trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-04:
Det er tydeleg at regjeringspartia har fått gode talepunkt før denne debatten, der ein skal seia at regjeringa viser handlekraft, der ein skal seia at det er umogleg å planleggja for ein pandemi vi ikkje veit kva tid kjem og korleis er, og så skal ein angripa Senterpartiet. Men det gjer ikkje denne debatten betre. Det er jo slik at det er eit alvorleg bakteppe. Vi har den mest omfattande krisa i landet sidan den andre verdskrigen, og da hadde eg forventa at det vart ein litt meir seriøs debatt enn det som iallfall har kome no på slutten. Representanten Ove Trellevik hadde eit greitt innlegg om rolla til kommunane – enormt viktig. Men eg er ueinig i at regjeringa har gjort nok, med tanke på dette med at i mai fekk kommunane berre eit krav om at dei måtte testa 5 pst. av befolkninga på ei veke. Dei fekk inga hjelp til korleis dette skulle gjennomførast, korleis smittesporing skulle skje. Det skjedde på gamlemåten, manuelt. Smittestoppappen kollapsa jo, og det gjorde at mange kommunar var heilt bakpå da faddervekene begynte på hausten. Det er det heller ikkje nokon som har snakka om. At kommunane skulle fått meir hjelp, og at ein må ta lærdom av det, kunne eg ønskt at nokon frå regjeringa faktisk hadde sagt, og ikkje berre koma med kva dei har gjort, når det kom langt uti pandemien. Så vil eg ta opp ein ting i debatten som eg heller ikkje likar, og det er når Framstegspartiet går langt i å leggja skylda på innvandrarar for at vi har fått ein pandemi. Eg tenkjer at det har vi vore borti på litt ulike område. Det var ungdomen som var syndebukkar i haust. Det har ikkje vore greitt å vera polske familiar eller koma frå Polen i Noreg, for arbeidsinnvandrarane vart òg syndebukkar. Og no skal det vera innvandrarar. Eg tenkjer at slik skal vi ikkje ha det i Noreg, for er det noko som gjer at vi alle kjem oss gjennom denne pandemien, er det at ingen skal vera syndebukkar. Vi skal ha full openheit, slik at alle tør å testa seg, for elles går dette i heilt feil retning. Når det gjeld beredskap og at det finst så mange forskjellige beredskapar, så vi kan faktisk ikkje diskutera dette i dag, er det òg berre tull, for kommisjonen var tydeleg på at regjeringa visste at ein pandemi var den mest sannsynlege nasjonale krisa. Dei seier: «Det er en alvorlig svikt at de likevel ikke var forberedt da covid-19-pandemien kom.» Det er det som er utgangspunktet for denne debatten. Så skal vi sjølvsagt sjå framover. Det er vi alle einige om, for pandemien er ikkje over, og det finst mange krevjande situasjonar igjen som vi må ta ansvar for.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-04:
Vi skal ikkje ha berøringsangst for nokon ting når det gjeld ein pandemi. Da skal alle grupper og alle folk få det same tilbodet, og vi skal ha like stor merksemd på dei. Det er forskjell på det og det å uttala seg sånn at ein kan vera med og bidra til at nokre grupper vert oppfatta som syndebukkar. Det er farleg i ein pandemi, og det må vi ta eit ansvar for at vi iallfall ikkje bidrar til. Framstegspartiet seier at dei har styrkt beredskapen i regjering – ja, men dei har iallfall ikkje styrkt helseberedskapen. Det tenkjer eg vi kan slå fast; at nokre sider av den har vi sett at det no har kome stor kritikk av. Da må vi læra av det, for det er ein ting som er sikkert, og det er at det ikkje er siste gongen vi står i ein situasjon med ein pandemi og ei helsekrise i dette landet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Siden helseministeren er i salen og også skal både holde innlegg og svare på replikker, tenker jeg at han er rett mann til å svare på helserelaterte spørsmål. Det jeg gjerne svarer på, er hvordan vi har trygget beredskapen i Norge siden 2013. Det at vi hvert eneste år har hatt det som en av våre øverst prioriterte oppgaver, gjør at vi er bedre rustet enn noen gang til å møte de hendelser vi vet vi kan møte, men også de hendelser vi ikke kan vite at kommer. Derfor er grunnberedskap så veldig viktig, det at vi nå har en grunnberedskap som vi også har øvet på. Vi har disse årene hatt mange store øvelser som har lært oss hvordan vi skal øve systemer, hvordan vi skal sørge for å opprettholde kritiske samfunnsfunksjoner, hvordan vi skal håndtere uventede kriser. Derfor er vel også koronakommisjonens rapport tydelig på at da hendelsen inntraff, snudde vi oss rundt og håndterte situasjonen.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Det er ingen som har bestridt at vi ikke har øvet på en stor og omfattende pandemi, en covid-19-pandemi, en pandemi med de tiltak som vi måtte gjennomføre. Det har ingen bestridt. Men det vi har vært tydelige på, er at det har vært gjort store, viktige øvelser. Vi hadde en stor IKT-øvelse i 2016, vi hadde Trident Javelin i 2017, vi hadde Trident Juncture i 2018, og vi hadde Digital 2020 – store øvelser som er tverrsektorielle, og det er hele poenget. Det er slik at selv om vi har øvet på andre temaer, er hele poenget å sette i verk øvelser som innebærer at hele statsapparatet må samarbeide, må samordne og må håndtere kritiske situasjoner. Jeg tror at noe av styrken nettopp har vært at da vi fikk en situasjon som verken vi eller noe annet land var forberedt på, da vi satte i verk tiltak som ingen av oss eller noe annet land var forberedt på, ja så hadde vi systemer som gjorde at vi var i stand til å trykke på den store røde knappen og håndtere konsekvensene av det.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg tror man skal være forsiktig med å telle antall ministre for å danne sammenligningsgrunnlag for hvor god beredskapen er. Det viste dessverre den rød-grønne regjeringen til fulle i 2013. Det er ikke antallet det kommer an på, det er jobben man gjør. Og jobben vi har gjort hvert eneste år siden 2013, er å styrke beredskapen. Vi har nå 3 500 flere ansatte i politiet enn vi hadde. Vi har utstyr til å gjennomføre øvelser. Vi har nye redningshelikoptre, og vi har omorganisert redningstjenesten. Vi har fått åpnet nasjonalt beredskapssenter. Vi har styrket PST, og vi har styrket NSM. Vi innfører nå 16 nye redningshelikoptre, vi har omorganisert tjenesten. Vi har satt i gang bygging av en ny brann- og redningsskole i Tjeldsund. Nødnett er bygget ut og tatt i bruk. Sivilforsvaret er styrket. Jeg kunne fortsatt og fortsatt og fortsatt. Det kan ikke være noen tvil om at vi hvert eneste år har styrket beredskapen kraftig i dette landet, nettopp på bakgrunn av de erfaringene vi gjorde i 2013.