Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Denne diskusjonen kommer i lys av noe annet, på bakgrunn av det vi ser i Ukraina. Jeg vil bare redegjøre for hva som er vårt samarbeid med EU i denne situasjonen, og det handler om at vi er veldig tett koordinert. Husk at EU ikke har en avtale med noe annet område som er så omfattende som det EU har gjennom EØS-avtalen, og Norge har heller ikke en så omfattende avtale på noe område som det vi har med EU gjennom EØS-avtalen. Det er klart at vi koordinerer oss veldig tett med EU. På samme måte er det slik at Sverige og Finland er veldig koblet på det som skjer i NATO, når vi står i en slik utenrikspolitisk krise som vi står i nå. Når vi har Danmark, som er medlem av både NATO og EU, Norge og Island, som er medlem av NATO, og Sverige og Finland, som er medlem av EU, er vi veldig flinke til å holde jevnlig kontakt, oppdatere hverandre. Så er det noen som sier at det kan være vanskelig å sitte på siden og ikke delta sammen med EUs utenriksministre. Ja, det kan være ulemper knyttet til det. Samtidig føler vi at vi har veldig nær kontakt på alle mulige måter, og det er klart at etter at EU ble utvidet, har kanskje Norden som et fellesskap blitt enda viktigere i koordineringen av vårt arbeid. Det er viktig med en åpen europadebatt også. Det er fordeler og ulemper ved norsk EU-medlemskap, og det er ulike oppfatninger i alle politiske partier på Stortinget. Men jeg synes jevnt over at EØS-avtalen som nasjonalt kompromiss har tjent Norge godt. Vi har fått godt ivaretatt våre interesser, men på mange områder er vi avhengig av tett koordinering med EU, spesielt i utenrikspolitikken. Det gjelder ikke minst forholdet til Kina. Vi har understreket i regjeringsplattformen at vi ser det som en fordel å være nær alliert og koordinert med EU, og spesielt de nordiske landene, når det gjelder vårt forhold til Kina. Med tanke på den situasjonen vi ser i Ukraina, gikk vi fullt inn for sanksjonene som EU vedtok i 2014, og også dem de har vedtatt nå. Vi ønsker en utredning som belyser hvilke nye utfordringer og muligheter EØS-avtalen har gitt Norge de siste tiårene. Vi ønsker også å se på hvilke erfaringer andre nærstående land utenfor EU har fra sin tilknytning til det europeiske samarbeidet. Regjeringa legger EØS-avtalen til grunn for Norges forhold til EU. Det vil derfor ikke være aktuelt å inkludere en vurdering av EØS-medlemskapsalternativ i utredningen, slik representantene fra Venstre og Høyre foreslår. Det får vi eventuelt ta en nasjonal debatt på – der er det ulike politiske oppfatninger – og den må gå hele tida. Det var heller ikke i mandatet for den forrige EØS-utredningen, fra 2012, som het Utenfor eller innenfor – Norges avtaler med EU. Jeg registrerer at regjeringa her har støtte fra et flertall av komiteens medlemmer. Vi er nå i ferd med å etablere utvalget som skal foreta utredningen, og vi legger opp til at arbeidet kan komme i gang i løpet av mars. Utvalget vil legge fram sin rapport i form av en NOU i oktober 2023. Nå er det klart at den utenrikspolitiske situasjonen har gjort at noe har blitt satt på vent, men det er altså det som er hensikten, så fort som overhodet mulig. Sammenliknet med EØS-utredningen i 2012 vil denne være mer avgrenset. Det er EØS-samarbeidet som skal utredes, ikke alle Norges avtaler med EU. Utredningen avgrenses også i tid, til erfaringer de siste tiårene. Utredningen bør vurdere hvordan mulighetene i samarbeidet utnyttes, og hvordan avtalens forpliktelser gjennomføres nasjonalt. Den vil særlig se på konsekvensene av EØS-avtalen for norske borgere, norsk samfunnsliv, næringsliv, økonomi, herunder betydningen for den norske arbeidslivsmodellen og et anstendig arbeidsliv. Så har også, som jeg sa innledningsvis, EØS-avtalen en utenrikspolitisk dimensjon som bør drøftes, særlig i lys av de geopolitiske utfordringene, som er økende stormaktsrivalisering og nye sikkerhetstrusler. Det innebærer at utredningen må vurdere grenseflatene mellom EØS-avtalen og tilknytningen Norge har til EU på områder som i dag ligger utenfor EØS-avtalen.