trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Jeg skal på vegne av forsvarsministeren få lov til å svare på representanten Sivertsens spørsmål. La meg starte med å understreke at regjeringen arbeider målrettet for at norsk forsvarsindustri skal gis rammebetingelser som setter industrien i stand til å videreutvikle seg til internasjonalt konkurransedyktige aktører. Dette er viktig for våre nasjonale sikkerhetsinteresser og i tråd med vår nasjonale forsvarsindustrielle strategi. Norsk forsvarsindustri utvikler seg meget godt og demonstrerer at den er internasjonalt konkurransedyktig på mange områder. Dette skyldes først og fremst godt arbeid i bedriftene og deres evne og vilje til å være innovative i et krevende marked. Men det er også bevis på at regjeringens politikk gir resultater. Krav om industrisamarbeid er et viktig virkemiddel i regjeringens strategi og er med på å sikre norsk forsvarsindustris evne og muligheter til å opprettholde og videreutvikle egen kompetanse og teknologi innenfor viktige områder. Representanten reiser her spørsmål omkring en konkret anskaffelse av dronemateriell til Forsvaret. Forberedelsen til anskaffelsen startet allerede i 2015. Forsvarsmateriell har som anskaffelsesmyndighet basert på Forsvarets behov tatt en rekke forhold i betraktning i forbindelse med beslutningen om å anskaffe dette systemet fra amerikanske myndigheter gjennom såkalte Foreign Military Sales. Dette vil bl.a. sikre tilgang til militær teknologi som er underlagt eksportrestriksjoner. Forsvarsmateriell vurderte på anskaffelsestidspunktet at det ikke fantes norske produsenter som kunne dekke Forsvarets behov for slike systemer. Kontrakten mellom norske og amerikanske myndigheter ble inngått i desember 2017. I denne enkeltsaken ble det således ikke etablert industrisamarbeid i henhold til rutinene. Før avtalen med amerikanske myndigheter ble inngått, skulle en avtale om industrisamarbeid vært inngått med produsenten. Forsvarsmateriell opplyser at det har vært interne misforståelser i prosessen for inngåelse av industrisamarbeidsavtaler som ledet fram til avviket. Etter at Forsvarsmateriell i 2018 konstaterte at det ikke var etablert en avtale i henhold til normal prosedyre, har de arbeidet for å etablere et samarbeid mellom produsenten og norsk industri. Det pågår nå dialog mellom partene, og samarbeidsmulighetene utredes videre. Et slikt samarbeid vil derimot ikke kunne finne sted innenfor rammen av en ordinær industrisamarbeidsavtale. Forsvarsmateriell har selv iverksatt tiltak for at dette ikke skal gjenta seg. Rutinene rundt beslutningsprosessen omkring kontraktsinngåelse ble oppdatert i 2018 og er fullt ut implementert. Forsvarsmateriell har understreket at de tar saken på alvor og iverksetter nødvendige rutiner for at det ikke skal skje igjen.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Så langt jeg kjenner til, vet jeg ikke om flere saker, men det er et naturlig spørsmål, som kan reises skriftlig ved en senere anledning. Det som er viktig her, er at man fra Forsvarsmateriells side innrømmer at det har skjedd et avvik, det har rett og slett skjedd en feil, og man har gjennomgått rutiner og prosedyrer for å sørge for at dette ikke skjer igjen. Beslutningsprosessene omkring kontraktsinngåelser er oppdatert i 2018 og er nå fullt ut implementert, og vi må derfor legge til grunn at man denne gangen vil unngå at slike ting skjer i framtiden.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Det finnes flere bedrifter i Norge som utvikler droneteknologi, fra helt små til store aktører. I denne saken er det gjort en rekke vurderinger knyttet til anskaffelsen, herunder teknisk tilgjengelighet og risikoreduserende tiltak, som gjenkjennbart utstyr fra samme leverandør og likhet med tidligere brukte systemer. Leverandøren kan tilby såkalt «family of systems», dvs. at flere systemer kan opereres fra samme bakkebaserte kontrollstasjon – altså gode synergier. Samarbeid mellom allierte om forsyningssikkerhet har også blitt vektlagt ved at de valgte systemer er solgt til flere ulike NATO-land, bl.a. Danmark, Storbritannia og Tyskland. Dette er såkalt hyllevarekjøp, som ikke krever utvikling. Videre har tilgjengeligheten til teknologien blitt vektlagt, noe som ble sikret ved anskaffelser via amerikanske myndigheter gjennom den såkalte FMS-ordningen. Som jeg sa innledningsvis: Ved dette anskaffelsestidspunktet var vurderingen at man ikke hadde den teknologi som man ønsket i dette kjøpet.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Informasjon om hvem som har benyttet en gitt IP-adresse, er ofte svært viktig for politiets arbeid mot internettrelatert kriminalitet. I mange saker er slik informasjon helt avgjørende, f.eks. når politiet avdekker eller mottar opplysninger om at en norsk IP-adresse kan knyttes til internettrelaterte overgrep mot barn, og det ikke er andre opplysninger enn IP-adressen som kan bidra til å identifisere gjerningspersonen. Informasjon om IP-adresser kan dessuten også være avgjørende for å identifisere ofrene for kriminalitet på nett og for å hindre at disse blir utsatt for nye overgrep. I dag kan internettilbyderne lagre opplysninger om hvilket abonnement som har benyttet en gitt IP-adresse, i inntil 21 dager for fakturering og sikkerhetsformål. Dette medfører at informasjonen i mange tilfeller er slettet når politiet på et senere tidspunkt får kjennskap til en IP-adresse som kan knyttes til straffbare forhold. Kripos har gitt uttrykk for at dette resulterer i at et stort antall saker ikke kan oppklares, og at fornærmede ikke identifiseres. Jeg mener det er svært viktig å vurdere om internettilbyderne skal pålegges en plikt til utvidet lagring av denne informasjonen. Det vil gjøre politiet bedre i stand til å møte utfordringene som oppstår i dagens kriminalitetsbilde, der den teknologiske utviklingen har gitt kriminelle nye muligheter, både til å utføre