trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-20:
Fremskrittspartiet fremmer i denne saken et eget forslag om å slette bompengeselskapenes gjeld med 17,2 mrd. kr. Hvis forslaget får flertall i Stortinget i dag, vil bommene kunne fjernes 1. januar 2012 over hele landet. Det vil i tilfelle bli en jubeldag fra Finnmark i nord til Vest-Agder i sør og være tidenes julegave til norske bilister. Ja, det dreier seg om store penger, men bompenger er også en stor urettferdighet. Norske bilister betaler allerede mye mer inn i bilavgifter til staten enn det staten bruker på vei, og det er grovt urettferdig at bilistene på toppen av dette må betale en ekstraskatt i form av bompenger for å få bygget veier. Bompengene øker kraftig fra år til år. I 2009 var bompengeinntektene på 5,6 mrd. kr. I 2010 hadde bompengeinntektene økt med 10 pst. til 6,2 mrd. kr. Bompengene kommer dessuten bare til å øke og øke i årene fremover, så lenge Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet nedprioriterer statlige penger til nye veier. Dette så vi allerede da Stortinget behandlet Nasjonal transportplan, og flertallspartiene – SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet – forventet at bilistene i form av ekstraskatt i perioden 2010–2019 skal betale inn hele 60 mrd. kr ekstra. Men med innkrevingskostnader og renter på toppen blir nok regningen dessverre langt større for bilistene i Norge. Oljefondet er forventet å øke fra rundt 3 000 mrd. kr i dag til 6 000 mrd. kr i 2020. Hvorfor kan ikke Norge i hvert fall bruke en liten andel av denne økningen til å investere i nye trygge veier uten bompenger? Vi hadde ikke engang trengt å bruke mer enn 10 pst. for å få et nasjonalt motorveinett mellom alle de største byene i landet – helt uten bompenger. I Tyskland bruker Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet oljepenger – som de låner bort – til å bygge vei. Regjeringspartiene har jo lånt bort 61 mrd. kr av oljefondet til våre naboer i sør, slik at Tyskland kan bygge stadig flere nye og trygge veier. Renten på lånet er faktisk 1,8 pst. Hadde det ikke vært flott å få gode veier i dette landet også, i stedet for at Norge i enhver sammenheng skal fremstå som en global julenisse? Det er dessverre liten sjanse for at Fremskrittspartiet får flertall for å slette bompengegjelden. Alle de andre partiene – fra SV til Høyre – synes at bompenger er bra, og at hverdagsbilistene skal straffes for å holde Norge i gang. Investeringer i gode og trygge veier er en langsiktig investering i livskvalitet og trygghet. Stadig flere land har bedre infrastruktur enn Norge. Albania hadde i årevis Europas tregeste trafikk mellom sine største byer, men nå har de faktisk passert Norge, slik at vi sitter igjen på jumboplass mens resten av Europa fyker fra oss i høyt tempo. En av grunnene til dette er at de andre partiene i dette landet insisterer på bompengefinansiering av store prosjekter, i stedet for å ta de grep som skal til. Jeg vil oppfordre alle de andre partiene til å tenke igjennom høytiden vi tross alt er inne i. Mange sliter og har vanskeligheter med å få endene til å møtes. Bompenger rammer aller, aller hardest dem som faktisk har minst fra før, men som er helt avhengig av bilen.
Bent Høie (Høyre), 2011-06-16:
På vegne av representantene Sonja Irene Sjøli, Michael Tetzschner og undertegnede vil jeg framsette et representantforslag om å styrke pasientenes rettigheter ved fastsettelse av frist for behandling og ved brudd på behandlingsfristen.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-06-16:
På vegne av representantene Ib Thomsen, Øyvind Håbrekke, Trine Skei Grande og meg selv vil jeg fremsette et forslag om digital formidling fra teater- og musikkinstitusjoner. Dessuten vil jeg på vegne av representanten Svein Flåtten og meg selv fremsette et forslag om utredning av hjemmel for klarering av opphavsrettigheter fra andre land, tverrterritorial klarering.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Det er en usedvanlig stor glede og ære å fremme et representantforslag på vegne av representantene Martin Kolberg, Per Olaf Lundteigen, Per-Kristian Foss, Hans Olav Syversen, Hallgeir H. Langeland, Trine Skei Grande og meg selv om opphevelse av § 7 annet ledd i lov om Stortingets ombudsmann for forvaltningen for å sikre Sivilombudsmannen adgang til forvaltningens saksdokumenter samt enkelte andre rettinger.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Jeg har gleden av, på vegne av representantene Laila Marie Reiertsen, Vigdis Giltun, Tord Lien og meg selv, å fremsette et representantforslag om endring i forskrift om arbeidsmarkedstiltak – fjerning av individstønad.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Er finansministeren tilfreds med den høye veksten i personalkostnader? Synes han det er greit at man bare noen måneder etter at budsjettet ble vedtatt i desember, kan kutte 25 pst., ca. 1 mrd. norske kroner, i kostnadene, siden man har endret strategi? Jeg mener å huske at Slyngstad under høringen i finanskomiteen sa at man kunne kutte kostnadene til eksternforvaltere med 50 pst., og at disse opprinnelig var budsjettert med ca. 2 mrd. kr. Tyder det på at man har god nok kontroll på kostnadene? Gjør departementet en god nok jobb med å sjekke budsjettene fra NBIM? I dag, har jeg forstått, skal budsjettene godkjennes både av hovedstyret i Norges Bank, representantskapet i Norges Bank og av Finansdepartementet. For meg kan det virke som at ingen av disse gjør en god nok jobb i forhold til budsjettprosessen i NBIM. Kommer det klart nok fram hvem som faktisk godkjenner budsjettene i NBIM, og synes finansministeren at man sjekker budsjettene godt nok?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-06-16:
La meg først uttrykke tilfredshet med at finansministeren understreker viktigheten av åpenhet rundt forvaltningen av Statens pensjonsfond utland, og at finansministeren også viser åpenhet i forhold til en videre dialog om den fremtidige organiseringen av SPU og NBIM. Mitt spørsmål knytter seg imidlertid til et annet poeng som finansministeren var inne på, i likhet med komiteen. Det knytter seg til rolle- og ansvarsfordelingen i kontrollen av Norges Bank og SPU. Der understreket finansministeren, i likhet med et bredt flertall i komiteen, at Riksrevisjonens oppgave er å foreta forvaltningsrevisjon av Finansdepartementet, mens det tilligger representantskapet og ekstern revisor å føre kontroll og tilsyn med Norges Bank og SPU. Dette er en tilbakevendende debatt. Spørsmålet mitt er hvordan finansministeren ser for seg at han kan sikre at denne diskusjonen ikke kommer opp igjen. Vil det, om nødvendig, være behov for endringer i lov- og regelverk?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-06-16:
Jeg er glad for viljen til å tenke nytt, etablere en felles virkelighetsforståelse, som sjølsagt er det første grunnlaget for å kunne drøfte mål og midler for en ny landbrukspolitikk. Jeg er glad for det som sies om realisme, glad for det som vises, at en ønsker å ha økt kunnskap. Og jeg vil si at det er en endret atmosfære i denne salen i diskusjonen om jordbrukspolitikken. Det setter jeg pris på – i hvert fall en viss endret atmosfære. Partiene Høyre og Fremskrittspartiet har liten tillit blant gårdbrukerne. Det er en dårlig merkevare, det har en vel erkjent også sjøl. Og jeg må si at hvis en skal gå inn på realisme når en har en egen merknad hvor en sier at en skal stimulere til ytterligere samdrift av mjølkeproduksjon, ber jeg om at en tenker nøye igjennom det, for hele samdriftskonstruksjonen er en konstruksjon som viser seg å fungere dårlig økonomisk. Jeg vil si det sånn at det er en egen debatt om vi framover skal ha familieeid jordbruk, eller om vi skal ha samdriftsjordbruk som baserer seg på selskapsjordbruk. Jeg gleder meg til debatten om innholdet i dette, for den vil vise at det familieeide jordbruket på alle vis er fullstendig overlegent når det gjelder å sikre sosial, økologisk og økonomisk bærekraft. Det som er en av de store utfordringene, er sjølsagt å bedre matvaresikkerheten og sjølforsyningsevnen i jordbruksproduksjonen. Jordbruk er bruk av jord. Vi må altså bruke mer jord i Norge for å sikre sjølforsyningsgraden. I vår blandingsøkonomi bør vi framover legge til rette for at det er prisene som skal sikre kvantaene. Dermed får vi ikke sånne historier som Vaaler Samdrift, som får enorme bevilgninger over statsbudsjettet. Dermed kan de i langt større grad få sine inntekter i markedet, og de enorme bevilgningene over statsbudsjettet kan gå til de bruksgrupper som ikke har stor produksjon, og som har vanskeligere forhold. Videre nytter det ikke framover å snakke om at vi skal sikre kulturlandskap og drift av hele landet, hvis det er sånn at det til og med på Jæren er dyrere å produsere gras for å produsere mjølk enn å kjøpe importert kraftfôr. Når prisen på kraftfôr er slik at det billigste en kan bruke, er kraftfôr, bruker en mye av det. Dermed bruker en mindre gras – og landet gror igjen. Det er enkle fagøkonomiske sammenhenger som gjelder. Når det gjelder investeringer framover, må vi vekk fra at det er store statssubsidierte investeringer som må til for at det skal være økonomisk lønnsomt på kort sikt. Det må være en driftsøkonomi som sikrer investeringer i jordbruket, slik det er i andre næringer. Det er kjernen i noen av framtidas prinsipper.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-06-16:
Fremskrittspartiet ønsker debatt og ønsker å få fram sitt alternativ. Representanten Harald T. Nesvik fra Møre og Romsdal kjenner bønder som vil satse på Fremskrittspartiet, og det som da er min utstrakte hånd her, er at vi kan fortsette debatten hvor som helst i landet, når som helst i sommer. Jeg skal gjerne stille opp til diskusjon med Fremskrittspartiet, og får han samlet så mange bønder som en finner det mulig å få til, uansett om det blir én eller 100, så stiller vi opp, og så kan vi debattere, så fortsetter vi, og så ser vi hvem som har de beste argumentene, og hvem som greier å skape den største tilliten hos de menneskene som vil satse tid og krefter på det å produsere det viktigste, nemlig maten vår.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
Når det gjelder revisjonen og ansvaret for den, vet vi jo at Riksrevisjonen er et stortingsoppnevnt organ. Presidenten er i hvert fall vel kjent med at kontrollkomiteen har adressert akkurat dette forhold. Så jeg regner i grunnen med at det skulle bli unødvendig med noen ytterligere presiseringer i så måte. Jeg er veldig glad for at finansministeren understreket at fondet skal forvaltes ut fra verdier som er forankret i det norske folk. Det oppfatter jeg også som at man ikke skal hengi seg til å bli gjester i andres hus, men ha et aktivt eierskap, og utøve det i tråd med det Stortinget har ønsket. Det er jeg glad for. Mitt spørsmål går på investeringsprogrammet i fremvoksende og mindre utviklede markeder. Er dette noe dette storting vil få seg forelagt?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
Jeg kunne ikke dy meg når det var en replikk igjen. Finansministeren sa i sitt innlegg at han var åpen for å vurdere nye aktivaklasser, og da er mitt spørsmål: Inngår kunst i den vurderingen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
