trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
For det første vil jeg understreke at det er enighet om at støttestrukturen i Forsvaret har et etterslep i forhold til den militære organisasjonen, og det var vel derfor et enstemmig storting faktisk gav sin tilslutning til hovedlinjene i St.prp. nr. 12 om omstrukturering av FLO. Vi er imidlertid kjent med fra departementet, men først og fremst fra systemet ute, at den strukturen i vesentlig grad nå er fraveket, og at man forhandler med organisasjonen om en vesentlig annerledes struktur enn den som Stortinget gav sin tilslutning til. På den bakgrunn er jeg veldig opptatt av at man kommer til Stortinget med en sak, og det kan godt hende at det er St.prp. nr. 1 som er riktig. Det viktigste er imidlertid at Stortinget får denne til behandling. Jeg synes at det som har kommet fram om økonomien for 2004, som vi vil komme tilbake til i Stortinget, også kan illustrere at Forsvaret heller ikke har vært tilstrekkelig forberedt på denne internfaktureringen som FLO-systemet nå medfører.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
Jeg tror at noe av uroen i Forsvaret kan tilskrives det som nå pågår i Forsvarets logistikkorganisasjon. De signaler vi får inn, tyder på at det er der det nå er problemer, fordi omorganiseringen i den militære organisasjon langt på vei er sluttført. Jeg tror det er viktig, ikke minst av hensyn til de ansatte, men også i forhold til de politiske beslutninger som er fattet, at man ikke endrer på opplegget for organisasjonsstruktur en, to, tre eller fire ganger, som vi kan ha inntrykk av her. Det er på tide at det blir ro i FLO, og at man kommer til et punkt hvor det nå blir en endelig struktur som de ansattes organisasjoner har forhandlet fram med ledelsen. Så er det et par ting til. I budsjettinnstillingen sa vi at kompetanse som er nødvendig for å understøtte Forsvarets operative behov og kjernevirksomhet, må ivaretas eller bygges opp, deriblant minimumsbemanning av personell og tjenester som kan rykke ut i operative oppdrag. Jeg vil be statsråden sikre dette. Det betyr bl.a. at enkelte verksteder som nå trues med nedleggelse, ikke bør legges ned, fordi der finnes den eneste kompetansen man ut fra en beredskapsvurdering for øyeblikket har i Forsvaret.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
Jeg har et spørsmål til justisministeren – det er viktig å sikre full sysselsetting. I løpet av de siste to årene har varsellampene lyst for fullt i forbindelse med svært betenkelig nettverkssalgsvirksomhet i Norge og såkalte pyramider. Denne type nettverksvirksomhet og pyramider skjuler i stor grad en stor, svart økonomi og bidrar også til annen type kriminalitet. Det kan også i stor grad virke som et arnested i forhold til hvitvasking av penger. I disse dager opplever vi at Finland bidrar til å straffeforfølge nordmenn som er involvert i kjente pyramider. Dette er bl.a. bakgrunnen for at Arbeiderpartiet i fjor tok til orde for et utvidet forbud i forhold til denne type virksomhet, samt registrering og også erstatningsplikt og økt politimessig innsats. Hva er årsaken til at et slikt viktig arbeid lar vente på seg?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
Jeg takker for svaret. Dette er en beskrivelse av problemstillingen, og etter Arbeiderpartiets mening holder det ikke lenger med verken en aktiv Eva Joly eller handlingsplaner i forhold til denne type kriminalitet. Det er grunn til å være bekymret når vi vet at Økokrim for to år siden mottok hvitvaskingsmeldinger på over 150 mill. kr i Norge, uten at man løftet en finger. Sånn sett tyder det på at det i Norge er større risiko for å bli oppdaget hvis man stjeler sjokolade på 7-Eleven, enn om man hvitvasker, gjennom etablerte finansinstitusjoner, 150 mill. kr. Så det som da egentlig er spørsmålet, er: Er Regjeringen nå villig til å øke innsatsen i forhold til denne type hvitvaskingsproblematikk, og også ta tak i disse pyramidene, slik at vi får et tilfredsstillende lovverk som bl.a. vil medføre at flere virksomheter av denne type faktisk vil bli forbudt – og at man kan gripe inn mer aktivt enn det man faktisk gjør i dag? Det er jo det som er spørsmålet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
«Soningskøen har vokst betydelig, og igjen står over 2 300 mennesker i kø for å sone. Dette skaper et betydelig press og merarbeid for politiet, domstolene og ikke minst fengslene. Effekten av soningen blir dårlig når den kommer sent, og når fengslene må bruke all energi på å få flest mulig fanger inn. Soningskøen har nå vært et vedvarende problem i flere år, og Regjeringen har hatt flere anledninger til å foreta seg noe. Har statsråden noen strategi for når og hvordan soningskøen kan fjernes?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
Jeg takker for svaret. Det er jo to utfordringer når det gjelder soningskøen. Den ene handler om tall og logistikk, i den forstand at vi har et visst begrep om hvor mange fengselsdøgn vi vil trenge i framtida, og det kan for så vidt være en rimelig enkel løsning. Jeg trenger ikke et fullstendig svar på det. Det andre handler om at de menneskene som skal inn og sone, får et kvalitativt godt tilbud. Det er den viktigste oppgaven, og det er også den vanskeligste oppgaven. Bakgrunnen for at Arbeiderpartiet stadig reiser dette spørsmålet, er jo at når vi tar fokus vekk fra innholdet og stadig teller plasser og setter apparatet til bare å måle plasser, rammer det på mange måter innholdet i soningen. Jeg hadde håpet at justisministeren hadde gitt klare svar i forhold til når man har som ambisjon at denne soningskøen skal bli borte, slik at man får flyttet fokuset, som er nødvendig. Da kan det også være aktuelt å spørre: Hvilken ambisjon har Regjeringa når det gjelder igangsettingen i Halden og i Indre Salten?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
Jeg er helt enig i argumentasjonen rundt Halden fengsel, at det vil ta tid før det kommer på plass, og at vi er nødt til å ha andre tiltak. Men det taler i høy grad for at man i større grad bør ha en plan i forhold til hvordan vi nå takler den økende køen som vi faktisk har sett i det siste. Det taler også for at man bør igangsette dette så raskt som mulig. Jeg kan ikke gjøre noe annet enn å oppfordre justisministeren til å bruke alle sine krefter innad i Regjeringa på å få det på plass, slik at spaden blir stukket i jorda både i Indre Salten og i Halden så raskt som mulig, slik Arbeiderpartiet faktisk har tatt til orde for. Jeg mener også at det er et klart flertall for det i Stortinget, så det bør være en god sak for oss alle. Så over til innholdsbiten i soningen. Det kan ha stor betydning i forhold til presset mot soningskøen, ikke bare redusere kriminaliteten, men også redusere soningskøen, hvis vi får stoppet gjengangerne. 60–70 pst. av dem som sitter inne og soner i norske fengsler, har rusproblemer. Ville det ikke nå være på tide å forsere og få fram denne «drug court», slik at vi raskt kunne få det på plass, raskere enn det departement har tatt sikte på?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