kriminalitet og til å unndra seg strafforfølging. I anmodningsvedtak nr. 944 15. juni 2017 ba Stortinget «regjeringen utrede om det rettslige handlingsrommet for generell lagring av IP-adresser og relevant trafikkdata bør utvides», og «hvordan hensynet til personvern og internasjonale forpliktelser kan ivaretas». Justis- og beredskapsdepartementet har igangsatt et arbeid med å utrede disse spørsmålene. Det er på nåværende tidspunkt ikke avklart når utredningen vil være fullført. Det er viktig at spørsmålet utredes grundig, for å sikre at et slikt tiltak vil være innenfor rammen av Grunnloven og Norges internasjonale forpliktelser. Norge kan ikke uten videre legge Sveriges vurdering av internasjonale forpliktelser til grunn, bl.a. fordi det i disse vurderingene må ses hen til hvordan tiltak vil virke sammen med annen norsk lovgivning. Dessuten er det viktig å utrede grundig hvordan lagringsplikten kan bli mest mulig effektiv, på tvers av ulike tekniske løsninger som internettilbyderne benytter, særlig ulike teknikker som gjør det mulig at et stort antall abonnenter benytter samme IP-adresse samtidig. Dette har stor betydning for at tiltaket skal bidra best mulig til politiets avverging og oppklaring av internettrelatert kriminalitet.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Jeg er også utålmodig, og jeg skulle ønske at disse spørsmålene var enklere enn det de faktisk er. Stortingets anmodning om å utrede det rettslige handlingsrommet viste til en del problemstillinger som de mente var viktig at vi dekket i utredningen, bl.a. internasjonale forpliktelser. Da tenker jeg at det er viktig at vi tar det på alvor, og at vi er helt sikre på at vi legger fram et forslag som er innenfor de internasjonale forpliktelsene, dersom et slikt spørsmål skal komme til Stortinget, og at man også har vurdert alle de tekniske løsningene ordentlig og grundig. Men i likhet med representanten mener jeg at en utredning bør vi få på plass og ferdig så raskt som mulig. Så får det senere bli opp til politikerne – når utredningen foreligger – å ta stilling til hvordan man vurderer det.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Stortinget har bedt regjeringen om å utrede spørsmålet, og det skal vi selvfølgelig gjøre. Det var et overveldende flertall. I anmodningsvedtaket lå det ikke et vedtak om hva som skulle bli resultatet, det var et ønske om å utrede det. Det skal vi selvfølgelig gjøre, og vi prøver å gjøre det så raskt vi kan.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-03-13:
«Ifølge Helse Sør-Øst vil nedleggelsen av Ullevål sykehus lønne seg fordi man kan fjerne funksjoner som i dag finnes på både Rikshospitalet og Ullevål. Det hevdes at man kan spare 500 mill. kroner fordi man vil trenge 500–600 færre ansatte hvis aktiviteten samles. Ifølge Legeforeningen er selv en reduksjon på 30 vaktlag optimistisk – det vil si drøyt 100 årsverk og 100 mill. kroner. Hvilke funksjoner mener statsråden er overflødige ved Oslo universitetssykehus, som gjør at man vil trenge 500–600 færre ansatte hvis Ullevål legges ned?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-03-13:
Byggjeplanane føreset at nybygga skal delfinansierast gjennom effektivisering av drift i forkant av utbygginga, som skal skapa årlege overskot på fleire hundre millionar kroner. Viss ein ser på erfaringane frå Oslo universitetssykehus dei ti siste åra, viser dei at tilsvarande effektiviseringsmål ikkje er oppnådd, og at auka overskot kjem av andre ting enn at sjukehusdrifta har vorte meir effektiv. Spørsmålet er korleis helseministeren kan vera så sikker på at ein vil oppnå ei slik effektivisering utan å leggja ned funksjonar, når ein ikkje har klart det tidlegare. Og kva vert eigentleg konsekvensane for prosjektet dersom effektiviseringsgevinsten ikkje vert oppnådd?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-03-13:
Det er sant at ein ikkje må ha andre vilkår i Oslo, men på den andre sida må ein òg læra av feil, og i Møre og Romsdal vert jo funksjonar lagde ned – på rehabilitering, fødeavdelingar og innan psykisk helsevern. Mykje av kritikken mot prosessen i Oslo handlar òg om at ein har bestemt seg for tomtene før ein har laga ein verksemdsplan som beskriv kva for oppgåver sjukehusa skal løysa, og kva behandlingstilbod ein skal gi. Det er eitt spørsmål som ein framleis ikkje har svaret på, trass i ei høyring. Det er korleis ein i det heile kan anslå kor mykje pengar ein kan spara på å samla aktivitet når det ikkje er laga ein slik verksemdsplan.
Bent Høie (Høyre), 2019-03-13:
Helse Sør-Øst arbeider nå med å realisere målbildet som er satt for utviklingen av Oslo universitetssykehus. Dagens sykehusbygg på Ullevål er gamle, og store deler er uegnet for moderne sykehusvirksomhet. Byggene på Ullevål er derfor planlagt erstattet av nybygg på Aker og på Gaustad, hvor det legges til rette for å samle regionsykehusfunksjonene på ett sted. Oslo universitetssykehus har i dag to sykehus med regionfunksjoner med knappe to kilometers avstand. For mange fagområder krever dette doble vaktlag, dobbelt opp med spesialressurser og dobbelt opp med avdelinger og kostbart utstyr. Jeg har fått opplyst at når Oslo universitetssykehus har beregnet gevinst ved samling av region- og landsfunksjoner, er det lagt til grunn 600 færre årsverk når det er tatt hensyn til framtidig behov for personell. Reduksjonen i årsverk skyldes redusert behov for vaktlag, transport og administrativt personell når fagområder som er delt i dag, blir samlet på ett sted. Det er også lagt til grunn en mer effektiv drift i de nye byggene, bl.a. ved en mer optimal størrelse på sengepostene. Helse Sør-Østs planer for Oslo universitetssykehus innebærer ingen nedleggelse av funksjoner eller tilbud til befolkningen. Investeringsplanene skal gi pasienter, ansatte og pårørende moderne sykehusbygg – og legge til rette for at vi bruker knappe ressurser på en bedre måte.
