noe tilbake i tid. En del tiltak er satt i verk. Regjeringen har satt i verk en ny skjerpet arealpolitikk. Vi har lagt opp til at virkningen av arealpolitikken skal synliggjøres i statsbudsjettet, et nytt resultatområde i overensstemmelse med planlegging for bærekraftig utvikling. Vi har lagt fram nye nasjonale retningslinjer for vindkraft. Vi har lagt fram – og vi vil ytterligere legge fram – tiltak for en restriktiv kjøpesenterpolitikk, for en helhetlig arealplanlegging i fjellet og for en tydeliggjøring og innstramming av strandsonepolitikken. La meg også si meg enig i det som både representanten Lars Peder Brekk og representanten Carl I. Hagen sa på det punktet. Vi er enig i at det bør være en differensiering mellom ulike områder. Det er ikke nødvendigvis slik at det som er riktig i Kragerø eller på Tjøme, også er riktig i Porsanger eller i Sogn. Vi vil komme tilbake til Stortinget og se på om det er mulig å differensiere dette i tråd med det som er komiteens ønske. La meg til slutt si at jeg vil snart legge fram forslag om en ny plandel av plan- og bygningsloven, der vi vil bruke erfaringene fra dagens lov fra 1985, og vil foreslå en rekke nye verktøy for kommunene. Hensikten med den er å sikre en mer bærekraftig arealforvaltning og en mer målrettet og treffsikker planlegging også i forhold til de globale utfordringene som vi står overfor med hensyn til klima.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2007-12-03:
Norfunds formål er å medvirke med egenkapital og annen risikokapital for å yte lån og stille garantier til utvikling av bærekraftig næringsvirksomhet i utviklingsland. Fondets formål skal oppnås ved å foreta lønnsomme investeringer i private virksomheter i utviklingsland og på den måten støtte næringsutvikling som ellers ikke ville bli igangsatt i disse landene som følge av høy risiko. Fondet skal balansere økonomiske mål og resultater i forhold til samfunnsmessige og miljømessige målsettinger, og Norfund må tilpasse sin virksomhet til internasjonale, nasjonale og institusjonelle rammevilkår. Jeg vil tillate meg å nevne i den forbindelse at i utenrikskomiteen hadde vi besøk av noen bekymrede representanter som gjorde oppmerksom på Statkrafts investering i et stort damanlegg i Laos, hvor nettopp de miljømessige målsettingene, som var rimelig klare, ikke var blitt oppfylt på en tilfredsstillende måte. Jeg håper at det er mulig å følge opp den delen gjennom dialog med Statkraft for å se til at dette ikke rammer lokalbefolkningen på en urimelig måte. Videre vil jeg vise til at Riksrevisjonens undersøkelse konkluderer med at Norfund ikke har innfridd de geografiske prioriteringer Stortinget har lagt til grunn for bevilgningene, og at Norfund ikke har hatt tilstrekkelig fokus på de geografiske prioriteringer ved deltakelse i investerings- eller låneprosjekter. Også i samarbeidet med Aureos og SN Power er de geografiske prioriteringene blitt ytterligere svekket. Jeg er imidlertid glad for at ministeren sa at dette skulle man se på og se om det er muligheter for å komme i møte Stortingets klare prioritinger. Komiteen understreker i sin innstilling viktigheten av at det fortsatt er fokus på bærekraftig næringsutvikling i de fattigste landene. Jeg vil vise til at Regjeringen i sin budsjettproposisjon for 2008 varsler at den ønsker å bidra ved økt import til Norge fra de fattigste landene, og at Regjeringen har foretatt en gjennomgang av den norske tollpreferanseordningen for utviklingsland, den såkalte GSP-ordningen, og legger opp til en forbedring av denne. Det ser ut til at tollpreferanser alene viser seg å være utilstrekkelig for de fattigste landene. Ordningen med toll og kvotefri markedsadgang for alle varer fra de minst utviklede land har hittil hatt liten effekt. Det er derfor behov for forskjellige tiltak for å bidra til iverksettelse av, kunnskap om og økt bruk av GSP-ordningen.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2007-12-03:
Grunnen til at jeg ville ta ordet i denne saken, var den vektlegging saksordføreren gav de mål for samfunns- og miljøutvikling som nasjonen Norge har satt seg når det gjelder Svalbard. Det er veldig viktig å ha det med. Vi konstaterer videre at det er stor interesse for økende næringsvirksomhet, spesielt fra russisk side, og når man så fra Regjeringens side har satt nordområdene tydelig på kartet, som sitt strategiske valg, er det grunn til å være oppmerksom på det som heldigvis flere av talerne har vært inne på, dette med manglende sjøkartlegging. Vi er nesten i den situasjonen at området rundt Svalbard er stort sett blankt. Det er et blankt papir. Store deler av kystområdet er helt uten, eller delvis uten, moderne digitale sjøkart. Illustrativt for den situasjonen er det faktum at Sjøkartverkets egen båt som var der oppe i fjor på et snarlig besøk, gikk på grunn i et område som ikke var kartlagt. Vi står overfor en sårbar arktisk natur som vi har et ekstra pålegg på oss for å ta vare på. Hva er da mer viktig enn et skikkelig kartverk som gir oss oversikt over det området som vi skal ivareta? Derfor håper jeg at vi ved senere anledninger kan komme tilbake til dette og sikre at vi får skikkelige, digitale kart over Svalbard. Som et lite apropos: La oss ta med resten av kysten av Norge. Vi har noen blanke felt der også.