For det første: La meg slå fast at det representanten Storberget tar opp, er prisverdig og bra. Det henger sammen med hans utmerkede interpellasjon fra halvannen uke siden om kampen mot svart økonomi og hvitvasking. Det er viktig å merke seg at lovverket hører til under kultur- og kirkeministeren, og hun har sagt at hun uten å vente på internasjonale direktiv vil skjerpe lovgivningen som gjør at man kan bekjempe pyramidespill og alt som vikles inn i dette. Jeg vil tilføye at i forbindelse med en sak som jeg har, nemlig tvistemålsreformen, vil man også styrke allmennhetens mulighet for å gå etter dem som skor seg på denne virksomheten. Generelt er det slik at Regjeringen gjennom sin handlingsplan mot økonomisk kriminalitet, samarbeid mellom politiet og skattemyndigheter, og ved styrking av skatterevisorer, styrker enhver innsats mot den økonomiske kriminaliteten og mot hvitvaskingen. Og akkurat det som representanten Storberget her tar opp, tilhører de spekulative og svært usympatiske trekkene ved dette.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Representanten Storberget tok opp dette spørsmålet i en utmerket interpellasjon den 17. februar. Jeg merker meg at tonen er blitt noe skarpere i løpet av halvannen uke, uten at det saklige meningsinnholdet er blitt annerledes. Da var det bred enighet i Stortinget, og representanten Storberget var glad for den enigheten, nemlig om hvordan man satser på Regjeringens handlingsplan mot økonomisk kriminalitet, hvordan vi skal få inn flere hvitvaskingsmeldinger. Jeg gav uttrykk for at Økokrim er blitt styrket i sitt budsjett, bl.a. på hvitvaskingssiden, og jeg bad om å få en statusrapport pr. 1. mars i år – det var altså i går – for nettopp å være sikker på at vi holder trykket på det. Jeg gjorde det da klart at trykket vil bli holdt, men at trykket krever mer enn innsats fra politisiden – det krever innsats fra skattemyndigheter. Jeg roste skatterevisorene som hverdagshelter, som ikke roses nok, og kulturministeren har sagt at hun vil skjerpe det nødvendige lovverket. Så her foregår det en ganske bred innsats, og fra Regjeringens side er også alle tiltak mot organisert kriminalitet sterkt drevet fram, og heldigvis med bred støtte i Stortinget.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Nå kom man med en del viktige tiltak i budsjettforliket for inneværende år i en avtale mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet som styrket innsatsen til politiet betydelig. Arbeiderpartiet satset færre midler på det. Man foretrakk å satse på kriminalomsorgen. Det er en redelig og ærlig prioritering. Men i interpellasjonsdebatten den 17. februar var det bred enighet i Stortinget om både å styrke politisiden, styrke skattesiden og styrke samarbeidssiden og – jeg gjentar – også det lovverket som hører inn under andre statsråder, for dette ser man fra Regjeringens side som en helhet. Representanten Storberget, som ikke lenger står her, sa at Eva Joly-prosjektet ikke holder lenger. Men det er jo svært viktig å være pionerer, spesielt når man skal mobilisere kulturbygging og sørge for at kulturen setter seg i samarbeid. Man kan ikke kommandere kultur. Den må skapes. Det at vi har noen reisende emissærer som sørger for at folk ristes løs, trodde jeg skulle vekke begeistring i stortingssalen! Og spesielt reisende emissærer mot kriminalitet trodde jeg i hvert fall ville vekke begeistring i Arbeiderpartiet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Når det gjelder hvitvaskingsenheten, ble den spesielt styrket i budsjettet for i fjor, fordi det var nødvendig å gjøre noe. Fordi jeg er opptatt av denne problemstillingen generelt, også før vi fikk pyramidespilldebatten – som det er helt berettiget at vi har – bad jeg om å få en statusmelding fra Økokrim, generelt, men også for hvitvaskingssiden. Det gjorde jeg rede for 17. februar. Jeg har ikke endret synspunkt på det. Politidirektoratet har de midlene som står til fordeling. Jeg vil selvfølgelig følge opp i henhold til Regjeringens handlingsplan mot økonomisk kriminalitet, og hvitvasking er en del av det. Jeg vil gjøre det jeg kan for at man utstyrsmessig og på andre måter kan gjøre den jobben man skal gjøre. Jeg sa også 17. februar at Økokrim mottar meldinger, bl.a. etter hvitvaskingslovgivningen, som de kan ta vare på. Selv om de ikke bruker hver melding til å gå inn i sakene, kan de ta dem tilbake senere og forfølge dem. Men jeg gjentar gjerne på nytt: Det krever mer enn politiinnsats. Det krever også samarbeid med rettskafne borgere som tør si fra. Det krever samarbeid med skattemyndigheter og med skatterevisorer. Det krever rett og slett en kulturell mobilisering. Kulturministeren har sagt at hun vil skjerpe det lovverket som også ligger bak representantens spørsmål. Det synes jeg er en viktig markering fra Regjeringens side.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Jeg er ikke kirke- og kulturminister, men fordi jeg er regjeringsmedlem, valgte jeg likevel å prøve å svare for helheten. Da skal jeg være like sjenerøs på dette punktet også, selv om det ikke har tilknytning til hovedspørsmålet. Hvis jeg får lov til å svare nå, gjør jeg det. Vi har et utmerket budsjettforlik med Fremskrittspartiet. I forliket fant man etter arbeid i justiskomiteen ut at man heldigvis skulle gå lenger enn det man gjorde i finanskomiteen. Man styrket altså soningskapasiteten i inneværende år. Det tror jeg var veldig riktig. Jeg tror det også ble lagt inn ganske viktige signaler i budsjettforliket om at vi skulle se på de tiltakene som ikke skapes umiddelbart, nemlig planene om et fengsel både i Salten og i Halden. Det er planer som Regjeringen jobber med. Regjeringens linje kan kort uttrykkes på følgende måte: Vi bekjemper soningskøen ved å fortsette et systematisk arbeid ved å skaffe til veie plasser både på kort og lang sikt. La meg si følgende: På kort sikt, inntil nå, har jeg for en relativt billig penge skaffet til veie flere fengselsplasser enn i det planlagte fengslet i Halden, men det er ingen erstatning, verken for et fengsel i Halden eller et fengsel i Salten.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
La meg først med presidentens tillatelse veldig kort få gi en liten tilleggsopplysning i tilknytning til en interpellasjon fra representanten Storberget til meg 17. februar. Da kom jeg til å si til representanten Storberget at etter min kunnskap hadde vi økoteam i politidistriktene, men jeg ville sjekke det. Jeg har foretatt en slik sjekking, og jeg synes at det er riktig å si at det er etablert slike team i alle distrikt, bortsett fra i tre. I de tre er det midlertidige ordninger, men alt skal være på plass innen 1. juli i år. Jeg synes det hører med til nøyaktigheten og hensynet til representantens engasjement. Takk president!
