Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Ot.prp. nr. 4 om arbeidsavklaringspenger, arbeidsevnevurderinger og aktivitetsplaner er et viktig skritt i bekjempelsen av fattigdom og et helt nødvendig skritt i retning av å virkeliggjøre arbeidslinja. Vi har startet og snart sluttført gjennomføringen av Nav-reformen: sammenslåing av trygdekontor, arbeidskontor og sosialkontor til én dør der det før var tre. Ingen flere brukere skal være kasteballer mellom systemene, og vi skal ha et nytt fokus. Der en før så etter feil, skal en nå se etter muligheter. Der en før fulgte et detaljert regelverk, skal en heretter i større grad utvise lokalt skjønn. De som kjenner brukeren og det lokale arbeidsmarkedet, skal selv ta flere beslutninger sammen med den enkelte bruker, på brukerens premisser, ikke regelverkets. Nav-reformen følges med argusøyne og har så langt blitt gjenstand for en del negativ oppmerksomhet. Noen har opplevd det motsatte av det som var intensjonen. Det er derfor satt inn tiltak for å holde produksjonen oppe i en periode med store interne omstillinger. Men Nav-reformen står ikke på egne ben. I tillegg til en betydelig administrativ omlegging kreves nye arbeidsverktøy og nye arbeidsmetoder. I St. meld. nr. 9 for 2006–2007 om arbeid, velferd og inkludering skisserte Regjeringen betydelige forenklinger i dagens stønadssystem og i tiltaksregelverket. Formålet var en forenkling til beste for brukerne, som skulle skje gjennom en avlastning av det administrative apparatet ved å gjøre saksbehandlingen enklere og åpne for individuelle planer på brukernes premisser. I dagens system har det fram til nå vært slik at hvis du har sykepenger, får du primært medisinske tiltak. Det samme gjelder for rehabiliteringspenger. Når det gjelder attføringspenger, får du tilgang til alle arbeidsmarkedstiltak. Med tidsbegrenset uførestønad har det altså ikke vært krav om aktive tiltak i det hele tatt. Når det gjelder dagpenger, får du arbeidsmarkedstiltak, litt avhengig av din status, og ved sosialhjelp får du i veldig stor grad tilfeldige tilbud om tiltak. Stortingsmeldingen skisserte fire hovedgrep for en bedre brukeroppfølging: forenklinger i stønadssystemet forbedring av tiltakspakkene tidsubestemt lønnstilskudd kvalifiseringsprogram for dem med små eller ingen rettigheter i folketrygden Hovedgrep 3 og 4 er på plass. Tidsubestemt lønnstilskudd er innført i hele landet etter en prøveordning i fem fylker. Antall plasser fordobles fra 2009, og ordningen er ment for dem som ellers ville havnet på uførepensjon. Kvalifiseringsprogrammet er innført der Nav-kontorene er kommet, og fases inn i takt med reformen. Nå er det altså stønadssystemets og tiltaksregelverkets tur. For halvannen uke siden var hovedgrep 2 på plass. Da vedtok Regjeringen ny forskrift med et nytt og bedre regelverk for arbeidsmarkedstiltakene, der ikke lenger stønadstype, men brukernes behov skal styre hvilke tiltak de får tilgang på. Alle typer tiltak blir tilgjengelig for alle typer arbeidssøkere. I dag får vi hovedgrep 1, forenklinger i stønadssystemet, på plass. Dermed er de største systemhindringene for at brukerne skal komme inn i eller tilbake til arbeid ryddet av veien. Det gjelder alle brukere, også flyktninger, som selvsagt har behov for særregler for å kunne stille likt med alle andre. Jeg blir like trist hver gang Fremskrittspartiet ikke lar en eneste sjanse gå fra seg til å hakke på flyktninger. Det synes jeg Fremskrittspartiet kunne holde seg for god til. Denne saken handler om et rettferdig system for alle som befinner seg innenfor Norges grenser. Helt til slutt har jeg lyst til å vri dette over på noe litt mer positivt. Jeg er ganske imponert over tempoet til Regjeringen når det gjelder disse store reformene som har kommet på løpende bånd i inneværende periode. Så nå venter vi bare på å bli like imponert av resultatene, og det er jeg sikker på at vi kommer til å bli. Det siste lille, knappe minuttet kunne jeg tenke meg å bruke til å svare på spørsmålet fra Per-Kristian Foss: Hva er skjedd med vurderingen av barnetillegget? Per-Kristian Foss ville gjerne ha svar fra noen rød-grønne politikere. Nå var ikke jeg her i forrige periode, men i valgkampen brukte vi argumentet som Per-Kristian Foss refererte til, for det det var verdt, og sa med fynd og klem at det var usosialt. Hva har skjedd med barnetillegget, spør Per-Kristian Foss. Det har ikke skjedd noe med barnetillegget, men det har skjedd noe med brukerne. Tidsbegrenset uførestønad ble en passiv ytelse uten rett til tiltak, egentlig et venteværelse for uførepensjon og i det hele tatt en underlig stønad som ikke brakte folk noe sted hen. Men nå er de innlemmet i et nytt, aktivt opplegg der de stiller med det samme utgangspunktet som alle andre når det gjelder arbeidsavklaringspenger.