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Det er tydelig at regjeringspartiene har presentert samme bolsjevikiske historieskriving når det gjelder opptaket til Politihøgskolen. Under to Stoltenberg-budsjett var det 240, under tre av fire Bondevik II-budsjett steg det, først til 290, så til 360 – og 360. Jeg antar at representanten Chaudhry og undertegnede er enige om at vi trenger flere politifolk. Så mitt konkrete spørsmål til representanten Chaudhry er: Hva vil han gjøre – og hva vil SV gjøre – med det faktum at i Oslo sentrum har vi få politifolk, vi har mange vektere. Vi har rystende historier, senest for halvannen uke siden, om at vektere tar med seg selgere av =Oslo, bruker håndjern i situasjoner langt bortenfor det som etter min mening kan være nødverge, tar dem inn på lukkede rom og i det hele tatt opptrer på en helt ubeskrivelig måte. Politifolkene får samtidig en usedvanlig god attest, men med det hjertesukk: Det er for få av dem! Hva vil SV, og representanten Chaudhry, gjøre for å rette opp dette forholdet – først og fremst å stoppe overgrepene fra vekternes side mot kanskje de svakest stilte i hele samfunnet vårt?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Nei, det var slett ikke uventet. I tre av fire budsjett som jeg var ansvarlig for, økte opptaket fra 240 til 290 til 360 – og 360. Den nye regjeringen har økt det til 432. Det har fått Venstres ros. Vi går for 550. Og før dette var det også lave tall under regjeringen Stoltenberg I. Så det var ikke uventet. Men vi hadde på den tiden vår fulle hyre med det som heter politireformen, den største omleggelsen av norsk politi noen gang, hvor målet bl.a. var å sørge for at flere politifolk kom ut, og at man ikke skulle gjøre så mye administrativt arbeid. Men fordi det nå er slik at det er for få folk, har jeg brukt den historiske kunnskapen jeg har, til å foreslå at opptaket bør opp til 550 – altså 2 000 flere politifolk over en periode på ti år – og 1 000 sivile. Da politirollemeldingen, som ble framlagt i 2005, ble behandlet i Stortinget i 2006, var det bred enighet. Så framla Venstre i salen forslag om den bemanningsplanen som den nå sittende regjering jobbet med. Vi tok initiativ, fordi vi så at her var det noe som ikke var riktig. Derfor denne økningen i tre av fire budsjettår. Det var denne innsikten som førte til den endringen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Ja, det er svært gledelig at soningskøen går ned, og det hviler på to ting: Det hviler på at det ble opprettet ca. 400 reelle soningsplasser under den forrige regjering, hvorav ca. 60 pst. – tror jeg – var lukkede, og at den nye regjeringen har fortsatt med å satse på to spor, som jeg selv hadde stor tro på, nemlig samfunnsstraff og åpen soning. At det gir resultater, er veldig bra. Det er ingen grunn til annet enn å glede seg over det. Det er også derfor jeg har fremmet et forslag, som jeg nå håper blir bekreftet, om at når soningskøen nærmer seg en avvikling, skal vi heller ikke ha tidlig framskutt løslatelse eller dublering. Dublering er en uting, det blir gjort i ren nød. Men det Venstre er bekymret for når det gjelder soning pr. i dag, er at vi kanskje ikke har nok lukkede plasser, og at vi risikerer stadige brudd på den såkalte glattcelleregelen, som gjør at vi får internasjonale organisasjoner på nakken. Vi risikerer at politiet ikke har nok plasser til varetekt, og at vi i verste fall – dette er jeg bekymret for, men kan ikke si det på noen annen måte – kan få en uheldig blanding av noen av de lure gutta, altså de organiserte kriminelle, og de som åpenbart kan vende tilbake til samfunnet ved hjelp av kloke tiltak, gjennom friomsorgen og gjennom det å berge barn og unge. På disse punktene er det mye å glede seg over, og det sier jeg gjerne til representanten Chaudhry.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Jeg har to spørsmål i tilknytning til soning. Kan jeg oppfatte justisministeren slik at han støtter komiteflertallets synspunkter på at bruken av framskutt løslatelse og den ekstraordinære dubleringen i forbindelse med avviklingen av soningskøen vil bli avviklet, og senest når køen er borte? Det var det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet mitt er: Når det som nå skjer med soningskøen, at den bygges ned – og det er positivt – er statsråden trygg på at vi ikke får et galt sosialt blandingsforhold mellom det vi kan kalle for de lure gutta – altså mennesker med tilknytning til organisert kriminalitet – og andre som soner på helt andre vilkår, og som jo utgjør den dominerende del og det store antall av dem som sitter i institusjon? Jeg velger å stille spørsmålet på denne måten, for det er et vanskelig spørsmål, men jeg synes det er viktig å vite at dette kvalitative trekket ved soning også blir ivaretatt, nemlig differensieringen mellom soningsforholdet for dem vi kan kalle for de greie gutta, og de lure gutta.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Jeg tillater meg å komme tilbake til spørsmålet om hvordan vi avvikler soningskøen. Grunnen til at jeg gjør det, er at man i den dugnaden som ble igangsatt, og som har pågått videre med stort trykk fra den sittende regjering, valgte å bruke noen midlertidige tiltak. De midlertidige tiltakene var ekstraordinær dublering på cellene, og det var framskutt løslatelse, med fem dager ved under 90 dagers straff, ti dager ved mellom 90 og 180 dagers straff og 20 dager ved over 180 dagers straff. Fra min side var det slik den gangen at dette var en del av dugnaden, og det å fjerne disse tiltakene var det samme som å fjerne køen. Så har det vært noe uklarhet rundt dette, og det forslaget jeg har fremmet i dag, er faktisk ikke noe annet enn at jeg har skrevet ut i forslags tekst det som regjeringspartiene sier på side 22 i komiteinnstillingen: «Flertallet vil påpeke at bruken av fremskutt løslatelse, som regjeringen Bondevik II innførte, skal opphøre senest når soningskøen er borte. Det samme gjelder bruken av dublering.» Ut fra dette er det