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Hvis representanten spør om vi fører statistikk over fødelandet til reisende, gjør vi ikke det. Men vi fører statistikk over det meste annet når det gjelder reisende nå, og det vi har sett, og det alle grafer viser, er at vi har hatt en mye høyere reiseaktivitet knyttet til påskeferie, juleferie og vinterferie. Derfor prøvde vi å forhindre det knyttet til påsken. Det er ingen tvil om at bosatte i Norge, enten de er født i Norge eller ikke, reiser veldig mye. Nordmenn reiser til ferieleiligheter i Spania; polskfødte reiser hjem til Polen. Derfor har vi nå jevnlig innført stadig strengere karantene- og testregler. Det er ikke noe mål i seg selv å forhindre reising, men det er et mål å sørge for at vi forhindrer spredning av sykdom. Jeg skjønte ikke helt koblingen til forrige onsdag. Det vi gjorde, var å innføre mye strengere karanteneregler knyttet til reisende fra India, Pakistan, Bangladesh og Nepal. Det var knyttet opp til situasjonen nå, ikke situasjonen i fjor, i høst, i de landene.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Hvis representanten inviterer til en debatt om vi skal ha ett sett med reiseregler for innvandrerbefolkningen og ett for andre deler av befolkningen, er det selvsagt ikke en aktuell problemstilling. Alle mennesker behandles likt, basert på om de er bosatt i Norge eller ikke. Det er grunnlaget for våre restriksjoner. Vi har skilt nødvendige fra unødvendige reiser rett og slett for å sile ut alle unødvendige reiser. Det har vært for mye reising, særlig knyttet til høytider. Det gjelder enten det er nordmenn eller innvandrerbefolkning, og det har vi måttet stramme inn. De tiltakene som virket i fjor vår, virket ikke i høst. Det gjorde at vi strammet kraftig til når det gjaldt både regler for karantenehotell, testing og etter hvert veldig strenge restriksjoner for hvem som må komme. Så har DSB og IMDi fått i oppdrag – nettopp fordi vi ser vi har problemer med å nå fram til deler av befolkningen – å utarbeide bedre rutiner som kan brukes i enhver krise, for hvordan vi skal nå alle deler av befolkningen på en bedre måte enn vi har greid nå.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg benytter muligheten til å gratulere representanten med dagen i dag. Det er flere bursdagsfeiringer i dag. Hvis representanten ikke har hørt at jeg gjentatte ganger – både da vi stod her forrige onsdag, og i dag – har sagt at vi skal lære, vi skal bli bedre, og vi kan alltid bli bedre, tror jeg man bare ikke har villet høre etter. Jeg begynte med å si det, og jeg avsluttet mitt innlegg med å si det. Det er deler av håndteringen som vi veldig fort og veldig tydelig sa at kunne ha vært bedre. Smittevernutstyr er et veldig godt eksempel på det. Når det gjelder samordning, har jeg nok et litt mer balansert syn på det enn det representanten spør om. Jeg mener at det foregikk veldig mye samordningsarbeid. Allerede noen få dager etter nedstengningen innhentet vi rapporter. Vi laget grunnlag for at regjeringen og koronautvalget i regjering nettopp kunne diskutere tverrsektorielt. Jeg mener også på det punket at veldig mye er blitt bedre, men det er ikke perfekt, og vi kan bli bedre.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg ble sitert som om jeg sa at det var en god idé. Det var vel ikke det jeg sa; jeg sa at det kan det være. Jeg er ikke avvisende til å tenke det, og jeg kan svare for den debatten jeg var i på et tidspunkt etter at jeg ble justis- og beredskapsminister, hvor dette ble løftet fram av Senterpartiet. Det jeg har sagt, er at vi akkurat nå må håndtere en pandemi, og de samme menneskene som håndterer pandemien, server også koronakommisjonen, og vi har koronakommisjonen, som gjør et stort arbeid. Vi har hatt ulike utvalg. De er satt ned for å diskutere ulike konsekvenser av pandemien. Vi fikk en rapport forrige fredag, vi har fått flere økonomiske vurderinger, og vi får altså nye rapporter knyttet til koronahåndtering. Disse jobber ikke i et vakuum. De må serves av noen, og de «noen» er de samme menneskene som altså håndterer krisen, og som driver samfunnshjulet i departementene og i samfunnet vårt så godt de kan i normalt tempo. Jeg har sagt at akkurat nå mener jeg tidspunktet for den debatten ikke er riktig, men at vi kan komme tilbake til det etter pandemien.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Det er målet i enhver krise å følge så normale rutiner som mulig når man utarbeider lover og forskrifter, og vi ser veldig godt at vi i begynnelsen – fordi vi hadde så dårlig tid, fordi vi skulle forhindre smitte, sykdom og død – ikke gjorde en god nok jobb. Og på mitt ansvarsområde var det koronaloven som ikke ble sendt på høring. Der tror jeg et samlet storting var enige om at dette var måten å gjøre det på. Den ble enstemmig vedtatt. Det er ikke sånn vi ønsker å ha det, og vi har bestrebet oss i tiden etterpå – det sier også koronakommisjonen – på å følge så normale prosedyrer som mulig knyttet til høring, ikke så lange høringer som vi pleier å ha under normale forhold, men at alt skal høres, og at vi alltid skal gjøre vurderinger knyttet til menneskerettigheter og Grunnloven. Det er helt selvsagt, og det er en god idé å se på systemer rundt dette knyttet til andre kriser som kan komme til å oppstå. De som ikke er folkeregistrert i Norge, får ikke komme til Norge akkurat nå. Jeg vet at det er vanskelig for mange. Det er en debatt vi har, og vi ser på det grunnlaget, men dette er for å ha et system som forhindrer importsmitte.