Denne meldingen viser jo med all tydelighet hvor viktig det er å ha finansiell stabilitet. Jeg vil også gi ros til sentralbanksjefen for den redegjørelsen han ga i komiteen: nøktern, men med klare utfordringer også til politikerne, dvs. oss. Jeg skal ikke gjenta alt det som er rett som ble sagt fra saksordføreren og andre, men bare peke på et par forhold. Det er husholdningenes gjeld og gjeldsgraden som mange nå kan få problemer med, med økende renter. Jeg så til og med at Forbrukerrådet nå ba regjeringen om å gjøre BSU-ordningen bedre, slik at det var mulig å skaffe seg egenkapital. Jeg synes jo Forbrukerrådet etter hvert går veldig langt i å komme med politiske anbefalinger, men la nå det ligge. Det er iallfall interessant at også et slikt organ nå ser dette i sammenheng. Jeg vet ikke om finansministeren har svart på den utfordringen – ellers kan han jo gjøre det her – om det er noen grunn til å se på BSU-ordningen, nettopp for å gi incentiver til økt sparing og mer egenkapital, slik at man ikke sitter med en gjeldsgrad, f.eks. på boliglån, som blir umulig å forholde seg til ved økte renter. Det er klart at finanskrisen fortsatt blir et tema når vi diskuterer denne meldingen. Den krisen viste at bankene i gjennomsnitt hadde for liten egenkapital, ikke minst internasjonalt, for mye kortsiktig markedsfinansiering og for små buffere. Med den situasjonen vi hadde på slutten av 1980-tallet, er det klart at norsk banknæring og norske politikere lærte noe den gang som gjorde at vi sto bedre rustet denne gang. Samtidig hadde jo staten også finansielle muskler på sin side som ikke andre land hadde, og som gjorde at vi kunne komme banknæringen i møte. Men spørsmålet nå er jo: Hvordan vil regjeringen forholde seg til forslagene fra Finanskriseutvalget? Vil man f.eks. ta et nordisk initiativ, som gjør at man går litt foran andre europeiske land, eller vil man, som selvfølgelig næringen ønsker, sitte stille og gå med på det alle andre land etter hvert også finner det nødvendig å gjøre? Noe av bakgrunnen for at krisen denne gangen ikke ble så stor for norske banker, var jo at norske politikere gikk foran forrige gang det var krise. Det er noe man også må ta med seg i vurderingen av tiltakene som nå blir anbefalt. Det som er helt sikkert, er at styresmaktene og myndighetene må ha midler til rådighet for å kunne styre en finansnæring i en slik krisesituasjon. Der må jeg si at jeg håper regjeringen følger opp mange av de forslagene som utvalget har kommet med. Til avslutning vil jeg knytte noen ord til Det internasjonale pengefondet – Per Olaf Lundteigen var også inne på det. Vi er helt klare på at det kan være mye god rådgivning som gis fra IMF, men at IMF skal drive ideologisk politisk styring av enkelte land, er uakseptabelt. Derfor har vi – sammen med regjeringspartiene – vært med på den merknaden som det ble henvist til. Jeg synes det er et viktig prinsipp at vi skiller politisk styring fra rådgivning, som selvfølgelig kan være på sin plass, men som ikke kan ha politiske motiv i seg først og fremst.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
For noen av oss er det jo slik at når man har lest overskriften, føler man ikke noe behov for å gå videre inn i artikkelen. Det kan jo hende det ligger noe der også. Jeg har lyst til å gå litt videre på dette med Finanskriseutvalget. IMF og utvalget er enige om at finansnæringen har særskilt gunstige skattevilkår. IMF foreslår bl.a. en aktivitetsskatt på finanssektoren. Danmark – med en borgerlig regjering, får jeg si – har jo innført en form for skatt på næringen. Utvalgsmedlem Karen Helene Ulltveit-Moe skrev i Dagens Næringsliv: «Vi skylder alle dem som mistet jobb og hus under finanskrisen å ta et oppgjør med næringens særvilkår.» På en skala fra én til ti: Hvor enig er finansministeren med henne i at næringen har særvilkår?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
Jeg må nok ærlig talt si at jeg er skuffet over en såpass passiv holdning som denne regjeringen har møtt den økende antisemittismen med. Jeg har derfor følgende spørsmål til statsråd Lysbakken: Står statsråden fast ved, som han skriver i sitt svar til komiteen, at det er alvorlig hvis det er en voksende antisemittisme i Norge? Er det fortsatt statsrådens virkelighetsoppfatning at det er grunnlag for å stille spørsmål ved det? Det andre spørsmålet er: Er det regjeringens holdning at vi skal vente på en oppjustert plan for å hindre etnisk diskriminering i 2013, og at det ikke er grunnlag for å adressere antisemittisme særskilt i en egen plan?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
Jeg får faktisk ikke helt klarhet i hva statsråden mener, bortsett fra å prøve å polemisere mot opposisjonen, så jeg vil bare spørre: Mener statsråden nå at det er grunnlag for å si at det er en økende antisemittisme i Norge, eller ikke?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
Jeg er glad for det siste innlegget. Det synes jeg faktisk var det første innlegget fra posisjonen som tok opp reelle problemstillinger, og som også adresserer det vi faktisk behandler her i dag. Det kan ikke sies om det svarbrevet som statsråden har sendt til komiteen. Jeg synes heller ikke det virker som om regjeringspartienes talspersoner – før Håkon Haugli nå – helt har forstått alvorlighetsgraden i det vi snakker om. I 2004 la Det europeiske senter for overvåking av rasisme og fremmedfrykt fram en statusrapport om antisemittismen i EU-landene. Rapporten tegner et bilde av situasjonen som er helt klart: Voldshandlinger mot jøder i Europa har økt kraftig siden 2000. Jeg tror jeg vil anbefale at man leser denne boken «Jødehat», siden det virker som det er litt uklarhet om hvorfor vi snakker om antisemittisme og rasisme og ikke bare kan sammenfatte disse begrepene. Denne boken er skrevet av Trond Berg Eriksen, Håkon Harket og Einhart Lorentz og burde egentlig være obligatorisk hvis man har tenkt å arbeide seriøst med disse spørsmålene. De konkluderer med at «jødehatet er igjen blitt høyrøstet i dagens Europa». Da trenger vi ikke, slik statsråden gjorde – nå har han heldigvis endret mening siden han skrev brevet – lure på om det er en voksende antisemittisme i dette landet. Det er nok av personlige vitnesbyrd. I tillegg har vi fått rapporten som prisverdig er bestilt av Oslo kommune, som dessverre til alt overmål underbygger det vi i grunnen har visst. Det som slår en, er jo etter min mening manglende politisk lederskap. Når lederen for Norsk jødisk studentforening, Anja Savosnick, etter mye om og men tør stå fram i norsk presse og fortelle hva hun og hennes venner blir utsatt for, er det taust fra den norske regjering – taust. Det er her jeg mener det er en alvorlig svikt i denne og lignende saker. Det er, som Lysbakken sa, en nasjonal minoritet vi snakker om. Dette er virkelig en minoritet. Det er kanskje 1 300–1 400 jøder i det norske samfunnet, og det er personer som i dag i mange tilfeller ikke tør stå fram som dem de er, og med sin bakgrunn. Derfor synes jeg det er svært skuffende at det ikke blir realitetsendringer i lys av den debatten vi har i dag.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-16:
For det første vet jeg ikke i hvilken grad det er rimelig at statsråder skal stå her og evaluere stortingsdebatter og gjøre seg til en slags overdommer over hvordan de bør være og ikke bør være. Forholdet er at vi i oppriktig mening har lagt fram ti forslag for Stortinget. Innstillingen viser at det er mye verbal velvilje. Innstillingen viser også at det ikke – foreløpig – er særlig vilje til å vedta det som praktisk må til. Og det er faktisk ikke slik at vi står her og debatterer for å tilfredsstille statsråders ønske om at det skal være et samlet storting som uttaler det ene eller det andre. Denne regjeringen får vær så god finne seg i å bli målt på det den gjør, det den uttaler, og ikke minst det den ikke uttaler. Jeg må si jeg var veldig spent på å høre hvordan regjeringspartiene ville legge an denne debatten. Jeg ga ros til representanten Haugli, og jeg gjør det fordi jeg mener det, men jeg kan ikke stå her og si meg fornøyd med den passivitet som regjeringen har utvist. Og regjeringen selv har i stor grad vist at den føler at dette er noe den ikke har tatt tak i. Hvorfor kommer plutselig i dag statsråd Kristin Halvorsen med sine forslag? De er ikke nevnt i svaret til komiteen, men de er nevnt i forbindelse med at det nå er en stor jødisk delegasjon her i landet som også spør seg hvordan norske myndigheter adresserer dette viktige spørsmålet. Jeg ville vært mer opptatt av det enn av å evaluere Stortingets debatt.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Representanten Jan Tore Sanner siterte i sitt innlegg hva sentralbanksjefen sa i sin årstale. Sentralbanksjefen påpekte hvordan handlingsrommet blir brukt «til å gjennomføre standardøkninger og øke utgiftene på en rekke områder.» Så fortsatte han: «Prioriteringer av tiltak som styrker produktiviteten og vekstevnen på lengre sikt, herunder justeringer i skattesystemet, synes derimot å ha kommet noe i bakgrunnen.» Så mitt spørsmål til finansministeren blir da: Ser han behovet for en felles forståelse av hva avkastningen skal brukes til, og vil han i så fall ta initiativ til dette?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Vi opplever en sterk tilflytting og økning i barnefødsler i og rundt de store byene våre. Samtidig har ikke tilgangen på boliger stått i forhold til dette, og resultatet blir da en prisøkning, som ingen av oss ønsker. Ifølge SSB vil prisstigningen i år bli på 7 pst. på landsbasis, og da selvsagt høyere i pressområdene. Konsekvensene kan fort bli en ny boligboble og i det minste en raskere renteøkning enn det vi ønsker oss. Jeg har kanskje ikke et spørsmål, men mer en utfordring til finansministeren. Hva mener finansministeren det er viktig at vi rikspolitikere kan gjøre for å motvirke dette og sikre tilgangen til boliger i pressområdene?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Det er jo nesten litt tragisk å måtte gå over seks år tilbake i tid, og stille spørsmål med det som utgangspunkt. Jeg skulle ønske at representanten kunne stille et annet spørsmål med tanke på at vi nå legger fram forslag om mange endringer, forslag som er omdelt i salen. Dessverre er vi ikke representert i næringskomiteen, det beklager jeg veldig sterkt, men med all respekt å melde: Det blir veldig underlig. Det vår landbruksminister fremmet forslag om, omhandlet noe av det som fremkommer i forslagene våre i salen i dag – det med Jarlsbergosten, som for øvrig landbruksministeren har sagt han skal ta bort eksportstøtten til, og så har vi pelsdyrnæringen, som vi heller ikke subsidierte. Og vår landbruksminister subsidierte heller ikke de miljøfiendtlige skogsbilveiene og granplantingen, som denne regjeringen gjør.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Slik jeg ser det, har vi i Venstre det beste både fra høyresiden og venstresiden i landbrukspolitikken. Som jeg sa: Vi støtter inntektene til bøndene, og vi vil trygge rammene rundt bøndene. Der er vi helt enig med venstresiden. Men så må det en del strukturendringer til. Det har vi påpekt flere ganger. Én av de strukturendringene som må til, er i alle fall at man ha litt større åpenhet. Vi som sitter på utsiden av landbruksforhandlingene, aner nesten ikke hva som skjer. Folk vet ikke hva som skjer. Vi ønsker en større åpenhet under landbruksforhandlingene – at man ikke putter inn mange ting, som jeg nevnte fra talerstolen, som man ikke har oversikt over. Vi må få reelle forhandlinger og større åpenhet.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Jeg brukte store deler av mitt innlegg på jordbruksforhandlingene. Synes statsråden at måten forhandlingene foregikk på nå i vår, styrker jordbruksforhandlingene som institutt?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-06-16:
Venstre sitter dessverre ikke i næringskomiteen, så vi må forholde oss til de allerede innleverte forslagene, og vi støtter de mindretallsforslagene som ligger i innstillingen – som jeg redegjorde for fra talerstolen i sted – og som vil føre til nødvendige strukturendringer, slik Venstre ser det. Jeg skal ikke forlenge debatten – det blir en sen kveld. Men grunnen til at jeg tok ordet, er at det faktisk er feil det statsråd Brekk sa om at det var tidligere landbruksminister Lars Sponheim som innførte forhandlingene slik de er nå. Forhandlingene ble innført lenge før han ble landbruksminister, har jeg fått opplyst. Men når det er sagt, vil jeg si at det må ikke være slik at nye krefter på Stortinget ikke kan komme med ny politikk – dersom det er klokt. Mange reagerte på den måten jordbruksforhandlingene ble gjennomført på i år. Jeg har fått mange tilbakemeldinger på det at det ikke føltes som reelle forhandlinger, bare korrespondanse og så plutselig avtale. Det er signaler jeg har fått, og som jeg ønsket å formidle til statsråden.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Først vil jeg vise til svar på spørsmål nr. 1, fra Fremskrittspartiet, der vi har omtalt dette litt mer i detalj. I tillegg er det slik at når det gjelder budsjettet for 2011, bygde det på foreløpige tall for 2010, fordi budsjettet forelå før en så regnskapet for 2010. Grunnen til at det ble forholdsvis stor kostnadsvis økning fra 2010 til 2011 i forhold til budsjettet, var at kostnadene gikk ned i 2010. Så er det riktig som det ble vist til her, at i høringen kom det fram at kostnadene har gått betydelig ned i 2011. Det framgår også av kvartalsregnskapet som ble lagt fram for en måneds tid siden. Så kostnadene ligger nå betydelig under. Jeg er helt enig med spørreren i at det er viktig at både vi og NBIM og Norges Bank prøver å lage så gode anslag som mulig for budsjettet. Men det viktigste er faktisk at man klarer å ha lave kostnader over tid.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Jeg deler fullt ut representanten Sanners syn på at det er viktig at det er en klar ansvarsfordeling mellom de ulike organene som skal kontrollere og drive tilsyn med Statens pensjonsfond. Derfor har vi styrket representantskapet. Derfor har representantskapet fått en spesiell rolle. Derfor har vi vært veldig tydelige på at Riksrevisjonens ansvar først og fremst er å kontrollere departementets embedsførsel i forhold til Norges Bank. Så håper jeg at den avklaringen som nå skjer gjennom merknaden, er tilstrekkelig. Men hvis det skulle vise seg at det ikke er det, vil jeg eventuelt i samråd med Stortinget vurdere hvordan jeg skal ta den saken videre.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Jeg vil først takke for den støtten som kom i første del av replikken. Når det gjelder den andre delen, er det slik at vi for så vidt investerer i framvoksende markeder, altså i noterte aksjer i framvoksende markeder. Det vi har sagt, er at vi foreløpig verken i utviklede eller framvoksende markeder vil investere i unoterte papirer eller unoterte aksjer. Det betyr at det vi nå ønsker, er å skaffe oss noe mer erfaring på eiendomsområdet, å bygge opp kompetanse og kapasitet på det området. Vi ser for oss at dersom man skal gå inn i unoterte aksjer, uansett marked, vil det bety at man må bygge opp ny kompetanse i fondet. Men det er ikke noe som er avskrevet. Jeg har ingen problemer med å legge fram det til en noe bredere diskusjon til det inneværende storting, for å si det slik. Det er fortsatt to år igjen før det er stortingsvalg.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Handlingsregelen er en forutsigbar regel for innfasing av oljeinntekter i økonomien. Det er viktig å ha det i bunnen. Så er det slik, som det er blitt sagt av andre, at de ca. 100 milliarder kronene som nå brukes i inneværende år, har ingen øremerking ved seg. Det er jo totaliteten i statsbudsjettet som avgjør hvilke prioriteringer som flertallet i Stortinget synes er viktig. Som et eksempel: I perioden 2005 og framover har det vært en betydelig økning i investering til forskning, til infrastruktur, til utdanning og på en rekke viktige områder som bygger opp under vekstevnen i norsk økonomi. Så jeg tror at det på slutten av debatten, eller på slutten av dagen, som det heter i debatter, først og fremst blir en diskusjon om hvordan en prioriterer de om lag 1 000 milliarder kronene som brukes i de årlige statsbudsjetter, og at det ikke er noen øremerking av bestemte midler.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Det gjør det ikke, for å si det som det er. For øvrig har jo staten en glimrende ordning med oppkjøp av kunst i forbindelse med bygg som blir bygd i Norge, men jeg har ingen planer om å la SPU investere direkte i kunst. Det kan godt hende at noen selskaper vi investerer i, har kunstsamlinger, men det er en helt annen sak.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Først: Det er viktig med åpenhet også når det gjelder diskusjoner omkring rentefastsettelsen og pengepolitikken. Da er det faktisk slik at sentralbanken har høstet stor anerkjennelse for måten en har gjort dette på, når det gjelder å legge fram offentlig de vurderinger som lå bak rentefastsettelsen. En legger fram rentebanen, en legger fram et eget notat i ettertid av hovedstyremøtet, der en viser til hvilke hovedhensyn som hovedstyret la vekt på, og en publiserer også viktige ting i Pengepolitisk rapport. Så: Finansdepartementet legger stor vekt på åpenhet. Det er en av grunnene til at vi deltar i finansieringen av Norges Bank Watch. Men når det gjelder det konkrete spørsmålet – hvorvidt Norges Bank skal gå videre med å offentliggjøre referater – er det faktisk en sak som jeg overlater til Norges Bank og Norges Banks hovedstyre å vurdere. Men erfaring viser at de har lagt stor vekt på åpenhet, og jeg regner med at det også er en linje framover fra sentralbankens side.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Det jeg refererte til, var et møte jeg hadde med min svenske kollega, der vi diskuterte muligheten for å se på om Norden skulle gå noe raskere fram med hensyn til å bygge opp kapitalen og soliditeten i næringen enn det som det ligger an til i tidsplanen fra Basel III. Det er for så vidt to hensyn som er viktige. Det ene hensynet er selvsagt hensynet til hvor raskt en kan gå i forhold til konkurranseevnen for norsk finansnæring. På den andre siden: I en verden der det kan settes spørsmålstegn ved soliditeten til finansnæringen, vil jeg mene at det at en har en solid finansnæring med god egenkapitaldekning, med god likviditet og som det er stor tillit til, er et konkurransefortrinn. Dette er viktige spørsmål hvor en må veie disse to hensynene. Jeg skal komme tilbake til det spørsmålet når vi har undersøkt dette litt nærmere i den nordiske kretsen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Nå har ikke jeg satt meg inn i den aktuelle saken som det refereres til. Jeg så faktisk overskriften, men jeg leste ikke artikkelen – jeg rakk ikke det før jeg kom til Stortinget. Men jeg vil legge til grunn at LO handler som man snakker, også i de spørsmålene.