ingen tvil om at komiteens flertall mener at disse tiltakene inngår i det å fjerne soningskøen. Det er ikke noe som skal skje etter at køen er borte. Statsrådens svar til meg på dette oppfattet jeg noe uklart, men jeg velger ikke å tolke det slik at det var med hensikt. Så mitt spørsmål til statsråden er om han uten forbehold står bak den teksten jeg siterte fra komiteen på side 22, som jeg nettopp refererte. Hvis statsråden bekrefter det, vil jeg gjøre det forslaget jeg har fremmet, forslag nr. 10, om til et oversendelsesforslag. Slik må jeg stille spørsmålet, for at dette skal være helt klart. Det er noe samvittighet over dette også, for tiltak som kan tenkes å utfordre folks rettsoppfatning fordi du skal avskaffe et større onde, nemlig at det er stor kø, det er altså tiltak som ikke skal leve et sekund lenger enn nødvendig. Jeg føler at komiteflertallet har gjort dette på en aldeles utmerket måte i teksten, men jeg stiller spørsmålet, og håper at justisministeren nå kan avklare at det ikke er noen tvil om hans forhold til den teksten jeg nettopp leste opp.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Jeg stilte et spørsmål til statsråd Storberget, og svaret som statsråden har avgitt, er entydig og helt klart. På bakgrunn av statsrådens klare svar vil jeg på vegne av Venstre gjøre det forslaget som er fremmet – forslag nr. 10 – om til et oversendelsesforslag.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-03:
Jeg tar ordet bare for å si at Venstre står fast på det som ble fremmet av Venstre i forbindelse med regjeringen Bondevik II. Det er helt riktig at da var det noen andre sammensetninger i Stortinget. Det er lov å ha ulike politiske meninger. Vår mening er at den skjerping som da fant sted overfor gjengangere innenfor vold, vinning og sedelighet, skal dekke dette og ramme gjengangerkriminalitet på den måten som er nødvendig. Når det gjelder minstestraffer, var Venstre enig i det som ble framført av regjeringen Bondevik II, ved Stortingets behandling av den generelle del av forslaget til ny straffelov – vi får den spesielle delen senere. I den sammenhengen ble jo antallet minstestraffer drastisk redusert. Det ble redusert til seks, knyttet til verdier som angrep på den seksuelle integritet, angrep på liv og angrep på rettsstaten. Venstre står fortsatt fast på at det er slik minstestraffen skal brukes, med klar forankring i disse sentrale verdiene. Så på det grunnlaget er det slik at vi ikke støtter det representantforslaget som er framlagt, og heller ikke det forslaget som er framlagt fra Fremskrittspartiet, som allerede ved forrige gangs behandling hadde et definitivt svært annet syn enn det jeg nå har presentert, og som er Venstres syn.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg skal gi representanten Ellingsen ett konkret eksempel som kan bidra til at man får løftet fram alkoholpolitikken og også spørsmålet om innstramminger, og det er at vi i løpet av dette året har etablert over 50 politiråd ute i kommunene. Det er jo i disse politirådene lokalpolitikerne, som sitter med makta når det gjelder spørsmålet om bl.a. skjenking og annen type forebyggende politikk, har muligheten for nettopp å få de gode rådene, som politiet nå markerer veldig sterkt – og som er noe helt annet enn det Fremskrittspartiet har som gjeldende politikk – nemlig at man må se på spørsmålet om skjenketider og man må se på spørsmålet om total tilgjengelighet. Det vil man altså ha mulighet til innenfor politirådene. Det er dessuten ikke slik at vi støtter Fremskrittspartiets forslag om nærmest en rasering av alkoholavgiftene, som vil gjøre sitt til at det blir mye billigere å øke totalforbruket. Så hvis du spør meg om ett konkret eksempel for å skjerpe alkoholpolitikken, må det være norske politiråd.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg har hørt representanten Aspaker mange ganger nå argumentere rundt dette med politistudie. Vi er i gang med en politistudie, som vi har ambisjoner om å komme til Stortinget med i egnet form. Så kan man kalle det en politistudie eller en bemanningsplan for kort tid og lang tid – vi er i gang med det arbeidet. Jeg tror ikke vi er uenige om behovet for det. Når det gjelder spørsmålet om lokale ordførere som nå roper etter mer politifolk, er det første jeg mener vi skal understreke veldig overfor bl.a. disse, at man nå styrker politiet i forhold til budsjettsituasjonen, bl.a. det jeg nå sa i hovedinnlegget mitt vedrørende DNA. Vi viderefører de satsinger vi gjorde bl.a. i revidert nasjonalbudsjett. Men det aller viktigste svaret representanten Aspaker kan gi de ordførerne hun møter, er nok at den forrige regjeringa tok feil ved at den gjennom hele sin regjeringsperiode ikke gjorde som den rød-grønne regjeringa nå gjør, nemlig å ha et opptak på 432. Hadde vi hatt det i løpet av disse årene, hadde vi kunnet bemanne de stillingene som politiet i dag etterlyser folk til.