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Jeg deler representanten Storbergets syn på de utfordringene soningskøen skaper, og Regjeringen har derfor siden 2002 igangsatt en rekke tiltak for å bøte på dette. Sommeren 2003 var soningskøen på det høyeste siden begynnelsen av 1990-tallet; fra da og fram til høsten 2004 gikk soningskøen ned. I fjerde kvartal i 2004 var det en relativt høy sakstilgang til kriminalomsorgen sammenliknet med sakstilgangen i tredje kvartal 2004. Dette kan ha vært noe av årsaken til at køen igjen har økt. Det ser også ut til å ha vært en utvikling mot lengre og strengere straffer. Det er en villet utvikling at alvorlig kriminalitet straffes strengere. Kriminalstatistikken fra Statistisk sentralbyrå viser at gjennomsnittlig utmålt straff har økt i 2003 i forhold til tidligere år. I 2003 var gjennomsnittlig utmålt straff for alle ubetingede dommer ca. 170 dager, mens den i perioden 2000–2002 lå på rundt 140 dager. Dette kommer også til uttrykk i kriminalomsorgens statistikk, som viser at i perioden 2002–2004 har antall fengselsdøgn som produseres hvert år, økt med 9,1 pst., mens antall innsettelser har gått ned med 4,9 pst. Det har samtidig vært en økning i andelen som får avslag på prøveløslatelse ved to tredjedels tid, som ikke lenger gis automatisk. Dette er en ønsket utvikling. Regjeringen har arbeidet systematisk med ulike tiltak for å få bekjempet soningskøen: I perioden fra 2002 til i dag er det etablert til sammen 292 fengselsplasser.Det ble i 2004 gjennomført dubleringer som tilsvarer 39 fengselsplasser fullt belagt.Det ble i 2004 gjennomført framskutte løslatelser som tilsvarer 63 fengselsplasser fullt belagt. Jeg forventer at dette tiltaket gir større effekt i 2005 enn i 2004.Det har vært en økning i antall samfunnsstraffdommer fra 378 i 2002 til 2 094 i 2004. Effekten av nye plasser, dublering og framskutt løslatelse tilsvarer et fengsel på mer enn 1,5 ganger kapasiteten i det planlagte Haldenfengselet. De nye plassene alene tilsvarer mer enn det planlagte Haldenfengselet. Regjeringen har i hele perioden fulgt opp soningskøen kontinuerlig. Satsingen på økt fengselskapasitet har gitt resultater. Det skjer uforutsette ting, som brannen ved Indre Østfold fengsel, avdeling Trøgstad, i januar i år, som innebar stengning i flere uker av et stort antall plasser, og sopp i Molde fengsel, som førte til stengning. Det har også vært noen tekniske forsinkelser på utvidelsene ved Nye Kongsvinger fengsel og i Bergen fengsel. I forbindelse med behandlingen av St.prp. nr. 1 for 2004–2005 vedtok Stortinget følgende tiltak som det er inngangsatt arbeid med: Etableringen av 15 nye plasser ved Indre Østfold fengsel og en utvidelse av 14 plasser i Drammen fengsel. Sammen med allerede gjennomførte tiltak gir dette 423 nye plasser. I tillegg vil jeg vise til økt effekt av tidlig løslatelse.Departementet arbeider med planleggingen av et nytt fengsel i Indre Salten og et nytt fengsel i Halden. Min linje er at det på bakgrunn av den siste utviklingen i køen nå vurderes både nye kortsiktige og langsiktige tiltak. De konkrete tiltakene vil Regjeringen komme tilbake til Stortinget med på egnet måte.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Når det gjelder Indre Salten fengsel og Halden fengsel, har vi sagt at vi skal komme tilbake med omtale av det i revidert nasjonalbudsjett. Det er også gjort rede for arbeidet med de sakene. Men om man skulle fatte vedtak om å bygge Halden fengsel f.eks. i løpet av inneværende år, vil det ta flere år før det kommer på plass. Det vil uansett være behov for kortsiktige tiltak. Slike tiltak har jeg gjort rede for at vi har framskaffet – ved nye plasser tilsvarende Halden fengsel og vel så det. Summen av nye plasser, dublering og framskutt løslatelse tilsvarer halvannen gang Halden fengsel. Men jeg er enig med representanten Storberget i at man må tenke flere tanker. Derfor viste jeg til hvordan samfunnsstraffen har økt, som er å tenke annerledes om mennesker som kan sone overfor samfunnet på den måten. Derfor har det skjedd en styrking av innholdet i løpet av den perioden jeg har vært justisminister. Derfor skjer det også en reell styrking av alle forsøk på å bygge et best mulig forvaltningssamarbeid når det gjelder samarbeid med etater, fra Aetat til helsetjenester og sosialtjenester, fordi det handler om, som representanten er opptatt av, at man helst ikke skal vende tilbake til fengsel. Så jeg mener vi har alle de tankene. Men representanten – med respekt å melde – har jo alltid holdt trykket på tallene. Det respekterer jeg ham for. Da må han også finne seg i at jeg svarer i forhold til tallene, hver gang han spør om det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Jeg er tilhenger av å sette flest mulige spader i jorda. Noen spader i jorda fører til at det går lengre tid før byggene er der, men jeg har da vært ganske produktiv med hensyn til spadebruk i løpet av disse årene. Jeg har spadd fram fengselsplasser hvor ingen visste at de fantes, ved rett og slett å besøke fengslene. Det er etablert elementfengsler i et tempo som vel ikke har vært vanlig. Det er framskaffet nødvendige plasser fordi det kortsiktig har vært slik, og det vil fortsatt være slik. Det var som del av den aktiviteten at vi fant plasser, som vi kunne få til i forliket med Fremskrittspartiet, både i Eidsberg og i Drammen. Jeg vil fortsatt være opptatt av dette arbeidet, både med det langsiktige, som representanten tar opp, altså i Halden og i Indre Salten, og også det kortsiktige. Når det gjelder soning og innhold, deler vi idealer. Det å få til et dommerledet narkotikaprogram, er et initiativ jeg har tatt. Jeg vet at representanten og jeg er enige om det positive ved det. Regjeringen har sagt at man skal komme tilbake til det senest i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg har selv sett steder i Norge hvor man i praksis gjør dette uten at det heter domstolsledet program, men ved å lage pilotene kan man få mer trykk på det. Representanten og jeg deler synspunktet om å øke det trykket.