trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-06-08:
Dette er en samleproposisjon som i stor grad er lovendringer som fremmes med bakgrunn i tidligere stortingsdokumenter og anmodningsvedtak. Det foreslås bl.a. endringer i folkehøyskoleloven, at retten til å motta tilskudd til kortkurs fases ut 1. januar 2021. Dette er en oppfølging av et tidligere budsjettvedtak som Fremskrittspartiet er særdeles fornøyd med. Dette er kurs som i stor grad har vært rettet mot eldre personer over 50 år, og 35 pst. av deltakerne var faktisk 61 år eller mer. Dette er den mest kjøpesterke gruppen i samfunnet, og vi i Fremskrittspartiet mener det ikke er en statlig oppgave å finansiere denne typen aktiviteter for dem. I dag kommer det også flere endringer i barnehageloven som skal bidra til å sikre at barn har et trygt og godt barnehagemiljø. Dette omfatter barn og foreldres rett til medvirkning, krav om nulltoleranse mot krenkelser, krav om å arbeide forebyggende og en aktivitetsplikt. Det skal også opprettes et nasjonalt tilsyn med økonomiske forhold for private barnehager. Fremskrittspartiet skulle gjerne sett at dette var et nasjonalt tilsyn for både kvalitet og økonomi i både offentlige og private barnehager, men vi har forhåpninger om at dette er første steg på veien for å følge opp den enigheten som regjeringspartiene og Fremskrittspartiet hadde våren 2018 om et uavhengig tilsyn. Et tilsyn bør ideelt sett være uavhengig. Det er positivt at det opprettes et eget uavhengig økonomisk tilsyn, men vi mener altså at kvalitet og nasjonale normer også bør tillegges et uavhengig tilsyn. I denne typen debatter hvor vi snakker om private barnehager, handler det oftest om utbytte og profitt. Jeg er opptatt av at det skal være lov å tjene penger i dette landet, og at kvaliteten bør være det viktigste måleverktøy, ikke at vi skal se oss blinde på hvem som står som eier. Men jeg skal la den debatten ligge. Jeg synes nemlig det er synd at et annet moment i debatten ofte forsvinner: Bare på de siste tre årene har kommunene feilberegnet tilskudd til private barnehager for nærmere 300 mill. kr. Mange av disse er fortsatt involvert i klagesaker om tilskudd for de siste årene. På dn.no kan vi nå lese at Oslo kommune har tapt sin klagesak mot Private Barnehagers Landsforbund, hvor de har feilberegnet 100 mill. kr til private barnehager de siste årene. Det er 100 mill. kr som skulle ha kommet barna til gode. Når det nå opprettes et nasjonalt tilsyn for private barnehager, vil det medføre at det bygges opp en kompetanse på dette feltet som også bør kunne brukes til kontroll og oppfølging av tilskuddsgrunnlaget i den enkelte kommune. På den bakgrunn fremmer Fremskrittspartiet et forslag om dette, og også et forslag der vi ber regjeringen komme tilbake med et forslag om uavhengig tilsyn som sikrer både kvalitet, økonomistyring og likebehandling av offentlige og private barnehager, i tråd med den enigheten regjeringspartiene og Fremskrittspartiet hadde våren 2018.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-08:
Som det går fram av innstillinga, omhandlar denne saka i hovudsak oppfølging av tidlegare stortingsdokument og oppmodingsvedtak, og ein samla komité sluttar seg til mange av forslaga. Senterpartiet hadde, til liks med resten av opposisjonen, ei forventing om at ei heilskapleg sak om både finansiering og regulering av barnehagesektoren hadde vorte lagd fram for Stortinget denne våren. Vi kan ha forståing for at saka si kompleksitet, saman med covid-19-pandemien, har gjort at arbeidet har tatt meir tid, men vi kan ikkje akseptera at regjeringa nyttar situasjonen til å handplukka delelement som ho sjølv ser seg tent med til å pressa fram hastebehandling av i Stortinget. Då Senterpartiet gav si tilslutning til utsetjing av dei barnehagetema som Stortinget har pålagt regjeringa å følgja opp, var det under forståinga av at denne proposisjonen skulle avgrensast til lovvedtak som det var tidskritisk å få vedtatt før Stortinget avslutta vårsesjonen. Men det er ikkje det som er tilfellet. Ta f.eks. forslaget om å overføra det økonomiske tilsynet frå kommunar til eit nasjonalt tilsyn. Det er ikkje tidskritisk å vedta dette no, og eventuelt å måtta skyva på iverksetjinga. Senterpartiet er imot opprettinga av eit nasjonalt tilsyn. Vi meiner at for at kommunen skal kunna vareta sin funksjon som overordna barnehagemyndigheit, må òg kommunen kunna behalda moglegheita til økonomisk innsyn og til å ha tilsyn med det kommunale tilskotet. Difor har vi eit forslag om det i innstillinga. Ja, Senterpartiet er bekymra for den auka kommersialiseringa av barnehagesektoren, som svekkjer mangfaldet, og som svekkjer tilliten til at fellesskapets midlar vert brukte til føremålet. No vil regjeringa fjerna den avgrensinga som er i dagens lov, om at barnehagen kan ha eit rimelig årsresultat, og