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Det er riktig at denne næringen f.eks. ikke har merverdiavgift og ikke er underlagt en del slike ting som andre næringer er. Men samtidig er det viktig å være klar over et par ting. For det første foregår det et europeisk arbeid. Det er nå flere europeiske land som vurderer å innføre en balanseskatt, eller aktivitetsskatt, som en kaller det. Det er klart at i vår oppfølging av Finanskriseutvalget vil vi skjele til det som skjer i Europa med tanke på om man skal innføre lignende ting i Norge. For det andre betaler norske banker en avgift til Sikringsfondet. Det vi vurderer her, er om vi skal gjøre den avgiften obligatorisk, for i dag er det noen spesialregler knyttet opp mot når fondet er fylt opp. Men dette er spørsmål som vi vil komme tilbake til i forbindelse med oppfølgingen av Finanskriseutvalget. Jeg lover at dette skal vurderes grundig, men svaret er jeg ikke rede til å gi akkurat i dag.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Boligmarkedet er viktig, både for dem som er på boligmarkedet, og for dem skal inn i boligmarkedet. Det spiller også en veldig viktig rolle i økonomien. Det er jo eksempler på at boligbobler har ført til betydelige forstyrrelser og faktisk også kriser i banknæringen. Så det er viktig å ha det synet på det. Boligpolitikk og boligmarkedet har også en viktig fordelingspolitisk side. Det at folk skal kunne skaffe seg en god bolig, er på mange måter viktig for at folk skal føle trygghet og ha det bra. Det som nå skjer videre, er at vi vil drøfte dette spørsmålet i forbindelse med fordelingsmeldingen, som regjeringen vil legge fram noe senere i høst. Det er et utvalg som nå går gjennom boligpolitikken. Det skal også komme en boligmelding, som Stortinget vil få anledning til å diskutere på et senere tidspunkt. Dette viser jo at dette er et spørsmål som både regjeringen og opposisjonen vil få til diskusjon, og som vi må være opptatt av framover, for det betyr veldig mye både for finansnæringen og for den enkelte at man har en god balanse i boligmarkedet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-06-16:
Det har vært en bemerkelsesverdig stille og rolig debatt, tatt i betraktning de summer vi debatterer. Jeg tror på mange måter det er en styrke at det er stor enighet om hvordan vi forvalter Statens pensjonsfond og de summene som ligger der. Jeg har lyst til å knytte noen kommentarer til dette med honorarer, for jeg tror alle er interessert i å holde honorarnivået nede. Selvfølgelig er det en målsetting å kontrollere honorarnivået. Der har jo også begrepet «nedsidebonus» dukket opp i noen merknader. Det vil jeg ganske sterkt advare mot, for det er enorme beløp som forvaltes av hver enkelt forvalter. Skulle man begynne å sette nedsidebonus, tror jeg det ville komme til å bety at man måtte presse opp de faste honorarene ganske betraktelig, nettopp fordi selv en bitte liten nedsidebonus raskt ville kunne bety at man fikk negativt honorar for å forvalte et fond. Vi har vel alle sett oppslag om honorar til enkeltforvaltere på 500 mill. kr og slike ting – det tror jeg alle gremmes over. Men den helt sentrale utfordringen i forhold til et bonussystem er jo å utforme systemet slik at forvalter har de samme interessene som fondet, og det er ingen enkel oppgave. Når man setter seg ned og skal prøve å finne ut hvordan man faktisk lager samsvar mellom en forvalters interesse og et fonds interesse, slik som Statens pensjonsfond utland, er det uhyre vanskelig, og jeg ser fram til debatten om hvordan man faktisk skal utforme slike regler. Det tror jeg er en debatt som Stortinget bør ha nesten hvert eneste år, for det er ikke mulig å forutse alt som skjer, og det er heller ikke mulig å forutse alle utslag en slik forvalteravtale kan få. Så der innser jeg at finansministeren har en vanskelig oppgave. Jeg ser i og for seg fram til debattene rundt det, og håper vi unngår altfor mange oppslag om 500 mill. kr til én forvalter. Så til det siste: Det kommenteres også at man har hyret inn Mercer for å se litt på klimautfordringene. Dette tror jeg også er en problemstilling man skal nærme seg med en veldig stor skepsis. Jeg tror det er grenser for hva modeller faktisk kan forutse, og når det gjelder å begynne å forutse hvordan Statens pensjonsfond skal tilpasse seg klimaendringer som i høyeste grad er usikre, tror jeg man bare har ett alternativ: å tilpasse seg de løpende utfordringer som dukker opp når man ser hvordan klimaendringene faktisk slår ut. Det betyr ikke at man ikke skal kunne bruke noen beløp på å se om det er mulig å få noen scenarioer, men jeg vil nok samtidig si at man bør holde de kostnadene nede.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
La meg aller først få takke finansministeren for en statusoppdatering når det gjelder arbeidet med innskuddsgarantiordningen. Som finansministeren sikkert registrerte av mitt innlegg, er jeg meget godt fornøyd med den jobben regjeringen og ikke minst finansministeren gjør på dette området. Spørsmålet gjelder den merknaden som ligger i innstillingen fra en samlet opposisjon, som går på en eventuell offentliggjøring av referatene fra rentemøtene i Norges Bank. Jeg har registrert at i de mange festtaler og i andre sammenhenger snakker regjeringen og mange politikere om behovet for mer offentlighet, og viktigheten av at man kan få de viktige debattene ut i det offentlige rom. Veldig mange aktører påpeker at det kan være en god idé å få offentliggjort referatene fra rentemøtene i Norges Bank, på lik linje med det som er praksis i mange andre land. Jeg kunne gjerne tenke meg å få noen synspunkter fra finansministeren på om dette er noe han faktisk deler ønsket om og ser behovet for, og om det kan være mulig å få en endring av det.
