Michael Tetzschner (Høyre), 2012-11-20:
Jeg synes vi fikk en interessant avklaring når det gjelder SV i et tidligere replikkordskifte. Da fikk vi sannelig Aksel Hagens ord for at meldingen kanskje ikke inneholder det nye. Aksel Hagen var fornøyd med de oppryddinger, jeg tror det var det uttrykket han brukte, som fant sted i 2007. De var gode nok for SV. Så satte han sin lit til at det i denne meldingen er sagt noe om kompetanse på saksbehandlernivå. Vi kan alle slutte oss til at det er bedre at det er dyktige saksbehandlere enn at det er middelmådige saksbehandlere eller dårlige saksbehandlere. Så det skal vi være med på. Men det interessante er jo at etter denne debatten i dag, endres det ikke et eneste komma i et eneste rundskriv, ikke en paragraf i en eneste forskrift eller lov. Det er faktisk også slik, hvis man skal være litt formell, at vi vedlegger denne meldingen protokollen. Det rangerer ikke som rettskilde engang for dem som håper på en annen forvaltningspraksis. Da kunne det ligge et lite håp hvis man støttet Høyres forslag, fordi da ville man kunnet åpne for, i generelle saker, en veiledning av skjønnet for UNE, men da er det altså ikke Stortinget som lovgiver som er inne. Da er det fordi man har åpnet for at departementet og forvaltningssystemet ellers kan treffe fornuftige beslutninger innenfor de regler som Aksel Hagen var fornøyd med allerede i 2007. Som et eksempel har også Maria Amelie så vidt vært diskutert i dag. Jeg husker at jeg den gang faktisk var uenig i de vedtak som var gjort, og mente at Maria Amelie kunne bli. Da mente SV at vi måtte forandre reglene, mens jeg mente det var godt hold for å si at det var dårlig skjønn – at hun kunne vært etter de reglene som var den gangen, og som nå SV er fornøyd med er som de er. Så i dag er vi altså enige om at reglene er gode nok. Det gir en veldig bred og fin koalisjon i denne salen når også Høyre og SV støtter opp om meldingen. Så til representanten Bekkevold. Han argumenterte mot midlertidige tillatelser, altså det forhold at 16–17-åringer kan være her, men må reise hjem når de ikke lenger er barn. Da må vi jo spørre oss selv: Hva er alternativet for Bekkevold? Er det det at de blir kastet ut med en gang? Men det er jo ikke mulig, for man kjenner ikke nok til deres omsorgsforhold i hjemlandet. Da må alternativet antakelig være at de får en automatisk innslusing, uten å vente til de blir 18 år. Men det ville jo føre til at vi reelt sett hadde åpnet en dør for en spesiell gruppe som da kunne påberopt seg at deres returforhold var ukjente. Det ville jo være et merkelig grunnlag for å favorisere en gruppe som søker om asyl. Da må jeg også si: Ettersom jeg kjenner til at representanten Bekkevold er teolog, er han sikkert vel kjent med forskjellen mellom konsekvensetikk og sinnelagsetikk. Sinnelagsetikk vil si at man har en idealistisk holdning, og det kan man gjerne som privatperson møte sine medmennesker med, invitere alle man treffer som ikke har tak over hodet til å bo hos seg inntil plassen ikke strekker til. Men som lovgiver må vi ha konsekvensetikk. Da måtte vi eventuelt båret virkningene av et slikt misforstått forslag, som Bekkevold har argumentert for, nemlig at vi ville fått flere midlertidige asylsøkere, som kom til å oppfylle våre asylmottak i en helt annen grad. Vi ville antakelig mangedoblet befolkningen på våre asylmottak hvis vi var så idealistiske at vi fulgte rådet fra representanten Bekkevold. Til slutt vil jeg også si noe som ligger meg på hjertet, siden vi har vært inne på at forvaltningen skal være dyktigere. Jeg er opptatt av den rettssikkerheten som vi tilbyr dem som søker systemet om fair behandling, for vi har en fair utlendingspolitikk. De skal også være sikre på at de har god advokathjelp. Jeg har merket meg at UDI har latt utføre, gjennom Oxford Research, en undersøkelse om det er slik at advokatene ikke alltid lever opp til de krav som man må forvente. Jeg vil også be statsråden overveie om man i sterkere grad kan artikulere et uttrykk for hva man forventer av advokatene i deres bistand av svake grupper.