endra til at barnehagen kan disponera eit eventuelt overskot fritt. Difor stemmer vi altså imot §§ 21, 22 og 23 i dette kapittelet og fremjar saman med opposisjonen forslag om å be regjeringa fremja eit nytt, heilskapleg lovforslag til regulering av private barnehagar, òg inkludert da § 14 a. Det er i dag store utfordringar med at både kommunar og fylkesmenn ikkje klarar å tolka dagens lovtekst, og vi fryktar at med denne endringa blir det enda større usikkerheit og enda vanskelegare å føra tilsyn. Det er inga språkleg endring, men ei materiell endring som vi fryktar konsekvensane av. Med det tar eg opp forslaga frå Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Barnehageloven slår fast at offentlig tilskudd og foreldrebetaling skal komme barna i barnehagen til gode. Likevel er vi i dag vitne til en flertallskonstellasjon som uthuler dette ytterligere. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet mener at private barnehager skal få disponere overskuddet fritt – disponere overskuddet fritt. Samtidig stryker de en formulering i dagens lovverk som sier at barnehagen kan ha et rimelig årsresultat. Det går ikke an å tolke dette som noe annet enn en legitimering av profitt. Og det er uklart for meg om dette gjør det enda vanskeligere å føre tilsyn med sektoren. Regjeringen tvinger oss altså til å behandle en lovendring som vi ikke vet konsekvensene av. Det er uforsvarlig av regjeringen. Her mangler vi en grundig utredning, som ville gitt den nødvendige helheten for å forstå omfanget av lovendringen og dens konsekvenser. I utgangspunktet ønsket vi å sende dette forslaget i retur fordi det ville vært best for et helhetlig lovforslag. I tillegg fratas kommunene nå muligheten til å drive tilsyn med egne penger – som de selv faktisk har bevilget til de private barnehagene. Det opprettes et nasjonalt tilsyn i Molde, men når dette vil være operativt, er svært vanskelig å anslå. Regjeringens ambisjoner for det nasjonale tilsynet er uansett altfor puslete i møte med en stadig mer kommersiell barnehagesektor. Nå er det altså fritt fram for å tjene seg rik på barnehager i Norge. Videre fratar Regjeringen kommunene tilsynsmyndighet ved å flytte ansvaret for økonomisk tilsyn med private barnehager på nasjonalt nivå. SV mener det er bra at vi får et nasjonalt tilsyn. Den økte kommersialiseringen av en uoversiktlig sektor med stadig større barnehageeiere med komplekse eierstrukturer gjør det nødvendig å ha et profesjonelt tilsyn. Og lovverket for barnehagene kan ikke sammenliknes med friskoleloven. Det er heldigvis ikke lov å tjene penger på skole i Norge, noe som gjør tilsynsgjerningen for skolesektoren mye enklere. Samtidig er opprettelsen av et nasjonalt tilsyn på ingen måte ensbetydende med at man bør frata kommunene muligheten til å drive tilsyn hvis de ønsker det. Inntektene i de private barnehagene kommer fra foreldrene og gjennom kommunale overføringer, så det er et alvorlig overtramp når regjeringen nå fratar norske kommuner muligheten til å drive tilsyn.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Det er jo akkurat det ministeren sier i sitt siste innlegg, vi har vært opptatt av: en mer helhetlig barnehagelov. Det er derfor vi har bedt regjeringen om å komme tilbake med akkurat det. Så jeg synes ikke det henger helt i hop det ministeren nå sier, og det som regjeringen faktisk har gjort. Mitt spørsmål går på den nye tilsynsenheten som kommer til Molde: Regjeringen sier at de tar sikte på at det nasjonale tilsynet skal bygges opp med 20 årsverk. Men det vil jo ta måneder, om ikke år, å få på plass et operativt nasjonalt tilsyn, mens kommunene fratas tilsynsretten fra 1. januar 2021. Hva vil ministeren gjøre ved det vakuumet som jo vil oppstå i barnehagesektoren? Skal barnehagene være uten tilsyn i perioden fram til det nasjonale tilsynet er på plass?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Jeg mener at det regjeringen gjør i dag med å forandre formuleringen «rimelig årsresultat» til å «disponere et eventuelt overskudd fritt», gjør at det kommer til å bli vanskeligere å drive tilsyn med sektoren. Jeg lurer på om ministeren har tenkt igjennom hvordan et nasjonalt tilsyn skal kunne klare å drive tilsyn med en sektor som nå får fritt utløp for sine muligheter til å ta ut profitt.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Jeg tenkte ministeren skulle få lov til å bryne seg litt. Regjeringen foreslår å ta tilsynskomponentene ut av loven og å regulere dette i en forskrift. Dette vil føre til svært uforutsigbare rammevilkår for studieforbundene og deres medlemsorganisasjoner. Uforutsigbarhet er min dom. Men for folkehøyskolene finnes det en tilsvarende regulering. Hvorfor behandles studieforbundene annerledes, og hva vil ministeren si til studieforbundene i dag, som mister dette og får en mer uforutsigbar situasjon?
