trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-11-22:
Eg har to spørsmål til statsråden. Det første er: Er statsråden fornøgd med nynorskandelen i barne- og ungdomsprogramma i NRK? Det andre spørsmålet gjeld lisens og studentar. Alle som har studielån og tv, skal betale lisens, uavhengig av alder og kvar dei bur. Det er ei presisering i forskriftene til NRK-lisensen, der det står: «Mottakere som tilhører en familie og som er plassert i fritidshus, hytte, campingvogn, fritidsbåt eller på annen måte utenfor boligen dekkes av samme avgift forutsatt at det ikke etableres et fast bosted på disse stedene. » Men dei som har studielån, blir ikkje rekna som forsørgde av andre, og skal betale ei eiga avgift sjølv om dei bur heime. Så her skal både studentar som bur heime, og eventuelt 17–18-åringar som er ute og studerer, betale lisens. Er statsråden einig i det?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
La meg først si at utbyggingen av det digitale bakkenettet nettopp sikrer en digital merverdi. Det gjør at hele Norge får tilgang til opp imot seks gratiskanaler, og også får muligheten til å kjøpe ulike betalingskanaler. Hvis Fremskrittspartiet hadde fått gjennomslag for sitt forslag, nemlig at det digitale bakkenettet ikke skulle bygges ut, hadde dette vært en langt vanskeligere situasjon. Hvis vi som nå sitter i regjering, i sin tid hadde fått gjennomslag for vårt forslag om at det offentlige skulle bygge ut det digitale bakkenettet, ville vi hatt en langt bedre styring på dette. Det fikk vi ikke flertall for, og det ble en privat løsning. En anbyder kom på banen, det var NTV. De gikk inn i forhandlinger, la fram sitt forslag og fikk en kontrakt. Denne kontrakten tolkes så av Medietilsynet når det blir tvistespørsmål eller uklarheter, og de har gjort sin konklusjon. Det kan ikke være sånn at vi som politikere skal gå inn i den typen kontrakter og legge inn nye føringer i ettertid. Det har vi rett og slett ikke anledning til. Det må vi bare forholde oss til.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Nei, jeg ser ikke markedsføring av spill som en naturlig del av allmennkringkasteroppdraget. Jeg ser det kanskje som en del av NRKs underholdningsprogramportefølje. Men også den er underlagt Redaktørplakaten, og jeg synes det er oppsiktsvekkende at noen stortingsrepresentanter – riktignok ikke fra Høyre, men fra andre opposisjonspartier – mener at kulturministeren skal gripe inn i NRK-redaktørens valg av hvilke underholdningsprogrammer han ønsker å sende. Det tror jeg kanskje gjør behovet for å lovfeste Redaktørplakaten enda sterkere. Så mener jeg at dersom Stortinget har klare oppfatninger om hvilke spill vi skal tilby og ikke, eller hvordan spillpolitikken skal innrettes – om vi skal markedsføre spillene mindre, osv. – kan vi jo gjøre det som regulator av spillpolitikken og som eier av Norsk Tipping og ikke inn mot dem som Norsk Tipping velger å bruke som samarbeidspartnere i markedsføringen. Jeg håper at opposisjonen avklarer om de ønsker at Lotto også skal fjernes fra NRK, for vi har ingen vitenskapelig basis for å si at Keno er farligere enn Lotto. Konklusjonen på det opposisjonen skriver, må være at Lotto skal bort fra lørdagskvelden. Det skal bli interessant å høre reaksjonene på det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Jeg kan ikke tallfeste andelen nynorsk i de ulike programkategoriene i NRK, men jeg er enig i den prinsipielle tilnærmingen fra Molvær Grimstad – at nynorskandelen må være spredt på ulike kategorier – men ikke nødvendigvis nøyaktig på prosenten. Man kan ikke oppfylle nynorskandelen kun i én programkategori, det må være en bredde over det. Dette mener jeg er et spørsmål som hører hjemme nettopp i allmennkringkastingsplakat-diskusjonen. Der får vi – i hvert fall hvis Regjeringens forslag går igjennom – faktisk en innstramming, klarere og tydeligere krav til NRK på kulturområdet, og her kommer også språkandelen inn. Når det gjelder lisensen og ulike husstandsmedlemmer – det er mange problemstillinger rundt det: folk som bor borte, folk som er pendlere, osv. – mener vi at det forslaget opposisjonen kommer med, vil føre til vanskeligere gjennomføring av lisensinnkrevingen. Men vi må hele tiden være åpne for å diskutere justeringer for at lisensen skal oppfattes som rettferdig, for det tror jeg er grunnlaget for at vi kan kreve den inn.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Når det gjelder nye spill, er det ikke akkurat noe rush. Det forrige nye spillet som kom fra Norsk Tipping, var – så vidt jeg husker – Joker. Det kom i 2000. Nå kom altså Keno i 2007. Ett spill hvert sjuende år tror jeg nesten vi må leve med hvis vi ønsker at Norsk Tipping skal kunne fornye produktene sine, og hvis vi ønsker at Norsk Tipping skal være det selskapet som skal tilby norske spill. Så må Norsk Tipping selvsagt markedsføre dette på en ansvarlig måte. Det har det vært bred enighet om. Den måten å markedsføre produktene på ble praktisert også under forrige regjering, Jeg mener det får være opp til Norsk Tipping å finne samarbeidspartnere når det gjelder det. Hvis man ønsker å begrense NRKs aktivitet på dette området, er selvsagt allmennkringkastingsplakaten en mulighet. Jeg kan ikke skjønne at man skal forskjellsbehandle Keno og Lotto, for det er ingenting som tyder på at Keno er noe som helst mer avhengighetsskapende enn Lotto. Men så må man stå for det, da, og si at dette skal bort fra tv-skjermen. Jeg er for at publikum kan velge enkeltkanaler, og vi ønsker å utrede det nærmere, men den konsesjonen som er gitt til NTV/RiksTV, gir ikke grunnlag for å kreve at hver eneste kanal skal kunne kjøpes individuelt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Ja, det er egentlig den tankegangen som Thommessen nå framfører, som er begrunnelsen for at vi ønsker å legge fram en NRK-plakat. For vi opplever at vi behandler så mange saker som har konsekvenser for NRK, i ulike sammenhenger – i kringkastingsmelding, i mediemelding, i budsjettsammenheng, i Dokument nr. 8-forslag, i spørretime, i skriftlige spørsmål osv. – at summen enten blir uhåndterbar for NRK, eller den blir uoversiktlig for NRK. Både for vår egen del som politikere i forhold til å ha armlengdes avstand til det som er redaksjonelt innhold og redaktørens ansvar, og også for å se helheten i de kravene vi setter, er dette – tror jeg – en fornuftig måte å gjøre det på. Vi har tenkt at det var bedre å ta hovedtrekkene i kringkastingspolitikken først og avklare NRKs rolle i hele mediebildet og deretter gå på kravene til NRK. Men det er klart at mange av de spørsmålene vi behandler her, i neste omgang også vil få konsekvenser for NRK-plakaten. Så jeg gleder meg til behandlingen av NRK-plakaten, for jeg tror det blir en nyttig øvelse for oss både fordi NRK er så viktig, og også fordi det rydder litt opp i vår tilnærming til NRK som institusjon.