trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Flåtten (Høyre), 2008-10-14:
Bare noen få bemerkninger til formalitetene. Jeg har snart sittet to perioder i Stortingets finanskomite, og det har vært mange situasjoner hvor det kan ha vært behov for snarveier, ikke minst i den forrige perioden, hvor vi hadde en mindretallsregjering, hvor tiden ofte var knapp, og hvor den daværende opposisjonen fortjenstfullt ofte pekte på at ting måtte gjøres på en ordentlig måte og med en forsvarlig saksbehandling. Derfor er jeg litt skuffet over at komiteens leder ikke kunne finne én eneste liten ting å sette fingeren på i den behandlingen som nå har foregått. Det er jo ikke helt riktig, som han sier, at vi sier at dette er en tilbakevirkning av den vanlige vurdering i forhold til Grunnloven § 97. Det som står i merknaden, er at inneværende års avgiftsvedtak – som folk stort sett forholder seg til – blir endret. Det er slik dette skal leses, og det er relativt enkelt å lese det på den måten. Det er veldig sjelden at man foretar endringer på dette. Det fremgår også av brevet fra Justisdepartementet, som for øvrig oppi en altfor kort saksbehandlingstid heller ikke fulgte med innledningsvis. Men la nå det ligge. Det er det spesielle ved denne saken, og da blir dette i denne sal og i disse komiteer som er på Stortinget, hvor vi snakker så mye om forutsigbarhet for næringslivet, svært lite forutsigbart. Det har vært vår anførsel i denne saken. Så har vi også synspunkter på arveavgiften. Det har alle her. Men det viktigste for oss har vært å sørge for at Stortinget for så vidt – det har Presidentskapet sett på – men særlig finanskomiteen, husets viktigste komite, får en saksbehandlingstid som gjør at man kan få greid ut om alle sider ved et forslag, ikke minst hvordan de som rammes av dette, ser på dette selv. Enhver vil se at dette var veldig, veldig kort tid. Jeg må si at jeg føler at vi sett fra vårt synspunkt slett ikke fikk gjort en forsvarlig behandling av dette.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-10-14:
Jeg tror at både representanten Marianne Aasen og for så vidt også komiteens leder, Reidar Sandal, burde lest alt dette i sammenheng. Vi sier jo helt klart i denne merknaden at man ikke kan gjennomføre en slik skjerping «før etter datoen for et endringsvedtak». Det er jo akkurat det samme som Regjeringen selv sier. Vi sier dette fordi avgiftsvedtakene for hvert eneste år er noe som gjøres året før. Dette er gjort 28. november 2007. Folk forholder seg til dette. Det er det som er vårt poeng i denne saken. Når man da gjør slike endringer som man gjør så sjelden at det ikke engang kan oppspores eksempler på dette, er det viktig at komiteen får en forsvarlig tid til å behandle saken.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-10-14:
Det kan de. Vi tar – som jeg nå har sagt til representanten Aasen, til representanten Sandal og nå til representanten Lundteigen – utgangspunkt i denne endringen, og så sier vi at man burde hatt en mer forsvarlig saksbehandling, nettopp fordi man har tenkt å gjøre denne typen endringer, som er uforutsigbart for det næringsliv som ikke minst representanten Lundteigen svært ofte har vært en ivrig forkjemper for. Jeg tror jeg vil si det slik at hvis det er noen som bør føle en spesiell forpliktelse til å drive folkeopplysning i skatte- og avgiftssaker, er det absolutt den sittende regjeringen og de partiene som sitter der, som bør forklare hvorfor de ved enhver anledning prøver å øke skatter og avgifter.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-10-14:
Jo, jeg har helt klart oppfattet hva dere gjør. Det som har vært vårt spørsmål i denne saken, er: Oppfatter andre hva dere gjør? Oppfatter omgivelsene hva dere gjør? Oppfatter norsk næringsliv hva dere gjør? Har de fått noen anledning til å komme med innspill til dette hastevedtaket? Det har vært Høyres ærend. Det har, så vidt jeg har skjønt, også vært opposisjonens ærend. Hvorfor da gjøre dette til nærmest en diskusjon om ordbruk og språkbruk, når det står helt klart i innstillingen hva vi mener? Folk forholder seg til et avgiftsvedtak fra det ene året til det andre, fra høsten før. Justisdepartementets lovavdeling kan ikke vise til lignende tilfeller. Er det da oppsiktsvekkende at opposisjonen anfører dette? Nei, det er det motsatte som ville vært oppsiktsvekkende, at vi ikke gjorde noe med det.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-10-14:
Representanten Holmås har for så vidt snudd denne debatten til en debatt om sitt yndlingsemne: Hvordan kan vi skattlegge de rikeste hardere? Mitt spørsmål er da egentlig om arveavgiften, som gjelder i dette tilfellet, i generell forstand. Når hans egen finansminister og statsminister kjemper for å få bankkrisen under kontroll, og det meldes om at vi må regne med en betydelig nedgang i norsk næringsliv i årene fremover, hva er det da som gjør det så hensiktsmessig å øke skattebelastningen for eierne av norsk næringsliv?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-10-14:
Finansministeren sier at hun er fullt klar over hvordan norsk næringsliv ser ut når det gjelder små og mellomstore bedrifter. Jeg forstår at hun særlig er blitt klar over det under de siste dagers arbeid med å få dette næringslivet til å fungere igjen på bakgrunn av bankkrisen. Finansministerens partifelle Heikki Holmås sa i en replikkveksling for ikke så lenge siden her i dag som et generelt utsagn at økt beskatning av eierne i dette næringslivet som finansministeren nå har sett, de små og mellomstore bedriftene, har ingen betydning for hvordan det går med næringslivet. Er finansministeren enig i det, særlig med tanke på de nedgangstider vi omtvistelig står foran, med lavere inntekter, redusert fortjeneste og med fare for at man må ta ut penger av pressede bedrifter for å betale økt arveavgift/formuesskatt?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-14:
Siden Venstre ikke er representert i Presidentskapet, finner jeg det rett å presisere vårt syn på denne saksbehandlingen. Jeg vil først slutte meg til det representantene Hagen og Flåtten har gitt uttrykk for. Jeg vil supplere med å si at i en så komplisert og sammensatt sak har finanskomiteen i realiteten utenom helgen hatt en fredag og noen morgentimer på en mandag til å jobbe med saken. Vi fikk ikke anledning til å gå grundig inn i dette. Vi fikk selvsagt anledning til å stille spørsmål til Finansdepartementet. Alle som leser de svarene, ser at det på godt norsk er «Goddag, mann!» «Økseskaft»-svar. Vi går altså nå til behandling, kanskje, med dispensasjon fra 48-timersregelen, av en sak der jeg er helt sikker på at Stortinget ikke overskuer konsekvensene av det man nå er i ferd med å gjøre. Ja, makta ter seg tydeligvis også når det går på bekostning av grunnleggende saksbehandlingsprinsipper og – jeg vil si – demokratiske rettigheter for et mindretall. Jeg vil be Venstres representanter stemme imot at dette tas til behandling i dagens møte.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-14:
Senterpartiet har tradisjonelt i denne sal, sammen med en del av oss andre, vært en varm forsvarer av familieeierskap og de familieeide bedrifter. Ikke minst i en tid da turbokapitalismen gjør at arbeidsplasser skifter eiere i en fart og et omfang som det knapt er mulig å følge med på, har det stabile familieeierskapet og det private eierskapet i norsk næringsliv vært viktig. Senterpartiets tidligere parlamentariske leder Lars Peder Brekk sa til Dagens Næringsliv høsten 2005, 16. november, da det første statsbudsjettet fra den sittende regjering ble lagt fram, som også hadde ganske sterke angrep på familieeide bedrifter: «Det er særdeles ubehagelig, for å si det rett ut.» Det er åpenbart at Lars Peder Brekk, som nå er den del av Regjeringen, må ha tapt denne saken. Representanten Lundteigen har tidligere gjort det til et poeng at Senterpartiet skal synliggjøre kamelene de må svelge i regjering. Spørsmålet mitt er ganske enkelt: Smakte denne godt?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-14:
La meg si det slik: Det kommer ikke som noen overraskelse for noen der ute at denne regjeringen har lett for å finne virkemidler til, å ta tak i arv av større aksjeposter, bedrifter og familiebedrifter. De som sitter på noe mer spekulative aksjer, de som hadde tenkt å sende disse videre til neste generasjon, har fått så mange signaler – det har blitt blåst så mye rød-grønne barter det siste året på dette feltet – at de helt sikkert har tilpasset seg. Det er de planlagte generasjonsskiftene – som det tar mange år å gjennomføre – i bedrifter som har vært i familiens eie i generasjoner, og der en hadde tillit til at stortingsvedtak fattet for et kalenderår skulle gjelde for et kalenderår som blir rammet. Andre har sørget for å tilpasse seg for lenge siden – ellers bør de ikke være eiere i slike selskaper. Det er de planlagte generasjonsskiftene i familiebedrifter som nå rammes, som skulle vært gjennomført før jul i år, og som dermed blir stoppet av dette vedtaket i dag. Det er synd, og jeg beklager det.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-14:
Jeg har selv fremmet forslag til behandling i denne salen om lettelser i arveavgift for det som nå skjer gjennom dette forslaget, som handler om å arve familiehytta osv. Det synes jeg er bra. Jeg kommer ikke til å reversere de lettelsene i arveavgift som her blir gitt. Det er først og fremst skjerping av avgift for å arve næringsverdier som går i generasjoner, Venstre er imot, og som jeg taler så sterkt imot. Og så kan man si: Det er grovt sett to forhold. Det er å eie aksjeposter – familien har kanskje ikke noe personlig forhold til det, men de vil gjerne la det arves videre. Disse tror jeg langt på vei har tilpasset seg. Vi har nok av eksempler på hvordan dette allerede står på barn av de rikfolk i Norge som det dreier seg om, og ute i selskapet. Men det er de selskapene hvor alt ligger i en bedrift og har gjort det i generasjoner – og der vi vet det tar mange år å planlegge generasjonsskifte – som rammes når vi plutselig får et hastevedtak i dag istedenfor de ordinære kalendervedtakene som gjøres når det gjelder arveavgift. Derfor sier også Finansdepartementet i sitt svar at det ikke ligger noen provenyer å snakke om i det vedtaket som gjøres nå, for det gjelder ikke de mange. Men det er helt urimelig overfor de få som hadde planlagt dette generasjonsskiftet.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-10-14:
Hvilke bedrifter snakker vi om som vil komme over denne 10 mill. kr-grensen og bli utsatt for en betydelig større arveavgift? Ja, vi har begynt å få fram noen eksempler. Typiske eksempler kan være et veldrevet pensjonat, et bygdehotell, et fiskeforedlingsanlegg, som vi har hørt veldig tydelig om, eller en liten maskinentreprenør, som jeg nylig hørte om, med far og sønn og en håndfull andre arbeidere, med dyre maskiner, hvor far hadde planlagt et generasjonsskifte og nå vurderer om det i det hele tatt er mulig å la sønnen få overta eierskapet. Jeg tror ikke dette gjør at alle vil slutte med generasjonsskifte; mange vil betale denne merskatten fra den rød-grønne regjering, stramme inn livreima, bruke nedbetalingstiden og ta litt ekstra utbytte og dermed få mindre egenkapital i bedriften. Men mange vil velge å selge til fremmede i et åpent marked, kanskje gå inn i store fusjoner og større selskaper. Er finansministeren innforstått med at det vil bli mindre generasjonsbasert eierskap i norske bedrifter etter dette vedtaket som gjøres nå, og hvilket eierskap er det hun da egentlig ønsker seg – hvis hun er enig i det?