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Er det ikke bedre at en spade er en spade framfor en gravemaskin, president?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Dette er et svært viktig tema, og jeg vil derfor innledningsvis slå fast at hensiktsmessige og effektive IKT-løsninger er viktige hjelpemidler for politiet i deres innsats for å nå kriminalpolitiske mål. Arbeidet med modernisering av politiets datasystemer er derfor prioritert i Politidirektoratet. Nødvendigheten av å satse på dette er også omtalt i budsjettproposisjonen for inneværende år. I denne saken er det nødvendig å skille mellom politiets «sentrale systemer» og andre lokale systemer som i stor grad er utviklet eller anskaffet direkte av politidistriktene eller særorganene. De sentrale politisystemene er i hovedsak gamle systemer som er designet og utviklet etter helt andre prinsipper og metoder enn hva som ville være aktuelt nå. Disse ble i sin tid etablert for å erstatte manuelle registre. Systemene er senere videreutviklet og forbedret, men bygger fortsatt på gamle prinsipper og datamodeller. Disse systemene skal moderniseres, og det er nå etablert en felles arkitektur som skal legges til grunn for dette moderniseringsarbeidet. Når denne moderniseringen er gjennomført, vil det ikke lenger være behov for at det må sjekkes i flere datasystemer for å få tilgang til relevant informasjon. Det skal også innføres mobile IKT-løsninger for å gi sikker tilgang til politiets systemer fra mobilt utstyr. Dette innebærer at tilgang til sentrale politisystemer i prinsippet gjøres tilgjengelig for polititjenestemannen og -kvinnen «på fortauskanten», og at informasjonssystemene i større grad direkte støtter den operative polititjenesten. Dette prosjektet vil være realisert i en førsteversjon i løpet av 2005. Moderniseringsprosessen som er beskrevet over, er startet. Den er ressurskrevende, men har høy prioritet og er et sentralt tema i styringsdialogen mellom departementet og Politidirektoratet. Innen 1. juli i år skal Politidirektoratet ha revidert sin IKT-strategi- og handlingsplan med utgangspunkt i justissektorens felles IKT-strategi.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Først kort om sikkerhet. Det har vært et viktig skritt for sikkerheten at Stortinget fulgte Regjeringens forslag om å opprette et digitalt nødnett så snart som mulig. Det betyr veldig mye for sikkerheten. Men det er ikke et alternativ til det representanten Ellingsen tar opp. Til spørsmålet hans: Jeg legger til grunn at Politidirektoratet enten har kompetanse eller skaffer seg kompetanse bl.a. gjennom PDMT. Når det gjelder tidsperspektivet her, har jeg nettopp bedt om å få en tilbakerapportering pr. 1. juli for da å forstå utfordringene, både de teknologiske, de økonomiske og de tidsmessige. Jeg har, som norsk borger og også som statsråd, betydelig ydmykhet overfor det offentliges forsøk på å nærme seg IKT-løsninger. Det er lettere å lage store proklamasjoner enn å finne praktiske løsninger. Derfor vil jeg være litt lavmælt inntil jeg får tingene tilbake – ikke lavmælt i behovet for å få dem tilbake, men lavmælt i forhold til å prøve å skryte på meg noen løfter.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-03-02:
Jeg tror vi er bevisst på hva vi kan oppnå, men jeg tror vi også er både ydmyke og realistiske på at det tar tid. Og som jeg sa: Noen av de sentrale systemene ble innført for å erstatte manuelle systemer. Da er det klart at man når et punkt hvor man er nødt til å foreta et generasjonsskifte. Når man skal foreta det generasjonsskiftet som gjør at det henger sammen med andre sider av justissektoren, f.eks. straffesakskjeden, er det viktig for oss å få det på plass. Når jeg er forsiktig, er det ikke fordi jeg ikke har ambisjoner om å finne løsningene. Det er fordi jeg har ledelsen for et system som jobber under et stort trykk. Det ytes en kjempeinnsats i kriminalomsorgen og i domstolene, og politiet har vært gjennom en helt nødvendig reform, som har gitt dem økt kompetanse både når det gjelder skolering og politimetoder. Når alle disse tingene skjer samtidig, er jeg nok for at man skal ha flere tanker i hodet samtidig. Man skal i hvert fall sørge for å sortere ut tankene i tur og orden, slik at man har oversikt. På IKT-siden deler jeg representantens positive engasjement: at det kan gi mye. Samtidig er jeg ydmyk nok til å ha en framrykking som jeg har kontroll over. Derfor har jeg som sagt bedt om en slik plan, og den planen har jeg satt en tidsfrist på. Den er den 1. juli i år.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-03-02:
Jeg er glad for at statsråden tar denne typen kriminalitet så alvorlig, fordi det er viktig at vi får straffeforfulgt dem som lurer folk inn i pyramidespill, og som lurer dem for mange hundretusen kroner. Derfor er det viktig at vi får et lovverk, men det er også viktig at politiet både har kapasitet og ikke minst kompetanse til å gjøre den jobben som kommer i etterkant. Vi vet at antall Økokrim-saker som etterforskes, i dag er veldig lavt. Under 2 pst. av anmeldelsene politiet får, er relatert til Økokrim. Det vi ser, er faktisk at tallet går ned. Vi vet at Økokrim dessuten sliter med gammelt utstyr og lav bemanning. Jeg ønsker å utfordre statsråden, slik at vi også får høre om tiltak, ikke bare om planer.