Øyvind Halleraker (Høyre), 2002-02-19:
Innledningsvis har jeg lyst til å peke på at formålet med dereguleringen av kraftmarkedet og oppdelingen av det gamle Statkraft i et produksjonsselskap og et distribusjonsselskap har vært å legge forholdene til rette for at forbrukerne skal få billig og sikker tilgang på elektrisk kraft. Dette perspektivet er viktig for Høyre og har også vært førende for den behandling vi har foretatt av Statnetts organisering og oppgaver. Det er jo slik at nettvirksomheten i Norge er organisert dels ut fra formelle offentlige reguleringer og dels gjennom eier- og selskapsstruktur som former nettet. Premissene for den overordnede organiseringen er gitt gjennom energilovgivningen og også forskriftene til energiloven og vedtaket om sentralnettets utstrekning. Selskapsstrukturen på nettsiden har vært og er i sterk endring. Tallet på nettselskap går ned, og et typisk trekk er at lokal- og regionalselskap blir slått sammen. Dette får selvfølgelig konsekvenser for hvorledes nettene blir drevet teknisk og økonomisk. Endringene får ikke minst konsekvenser for den effektivitet som kraftnettene blir drevet under. Dette betyr igjen at løsninger som man har hatt når det gjelder nettstruktur, ikke nødvendigvis er de som er mest fremtidsrettet. Kraftnettet representerer landets kanskje viktigste infrastruktur, og det er derfor svært viktig at rammevilkår og reguleringer er slik at de fremmer en sikker og effektiv energiforsyning og gir signal og incentiv for å oppnå en rasjonell og god struktur. For å oppnå energilovens målsettinger bør vi arbeide for et best mulig skille mellom kraftproduksjon og distribusjon, nettopp for å unngå kryssubsidiering hvor nettbrukeren i et område må subsidiere kraftproduksjonen. Dette perspektivet har vi lagt til grunn ved gjennomgangen av Statnetts organisering og oppgaver. Da blir det også viktig å sikre NVE mulighet til å være en effektiv konkurransemyndighet og monopolkontrollør i dette markedet. Flertallet har presisert at Statnett må opptre ryddig i rollene som systemansvarlig og nettoperatør. Kanskje burde vi gått lenger og lagt strammere føringer mellom Statnetts forvaltningsoppgaver og rollen som netteier, men dette er noe vi vil følge nøye med på i tiden framover. Høyre for sin del utelukker ikke at en juridisk deling ville vært det ideelle. Vi må være oppmerksom på at dobbeltrollen som systemansvarlig og netteier kan gi mulighet for kryssubsidiering på forbrukernes bekostning. Et annet forhold som jeg vil peke på, er at det ikke er lett å se sammenhengen i effektiv utøving av systemansvaret og effektiv investering. Det er en kjensgjerning at det finnes flaskehalser i dagens sentralnett som følge av Statnetts manglende investeringer. Slike flaskehalser med ulike prisområder er i dag en kostnad som kraftkjøper/-selger må betale. Statnett har faktisk ikke noe incitament for å utbedre dette. Komiteen er tydelig på at vi ser positivt på en utvikling i retning av to nettnivåer i Norge. De to laveste nettnivåene, regional- og lokalnett, har ofte samme funksjon, og derfor bør det arbeides for å etablere større regionale nettområder som bør eies og styres regionalt. Større regionale nett vil sikre regional kompetanse. De vil sikre lokale arbeidsplasser. De vil sikre tariffutjamning overfor brukere i større sammenhengende områder. De vil sikre mer pålitelig drift fordi lokalkunnskap ofte er avgjørende for helhetlig inngripen. Videre vil de sikre synergi for drift mellom lokale og regionale nett, og de vil fortsatt sikre lokalt regionalt eierskap. Når det gjelder sentralnettets utstrekning, er det viktig at funksjonskriteriene legges til grunn for definisjon av sentralnettet. Et fremtidig sentralnett bør være nett og anlegg som knytter regioner sammen, det bør være nett som knytter sentralnettet sammen med tilsvarende nett over landegrensene, og det må være et nett som sikrer at alle regioner har tilknytning til et sammenhengende sentralnett. Det kan selvfølgelig også være, som ofte er tilfellet, nett fra anlegg som transporterer store energimengder gjennom én eller flere regioner. Når det gjelder knutepunktene mellom sentralnettet og regionalnettene og nedtransformering i disse punktene, bør tariffering og prinsippet om nærhet til kostnader tilsi at også grensen mellom sentral- og regionalnettet blir lagt høyt oppe, og at regionalnettet får ansvaret for kraftutvekslingen inn og ut av sentralnettet. I dag er det slik at Statnett eier mange av disse transformatorene, og der det er hensiktsmessig, bør disse legges til regionale nettselskap når disse er interessert i å kjøre og drifte dem. Avslutningsvis vil jeg si at når Høyre er med på komiteens forslag om at Regjeringen greier ut og fremmer sak for Stortinget om ulike modeller for nett-tariffering, må man være spesielt oppmerksom på den spesielle konkurransesituasjonen som vår kraftkrevende industri befinner seg i.