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Det er grunn til å ta denne typen situasjoner svært alvorlig. Justisdepartementet mottok tidlig rapporten fra det utvalget som nettopp så på kritisk infrastruktur. Den vil danne en veldig viktig pilar i det arbeidet vi nå gjør for å lage en ny melding om samfunnssikkerhet, som skal presenteres for Stortinget til neste år. De overordnede linjene i forhold til denne type handlinger vil man dermed få anledning til å diskutere i Stortinget. Det er overordentlig viktig at man gjør det. Da vil man også kunne ta stilling til spørsmålet om det er riktig å organisere det slik som jeg mener det er riktig å gjøre det, at man har ansvarsprinsippet, nærhetsprinsippet og likhetsprinsippet. Når det gjelder den konkrete hendelsen, vil jeg vise til det som politidirektøren har sagt, at den faktisk ikke rammet den beredskapen man har. Det er grunn til å understreke det. Men vi har funnet det såpass alvorlig at vi har bedt om en særegen rapport både fra politidirektøren og fra Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Når det gjelder det første spørsmålet, står jeg fullt ut bak og støtter hva flertallet skriver i sin merknad til budsjettet. Det er Regjeringas klare ambisjon at framskutt løslatelse og dublering skal avvikles når soningskøen er borte. Jeg kan opplyse representanten om at vi jobber med det i disse dager for å se om vi allerede nå kan gjøre noe, før soningskøen er avviklet, bl.a. fordi jeg er svært opptatt av at vi så raskt som mulig skal kunne kvitte oss med dublering og også disse firemannsrommene i Åna fengsel. Så det vil vi komme tilbake til i egnet form. Når det gjelder spørsmålet om hvordan vi nå bruker de nye soningsinstitusjonene våre, er vi svært opptatt av at vi nettopp ikke skal få en slik blanding som representanten påpeker. I den tiden vi nå lever i, må vi sette de sikkerhetsmessige aspektene høyt i forhold til den kriminalitet som avdekkes. Jeg mener faktisk at det å avvikle soningskøen gjør oss bedre i stand til å kunne – jeg holdt på å si – «arrondere» med de innsatte på en bedre måte enn det vi har gjort tidligere.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg er enig i at tiltakene som sådan er langsiktige, i den forstand at de kan vare over tid. Og finner vi gode mekanismer nå, og det ser det ut som vi kan gjøre – det er igangsatt pilotprosjekt i forhold til spørsmålet om seniorpolitikk – er det ingen grunn til å avvikle det. Jeg mener faktisk at vi trenger den kapasiteten og den kompetansen som politifolk har, særlig når man har vært en tid i bransjen. Og så er det jo sånn at de seniorene som velger å bli lenger i politiet, har en begrensning i tid, for selv om den rød-grønne regjeringa kan rå over mye, blir folk fortsatt gamle og må etter hvert pensjoneres. Det kan vi vanskelig gjøre noe med.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg er jo kjempeglad for Fremskrittspartiets ivrige engasjement for kraftfull alkoholpolitikk. Det blir litt merkelig, tatt i betraktning at Fremskrittspartiet har vært eksponent for å slippe alt løs. Jeg syns også, på lik linje med representanten Syversen og det han nå var inne på, om det lokale engasjementet, om bl.a. vold i nære relasjoner, men også om hvordan byene, tettstedene og kommunene våre faktisk skal være, at man med respekt å melde skal ha en viss forståelse for at disse viktige beslutningene blir best om de fattes lokalt. I så måte har jeg som statsråd alltid vært tilbakeholden med å si at vi bør stramme inn sånn og sånn i denne byen, eller at vi skal gjøre sånn og sånn i forhold til lokale vedtekter. Og det står jeg ved. Men jeg mener faktisk det er veldig viktig at vi som premissleverandører sentralt i f.eks. politisaker gir en mulighet for lokale politikere til å komme i posisjon med hensyn til den informasjonen som jeg syns er viktig når det gjelder f.eks. skjenking. Jeg må jo si at jeg håper at alle Fremskrittspartiets kommunepolitiske representanter også følger opp Jan Arild Ellingsens oppfordring om nå å levere i forhold til dette, for det er viktig. Når det gjelder spørsmålet om VOKT, har jo også Kristelig Folkeparti nå vært med på å skape flertall for det budsjettet vi har. Innenfor de rammene har vi altså midler til å subsidiere ordningen, og det er lagt opp til inntekter til dette. Jeg mener at det fortsatt er godt rom for at VOKT-ordningen vil virke gunstig for de oppdragsgiverne som er der. For det er en viktig ordning, det står jeg ved. Når det gjelder de midlertidige tiltak som er satt i verk med hensyn til soningskø, er jeg og Regjeringa og representanten Dørum helt enige med hensyn til ambisjoner. Vi står 100 pst. bak det komiteflertallet skriver – det skulle jo bare mangle – uten forbehold. Det er Stortingets flertall som sier det. Det er helt i samsvar med hva Regjeringa også tenker seg. Vi tenker oss en gradvis avtrapping av de tiltakene som har vært satt i verk, særlig framskutt løslatelse og dublering, og at det skal komme før soningskøen er borte. Jeg håper faktisk at vi allerede nå rundt nyttårsskiftet kan ta et første skritt, men det vil jeg komme tilbake til. Når det gjelder spørsmålet om voldsoffererstatning, vil ikke jeg motsette meg at våre partier på Stortinget – de rød-grønne – støtter at man oversender forslaget fra Høyre til oss, fordi jeg sjøl har sagt at jeg mener Regjeringa skal se på nettopp spørsmålet om voldsoffererstatning der hvor det er mange søsken og hvor man mister bl.a. omsorgsperson, og at det kan slå urimelig ut. Det er vi parat til å ta en gjennomgang av og komme tilbake til Stortinget med i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for å se hva vi kan gjøre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg er tilfreds med at komiteen deler departementets syn på at behov for å skjerpe straffen ved gjentatt lovbrudd må ivaretas på annen måte enn ved bruk av minstestraff. Jeg skal være veldig kort. Jeg har bare lyst til å si aller først at jeg mener at vi hadde en veldig bred gjennomgang av bruken av minstestraffer etter at vi behandlet alminnelig del i straffeloven i forrige stortingsperiode – som representanten Dørum også var inne på – hvor man altså reduserer minstestraffbruken fra 39 til seks, slik at det skal stå igjen ved svært alvorlige straffbare handlinger. Det alle var enige om, var jo at det var veldig lite hensiktsmessig i det brede kriminalitetsbildet