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Det er dessverre ingen grunn til å være særlig begeistret for Regjeringens innsats når det gjelder pyramidespill. Det vi ser nå, er at man i Finland er i stand til å slå til mot World Games, mens man ikke kan det i Norge. Det skyldes ganske enkelt at Regjeringen i flere år har somlet med å få på plass et lovverk, og har lagt landet åpent for pyramidespill. Det er vanskeligere i andre land, som har strengere lovverk. Nå skal det komme et lovverk. Vi får håpe at det blir strengt nok til at man f.eks. kan slå til mot World Games. Men det vi vet, er at et godt lovverk ikke hjelper hvis man ikke har ressurser til å følge opp de hvitvaskingsmeldinger som f.eks. kommer i forbindelse med pyramidespill. Det så vi i T5PC-saken i fjor at Økokrim ikke hadde. Finanskomiteen hadde seminar i forrige uke der det ble sagt helt tydelig fra hvitvaskingsenhetens side at de har for få stillinger. Jeg har derfor lyst til å spørre justisministeren helt konkret om han kan garantere at det kommer penger og klare føringer som vil gjøre at man får flere stillinger i hvitvaskingsenheten.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-02:
Det er bestandig interessant å høre på statsråden når han redegjør for sin evne til å handle. Men det er vel slik at det er en utfordring for oss alle her å ha et lovverk som passer den enkelte av oss, ikke minst når det gjelder det vi ønsker å bekjempe. I så fall tror jeg at det kan være vanskelig å få til det optimale. Målet må likevel være der. Jeg tror at man gjennom budsjettavtalen og styrkingen av politiet vil legge til rette for en mer aktiv kriminalitetsbekjempelse. Samtidig er det et paradoks i dette systemet. Om vi får flere som tas for denne type saker og pådømmes, har vi et stort problem, for vi ser at soningskøen igjen øker, samtidig som flertallet i Stortinget har innvilget en ny særrabatt i forhold til å slippe ut tidligere, uavhengig av type kriminalitet. Desto høyere straff man har, desto tidligere slipper man ut igjen. Jeg kunne tenke meg å utfordre statsråden på om vi snart kan forvente noen konkrete handlinger i forhold til f.eks. det nye fengslet som det i lang tid har vært diskutert å bygge i Halden, og eventuelt et nytt fengsel i Nord-Norge.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-02:
Jeg ønsker å stille justisministeren følgende spørsmål: «I siste utgave av Politiforum er det en artikkel om politiets datasystemer. Her hevdes det at datarot koster politiet store kostnader årlig, samt at det er vanskelig med koordinering av enkelte datasystemer. Siden det kan være avgjørende med riktig informasjon til rett tidspunkt, så må noe gjøres. Dette er et ansvar som påhviler statsråden, og hvilke tiltak mener statsråden må gjøres for å få ryddet opp i disse anliggender?»
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-02:
Jeg setter først og fremst stor pris på svaret, som jeg synes vitner om at her kan vi få ting til å skje som vil tjene enheten som sådan. Et av de viktigste anliggender i så måte må være sikkerheten til den enkelte tjenestemann og -kvinne som er ute og gjør en jobb på vegne av det norske samfunnet. Samtidig går jeg ut fra at statsråden ser det som en utfordring å få dette til. Vi har jo registrert erfaringer fra trygdeetaten, som har slitt. Forsvaret har slitt med å få datasystemer som har vært funksjonelle og gode, selv om store midler har vært satt inn her. Da er det to ting som jeg kunne tenke meg å høre statsrådens syn på. Det ene gjelder tidsfaktoren. Han har sagt noe om framdrift nå, men når kan vi ha et fullgodt system? Et annet spørsmål er: Har POD pr. i dag den kompetansen som er nødvendig? Har man nok referansegrupper og erfaringer til å få et fullverdig og godt system som vil avhjelpe den situasjonen som jeg har beskrevet?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-03-02:
Jeg takker igjen for svaret, som jeg synes var både ydmykt og fornuftig. Den ydmykheten er det vel flere som kunne ha tatt med seg med jevne mellomrom, går jeg ut fra. Det som likevel er et paradoks, og som jeg vil ta opp som et siste spørsmål til statsråden, er at jeg synes det tar lang tid før vi tar disse håndgrepene som vil gi en forbedret effektivitet. Har statsråden og hans medsvorne, for å bruke et slikt begrep, en bevisst holdning til dette, slik at man fokuserer bevisst på kost-nytte-prinsippet og gammelt/nytt utstyr? For det er vel ikke tvil om at nye, gode løsninger også vil kunne gi et bedre og mer lettdrevet politi i forhold til de oppgavene vi ønsker at de skal gjøre, når vi forenkler prosessene tjenestemessig, ikke minst når det gjelder operatørmessige forhold til publikum. Så spørsmålet blir da: Er man bevisst nok, har man strategier nok, og jobber man analytisk nok i forhold til å fokusere på gevinsten ved å investere i nytt utstyr?
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Jeg har følgende spørsmål til arbeids- og sosialministeren: «Forsørgere som mottar tidsbegrenset uførestønad, kan tape opptil 19 000 kr i året pr. barn med bakgrunn i et langt lavere barnetillegg enn mottakere av uføretrygd. Statsminister Bondevik uttalte til Aftenposten den 6. august 2004 at dette er utslag av uførereformen som gjør at det er grunn til å gjennomgå den på nytt. Vil statsråden på bakgrunn av dette fremme forslag for Stortinget om å endre barnetillegget i ordningen med tidsbegrenset uførestønad?»
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
SV støttet ordninga med tidsbegrenset uførestønad på et prinsipielt grunnlag og med de målsettingene som statsråden nå nevnte. Men vi var imot det lave forsørgertillegget og har siden fremmet forslag bl.a. i forbindelse med statsbudsjettet om å ha samme nivå på forsørgertilleggene uavhengig av hvilken stønadsytelse man mottar. Hva er den konkrete begrunnelsen for at foreldre som mottar midlertidig uførestønad, rehabiliteringspenger eller attføringspenger, skal ha atskillige tusen kroner mindre å forsørge barna sine for enn foreldre som mottar ordinær uføretrygd?