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Jeg deler tidligere kunnskapsministers syn på akkurat dette. Barnehagesektoren har vært i stor endring de siste 10–15 årene. Vi har sett en konsolidering der mange barnehager har blitt samlet i store kjeder. Det er et viktig argument for at vi f.eks. ønsker statlig tilsyn, for det er helt umulig for en enkeltkommune å føre tilsyn med en stor kjede. Vi mener også at det er mange andre deler av regelverket som trenger en oppdatering, for man har sett noen uheldige effekter av det. Det vi har gjort som vurdering i vår, er at mange av de endringene som ble foreslått, som ble lagt ut på høring, var det stor motstand mot – det var stor uenighet også om faktagrunnlag. Vi mener derfor det er viktig å bruke lengre tid, for å sikre at vi ikke skaper mer uro i en utrolig viktig sektor. Jeg mener at akkurat denne våren, der barnehagesektoren har vært blant de hardest rammede, og der vi ser at private barnehager har stilt opp og gjort en fantastisk innsats, ville ha vært et utrolig dårlig tidspunkt for å fremme lovforslag på en måte som ikke sikrer at alle har mulighet til f.eks. å kunne uttale seg om det i en god og opplyst debatt. Jeg lover at vi skal komme tilbake til det, men det er viktig at vi får gjort dette på en god måte.
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Det jeg mener var handlingsmulighetene våre nå i vår, var at vi selvsagt også kunne ha ventet med å opprette et statlig tilsyn, sammen med de andre endringene. Men saken var at det allerede i budsjettet for 2020 var satt av 10 mill. kr til å starte opprettingen av dette tilsynet, og jobben var allerede i gang. Vi mener det er et såpass viktig arbeid at det ikke var noen grunn til å holde det igjen når vi allerede var i gang. Det vil ta tid før tilsynet tar over oppgavene kommunene har, og mitt håp er at vi kan fremme de andre endringene i barnehageloven i god tid før tilsynet er i full drift. Jeg mener heller ikke det vil være noe problem, for det er ikke sånn at alle endringene nødvendigvis handler bare om den økonomiske delen av dette. Jeg tror også det i denne debatten er viktig å understreke at kommunene beholder en veldig viktig del av tilsynsvirksomheten. Kommunene skal føre tilsyn med alt som ikke handler om økonomi, alle de andre delene av dette, f.eks. å sikre at man oppfyller kravene som barnehageloven og rammeplanen stiller til den pedagogiske virksomheten. Det er det fortsatt kommunene som skal føre tilsyn med.
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Det er selvsagt ønskelig at vi får gjennomført endringer raskt når alle er enige om at det er behov for oppdatering. Jeg mener likevel det er viktig at vi sikrer at vi gjør det på en god måte, og at vi ikke gjennomfører regelverksendringer som f.eks. får store negative utilsiktede virkninger. Høringsrunden vi hadde om endringene, viser at det fortsatt var en del uklarhet rundt hva endringene som var foreslått, ville ha ført til. I akkurat den situasjonen vi har hatt nå i vår, med stengte barnehager og barnehager som har vært under et stort press og samtidig har gjort en fantastisk jobb og en fantastisk innsats – jeg har lyst til å skryte av PBL og medlemsbarnehagene deres og for så vidt også av alle andre barnehager – mener jeg det ville vært svært uheldig om vi på en måte skulle ha presset gjennom et regelverk så raskt som mulig. Jeg tror det er viktig at vi også lytter til sektoren, at vi hører på innspillene den har kommet med, og så tror jeg vi skal få til en god prosess for helhetlige endringer senere.
