Frode Helgerud (Høyre), 2017-06-02:
Sult, kriger og den realitet at det i vår tid finnes en rekke undertrykkende regimer, gjør at familier flykter. De personlige tragediene blir ikke mindre av at barn involveres, og at mange av flyktningene har en urealistisk forventning til hvor lett det er å få oppholdstillatelse i det landet de reiser til. For mottakerlandene skaper flyktningstrømmer mange dilemmaer. Håndtering av barn og barnefamilier som har fått avslag, og som dermed raskt skal uttransporteres, er ett av dem. Regjeringen har arbeidet grundig med problemstillingen og har gjennom Prop. 126 L for 2016–2017 lagt fram for Stortinget forslag til en ny og bedre håndtering av pågripelse og internering, bl.a. av barn. La meg i beste mening få si at det er bra, og ikke overraskende, at representanter fra SV engasjerer seg for å gi barn som skal uttransporteres, forutsigbare og akseptable forhold i den korte tiden de er i vårt land. Men det er overraskende at SV sammen med flertallet i kommunalkomiteen da ikke stemte sammen med regjeringspartiene for å få behandlet den proposisjonen som allerede ligger i Stortinget, før Stortinget går fra hverandre. Da ville Stortinget og SV nå ha kunnet gjennomføre en samlet behandling av viktige endringer i utlendingsloven. For Høyre, Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og Senterpartiet har det vært naturlig å se dette Dokument 8-forslaget i sammenheng med denne lovproposisjonen, hvor alternativer til frihetsberøvelse – og også de spørsmålene sakens ordfører nevnte – er diskutert. La meg likevel nå få trekke fram noen av de elementene fra den utsatte proposisjonen som nettopp har som målsetting å styrke barnas rettigheter. De foreslåtte bestemmelsene presiserer at pågripelse bare kan skje hvis det er særlig påkrevd. Videre fastsettes det at internering for ID-avklaring bare skal kunne skje i ekstraordinære situasjoner hvor tiltaket er helt nødvendig som en aller siste utvei for å sikre identitetskontroll, og at internering for uttransportering bare skal kunne skje der hvor det er helt avgjørende som siste utvei for å gjennomføre utsendelsen. Det rettslige grunnlaget for den frihetsberøvelse som ligger i pågripelser og internering, er grundig drøftet. Her slås det fast at selv om reglene i utlendingsloven i kombinasjon med straffeprosessloven er godt i samsvar med kravene i barnekonvensjonen, er det et klart behov for å samordne dagens regler bedre. Et sentralt punkt i denne sammenhengen er det spesielle at mindreårige blir pågrepet og eventuelt internert sammen med foreldre, uten at dette i dag er nærmere regulert. Viktige forslag om dette i proposisjonen er: Barnas behov skal vektlegges tungt. Internering av barnefamilier skal begrenses til tre døgn, med en mulighet til tre nye døgn, og i helt særskilte situasjoner noe mer enn dette – en klar innstramning av dagens situasjon. Det foreslås å etablere et familiemottak på Trandum. Regjeringen er opptatt av at de som har rett og krav på beskyttelse, skal få det. Den er også opptatt av at de som har fått avslag på sin asylsøknad, raskt skal returneres, og helst gjennom assistert utreise. Om vi ikke lykkes med raske returer, vil vi få flere nye saker med lengeværende barnefamilier, og dette er en situasjon vi ikke ønsker å oppleve. For regjeringen er det et mål at færrest mulig barn skal få oppleve å bli internert, men når det er nødvendig, skal det skje på forsvarlig vis. Den framlagte proposisjonen tar sikte på å nå begge målene og vil dermed svare på noe av det forslagsstillerne i denne sak foreslår. Vi ser derfor fram til å diskutere Prop. 126 L, dessverre blir det først til høsten – det sto ikke på oss å gjøre det før sommeren.