å operere med minstestraffer – det hadde uheldig utslag – som til alt overmål daværende regjeringsparti Høyre, da man altså behandlet et så viktig prinsipielt spørsmål ved å lage en generell del til straffeloven, også støttet, for så kort tid siden. Jeg må bare minne om det, all den tid Høyres representanter ute i det offentlige rom ofte beskylder alle andre for nærmest en slags hopp og sprett-politikk. For hva er dette? Etter min mening gjorde den forrige regjeringa en veldig god jobb ved å være prinsipiell i dette spørsmålet. Jeg har tenkt å holde fast ved det og ikke gjøre som Høyre nå gjør, etter min mening: Man spretter fordi man ser at Aften skriver om det man gjør, som representanten Elisabeth Aspaker var inne på. Jeg må si at jeg er enig med Høyre for to år siden da man behandlet dette prinsipielle spørsmålet, og mener at man da faktisk hadde mange gode poenger. Det andre er: Litt senere i dag skal vi behandle en interpellasjon fra representanten André Oktay Dahl hvor det står: «Fokus på hvordan man skal sørge for rusfrihet, sikre at de får et tilbud om jobb eller utdanning og et sted å bo, er helt grunnleggende for at man skal få bukt med gjengangerproblematikken.» Det nevnes altså ikke gjengangerstraff. Dette er hopp og sprett. Man må bestemme seg. Jeg er helt overbevist om at representanten André Oktay Dahl har et kjempepoeng i sin interpellasjon, som jeg vil komme tilbake til. Jeg tror utfordringa når det gjelder å kunne gjøre noe med gjengangerproblematikken, ligger der. Men da må Høyre bestemme seg for hvordan man vil gripe det an. Det siste jeg vil peke på, er at vi allerede i eksisterende straffelovgivning har betydelige instrumenter for å kunne bedrive straffeskjerpelse på individuelt plan når vi står overfor gjengangerkriminalitet, bl.a. ved bruk av generelle sidestrafferammer i den nye straffeloven, som Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre laget mens de satt i regjering – vi har den nye § 79 og også andre virkemidler for å kunne heve straffenivået. Jeg er glad for at flertallet i komiteen velger å ha en slik holdning som man har, til dette forslaget.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Når interpellanten spør om kontakten med kommunene og de frivillige organisasjonene, mener jeg faktisk at mye av det den forrige regjering gjorde, og det vi har videreført av det, er bra. Men man vil alltid si at det er behov for ytterligere kontakt. Det innspillet man gjorde om bl.a. bolig og bosetting av innsatte, hvor det var – og er – utstrakt kontakt med Kommunenes Sentralforbund, og hvor man har inngått generell avtale, er nettopp eksempel på at kommunene i mye større grad enn tidligere melder seg på i spørsmålet om rehabilitering. Men det er en utfordring for oss – ikke bare når det gjelder kommunene, men også når det gjelder andre deler av det offentlige på statlig hånd – å få til god nok koordinering. Mitt ønske og håp er jo at vi skal komme så langt vi kan i forbindelse med kriminalomsorgsmeldinga nettopp på dette feltet, hvor vi må flette flere sammen. Når det gjelder kontakten med kommunene og kriminalomsorgen der hvor vi har virksomhet, dvs. der vi har etablert nye fengsler, og der vi har etablerte fengsler, må jeg gi stor honnør til vertskapskommunene. Det er ganske fantastisk å se hvordan man bidrar, også fylkeskommunene, særlig på området helse og utdanning. Vi har jo som kjent etablert undervisningstilbud i alle fengslene, og det forestås av lokale videregående skoler. Den kontakten har vært særlig god. Jeg mener også at det bidrar til at vi får en del av lokalsamfunnet og en del av normaliteten inn i fengselet, som faktisk er svært nyttig å ha når vi tenker rehabilitering. Vi har helt sikkert også på dette området en vei å gå. Stortingsmeldinga om kriminalomsorgen kommer nok til å dreie seg mye om nettopp denne kontakten. I den prosessen vi har – som jeg var inne på – når det gjelder utarbeidelse av stortingsmeldinga, tror jeg vi skal lete lenge etter en mer åpen prosess enn den vi har hatt rundt denne. Man kan eventuelt gå inn på nettsidene til kriminalomsorgen og se – der står det en oversikt over hva slags prosess det er. Det er arbeidsgrupper, tenketårn, nettsider med muligheter for både frivillige, enkeltpersoner og organisasjoner til å være med og komme med innspill. De er invitert inn, slik at vi har et bredere grunnlag for å skrive stortingsmelding enn vi tradisjonelt har.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg skal være veldig kort, og jeg vil si at de innspill som nå er kommet i forhold til tilbakeføringsgaranti og de frivilliges rolle, skal vi ta med oss. Vi oppfatter det ikke slik i departementet, og har egentlig hørt veldig lite om det, at de frivillige organisasjonene ikke har god nok dialog med styringsmyndighetene. Men det skal vi ta på alvor, hvis det er slik at man mener at man vil ha mer kontakt. Det gjelder hele sektoren vår. Jeg har valgt å styrke kontakten på mange områder, bl.a. gjennom besøk, men også i kontaktflater i departementet. Men her har vi sikkert muligheter for å bli bedre, og vi tjener alle på å ha best mulig kontakt. Det er det ingen uenighet om behovet for, i hvert fall. Det er også slik at Stortinget gjør viktige grep i dag for bl.a. å styrke frivilligheten, og det er å følge opp mye av det som Regjeringa sier i sin frivillighetsmelding, og det vi gjør i forhold til de organisasjonene som er aktive i redningstjenesten. Jeg mener at representanten André Oktay Dahl har et poeng når han beskriver hvor problematisk det ved mange anledninger er å få løst ut offentlige ressurser til de frivillige organisasjonene, og at vi