Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-06-08:
Denne saken gjelder endring av tre lover – tre lover som gjelder flyktninger. Og jeg vil understreke det én gang til: Dette gjelder flyktninger og ikke innvandrere, som hovedtalspersonen for Fremskrittspartiet systematisk snakker om for å skape forvirring. Dette gjelder flyktninger. Det å få opphold i Norge som flyktning er ikke enkelt. Det er et trangt nåløye. Det er mennesker som virkelig trenger å få opphold i henhold til internasjonale avtaler. Vi har en folketrygdlov som ble innført 1. januar 1967. Den var med på å gi minstepensjon også til bl.a. selvstendig næringsdrivende og husmødre uten egen inntekt. Det var en stor framgang for mange – det var mange slitere som ikke hadde hatt egen inntekt på selvangivelsen sin. Den ble fulgt opp med en lovendring i 1971 ved sosialminister Egil Aarvik fra Kristelig Folkeparti i regjeringa Borten den gangen. Da kom det inn i loven at flyktninger ble ansett å stå i en særstilling med rett til aldersbestemt minstepensjon. Dette er utrolig sentralt – at vi har hatt et unntak fra 1971 basert på at flyktninger står i en særstilling. EØS-arbeidsinnvandrere og nordmenn som har bodd i utlandet, har ofte tjent opp pensjonsrettigheter som de kan ta med seg til Norge. Norske statsborgere som har bodd i utlandet, kan også være frivillige medlemmer av folketrygden, mens flyktninger kan normalt ikke ta med seg rettigheter til Norge fra det landet de flykter fra, for å si det diplomatisk. Videre fikk vi supplerende stønad innført ved utjamningsmeldinga i 1998–1999, som ble lagt fram av sosialminister Magnhild Meltveit Kleppa, og den var ment som en inntektssikring for en liten gruppe som falt utenfor andre ordninger og for å avlaste kommunenes sosialhjelpsbudsjetter. Jeg vil understreke at bakgrunnen for de endringene som nå foreslås, er situasjonen i 2015, da det kom mange asylsøkere til Norge. I 2015 var det ikke grensekontroll i Schengen-området – den fungerte ikke – og Europas yttergrense var i krise. Senterpartiet er for at vi skal ha grensekontroll til land utenfor Norden. Senterpartiet ser nasjonalstaten som den svakes sterkeste vern. Alle kan ikke komme innenfor de norske grensene, men alle som er innenfor, skal behandles med verdighet. Som sagt skal vi følge FNs flyktningkonvensjon og være positiv til EUs relokaliseringsprogram. Det jeg opplever nå, er at regjeringas forslag og begrunnelse for det, innebærer at de menneskene som får flyktningstatus, ikke lenger får den verdige livssituasjonen som Senterpartiet ønsker. Forslagene har møtt stor motbør, ikke bare fra KS og Nav, men også fra NHO. Jeg vil si det så sterkt at forslagene som er inspirert av Fremskrittspartiet, bærer preg av et forsøk på å erstatte manglende grensekontroll. Det er det som er kjernen. Her skal det lages endringer for flyktninger som er slik at når flyktninger kommer til Norge, skal de sende melding tilbake til sitt hjemland om at en for all del ikke må komme til Norge. – Dette er uverdig. Det fører til en situasjon for disse menneskene der det blir større forskjeller, og større problemer også i Norge. Derfor har Senterpartiet en prinsipiell argumentasjon bak vår tilråding i dag. Vi støtter forslaget om å oppheve botidskravet for rett til hjelpemidler, men støtter ikke resten av lovforslagene. Vi er derfor på linje med det representanten fra Kristelig Folkeparti sa når det gjelder kontantstøtten. Vi er prinsipielle også på det punktet. Senterpartiet stemmer mot II, som gjelder kontantstøtten, og våre merknader ellers framgår i innstillinga.