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Bare en kommentar til Thommessen først og fremst, som tok opp en del temaer som riktignok kanskje ikke er så omfattende drøftet i meldingen, bl.a. spørsmålet om vertikal integrasjon, hvor vi reiser problemstillingen, beskriver at dette kan være en utfordring, og sier at vi må komme tilbake til en nærmere utredning av om det trengs strengere regler. Jeg konstaterer at det har vært en diskusjon om dette i Stortinget også i andre sammenhenger, og jeg er glad for at Thommessen signaliserer at også Høyre kan være med på å se på behovet for en lovgivning utover konkurranseloven i denne sektoren. Det er noe annet å drive avis, tv, radio enn å drive skosalg og pølsebu. Det handler om demokratiet, det handler om ytringsfrihet, det handler om infrastrukturen for den offentlige samtalen, og at vi sikrer at det mangfoldet som vi trenger, finnes der. Det kan hende at det går utover de økonomiske sidene, som konkurranseloven først og fremst regulerer. Så er det andre spørsmål som Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre tar opp i sin merknad, om tilsynsmyndighetene, plattformnøytrale virkemidler og finansiering. Vel, dette blir ikke den siste kringkastingsmeldingen en regjering kommer til å legge fram. Dette feltet er i konstant endring, teknologien forandrer spillereglene nesten hver eneste dag. Derfor kommer vi til å måtte komme tilbake flere ganger med å spørre: Hvordan er våre virkemidler innrettet slik at vi når de samme målene om demokrati, mangfold, tilgjengelighet, programmer for alle seergrupper osv. i en tid hvor teknologi og markedet ser annerledes ut? Så tar Ulf Erik Knudsen opp spørsmålet om det digitale bakkenettet. Han minner meg litt om Dagbladet, som jo er kjent for å være mot prester, men for kvinnelige prester. Knudsen er mot det digitale bakkenettet, men han er for at man på det digitale bakkenettet skal velge enkeltkanaler individuelt. Så er Knudsen bekymret for at det er monopol. Ja, jeg er av den oppfatning at når det først er én aktør og monopol, bør det offentlige egentlig drive det. Det er en veldig fornuftig tilnærming – det er veldig vanskelig å få et fungerende marked hvis det er bare én aktør. Derfor mente jo vi i sin tid at det offentlige burde bygge ut det digitale bakkenettet, slik som i Sverige. Da hadde man hatt bedre muligheter til å regulere kanaltilbudet. Nå har man valgt en annen løsning. Det var forhandlinger da man gav konsesjon, og da gjorde RiksTV det klart at de ikke så økonomiske muligheter for, og at det ikke lå inne i deres tilbud, å gi tilbud om å kjøpe enkeltkanaler individuelt. Vi skal jobbe videre for at forbrukerne skal kunne bli løst fra disse pakkene, ikke bare på det digitale bakkenettet, men på alle plattformer. Det må være et mål vi har felles, men vi kan altså ikke bryte konsesjonsavtaler og kontrakter som er inngått, heller ikke gå bakveien som eier av NRK, som da igjen eier 1/3 av RiksTV osv. Vi må være ordentlige i forhold til slike ting.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Regjeringen legger selvsagt til grunn at det vi gjør, er innenfor Grunnlovens rammer, også § 106. Ingen regjering, tror jeg, legger til grunn at det man gjør, og måten man handler på, bryter med Grunnloven. Så fins det selvsagt prøvingsmuligheter for om det vi gjør, både i stortingssalen og i regjering, er i tråd med Grunnloven. Den grunnlovsprøvingen er det i så fall Høyesterett som gjør, og Ine Marie Eriksen Søreide har etter mitt syn levert en god søknad som kandidat for å prosedere den saken som sin første høyesterettssak. Dette må altså andre ta stilling til, vi legger selvsagt til grunn at dette er innenfor Grunnloven § 106. Så mener jeg det er oppsiktsvekkende at man sier at fordi alle andre regulerer opp sin tomtefesteavgift til taket og havner i både rettsprosesser og annet fordi man presser grensen på tomtereguleringer så hardt man kan, så må også vi som stat gjøre det. Nei. Vi kan ha vår fornuftige tilnærming til hvordan vi håndterer statens tomtefestepolitikk, og hvordan vi forvalter våre eiendommer. Det er ikke sånn at argumentet «alle andre gjør det» bestandig er den beste begrunnelse for at man selv skal gjøre det som man faktisk mener er både urettferdig og uriktig. Jeg synes heller ikke at interpellanten svarte særlig klart på om hun var enig eller uenig med regjeringen Bondevik og lovavdelingen i Justisdepartementet – og hvis hun lurer på hvem som styrte Justisdepartementet, så kan hun jo snakke med folk som er nær henne – som sa soleklart at det anses som sikkert at staten er eier av Opp-lysningsvesenets fond. Jeg kan ikke forstå at opposisjonen skal angripe Regjeringen for å si nøyaktig den samme setningen som de selv sa i St.meld. nr. 41 for 2004-2005, at «det må anses som sikkert at staten er eier av fondet». Klarere kan det ikke sies. Jeg synes kanskje vi sier det litt svakere i proposisjonen. Vi sier bare at staten er eier av fondet. Vi burde kanskje sagt at det er sikkert at staten er eier av fondet. Kanskje opposisjonen da hadde vært fornøyd, for da hadde vi brukt ordrett den samme formuleringen som dem. Og så en annen korreksjon til slutt: OVF er ikke en mottaker. Vi sier at Kirkens økonomi skal sikres gjennom de tiltakene vi gjør. OVF er jo en avleverer av økonomi til ulike kirkelige formål. Blant annet får Kirkerådet penger derfra. Det er disse overføringene vi vil sikre blir opprettholdt i en framtidig situasjon. Uansett hva som skjer med fondet, skal disse kirkelige formålene komme like godt eller bedre ut, og det er det aller viktigste for dem som driver folkekirken vår.