Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2007-03-26:
Frivillig arbeid og frivillig aktivitet utgjør et svært viktig bidrag til samfunnsbygginga. I Soria Moria-erklæringa er frivilligheten viet stor plass. Under overskrifta «En ny og helhetlig frivillighetspolitikk» trekker Regjeringa opp de viktigste perspektivene for det frivillige arbeidet. Her peker man på noen viktige grep som kan være med og synliggjøre frivillig arbeid og aktivitet. Utgangspunktet er at man ser på frivillighet som en egen sektor i samfunnet, og at man ut fra dette er opptatt av å beskrive frivillighetens karakter i et moderne samfunn. Soria Moria-erklæringa peker på flere forhold: Muligheten for å utarbeide et frivillighetsregister, frivillighetssentralene, betydninga av å se på momsordninga for frivillig sektor, som i dag oppleves som urimelig av mange, og tilpasning av regelverk og tilskuddsordninger, slik at man kan fange opp de ulike organisasjonsformene og også de mer lause tilknytningsformene som finnes innenfor frivillig sektor. Noe av det første regjeringa Stoltenberg gjorde etter valget, var å ta inn igjen det kuttet som Bondevik-regjeringa hadde foretatt i Frifond-ordninga og i voksenopplæringsmidlene. Det var viktige og kjærkomne grep for frivillighetssektoren. Regjeringa vil – som det også er nevnt her – følge opp dette med ei egen melding om frivillighet som kommer nå i vårsesjonen. Representanten Sundsbø er i sin interpellasjon opptatt av å se frivillig sektor – og særlig kulturaktiviteter – i et helsemessig perspektiv. Det er ei viktig vinkling på frivillig engasjement. Vi veit at trivsel gjennom det å oppleve og få til noe i lag med andre er av stor betydning for livskvaliteten til den enkelte. Sjøl har jeg som profesjonell kunstner gjennom mange år samarbeidet med aktører innen det frivillige kulturfeltet og har på den måten ved egen erfaring opplevd det engasjementet som legges for dagen. Så har jeg også hatt mye kulturelt samarbeid med institusjoner av forskjellig slag. Og da er det ikke vanskelig å få øye på den nære sammenheng som finnes mellom livskvalitet, kultur og helse. Dette er en sammenheng som nok ikke fullt ut er anerkjent i vårt land i dag. Ved eldresenter, sykehus og andre institusjoner finnes et uforløst potensial for kulturell, skapende virksomhet og livsbejaende kulturopplevelser. Og den frivillige sektoren, ikke minst innenfor kultur, vil kunne være et svært viktig redskap for å møte det behovet for kulturopplevinger som finnes hos mennesker, uansett hvilken livssituasjon man måtte befinne seg i. Stortinget har i dag behandlet omsorgsmeldinga, hvor det kulturelle perspektivet kommer til syne bl.a. gjennom Den kulturelle spaserstokken, en kultursatsing som er rettet inn mot de eldre. Og uansett om man liker navnet eller ikke – som representanten Inge Lønning gjorde et poeng av tidligere i dag – er dette et flott tiltak. Den tankegangen som ligger til grunn for denne satsinga, fanger opp noe av det som er intensjonen bak representanten Sundsbøs interpellasjon. Interpellanten går imidlertid enda breiere ut og ser frivillig engasjement i et forebyggende perspektiv, forebyggende i den forstand at satsing på skaperkraft, glede og aktivitet kan gi helsebringende effekt til det breie laget av folket. Dette er et viktig perspektiv å ha på frivillig engasjement, uten at det av den grunn er til forkleinelse for en synsmåte der kulturell egenaktivitet har betydning først og fremst i kraft av seg sjøl og ikke nødvendigvis må begrunnes av andre, utenforliggende hensyn, som også interpellanten var inne på. Men det er nå engang sånn at «alt henger sammen med alt». Som mennesker har vi et behov for å skape, og skape i lag med andre. Det gjør oss friere og gladere – og kanskje i neste omgang friskere. Kanskje er veien å gå, som interpellanten var inne på, et tydeligere og mer forpliktende samarbeid mellom organisasjoner, politikk og forvaltning. Og så er det viktig at vi har en frivillighet som når ut til de mange, de uorganiserte, de som er mer opptatt av aktivitet enn formål og – ikke minst – til mennesker fra andre kulturer, som kanskje ofte føler at terskelen til det frivillige fellesskapet av og til blir for høg. Det er derfor en oppgave å knytte arbeidet med «Det kulturelle mangfoldsåret 2008» til den strategien for det frivillige Norge som skal nedfelles i frivillighetsmeldinga, som blir lagt fram nå i vår.