Arve Kambe (Høyre), 2011-06-16:
Finansministeren antydet det som jeg var inne på i mitt innlegg om norske eller nordiske særkrav og raskere krav til kapitaldekning enn i EU-land og i andre land. Det er en samlet finansnæring som er rimelig bekymret for at det skal skje, uten at man vet hva de andre kravene vil være for de andre landene, og at en dermed starter på forhånd. Finanstilsynet skriver i en pressemelding: «Foreløpig bør man være varsomme med å formulere norske eller nordiske særkrav til kapitaldekningen.» Finanstilsynet advarer mot den praksisen som finansministeren fra talerstolen i dag åpner opp for. Hvilken begrunnelse har finansministeren for det? Og hva slags dialog har man med norsk finansnæring i forkant av dette?
Arve Kambe (Høyre), 2011-06-16:
I en artikkel i Dagens Næringsliv i dag, på dn.no, står det at LO-deleide Argo Securities er en av de røffeste oppkjøperne av personell, med høye bonuser, med høye «sign-on fees» – og med LOs nestleder Solbakken i styret. På bakgrunn av den rød-grønne kritikken mot bonuslønninger og den rød-grønne kritikken mot «sign-on fees» o.l.: Synes statsråden at LO driver dobbeltmoral? Og er det som LO driver med i denne saken, i tråd med rød-grønn politikk?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Saken vi behandler nå, er et resultat av vedtak i EØS-komiteen 10. november i fjor, der det ble besluttet å endre vedlegg IX til EØS-avtalen til også å omfatte europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/65/EF av 13. juli 2009 om samordning av lover og forskrifter om foretak for kollektiv investering i omsettelige verdipapirer. Direktivet omtales også som UCITS IV-direktivet. For å si det litt enkelt er dette forvaltningsselskapenes EØS-pass, som åpner for at fond kan etableres og forvaltes av et forvaltningsselskap som er godkjent og under tilsyn i en annen medlemsstat enn der fondet hører hjemme. Et verdipapirfond skal kunne forvaltes grensekryssende direkte fra et forvaltningsselskaps hjemland eller gjennom etablering av filial. For at investorer i fond som forvaltes på grensekryssende basis, ikke skal bli utsatt for noen tilleggsrisiko eller lavere standarder hva gjelder beskyttelse, forutsetter direktivet at kommisjonen ved et gjennomføringsdirektiv regulerer sentrale områder som bl.a. krav til organisering, interessekonflikter og god forretningsskikk. Saken inneholder videre EØS-komiteens vedtak om å endre vedlegg IX til EØS-avtalen til å omfatte europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/110/EF av 16. september 2009 om adgangen til å starte opp og utøve virksomhet som utsteder av elektroniske penger, om tilsyn med slik virksomhet og om endring av direktiv 2005/60/EF og 2006/48/EF og opphevelse av direktiv 2000/46/EF. Det betyr at det blir enklere å få markedsadgang for e-pengeforetak, og det blir lavere krav til startkapital. En annen sentral endring er at definisjonen av e-penger gjøres teknologinøytral for å ta hensyn til den utviklingen som antas å finne sted. Saken kan virke noe teknisk. Men det er nå en gang sånn at vi handler stadig mer på nettet, og vi bruker digitale penger i dag. Vi handler over landegrensene, og det er derfor nødvendig at regelverket tilpasses den nye hverdagen vi opplever, og at forbrukerinteressene også blir ivaretatt i den type handel. Det nye e-pengedirektivet fastsetter krav til forbrukerbeskyttelse og til tilbakebetaling av innbetalt kapital fra kundene. Med det legger jeg fram saken. Komiteen har ingen flere kommentarer og samtykker til godkjennelse av EØS-komiteens beslutning.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Ja, økningen til kommunene er på det nivået. Det betyr at demografien ligger inne i dette, som jeg nevnte i mitt innlegg. Når det gjelder økte renter, er det et forhold som kommunene må regne med, og som de må ta med i vurderingen når de tar opp gjeld. Det at renten svinger, vet alle ansvarlige kommuner, og det må de forholde seg til.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Skatt er en inntekt til både stat og kommune, men det er samtidig også en mulighet for kommunene til å omfordele midler. Vi tok noen grep i fjor for å endre skatten. Det har ført til bedre økonomi i kommunene, og det har ført til at mange kommuner klarer seg bedre. Det betyr selvfølgelig en reduksjon for de kommunene som ligger over landsgjennomsnittet, men samtidig ser vi at det vil bli mer utjevning, det vil gi bedre velferd, og vi mener at det er et riktig omfordelingsgrep.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Vi har et prinsipp om rammefinansiering. Kommunene er de beste til å vurdere hvordan de skal fordele midlene som de blir tilført over statsbudsjettet. Vi har akkurat fått nye tall som viser at vi fra i fjor til i år faktisk har greid å tilsette mange flere. Det betyr at vi bare i løpet av det siste året har fått en mye bedre eldreomsorg i dette landet. Rammeprinsippet ligger fast, og det betyr at vi faktisk har en god eldreomsorg. Men vi skal selvfølgelig følge opp verdighetsgarantien, og enhver kommune er seg bevisst eldreomsorgen.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2011-06-16:
Vi er vant med at Fremskrittspartiet har penger ingen andre har. Så også i år. De overbyr regjeringen med 5,3 mrd. kr – ingen liten sum, men siden det er valgår i år, har de tatt godt i. De har ikke dekket inn inntektstapet for kommunesektoren når de fjerner eiendomsskatten, eller dokumentert hva det betyr for de minste kommunene at de skal stykkprisfinansiere overføringer til skole, barnehage og sykehjemsplasser. Det er flere enn min distriktskommune som kan skjelve hvis stykkprisfinansiering skulle bli gjennomført. Bosettingsmønsteret i Norge ville blitt rasert. Ikke engang Fremskrittspartiordførere som driver sine kommuner med tildelte rød-grønne penger, har klart å fjerne eiendomsskatten. Ingen fra Fremskrittspartiet har forklart sitt mantra om differensiert stykkpris, og hvordan det skal fungere – kanskje fordi det vil ramme distriktene og de tynt befolkende kommunene, kanskje fordi det vil flytte makt og beslutninger fra de lokalt folkevalgte til statlig byråkrati, kanskje fordi det er et sterkt angrep på lokaldemokratiet. I tillegg vil Fremskrittspartiet fjerne kommunenes mulighet til å ta inn eiendomsskatt. De burde synliggjøre i innstillingen til kommuneproposisjonen hvordan kommunene skal kompenseres for inntektsbortfallet. Det gjør de ikke. Man kan lure på hvorfor. Representanten Hagesæter påsto i sitt innlegg at kommuner er styrt av et sosialistisk system som rasjonerer ut eldreomsorg. Jeg vet ikke om noen, verken arbeiderparti-, høyre- eller fremskrittspartistyrte kommuner, som rasjonerer ut eldreomsorg. Men det føyer seg inn i svartmalingen fra Fremskrittspartiet og deres noe spesielle virkelighetsoppfatning. Jeg sier ikke at eldreomsorgen er perfekt eller uten utfordringer, men begrepet «rasjonalisering» er meget spesielt og gir assosiasjoner til noe vi ikke ønsker å høre. Representanten Starheim var ikke likere. Han ville øremerke fordi de ikke stoler på rød-grønne politikere som sløser bort midler på kultur- og stedsutvikling, samt at alt er elendig og kutt i Kommune-Norge. Også her er det systematisk virkelighetsforvrengning og tro på sentralisert styring. Det er ingen tiltro til det lokalpolitiske skjønn. Og det er interessant å merke seg foran en kommunevalgkamp.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Representanten Ingalill Olsen viser til at regjeringa og regjeringspartia har foreslått ein realvekst på 5–6 mrd. kr i neste års kommunebudsjett. Det skaper eit inntrykk av at den reelle, verkelege og faktiske veksten i kommunane på neste års statsbudsjett skal vere i denne storleiken. Det som er eit lite problem her, er at ein i denne veksten ikkje har teke omsyn til at kommunane får auka rentekostnader. Ein har heller ikkje teke omsyn til at det blir fleire innbyggjarar i landet, i Kommune-Noreg. Det er også mange andre kostnadsdrivande ting som det ikkje er teke omsyn til når ein skryter av kor mykje meir pengar kommunane skal få neste år. Spørsmålet mitt er: Meiner representanten Ingalill Olsen at den reelle, verkelege og faktiske veksten hos kommunane neste år blir på 5–6 mrd. kr?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
No er det altså slik at om ein er rundt om i Kommune-Noreg og snakkar med lokalpolitikarar, både frå Framstegspartiet og frå Arbeidarpartiet, opplever dei ikkje noko forbetra økonomi i kommunesektoren. Det er blitt fleire tilsette, det er det, men det kjem bl.a. av at det også har blitt fleire innbyggjarar i Kommune-Noreg. Det er også blitt fleire krav og pålegg som er blitt velta over på kommunane, noko som gjer at ein må ha fleire tilsette. I tillegg er det også andre ting: Alle prognosar tilseier at ein vil få ein renteoppgang i tida som kjem. Gjelda er nesten fordobla sidan den raud-grøne regjeringa tok over makta. Ein har også ei aldrande befolkning, og det gjer at det kostar meir å drifte kommunane. Og alt tyder på at ein også får auka pensjonskostnader i åra framover. Derfor er det altså slik at kommuneøkonomien ikkje er blitt betre – og ikkje vil bli betre til neste år.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Då vil eg seie: Ja takk begge deler. Vi har altså eit overskot på statsbudsjettet for inneverande år. Prognosane tilseier 313 mrd. kr i overskot. Det betyr at vi har råd til skattelette, som gjer kvardagen enklare for folk flest – det skal lønne seg å jobbe, og det vil også tryggje norske bedrifter og dermed arbeidsplassar. Vi har også råd til å sikre vedlikehald av fylkesvegane, som vi foreslår, og vi har meir pengar til kommunane, slik at innbyggjarane får dei tenestene dei har krav på. Vi har også råd til å gjere noko med dei 280 000 som står i sjukehuskø i dag og ventar på behandling. Det er uverdig å ha så mange i helsekø. Desse køane må ned. Det er snakk om mange skjebnar, så det må vi få rydda opp i.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Representanten Holmås trekte fram Hellas i dag. Han viste til at Noreg har greidd seg betre gjennom finanskrisa enn Hellas har gjort. No trur eg nok at Noreg har litt meir olje enn Hellas. Vi har ikkje berre oljeinntekter som er stipulert til å gi oss eit overskot i år på 313 mrd. kr, men vi har også eit oljefond som er på 3 100 mrd. kr. Eg trur ein skulle ha vore ganske uheldig og klart å rota det ganske mykje til dersom Noreg i ein slik økonomisk situasjon ikkje skulle komme bra ut. Heikki Holmås viste også til at Noreg ikkje har skusla bort pengane til skattelettar. Mitt spørsmål er då: Meiner Holmås at dersom skattebetalarane får behalde meir av sine inntekter, blir desse pengane skusla bort utan mål og meining?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2011-06-16:
Bodskapen til kommunalministeren er i dag den same som han har vore mange gonger tidlegare, og det er at kommuneøkonomien er strålande, og ikkje berre er han strålande, han blir også betre og betre år for år. Når vi er rundt omkring i kommunane, får vi likevel eit anna inntrykk, ein annan bodskap, og det er at kommuneøkonomien ikkje er spesielt god i det heile. Det er i alle fall eit faktum at sidan den raud-grøne regjeringa overtok, er kommunegjelda dobla. KOSTRA-tala som kom i går, viser også at inntektene frå eigedomsskatten aukar. Det kom inn 7,1 mrd. kr i eigedomsskatt i fjor. Det er 9 pst. auke. Det er no 307 kommunar som tek inn eigedomsskatt, det er altså blitt seks fleire siste år. Spørsmålet mitt er då: Viss kommuneøkonomien er så god som kommunalministeren meiner, korfor aukar då eigedomsskatten?