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Det er en helt presis beskrivelse av hva SV ønsker, statsråden nå gir. Vi mener altså at barn av foreldre som mottar en eller annen type trygdeytelse, skal sikres den samme økonomiske basis uavhengig av ytelsene. Nå forstår jeg at det pågår en evaluering, og at den vil komme til Stortinget. Da blir mitt siste spørsmål om den vil komme i løpet av vårsesjonen.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-02:
Gjennom å innføre en ny, tidsbegrenset uførestønad i 2004 ønsket Regjeringen å signalisere at uføreytelser ikke alltid skal ha en varig karakter. Målet er at så mange som mulig av stønadsmottakerne skal komme tilbake i arbeid på heltid eller deltid eller øke arbeidsinnsatsen i eksisterende deltidsstilling. Dette er bakgrunnen for at tidsbegrenset uførestønad beregnes etter de samme reglene som rehabiliteringspenger og attføringspenger. Mottakere av slike korttidsytelser får barnetillegg med 17 kr pr. dag pr. barn. De fleste mottakere av tidsbegrenset uførestønad har tidligere mottatt rehabiliteringspenger eller attføringspenger. Det betyr at de ved overgang til tidsbegrenset uførestønad ikke får lavere ytelser enn tidligere. Tidsbegrenset uførestønad gir heller ikke generelt dårligere ytelser enn uførepensjon. Mange får en høyere ytelse med tidsbegrenset uførestønad enn de ville ha fått som uførepensjonist. Dette gjelder bl.a. kvinner som har hatt variabel yrkestilknytning, men som er i jobb når de blir uføre. Stønadsmottaker med forsørgeransvar for flere barn vil derimot kunne komme dårligere ut med tidsbegrenset uførestønad enn som uførepensjonist. Dette skyldes at det til uførepensjon kan gis et behovsprøvd barnetillegg. Uførereformen vil bli evaluert, slik statsministeren har varslet. Det går også fram av Regjeringens budsjettforslag for 2005. Første fase av evalueringen vil foreligge etter første halvår i år. Denne evalueringen vil gi systematisert kunnskap om kjennetegn ved stønadsmottakerne, så som alder, kjønn, diagnose og arbeidsbakgrunn, og vil gjelde dem som har fått innvilget tidsbegrenset uførestønad og uførepensjon etter 2004. Videre vil evalueringen gi opplysninger om nivået på ytelsene, herunder om det er utbetalt supplerende økonomisk sosialhjelp. Den økonomiske situasjonen for kvinner med barn og småbarnsforeldre vil bli belyst spesielt. Gjennom evalueringens første fase vil vi få kjennskap til om det er laget oppfølgingsplaner. I hvilken grad stønadsmottakere med tidsbegrenset uførestønad kommer tilbake i arbeid, vil det imidlertid ta lengre tid å evaluere – naturlig nok. Stortinget vil få seg forelagt resultatet og vurderingen av disse evalueringene på en egnet måte. I hvilken grad evalueringene vil danne grunnlag for å foreslå endringer, er det for tidlig å mene noe om i dag.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-02:
Bakgrunnen for at Stortinget valgte å gå inn for den løsningen som nå gjelder, er at man har plassert tidsbegrenset uførestønad i kategori med de andre korttidsytelsene. Hele tenkningen bak tidsbegrensningen er at det skal være en korttidsytelse, i motsetning til en ordinær uføretrygd, som er mer langsiktig. Det ville bli veldig galt hvis man innførte en annen ordning for utmåling av barnetillegg på denne korttidsytelsen enn man har på andre korttidsytelser, som f.eks. rehabiliteringspenger og attføringspenger. Hvis man, som jeg forstår SV har ønsket, skulle innføre et likt barnetillegg, behovsprøvd, for alle typer ytelser i trygden, det være seg alle korttidsytelser eller de mer langsiktige ytelsene, ville det være å innføre et nytt prinsipp med denne endringen som vi ikke har hatt tidligere. Jeg tror det viktigste er at man sørger for at det er en god dekning, samtidig som ordningene gir de rette incentivene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-02:
Jeg minner om at ordningen med tidsbegrenset uførestønad ble innført 1. januar 2004, at vi har satt i gang evalueringen, men at det nødvendigvis vil ta noe tid å få resultatene på bordet. Det jeg sa i mitt første svar, det står. Vi regner med at første fase av denne evalueringen som jeg beskrev i mitt hovedsvar, vil foreligge etter første halvår i år, dvs. at det ikke vil bli anledning til å legge det fram for Stortinget i vårsesjonen, men det vil bli presentert på egnet måte for Stortinget når det foreligger og vi har tatt stilling til hvordan det skal følges opp.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-02:
Retten til dagpenger under utdanning er regulert i folketrygdloven. Hovedregelen er at de som er under utdanning eller opplæring, ikke har rett til dagpenger. Begrunnelsen for dette er at de ikke anses som reelle arbeidssøkere eller disponible for arbeidslivet så lenge de er under utdanning. Å finansiere ordinær utdanning med dagpenger vil også stride mot hensikten med dagpengeordningen og føre til urimelig forskjellsbehandling mellom personer som har tjent opp rett til dagpenger, og personer som må finansiere utdanning selv gjennom lån eller på annen måte. Det er noen unntak fra hovedregelen. Det er f.eks. mulig å kombinere utdanning med dagpenger dersom utdanningen eksplisitt er lagt opp som utdanning på kveldstid, dagpengemottakeren følger undervisningen og utdanningen lar seg forene med arbeid på fulltid. For at utdanningen skal anses som forenlig med fulltids arbeid, må utdanningen videre ha redusert studieprogresjonen med minst 50 pst. i forhold til tilsvarende utdanning på dagtid med normal studieprogresjon. Arbeidssøkere som leser til eksamen som privatister uten å følge undervisning i det hele tatt, har heller ikke rett til dagpenger. De følger ikke et konkret undervisningsopplegg tilrettelagt for undervisning utenfor normal arbeidstid, og kan derfor ikke godkjennes som studenter på kveldstid. Jeg er kjent med at Trygderetten i to tilfeller 14. januar i år har avsagt kjennelser som går vesentlig lenger i fortolkningen av dagpengeforskriften enn Aetat gjennom sin praksis har godtatt. Departementet vil nå nøye vurdere Trygderettens kjennelser og begrunnelsene for disse. 