har en vei å gå der. Samtidig er det jo slik at et bredt flertall i Stortinget har vært enig om at man skal styrke frivilligheten også innen kriminalomsorgen, og faktisk har gjort det. Så når representanten Dørum trekker fram Kirkens Sosialtjeneste på Hamar, BARM-senteret, er jo det et prosjekt som har fått ganske betydelig økt støtte, med god grunn. Samtidig har vi noen utfordringer i forhold til dette, som jeg var inne på i mitt innlegg, men som jeg har lyst til å understreke. Vi er nødt til å ha tiltak som ikke bare er avhengig av at vi har frivillige. Noen steder har man ikke representasjon av forskjellige organisasjoner, og da må vi kunne ha alternativer, slik at vi ikke gjør oss totalt avhengige av bare det. Noe som jeg også vil understreke når vi snakker om frivillighet, er at det er frivilligheten sjøl som må legge premissene for sin deltakelse, slik at ikke frivilligheten blir en slags prosjektoperatør inn i det offentlige. Hvis ikke mister frivilligheten noe av sin egenart og mye av sin effekt, faktisk. De som er inne og soner, høster stort av å delta i frivilligheten, nettopp fordi den har en struktur og en ramme som står på egne bein og i så måte ikke er avhengig av verken penger eller signaler fra det offentlige for å drive den ideen man har i frivilligheten – en balansegang, som ikke er i veien for at samarbeidet bør styrkes.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg tror at politimesteren i Troms politidistrikt og jeg ikke er så uenige når det kommer til stykket. Vi står overfor utfordringer på bemanningssiden i distriktene. Den største mangelen har jeg pekt på i innlegget mitt i forhold til at det ikke er nok politifolk. Jeg skulle gjerne ansatt flere politifolk ute i distriktene, men problemet er altså at vi har en stor mangel på politifolk. Det har denne regjeringen grepet tak i, derfor utdanner vi langt, langt flere enn det som ble utdannet under den forrige regjering. Vi ser også på seniorpolitikken for å få flere til å stå lenger i sitt virke. Vi ser på tiltak som hele komiteen har vært enig om, f.eks. å sette grenser for responstid og slike ting, og som nå utredes av Regjeringen. Så jeg tror at politimesteren og jeg ikke er så veldig uenige. Det skal også sies at politimesteren sa – da vi la fram fjorårets budsjett, som jo har dannet grunnlaget for det arbeidet som har vært gjort – at med disse pengene kan vi få mye godt politiarbeid. Vi har nå økt politibudsjettet. Og jeg er sikker på at også Troms politidistrikt vil se det slik framover.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg må si at jeg er veldig fornøyd med den meldingen som Regjeringen har lagt fram, og jeg er veldig fornøyd med det som ligger inne i budsjettet. Her har man altså lagt inn en økning på nesten 14 mill. kr til utbetalinger til voldsofre. Det er et viktig signal om at vi ønsker å prioritere ofrene for kriminalitet mye sterkere enn i dag. Vi utvider bl.a. gruppen, slik at barn som har vært vitne til vold, vil bli omfattet av ny voldsoffererstatning. Så er det slik at det har vært enkeltsaker som peker på noen skjevheter i systemet. Men jeg må si, og det har jeg også sagt til Nordlys og bladet Tromsø, at jeg reagerer sterkt på det spillet som jeg opplever at Fremskrittspartiet og Høyre bedriver i denne saken, hvor man prøver å føre de etterlatte bak lyset. Det er nemlig slik at de to partiene ikke har lagt inn en eneste krone i sine alternative statsbudsjetter. Fremskrittspartiet skal ha honnør for å ha lagt inn 2 mill. kr til et ombud for voldsofre. Høyre har ikke lagt inn noen ting.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
I løpet av de to årene – tre årene, med dette budsjettet – har altså vi økt politibudsjettet med over en halv milliard kroner. Ikke minst har det vært store økninger på driftsbudsjettet, og vi har også øremerket midler som gjør at man bl.a. har prioritert arbeidet mot vold i nære relasjoner, som representanten var inne på. Jeg er veldig fornøyd og stolt av det vi har klart å få til når det gjelder politibudsjettet. Ikke minst er DNA-satsingen, som jeg nettopp pekte på, viktig for å bekjempe den kriminaliteten som gjelder folk flest. Så har vi også hatt en nysaldering. Der kom det 20 nye, friske millioner kroner til politiet. Det vil føre til at man kan ta tak i seniorpolitikken og manglene som vi har sett i forhold til det, og det vil føre til kortere responstid. Så jeg er veldig stolt over det politibudsjettet som vi har lagt fram. Så er det slik at departementet er i ferd med å foreta en utredning for å se på framtidige behov. Når denne utredningen kommer, vil det være et godt verktøy for å se på de framtidige behovene politiet står overfor, slik at vi ikke havner i den situasjonen vi har hatt, med mangel på utdannede politifolk.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
I dag starter rettssaken om den såkalte taxisvindelen, og jeg har funnet et utspill – heter det vel – fra representanten Ellingsen på Fremskrittspartiets nettsider om at han var misfornøyd med arbeidet for å avdekke taxijukset og vil vurdere å frata dem som blir tatt for skattejuks, retten til å kjøre taxi. Det er vel og bra. Men så er problemet at Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett vil kutte i skatteetatens budsjett med 400 mill. kr. For skatteetaten vil det bety en kraftig reduksjon når det gjelder å bekjempe og avdekke økonomisk kriminalitet, som i tilfellet med taxinæringen. Mitt spørsmål til representanten Ellingsen er derfor: Hvordan i all verden vil representanten bekjempe slik økonomisk kriminalitet i framtiden, når han kutter med motorsag i den etaten som avdekker svindelen?