Bent Høie (Høyre), 2019-03-13:
Det spørsmålet kunne representanten ha stilt i tilknytning til hver eneste sykehusutbygging som har foregått i Norge siden staten overtok ansvaret for sykehusene. Mitt generelle svar er at en selvfølgelig ikke kan ha andre vilkår for investeringer i sykehus i Oslo enn det en har f.eks. i Stavanger, i Nordmøre og Romsdal eller andre steder i Norge. Forholdsmessig er investeringene i Oslo relativt like investeringene i Stavanger. Der også gjennomfører en effektiviseringskrav i forkant. En må også se på de reelle tallene. Oslo universitetssykehus har et inntektsbudsjett på 24 mrd. kr, og en del av effektiviseringskravene innebærer at en skal effektivisere med 45 mill. kr årlig. Jeg tror ikke det er umulig.
Bent Høie (Høyre), 2019-03-13:
Tomtevalget som sådant har ikke store konsekvenser for akkurat det spørsmålet som representanten nå tar opp, så lenge en aksepterer premisset om at en skal ha ett regionsykehus i Oslo. Da blir det et spørsmål om tomtens og bygningenes egenskaper ved å samle regionsykehuset på Ullevål-tomten eller på Gaustad-tomten. En vil få en ytterligere belysning av de spørsmålene fram mot styremøtet i juni. Men når en ser på tomtens og bygningenes egenskaper, tyder alle de tallene vi har tilgjengelig nå, på at det er Gaustad-tomten som er best egnet. Men spørsmålet om de ulike funksjonsfordelingene er uberørt når det gjelder tomtevalget.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
«På et sykehjem i Nittedal bor en 36 år gammel mann. Han har «locked-in-syndrom». Dette som følge av et slag for 8 år siden. Mannen har vist en utrolig vilje til å trene og har opplevd enorme fremskritt siden han startet med trening. Planen er overgang til egen bolig. Likevel får han ikke støtte til treningshjelpemidler, fordi han er midlertidig bosatt på sykehjem. Mener statsråden det er riktig at pasientenes bostatus skal være avgjørende for om de får treningshjelpemidler i henhold til folketrygdloven?»
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Det er jo begrenset hvor mye informasjon man får med på syv linjer i et spørretimespørsmål. Dette dreier seg om et individuelt hjelpemiddel, helt konkret dreier det seg om Innowalk, som gjør at denne personen faktisk kan være i aktivitet etter mange år uten mulighet for det. Og det handler om en person som skal inn i egen bolig, men som bor på sykehjem, fordi det er det tilbudet som er best tilgjengelig fra kommunen i dag. Dette handler jo om samhandling mellom stat og kommune. Hvordan tenker statsråden at vi skal sikre at Husbanken, Nav, spesialisthelsetjenesten og kommunen samarbeider om hvert enkelt menneskes mulighet for å realisere sitt potensial etter ulykke og sykdom? Kommunen sier til meg at de føler at de stanger hodet i veggen.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Tilbakemeldingen jeg har fått om dette aktuelle tilfellet, er at man har fått beskjed om at man kan få en midlertidig utprøving, men at man ikke kan regne med å få dette på permanent basis. Da føler man jo at man er like langt. Jeg hører at statsråden er enig i at dette kan oppleves forvirrende for brukerne, og det er jo det som er problemet – at man føler at man ikke får hjelp verken hos den ene eller den andre etaten. Da vil jeg til slutt spørre statsråden om hun vil være villig til å ta en gjennomgang av dette for å sikre at man får sett individet, og at man får utløst sitt potensial etter sykdom og skade, og for å sørge for en bedre samhandling mellom kommune, spesialisthelsetjeneste og andre etater når det kommer til hjelpemidler for personer som er i en situasjon som denne mannen, som har hatt slag og fått «locked-in-syndrom».
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Representanten Moflag viser til at en mann ikke har fått støtte til treningshjelpemidler fordi han er midlertidig bosatt på sykehjem. Det framgår ikke helt klart hvorvidt han har søkt arbeids- og velferdsetaten og fått avslag, eller hvilke treningshjelpemidler det er snakk om. Det framgår heller ikke hvilke hjelpemidler han har fått fra kommunen til bruk mens han er på sykehjemmet. Det er sånn sett litt vanskelig å skulle kommentere saken med så få opplysninger. Jeg kan på generelt grunnlag opplyse om at ansvaret for formidling av hjelpemidler følger sektoransvarsprinsippet. Kommunen har ansvaret for hjelpemidler til trening i form av habilitering eller rehabilitering hvor formålet er å trene opp og vedlikeholde funksjoner. Dette gjelder uavhengig av om man oppholder seg på institusjon eller bor hjemme. Under opphold på institusjon har kommunen – med noen unntak – ansvaret for hjelpemidler som er nødvendige for å kunne yte den forpleining som normalt gis. Dette gjelder også hjelpemidler som kan brukes av flere beboere i institusjonen, og som ikke er individuelt tilpasset for personlig bruk. Arbeids- og velferdsetatens ansvar for hjelpemidler etter folketrygdloven er begrenset til hjelpemidler som er spesielt utviklet for – og direkte egnet til – å kompensere for varig funksjonsnedsettelse. Etaten dekker også hjelpemidler som er hensiktsmessige og nødvendige for å bli pleid i hjemmet, f.eks. takløfter og personheis. På institusjon har arbeids- og velferdsetaten kun ansvar for hjelpemidler til personlig bruk, f.eks. hørselshjelpemidler. Når utskrivingstidspunktet er klart, kan etaten også innvilge hjelpemidler som skal brukes etter utskrivingen, dersom det er behov for opplæring i bruken. Arbeids- og velferdsetaten kan også gi aktivitetshjelpemidler for at personer med nedsatt funksjonsevne skal kunne delta i fysisk aktivitet. Kan man ikke bruke slike hjelpemidler, kan man få hjelpemidler spesielt utviklet for å aktivisere bevegelsesapparatet. Denne ordningen avgrenses imidlertid mot hjelpemidler til trening i form av habilitering og rehabilitering, som kommunen har ansvar for. Representanten spør om bostatus skal være avgjørende. Bostatus, type hjelpemiddel og til hvilket formål det skal brukes, er styrende for om det er kommunen eller folketrygden ved arbeids- og velferdsetaten som har ansvaret for å gi hjelpemiddelet. Er hovedformålet opptrening i form av habilitering eller rehabilitering, er det som nevnt kommunen som har ansvaret i henhold til sektoransvarsprinsippet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Det framkommer ikke om man har søkt og fått