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Kristelig Folkeparti vil også stemme for det framsatte forslaget fra representanten Hagen. Opposisjonen mener at man i to omganger ikke har fått tid til å vurdere denne konkrete saken godt nok. For det første mener vi fortsatt at vi ikke fikk tid nok i komiteen til en forsvarlig saksbehandling og til å overskue konsekvensene av de vedtakene som muligens skal fattes senere i dag, og for det andre at heller ikke Stortinget har fått den tilmålte tid til å sette seg inn i saken og dens konsekvenser. Men vi registrerer også at makta rår.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Jeg merket meg at komiteens leder avviste på det mest bestemte at dette har noen som helst tilbakevirkende kraft. Og for så vidt, i forhold til Grunnlovens regler om tilbakevirkende kraft er jeg enig, men det kan jo ikke herske tvil om at det for dem som forholder seg til et skatte- og avgiftsregime for 2008, nødvendigvis vil virke tilbakevirkende, i den forstand at man ikke lenger kan stole på det som faktisk ble vedtatt for dette året da Stortinget gjorde sine skatte- og avgiftsvedtak for snart et år siden. Det er det reelle i det etter min vurdering, uten at det er en lovmessig skranke mot såkalt tilbakevirkende kraft. Men så merket jeg meg at Lundteigen på vegne av Senterpartiet sa at hvis det var noen uheldige utslag i dette som nå vedtas, ville man komme tilbake til det og være åpen for endringer. Er det noe som kun gjelder for Senterpartiet, eller gjelder det for flertallet i koalisjonen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Det er jo rene valgkampinnlegg – både innlegg og replikker – fra representanten Holmås. Dette forslaget, som vi egentlig skal debattere fullt ut senere, er vel en del av valgkampstrategien. Det som forbauser meg når representanten Holmås omtaler konsekvensene, er at det virker som om han – og det er jo spesielt i disse dager – overser problemene med å ha likvide midler i gitte situasjoner når avgifter skal betales. Men det har kanskje ikke sunket inn selv med de siste ukers hendelser i andre sektorer. Mitt spørsmål er imidlertid, når representanten Holmås på prinsipielt grunnlag sier at sosiale ulikheter mer og mer skjer som følge av overføring av arv: Hvorfor i all verden har Regjeringen da gått inn for et opplegg som sørger for at 90 pst. skal betale mindre arveavgift, hvis man faktisk mener at de som i det hele tatt får arv, medvirker til en sosial forfordeling?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Det passet i grunnen bra å få ordet, så kan jeg fortsette dialogen med hr. Holmås. For ingen, tror jeg, er i tvil om at det vi diskuterer her i dag – hvilket vi egentlig ikke gjør, vi diskuterer jo ikke selve saken – dette at man skal ta de rike og sørge for at alminnelige mennesker slipper fri, blir et mantra framover fra denne regjeringen og dens representanter. Jeg registrerer med interesse at når representanten Holmås prinsipielt skal forsvare det, er det altså ikke alle som arver, som er problemet, men det er de som arver mye, selv om han i sitt innlegg faktisk sa at fordeling gjennom arv kanskje er den største utfordringen vi har framover. Men selvfølgelig, siden det store flertall har så mye i dette landet at det blir en del arv, tør jo ikke Regjeringen å forfølge sitt prinsipielle ståsted, for da ville man jo ta altfor mange. Da velger man selvfølgelig den innretningen man nå har valgt – men at det er prinsipielt i forhold til det Holmås sa, det er det overhodet ikke. Så til spørsmålet om dette er tilbakevirkning eller ikke. Da tror jeg vi må skille mellom følgende: Er det i strid med de formelle reglene i Grunnloven knyttet til tilbakevirkning? Nei, det tror jeg ikke. Absolutt ikke, selv om det er få eksempler på at man har gjort det. Men så er det spørsmål om reell tilbakevirkning, altså for personer, bedrifter og dem som forholder seg til de skatte- og avgiftsvedtak som vedtas i storting og i odelsting for et helt kalenderår – 2008 i dette tilfellet. Det er klart at det er en tilbakevirkning for dem som har trodd og regnet med at man fatter vedtak for hele kalenderåret – som man faktisk pleier å gjøre i dette hus – og ikke kommer med innstramminger på slutten av året. Jeg skjønner, selvfølgelig, med det opplegget Regjeringen har lagt for 2009, at man har behov for å gjøre dette som man gjør, for å oppnå det man faktisk vil. Men det kan ikke forsvare at man hopper over en noenlunde forsvarlig saksbehandling, enten det er i komite eller i storting. Fra Kristelig Folkepartis side tar vi ikke her og nå stilling til realitetene i forslaget og forslaget for 2009 når det gjelder arveavgift. Jeg vil be representanten Holmås om å vente med misunnelsesargumentasjonen til vi iallfall er ferdig med vedtakene her i Stortinget, og med å fortelle hva Kristelig Folkeparti mener og ikke mener. Vi har faktisk til hensikt å høre på hva de som berøres av dette forslaget, mener om det, hvilke effekter det får, og hvilke konsekvenser det innebærer. Så skal vi ta en realitetsdebatt. Så håper jeg at representanten Holmås og andre, inntil så er skjedd, kan vente med å anta hva Kristelig Folkeparti eller andre mener. Vi har ikke tatt stilling til realitetene i Regjeringens forslag, men vi tar i dag avstand fra den måten å behandle saken på.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Jeg vil vel tro at de som har de mest skarpskodde juristene, nok har fått det rådet før statsbudsjettet ble framlagt, å sørge for å tilpasse seg mulige endringer i arveavgiftsregimet som vi har, ut fra de signalene som er kommet fra regjeringspartienes representanter på ulike tidspunkter tidligere i år. Så det er nok de som er mest bemidlet, som har sørget for, også denne gangen, «å slippe unna», for å bruke en betegnelse som jeg har hørt regjeringspartiene har brukt. Skattetilpassing bør man søke å unngå, men å unngå det så til de grader at Stortinget skal hoppe bukk over forsvarlig saksbehandling – der går det faktisk en grense for meg.