Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2007-02-01:
Konkurransetilsynet har ei svært viktig oppgåve med å sikre nødvendig konkurranse på ei rekkje viktige område. Konkurransetilsynet sine vedtak er det beste grunnlaget for å sikre konkurransen. Derfor bør og skal politikarane, i dette tilfellet Regjeringa eller Kongen i statsråd, vere veldig forsiktige med å gjere om vedtak som Konkurransetilsynet har gjort, og som det vert klaga på. Anledning til å klage er likevel ein demokratisk rett som må vere der, men det er ein rett som må brukast med godt skjøn, og det skal vere eit unntak når Regjeringa grip inn. Slik har det også vore praktisert fram til regjeringsskiftet 2005. Også den førre regjeringa, der Venstre deltok, endra vedtak som Konkurransetilsynet hadde gjort. Men slik eg hugsar det, skjedde det berre ein gong på fire år, nemleg då Felleskjøpet Øst Vest fekk høve til på visse vilkår å kjøpe Norgesmøllene for å sikre ein konkurransedyktig norsk aktør i ein nordisk matmjølmarknad. Det er først og fremst det som er problemet i denne saka – bruk av skjøn, eller manglande bruk av skjøn og unntak frå regelen, som meir har vorte ein vane. Regjeringa har faktisk greidd å gjere om Konkurransetilsynet sine vedtak i kvar einaste sak som er klaga inn der etter regjeringsskiftet. Då vert det ikkje lenger eit unntak, men ein regel og ei kraftig svekking av autoriteten og dømmekrafta til Konkurransetilsynet. Felles for alle sakene er også at det er pressgrupper som står Regjeringa og regjeringspartia nær, som har klaga og fått omgjort vedtaka. Det er ikkje minst grunn til å peike på, slik fleire også har gjort her i dag, at når Regjeringa set til side vedtaka i Konkurransetilsynet knytte til Prior sitt oppkjøp av Norgården og deretter fusjonen med Gilde, står det neppe som førebiletleg bruk av godt skjøn i konkurransepolitikken. Venstre meiner det er mange gode grunnar til å sjå nærare på forslaga frå Konkurranselovutvalet, også når det gjeld oppretting av ei uavhengig konkurransenemnd, slik det kom forslag om her i dag. Ikkje minst er det avgjerande at regelverket og systematikken rundt klagehandsaminga på konkurranseområdet ikkje kan mistydast. Det er likevel Venstre si oppfatning at i utgangspunktet er det ikkje regelverket det er noko feil med, men ei regjering som brukar leiarskapen sin og praktiserer regelverket på ein dårleg måte. Vi har sett Regjeringa handle på ein måte som ikkje akkurat ber bod om ny kurs, nye tider og uavhengig konkurransepolitikk. Seansane i Fellesforbundet for vel 14 dagar sidan vitna om alt anna enn fri og uhilda konkurranse. Midt i ein hektisk statsrådskvardag hadde ikkje mindre enn tre av Regjeringa sine mest travle statsrådar anledning til å besøkje Fellesforbundet sitt representantskap, og derfrå gjekk dei heim igjen med kvar sin sjekk i lommeboka: 1,1 mill. kr til Arbeidarpartiet, 200 000 kr til SV og 100 000 kr til Senterpartiet. I grunngjevinga for å støtte regjeringspartia seier Fellesforbundet sin leiar, Kjell Bjørndalen, m.a. at skipinga av ei raud-grøn regjering og den politikken som har vore ført sidan valet, viser at det har skjedd ei utvikling der både SV og Senterpartiet no står nærare det Fellesforbundet står for. Og det ser vi, f.eks. for SVs del når det gjeld gasskraftsaka, der dei har svikta miljøet, og vi ser det i faglege spørsmål når det gjeld Senterpartiet. Og klarare er det vel ikkje mogleg å seie at politiske prinsipp og standpunkt er til sals. Det er trist for Senterpartiet og SV at dei no er ein del av den same samrøringa som Arbeidarpartiet har stått for i all si tid, men først og fremst er det trist fordi det må setjast spørsmålsteikn ved kva omsyn som veg tyngst t.d. for Regjeringa si klagehandsaming i konkurransesaker. Er det særinteresser, eller er det borgarar og forbrukarar? I sin ytste konsekvens kan dette kome til å handle om manglande demokrati og manglande openheit. Venstre er saman med Kristeleg Folkeparti i forslaget om å vurdere på nytt ei uavhengig gjennomgåing.