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Jeg er glad for at i hvert fall én ting synes å være avklart gjennom denne interpellasjonen, og det er eiendomsforholdet. I interpellasjonen står det i første setning: «Eiendomsretten til Opplysningsvesenets fond(OVF) er uavklart.» (OVF) Men interpellanten nevnte ikke dette med ett ord i sin oppsummering, og hennes partikollega Inge Lønning var ikke en gang i nærheten av å besvare spørsmålet. Det hadde stått til stryk hvis det hadde vært en eksamensoppgave til juridikum, fordi eiendomsforholdene overhodet ikke ble nevnt. Jeg viste til hva den forrige regjeringen sa. Tidligere justisminister Dørum sa at man av og til uttalte seg rett og slett som faginstans. Men det er klart at når en regjering legger fram en stortingsmelding og siterer lovavdelingen, må denne regjeringen gjøre det klart om den har en annen oppfatning. Det gjorde altså ikke Bondevik-regjeringen. Eiendomsforholdet til OVF er avklart. Det er staten som eier det. Men når komiteen skriver merknader om at dette blir et politisk spørsmål, så gjelder det ved et skille mellom stat og kirke. Grunnen til at dette overhodet ikke ble noe stort tema på Kirkemøtet, var at på Kirkemøtet godtok man at slik er det. Eiendomsforholdet nå er klart, men hvis det blir et skille, er det et politisk spørsmål. Jeg skjønner at opposisjonen er skuffet over at dette ikke skapte mer støy, men der hadde man andre ting å bruke debatten på enn på et politisk spill om noe som faktisk er helt klart. Med statskirke er det samme eiendomsforhold, ved et skille blir det et politisk spørsmål. Vanskeligere er det ikke, og vanskeligere er heller ikke den setningen i budsjettproposisjonen. Jeg må bare si at når enkelte fra opposisjonen her gjør seg høy og mørk om Kirkens økonomi, må jeg minne om situasjonen i 2003, da man altså måtte lage en krisepakke for å hindre at kirker ble stengt, slik at de kunne bli holdt varme om vinteren, fordi kommuneøkonomien var så dramatisk dårlig. Nå er kommuneøkonomien kraftig styrket, og det bedrer også Kirkens økonomi. Så til det med tomtefeste: Hvis det er en interpellasjon om tomtefesteinstruksen dette er, er det altså fornyingsministeren som har utformet den instruksen. Folk i stortingssalen burde vite at da må man stille interpellasjonen om det. Denne interpellasjonen dreier seg om forvaltning av Opplysningsvesenets fond, og det er det jeg besvarer. Men jeg må bare, når opposisjonen sier at hvis man får rimelige forhold når man skal feste tomt og betale, hvis man slipper rettssaker, og hvis man har en ordentlig forvaltning, da kan disse folkene bare selge eiendommen, si at folk bor der, det er livet deres, og det er økonomien deres. Når man er bekymret over arveavgift og skatt på hytter, men nærmest avfeier det å gi 8 000 mennesker rimelige og ordentlige forhold ved tomtefeste med at det er en gavepakke, der er å vinne i Lotto, de kan selge huset sitt og flytte, da har man skjønt utrolig lite av hva dette gjelder. Og det skuffer meg dypt.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-11-22:
Det er sjelden jeg opplever en så defensiv statsråd som det vi nettopp har vært vitne til i denne salen. For det første mener jeg dette er et høyst relevant spørsmål å stille, både i forhold til eiendomsforholdet for Opplysningsvesenets fond og ikke minst i forhold til den nye tomtefesteinstruksen som skal tre i kraft neste år. Jeg mener derfor at det ikke er unødvendig å ta opp i interpellasjons form at disse forholdene er noe som skaper betydelig uro både i Kirken og andre steder. Jeg syns det er litt merkverdig hvordan statsråden prøver å vri seg unna det jeg brukte veldig mye tid på i mitt innlegg, nemlig forholdet mellom tomtefesteinstruksen og Grunnloven § 106. Så vidt jeg hørte, var ikke statsråden inne på forholdet til Grunnloven i det hele tatt. Det syns jeg er ganske påfallende, for det er liten tvil om at forholdet til Grunnloven § 106 er et kjernespørsmål i forhold til hvordan den nye tomtefesteinstruksen kan komme til å tre i kraft, og det er også et kjernespørsmål i forhold til gyldigheten av de vedtak som nå fattes. Statsråden var inne på at man burde ha en betydelig større bekymring for at enkelte som har festetomter der det står hus og hytter, har fått oppregulert sin festeavgift betydelig. Det er godt mulig at statsråden har rett i det, men det er ikke det denne saken dreier seg om. Denne saken dreier seg om det enkle spørsmålet: Hvorfor skal det være sånn at de som fester tomter som Opplysningsvesenets fond eier, skal stilles i en langt gunstigere situasjon enn andre tomtefestere? Hvis Regjeringa utelukkende var bekymret for økonomien til dem som fester tomter, kunne de jo rett og slett bare legge til grunn akkurat de samme reglene for Opplysningsvesenets fonds tomter som de har for alle andre tomter som folk fester. Det er ingen grunn til at formuesmassen gjennom Opplysningsvesenets fond plutselig skal gjennomgå en betydelig svekkelse som følge av at det skal gjelde helt andre regler for fondets festetomter enn for alle andre festetomter. Til slutt vil jeg knytte en kommentar til statsrådens påpekning, som det også står om i høringsbrevet, at det er forutsetning for en lovendring at Kirkens økonomi ikke skal svekkes. Vel, for det første er det sånn – og det er jo statsråden meget vel klar over – at det ikke er noe rettslig bindende i å forskuttere at det kan komme til å komme penger i framtidige budsjetter. Det vet statsråden godt. Det er avhengig av vedtak i Stortinget. For det andre er det sånn at en slik forutsetning da egentlig ikke retter seg mot samme mottaker, fordi Den norske kirke og Opplysningsvesenets fond er to forskjellige ting. Så kan man diskutere eierforholdet, men de to mottakerne er ulike, og dermed mener jeg at det blir upresist. Jeg håper statsråden kommer tilbake med en nærmere diskusjon spesielt om forholdet mellom tomtefesteinstruksen og Grunnloven § 106.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-11-22:
Først vil jeg få takke for debatten. Så vil jeg nok en gang utfordre statsråden. Statsråden legger til grunn at det Regjeringen gjør, er innenfor Grunnlovens rammer. Jeg får si som representanten Lønning: Ja, noe annet skulle jo bare mangle! Men spørsmålet her er om statsråden kan begrunne på hvilken måte dette med ny tomtefesteinstruks ser ut til å falle innenfor Grunnlovens rammer. Statsråden har ikke med ett ord gjort forsøk på å begrunne hvordan den nye tomtefesteinstruksen står i stil med Grunnloven § 106. Jeg kan ikke tolke det på noen annen måte enn at det er fordi statsråden rett og slett ikke tror at den ligger innenfor Grunnlovens rammer. Dessuten sier statsråden at selv om alle andre oppjusterer tomtefesteavgiftene til det maksimale av det de kan, kan staten velge å ha en annen praksis. Men staten kan ikke velge å ha en praksis som går på tvers av Grunnloven. Det er det som er spørsmålet her: Er det slik at det som nå kommer i tomtefesteinstruksen, er forenlig med Grunnloven § 106, eller er det ikke det? Jeg gjentar også det som Eivind Smith har sagt: «Det kan ikke for alvor hevdes at omfattende ensidig begunstigelse av tomteeiere faller innenfor Fondets formål etter grunnloven § 106.» Regjeringa må gjerne mene at det å ha lave festeavgifter og lave innløsningsavgifter er et formål man ønsker å oppnå. Men det kan ikke være slik at man bryter Grunnloven for å oppnå det, rett og slett fordi det ikke er Opplysningsvesenets fonds formål å sørge for at tilfeldige privatpersoner blir begunstiget med store summer. Hvis man skal dele summen som Opplysningsvesenets fond kommer til å tape, 1–1,25 milliarder kr, på det antall festetomter som finnes, vil man altså gi en gave på godt og vel 130 000 kr til hver eneste privatperson. Jeg skjønner ikke når det ble en prioritert oppgave for den rød-grønne regjeringa å overføre store formuesverdier fra fellesskapet til privatpersoner. Jeg skal gi statsråden en siste mulighet til å gjøre et forsøk på å komme opp med en forklaring på hvordan det kan ha seg at Regjeringa mener at den nye tomtefesteinstruksen er innenfor rammene av Grunnloven § 106, og ikke utenfor. Jeg håper at statsråden vil benytte den siste sjansen han nå har i debatten, til å prøve å gi en begrunnelse for sitt svar. Jeg godtar ikke som begrunnelse – det tror jeg heller ikke Kirkens folk gjør, det tror jeg ikke Opplysningsvesenets fond gjør, og det tror jeg heller ikke den alminnelige opinion gjør – et svar der statsråden bare enkelt prøver å avfeie problemstillingen med å si at han legger til grunn at det Regjeringa gjør, er innenfor Grunnlovens rammer. Da må også statsråden kunne klare å begrunne hvorfor han mener det er innenfor Grunnlovens rammer.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-11-22:
Statsråden har helt rett i at dette er en usedvanlig hyggelig komite, men jeg kan også love statsråden at det vil komme tider hvor vi er uenige og hvor i hvert fall opposisjonspartiene i komiteen vil vise seg fra en litt hardere side enn i dag. Når det er sagt, vil jeg si at jeg er veldig glad for signalene som er kommet om at forslagene som Høyre har fremmet, vil bli tatt med i en bred vurdering som kommer i forbindelse med stortingsmeldinga. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på et tilgrensende tema. Vi har i de siste dagene, og for så vidt egentlig helt siden sommeren, sett ganske mange og foruroligende rapporter om at det er mye tap av undervisningstid i skolen. Det er i aller høyeste grad et skoleeier- og skoleledelsesansvar. Høyre fremmet tidlig i høst et forslag om å forestå en nasjonal kartlegging av årsakene til at det er såpass mye tapt undervisningstid i skolen, og omfanget av det. Jeg vil gjerne utfordre statsråden angående hans tanker rundt det, og om det eventuelt kan være et forslag som regjeringspartiene ønsker å støtte.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
Jeg vil først benytte anledningen til å ønske statsråd Solhjell velkommen til Stortinget ved behandlingen av denne saken. Første gang han hadde opptreden her, var det interpellasjon. Da var jeg settepresident, så jeg fikk ikke anledning til å ønske den nye statsråden velkommen. Det synes jeg er på sin plass. I hvert fall på våre vegne vil jeg se frem til et godt samarbeid med statsråden i veldig viktige saker, som f.eks. i denne saken. Det er en kvalitetsutfordring i norsk skole. Det er et tverrpolitisk fokus på de kvalitetsutfordringene vi har i norsk skole, og årsakene til den kvalitetsutfordringen er antakelig veldig sammensatt. Men det er ikke helt utenkelig at ledelse spiller en viktig rolle, og det gjelder både ledelse av skoler og ledelse av klasser. Fremskrittspartiet har flere ganger fremmet forslag om etterutdanning av lærere for å bedre lærernes kompetanse i klasseledelse. Det er også et viktig perspektiv å ha med seg, som kanskje også statsråden vil bringe inn i den saken som vil komme siden, hvor en ser på det helhetlige lederperspektivet. Så har jeg lyst til å si at dette jo er en gladsak på mange måter, fordi det vi har opplevd i komiteen, har vært en holdningsendring som har vært av veldig positiv karakter. Det har vært en utstrakt grad av samhandling og et ønske om å finne en felles løsning på de utfordringene som blir lagt frem i representantforslaget. Det kan godt være at den nye statsråden har en finger med i spillet i så henseende. Og ikke minst vil jeg trekke frem saksordførerens veldig gode innsats for å samle komiteen rundt det som er blitt resultatet, og som jeg tror en samlet komite kan være både fornøyd med og stolt av. Særlig vil jeg da rette takken i retning av regjeringspartiene og kunnskapsministeren. Jeg håper også at det er en situasjon som vi vil se mer av fremover, og at det er en vedvarende holdningsendring som gjør at vi kan finne gode, praktiske og konstruktive politiske løsninger i komiteen. Vi ble anmodet om å gjøre om forslagene fra Fremskrittspartiet, som er de eneste mindretallsforslagene i innstillingen, til oversendelsesforslag, slik at de da blir vurdert i den sammenheng som de øvrige forslagene i representantforslaget vil bli vurdert. Vi synes selvfølgelig anmodningen er god, og vi vil følge den anmodningen i den gode viljes navn. Vi vil bare be statsråden bekrefte at de to mindretallsforslagene vil bli tatt med i den vurderingen av representantforslagets forslag som forslaget til vedtak i innstillingen ber om. Helt konkret vil vi gjøre om våre forslag til oversendelsesforslag, forutsatt at statsråden bekrefter at disse vil bli tatt inn i den totale vurdering.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-22:
Inge Lønning startet med å si at statsråden ikke tok interpellasjonen på alvor. Men etter å ha hørt på Inge Lønnings innlegg og hans argumentasjon lurer jeg litt på seriøsiteten også i det innlegget. Han startet med et veddemål om hvilke konklusjoner Høyesterett eventuelt vil komme til, hvis det blir en høyesterettsavgjørelse om lovligheten av instruksen. Å gjøre forsøk på å avklare eierskapet til fondet er jo en gammel øvelse. Alle utredningene som har sett på forholdet stat–kirke – vi har hatt ganske mange siden 1970-tallet – har konkludert med at dette tar vi ikke stilling til. Dersom en prøver å nærme seg spørsmålet rent juridisk, som mange tydeligvis ønsker å gjøre, finnes det trolig bare ett svar, nemlig at fondet eies av staten, fordi Kirken ikke kan defineres som et juridisk rettssubjekt. Derfor blir spørsmålet om eierskapet til fondet stort sett en akademisk øvelse. Det har praktisk talt ingen politisk betydning så lenge statskirken fortsetter i sin nåværende form. Det blir først et aktuelt problem når vi skal skille stat og kirke, og det er noe jeg håper vi iallfall kan få avklart i denne stortingsperioden. Hvis vi ser bort fra tomtefesteinstruksen, kan ikke jeg se – og de må ha ganske mye fantasi, de som kan – at det er noen endringer i denne regjeringens forvaltning av fondet, sammenlignet med det som er gjort tidligere. Hvis vi ser på regnskapet for fondet for 2006, tilfalt nesten 100 mill. kr finansfondet, og det har bygd opp finansfondet. Så jeg kan ikke se at det er noen som helst endring i den måten fondet er forvaltet på, sammenlignet med det som er gjort tidligere. Vi hadde for en del år siden en debatt om et forslag om inflasjonssikring, som ble fremmet av Fremskrittspartiet, der en la inn en lovbestemmelse om at fondet skulle inflasjonssikres. Det er endret, men det har ikke betydd at fondet på noen som helst måte er tappet, eller at realverdien av fondet er redusert. Og avkastningene av fondet har stort sett blitt brukt til kirkelige formål – til bispedømmerådene, drift av kirkelig aktivitet og ulike kirkelige institusjoner. Så jeg kan rett og slett ikke se at det finnes noe som helst grunnlag for å si at situasjonen er annerledes nå enn under tidligere regjeringer. Jeg er helt sikker på eierskapet til fondet må avklares gjennom en politisk beslutning når det kommer til spørsmålet om å skille stat og kirke. Jeg har gitt utrykk for tidligere – og mener fortsatt – at ved et skille mellom stat og kirke bør fondet stort sett tilfalle Kirken. Det begrunner jeg med at sammenlignet med mange andre trossamfunn har Den norske kirke ikke hatt muligheten til å samle seg skatter på jorden, iallfall ikke i stort omfang. Ved et eventuelt skille vil Kirken stå uten noen særlig finanskapital. Det ville være en god medgift i en slik situasjon at fondet kunne brukes til å smøre et slikt skille mellom stat og kirke, som jeg ser som politisk sterkt ønskelig at vi klarer å få til i løpet av denne stortingsperioden.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-11-22:
Jeg husker, akkurat som statsråden, min første rektor, som var en veldig kunnskapsrik person og en trygg voksen. Han kjeftet ikke, tror jeg, men han satte grenser i kraft av å vise et godt eksempel som var så tydelig at det inspirerte de fleste. Jeg oppfatter det slik at statsråden og jeg på vegne av Venstre er enige om at vi skal ha lærere som er kunnskapsrike og trygge. Ser statsråden for seg en situasjon hvor denne skolelederen, som jeg antar vi er helt enige om skal ha en pedagogisk bakgrunn, får en systematisk formalisert tilleggsutdannelse – dette av to grunner: for det første fordi han skal lede sine arbeidskolleger, men for det andre også for at han skal kunne være en inspirator som rett og slett kan vandre rundt og inspirere lærere til å levere god innsats, og som driver det som på «nynorsk» heter «Leadership by Walking Around»? Dette er mitt åpne spørsmål til statsråden.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-11-22:
Jeg tror man skal innse at den nye tomtefesteinstruksen som skal tre i kraft, og den omtalen som er i statsbudsjettet, oppfattes som ganske dramatisk ute, i hvert fall i Kirken. Det vi snakker om, er jo at det her er tusenvis av begunstigede, mens det er én taper, med noen få allierte rundt seg. Det da åpenbart å fri til de begunstigede på bekostning av den som er taper, er en ganske så spesiell måte å drive politikk på. Jeg noterte meg representanten Opheim, som sier at det kan synes som om man begynner å trekke konklusjoner i kirke–stat-debatten. Det er ikke slik jeg oppfatter det. Men man begynner faktisk å disponere en god del av de verdiene som skal være en del av denne debatten. Det oppfatter jeg å være noe helt annet. Statsråden henviser også til at Kirkens økonomi dreier seg om mye mer enn bare OVF. Det er det jo ingen tvil om. De verdiene som ligger i OVF, kan ikke drive Kirken i framtiden. Men hvorfor skal man da gå inn og svekke grunnlaget for hva som faktisk skal være fundamentet for Kirken, i forkant av den store debatten som kommer? Statsråden har vist at han heller ikke i dag klarer å prioritere driftsmidler til Kirken. Statsråden viser også en bekymring for dem som opplever stigning i festeavgiften. Men da kan jo, som flere har påpekt, de som da får denne begunstigelsen, bare snu seg tvert rundt og selge med en ganske stor gevinst. Også representanten Eriksen var inne på hvorfor det er så mye viktigere å fordele en slik gevinst til noen som har vært så «heldige» at de sitter på en festekontrakt, framfor at Kirken skulle kunne ta det ansvaret den har for å opprettholde presteboliger og presteskapets velferd ute i distriktene. Jeg tror interpellanten har pekt på noe som er ganske viktig her, noen ganske dramatiske tall for Kirken – et verdifall på 1–1,25 milliarder kr og årlige inntektstap på 35–45 mill. kr. Det er ikke småsummer i den sammenheng vi snakker om her. I lys av det burde statsråden tatt debatten rundt § 106 i Grunnloven mye mer på alvor enn det jeg oppfattet at han gjorde her. Han burde i og for seg ha tatt til seg representanten Inge Lønnings kommentar før han satte seg ned for å skrive sitt innlegg, også sett i lys av den debatten som har oppstått etter tomtefesteforliket her i Stortinget. Her er det veldig mye uavklart. Problematikken er ganske stor, og jeg finner det ganske spesielt at man gjennom bare en merknad i statsbudsjettet legger ganske sterke føringer for hvordan OVF faktisk skal tilpasses framover.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-11-22:
Ja, det er grunn til å understreke at dette er en gledens dag, ikke bare for distriktet, men også for hele Norge. Det er en sentral vei vi snakker om, så jeg hadde bare lyst til å ta ordet litt rundt det med OPS og i og for seg også den statlige reguleringsplanen. Jeg oppfattet saksordføreren dit hen at blekket måtte bli tørt før man vurderte OPS framover, og oppfattet det også slik at alternativet var å bevilge mer penger. Men her har man jo en rapport som viser at det er mer effektiv ressursutnyttelse ved å benytte OPS, og da skulle det jo ikke være mange grunner til å vente veldig lenge på at blekket skal bli tørt. Vi må slutte å bygge veier i halv fart i Norge, og få fart på prosessen. Det andre er dette med den statlige regulering. Ingen ønsker vel at man skal bruke statlig regulering, men her er det også åpenbart at det er lokalsamfunn som sliter med å finne løsninger som alle kan akseptere. Jeg kjører både E6 og rv. 2 ganske ofte, og på rv. 2 har vi slitt med lokale trasévalg i 20 år. Det ser ikke ut til at konflikten roer seg ned, så enkelte ganger er det faktisk nødvendig at noen skjærer igjennom og bare sier at der må veien gå. Jeg tror det ikke minst gjelder E6. Når statsråden sier at det fremdeles er et mål å ha kontinuerlig utbygging, oppfatter jeg det slik at nå har man fått redskapet for å opprettholde en kontinuerlig utbygging. Det er mange fordeler også ved kontinuerlig utbygging både ved å samordne jernbane og vei, for det blir kortere belastningstid når det gjelder utbyggingen. Så jeg ser på hele innstillingen som veldig bra og håper at den blir vedtatt i ettermiddag.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-22:
Representanten Gåsvatn tek opp eit viktig spørsmål, som det òg har vore betydeleg debatt om i den seinare tida. Eg meiner at ei av dei viktigaste oppgåvene vi står framføre i skulen, er å sikre at lærarane har den nødvendige kompetansen til både å leie ei klasse og òg å gjennomføre andre undervisningsformer på ein god måte. Eg vil difor i den stortingsmeldinga om kvalitet i skulen vi skal leggje fram, leggje veldig stor vekt på m.a. korleis vi kan styrkje læraranes kompetanse framover, korleis vi skal sikre at lærarar ser det som ein alminneleg del av det å vere lærar at ein skal kunne ta etterutdanning, og at leiarar i skulen kan tenkje systematisk rundt det. Da vil eit av dei sentrale spørsmåla vere klasseleiing.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-22:
Eg kjenner til det forslaget, og eg synest representanten tek opp eit veldig viktig spørsmål. Det er klart at det heng saman med det vi diskuterer i dag, nemleg skoleleiing, og ikkje minst med lærarane sin kompetanse når det gjeld å leie ei klasse og bruke andre undervisningsformer i skulen. Det er urovekkjande at ein såpass stor del av undervisningstida i skulen går bort, så det er ei av dei utfordringane med omsyn til kvalitet vi har i skulen framover. Eg vil ikkje i dag varsle kva for tiltak som vil komme, men eg er oppteken av denne problemstillinga og meiner at vi må gå djupare inn i årsakene til det, og sjå på kva vi kan gjere med det i tida framover.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-22:
Det er bra at vi har dei same erfaringane – berre frå litt ulike tidsperiodar – med vår barndoms rektorar. Som eg tidlegare har sagt, vil eg leggje monaleg vekt på evna til å drive fagleg leiing og utvikling av skulen. Eg er av den oppfatninga at det er nøkkelspørsmålet innanfor skulen. Korleis skal vi klare å skape ein skule der rektor og andre leiarar, lærarar som er i klasseromma, fokuserer på kvaliteten i opplæringa, resultata som elevane oppnår, og på at det er innhaldet og pedagogikken som står i sentrum? Eg vil ikkje no seie kva dei endelege forslaga eg vil komme med, er, men eg har varsla at mykje av det representanten Dørum tek opp, vil verte vurdert i den kommande stortingsmeldinga om kvalitet i skulen. Eg skal altså komme tilbake til det i monaleg grad.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-22:
Det er iallfall ein ting eg i løpet av mi korte tid som statsråd har fått med meg, og det er at forslag om midlar legg ein fram for Stortinget i dei årlege statsbudsjetta, og at det er der dei vert presenterte. No vil vi komme med ei stortingsmelding om kvalitet i skulen. Eit sentralt spørsmål der vil vere skuleleiing. Eg har no sagt litt om mine tankar om det, men eg har ikkje konkludert når det gjeld fleire av dei viktige spørsmåla som representantforslaget inneber, og som fleire representantar har teke opp. Når det gjeld den økonomiske oppfølginga, viser eg til dei årlege budsjetta, og når det gjeld innhaldet og konklusjonane eg vil leggje fram for Stortinget, viser eg til den stortingsmeldinga eg vil komme med.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
En dyktig skoleledelse er etter Fremskrittspartiets og en samlet komites oppfatning et viktig element for å kunne få en god skole. Vi vet at vi i dag sliter med mye bråk og uro i norsk skole, og Fremskrittspartiet har fremmet et eget forslag for å kunne finne tiltak mot dette. I vårt forslag viser vi bl.a. til Terje Ogdens bok «Kvalitetsskolen» og det fokuset som Ogden der har på klasseledelse. Vi vet at det er store forskjeller i dag når det gjelder bråk og uro i klasserommene og lærernes håndtering av disiplinproblemer. Så mitt spørsmål er: Hvilke tiltak ser statsråden for seg for å kunne gi lærerne den nødvendige kompetansen for å kunne utøve god klasseledelse?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