avslag, eller hva man har søkt om, så det er igjen vanskelig å skulle kommentere det. Men jeg tror nok det er viktig at man beholder sektoransvarsprinsippet. Som tidligere ordfører kjenner jo representanten Moflag til kommunens ansvar, og det er viktig at kommunen har ansvaret for sine innbyggere, og at man har ansvar for det som går på rehabilitering og habilitering. Men jeg tror kanskje spørsmålet også synliggjør at det er et stort forbedringspotensial i hjelpemiddelområdet generelt sett. Regjeringen satte ned et utvalg for å se på hjelpemiddelområdet. Utvalget kom med en rekke forslag til forbedringer og forenklinger som både skulle bedre tilgjengeligheten for brukerne og gjøre administreringen av dette bedre. Regjeringen varslet at vi ønsket å gå videre med flere av forslagene, men Stortinget vedtok dessverre å putte hele utvalgets rapport i skuffen. Det er jeg den første til å beklage at skjedde, for jeg mener det er et stort forbedringspotensial i hele området.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Dette tar jeg som et veldig godt signal om at Stortinget nå ønsker å ta utvalgsrapporten opp av skuffen igjen. Regjeringen var veldig tydelig på at vi ønsket å gå videre med flere av forslagene og utrede hvordan vi kunne forbedre og forenkle hjelpemiddelområdet, samtidig som vi skulle bevare brukernes rettigheter. Stortinget sa faktisk også nei slik at vi ikke engang fikk lov til å utrede videre. Men dette tar jeg som et veldig godt signal om at det er vilje i Stortinget til faktisk å se på hjelpemiddelområdet. Det er i dag et stort forbedringspotensial når det gjelder både hvem som skal ha ansvaret, og hvordan dette skal organiseres på en måte som er bedre for brukerne og bedre også for det offentlige, som skal administrere dette. Så ja, jeg er villig til å se på det. Jeg har ønsket å gjøre det tidligere også, men fikk satt foten ned for det. Men dette tar jeg som et veldig godt tegn på at vi nå kan se på området på nytt, og da vil jeg selvfølgelig ta initiativ til det.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Det er lett å tenke seg at gode og forutsigbare arbeidsvilkår vil tiltrekke seg gode kandidater med riktig kompetanse, og i et større bilde også sikre produktivitet, stabilitet, sikkerhet, samarbeid og rekruttering. Dette gjelder i de fleste næringer, ikke bare denne. Det er bred enighet om at faste, direkte ansettelser, med anstendige arbeidsvilkår, må være hovedregelen i norsk arbeidsliv. Jeg tror også det er bred enighet om at omfattende bruk av innleie av samme grunn ikke er ønskelig, ei heller i petroleumssektoren. Arbeidsforholdene og HMS-nivået i petroleumssektoren er heldigvis jevnt over gode, og selskapene er seriøse. Mitt særskilte ansvar for denne sektoren er konkret knyttet til tilsyn med HMS gjennom Petroleumstilsynet. Petroleumstilsynet gir uttrykk for at de har sett en økning i bruk av innleie innenfor enkelte områder i sektoren. Gjennom sitt tilsyn har de fått informasjon om at dette bl.a. kan skyldes den omstillingsprosessen som petroleumsnæringen har vært gjennom, og som har ført til kraftig nedbemanning hos enkelte aktører. Når man nå ser en økning i aktivitet, har selskapene hatt problemer med å rekruttere tilbake arbeidskraft med relevant kompetanse. Næringen har ifølge Petroleumstilsynet også over tid utviklet nye modeller for aktivitetsstyring, hvor det planlegges for store svingninger i aktivitet, noe som har medført redusert forutsigbarhet for leverandørene med tanke på bemanningsbehov. Petroleumstilsynet er opptatt av å følge opp at innleie skjer på en slik måte at det ikke får negative konsekvenser for helse, miljø og sikkerhet. Når det gjelder korte kontrakter og lave stillingsprosenter, er det nylig trådt i kraft lovendringer. Det er ikke noe forbud mot lave stillingsprosenter, men den avtalte stillingsprosenten må være reell. Stillingsbrøken kan ikke være lavere enn den som arbeidsgiver på avtaletidspunktet planlegger å benytte arbeidstaker til. Jeg forutsetter at reglene følges, og at intensjonen med regelendringene ikke undergraves gjennom kreative løsninger eller rene omgåelser. De nye reglene har kun virket i litt over to måneder. Som tidligere varslet er regjeringen også i gang med å gjennomgå håndhevingen av innleiereglene, med sikte på tiltak for å hindre ulovlig innleie. Men det er altfor tidlig nå å konkludere med at det er behov for ytterligere tiltak på innleieområdet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Jeg er litt usikker på hva representanten egentlig spurte om. Men det er ikke noen tvil om at den omstillingen som oljesektoren har vært igjennom, har vært utrolig krevende, med store nedbemanninger over lang tid. Cirka 50 000 mistet jobben som følge av oljeprisfallet, personer som var ansatt i stillinger tilknyttet oljenæringen. Nå er det oppgangstider, og vi hører også, som jeg sa i mitt første svar, at mange av selskapene sliter med å få tak i folk. Det som det også er viktig å huske på, er at da oljeprisfallet var et faktum, så man på: Hvem er det som mister jobben? Det var svært mange unge som mistet jobben i oljenæringen. Flertallet av unge under 30 år i Rogaland som mistet jobben, hadde ikke engang fullført videregående skole. Det å sørge for at flere ungdommer nå får fullført videregående skole, får fagbrevet sitt i orden før de begynner å jobbe, er ekstremt viktig. For man vet at mister man jobben som ung og ikke har utdanning, er man sårbar. Mister man jobben godt voksen uten utdanning, er man enda mer sårbar.