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg er veldig glad for spørsmålet, for det har festet seg et inntrykk av at det er norsk industri som har brakt mutert smitte til landet, men sånn er det altså ikke. Det er slik at vi stengte ned for de aller fleste 12. mars i fjor. Så åpnet vi opp for landbruket, og det var kontakt mot Norsk Industri i begynnelsen av juni. Da var altså smitten på sitt laveste. Vi åpnet opp for norsk industri 1. juli, og vi åpnet opp for alle 15. juli. Det var altså noen veldig få uker i fjor mens smitten var på sitt laveste at vi åpnet opp for norsk industri, som nå har fått skylden for veldig mye. Bildet er mye mer sammensatt. Det er veldig mye knyttet til reisevirksomheten til folk som bor i Norge, og knyttet til høytider, ferie og fritid. Når det gjelder situasjonen nå knyttet til arbeidsgivere, har vi innført et system hvor man, hvis man ikke er på hotell, skal ha innkvartering som er forhåndsgodkjent av Arbeidstilsynet. Jeg mener at vi nå har rammet dette inn på en veldig god, veldig grundig måte. Men det er sånn nå at de færreste kommer inn, så akkurat nå er det ikke noe stort problem.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg er veldig forbauset over at Arbeiderpartiet, ved representanten Gahr Støre og nå Henriksen, er så veldig insisterende på å sammenligne Gjørv-kommisjonen og koronakommisjonen. Og hvis representanten ønsker en ærlig debatt, har jeg lyst til å sitere to punkter fra Gjørv-kommisjonen: Punkt én: «Angrepet på regjeringskvartalet 22/7 kunne ha vært forhindret gjennom effektiv iverksettelse av allerede vedtatte sikringstiltak.» – Allerede vedtatt. Punkt to: «Myndighetenes evne til å beskytte mennesker på Utøya sviktet.» Det å forhindre en pandemi, det å svikte syke mennesker, er altså ikke overskriften til koronakommisjonen. Jeg mener at de to hendelsene har det til felles at de er veldig, veldig alvorlige, men det er to helt forskjellige hendelser, de er håndtert helt forskjellig, og beredskapshåndteringen av dem er helt forskjellig. Forskjellene er altså større enn likhetene. Jeg mener at det er ting å lære av koronakommisjonens rapport, men jeg mener også at vi har fulgt opp Gjørv-kommisjonen. Det er meldt til Stortinget, det ble meldt i forrige samfunnssikkerhetsmelding, i 2016.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Med den nye våpenloven innføres forbud mot halvautomatiske rifler som opprinnelig er konstruert for helautomatisk funksjon eller for militæret eller politiet. Dette er skytevåpen som har svært stort skadepotensial, og som ikke bør være i omløp lenger enn det som er strengt nødvendig. Siden skytevåpen har lang levetid, ville et forbud som bare skulle gjelde for framtidige tillatelser, ha begrenset effekt. Forbudet gjelder derfor også for allerede ervervede våpen. I anmodningsvedtak nr. 529 den 8. mars 2018 ble regjeringen bedt om å vurdere hvordan eierne av slike våpen kan kompenseres. Regjeringen kom til at det ikke bør innføres en kompensasjonsordning. Jeg viser til at forbudet er en type inngrep som ikke utløser erstatningsplikt for staten. En kompensasjonsordning vil derfor kunne gi presedens for å etablere lignende ordninger ved andre forbud, noe som er uheldig. Det er også gitt overgangsregler som reduserer ulempen ved forbudet. Forbudet har vært kjent siden mars 2018 og vil først tre i kraft 1. juni 2024. Det er også verdt å merke seg at våpnene som omfattes av forbudet, har ulik verdi. En individuell vurdering av kompensasjon vil derfor være svært ressurskrevende å administrere for politiet. Jeg viser til at spørsmålet om kompensasjon også ble behandlet av Stortinget så sent som i desember 2020. Ved behandlingen av statsbudsjettet for 2021 opphevet Stortinget anmodningsvedtak nr. 529 fra 2018. Jeg mener at ingenting har endret seg siden stortingsflertallet vedtok det. Jeg kan, i likhet med justiskomiteens medlemmer fra Høyre, ha forståelse for at forbudet kan medføre en ulempe for noen av dem som eier slike våpen i dag. Siden forbudet mot halvautomatiske rifler ikke utløser erstatningsplikt, mener jeg at vi skal være varsomme med å innføre en kompensasjonsordning. Jeg tilrår derfor at representantforslaget ikke vedtas.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Med referanse til en debatt tidligere i dag om oppfølging av Gjørv-kommisjonen, er jeg veldig overrasket over at noen i dag argumenterer for at disse våpnene bør være i omløp og tillatt i Norge, men la nå det ligge. Det er slik at en regjering selvsagt må følge opp de vedtak Stortinget treffer, så dette handler om å vurdere hvordan en ordning skal være, gitt at ingen våpen er like. Det Senterpartiet legger opp til her, er en byråkratisk ordning som tar fra politiet ressurser som burde vært brukt på å bekjempe og forebygge kriminalitet. Man må gå gjennom dette, finne en ordning og også finne penger på budsjettet. Vi har litt tid, for ikrafttreden er i 2024.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
I min verden handler politikk om å prioritere og ikke minst om å prioritere det viktigste først – dette er ikke det viktigste først. Her gir man god anledning til dem som har anskaffet seg denne typen våpen lovlig, man har lenge varslet at de blir forbudt, og det er veldig gode grunner til det. Når Senterpartiet og antageligvis et flertall i denne salen likevel velger å stemme for dette forslaget, og representanten sier det sikkert finnes ubyråkratiske og enkle måter å gjøre dette på, og kanskje til og med billigere måter å gjøre det på, tar jeg gjerne imot forslag til det. Vårt arbeid er selvfølgelig å følge opp Stortingets vedtak. Hvordan dette skal gjøres, har jeg ikke noen formening om.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg er veldig, veldig glad for at et stort flertall i denne sal ikke er enig med Senterpartiet i dette spørsmålet. Denne typen våpen er veldig skadelige, og kommer de i hendene på uvedkommende, gjør de stor skade. Det vet vi alt om. Så kan man velge å se bort fra det og de rådene man har fått i den anledning – det har ikke stortingsflertallet gjort. Jeg er helt sikker på at Jeger- og Fiskerforbundet kan gi gode råd. Jeg er litt mer usikker på hvor billige de rådene blir, men vi må jo innhente råd fra dem som mener noe om det, når det skal lages en ordning. Som sagt har vi litt tid, gitt at Stortinget har besluttet at det ikke skal iverksettes før 2024.