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Jeg synes det er interessant at man ser for seg en saksbehandling hvor man skal rushe gjennom et vedtak. Ok, jeg kan gå god for at man har de beste hensikter. Men man ber om en saksbehandling som hopper bukk over formalitetene i Stortinget. Man hopper bukk over muligheten opposisjonen har til å få seg forelagt mulige konsekvenser av det vedtaket man fatter, og så har man nerver til å si: Ja vel, men da retter vi opp de feilene i etterkant. Ærlig talt – jeg synes det må gå an å få en viss forståelse fra opposisjonens side for at noen ber om en saksbehandling som er i tråd med det reglementet man selv har vært med på å vedta i sin tid. Når det gjelder misunnelse, går nok det heller på hele retorikken når det gjelder fordelingen av goder i samfunnet. Så snakker man om at prinsipielt bør man ha arveavgift fordi det sikrer en bedre fordeling, og så unntar man 90 pst. Det er da jeg ikke helt er med.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Når det gjelder det såkalte kjøret fra Kristelig Folkeparti, må jeg vel kanskje anmode representanten Lundteigen om å spole litt tilbake og ta inn over seg at representanten Holmås forskutterer Kristelig Folkepartis standpunkt i saken for så å argumentere mot vårt standpunkt. Det var det han startet sitt innlegg med. Da forbeholder jeg meg retten til å si at vi har faktisk ikke tatt stilling til forslaget. Vi skal bruke tiden fram til endelig vedtak her i Stortinget til å få inn høringsmateriale, se på effekter og konsekvenser, og så skal vi bidra til å fatte et endelig vedtak. Det kommer jeg ikke til å forskuttere i denne saken. Det står heller ikke noe om det i merknadene i komiteinnstillingen. Når det gjelder det andre representanten Lundteigen tar opp, så holder jeg fast på at vi gjerne skulle hatt mer tid til å vurdere mulige konsekvenser. Jeg forstod det også slik at representanten Lundteigen ønsket å se på det, siden han var åpen for å komme tilbake med rettelser av det vedtaket vi skal fatte.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-10-14:
Bare for å ta det som muligens er en misforståelse: Det er ikke slik at Kristelig Folkeparti har ønsket å avvente det vedtaket vi nå eventuelt skal fatte, til den ordinære behandlingen i Stortinget, men vi ønsket å avvente det slik at det f.eks. var mulig for finanskomiteen å ha en kort høring, slik at man kunne ha mulighet til å sette seg inn i konsekvensene. Så håper jeg det er sagt én gang for alle. Det som jeg synes er litt interessant når jeg hører på finansministeren, og også i tilknytning til det Holmås sa tidligere, er: Hva er egentlig synet på arveavgift i Regjeringen og hos finansministeren? Er det slik at man mener at arveavgift er nødvendig ut fra fordelingsmessige hensyn, eller er det slik at arveavgift kun er nødvendig for å sørge for at de som har aller mest, betaler mer til fellesskapet? Hva er den prinsipielle tenkningen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Diskusjonen om hvordan denne saken skal behandles, henger nøye sammen med hva som er sakens innhold, og flere av dem som har tatt ordet, har også vært inne på spørsmålet om sakens innhold. Det kommer vi behørig tilbake til etter at vi har bestemt behandlingsformen her nå. Det har vært et klart behov fra Regjeringens side og hos regjeringspartiene på Stortinget å sørge for at denne saken, som dreier seg om å begrense mulighetene for skattetilpasning for de aller rikeste her i landet i et lovverk som ville komme til å gi skattelettelser til 90–95 pst. av landets befolkning i forbindelse med arv. Det har vært nødvendig å sørge for å sikre den behandlingen raskt. Så har det fra posisjonens side, altså fra regjeringspartienes side, vært viktig å sørge for at det i behandlingen av denne saken ble gitt mest mulig tid i forkant av avgivelsen av saken for å sørge for at alle nødvendige spørsmål som opposisjonen hadde behov for å stille til Regjeringen, var mulig å få stilt. Derfor har vi sagt at det var bedre å spørre Presidentskapet om denne saken kunne bli behandlet med kortest mulig frist i etterkant av komiteens avgivelse, som altså skjedde i går. Vi kommer som sagt nærmere inn på innholdet i behandlingen her, men jeg vil bare poengtere at i andre saker der vi ønsker å unngå skattetilpasning, har Regjeringen i sin framleggelse sørget for at odelstingsproposisjonen var utformet sånn at vedtaket trådte i kraft fra det tidspunktet den ble fremlagt. Dette er ikke mulig i forbindelse med arveavgiftsaken. Derfor har vi bedt om å få den behandlingen som vi i dag har lagt fram forslag om. Dette er godt begrunnet, og jeg tror resultatet vil bli godt.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Arveavgiften vil i sin helhet bli diskutert på et senere tidspunkt. Jeg vil stille Ulf Leirstein ett enkelt spørsmål, og det er: Hvis man skal øke skattene for de aller rikeste her i landet, slik som vi legger opp til gjennom dette forslaget, skjønner representanten Ulf Leirstein at det er nødvendig å hindre at disse samme folkene tilpasser seg det nye arveavgiftssystemet, eller skjønner ikke Ulf Leirstein at det er viktig å sørge for at de ikke tilpasser seg dette systemet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Det har vært prosedert mye, men jeg sitter med et spørsmål etter å ha lest innstillingen, der man altså mener at dette er et vedtak om tilbakevirkning. Det er det rareste jeg har sett. Det vi gjør, er å si at vi endrer skattereglene fra og med i dag, vi omgjør et tidligere vedtak, men det har ingen grad av tilbakevirkning. Om en eller annen overfører verdiene sine, om en eller annen av dem som har store verdier, og som ville tjene på å gjennomføre skattetilpasninger, gir 100 mill. kr i morgen, etter dette stortingsvedtaket, til sine barn, er jo ikke det rammet av tilbakevirkning. Det er rammet av en omgjøring av de reglene som finnes i dag. Forstår ikke representanten fra Høyre at tilbakevirkning gjelder fortiden, ikke framtiden?