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Jeg er enig i at kostnadskutt ikke skal gå ut over helse, miljø og sikkerhet. Arbeidsgiveren har et ansvar for å sørge for at alt lov- og regelverk som knytter seg til HMS, blir fulgt. Det er selvfølgelig ikke opp til den enkelte ansatte å skulle sørge for dette alene. Nå la regjeringen fram en stortingsmelding om helse, miljø og sikkerhet på norsk sokkel i fjor, hvor vi varslet flere tiltak til hvordan man kunne gjøre dette bedre. Stortinget sluttet seg til den HMS-meldingen. Så er det viktig å understreke at det er næringen selv som har ansvaret for at sikkerheten er høy. Vi har høy sikkerhet på norsk sokkel. Jeg opplever også at næringen er opptatt av å sikre det i tiden som kommer. Jeg føler meg trygg på at nå som næringen trenger folk, vil de også være opptatt av å rekruttere folk med god kompetanse og sørge for at de som de rekrutterer, også tilegner seg god kompetanse, for å ivareta både innovasjonsbehovet og sikkerhetsbehovet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Gjennom oppgangskonjunkturen de to siste årene har sysselsettingen økt, og antall arbeidsledige er redusert over hele landet i nær sagt alle bransjer. Ledigheten har ikke vært lavere på ti år, og i denne situasjonen må vi innrette virkemidlene i arbeidsmarkedspolitikken mot å øke tilgangen av arbeidskraft. Det må også gjelde permitteringsregler. Vi har lang erfaring med å tilpasse permitteringsregelverket til situasjonen i arbeidsmarkedet, og i tråd med bedre økonomiske utsikter har vi derfor fra i år reversert utvidelsene i regelverket som vi gjennomførte i etterkant av oljeprisfallet i 2014. Når nå et økende antall bedrifter opplever rekrutteringsproblemer, er det uheldig om kompetent arbeidskraft går ledig over lang tid. Det svekker mobiliteten i arbeidsmarkedet, og ulike analyser og studier viser at bruken av permitteringer både samlet sett og i antall uker avtar når reglene strammes inn. Flere forblir sysselsatte. I den grad flere blir sagt opp, frigjør det arbeidskraft som kan gå til andre bransjer i vekst, og som også rapporterer om knapphet på arbeidskraft. Men regjeringen følger utviklingen i arbeidsmarkedet tett og vil også vurdere innrettingen av arbeidsmarkedspolitikken, bl.a. i lys av utsiktene i økonomien. Det vil vi også gjøre i forkant av revidert nasjonalbudsjett i vår.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Som jeg sa i mitt første svar, er permitteringsregelverket noe man har justert opp og ned i takt med konjunkturene. Sånn har det vært i alle tider, og det er det også naturlig at man gjør. Da regjeringen foreslo å utvide permitteringsregelverket etter oljeprisfallet, var det et omstridt tiltak. Det var et tiltak som regjeringen gjorde for å gi partene i lønnsoppgjøret en håndsrekning. I utgangspunktet var det LO og etter hvert også NHO som ønsket det, men det var ingen andre av arbeidslivets parter som mente at dette var riktig tiltak å gjøre. Men vi gjorde det som en håndsrekning i et krevende lønnsoppgjør. Nå går utviklingen i riktig retning, det er et godt arbeidsmarked. Det er også mye annet regjeringen har bidratt med for å hjelpe med det omstillingsbehovet som er. Vi har styrket BIO-midler, BIA-midler, næringsrettet forskning og innovasjon osv. Vi ser også at det er en betydelig omstilling nå langs hele kysten og også i flere av de selskapene som representanten viser til, som bl.a. har funnet sted gjennom de øvrige tiltakene som regjeringen har innført for å lette omstillingsbehovet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-03-13:
Nå har vi jo generelle virkemidler, vi har ikke bransjerettede virkemidler, sågar ned på enkeltbedrifter. Det ville være krevende å skulle ha et system hvor man skulle ha én ordning per bedrift, nær sagt. Det ville vært et krevende regelverk, og det ville sannsynligvis også være et lovstridig regelverk, altså et regelverk i strid med anskaffelsesregelverket, om man skulle være så finmasket som det representanten tar til orde for her. Men regjeringen har vært opptatt av å bidra til omstilling. Vi sa allerede da vi gikk inn i regjering, at vi er nødt til å få flere bein å stå på. Vi er altfor oljeavhengig i Norge i dag, og hvis det skulle skje noe med oljenæringen, vil vi få store utfordringer. Vi rakk knapt nok å si det før oljenæringen plutselig fikk et skudd for baugen, med de konsekvensene vi har sett. Det var bakgrunnen for at regjeringen nå også har storstilt satsing på bedriftsintern omstilling, på de ulike BIA-midlene og også på næringsrettet forskning og innovasjon, som har vært flerdoblet i vår periode, nettopp fordi vi er opptatt av å gi bedrifter og næringer stimulans til å omstille seg til nye tider.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
«Norsk olje- og gassindustri har vært en spydspiss for høy kompetanse og ordentlige arbeidsvilkår. Tillitsvalgte i sektoren melder nå om at innleie med kontrakter med lave stillingsprosenter brer om seg. Dette vil over tid undergrave både kompetansen i sektoren, HMS og hvor attraktiv næringen er for norske ungdommer. Ser statsråden sammenhengen mellom arbeidsvilkår og kompetanse i næringen, og vil statsråden gjøre noe for å stoppe utbredelsen av innleie med korte kontrakter og lave prosenter?»
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Statsråden peker på at det er viktig med forutsigbarhet for å tiltrekke seg nødvendig kompetanse i enhver næring. Det er umulig å være uenig i det. Men vi vet hvor viktig det er når ungdom skal velge seg et utdanningsløp, at man har nødvendig forutsigbarhet, og ikke minst forutsigbarhet for å kunne få seg en jobb, en jobb med ordnede forhold, fast arbeidstid og hel stilling. Når mye er overlatt til lovverket og mye er overlatt til avtaleverket, er det viktig at alle parter i arbeidslivet følger opp, og jeg skulle ønske at man da ga et klarere signal eller kunne si litt mer om den jobben som er på gang.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Vi vet alle at nedgangen i oljeprisen rammet mange veldig hardt. Jeg er veldig glad for at man har økende aktivitet, som gjør at mange av dem som sto uten jobb, kommer tilbake i arbeid. Men jeg har lyst til å si at når man fra olje- og gassnæringen nå må gjøre ting annerledes – billigere, mer effektivt, mer fornuftig – for å kutte kostnader, får man satse på teknologi. Det kan ikke være sånn at det er den enkelte ansattes ansettelsesforhold og stillingsprosent som skal være med på å ta ned kostnadene. Vi må passe på lov- og avtaleverket, og så får man kutte kostnader på andre områder.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
«I 2019 vedtok Stortinget å reversera perioden ein kan vera permittert, til 26 veker. Same kvelden som Stortinget debatterte dette, mottok eg brev frå direktørane ved Leirvik AS, Kværner Stord, Westcon Yards, Advantec GE, Wärtsilä og industriklynga Sunnhordland, som mellom anna seier: «Forutsigbart permitteringsregelverk, med videreføring av dagens ordning, er et av de viktigste rammevilkår industrien trenger for å beholde konkurranseevnen.» Vil statsråden lytta til industrimiljøet i Sunnhordland, før framlegginga av revidert nasjonalbudsjett?»
