Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2005-05-30:
Det var en parlamentarisk leder i dette hus som uttalte i forbindelse med en budsjettinnstilling at Regjeringen la frem et godt budsjett, og etter at komiteen hadde avgitt sin innstilling, uttalte han at det var blitt enda bedre. Jeg vil si at Regjeringen la frem en god stortingsmelding, og den er ikke blitt svekket gjennom komitebehandlingen. Den totale omsetningen av legemidler i Norge er stor, om lag 16 milliarder kr i 2004, som det har vært nevnt tidligere. De offentlige utgiftene til legemidler har over flere år utgjort mer enn 8 pst. av de samlede offentlige helseutgiftene. Det ble ekspedert 25 millioner resepter fra norske apotek i 2004 til tre millioner ulike personer. Disse tallene viser at legemidler er en del av svært mange menneskers hverdag, og det er en viktig samfunnsoppgave å sørge for riktig bruk av legemidler. For enkeltmennesker kan legemidler være av helt avgjørende betydning for deres livskvalitet. Et så omfattende område fortjener en samlet og helhetlig gjennomgang. Stortingsmeldingen vi i dag debatterer, staker ut kursen for legemiddelpolitikken. Dette inkluderer bl.a. riktig forskrivning og bruk av legemidlerforholdet mellom industrien og legenebehovet for forskningprodusentuavhengig informasjonprisreguleringapotekdekningadgang til forsendelse av legemidler Utfordringer knyttet til refusjonssystemet er gitt en bred omtale. Det er gledelig at Stortinget har gitt bred tilslutning til Regjeringens strategier på akkurat dette området. Det er mange aktører på legemiddelfeltet som ønsker å fremme sine interesser, men det er viktig at vi hele tiden har våre oppdragsgivere i sentrum, nemlig pasientene. Dette innebærer at riktig legemiddelbruk til beste for pasientene er Regjeringens overordnede målsetting med legemiddelpolitikken. Mange pasienter har behov for å bruke flere legemidler samtidig. Undersøkelser viser at 20 pst. av legemidlene kan være overflødige, og at kombinasjonene av legemidler ofte kan bli bedre. For å nå ut til pasientene og sikre at de bruker legemidlene slik at de får best mulig nytte av dem, er det nødvendig å øke fokuseringen på samspillet mellom pasienter og helsepersonell. Departementet vil bl.a. gjennomføre prosjekter i ulike deler av helsetjenesten hvor helsepersonell gjennomgår legemiddelbruken til spesielt utsatte grupper. Multidosepakning av legemidler vil gjøres mer tilgjengelig. Myndighetene skal også ta et større ansvar for å formidle erfaringer og rutiner som kan gi pasientene i institusjoner og hjemmesykepleie en sikrere legemiddelbruk. Legene må ha balansert informasjon om legemidlenes virkninger for å kunne velge riktig behandling. Meldingen signaliserer en økt satsing på produsentuavhengig legemiddelinformasjon både til leger og til pasienter. Offentlig produsentuavhengig informasjon skal koordineres og målrettes bedre med utgangspunkt i en ny informasjonsplattform: Statens legemiddelverk skal formidle myndighetenes informasjon om faglig og økonomisk riktig bruk av legemidler.Sosial- og helsedirektoratet skal formidle anbefalinger for behandlinger av sykdomsområder der legemidler kan være én aktuell behandlingsform.Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten skal gi informasjon om legemidler som er både produsent- og myndighetsuavhengig. Legemiddelindustrien er en helt sentral aktør for å utvikle legemidler og formidle viktig kunnskap om disse. Samtidig er det knyttet sterke kommersielle interesser til salg av det enkelte firmas produkter. Sett i lys av dette er det av stor betydning at pasientene og myndighetene kan ha tillit til at legens forskrivning av legemidler ikke påvirkes på en uheldig måte av industrien. Dette har Legeforeningen og Legemiddelindustriforeningen selv sett verdien av, og det er utviklet etiske retningslinjer for