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Slik det er i dag, er det svært få av kommunene som har drevet noe særlig tilsyn med private barnehager. Cirka 1 pst. av de private barnehagene har blitt utsatt for tilsyn. Og selv om vi ser at noen av de store byene har prioritert denne virksomheten litt mer de siste årene, har det likevel foregått svært lite tilsyn. Så det å opprette et statlig tilsyn har handlet om å skjerpe tilsynsvirksomheten med de private barnehagene og sikre at pengene faktisk kommer barna til gode, som jo er hele poenget. På sikt er målet at et statlig tilsyn skal ha ca. 30 årsverk. Det er det vi mener er nødvendig for å kunne drive en god tilsynsvirksomhet. Det vil også gjøre det mulig å ha en mye høyere kompetanse på akkurat det med økonomisk tilsyn enn det særlig små kommuner har mulighet til i dag. Dette vil være etter modell av den samme tilsynsmyndigheten som man har for friskoler. Og det vil ikke være sånn at kommunene fratas ansvaret for tilsyn før det statlige tilsynet er klart til å overta denne oppgaven. Dette vil skje parallelt.
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Jeg mener at den måten representanten Fagerås og andre har omtalt denne endringen på, er svært misvisende. At dette skal være en form for liberalisering av regelverket, som åpner fritt opp for hvem som helst til å ta akkurat så mye utbytte som man vil, har ikke rot i virkeligheten, rett og slett. Endringen som her gjøres, er en språklig opprydding. Den formuleringen som har vært brukt, «et rimelig årsresultat», er en formulering som kom inn mens Kristin Halvorsen var kunnskapsminister. På det tidspunktet fantes det ingen bemanningsnorm i barnehagene, og vi har fått et veldig mye strammere regelverk om hva foreldrebetaling og kommunestøtten kan brukes til. Det betyr at det er en veldig mye mindre mulighet for å ta ut et overskudd fra barnehagene i dag enn det var da SV styrte barnehagepolitikken. Det som skjer nå, er en språklig presisering av det som allerede har vært praksis. Det er ingen økt mulighet til å ta ut utbytte med de formuleringene som vi nå legger fram.
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Det er i alle fall slik regelverket har vært praktisert i dag. Det har vært praktisert slik at dersom man oppfyller disse paragrafene og bruker pengene på denne måten, så er det eventuelle overskuddet man da får, å anse som rimelig. Slik har det vært praktisert helt siden SV styrte departementet, og slik vil det også bli praktisert med nytt regelverk. Jeg mener det er et helt fair standpunkt representanten Moxnes innehar, at man ikke ønsker at barnehager skal kunne ta utbytte – det er et helt fair standpunkt. Og man må gjerne fremme forslag som forbyr muligheten til å ta ut utbytte. Det jeg mener ikke er fair, er å framstille denne endringen vi nå foretar, som at det nå er fritt fram for å ta ut utbytte og at det vil være helt andre muligheter enn det har vært før for å ta ut utbytte, for det er ikke en riktig framstilling av saken.
Guri Melby (Venstre), 2020-06-08:
Jeg vil bare bruke anledningen til å presisere hvorfor vi fremmer akkurat de forslagene vi fremmer innenfor barnehageområdet. Det er helt riktig, som flere har pekt på, at det beste er at man kan få en samlet behandling i Stortinget av forslag som berører de private barnehagene. Nettopp derfor var det en vurdering vi tok om man skulle unnlate å behandle alt nå i denne omgang, fordi det var mange forslag vi hadde behov for å gå nærmere inn på. Samtidig var det to av forslagene som framsto som relativt ukontroversielle gjennom høringen, bl.a. det å fjerne formuleringen «rimelig årsresultat». Av over 70 høringsinnspill var det kun 3 som var imot å gjøre den endringen, dvs. at dette var et forslag som hadde svært bred oppslutning, det ble oppfattet som veldig lite kontroversielt, og det er egentlig ikke en endring som fører til endring i praksis, kun en presisering av gjeldende lovverk. Det var begrunnelsen for at vi fremmet den, og også for at vi fremmet dette med statlig tilsyn. Siden det var såpass ukontroversielt, og siden det er såpass bred oppslutning om at vi trenger å skjerpe tilsynsvirksomheten, mente vi at det var riktig å fremme det nå, selv om vi ikke har resten av forslagene klare. Så mener jeg at det vil være riktig å se de øvrige endringene samlet, og det tar vi også sikte på å fremme på den måten, slik at Stortinget får en god behandling av øvrige forslag.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-06-08:
Nå har kunnskaps- og integreringsministeren lagt frem de fleste forslagene i proposisjonen på sitt felt, så jeg skal nå snakke om forslagene til endring i voksenopplæringsloven. Som følge av forslaget om å dele tilskuddsordningen for studieforbund mellom Kunnskapsdepartementet og Kulturdepartementet, foreslår regjeringen i dag endringer i voksenopplæringsloven. Vi foreslår også å oppheve regler for nettskoler og å flytte bestemmelsene om de såkalte kapittel 4-skolene til friskoleloven. Studieforbundene er et viktig bidrag i voksenopplæringen, men jeg tror vi kan få mer ut av studieforbundene enn det vi gjør i dag. Ved å dele tilskuddsordningen mellom Kunnskapsdepartementet og Kulturdepartementet vil vi i større grad kunne oppnå kompetansepolitiske og integreringspolitiske mål på den ene siden og frivillighetspolitiske og kulturpolitiske mål på den andre siden. De foreslåtte endringene vil tydeliggjøre at ordningene er delt mellom de to departementene. En deling av tilskuddsordningen forutsetter at en medlemsorganisasjon ikke kan være medlem av eller motta tilskudd fra flere studieforbund, og at et studieforbund og medlemsorganisasjonene bare vil kunne motta tilskudd fra et av departementene. Jeg mener det er uhensiktsmessig å ha detaljerte regler om de ulike delene av tilskuddet i loven. Så foreslår vi å oppheve reglene om nettskoler i voksenopplæringsloven. Tilskuddet til nettskoler ble avviklet i 2015 fordi læring på digitale flater må være en helt naturlig del av utviklingsarbeidet ved alle høyskoler, universiteter, fagskoler og andre utdanningsinstitusjoner. Lovens godkjenningsordning for nettskoler mener jeg ikke fungerer i dag. Godkjenningen er ikke knyttet til kvaliteten på opplæringen, og den er lite brukt. Flere av nettskolene tilbyr utdanning som er akkreditert, eller godkjent, gjennom annen lovgivning, f.eks. fagskoleloven, og trenger derfor ikke denne godkjenningen etter voksenopplæringsloven. Jeg foreslår også å flytte reglene om kapittel 4-skolene til friskoleloven. Det er i dag 30 skoler som er godkjent etter bestemmelsene i kapittel 4. Av disse er det 20 bibelskoler, en dykkerskole og flere skoler innenfor kunst, media og musikk. Årsaken er et ønske om å rendyrke voksenopplæringsloven. Jeg vil understreke at dette kun er en teknisk flytting av bestemmelsen, og at dette ikke vil ha innvirkning på de rettigheter eller plikter disse skolene har i dag. Selv om skolene gir et verdifullt tilbud på sine områder, gir opplæringen ved slike skoler ikke formell kompetanse i opplæringslovens forstand.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-06-08:
Jeg deler veldig den beskrivelsen som representanten Sandberg gir, men jeg er ganske sikker på at dette ikke vil få utilsiktede negative konsekvenser. Derfor foreslår jeg det også, og derfor er jeg glad for at Stortinget er enig i det. Årsaken er at erfaringene er at det er krevende for studieforbundene å rapportere på disse formålene som står i nettopp § 4. Derfor sier vi også at man bare trenger å rapportere på ett av formålene. Når det så gjelder dette forslaget, er det rett og slett også fordi Riksrevisjonen har kommet med kritikk av at det er vanskelig å rapportere på de formålene vi har. Selv om jeg er Høyre-politiker, er det ikke sånn at jeg tror at alt kan måles, jeg tror ikke alt kan rapporteres på. Dette er et typisk formål som er veldig individuelt, altså om man har påvirket sin egen livssituasjon. Det tror jeg nesten all utdanning gjør, men jeg tror ikke det er nødvendig å ha dette inne som et bestemt formål for voksenopplæringen.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-06-08:
Vi foreslår ikke å gjøre det nå. Vi har hatt et unntak under koronasituasjonen som har vært helt nødvendig, naturligvis, for at man skulle kunne opprettholde aktiviteten. For å være helt ærlig, er det slik at dette må vi følge litt nøyere med på. Vi har lært fryktelig mye av denne perioden som er nå. Grunnen til at vi foreslår ikke å gjøre det nå, er at da vi endret dette for nettstudier tidligere, rett og slett fordi det er vanskelig å dokumentere antallet timer, så sa man at man heller skulle gi tilskuddet til å opprette tilbud, altså aktivitet på den måten. Vi kommer til å måtte diskutere det grundig. Jeg forstår veldig godt spørsmålet, men er ikke beredt til å gi noe konkret svar på det nå.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-06-08:
Mitt svar til dem vil være at det ikke blir mer uforutsigbart. Det vi forsøker å gjøre her, er rett og slett å rydde i loven, slik at vi legger dette inn i forskriftene. Men dersom vi skal endre forskriftene, skal dette på høring, som på alle andre måter, og de vil kunne uttale seg på en god måte før vi eventuelt gjør endringer. Det er rett og slett for å gjøre det mer brukervennlig, å ha alle reglene om innretning på tilskudd i den samme forskriften.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Følelsen av å ha innflytelse over eget liv gir sosiale og helsemessige gevinster. Menn og høyt utdannede har større tro på egenkontroll over livet sitt enn andre grupper. Særlig eldre opplever mindre kontroll over livssituasjonen sin. Spørsmålet mitt er: Ser statsråden at det vil kunne ha uheldige, om enn utilsiktede, konsekvenser å endre voksenopplæringsloven § 4 g, og at det kanskje vil være sånn at han vil at Stortinget skal sørge for at vi beholder det overordnede målet med loven, «Å gjøre det mulig for mennesker å påvirke egen livssituasjon»?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Takk til statsråden for svaret. Da er det også sånn at selv om ting ikke kan rapporteres på, kan formålet være veldig viktig. Til noe helt annet: En viktig lærdom etter koronautbruddet er hvor raskt utdanningsinstitusjonene har tatt i bruk elektronisk opplæring. Det er helt imponerende å se hvordan Utdannings-Norge fra dag én har tatt i bruk læring på digitale flater. Ser statsråden behov for å endre regelverket, sånn at studieforbundene får mulighet til dette framover?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Folkehøyskolenes formål er å fremme allmenndanning og folkeopplysning. Formålet til folkehøyskolene og jobben de gjør med å oppfylle det, er noe å være stolt av. Folkehøyskolene bidrar til menneskelig vekst og utvikling. De har vist seg livskraftige. De finnes over hele landet, og de trekker elever som aldri før. Folkehøyskolene har de siste årene hatt solid vekst i søkertallene. Det går omtrent 20 pst. flere elever på norske folkehøyskoler i dag sammenliknet med for ti år siden. Arbeiderpartiet ser at folkehøyskolene kan fylle mange viktige funksjoner. De gir unge et meningsfylt år med mestring og læring, sosial og faglig utvikling. De gir demotiverte elever ny tro på seg selv og det som skal til for å fullføre videregående opplæring og kanskje også høyere utdanning. Folkehøyskolene har alltid tatt samfunnsansvar og er gode arenaer for å fremme inkludering og motarbeide utenforskap. På den måten har folkehøyskolene også et potensial som en fleksibel og åpen arena for livslang læring, mener vi i Arbeiderpartiet. Vi verdsetter og vil satse på folkehøyskolene, på utdanningssentrene, voksenopplæring og uformell utdanning ellers, og på lik mulighet til utdanning og kompetanse for alle. Resten av utdanningssystemet har også mye å lære av måten folkehøyskolene legger opp undervisningen på, og hvordan de jobber med å skape en arena for inkludering der alle kan lykkes. Så til poenget: Vi i Arbeiderpartiet mener at regjeringen burde ha utviklet en framtidsrettet modell for finansiering av kortkurs istedenfor å fjerne muligheten. Vi er bekymret for at utfasingen av kortkurs vil gå ut over utsatte grupper, og mener at folkehøyskolene burde fått tilskudd for kortkurs rettet inn mot mennesker i en sårbar posisjon, som har helseutfordringer, nedsatt funksjonsevne eller er utenfor skole og arbeidsliv. Kortkurs bidrar til folkehøyskolenes viktige folkeopplysningsrolle. De forebygger utenforskap og skaper aktivitet. Kort oppsummert: Kortere kurs er viktig for å oppfylle intensjonene i loven om at folkehøyskolene skal fremme allmenndanning og folkeopplysning for alle.