15. februar i år ble det fastsatt noen mindre endringer i dagpengeforskriften. Blant annet kan det nå gjøres unntak fra kravet om å følge undervisning dersom det ikke finnes skole eller et fast undervisningstilbud innen rimelig reiseavstand. Endringene vil tre i kraft 1. juli i år. Bruk av ordinær utdanning som arbeidsmarkedstiltak forsøkes for tiden i et prøveprosjekt i Hedmark og Oppland. Prøveprosjektet ble satt i verk i 2003 og skal vare i fire år. Tiltaket innebærer at ordinær opplæring som tiltak kan gis i inntil ti måneder. En evaluering av prosjektet vil være en viktig bakgrunn for å vurdere ytterligere eventuelle endringer i regelverket. I tillegg har jeg i samarbeid med utdannings- og forskningsministeren satt i gang et arbeid for å vurdere grenseflaten mellom arbeids- og utdanningspolitikken nærmere. De to departementene samarbeider nå om å definere enkelte pilotprosjekter i denne grenseflaten mellom de to politikkområdene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-02:
Jeg kan ikke utelukke at det i praktiseringen av regelverket på dette området kan finnes noen urimeligheter. Men regelverket er slik for at ikke urimelighetene skal bli enda større, nemlig at man begunstiger dem som er på dagpenger, i forhold til dem som må ta sin utdanning på ordinær måte, finansiert på ordinær måte. Nå har jeg tilkjennegitt at vi har justert regelverket på ett punkt som er relevant i forhold til problemstillingen som reises. Jeg har også sagt, og kan utdype det, at i forbindelse med de kjennelser som Trygderetten har gitt, vil departementet utbe seg en nærmere redegjørelse fra Aetat om den praksis som er fulgt. Jeg vil umiddelbart be om en faglig vurdering fra Aetat om det og deretter ta stilling til spørsmålet om Trygderettens kjennelser tilsier at praksis, og eventuelt regelverket, bør legges om. Det vil jeg måtte komme tilbake til.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-03-02:
Jo, statsråden ser det, og han ser også at det er riktig at det åpnes for at dagpengemottakere kan ta utdanning i den grad det ikke kommer i konflikt med det som er hovedhensikten når man går på dagpenger, nemlig å søke jobb og være disponibel for arbeidslivet. Det er det som er intensjonen med regelverket. Så ser jeg også i lys av de sakene som Trygderetten har behandlet, at det kan være grunnlag for å gjennomgå praksis og eventuelt regelverket i kjølvannet av det, for å se om vi har en god balanse mellom hensynet til at vi ikke på en urimelig måte skal forskjellsbehandle personer som har tjent opp rett til dagpenger, i forhold til personer som må finansiere studiene sine selv, og det siktemål som må ligge i arbeidsmarkedspolitikken, at folk også må kunne kvalifisere seg for arbeidslivet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
«I Florø mister en gutt dagpengene hvis han tar karakterforbedrende eksamen for å kvalifisere seg for videre utdannelse. Fylkesarbeidssjefen uttaler at det ikke finnes rom i regelverket for å gi ordinære arbeidssøkende mulighet til å finansiere ordinær utdanning under dagpengeperioden. Stemmer dette i alle tilfeller, og vil statsråden gi Aetat større mulighet til å innvilge ordinær utdanning som tiltak for ordinære arbeidssøkere for at flere skal komme i jobb og yrkesrettet utdanning?»
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Jeg leser mellom linjene i svaret fra statsråden her at han også ser en del urimeligheter i dette. For eksempel virker det ganske uforståelig for folk at hvis man har muligheten til å ta utdannelsen på kveldstid, er det greit, men hvis man ikke har mulighet til å ta utdannelsen på kveldstid på grunn av at tilbudet ikke finnes, og man tar dette som privatist på kveldstid – slik som Markus Hauge, som denne gutten heter, helt fint kan gjøre i denne sammenhengen – vil man ikke få muligheten til å få innvilget dette under dagpengeperioden. Jeg ble oppringt av en kar fra Mo like etter at jeg hadde sendt inn dette spørsmålet, og han hadde en enda verre historie å fortelle enn denne fra Sogn og Fjordane. Han hadde fått en lammelse i en fot og vært på et yrkesrettet attføringsløp, fått jobb som økonom, som var det han utdannet seg til i dette løpet, men på grunn av nedskjæringer i bedriften der han jobbet, mistet han jobben igjen senere. Dette var en utdannelse som var betalt. Han hadde da fått utsettelse med å ta siste delen av masterstudiet, men fikk beskjed om at hvis han startet på igjen med den utdannelsen, ville han miste dagpengene. Er statsråden enig i at dette er et urimelig og ganske uforståelig eksempel på regelverket fra Aetats side?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Det er altså slik at fylkesarbeidssjefen i Sogn og Fjordane, Frode Henden, sier at politikerne har pålagt oss å være så strenge. Han sier også at jobben til dem som mottar dagpenger, er å skaffe seg jobb, ikke å bruke tiden på utdanning. Problemet i forhold til det som statsråden her tar opp, og som han svarer meg med, er at hvis man ber folk som er arbeidsløse, og som egentlig trenger det faglige påfyllet som ligger i å videreutdanne seg, om å ta studielån isteden, vil mange av dem gå dramatisk ned i inntekt. Og det er vanskelig når man har et forsørgeransvar, slik mange tross alt har. I dag er det slik at man med arbeidsløshetstrygd kan få opptil knapt 700 kr dagen, mens studiefinansieringen gjør at man får ned mot halvparten av dette. Vi vet at folk som er arbeidsløse, allerede i utgangspunktet har gått ned i inntekt, og når vi så ber dem om å gå ytterligere ned i inntekt, vil det sette veldig mange i en helt håpløs situasjon. Ser ikke statsråden at mange ville ha lettere for å få jobb hvis de hadde kunnet ta mer utdanning? Og burde ikke regelverket da ha lagt opp til det?