selvjustis. En slik selvjustis er prisverdig, men etter mitt skjønn på ingen måte tilstrekkelig. Det er behov for et felles utgangspunkt for alt helsepersonell. Departementet har derfor på høring et forslag til forskrift med klarere myndighetskrav til hvilke ytelser som kan mottas i tjenesten. Tilsynet med legemiddelindustriens reklameaktivitet skal også intensiveres. De apotekansattes rådgivning og oppfølging av pasientene er av stor betydning for å oppnå riktig legemiddelbruk. Derfor skal apotekdekningen i distriktene opprettholdes, og den apotekfinansierte driftsstøtteordningen vil være det viktigste virkemidlet for å oppnå det. Regjeringen vil foreslå å tillate forsendelse fra apotek til forbrukere i hele landet når nye krav til forsendelse av legemidler er utredet. Slik vil pasientenes valgfrihet og tilgjengelighet til legemidlene styrkes, uten at dette går ut over pasientsikkerheten. Dette mener Regjeringen er viktigere enn å beskytte dagens apotek mot en naturlig utvikling. For å sikre god ressursutnyttelse er det viktig at samfunnet ikke betaler en høyere pris for et legemiddel enn det som er nødvendig. Regulering av maksimalpris og innføringen av trinnpris for legemidler bidrar allerede til lavere priser. Det er heller ingen grunn til å betale mer for ett legemiddel enn et annet, så lenge behandlingsresultatet kan forventes å bli det samme. Når legene kan velge mellom flere tilsvarende legemidler som er terapeutisk likeverdige, vil derfor Regjeringen sørge for at det billigste velges, med mindre medisinske grunner taler mot det. Et typisk eksempel er behandling for høyt kolesterol, hvor behandlingsalternativene er mange. Dersom vi frigjør 200 mill. kr ved å skifte til rimeligere legemidler på dette området, som altså gir tilsvarende behandlingsresultat, kan vi f.eks. bruke 100 mill. kr mer på psykisk helsevern og 100 mill. kr mer på våre lokalsykehus. Riktig legemiddelbruk handler derfor også om å få mest mulig helse for pasientene for hver krone. Blåreseptordningen er et grunnleggende velferdsgode, et refusjonssystem som også er en viktig nøkkel til medisinsk og økonomisk riktig legemiddelbruk. En oppdatert refusjonsordning vil gi informasjon om hva som er anbefalt behandling, og hvilke vilkår som gjelder for refusjon av legemiddelutgifter. Modernisering av refusjonssystemet vil ha høy prioritet i årene som kommer, og det innebærer en utvikling på særlig tre fronter: Det skal knyttes oppdaterte vilkår for refusjon til hvert enkelt legemiddel, informasjon om disse vilkårene skal bli mer effektiv, og det skal kontrolleres at vilkårene etterleves i praksis. For å forenkle informasjonen til legene foreslås en løsning hvor legene får refusjonsvilkårene opp på sine dataskjermer når de skriver en resept. Informasjon rettet mot pasientene skal styrkes. Rikstrygdeverket vil intensivere sin kontroll med legenes forskrivning på blå resept. Saksbehandlingstiden for søknader om individuell refusjon skal også reduseres. Legemidler må oppfattes som et helsetilbud på linje med alle andre helsetiltak. Derfor er det ikke gitt at helsekronene bør brukes på et nytt legemiddel, dersom bruk av de samme kronene på et annet helsetilbud gir større helsegevinst. Regjeringen mener derfor at spørsmålet om refusjon av dyre legemidler fortsatt bør behandles i en større sammenheng, i forbindelse med statsbudsjettet. Bruk av en bagatellgrense sikrer en slik utvikling. Vi ser likevel at dagens bagatellgrense kan synes lav, og vil følge opp flertallets forslag om en vesentlig heving av denne. Hele samfunnet vil nyte godt av at legemiddelbruken blir riktigere. Pasientenes livskvalitet vil bedres, helsetjenesten kan frigjøre behandlingstid, og innenfor et gitt helsebudsjett kan altså flere få hjelp. Med legemiddelmeldingen mener jeg at Regjeringen har gitt sitt bidrag til å stake ut denne kursen.