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Det er eit mål at leverandørindustrien jobbar med å skaffa seg fleire bein å stå på. Risikoen knytt til leveransar relatert til pris, kostnad og gjennomføringsevne er større på område der industrien ikkje har levert tidlegare. Ser statsråden samanhengen med moglegheitene til å falla tilbake på permitteringsregelverket som ei viktig støytpute for industrien for å kunna ha med seg dei tilsette sin kompetanse når ein skal inn på nye område, ei støytpute som reduserer risikoen og senkar terskelen i omstillingsarbeidet i den enkelte bedrift? Dersom bedrifta må ty til oppseiing, får me i alle fall inga omstilling.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Mange takk for svaret. Eg øygnar ei opning. Men statsråden har ei veldig sånn makroøkonomisk tilnærming til dette. Kan statsråden tenkja seg at det kan verta gjeve ein slags dispensasjon frå denne normalregelen, eller ei spesialordning for bedrifter som er i ein spesielt vanskeleg situasjon? Eg tenkjer differensiering ut frå bransje eller geografi, og eg tenkjer spesielt på Leirvik AS sin spesialkompetanse på store aluminiumskonstruksjonar, noko som verkeleg er miljøvenleg og har framtida føre seg. Bedrifta har 300 tilsette, og som direktøren seier i ein samtale med meg: Han kan jo ta med seg pc-en heim i kjellaren og leiga ut alle folka, spreia dei rundt omkring, men då får han ikkje utvikla bedrifta, slik at dei er kompetente og rusta for nye oppdrag.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
«Hvordan sørget statsråden for at norske leverandører ble vurdert i Forsvarets anskaffelse av droner til 152 mill. kroner, og hvorfor ble det ikke framforhandlet gjenkjøpsavtaler for norsk industri i kontrakten inngått med den amerikanske leverandøren?»
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Av det svaret kan man konkludere med at forsvarsministeren ikke har gjort spesielle tiltak for å sørge for at gjenkjøp skulle iverksettes. Gjenkjøp er en helt sentral del av forsvarsanskaffelser. Jevnt over sørger man for gjenkjøpsavtaler på alle anskaffelser man gjør, men her har det da, ifølge en underdirektør i Forsvarsmateriell, glippet. Det glapp for oss. Spørsmålet som da reiser seg, er på hvilke andre områder det foreligger denne typen feil – eller avvik, som statsråden valgte å kalle det. Jeg registrerer at man nå har oppdaget at her har man ikke hatt kontroll, og at det tydeligvis kan misforstås på et så sentralt element, men kan statsråden svare på om det er andre områder der denne typen gjenkjøpsavtaler har glippet, slik at man ikke har sikret seg at investeringer i militært materiell sikrer utvikling og kapasitet i norsk industri?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Jeg vil vende tilbake til det første svaret fra statsråden. Det er vanskelig å være uenig i at det å sørge for at norsk industri får oppdrag, og aller helst direkte oppdrag, bidrar til å bygge kapasitet, kompetanse og utvikle norsk teknologi, og dermed styrke markedsposisjonen og mulighetene for eksportinntekter. Jeg har jobbet med droner helt siden 2014, for da slapp Teknologirådet en rapport som het Droner i Arktis, og et av hovedfunnene i den rapporten er at man identifiserer en mulig ny industrigren i Norge. Det har også regjeringen etter hvert oppdaget. Man har en dronestrategi, og man har en nordområdestrategi som sier at Nord-Norge skal bli en av de mest innovative og nyskapende regionene. På toppen av det hele har man i langtidsplanen for Forsvaret sagt at Andøya skal vurderes som et nasjonalt dronesenter. Man velger allikevel ikke å ta kontakt med norsk droneindustri for å undersøke mulighetene for anskaffelser for å sikre behovet til Forsvaret. Hvorfor tok man ikke kontakt med norsk droneindustri?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til justisministeren: «Den svenske regjeringen la nylig fram et lovforslag om nye regler for datalagring hos teleoperatørene, hvor de pålegges å lagre IP-adresser i 10 måneder. Stortinget vedtok allerede i 2011 lagringsplikt i 6 måneder, men dette er av ulike grunner ikke iverksatt. Daværende justisminister framhevet i et svar til meg i Stortinget 11. januar 2017 at blant annet Kripos og politiet i Bergen, som jobber mot overgrep mot barn på nett, etterlyser lovbestemmelser om lagring av IP-adresser. Når planlegger regjeringen å utarbeide et lovforslag om nasjonale regler for lagring av IP-adresser m.m. hos teleoperatørene?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Jeg takker statsråden for et svar som viste at han ser hvor viktig dette er for å bekjempe kriminalitet. Jeg vil tilføye til det som er sagt om overgrep mot barn på nett – som ofte er tatt fram i forbindelse med behovet for å lagre IP-adresser – at dette også vil gjelde ulike typer organisert kriminalitet, terror, utpressing på nett og forskjellige nye kriminalitetsmetoder som oppstår i den digitale verden. Så dette er et veldig akutt spørsmål – med tanke på at politiet i Norge er ganske hjelpeløse når man ikke har lagring av IP-adresser for å etterforske en del av denne kriminaliteten, og har vært avhengig av å få bistand fra andre land, som Italia, i viktige overgrepssaker. Så jeg vil bare spørre statsråden om: Når Stortinget, og jeg tror også statsrådens parti var med på det, ba om denne utredningen i juni 2017 – det er to år siden – synes ikke statsråden det burde være på tide å begynne å konkludere i den utredningen?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-03-13:
Jeg takker for tilleggssvaret – som jeg oppfatter slik at vi er på det samme sporet. Det er et faktum at når det gjelder representantforslaget i 2017, fra Kristelig Folkeparti – Hareide, Ropstad, mfl. – er det bare ett parti som går imot at vi skal gå inn i dette, og det er et av regjeringspartiene: Venstre. Det er vel ikke et spørsmål det er så lett for statsråden å svare på, men jeg må jo regne med at en utredning ikke forutsetter at man i regjeringen har interne dragkamper i det uendelige om hvorvidt man skal fremme noe eller ikke, for det er åpenbart et stort flertall på Stortinget som ønsker seg en slik type lovgivning, når man får gode og riktige rammer for det. Så jeg vil bare oppfordre statsråden til å sette mest mulig fortgang i saken. Det er veldig mange saker på nett hvor dette redskapet trengs.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-03-13:
«Nekst AS er ei ny gründerbedrift i Sogn og Fjordane som har utvikla eit unikt miljøprosjekt for oppdrett av laks utan lus, i tråd med Meld. St. 16. Selskapet har tilgang til godkjent ny teknologi og 3 mrd. kroner for ei unik satsing, men manglar nok konsesjonar til å realisere prosjektet. Nekst AS er òg den einaste aktøren i Sogn og Fjordane som no har ein godkjent søknad om utviklingskonsesjonar. Korleis vil statsråden medverke til å sikre at Nekst AS får dei rammevilkåra som trengs for å realisere dette prosjektet?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-03-13:
Sogn og Fjordane ligg i raud sone, som etter trafikklyssystemet må få kontroll over luseproblematikken for å få vekst i ei næring som er svært viktig for sysselsetjing og verdiskaping, både i kystkommunane og i fylket totalt sett. Havnæringane er eitt av dei sterkaste fortrinna til Sogn og Fjordane, og ein samla stortingsbenk har stor entusiasme for dette prosjektet, som kan føre til svært mange arbeidsplassar, og der det er investeringsvilje på 3 mrd. kr – noko som ikkje er kvardagskost i fylket vårt. No har representantar for partiet til statsråden, Framstegspartiet, òg ordføraren i Os, vore ute og sagt at Framstegspartiet er svært for dette prosjektet. Representantar frå Venstre og Kristeleg Folkeparti var på NRK i går og sa det same. Arbeidarpartiet og Senterpartiet har stått saman på benken om dette. Er det då slik å forstå at det er Høgre som vil vere den restriktive parten i ei regjeringshandsaming av eit slikt spørsmål?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2019-03-13:
Eg takkar for svaret og har sjølvsagt forståing for det. Samstundes er det viktig for oss frå fylket å ta opp denne saka og få merksemd omkring ho. For dei som har fått fleire – ganske mange – utviklingskonsesjonar, er dei store selskapa. Det har me ikkje i Sogn og Fjordane. Me er i raud sone, og nettopp dette prosjektet, som kan medverke til å få bukt med luseproblematikken, kan vere nøkkelen til at òg Sogn og Fjordane kan få opp ei framtidig berekraftig næring, som då er stengd i dag. Så mi innstendige oppmoding, uansett kva minister som står her, er at regjeringa ser nøye på denne søknaden og òg ser han i eit samfunnsperspektiv. Både eg og statsråden kjem frå delar av landet der det ikkje er sjølvsagt å få den typen investeringar, og det er heller ikkje sjølvsagt å få ny teknologi inn. Så i staden for fleire spørsmål vil eg sende ei innstendig oppmoding frå eit samla fylke om at ein kjem denne søknaden i møte.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Nærings- og fiskeridepartementet mottok i januar klageinnstillingen fra Fiskeridirektoratet der Nekst AS får delvis avslag på sin søknad om utviklingstillatelser. Saken er til behandling i departementet, og det blir derfor vanskelig og ikke riktig å kommentere denne enkeltsaken konkret. Generelt kan det framheves at antall tillatelser som tildeles selskaper som søker om utviklingstillatelser, bygger på faglig vurdering av det faktiske behovet for tillatelser i det omsøkte prosjektet. Ordningen med utviklingstillatelser gir aktørene en risikoavlastning ved utvikling av prosjekter som innebærer betydelig innovasjon og betydelige investeringer. Dette er omfattende og komplekse saker, og man vurderer grundig alle klagesakene som kommer til behandling, slik også Fiskeridirektoratet gjør i første instans. Ut over dette vil det ikke være riktig å kommentere enkeltsaker som er til behandling før endelig avgjørelse foreligger.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Jeg er enig med representanten Navarsete i at havbruksnæringen er viktig for Sogn og Fjordane. Den er viktig for hele Norge – den er viktig for hele kysten. Jeg tror vi kan være enige om at hadde det ikke vært for havbruksnæringen, hadde kysten vår definitivt sett annerledes ut, spesielt der jeg kommer fra. Ordningen med utviklingskonsesjoner er nettopp for å kunne hente ut de mulighetene og de naturgitte forutsetningene vi som havnasjon har til å bruke havet til å produsere fantastisk mat. Jeg bare konstaterer at ordningen med utviklingskonsesjoner har truffet veldig godt. Det er stor interesse, det har vært mange søknader. Og så ber jeg om forståelse for at jeg ikke, på vegne av fiskeriministeren, konkret kan kommentere en sak som ligger til behandling, og som ikke er avgjort.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Oppfordringen er registert og notert. Så er det slik at ordningen med utviklingskonsesjoner følger av kriterier som gjør at de som søker, må kvalifisere seg, som jeg var inne på i mitt hovedsvar. Jeg kan ikke si noe mer ut over det jeg allerede har sagt. Engasjementet er registrert, og så ligger dette nå til behandling i departementet og vil få sin avgjørelse når man har gjort den jobben som man må gjøre.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Jeg kan bekrefte at jeg som statsråd absolutt har planer om å gjennomføre det som er regjeringens politikk. Mitt ansvarsområde er i så måte det som angår petroleum. Det er vakkert og bra formulert i Granavolden-plattformen. Hovedmålet i regjeringens petroleumspolitikk er å legge til rette for lønnsom produksjon av olje og gass i et langsiktig perspektiv. Regjeringen vil videreføre en stabil og langsiktig petroleumspolitikk. Letepolitikken skal bidra til nettopp det. Nye, lønnsomme funn som sikrer inntekter, verdiskaping og sysselsetting, er viktig for å opprettholde vårt velferdssamfunn. Etablert praksis for gjennomføring av konsesjonsrunder på norsk sokkel for å gi næringen tilgang til nye, attraktive letearealer er således en viktig bærebjelke i denne politikken. Når det gjelder spørsmålet om åpning av nye områder, er regjeringens politikk forankret i vår politiske plattform, Granavolden-plattformen. I tråd med plattformen vil regjeringen ikke foreslå at det skal åpnes for petroleumsvirksomhet eller konsekvensutredes i henhold til petroleumsloven i havområdene utenfor Vesterålen, Lofoten og Senja i perioden 2017–2021. Regjeringen vil heller ikke iverksette petroleumsvirksomhet ved Jan Mayen, iskanten, i Skagerrak eller på Mørefeltene i denne regjeringsperioden. Forut for Granavolden-plattformen var dette først forankret gjennom samarbeidsavtalen med Venstre og Kristelig Folkeparti og deretter gjennom Jeløya-erklæringen. Således har dette vært regjeringens posisjon i hele den perioden som representanten Haukeland Liadal spør om. At jeg og Fremskrittspartiet, det partiet jeg tilhører, har et annet primærstandpunkt, som vi har gått til valg på, er godt kjent. Men i en flertallsregjering må det inngås kompromisser, og når det gjelder denne saken, medførte kompromisset at Fremskrittspartiet ikke fikk gjennomslag.