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Det som er klart, er at det ikke kommer til å være én eneste bedrift i hele landet som får et svekket overskudd som følge av den endringen vi diskuterer å gjennomføre fra 1. januar. Men det som er saken, er at eierne til disse bedriftene vil være nødt til å betale til fellesskapet! Når vi gjennomfører disse endringene, har vi lange og gunstige overgangsordninger med mulighet til å betale arveavgiften rentefritt over en periode på tolv år, vi har store muligheter for dem som arver familiebedrifter som er verdt mindre enn 10 mill. kr – og jeg tror ikke folk flest har mer enn 10 mill. kr i arv. Jeg tror at de som har mer enn 10 mill. kr i arv, faktisk kan betale mer skatt enn det de gjør i dag.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Der rettet representanten Flåtten seg mesterlig inn på slutten. For det som er spørsmålet, er: Hva er det med denne skatten som gjør at næringslivet vil få det verre? Svaret på det spørsmålet vet Flåtten. Det er ingenting. Næringslivet vil ikke få det verre med denne skatten, men eierne vil være nødt til å betale mer til fellesskapet. Det er altså to vidt forskjellige ting. Når en bedrift blir overført fra en generasjon til den neste, og eierne av aksjeformuer på la oss si 100 mill. kr skal være nødt til å bidra mer til fellesskapet gjennom muligens et salg av deler av aksjene sine, gjennom muligens å oppta lån på disse aksjene, og gjennom muligens å hente ut noe av utbyttet i bedriftene sine, synes jeg det er helt greit. Poenget er at det er ikke én eneste arbeidsplass som vil stå i fare som følge av en gjennomføring av den skatteomleggingen som vi legger opp til.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Nå stiller jeg meg litt undrende til i hvert fall to punkter. Jeg er veldig spent på om Kristelig Folkeparti kommer til å foreslå økt arveavgift for dem som vi nå ønsker å gi redusert arveavgift til. Det vi har gjort, er å gjennomføre en total skatteomlegging av arv og formuesbeskatning, der vi sørger for at de med de høyeste formuene, betaler mer, og så gjennomfører vi en skattelette for folk som arver mer normale beløp. Men så gjør vi også det som vi mener er helt nødvendig – og som er den største svakheten ved arveavgiftssystemet – nemlig å tette det skattehullet som ble innført tidligere, at man har 70 pst. aksjerabatt på ikke-børsnoterte aksjer. Spørsmålet er: Hvem er det som eier de ikke-børsnoterte aksjene? Det er de 5–10 pst. rikeste her i landet. Så er det en ting som jeg tror Kristelig Folkeparti må ta opp med seg selv. Kristelig Folkeparti får det til å høres ut som om dette forslaget er noe vi fremmer av en valgkampstrategisk årsak. Hvis representanten har vært i debatt med meg de siste årene, burde han vite at jeg virkelig mener at omfordeling er bra, det er ikke noe som vi driver på med ut fra valgkampstrategiske hensyn.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Jeg vil gjerne be representanten Syversen holde seg for god til to ting i debatten som vi skal ha utover høsten om arveavgift. Det ene er det som blir sagt om å hoppe bukk over forsvarlig saksbehandling. Alle elementer som ikke er av innstrammende karakter, altså alle mulige lettelser som er mulige å komme på for å sørge for en skikkelig behandling av folk, er mulig å vedta på et senere tidspunkt etter høringer og gjennom ordinær behandling. Det andre punktet er spørsmålet om misunnelse. Det ble nevnt at vår retorikk handlet om misunnelse. Vet dere hva? Det synes jeg representanten Syversen skal holde seg for god til. Vi har hatt et arveavgiftssystem som har vært slik at vanlige folk som arver et hus og en hytte av foreldrene sine når de dør, må betale en høy prosentandel av den arven som de får, mens de aller rikeste som arver hundretalls millioner, betaler småprosenter. Dette handler ikke om misunnelse, det handler om rettferdighet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Jeg har litt trøbbel med å se at representanten Sponheim helt klarer å finne ut hvilket bein han skal stå på. På den ene siden sier han at vi har gitt for mye beskjed til folk, slik at for mange har tilpasset seg. På den annen side klager han over at for få får muligheten til å tilpasse seg. Men jeg synes at Sponheim skal ha ros for én ting, og det er at han veldig klart sier det han mener i denne saken. Dette handler ikke om prosederingen, om saksbehandlingen osv. Dette handler, grunnleggende sett, om at Lars Sponheim og Venstre er motstandere av den omleggingen som vi nå gjennomfører. Det er ikke noen annen måte å forstå det innlegget som Lars Sponheim framførte her, på. Jeg ser fram til om Sponheim og Venstre utover høsten kommer til å forsøke å gjøre noe annet, for nå skyver man småbedriftene foran seg, og så sier man: Småbedriftene må lide. Jeg mener vi har funnet en balansert ordning for småbedriftene. Problemet ligger i de store verdioverføringene som ligger der, og jeg gleder meg til å se om Lars Sponheim har tenkt å gjøre noe for å sørge for at de folkene som faktisk er aller rikest, skal bidra noe gjennom arveavgift.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-14:
Som jeg sa i mitt innlegg, legges det ikke opp til en summarisk behandling. Det legges opp til en fullgod behandling på ordinær måte. Det vi nå gjør, er at vi gjør et hastevedtak, slik at de tilpasninger som eventuelt enkelte ønsker å foreta, ikke blir mulig å gjennomføre. Samtidig er det slik at dersom det ved høringa viser seg at det er forhold eller situasjoner som avviker vesentlig fra det som Regjeringa har framlagt, så skal det gjennom en grundig behandling i komiteen og kan eventuelt føre til endringer i Regjeringas forslag ved behandlinga i komiteen og i Stortinget.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-14:
Det jeg svarte på det foregående spørsmålet og sa i min innledning, var at vi skulle sikre at vi her skulle foreta en skikkelig og grundig saksbehandling, samtidig som vi skulle sette en stopper for tilpasninger som ville redusert virkningene av det, og som for mange oppfattes som urimelig når andre ikke hadde mulighet til å foreta slike tilpasninger på kort sikt. Når det gjelder sakens kjerne og det som her diskuteres, er aksjerabatten et sentralt punkt. Aksjerabatten er tidligere tatt vekk når det gjelder formuesverdsetting, og foreslås her tatt vekk for den delen av arv som går ut over 10 mill. kr. Det er sjølsagt et skjønnsspørsmål hvordan det skal omformes, men Senterpartiet står fullt og helt bak det forslaget som er. Det er en balansert løsning i forhold til de ulike hensynene en skal ta. Når en vet at bankinnskudd blir verdsatt med 100 pst., er det ikke urimelig at en her foretar endringer på andre realaktiva ved arveavgiftsberegningen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-14:
Det er ikke noen tvil om at Senterpartiet står i den tradisjonen som går ut på at du gjennom hardt arbeid og nøktern livsførsel skaffer deg overskudd, som så investeres enten i familiebedrifter eller i annen næringsvirksomhet. I alt Senterpartiet har gjort, og alt vi står for, har vi lagt det til grunn, samtidig som vi står for skatt og avgift etter evne, slik at en kan foreta en byrdefordeling for å finansiere fellesskapets goder etter evnen til å betale. Det forslaget som her er framlagt knyttet til arveavgiften, er et balansert forslag i forhold til de to prinsippene, og jeg vil understreke her at det er sentralt at hvordan vi organiserer arveavgiftsreglene, må ses også i forhold til hvordan vi har organisert beskatningen i formuessammenheng. Det er altså en helhet som vi står fullt og helt bak.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-14:
Jeg er litt overrasket over at representanten Flåtten i folkeopplysningens navn ikke kan være tydelig på å skille når det gjelder beskatning av inntekt og formue kontra arveavgift. Jeg tok i mitt innlegg som saksordfører klart fram denne forskjellen. Jeg viste da til at et avgiftsvedtak knyttet til arveavgift er et vedtak som gjelder fra det tidspunktet hvor det er inntrådt. Arveavgift er ikke noe som går på kalenderåret, det er en avgift som utlignes ut fra de regler som gjelder på det tidspunktet det skjer. Hvorfor ikke Stortinget kan endre reglene for arveavgift ut fra ulike vurderinger, er et sentralt spørsmål som Høyre bør kunne svare på.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-10-14:
Det blir brukt uttrykk her som «å ta fra de rike». Når vi går inn i realitetene, som ikke er et tema her i dag, syns jeg det er et uttrykk som gir ganske feil assosiasjoner i forhold til dimensjoneringa, de forslagene som vi seinere skal diskutere. Det er en ganske nøktern bruk av evneprinsippet som vi snakker om. Jeg må si det kjøret som Kristelig Folkeparti her legger til grunn, er litt overraskende for meg, når representanten samtidig sier at han ikke har tatt stilling til realitetene. For i realiteten tror jeg at Kristelig Folkeparti vil gi tilslutning til mye av det som vedtas, for det innebærer en kraftig reduksjon i arveavgiften. Det som nå er hovedfokuset, gjelder jo dem som arver over 10 mill. kr. Men årsaken til at jeg tok replikk, var forsvarlig saksbehandling. Hva er det som ikke har kommet fram i behandlinga som Kristelig Folkeparti så gjerne ønsker skulle vært drøftet nærmere på dette tidspunkt?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
Jeg registrerte – og det var meget gledelig – at representanten Lundteigen nå holder dørene litt åpne for at noe kan skje i forbindelse med høringen i finanskomiteen om spørsmålet om arveavgift. Jeg antar at lobbyistene nå retter inn skytset mot Senterpartiet i ukene framover. Så får vi se om det blir en åpning fra Senterpartiets stortingsgruppe om man faktisk ønsker å snu. Dette forslaget fra Regjeringen er tydeligvis ikke så fastspikret som man kanskje får inntrykk av når man hører på finansministeren. Men over til det jeg skulle spørre om. Jeg registrerer nå at etter at dette forslaget ble kjent, er spesielt bransjeorganisasjoner og andre veldig bekymret for en god del hjørnesteinsbedrifter i Distrikts-Norge, som nå kan bli rammet på en meget ufordelaktig måte, og som kanskje vil slite unødig i den situasjonen vi nå er i. Vil dette være argumenter som for Senterpartiet og Per Olaf Lundteigen er viktige, og som faktisk kan være med på å snu det vedtaket man nå legger opp til å fatte?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
Som representanten Klungland er vel kjent med, startet man behandlingen av denne saken på onsdag. Da ble det presentert en framdriftsplan hvor man altså la opp til et løp hvor merknader skulle inn allerede på fredag, og man skulle avgi innstilling på mandag. Vi valgte å stille noen spørsmål. Vi fikk tydeligvis noen avklaringer, men dette viser jo, uten at jeg går i detaljer her, nettopp noe av problemet med denne saken. Når man haster dette gjennom, er det en god del usikkerhet som vi har prøvd å finne ut av, som vi har stilt noen spørsmål om, men som det har vært umulig å følge opp videre, siden man ønsker å ha en så rask behandling av denne saken. Det som er vårt hovedankepunkt, som også bransjeorganisasjoner og andre har påpekt, er hvordan dette nå rammer næringslivet ved denne arveavgiftspakken som Regjeringen legger opp til, og det burde også bekymre representanten Klungland. Selv om han trolig ikke har tenkt å ta gjenvalg til Stortinget, burde han faktisk være bekymret for bedrifter i eget fylke, hvordan det skal gå med dem med de tilpasningene som Regjeringen nå gjør.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