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Interpellanten hørte ikke at jeg kunne redegjøre for alle svakhetene ved reformen. Da har nok interpellanten gått glipp av det helt grunnleggende i denne saken, nemlig at jeg er for reformen. Jeg mener at reformen er veldig bra, og at reformen har gitt veldig gode resultater. Jeg kjenner meg overhodet ikke igjen i det politiet som beskrives. Jeg håper i og for seg koronaen også av den grunn snart er over, slik at også Senterpartiet kan reise rundt og få møte politidistriktene, møte fellesenhetene som de er imot, folk som jobber med etterretning, analyse og etterforskning i nettpatruljer, folk som jobber med å ta overgripere mot barn på nett, og som sier at de avdekker saker i dag som de aldri ville gjort for ett, to eller tre år siden, og fortelle dem at de skal ha et helt annet politi. Jeg håper man også forteller hvem som skal overta oppgavene til Politidirektoratet, hvem som skal gi politiet ordre, hvem som skal ha oppfølging av politidistriktene, hvordan de skulle håndtert grensepatruljering og korona nå hvis de ikke nettopp kunne gjøre det gjennom Politidirektoratet, et direktorat som ble anbefalt styrket av Gjørv-kommisjonen. Jeg kommer tilbake til det, for Senterpartiet var aktiv i en debatt tidligere i dag, men i flere tilfeller viser det seg at de er imot deler av oppfølgingen for å lage en kultur som kan ta ansvar, en kultur som gjør at vi har fått sterkere operasjonssentraler f.eks., som når ut til hele politidistriktet. Jeg redegjorde også for hvordan de geografiske enhetene er blitt styrket – de har fått 76 pst. av økningen i fjor – og hvordan jeg mener totalt sett at reformen er helt riktig for å både forebygge og avdekke kriminalitet slik vi ser den i dag, og ikke minst slik vi ser den i tiden som kommer. Svaret er altså ikke å skru klokka tilbake. Svaret er ikke en total omorganisering av politiet. Svaret er å jobbe videre med å styrke alle deler av politiet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Bare for å gjøre det helt klart, tar jo jeg selvfølgelig både spørsmål og interpellasjoner fra Stortinget med godt humør, og jeg har merket meg at Senterpartiet er veldig interessert i å diskutere politireformen, som de også var veldig imot. Men så tror jeg nok Senterpartiet må ta inn over seg at når det bare er Senterpartiet som er interessert i å diskutere dette i Stortinget, er det ikke fordi ingen andre interesserer seg for politiet og politireform. Det er rett og slett fordi vi andre hadde en grunnleggende og god og bred debatt knyttet til stortingsmeldingen i slutten av februar. Da blir det veldig rart å gjenta den samme debatten i form av en interpellasjon i dag. Men la nå det ligge. Senterpartiet er opptatt av kritikk. Jeg har mottatt kritikk for manglende bemanning lokalt, kritikk for fellesenhetene, kritikk for politidistriktene – kritikk i alle ledd. Da skulle jeg gjerne se politikk: Hva er det politiske svaret til Senterpartiet på dette? Vi er for reformen, vi har nå gjort en historisk styrking av nettopp GDE-ene, vi har nettopp gjort det Stortinget har bedt oss om, med en historisk satsing på 400 årsverk, vi har gjort en styrking med 3 600 flere ansatte i politiet, med nye biler, nye båter, med et nasjonalt beredskapssenter, med en kraftig styrking av beredskapstroppen, med en kraftig satsing på nye politihelikoptre – vi har altså gjort en kraftig styrking i alle ledd. Jeg innestår for den styrkingen, og den skal fortsette. Men Senterpartiets svar er kritikk. Og da lurer jeg på: Hvordan ser det politiet ut som Senterpartiet ønsker seg? Det greier ikke jeg å se når man er uenig i alle deler av reformen. Og så framhever man at det er noen bekymrede røster. Gjelsvik sa vel at det var en massiv bekymring. Vel, jeg har vært i absolutt alle politidistrikter, jeg har ikke møtt en eneste – ikke en tillitsvalgt, ikke en patrulje, ikke en politimellomleder, ikke en leder – som er imot politireformen, og som mener vi skal skru klokka tilbake. Alle er for, og så vil noen si at den har noen svakheter. Vi fikk sågar kake av Politiets Fellesforbund til jul. Det tror jeg ikke mange regjeringer har opplevd å få. Så som sagt: Vi innestår for reformen, vi mener den er riktig, men ser framover. Og jeg ser altså ikke hva alternativet skulle være.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
La meg innledningsvis gjøre det helt klart at jeg tar Riksrevisjonens funn på stort alvor. Som vist til i politimeldingen skal IKT-kriminalitet bekjempes gjennom bl.a. relevant etterretning, forebygging, metode- og regelverksutvikling og etterforskning. Politireformen har gitt sterkere fagmiljøer. Politimesteren i Finnmark, Ellen Katrine Hætta, sier det slik: «I hele kjeden fra politipatruljen til de spesialiserte fagmiljøene bygger vi opp kompetanse, kvalitet og en profesjonalitet i polititjeneste som vi ikke hadde i Finnmark før politireformen.» I tillegg til politireformen har det skjedd mye på området de to siste årene, altså i tidsrommet etter Riksrevisjonens undersøkelse. Justis- og beredskapsdepartementet og Politidirektoratet er i gang med å følge opp Riksrevisjonens forslag til forbedringer. I år har Politidirektoratet tildelt Kripos 40 mill. kr for å styrke politiets nasjonale cyberkrimsenter, NC3, som ble etablert i 2019. Det har også skjedd en betydelig utvikling av politiets forebyggende arbeid. Nettpatruljer og tilstedeværelse i sosiale medier legger grunnlaget for en god dialog med barn og unge. Alle politidistrikter har fått på plass egne forebyggende enheter. Den 9. april i år fremmet regjeringen en proposisjon om endring av ekomloven med forslag om pliktig lagring av IP-adresser i tolv måneder. Tolv måneders lagringstid er nødvendig for at politiet og påtalemyndigheten skal kunne bruke opplysningene på en tilstrekkelig effektiv måte. Lovforslaget er et viktig og riktig steg i retning mot et tryggere samfunn for barn og unge og alle andre som ferdes på nettet. Nasjonal strategi for digital sikkerhet ble lansert i 2019. I strategien er bekjempelse av IKT-kriminalitet et av fem prioriterte områder. Justis- og beredskapsdepartementet er også i sluttfasen med en egen strategi mot nettovergrep, som vil legges fram i løpet av våren. I Riksrevisjonens rapport påpekes det at