Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2003-02-18:
Det vi i dag opplever fra regjeringspartiene og fra regjeringshold i denne saken, er på mange måter et godt signal om at man har mistet mye av styringen. Det vi opplever, er jo faktisk at man nå begir seg inn på – og det er jeg glad for – viktige endringer i forhold til tomtefesternes rettigheter, avgjørende for mange, og at man faktisk nå i løpet av dette året skal få en lovtekst tilbake til Stortinget, slik at man gir tomtefesterne et krav på innløsning på bakgrunn av det Dokument nr. 8-forslaget som nå behandles. Jeg er glad for at man nå har begynt å fatte alvoret i situasjonen, og at man faktisk ikke bare går hen og ber Regjeringa komme tilbake til Stortinget når det gjelder innløsningsadgangen, men også framskynder den evalueringen som man fint kunne ha tatt allerede nå i vår. Saken er jo den at konsekvensen av tomtefesteloven har vært klart for oss i mange, mange år. Allerede for syv år siden, da lovendringen ble vedtatt, i 1996, var advarslene mange og eksemplene gode nok for å forstå hva slags alvor man egentlig begav seg inn i. Dette var så alvorlig selv for Kristelig Folkeparti at man i den første Bondevik-regjeringa valgte å modifisere den loven som ennå ikke var trådt i kraft, ved å sette dette berømte taket på 9 000 kr pr. dekar. Ja, bare det var jo et signal om at man så at her var det alvorlige utslag i loven som man faktisk valgte å bøte på. Men så skulle det altså gå ennå flere år før denne loven trådte i kraft, 1. januar 2002. Som de fleste her vil huske, hadde vi også til behandling et Dokument nr. 8-forslag fra Arbeiderpartiet med hensyn til ikrafttredelsen av loven, hvor man også der fikk mange advarsler om hva som ville skje hvis man begav seg inn i den etter min mening hengemyra av saker som man nå egentlig står midt oppe i. Og der er min ærbødige påstand at man faktisk ikke vil få noen hjelp i løpet av det halvåret man nå gir seg fram til høsten, til å evaluere denne saken. Vi vet på mange måter nok. Situasjonen er skapt av Regjeringa sjøl. De partier som har valgt å sette denne loven i kraft, har på mange måter seg sjøl å takke. Det er åpenbart en stor sak. 150 000 festere av tomter til boligformål rammes nå av denne muligheten for avgiftsøkning, og vi har altså 90 000 festere av hyttetomter. I så måte berører det langt opp mot en million nordmenn som har en eller annen befatning med feste i forbindelse med hytte eller bolig. Dette gjør det også til en stor sosial sak, som gjør sitt til at vi her ved siden av de rettigheter som mange ønsker å påpeke ligger i Grunnloven, i forhold til eiendomsrett, også må se hen til det sosiale elementet og den utrygghet som nå er skapt for veldig mange boligeiere, særlig eldre mennesker, som hvis de ikke allerede har fått krav om drastisk økte avgifter, lurer på hva framtiden vil bringe. Og den usikkerheten er ikke knyttet til et eller annet luksusgode, men faktisk til den rettigheten som ligger i det å bo. Sånn sett er det god grunn til å etterlyse bl.a. Kristelig Folkepartis velvilje i forhold til å gjøre noe med denne saken. Jeg er glad for saksordførerens åpning med hensyn til at man ikke bare vil se på spørsmålet om innløsningsadgang, men også ønsker å se på spørsmålet om å reversere mulighetene for de avgiftsøkningene som nå har kommet. Det bør Kristelig Folkeparti gjøre. Da har man flertall i Stortinget med én gang for å reversere loven, slik at man får tilbake den gamle måten å regulere tomtefesteavgifter på, nemlig etter prisindeks, som nettopp ivaretar rettferdigheten i forhold til den som eier tomta, men også den som bor der, og som skaper den forutsigbarheten som disse tomtefesterne åpenbart nå har krav på. Ved siden av at dette er en stor og vanskelig sak som på mange måter berører et sosialt gode og rammer folk som i stor grad ikke har kapasitet til å kjøpe tomtene for en eller annen tenkt markedspris, er det også et annet problem i saken som burde gjøre enhver politiker vred – kanskje først og fremst politikere fra Fremskrittspartiet: nettopp det å kunne rydde opp i et vanskelig tilgjengelig lovverk. Dette er jo en lov som er nærmest umulig å forstå for dem som ikke er trenet i å lese lovtekster. Det er vel også få av dem som er trenet i å lese lovtekster, som i dag egentlig kan påberope seg å forstå fullt ut reglene om bl.a. innløsning. I så måte syns jeg at når man nå står overfor så store sprang i avgiftene, og man har en omfattende offentlig diskusjon, har man en plikt når man iverksetter slike lover som Regjeringa og regjeringspartiene her har valgt å gjøre, til også å sørge for at det lovverket og de lover og regler vi har, faktisk er lesbare og forståelige. Dette er jo en lovtekst som nå åpenbart påkaller endring, av den grunn at både spørsmålet om innløsning og spørsmålet om avgiftene og fastsettelse av avgiftene vil innby til så mange innviklede rettslige prosesser at bare det vil skremme mange tomtefestere og svakere parter til å få rettslig avklaring av sine saker. Der må jeg si at jeg etterlyser Regjeringas handling i forhold til nettopp den problemstillingen. Konklusjonsmessig mener jeg derfor at det er bra at vi i dag i Stortinget kan se til i hvert fall å få et flertall i forhold til spørsmålet om å gi tomtefesterne en rett til innløsning, og at vi også ser ut til å kunne få framskyndet den evalueringen som skal skje. Det er viktig at den kommer så raskt som mulig. Vi kan ikke vente for lenge med den, for da vil mange flere tomtefestere allerede ha fått sine avgifter økt. Avtaler vil tre i kraft, og dem vil det være problemer med å reversere. Så hvis det er noen realitet i Kristelig Folkepartis ønske og i ande partiers ønske om å gjøre noe også med avgiftsfastsettelsen, bør det skje så raskt som mulig, for jo lengre tid som går, desto verre blir det. Det som blir spennende i denne saken, er hvor langt vi kommer i forhold til spørsmålet om tid, men også i forhold til spørsmålet om vi kan gjøre noe med avgiftsreguleringen. Fra Arbeiderpartiets side mener vi at denne saken burde bli tatt i vår, og at vi fra Regjeringens side burde kunne få, slik Dokument nr. 8-forslaget lyder, forslag til både hva slags rettslig krav man har på kjøpetomten sin, og hvordan man skal fastsette prisen på en rimelig måte for tomtefesterne. Man kunne faktisk ganske enkelt reversert lovgivningen slik at man fikk tilbake den gamle måten å regulere avgifter på. Det kunne man ha gjort allerede i vår og sånn sett skånt mange som står foran regulering, for unødige rettslige prosesser, usikkerhet og utrygghet knyttet til et sosialt gode, nemlig ens egen bolig eller ens egen hytte. Så invitasjonen er gitt, og jeg tar opp Arbeiderpartiets forslag.