Da er det noe underlig, hvis man faktisk er så opptatt av dette som posisjonen sier, at man allerede i sommer kunne lese bruddstykker og lekkasjer om at det nå kom lettelser for folk flest i arveavgiften, men at noen skulle tas. Dette kunne vi lese om i avisene i sommer. Så de som ønsket å gjøre tilpasninger, har selvfølgelig allerede gjort det. Jeg skjønner selvfølgelig at en regjering som er opptatt av å øke skattene – ikke bare for de rikeste, for det er ikke det man gjør her, man rammer også en god del bedrifter som absolutt ikke kan sies å være de rikeste i samfunnet, men som tilrettelegger for arbeidsplasser – ønsker å gjøre grep for å hindre tilpasning, men hvorfor i alle dager haster det sånn at man til og med må bryte Stortingets forretningsorden og få et vedtak i Stortinget på at man ikke skal følge forretningsordenen? Jeg skjønner ikke at man har så hastverk. Dette har nå vært kjent noen dager. De rikeste har ofte så pass bra tilgang på både jurister og andre som hjelper seg, at de som virkelig er opptatt av å gjøre tilpasninger, nok allerede har gjort det. Så det toget har nok gått for Regjeringen.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
Jeg tror de fleste av oss har fått med seg gjennom lengre tid at retorikken til representanten Holmås går på at de rike skal tas. Det ble sagt før valget også, slik at man får jo på mange måter den regjering som velgerne har innsatt gjennom et valg. Men kan representanten Holmås med hånden på hjertet være helt bombesikker på at de som nå får en skjerpelse i form av de grepene man tar på arveavgiften, kun er de rikeste? Er han helt sikker på at det kun er de virkelig rike i Norge som nå rammes? Eller er det en ørliten mulighet for at det finnes noen bedrifter der ute som kanskje ikke nødvendigvis blir oppfattet av folk flest som så ekstremt rike, men som bidrar til verdiskaping, som bidrar til arbeidsplasser i Distrikts-Norge, og som gjør en skikkelig jobb for dette landet gjennom å være etablert her og tilrettelegge for arbeidsplasser og verdiskaping, som nå rammes? Er han helt sikker på at det nå er kun de rikeste rike som tas med de grepene Regjeringen gjør?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
Jeg vil gjenta spørsmålet fra representanten Syversen, fordi representanten Lundteigen sa at han kunne revurdere standpunktet dersom det skulle foreligge ny informasjon. Representanten Sandal sier at han har studert dette så nøye at det sannsynligvis ikke vil foreligge ny informasjon. Men da representanten Lundteigen representerer samme regjering som Sandal representerer, eller samme konstellasjon, må jeg anta at de har snakket sammen. Hva slags type informasjon mener representanten Sandal at representanten Lundteigen eventuelt sikter til, og vil man eventuelt snakke med representanten Lundteigen, slik at man kan bli enig om hva slags informasjon som kan være nok til eventuelt å endre Regjeringens holdning?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-10-14:
I innstillingen står det følgende: «Regjeringen legger til grunn at Stortinget i plenarvedtak etter Grunnloven § 75 a har adgang til å fravike bestemmelser om skatt og avgift som er vedtatt i arveavgiftsloven. Dette gjelder også innstrammede fravikelser.» Jeg registrerer at det står «legger til grunn». Det vil si at det er en del tvil eller i hvert fall muligheter for tvil. Da er mitt spørsmål: Hvordan vil Regjeringen forholde seg til dette videre? Hvordan vil Regjeringen undersøke dette videre? Mener Regjeringen nå at dette er et avsluttet kapittel, og at det er opp til bedriftseiere, næringslivet og andre eventuelt å protestere mot dette, gjøre noe med dette? Er dette et avsluttet kapittel fra Regjeringens side? Og mener finansministeren at vi egentlig kan avlyse høringene som finanskomiteen skal ha om arveavgiften og skjerpelsene der, for hva er egentlig poenget med høringene når vi allerede nå vedtar dette? For det virker som om Regjeringen har bestemt seg.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2008-10-14:
I forrige uke gikk en av Fremskrittspartiets finanspolitiske talsmenn ut og sa at de ikke er «tjukke i huet». Gjennom formuleringene i innstillingen skapes det et inntrykk av at strakstiltak som vi i dag behandler, forandres fra arv ved dødsfall i 2008. Det er feil. Strakstiltaket får ikke anvendelse for arv ved dødsfall i 2008, noe som også mindretallet har fått svar på fra Finansdepartementet. Det er kun gaver som omfattes, gaver fra folk som vil prøve å ta ut penger fra en mer rettferdig beskatning. Har ikke representantene fra Fremskrittspartiet forstått forslaget, eller driver de en bevisst misforståelse i den hensikt å svartmale det?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-10-14:
I merknadene i Innst. S. nr. 5 står representantene fra Høyre sammen med resten av mindretallet. De skriver at «saken formelt sett dreier seg om tilbakevirkninger av et tidligere stortingsavgiftsvedtak for inneværende år». Dette er ikke korrekt. Forslaget innebærer ikke et tilbakevirkende vedtak, men skal virke fra dagens dato og ut året. Nettopp fordi vedtaket ikke skal være tilbakevirkende og komme i strid med Grunnloven, er det viktig at det treffes et raskt vedtak som kan virke framover i tid. Mener representanten Flåtten at Stortinget ikke skal kunne fatte et vedtak som skal endre på tidligere vedtak, når Stortinget ønsker det?