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Når vi snakker om dette aktuelle området, må jeg få lov til å minne representanten Haukeland Liadal om at Arbeiderpartiet satt åtte år i regjering forut for denne regjeringen, og jeg registrerte ikke at man fremmet forslag om konsekvensutredning av Nordland VI og Nordland VII. Det er ikke til å legge skjul på at havområdene utenfor Vesterålen, Lofoten og for så vidt også Senja er en del av norsk sokkels ressursgrunnlag, men norsk sokkel består – jeg holdt på å si – heldigvis av mer enn bare Lofoten og Vesterålen. Det å tildele attraktive letearealer er nettopp det som sikrer at vi har aktivitet på norsk sokkel, og at det er ringvirkninger. Det mener jeg beviselig at denne regjeringen har gjort. Det er gitt 411 utvinningstillatelser siden vi tiltrådte – 83 i januar, noe som var en rekordtildeling.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Det er ingen hemmelighet hva som har stått i de ulike regjeringsplattformene siden man tiltrådte i 2013. Det har vært klinkende klart at det ikke har vært regjeringens politikk å konsekvensutrede Nordland VI, Nordland VII og Troms II – akkurat slik det er formulert i den siste regjeringsplattformen. Jeg har gitt en forklaring på hvorfor det er slik. Det er ulike meninger om dette mellom de fire regjeringspartiene. Så har man kompromisset på dette, og kompromisset er uttrykt slik det er. Denne kampen har mitt parti, som også tidligere statsråd Solveig Horne – som representanten Haukeland Liadal viste til – tilhører, tapt. Jeg registrerer også at det ikke er bare i partier i regjeringen at man diskuterer konsekvensutredning av Nordland VI og VII.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Gjennom 50 år har vi utviklet en norsk olje- og gassindustri som har skapt enorme verdier for det norske samfunnet. Det har gitt oss store ringvirkninger, og det har gitt oss næringsutvikling, definitivt, i hele landet. Det viktigste for å opprettholde sysselsettingen i leverandørindustrien er å opprettholde aktivitetsnivået på sokkelen. Derfor består regjeringens politikk av tre hovedpilarer: stabile, forutsigbare rammevilkår, tildeling av attraktivt leteareal og aktiv innsats på forskning og utvikling. Oljenæringen er en global og syklisk næring. Vi vet også at det er et betydelig konkurransefortrinn i å ha et stort hjemmemarked, der alle deler er internasjonalt konkurransedyktig gjennom de oppturene og nedturene som er, og som har vært. Vi har i dag et langt større mangfold av operatører og eiere i lisensene enn hva vi hadde for 20 år siden, og antall feltoperatører er i denne perioden også nesten doblet. Dette er et resultat av en bevisst politikk og en vellykket petroleumspolitikk. Equinors sterke posisjon på norsk sokkel er et resultat av et bevisst ønske fra 1970-tallet om å bygge et sterkt norsk oljemiljø. Selskapet har opparbeidet seg en bred kompetanse og kunnskap om norsk kontinentalsokkel, og denne bruker vi aktivt til å skape langsiktige verdier på sokkelen. Selskapet, mener jeg, har derfor også stor egeninteresse av mangfold og konkurranse i alle deler av leverandørindustrien. Regjeringen har nylig utredet konkurransesituasjonen på norsk sokkel etter ønske fra Stortinget. Som rapportert i budsjettproposisjonen for 2019, konkluderte denne utredningen med at det ikke var behov for myndighetstiltak. En samlet energi- og miljøkomité sluttet seg til denne vurderingen rett før jul, og ingenting har endret seg siden da. Selskapene møter over tid ulike utfordringer gjennom opp- og nedgangstidene. De er selv ansvarlig og de beste til å tilpasse seg de rådende markedsforhold, og det tenker jeg er en klok arbeidsfordeling. I tillegg er et stort hjemmemarked for næringen på både kort og lang sikt den beste garantien for å opprettholde gode, lønnsomme arbeidsplasser også i framtiden.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Statsråden kjenner ikke til den konkrete saken som det blir referert til her. Jeg viser også til svaret som ble gitt på et tidligere spørsmål i salen i dag, fra arbeids- og sosialminister Anniken Hauglie. Det viktigste regjeringen kan gjøre, er å legge til rette for at det er aktivitet på norsk sokkel. Det har denne regjeringen gjort. Vi har hatt en arbeidsfordeling som har tjent dette landet godt, der selskapene tar de kommersielle beslutningene innenfor rammeverk og lovverk og staten tildeler areal. Det har vi gjort. Og den beste måten vi kan sikre at det er en konkurranse og aktivitet på norsk sokkel i framtiden på, er ved å gjøre det regjeringen har gjort, nemlig å tildele nye utvinningstillatelser.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2019-03-13:
Jeg har stor forståelse for den utfordringen den maritime næringen har hatt, og for så vidt også står i, etter en periode med et historisk oljeprisfall. Er det noe jeg føler meg trygg på, er det at det er konkurransekraft i norsk maritim næring, som gjør at den kommer til å være til stede både på norsk sokkel og på de andre soklene rundt omkring i verden. Det viktigste vi kan gjøre som myndighet og som regjering, er nettopp det vi gjør, å tildele areal for å lete i, der det kan bli funn, der det kan komme aktivitet. Og skal vi ha en maritim næring i Norge i framtiden, er det akkurat det som er et av de viktigste virkemidlene, at det er et behov for den maritime næringen.