manglende kompetanse hindrer avdekking og oppklaring av IKT-kriminalitet. Kripos og NC3 utvikles som nasjonalt kunnskaps- og kompetansesenter i norsk politi innen forebygging, avdekking og bekjempelse av trusler og kriminalitet i det digitale rom, bl.a. bekjempelse av internettrelaterte seksuelle overgrep. Ulike kompetansemiljøer forventes å bidra positivt framover. Spisskompetansen på Kripos støtter politidistriktenes arbeid, og det er etablert egne enheter med kompetanse innen digitalt politiarbeid i alle politidistrikt. Politiet er i ferd med å sluttføre en kompetanse- og kunnskapsstrategi med planlagt ferdigstillelse før sommeren i år. Digitalt politiarbeid og bekjempelse av IKT-kriminalitet er et av de foreslåtte prioriterte områdene. Komiteen peker på manglende samordning av digitale beslag. Det er politiet i gang med å følge opp. Jeg registrerer også at komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet antyder at mer overordnet og strategisk styring av Politidirektoratet er riktig vei å gå. Det er jeg enig i. Det er krevende fordi mer handlefrihet, mer tillit også betyr mindre rapportering og mindre detaljering. Det er krevende for både regjering og storting.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
IKT-kriminalitet er ikke et ensartet begrep. Som representanten vet, favner det alt fra svindel på nett til nettovergrep mot barn. Jeg mener at vi har prioritert denne typen kriminalitet, og at det har skjedd veldig mye de siste to årene, og det har jeg redegjort for. Samtlige politidistrikt har nå fått enheter for digitalt politiarbeid. Vi har fått nettpatruljer i samtlige distrikt, og vi har de siste årene i veldig mange distrikt sett at det har vært avdekket store overgrepssaker mot barn. Flere hundre ofre er avdekket. Det er veldig bra. Det betyr at vi fortsatt har en jobb å gjøre, men jeg mener at dette arbeidet har vært kraftig prioritert. Så har vi sagt at det aller viktigste selvfølgelig er drap, voldtekt og overgrep mot barn. Og når det gjelder det, bruker vi altså 30 pst. av ressursene på 3 pst. av sakene.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Ja, det var dette jeg var inne på i slutten av mitt innlegg, for jeg tror vi alle er for handlefrihet, vi er alle for handlingsrom og mindre prioritering. Men når det kommer til stykket, er det vanskelig. Jeg har jo stått her i denne sal og til og med svart på alt fra adresser på kontorlokalene til politiet i Oslo til hvordan man koder ulike forbrytelser. Så det å greie å gi handlefrihet, det å greie å ikke detaljere, blir en krevende jobb, men vi jobber nå med å gå igjennom områdegjennomgangen. Vi gjør det sammen med de tillitsvalgte, og jeg er sikker på at vi skal få på plass bedre systemer. Men det krever veldig mye av en sektor som er av stor politisk interesse, og som avstedkommer mange ulike debatter. Men vi jobber nå med å få på plass systemer som i større grad tar inn over seg de funn som denne områdegjennomgangen gjorde.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Jeg tror ikke helt jeg følger spørsmålet. Representanten virker å mene at det er oppbyggingen av fellesenheter som forklarer kritikken fra Riksrevisjonen. Den forutsetningen er jeg overhodet ikke enig i. Det at vi får på plass nettpatruljer, analyseenheter, laboratorier og etterretning er veldig, veldig viktig. Det er ikke sånn at hvis vi bare hadde bygd opp de geografiske enhetene mer og gjort fellesenhetene mindre, ville vi gjort en bedre jobb – tvert imot. For å sitere politimesteren i Sør-Vest: Det er ikke en patrulje i Sauda som avdekker et pågående overgrep mot en baby. Det er det faktum at vi har nye metoder og nye fellesenheter som gjør at vi greier det – i tillegg til mye mer samarbeid mellom politidistriktene. Men når det er sagt, prøver jeg å si at vi har tatt på alvor kritikken, og det har skjedd veldig mye de to siste årene. Det skal skje veldig mye mer, men da må man ikke prioritere gjenåpning av lensmannskontorer. Da må man faktisk prioritere metode og kvalitet på den jobben som skal gjøres.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Med all respekt er det ikke farten på innlegget som er problemet, det er nok at vi er helt uenige i grunnlaget for spørsmålet. Det blir en spekulasjon, selvfølgelig: Hvis man hadde latt være å gjennomføre politireformen, ville politiet da vært rustet til å møte den kriminaliteten vi ser i dag på nett? Jeg tror svaret på det er nei – det vil si jeg er helt sikker på at svaret er nei. Men det er en ren spekulasjon, og det er ikke det som er interessant. Det interessante er: Hvilket politi har vi bygd opp for å møte kriminalitet som vi ser utvikle seg i stadig større tempo? Jeg mener vi er på rett vei. Jeg mener vi fortsatt har en jobb å gjøre. Derfor har jeg også vært tydelig på at vi tar denne kritikken på alvor.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Ja, min anbefaling til alle som opplever seg utsatt for kriminalitet, eller mulig kriminalitet, er å anmelde det. Selvsagt gjør jeg det. Jeg mener også at det er veldig viktig at politiet tar på alvor det som er den nye formen for hverdagskriminalitet, for det er egentlig det representanten her beskriver – det er ikke så mye sykkeltyveri og innbrudd hjemme, men det er svindel på nett, det at man lokkes til å oppgi koder og lokkes til å oppgi personalia, som gjør at noen kan misbruke navn og konto. Det er veldig viktig at politiet også tar denne typen kriminalitet på alvor, slik at det følges opp. Så vil jeg nok erkjenne at gitt at vi også i politiet skal prioritere, og gitt at vi alle også må ta et ansvar for ikke å trykke på den knappen, for å gjøre oss kjent med hvordan vi kan beskytte oss –på samme måte som at mange nå har alarm hjemme for å beskytte seg – er dette en vanskelig balansegang. Men ja, anmeld, og ja, politiet skal ta det på alvor. Dette er det viktig at folk føler trygghet for, at også denne typen kriminalitet blir tatt på alvor.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-04:
Nei, det vil jeg jo ikke, fordi det jeg i dag har brukt tid på å fortelle, er hva som har skjedd. Denne undersøkelsen går altså tilbake til 2018, og vi kan godt diskutere situasjonen da, men jeg tror det er mer relevant og viktigere at jeg redegjør for hva som har skjedd etter 2018: det at vi har fått Nasjonalt cybersikkerhetssenter i NSM, det at vi har fått Nasjonalt cyberkrimsenter i Kripos, det at vi har fått felles cyberkoordineringssenter knyttet til Kripos, E-tjenesten og NSM, det at vi har fått enheter for digitalt politiarbeid i samtlige politidistrikt, det at vi har fått nettpatruljer i samtlige distrikt. Det har altså skjedd veldig mye, og det bygger nettopp på at vi har gjennomført en reform som gjør oss i stand til å sette inn ressursene der vi bør gjøre det. Så hører jeg at noen mener at dette ville gått enda bedre uten politireformen. Det er jeg helt uenig i. Men det har altså skjedd veldig mye, og så må det hele tiden skje nye investeringer, ny kompetansebygging, fordi denne typen kriminalitet blir stadig mer sofistikert.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
I 2013 etterlyste Erna Solberg en statsminister som har styring med beredskapen. I 2017 sa Erna Solberg at Høyre var det eneste partiet som tok beredskap på alvor. Det som skjer nå etter koronakommisjonens alvorlige rapport, er at Høyre må stå ansvarlig for de løftene man ga til velgerne. Koronakommisjonen avdekker at regjeringa ikke hadde sørget for å oppdatere beredskapsplanen mot pandemi siden 2014. Landet manglet intensivkapasitet og utstyr. Samtidig har regjeringspartiene stemt ned forslag om en ny nasjonal plan for smittevern og pandemi, stemt mot forslag om å få en tydeligere ansvarsfordeling mellom FHI og Helsedirektoratet og mot forslag om en totalberedskapskommisjon. Mener statsråden i dag etter kommisjonens alvorlige konklusjoner at det var rett å ikke oppdatere pandemiplanen, og at det var riktig å stemme mot en totalberedskapskommisjon og forslag om ny smittevernplan for pandemi?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
Nå påpeker koronakommisjonen at det ikke har vært gjennomført nasjonale sivile øvelser eller nasjonale helseøvelser hvor krisehåndtering av pandemi har vært et hovedtema. Justisministeren er den øverst ansvarlige for beredskapen, også koordinerende departement under pandemien. Da Erna Solberg sa at vi hadde en plan for pandemi, men ikke denne, var det oppsiktsvekkende. Fagdirektoratene har i flere år hatt pandemi som en av de mest sannsynlige hendelsene med store konsekvenser. DSBs scenario viste at en pandemi kunne gi langt flere smittede og flere sykehusinnleggelser enn det vi heldigvis har hatt med covid-19, men det var ikke den pandemien regjeringa hadde en plan for. Betyr det at regjeringa ikke hadde forberedt Norge på en pandemi som var så alvorlig som det faktisk ble advart mot?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
Jeg takker for svaret, selv om det ikke var det jeg spurte om. Jeg vil gå videre til et annet mulig læringspunkt, som koronakommisjonen for så vidt ikke peker på, og det er at dagens statsminister i 2013 sa at man trenger en statsminister som har styring i sakene om beredskap. Jeg har et spørsmål til oppfølging av det. Jeg er enig i daværende opposisjonsleder Erna Solbergs ord. Men det viktigste kjennetegnet på statsminister Erna Solbergs lederskap av Justisdepartementet, med ansvar for beredskapen, er ikke stabilitet og helhetsansvar, men utskiftinger og uklarhet – åtte justisministre, et såkalt sikkerhetselement som kom og gikk, innføring og deretter utfasing av egen beredskapsminister og folkehelseminister. Hva har regjeringa lært om helhetsansvar og gjennomføringskraft av disse åtte justisministrene og ulike beredskaps- og folkehelseministre? Vil statsråden anbefale en eventuell ny regjering å styre på samme måte som Erna Solbergs regjering har gjort?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
Det er flere likheter mellom konklusjonene fra koronakommisjonen og Gjørv-kommisjonen, selv om representanter fra Høyre tidligere har sagt at alle punktene fra Gjørv er blitt fulgt opp. Ståle Ulriksen, som er forsker ved Forsvarets høgskole, sa til NRK: «Jeg synes det er ganske mange likheter, spesielt dette med manglende forberedelser i forhold til noe som er varslet». Øyunn Syrstad Høydal, som er evalueringsforsker ved OsloMet, sa til NRK: «22. juli-kommisjonen trakk frem både utfordringer knyttet til planverk og manglende kriseøvelser(…) (…) Koronakommisjonen trekker fram manglende helhetsansvar, som et ekko av Gjørv-kommisjonen, og konkluderer med at et beredskapssystem basert på sektorprinsippet svikter når ingen tar ansvar for helheten. En ærlig debatt krever at man erkjenner feil for å lære. Vil justisministeren nå erkjenne at det er punkter fra Gjørv-kommisjonen som ikke er utbedret av den sittende regjeringen?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
Vi trenger en ærlig debatt om beredskap i Norge. Da må regjeringa og Høyre også erkjenne feil som er gjort. Høyre gikk til valg på beredskap to ganger. Enkelte Høyre-representanter sa også at Erna Solbergs personlige egenskaper skulle utgjøre en forskjell. Likevel har vi de siste åtte årene eksempler på at oppfølgingen ikke har vært god nok. Koronakommisjonen påpeker mangler i beredskapen forut for en pandemi. Kommisjonen avdekket at regjeringa ikke hadde sørget for å oppdatere beredskapsplanen for pandemi siden 2014. Landet manglet intensivkapasitet og utstyr selv om regjeringa visste at det kunne bli et problem. Statsministeren tok heller ikke initiativ til at aktørene ble samordnet i starten, ifølge kommisjonen. Tidligere har regjeringa fått kritikk gjentatte ganger fra Riksrevisjonen for manglende objektsikring. Vi så sviktende sikkerhetskultur i Bergen Engines-saka. Og Arbeiderpartiet mener at det er en manglende satsing på beredskapen nær folk, altså den lokale beredskapen i kommunene. Åtte år etter Gjørv-kommisjonens konklusjoner er det fortsatt punkter som ikke er utbedret. Koronakommisjonen peker på mangler i samordning og samvirke, øvelser, planverk og helhetsansvar. God beredskap krever også at man erkjenner feil, for å lære. Jeg har dessverre inntrykk av at regjeringa er mer opptatt av å være indignert enn å vise vilje til ydmykhet. Representanten Sylvi Listhaug sa tidligere i sitt innlegg at det var på sin plass med litt mer ydmyk holdning. Regjeringa fortjener kritisk søkelys, men det fortjener også partiet Erna Solberg ga beredskapsansvaret. Fremskrittspartiet hadde ansvar for beredskap i sju år, fra oktober 2013 til januar 2020. I den perioden hadde Fremskrittspartiet ti statsråder med ansvar for beredskap – sju justisministre, to samfunnssikkerhets- og beredskapsministre og en folkehelseminister. Det er ikke bare tegn på Erna Solbergs styring av Justisdepartementet, men også en dom over Fremskrittspartiets arbeid. Likevel nevnte altså representanten Listhaug ikke tida før 12. mars 2020 med et eneste ord. Hun nevnte heller ikke sitt eget ansvar. Det ansvaret kan ikke Listhaug snakke seg bort fra. Koronakommisjonens kritikk av alvorlig svikt før pandemien rammer i høyeste grad også Fremskrittspartiet i tillegg til Erna Solberg.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