Nå har vi hørt mange fagre ord. Vi vet at meldingen kommer, og det blir bra å lese det som kommer. Men kjernen er at det også må følge midler med. Det er et kjent tysk ordspråk som sier «Die letzten beissen die Hunde», dvs. at når alt kommer til alt, er det faktisk noen som skal gjennomføre det som regjering og storting har vedtatt. Kan statsråden love at det også vil følge nok midler med til å få gjennomført slike planer, så det ikke blir slik, som man ofte har sett, at man vedtar ting, og så følger det ikke midler med til å oppfylle det?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
Statsråden viser til brev fra i forgårs som varsler kostnadssprekk, og gjentar argumentasjonen vi har hørt før om at dette først og fremst skyldes bransjen og stor aktivitet. Det er viktig med en virkningsfull konkurranse, så vi støtter gjerne statsråden på å gjøre noe med konstruksjonen på prosjektene slik at man kan åpne for flere tilbydere. Men det er også viktig at man får bedre kvalitetssikring av sitt eget planarbeid, så jeg går ut fra at statsråden også vil være svært oppmerksom på det. Jeg står med kvalitetssikringsrapporten for dette prosjektet. Akkurat som for andre prosjekter er det faktisk viktig å følge med på den. I denne rapporten, for dette prosjektet, sies det bl.a. at usikkerheten i kostnadsoverslaget synes «å være større enn det prosjektet selv har konkludert med», og at det også er «kommet til en del poster etter at prosjektet har gjennomført sin analyse». Her er det altså et stort forbedringspotensial i selve prosjektgrunnlaget fra Vegvesenet. Jeg går ut fra at statsråden vil følge opp det.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
Først litt mer om kvalitetssikring. Vi har et regime, men det er jo viktig at de som lager prosjektene, tar inn over seg konklusjonene fra dem som utfører kvalitetssikringen. Det er ikke enestående for dette prosjektet – snarere tvert imot. Det er en rekke av de prosjektene som nå er på vei tilbake til Stortinget, som er preget av at de har et dårlig prosjektgrunnlag, laget av Statens vegvesen. Så her er det god grunn til å gå tilbake til egen fagetat. Så om etappevis utbygging. Kan statsråden bekrefte at vi snakker om en merkostnad på minst 10–15 pst.? I alle fall er det opplyst i neste sak – minst 10–15 pst., og det er et lite prosjekt som er utgangspunkt for spørsmålet. Her har vi et prosjekt som det nærmer seg 5 milliarder kr å bygge ut. Hva koster det at vi har valgt denne løsningen med mange etapper istedenfor én samlet, stor utbygging?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
Jeg skal la være å nevne at statsråden kommer fra et parti som heller ikke er noe særlig glad i bompenger. Jeg er også enig i statsrådens beskrivelse når det gjelder behovet for veien. Det er en gledens dag at de får bedre vei på Osterøy. Men finansieringen er jo bedrøvelig. Det gir meg anledning til å spørre om hvor grensen går. Her er det altså slik – iallfall sett med statsrådens øyne – at 50 pst. bruker veien. Alle må betale. 50 pst. av betalerne bruker veien. Hvor går grensen for hva som er anstendig og akseptabelt for Regjeringen? Og når kommer forskriftene, som iallfall i noen grad kanskje kan begrense de mest kreative krumspringene når det gjelder bruk av bompengefinansiering?
Trond Helleland (Høyre), 2007-11-22:
Det er jo en flertallsmerknad i denne innstillingen fra Arbeiderpartiet, Høyre, SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet – og Fremskrittspartiet har en egen merknad som går enda lenger – som går på utfordringene knyttet til planarbeidet med nye E6, og vi håper at lokale planprosesser kan gå raskt. Samtidig ber flertallet Regjeringen vurdere statlig reguleringsplan dersom det anses påkrevd for å sikre kontinuerlig utbygging. I og med at regjeringspartiene er med på dette, regner jeg med at dette er noe som også statsråden vil vurdere dersom det er nødvendig. Kunne statsråden si noe om hvordan hun ser på dette med statlig reguleringsplan knyttet til viktige stamveier? Der det tukler seg til lokalt, er statsråden innstilt på å bruke statlige reguleringsplaner?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-11-22:
Saksordføreren og de øvrige talerne har allerede gjort grundig rede for sakens innhold. Jeg vil derfor bare kort berøre enkelte punkt som Kristelig Folkeparti er spesielt opptatt av. Europavei 6 er hovedtransportåren gjennom hele vårt langstrakte land, fra Kirkenes til Svinesund. Enhver utbedring på E6 er derfor av stor betydning for næringslivet og transportsektoren i store deler av landet. Det er derfor svært gledelig at vi nå kommer i gang med to delstrekninger på strekningen Gardermoen–Kolomoen. Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi så fort som mulig får en avklaring av trasévalg på de gjenstående parsellene. For Kristelig Folkeparti er det svært viktig at vi nå får satt fokus på hele E6, slik at denne hovedferdselsåren får en gjennomgående god standard, til beste for et næringsliv som i utgangspunktet har svært stor avstand til det europeiske markedet. Den aktuelle strekningen som vi i dag behandler, er sterkt trafikkert og har mange alvorlige ulykker. Det er derfor på høy tid at vi nå kommer i gang med utbedring. Det er svært bra at det er lagt opp til å utarbeide felles reguleringsplaner for E6 og jernbane på strekningen Minnesund–Skaberud. Der er det muligheter for effektiviseringsgevinster. Vi står overfor store miljøutfordringer, og det vil være en stor fordel om vi får til en parallell utbygging av vei og bane i dette området. Kristelig Folkeparti har også merket seg med glede Akershus fylkeskommunes ønske om at det blir etablert et opplegg med «Park and ride» samordnet med kollektivtransport. I Kristelig Folkeparti forutsetter vi at samferdselsministeren vil følge opp dette punktet. Kristelig Folkeparti er opptatt av at Regjeringen så snart som mulig kommer tilbake til Stortinget med et endelig opplegg for hele strekningen. Vi har forståelse for at det kan være ulike