Martin Engeset (Høyre), 2004-03-11:
I denne innstillingen fra kontroll- og konstitusjonskomiteen, under avsnittet «Komiteens generelle merknader», ber flertallet i komiteen Riksrevisjonen vurdere om det kan være aktuelt å utvide Dokument nr. 1 med ytterligere informasjon. Jeg er glad for at spørsmålet stilles, og at det ikke er konkluderende i sin form. Flertallet sier bl.a. at dette f.eks. kunne være opplysninger som viser om bevilgede midler faktisk er brukt til de formål Stortinget har forutsatt. Jeg er av den oppfatning at dette spørsmålet allerede i dag er godt ivaretatt og gjenstand for grundig kontroll gjennom Riksrevisjonens arbeid, presentert både i Dokument nr. 1 og i Dokument nr. 3-serien. Det hadde derfor vært nyttig om komiteens leder, som var inne på dette i sin innledning, kunne presisere hvilke opplysninger som er ønskelige, på hvilken måte dette mangler i dagens kontroll, eller hvorvidt det er hull i Stortingets informasjonstilgang i dag. Flertallets ønske om en vurdering griper på mange måter rett inn i selve kjernen i forvaltningsrevisjonen og den definisjonen som vi har lagt til grunn, som er lagt til grunn i gjeldende praksis, og som i kveld kommer til å bli lagt til grunn når vi skal i gang med lovbehandlingen. Derfor føler jeg at dette på en måte kan bli litt uryddig hvis det skapes tvil om hva Stortinget faktisk legger i begrepet «forvaltningsrevisjon», og hvordan det skal defineres. Derfor hadde jeg satt pris på om komiteens leder kunne klargjøre dette for oss. Videre mener det samme flertallet at det kan være aktuelt å utvide Dokument nr. 1 med informasjon om hvorvidt det er samsvar mellom ressurser og pålagte oppgaver, og med en vurdering av realismen i budsjetteringen. Jeg forutsetter at komiteens leder ikke mener at Riksrevisjonen skal drive politisk revisjon. Det har tidligere vært lagt til grunn, både i Stortinget og av Riksrevisjonen selv, at Riksrevisjonen ikke under noen omstendighet skal det. Spørsmålet om samsvar mellom ressurser og pålagte oppgaver vil ofte kunne være svært omstridt og fremstå som et vanskelig revisjonskriterium. Jeg har nærmest til gode å oppleve at man på et virksomhetsområde eller i en konkret revidert virksomhet noen gang har gitt uttrykk for at ressursene er tilstrekkelige til å løse pålagte oppgaver. Med dette som utgangspunkt vil et slikt revisjonskriterium nærmest kunne invitere til en revisjon av ren politisk natur. Flertallets merknad kan derfor være egnet til å skape misforståelser om hvilke kontrollkriterier Stortinget legger til grunn for Riksrevisjonens arbeid. Jeg hadde satt pris på om komiteens leder også kunne gitt en utdyping og avklaring av merknadens intensjon, slik at dette ikke fremstår som uklart i fremtiden. I komiteens innstilling fremkommer det at det er uenighet i komiteen hva gjelder Riksrevisjonens desisjonsinnstilling vedrørende regnskapene for Forsvaret og for Forsvarsbygg for 2002. Mens komiteens medlemmer fra Høyre og Kristelig Folkeparti legger Riksrevisjonens desisjonsinnstilling til grunn om at saken «Kan passere», endrer flertallet dette til «Til observasjon». Det er ingen grunn til å dramatisere dette, heller ikke etter å ha hørt innleggene fra de foregående talere. Men jeg vil peke på at det fremstår som nokså spesielt når Riksrevisjonen for første gang på ti år, eller for første gang i løpet av den perioden de seks siste ansvarlige forsvarsministre har sittet, konkluderer med ingen – altså null – antegnelser «Til observasjon» innenfor Forsvaret. Basert på Riksrevisjonens egne vurderinger er det altså en klar fremgang på dette området. Nettopp da finner flertallet det nødvendig å fravike Riksrevisjonens konklusjon i skjerpende retning. Jeg finner dette underlig, og jeg har problemer med å se hvilke prinsipielle spørsmål en ønsker å se nærmere på.