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-10-14:
Bakgrunnen for dette forslaget fra Regjeringen er å hindre skattetilpassing ved arv og gaver fram mot årsskiftet. Vi har hørt her i dag at mindretallet, både i innstillingen og i debatten, har uttalt seg svært kritisk. Høyres representant Svein Flåtten sa i et intervju med Dagens Næringsliv om dette temaet noe sånt som at skattetilpassing er ikke vårt problem. Så er mine spørsmål til Kristelig Folkeparti og representanten Hans Olav Syversen: Er han enig i denne uttalelsen om at skattetilpassing ikke er en problemstilling som opposisjonen eller de enkelte partiene i opposisjon skal ta alvorlig? Er det greit med skattemessige tilpassinger der de som har råd til å skaffe seg de mest skarpskodde skattejuristene, har et klart fortrinn framfor andre, mindre bemidlede mennesker i dette samfunnet?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2008-10-14:
I en stor del av merknadene fra mindretallet går kritikken på prosessen, det er det som er mye av essensen. Representanten Sponheim – sammen med resten av mindretallet – kritiserer også flertallet for manglende varsomhet, og for at det legges opp til en ren summarisk behandling av forslaget. Og da er spørsmålet mitt – for jeg oppfatter representanten Sponheim som en fornuftig mann: I valget mellom å hindre massiv tilpasning fra de mest bemidlede i dette landet eller å ha en lang prosess, ville han valgt en lang prosess hvis han selv satt i regjering? Og kan han garantere at han selv ikke noen gang vil få behandlet saker raskt i Stortinget for å hindre uønskede virkninger, f.eks. hvis han skulle komme i regjering på et senere tidspunkt?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Min forståelse av å legge til grunn og representanten Tybring-Gjeddes forståelse av å legge til grunn er helt forskjellige. Min forståelse av å legge til grunn er at det er det som er utgangspunktet. Men min forståelse av hele forslaget er at hvis Stortinget skal ha mulighet til å vedta for 2009 et forslag til arveavgift som er en betydelig lettelse, og som 90–95 pst. vil nyte godt av, men som også er en omfordeling for å ivareta skatt-etter-evne-prinsippet, må det gjøres på denne måten. Hvis ikke har ikke Stortinget noe valg, fordi de med mest ressurser ville ha tilpasset seg rundt, og det hadde ikke hatt noen betydning. Det Stortinget nå selvfølgelig vil gjøre, må gjøre og skal gjøre, er å sørge for at det er ordinære høringer i denne type saker. Man kan ikke vedta skjerpelser utover dette, altså stramme inn i forhold til det forslaget Regjeringen har lagt fram. Men hvis det skulle bli enighet om lempinger, er det ut fra Grunnlovens bestemmelser mulig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Nå er det vel ikke de siste dagers hendinger som har gjort noen med lang fartstid i norsk politikk klar over hvordan norsk næringsliv ser ut. En veldig viktig del av det arbeidet som skjer i Finansdepartementet, handler jo om hva slags rammebetingelser norsk næringsliv skal ha, enten det gjelder toll, skatt, forsikring, pensjon eller hva det måtte være. Så dette er daglige problemstillinger for oss. Så må jeg si at jeg reagerer på hva slags beskrivelser opposisjonen gir av situasjonen for norsk næringsliv. Nå er det helt klart turbulente tider, og man må være forberedt på at det kommer til å være usikkerhet framover. Men hvis vi ser bakover, har vi hatt fire utrolig gode år for norsk næringsliv, som har betydd at både opptjent egenkapital og total egenkapital har økt betydelig. Så næringslivets muskler til både å stå imot en nedgangsperiode og til å være med på en mer rettferdig fordeling er meget solide.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Hvis man skal drive en effektiv fordelingspolitikk, må man ta utgangspunkt i hvordan kapital – både formue, arv og kapitalinntekter – fordeler seg, for det er der man finner de store forskjellene mellom dem som virkelig er rike i Norge, og det store flertallet. Hvis vi f.eks. ser på aksjer i ikke-børsnoterte selskaper, befinner 90 pst. av dem seg blant de 10 pst. absolutt bedrestilte i Norge. Derfor er både formue og arv viktig å beskatte i fordelingssammenheng. Det er jo ikke slik at enten er man for arveavgift eller så er man imot. Men vi er for en rettferdig arveavgift som tar utgangspunkt i skatt-etter-evne-prinsippet. Og det som har vært problemet nå, er at det i denne arveavgiften har det funnes et hull. Det dreide seg om verdsetting av ikke-børsnoterte aksjer. Det har gjort at de som virkelig har store verdier, ikke har betalt arveavgift, mens helt vanlige mennesker som arver helt vanlige hytter og hus, er de som har betalt arveavgift. Og det er det vi nå retter på.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
Etter min mening overdriver representanten Sponheim betydningen av dette forslaget i forhold til hvordan strukturen er i norsk næringsliv. Det er fordi vi har åpnet for betydelig næringsvennlige måter å tilpasse seg på, særlig for de små og de mellomstore bedriftene. Det dreier seg om at hver arveavgiftsmottaker kan motta 10 mill. kr med 40 pst. rabatt. Det vil altså bety at hvis man har flere barn, og det er flere barn som arver, er det et gode som kommer alle arvtakerne til gode. Så har vi utvidet denne grensen fra sju til tolv år. Den er veldig lite benyttet pr. i dag, fordi den kom som en tilpasning tidligere. Vi tror nok at flere kan tenkes å benytte seg av den. Vi har selvfølgelig regnet på mange eksempler. Vi kommer sikkert tilbake til dette når Stortinget ordinært skal behandle forslaget for 2009, og jeg regner med at man gjennom den behandlingen vil få fram grunnlag som vil berolige veldig mange av dem som nå er engstelige for hvordan de skal kunne gjennomføre et generasjonsskifte i sin bedrift.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2008-10-14:
President! Jeg stemte feil. Jeg stemte mot, men skulle ha stemt for innstillingen.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-09-22:
På vegne av stortingsrepresentantene Kåre Fostervold, Øyvind Korsberg og meg selv har jeg gleden av å fremme to grunnlovsforslag. Det første forslaget gjelder opphevelse av Grunnloven § 107 om odels- og åsetesretten. Det andre gjelder forslag om endring i Grunnloven § 75 med sikte på å legge til rette for en større grad av stabilitet og klarhet i politikken og i rammebetingelsene for norsk næringsliv.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-09-22:
På vegne av representantene Anders Anundsen, Carl I. Hagen, Lodve Solholm og meg selv vil jeg framsette grunnlovsforslag om oppheving av Grunnloven § 12 første ledd, § 12 tredje ledd, §§ 18-22, § 25 første ledd og § 26 første ledd.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-09-22:
På vegne av representantene Per Sandberg, Arne Sortevik, Anders Anundsen og meg selv vil jeg framsette forslag om avbøtende strakstiltak mot økningen i dødsulykkene på veinettet. På vegne av representantene Per Sandberg, Arne Sortevik og meg selv vil jeg framsette et forslag om å legge fram en egen stortingsmelding om trafikksikkerhet.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-09-22:
På vegne av representantene Erna Solberg, Trond Helleland, Svein Flåtten og meg selv har jeg gleden av å sette fram et forslag om strakstiltak for å forebygge alvorlige trafikkulykker.