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Det hender tidvis at Høyre framstår som et progressivt parti og har enkelte gode forslag. Derfor ble jeg veldig overrasket da Høyre gikk imot å skulle prøve ut elektronisk soning – og det til tross for at partiet tidligere har vært for. For det første var jeg overrasket fordi erfaringene med elektronisk soning fra Sverige viser at dette er et veldig godt tiltak som også har redusert gjengangerfaren sterkt. Høyres partifeller i Sverige har også valgt å videreføre dette tiltaket. Jeg var også overrasket fordi dette faktisk er et forsøksprosjekt som vi gjennomfører nettopp for å se på erfaringen med elektronisk soning. Mitt spørsmål til representanten Aspaker er: Hva er grunnen til at Høyre nå er mot et forslag som partiet tidligere har vært for?
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Jeg skal prøve ikke å forlenge debatten ytterligere. Jeg vil aller først takke komiteen for en veldig god debatt, og jeg vil også få lov til å takke komiteen for et veldig godt samarbeid om budsjettet og merknadsskrivingen. På en rekke områder har vi klart å skrive oss sammen om viktige politikkområder. Det går på spørsmål i forhold til soning. Jeg er glad for den enigheten som kommer til uttrykk både her og i merknadene, om nødvendigheten av forebygging. Det går også på redningstjenesten, hvor vi fortsatt står overfor noen utfordringer. Det er veldig viktig og veldig riktig at vi har enighet om så sentrale spørsmål. På andre områder er det derimot en reell uenighet. Det er en reell uenighet med hensyn til historieskrivingen, og det er en reell uenighet knyttet til ressurssituasjonen og konsekvenser av den. Jeg må også få minne om at tillitsvalgte har en viktig oppgave i å kjempe for sine rettigheter, ut fra den måten de opplever sin arbeidssituasjon på. Vi skal lytte. For oss som politikere er dette noen av de viktigste signalene vi kan få med oss. Men vi har også et ansvar for å ta overordnede hensyn og gjøre overordnede avveininger. Jeg vil på vegne av flertallet si at vi støtter oversendingen av forslag nr. 9, fra Elisabeth Aspaker, og er glad for at saken kommer tilbake til Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Det var en fornøyelse å høre justiskomiteens leder gi honnør til egen politikk, og det står det selvfølgelig respekt av. Samtidig er det vel et faktum at som politiker er man bare halvveis en fagperson, hvis man er det. I Nordlys den 7. november i år tar politimesteren i Troms et kraftig oppgjør med representanten Bjørnflaten og representanten Saxi i forhold til en beskrivelse de har av virkeligheten, som politimesteren på det sterkeste tar avstand fra. For å gjøre dette enkelt ønsker jeg å høre med representanten Bjørnflaten om det er slik at hun påberoper seg større politifaglig kompetanse enn politimesteren, for i så fall bør de to kanskje vurdere å bytte arbeidssted.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Jeg takker selvfølgelig for spørsmålet. Jeg tror ikke det vil være et problem i det hele tatt. Jeg er ganske sikker på at skatteetaten er i stand til å prioritere viktige saker foran mindre viktige saker, på samme måte som politiet er nødt til å gjøre det med hensyn til de mangelfulle budsjettene som representanten Bjørnflaten representerer i denne salen. I så måte har jeg verdens beste samvittighet. Jeg er sikker på at de vil være i stand til å gjøre det. En av grunnene til at vi faktisk styrker politibudsjettet så mye som vi gjør, er at man skal ha en mulighet til å slå ned på den kriminaliteten som begås, og ikke la et klart flertall kriminelle unnslippe, slik Regjeringen har som ambisjon.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
På samme måte som i mitt forrige svar vil jeg si at det selvfølgelig vil være en prioritering innenfor de forskjellige etatene. At vi styrker vårt politibudsjett hver gang, er bl.a. for å kunne sette av folk til å bidra gjennom Styrkebrønnen. Og – med respekt å melde – må jeg si at jeg synes representanten Chaudhry, som er ansvarlig for en politikk der folk som omkommer i bilulykke, blir liggende ute for åpen scene i mer enn to timer, skal gå litt stille i dørene. Det er altså den operative politikken til denne regjeringen. Våre forslag blir nedstemt. Representanten Chaudhrys blir vedtatt. Konsekvensen av representantens forslag er bl.a. at folk blir liggende for åpen scene i timevis etter å ha omkommet. Men det er selvfølgelig også en verdidebatt.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Det er han selvfølgelig villig til å gjøre. Hvert år når vi lager vårt alternative budsjett, gjør vi det med en plan om at dette er til beste for landet – på samme måte som alle andre partier gjør. Men deler av det som representanten spør om, støtter vi opp om: Det som gjelder tilbakeføringsgarantien fra Regjeringen, har Fremskrittspartiet støttet fordi vi er enig i at hvis vi har et svakt punkt, gjelder det tidspunktet når en skal forlate fengselet og komme tilbake til det ordinære samfunnslivet. Der er vi nok ganske enige. At vi har en helt annen politikk når det gjelder rusmidler, primært alkoholavgift, er helt klart. Jeg håper samtidig at representanten Heggø tar ansvaret for at hun til de grader legger til rette for dem som lever godt – særdeles godt – av smugling. Når det kjøres en politikk som holder prisene oppe, skapes det samtidig et eldorado for dem som lever av tung, organisert kriminalitet. Men det er vel også en av de måloppnåelsene Regjeringen er svært godt fornøyd med, antar jeg.