oppfatninger av hva slags trasévalg som er det beste totalt sett, men noen må til slutt sette foten ned og si at nok er nok av utredninger. Derfor er vi med i flertallet som ber Regjeringen om å bruke statlig reguleringsplan dersom avklaringen drar uforholdsmessig ut i tid. En samlet opposisjon viser i innstillingen til den nylig framlagte Rapport om offentlig privat samarbeid(OPS) fra Transportøkonomisk institutt. Her dokumenteres det at man nesten kan halvere realiseringstiden for større veiprosjekt ved å bruke OPS-finansiering og -organisering. I flere sammenhenger har samferdselsminister Navarsete gitt uttrykk for at hun ikke har satt noen stopper for OPS. Hun vil bare ha evalueringen på bordet før hun tar det endelige standpunkt. Nå ligger det en positiv evaluering på bordet. Da forventer vi i Kristelig Folkeparti at ministeren tar konsekvensen av det og vurderer OPS-organisering i de neste prosjektene på samme strekning. (OPS)
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-11-22:
På denne strekningen som vi har til behandling i dag, skal vi jo bygge en flott firefelts vei med høy standard, og vi skal også etter hvert bygge ut en moderne jernbane, kanskje dobbeltsporet. Da synes jeg det er veldig spennende det som er kommet som et ønske fra Akershus fylkeskommune, at man parallelt her samordner og bygger «Park and Ride», slik at man kan parkere bilen og heller ta banen på denne strekningen. Jeg ser at departementet stiller seg positiv til det. Mitt spørsmål blir da: Betyr det at man vil legge inn i finansieringskostnadene for det totale prosjektet at en skal bygge et eller to slike «Park and Ride»-anlegg langs strekningen, slik at man kan gå fra veien til banen?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-22:
Saksordføreren har på en glimrende måte redegjort for denne saken, og det er stor enighet i komiteen. Jeg skal derfor ikke bruke lang tid. For en Akershus-representant er dette selvsagt en gledens dag, selv om vi vet at det gjenstår en del utfordringer framover. E6 fra Gardermoen til Kolomoen er en av de mest ulykkesbelastede strekningene vi har i dette landet. Den har i enkelte media blitt beskrevet som «dødsveien», så her haster det virkelig med å komme i gang med bygging. Det at denne veistrekningen haster veldig, er en av årsakene til at Venstre har gått sammen med de andre opposisjonspartiene og anbefalt en OPS-løsning. Jeg vil utfordre samferdselsministeren og regjeringspartiene på dette. Vi har også hørt en del om det her i dag. Jeg skjønner ikke helt hva som er årsaken til at man ikke ønsker raskest mulig framdrift på denne trafikkfarlige strekningen. Trond Helleland nevnte i sitt innlegg utbyggingsdirektøren i Statens vegvesen, og vi har også hørt om konklusjonen i TØI-rapporten her i dag. Ellers er det positivt at Statens vegvesen og Jernbaneverket har samordnet prosessen med kommunedelplaner for utbygging av E6 og Dovrebanen i Eidsvoll og Stange kommuner. En utbygging av vei og bane samtidig kan effektivisere anleggsarbeidet og redusere kostnadene. Det kan forhåpentligvis også påvirke reisemønsteret til folk. Venstre er som kjent svært opptatt av å få både mennesker og gods fra vei til bane, og da er det viktig at det tilrettelegges for dette. Innledningsvis sa jeg at jeg var svært opptatt av en raskest mulig framdrift av E6 på strekningen Gardermoen–Kolomoen, og da er det kanskje litt underlig at jeg ikke, på vegne av Venstre, går inn for å vurdere en statlig reguleringsplan for å sikre kontinuerlig utbygging. Faktum er at jeg selv har sittet i Akershus fylkesting og talt varmt for en miljøvennlig løsning i forbindelse med utbygging av E6. Det dreier seg da selvsagt om strandsonen i Mjøsregionen. Det var for øvrig et tverrpolitisk Akershus fylkesting som mente dette. Nå vet jeg at det skal være en ny befaring den 13. desember på Akershus-siden av Mjøsa. Mitt håp er at det kan oppnås enighet, og at strandsonen kan bevares. Jeg har forstått at bevaring av strandsonen har vært viktig for regjeringspartiene en gang. Så viktig var det en gang at de gikk til statlig oppkjøp. Vel, i denne omgang er det Hovinmoen–Dal og Skaberud–Kolomoen. Dette er ukontroversielle traseer, og det foreligger godkjente reguleringsplaner. Nå er det viktig å passe på at framdriften holdes, og at det kan åpnes for trafikk i løpet av 2009.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-22:
Jeg vil følge opp Trond Hellelands spørsmål. Er det slik at det er uaktuelt for Regjeringen å oppfylle lokale ønsker om trasévalg? Er det uaktuelt?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-22:
Det er viktig for å gje Stortinget eit så godt avgjerdsgrunnlag som mogleg, og sjølvsagt òg for departementet si handsaming i si førebuing til Stortinget si handsaming av slike saker, at det arbeidet som er gjort, er så godt kvalitetssikra som mogleg. Det nye systemet med kvalitetssikring både i tidleg fase, KS1, og i ein seinare fase, KS2, skal vere ein reiskap i så måte. Det fritek sjølvsagt ikkje våre eigne etatar frå å kvalitetssikre eige arbeid og sikre at dei føresetnader som er lagde til grunn, er haldbare. Det er noko som både statsråden og heile Samferdsledepartementet har stor merksemd på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-22:
Statleg plan er eit verkemiddel som har vore lite brukt i Noreg, men som har vore brukt på nokre viktige prosjekt der ein ikkje har kome fram til semje lokalt. Når det gjeld dette prosjektet, har me no ei innvending som ligg i Miljøverndepartementet. Det skal vere synfaring 13. desember der både Miljøverndepartementet og Samferdsledepartementet skal delta, og me følgjer sjølvsagt prosedyre med å gje vår tilråding til Miljøverndepartementet, som så skal ta ei avgjerd. Eg vil følgje den prosessen ut sjølvsagt, som normalt. Me vil òg følgje nøye prosessane lokalt. Dersom ein etter grundige drøftingar ikkje evnar å finne fram til ei løysing som gjer at prosjektet kan verte vidareført på ein forsvarleg måte – og etter det ynsket som ikkje minst er uttalt her i dag – er eg villig til å vurdere statleg plan for dette prosjektet, for det er eit særdeles viktig prosjekt både regionalt og for heile landet.