Fram til de to siste innleggene fra representanten Amundsen har det jo virket som at Fremskrittspartiet har glemt at de satt i regjering i syv år med ti statsråder med ansvaret for beredskapen, bl.a. syv justisministre og to folkehelseministre, og den av folkehelseministrene som satt lengst, var nettopp representanten Sylvi Listhaug. Per-Willy Amundsen er den første representanten fra Fremskrittspartiet som jeg i forbindelse med pandemien har hørt snakke om noe som skjedde før 20. mars 2020, altså den perioden Fremskrittspartiet selv var med og hadde ansvar for å forberede beredskap. Fremskrittspartiet satt altså i regjering fram til januar 2020, en måned før de første registrerte tilfellene av korona kom til landet. Så til det som både representanten Amundsen og for så vidt også justisministeren tidligere sa: Når jeg, bl.a., har trukket linjene tilbake til Gjørv-kommisjonen, er det for å lære. Når både Amundsen og justisministeren tidligere i dag svarer på utfordringen om å trekke linjene tilbake til hva den forrige regjeringen gjorde åtte, ni eller ti år tilbake i tid uten å erkjenne egne feil, synes jeg det er merkelig. Det er helt riktig at 22. juli 2011 og den koronaepidemien vi har opplevd nå, ikke kan sammenlignes, i hvert fall ikke direkte. Grunnen til at jeg stusser over at det trekkes så klart fram fra justisministeren, er for det første at justisministeren selv til NRK sammenlignet Gjørv-kommisjonen og koronakommisjonens rapporter til NRK – hva konklusjonene var den gangen og nå, og hva det sa om regjeringens arbeid. For det andre: Grunnen til at det er viktig å trekke linjene tilbake, er at Gjørv-kommisjonen påpekte at det var noen punkter, noen utfordringer, eller læringspunkter, om man vil, som ikke fungerte, og som er overordnet, som handler om samordning, ledelse, helhetsansvar, øvelse, planverk – som gjelder flere kriser enn kun terror, flere kriser enn kun pandemi. Den brutale kritikken fra Gjørv-kommisjonen er det ingen som bortforklarer, og jeg gjør absolutt ingen forsøk på det heller. Det ble gjort feil før 22. juli. Men jeg mener at regjeringen og Fremskrittspartiet selv må ta selvkritikk på det som koronakommisjonen påpeker av likhetspunkter mellom Gjørv-kommisjonen og koronakommisjonen – på planverk, øvelser og samordning og helhetsansvar. Dette er det ikke bare jeg som sier. Det store forskningsprosjektet NEXUS påpekte bl.a. at samordningsproblemene ikke var løst, og at satsingen på beredskap i første rekke hadde kommet i toppen. Det er forskere fra både Forsvarets høgskole og OsloMet som har påpekt likhetene i kritikken fra de to kommisjonene. Da er poenget at hvis man skal ta lærdom av læringspunktene fra de to kommisjonene, må man både ta selvkritikk og ikke underslå alvorligheten i det som har kommet fra de to kommisjonene.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-04:
Jeg var mildt overrasket over at kulturministeren ikke brukte opp hele taletiden sin, men jeg er takknemlig. Under behandlingen av ny våpenlov i Stortinget, Innst. 146 L for 2017–2018, ble det flertall for følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen vurdere hvordan våpeneiere som rammes av forbudet mot enkelte typer halvautomatiske rifler, kan kompenseres.» Da vi behandlet dette forslaget i forbindelse med ny våpenlov, påpekte komiteen at jegere som rammes av forbudet, og som må avhende lovlig ervervet våpen, i praksis uten muligheter til å få solgt disse våpnene, har forventet at det vil komme en kompensasjonsordning. Regjeringa viser i saken til at de har vurdert det og konkludert med at man ikke vil innføre en slik ordning. Jeg overlater til regjeringspartiene selv å redegjøre for det. La meg bare understreke at Arbeiderpartiet mener forbudet Stortinget vedtok i forbindelse med behandlingen av ny våpenlov, var riktig. Tematikken rundt forbudet mot halvautomatiske våpen med stort skadepotensial har vært aktuell i mange år, og det er tunge samfunnsmessige hensyn som ligger bak forbudet Stortinget vedtok. Arbeiderpartiet mener også det var fornuftig av regjeringa å legge forslaget om en overgangsperiode på ett år i skuffen, og at den for kort tid siden sørget for at overgangsperioden ble beholdt slik den var tenkt, til tre år. Likevel mener Arbeiderpartiet at det er noe stivt og unødvendig å si nei til en kompensasjon for dem som rammes av forbudet. Selv om våpenet med rette forbys i ny våpenlov, ble det kjøpt da det var lovlig. Dette er for det meste er snakk om jegere som har hatt lovlig våpen til jakt, og som vil ha store vansker med å få solgt våpenet. Jeg må også si at det framstår som noe umusikalsk å skulle mene at jegere bør selge våpen som vi har vedtatt et forbud mot i vårt eget land, til utlandet. Slik andre partier peker på, har også vi fått innspill om at det i realiteten kun er snakk om destruksjon av våpenet som eneste alternativ – et våpen man i sin tid, helt i tråd med loven, har brukt mye penger på å kjøpe. Arbeiderpartiet støtter derfor forslaget om at det utarbeides et forslag til en kompensasjonsordning, og at regjeringa kommer tilbake til Stortinget med det.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-05-04:
Onsdag i forrige uke under spørretimen stod vi på disse plassene. Samtidig som vi gjorde det, la Utenriksdepartementet ut nye reiseråd og strengere karanteneregler til utsatte land som det viser seg at nordmenn reiser mye til. Det kom altså godt over et år ut i pandemien. Jeg har stor forståelse for at dette har vært vanskelig å håndtere, og at man ikke kan treffe med alle tiltakene med en gang, men vi har hatt et stort problem gjennom hele pandemien med at innvandrerbefolkningen er grovt overrepresentert. Det er blitt forklart med faktorer som har vist seg å være feil, men det kan vise seg at høy reisevirksomhet til en del innvandrergruppers hjemland kanskje kan være en forklaring på dette. Da lurer jeg på: Hva har justisministeren gjort for å kartlegge hvor mye av den overrepresentasjonen blant innvandrere som skyldes reisevirksomhet til innvandreres hjemland?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-05-04:
Poenget mitt er at man kanskje burde ha sett på et tidligere tidspunkt at denne reisevirksomheten jeg omtalte, kan ha vært en stor årsak til høy smitte blant deler av innvandrerbefolkningen i Norge. Det er dessverre sånn at innvandrerbefolkningen har blitt rammet meget hardt, og det går utover samfunnet på flere områder. Verst er det for innvandrerbefolkningen, som i mye større grad blir alvorlig syke. Dette må vi ta på alvor, og da er kunnskap svært viktig. I dagens Aftenpost er det en representant fra det somaliske miljøet som sier at informasjon må komme fra noen som somaliere stoler på. Det blir gjentatt en rekke ganger av flere. Jeg synes det er rart at vi har fått et samfunn hvor deler av befolkningen ikke stoler på myndighetene og trenger informasjon på egne kanaler og egne språk. Spørsmålet er om beredskapsministeren ser at samfunnet blir mer sårbart hvis en større del av befolkningen ikke følger råd og anbefalinger under en krise, og kommer regjeringen til å følge opp beredskapsproblemet som det medfører?
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2021-05-04:
Jeg vil først begynne med å si at regjeringen har gjort veldig mye bra underveis i denne pandemien. Jobben vår er riktignok å peke på hva som kan gjøres bedre, og bli bedre forberedt til neste gang, men det har vært en imponerende innsats fra regjeringen, og det står det respekt av. Det er i en krise vi får se hva som egentlig bor i et samfunn, og i det norske samfunnet bor det mye bra. Det er høy tillit, og det er mye dugnadsånd i befolkningen. Men det er en ting jeg har prøvd å ta opp en rekke ganger, og som har vist seg å være viktig å ta opp. Overrepresentasjonen av smitte blant innvandrerbefolkningen kan i perioder sies å ha ført pandemien i Norge. Det har vært et stort problem som det – spesielt i starten – har vært en stor berøringsangst for å ta tak i. Kommisjonen svarer i liten grad på hva som kunne og burde vært gjort annerledes på dette feltet, annet enn bedre og mer målrettet informasjon. Jeg synes det er vanskelig å se for seg at en så stor del av befolkningen ikke har fått med seg at vi står midt i en pandemi, og ikke får med seg grunnleggende informasjon, uansett hvilke kanaler man følger. Det viser seg etter hvert at det kan være langt flere og helt andre årsaker som er grunnen til denne overrepresentasjonen, enn det som har blitt pekt på. Regelverket for innreise og karantene har i lang tid vært rettet mot at man har skilt på nødvendige og unødvendige reiser, på tross av at viruset ikke skiller på nødvendige og unødvendige reiser. Det er et paradoks at det i lang tid har vært lovlig å reise i en begravelse med flere hundre deltagere i Pakistan, et arrangement som ville vært ulovlig i Norge. Det blir ansett som en nødvendig reise, og man slipper karantene. Men hvis man reiser med bil til hytta si i Sverige uten å møte et menneske, må man i karantene. Da er regelverket ikke rettet mot der risikoen er størst. Her mener jeg regjeringen må gjøre en innsats for å kartlegge hva som gikk galt, og hva som bør gjøres bedre i framtiden. Vi har hatt representanter fra regjeringen som på et tidlig tidspunkt når vi tok opp dette, sa at vi ikke måtte peke på innvandrere, og at innvandrere kom til å bli redde for å teste seg hvis Fremskrittspartiet snakket om smitte blant innvandrere. Vel, etter det har mange flere snakket om det samme, og aldri før har så mange innvandrere testet seg. Det er positivt. Men vi må starte å stille de samme kravene og de samme forventningene til hele befolkningen. Da tror jeg vi vil lykkes bedre.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-04:
Vi har hatt problemer med demokratiet i denne saken. For eksempel sier punkt 7 i utvalgets rapport at regjeringen ikke forsikret seg om at de følger Grunnloven og menneskerettighetene, og regjeringen ville ikke sende karantenehotellsaken til Stortinget, noe som også var et stort problem. Men jeg har et annet spørsmål, og det gjelder en sak om at det nå er vanskeligere å komme inn til Norge. Et eksempel var en kvinne som reiste til Polen til sin mors gravferd. Nav og skatteetaten sier at hun bor i Norge – og hun ble avvist fra Norge. Er justisministeren helt sikker på at alle disse reglene følger menneskerettighetene og Grunnloven?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-04:
En annen sak: Vi har hatt problemer med smitte fra andre land, f.eks. ved at vi åpnet opp for at private selskaper kunne hente folk fra andre land for å arbeide i Norge. Det har økt smitten. Vi i SV har vært litt bekymret over denne åpningen i 2020, at det var lite kontroll med karantenene. Er justisministeren helt sikker på at vi nå kontrollerer alle karantenestedene, ikke bare hoteller på Gardermoen, men også at private selskaper har gode karanteneregler?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-04:
Gratulerer med dagen! Vi må snakke om smittevernloven. I punkt nr. 11 sier kommisjonen at vi må revidere smittevernloven. SV fremmet et forslag om fullmakter i smittevernloven og fikk flertall for et punkt, og det var at vi skal ha en helhetlig revisjon av smittevernloven. Men regjeringspartiene stemte imot. Derfor må jeg spørre helseministeren: Er helseministeren enig i forslaget fra SV, og er helseministeren enig med kommisjonen i at vi må se igjennom og revidere smittevernloven?