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Jeg må få lov til å takke statsråden for en grei gjennomgang. Der han avvek i forhold til tidligere, var at det var ingen alkoholpolitisk debatt involvert i dette. Det er en av de tingene vi har diskutert heftig før. For å legge et fundament klart til neste gang vil jeg gjerne spørre statsråden om han kan komme med ett konkret eksempel på forslag som denne regjeringen i inneværende periode har fremmet som innebærer en innstramming i alkoholovgivningen.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Debatten nærmer seg slutten, og det har vært sagt mange gode ting her. La oss håpe at virkeligheten til neste år blir like bra som vi ønsker at den skal være. I så fall har vi gjort en god jobb hele gjengen. Når det er sagt, har iallfall jeg oppfattet at under prosessen med budsjettet i år har tilbakemeldingene fra dem som har møtt komiteen på høring, vært litt spørrende, litt avventende og delvis bekymringsfulle. Det kanskje mest bekymringsfulle var det som Politiets Fellesforbund kom med, som antydet at det manglet et beløp i størrelsesorden 100 mill. kr +. Hvis det er korrekt – selv om jeg går ut fra at regjeringspartiene har en annen virkelighetsoppfatning av dette – kommer 2008 til å bli like ille som 2004. Budsjettforliket for 2004 – politidirektøren sa den gang at vi driver ikke uforsvarlig, men vi driver helt på grensen – var en følge av et budsjettforlik mellom to tilstedeværende herrer i salen, en nåværende og en tidligere statsråd. Jeg personlig er bekymret for at neste år kan bli minst like tøft. Iallfall de signalene og det som jeg forstår man ser for seg, tyder ikke nødvendigvis spesielt bra. Men nå har jo både statsråden og komiteens leder avkreftet at det er grunn til bekymring, så til neste år ser det bra ut – og ingen ting er bedre enn det. Så gjenstår det å se om de politiske vedtak matcher virkeligheten ute, eller om det er slik at Stortinget på nytt igjen – dessverre, hadde jeg nær sagt – har sin egen virkelighetsoppfatning, mens resten av verden gjør det den vil. En annen ting som jeg kunne ha utfordret statsråden på, er i forlengelsen av mitt spørsmål når det gjaldt alkohollovgivningen. Jeg må si at jeg synes det blir lettvint av statsråden å gjemme seg bak politiråd. Hvis det er slik at denne regjeringen er bekymret for alkoholmisbruk, hvis man er bekymret over for stort alkoholinntak i den norske befolkningen, hvis man er bekymret over for lange åpningstider – hvorfor gjøre ikke Regjeringen noe med det? Hvis det er slik at man er bekymret, skal man gjemme seg bak de forskjellige folkevalgte og si at nei, dette skal man vedta lokalt? Hvis det er viktig for dere, hvorfor gjøre dere ikke noe med det? Eller er det slik at det er greit å ha et slikt alibi som man kan gjemme seg bak, slik at man i hver debatt kan komme og si at vi var litt skeptiske til dette? Men hvis dere er så skeptiske, hvorfor gjør dere ikke noe med det? Jeg har hatt gleden av å debattere dette mer enn en gang med vår nåværende statsråd, og det som gjentar seg, er at det blir sagt at Fremskrittspartiet og Høyre vil slippe dette løs, og det blir bare elendighet. Da er jo svaret for statsråden ganske enkelt: Han må gjøre noe med det. Regjeringen må slutte å gjemme seg bak andre folkevalgte. Ta et ansvar. Dere har et flertall her. Dere kan gjøre det dere har lyst til, og da synes jeg man skal slutte å komme med billige poeng, som å gjemme seg bak andre, hvis man har politisk mulighet. Det mangler eventuelt bare politisk evne.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Bare for å følge opp statsrådens utfordring: Det er jo slik at Regjeringen, som statsråden selv har påpekt i dag, ønsker å gjøre en del endringer. Man ønsker å gjøre endringer i forhold til å avvikle framskutt prøveløslatelse, man ønsker å gjøre endringer i forhold til andre ting. Det er tydeligvis ting som Regjeringen har ambisjoner om. Hvis det er slik at statsråden er bekymret for alkoholpolitikken som føres, har han jo absolutt akkurat samme muligheten til å gjøre noe med den, siden han faktisk er en del av en flertallsregjering. Eller er det slik at det er opportunt å ha den muligheten fortsatt? Og hvis det er slik at alt som skjer lokalt, er det mest fornuftige, er det mange ting vi kunne diskutere prinsipielt. Men jeg vil jo si at det gjøres også sågar ufornuftige vedtak lokalt, ikke minst når vi ser at enkeltkommuner plasserer pleietrengende på badet, eller i et spiskammer eller i en bod. Selv om vedtaket er fattet lokalt, trenger det ikke nødvendigvis å være like fornuftig.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Bare en kort generell kommentar. Hvis man ser nøye på dette forslaget, kan det virkelig se ut som det er flere som har justert sin operative politikk til en viss grad.