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Jeg har dette spørsmålet, som jeg håper jeg får et godt svar på: «Ifølge en undersøkelse utført av Kommunenes Sentralforbund kommer 59 pst. av kommunene til å skjære i kulturbudsjettene i 2005. Dårlig kommuneøkonomi og omorganiseringer som gjør at kulturetatene som egen etat forsvinner, kan være årsaker. Konsekvensene blir dårligere kår for kulturlivet, og at færre får muligheter til deltakelse og til kunst- og kulturopplevelser. Erkjenner statsråden at hun har et ansvar for kulturen på kommunenivå, og vil hun gjøre noe for at det skal bli mulig å snu utviklinga til det bedre?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Jeg takker for svaret. For de av oss som vil høre – og som bl.a. hører på radio – kommer nå signalene om konkrete kutt i kulturtilbudene rundt omkring i mange kommuner. I lang tid har kulturlivet i kommunene vært lovløst, heimløst, på grunn av omorganiseringer – og også mer og mer pengeløst. Det er iallfall signalene vi får. Da er det selvfølgelig fristende for meg å løfte opp behovet for en allmenn kulturlov og en bedre kommuneøkonomi, men det skal jeg ikke gjøre. Statsråden viste til en rapport som ble utarbeidet i 1998. Den var det faktisk Bondevik-regjeringa den gangen som bestilte. Mye har skjedd siden da. Så spørsmålet mitt blir: Vil Regjeringa sørge for at vi får en grundig kartlegging av kulturlivet i kommunene – grundigere enn den vi fikk i kulturmeldinga – slik at vi kan meisle ut en kulturpolitikk som styrker grunnfjellet i norsk kultur og dermed også sammenhengen mellom nasjonalt, regionalt, kommunalt og frivillig kulturliv?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-02:
Jeg takker for svaret. Jeg håper at statsråden bringer videre et sterkt ønske – ikke bare fra meg, men fra store deler av kulturlivet – om en grundig kartlegging, slik at vi kan få ny kunnskap. Jeg går ut fra at utdanningsministeren er opptatt av kunnskap. Men siden det er utdanningsministeren som står her, vil jeg nevne at en tilstandsrapport, i hvert fall signaler, viser at det også kuttes i bibliotektilbudet. Finnene har fått mye ros for stor leselyst og god leseevne. Barna i Finland kan lese godt, viser det seg. Finnene har satset stort nettopp på bibliotektilbudet. Dersom det viser seg at det kuttes i bevilgningene til bibliotekene, vil ikke utdanningsministeren være alarmert over at dette kanskje kan gå ut over leseevnen til barna og samarbeidet mellom folkebibliotekene og skolebibliotekene?
Kristin Clemet (Høyre), 2005-03-02:
Den undersøkelsen som representanten Ågot Valle viser til, er basert på en forenklet spørreundersøkelse foretatt av Kommunenes Sentralforbund i januar 2005 om kommunenes prioriteringer i budsjettet for 2005 sammenlignet med 2004. Undersøkelsen omfattet 164 kommuner og tre sektorer: undervisning, helse-, sosial-, pleie- og omsorgssektoren og kulturformål. Spørsmålene var om tilbudet innenfor hver sektor i 2005 ville bli utvidet, opprettholdt eller skåret ned. Resultatet ble at 36 pst. svarte at kulturtilbudet ville bli skåret ned – ikke 59 pst., som representanten Valle viser til. 50 pst. av de spurte kommunene ville opprettholde tilbudet, og 14 pst. ville utvide det i 2005. Kommunenes Sentralforbund har opplyst at de ikke har annen oppdatert undersøkelse av kommunenes utgifter til kulturformål for 2005 enn den det her vises til. Den siste publiserte kulturstatistikken utarbeidet av Statistisk sentralbyrå omfatter 2003. Fra 2001 til 2003 fremgår det av denne statistikken at kommunenes netto driftsutgifter til ulike kulturformål økte med 15 pst. Statistikk med tall for 2004 vil først foreligge etter 15. mars i år. I St.meld. nr. 48 for 2002-2003, Kulturpolitikk fram mot 2014, blir det redegjort for kommunenes kulturutgifter i tiåret 1991–2000. Regnet i faste priser var det en realøkning på ca. 26 pst. i kommunenes netto driftsutgifter i denne perioden. I kulturmeldingen blir også omorganisering av kultursektoren i kommunene omtalt. I løpet av 1990-tallet gikk mange kommuner over fra rene hovedutvalg for kultur til utvalg med ansvar for flere saksområder, som utvalg for kultur og utdanning eller kultur og næring. Lignende endringer fant også sted på administrativt nivå. En NIBR-rapport fra 1998, Kultur i forvitring?, pekte på mulige sammenhenger mellom egne kommunale kulturetater og prioritering av dette innsatsområdet. Bildet synes imidlertid ikke å være entydig, og årsakssammenhengene er heller ikke opplagte. Tilgjengelig statistikk viser at kommunenes netto driftsutgifter til kultur frem til og med 2003 ikke bare er stabil, men viser økning. For å trekke konklusjoner når det gjelder 2005, er det nødvendig med mer informasjon enn de resultatene som kan trekkes ut av Kommunenes Sentralforbunds spørsmål til et utvalg kommuner i januar. Utviklingen fra 2003 til 2004 vil også ha interesse for vurderingen av den seneste utviklingen for den kommunale kultursektoren, og det får vi altså vite mer om etter 15. mars i år.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-03-02:
Jeg tror ikke at jeg på vegne av kulturministeren skal ta stilling til behovet for ytterligere kartlegginger av kulturlivet i kommunene. Det spørsmålet som er reist her i dag, gjelder omfanget av investeringer i og utgifter til kulturlivet. Dette er Regjeringen selvfølgelig svært opptatt av. Norge er et land som har svært god statistikk når det gjelder kommunale tjenester av ulik art, og som Statistisk sentralbyrå og kommunenes eget rapporteringssystem forsyner oss med. Innenfor alle sektorer – og, kan jeg bekrefte, også innenfor den sektoren som til daglig er den jeg bestyrer, skole – kommer det stadig signaler om kutt, både innenfor skole og innenfor kultur. Men Regjeringen er her avhengig av å avvente de reelle tallene. Jeg har referert dem, og de viser ikke bare en stabil utvikling, men en vekst i bevilgningene til kultur, akkurat som til skole. Det kommer altså nye tall 15. mars, og da vil vi forholde oss til dem – som et utgangspunkt for de vurderinger vi gjør når det gjelder den økonomiske siden av saken.