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2020-06-08:
I vår fikk Neverdal skole i Meløy kommune i Nordland, som er en friskole med entreprenørskap, avslag på å utvide til ungdomsskole, basert på fagfornyelsen LK20. Fremskrittspartiet reagerte sterkt på at fagfornyelsen ble brukt som et verktøy til å hindre utvikling av friskolene. Endring av forvaltningspraksis har aldri vært tema i forbindelse med fagfornyelsen. Friskoleloven fra 2015 ligger fast. Vi fulgte dette opp med et spørsmål til statsråden, og i svaret skrev statsråden at hun ville komme tilbake til Stortinget med en avklaring om hvor mye fagfornyelsen skulle betyr når det gjelder godkjenning av profilskoler. At statsråden i sitt brev til komiteen i mai skriver at hun anser at den tolkningen som har blitt gjort av fagfornyelsen, er en utilsiktet konsekvens, synes vi er skikkelig positivt, og vi forventer at Utdanningsdirektoratet forholder seg til det som nå blir slått fast av Stortinget. Fremskrittspartiet har i samarbeid med Høyre og Kristelig Folkeparti i komiteen lagt inn en merknad om dette, basert på hvordan vi mener fagfornyelsen skal tolkes. Så når mindretallet i komiteen protesterer sterkt mot endringen i forvaltningspraksis, er nok det, i beste fall, en misforståelse. Vår merknad slår jo fast det motsatte, at dagens forvaltningspraksis skal opprettholdes, at fagfornyelsen ikke gir rom for ny praksis. Jeg er veldig glad for at rektor Kjersti Gjøviken ved Neverdal skole gjorde oss oppmerksom på denne feilen, og jeg vil også rette stor takk til statsråden som fikk ryddet opp i disse usikkerhetene og fikk dem av banen så fort som hun gjorde. For i ytterste konsekvens: Skulle denne nye forvaltningspraksisen, etter fagfornyelsen, slå rot, skulle man heretter i praksis si nei også til alle friskoler med religion- eller livssynsgrunnlag. Selv om vi vet at mindretallet generelt er imot friskoler, tror jeg ikke det egentlig var tanken bak, når mindretallet protesterer så mye som de gjør. Friskoler er valgfrihet, og valgfrihet er noe vi i Fremskrittspartiet setter høyt, også innenfor utdanning, og som vi alltid kommer til å prioritere.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2020-06-08:
Jeg vil starte med å gi honnør til de private barnehagene i Norge, for det sier litt om hvilken ansvarlig og profesjonell barnehagesektor vi har når Private Barnehagers Landsforbund helhjertet støtter å bli sjekket i kortene og vil ha et nasjonalt økonomisk tilsyn. Jeg håper at når vi nå får et nasjonalt økonomisk tilsyn, vil også flere kommuner ha tid til å prioritere tilsyn med kvaliteten og økonomien i egne barnehager, for det er det altfor få kommuner som gjør i dag. Inntrykket av at private barnehager er en lukrativ næring med superprofitt, er feil. Sannheten er at én av tre private barnehager går med underskudd, og de får ikke en krone mer enn de offentlige barnehagene. Problemet er snarere tvert imot at det er mange private barnehager som får mindre enn de offentlige, mindre enn de egentlig har krav på. I dag kunne vi f.eks. lese at Arbeiderparti-styrte Oslo har beregnet tilskudd til barn i private barnehager feil. Det kan være at de skylder opp mot 100 mill. kr. Til gjengjeld har Oslo brukt mange år på å drive økonomisk tilsyn og foreløpig avdekket ganske få tilfeller av at private barnehager har brukt tilskuddene feil. Dette er et varsku til alle oss som er opptatt av barnas beste, uavhengig av om barna går i privat eller offentlig barnehage. Jeg er derfor glad for at tilskuddsberegning, og feil tilskuddsberegning, er noe regjeringen har varslet at de skal jobbe videre med. Så tenker jeg det er positivt at saksordfører Tvedt Solberg har ubegrenset taletid, for da kan det kanskje være mulig å finne ut hva Arbeiderpartiet egentlig vil med private barnehager. Representanten Tvedt Solberg skriver i sosiale medier at han ønsker å regulere barnehager på lik linje med friskoler. I friskoleloven § 6-3 står det at friskoler ikke kan ta ut utbytte til eierne verken når skolen er i drift, eller om driften blir nedlagt. Da er mitt spørsmål: Er det det Arbeiderpartiet ønsker seg? Her kan man egentlig bare svare ja eller nei. Er det den modellen man ser for seg også for finansiering av private barnehager? For tre år siden sa representanten Jonas Gahr Støre at det viktigste for Arbeiderpartiet er at tjenestene er gode, og at barnehagene oppfyller strenge krav til kvalitet, antall pedagoger, bemanning, rammeplan, arbeids- og lønnsvilkår og pensjon. Dersom de som investerer egne penger i å lage gode barnehager, klarer å oppfylle alt dette og allikevel klarer å ha noen penger til overs, er det ikke det som er problemet. Jeg vil til og med si til representanten Fagerås at jeg mener det er legitimt. Nå har tonen snudd. Nå har Arbeiderpartiet latt seg friste av en retorikk som man kanskje egentlig ikke har skjønt at et styringsparti som Arbeiderpartiet tidligere har brukt, med ord som «superprofitt» og «profitør». Det gjør at jeg blir urolig for framtiden for private barnehager, og jeg håper at representanten Tvedt Solberg eller representanten Henriksen, som kommer etter meg, kanskje avklarer: Er det da samme regulering rundt utbytte som ved friskolene man ønsker å innføre i barnehagesektoren? Det mener jeg er en viktig avklaring i denne saken.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2020-06-08:
Jeg ble oppfordret til å si hva jeg ville blitt fornøyd med. Jeg ville blitt veldig fornøyd hvis Tvedt Solberg hadde svart meg veldig konkret på et ganske konkret spørsmål. Nemlig: Hvis han ønsker å adoptere bestemmelsen i friskoleloven, ønsker han da å forby utbytte, altså at eiere ikke skal kunne ta ut utbytte, enten man driver skolen eller man nedlegger skolen? Hvorvidt er det det samme han ønsker for private barnehager? Det er egentlig et veldig konkret spørsmål. Det er ja eller nei. Er det det man ønsker, da er man for et utbytteforbud. Da mener man at man ikke legitimt, selv om man oppfyller absolutt alle andre kvalitetskrav, kan ta noe som helst utbytte fra den virksomheten man investerer sine egne penger i. Det hadde vært et tydelig svar fra Arbeiderpartiet. Det er ikke det vi får her i dag. Igjen får vi et ullent svar hvor man på den ene siden kritiserer regjeringen for at man har hatt høringer og fått mange innspill og burde vært tydelig på hva man ønsker og kommet med større endringer, mens Arbeiderpartiet, som sitter i opposisjon, ikke har et eneste svar på hva slags innstramminger de ønsker å ta til orde for, hvilke høringsuttalelser de støtter. Det er det som er et lite paradoks her. Jeg synes statsråd Melby svarte veldig godt for hvorfor vi nå avventer med eventuelle større endringer, og hvorfor den endringen som nå er foreslått, i utgangspunktet egentlig bare er en presisering og en tydeliggjøring av det som har vært praksis over lengre tid. Så kan Arbeiderpartiet mene at man trenger innstramminger, men igjen: Hvilke innstramminger er det man ønsker? Ønsker man å kopiere friskoleloven? Da må man kunne svare ja eller nei på det, og så skal jeg love representanten Tvedt Solberg at da blir debatter med både Gudmundsen og meg mye lettere i framtiden, for da har vi noe å debattere ut fra.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Arbeiderpartiet støtter flere av endringene som gjøres i proposisjonen, både om barnehagenes psykososiale miljø og om nasjonalt tilsyn. Vi mener det er bra å ha et nasjonalt tilsyn som kan styrke oppfølgingen av bl.a. de største kjedene som har virksomheten sin i flere kommuner. Det gjøres en del endringer på barnehageområdet i dag. Imidlertid er det mest iøynefallende det som ikke står her. Stortinget har flere ganger bedt regjeringa komme med en helhetlig gjennomgang av barnehageloven. Det har vært på høring, det har vært etterspurt av sektoren, og vi har ventet lenge. Når da regjeringa legger fram et forslag til endring av § 21, der man fjerner bestemmelsen om rimelig årsresultat for barnehager og endrer det til en formulering om at barnehager skal kunne disponere årsresultatet fritt, mener vi rett og slett det er uheldig, for da ser vi ikke endringene i barnehagesektoren som en helhet. Det ble sagt her at det er gjort for å rydde opp, men når man tar én del av barnehageloven, én del av reguleringen av private barnehager og konkluderer på det når vi vet at det er mye som gjenstår – Arbeiderpartiet ønsker flere innstramminger på langt flere områder i barnehageloven – er ikke konsekvensen å rydde opp, da er konsekvensen mer uklarhet. Det er derfor Arbeiderpartiet stemmer imot endringene i §§ 21, 22 og 23 – vi mener at regulering av barnehager må ses i en helhet. Arbeiderpartiet har lenge vært bekymret for at det går an å hente ut store verdier fra barnehagedrift, ikke bare gjennom utbytte, men også gjennom salg og på andre måter. Det vi har sett de siste årene, er at også store, utenlandske oppkjøpsfond er interessert i å kjøpe seg opp i norsk barnehagesektor. Det blir ikke mindre attraktivt for utenlandske eiere. Det er ikke det signalet de får når man endrer loven til at man kan disponere overskuddet fritt. Vi har hørt historier om at store, utenlandske eiere får presentert barnehageprospekt som sier hvorfor det er en lønnsom investering av deres kapital å kjøpe seg opp i norsk barnehagesektor. Da burde det gått noen alarmsignaler, ikke bare i Stortinget, men også i Høyres Hus. Det er derfor Arbeiderpartiet har etterlyst den helhetlige gjennomgangen av barnehageloven. Det er derfor vi også har foreslått flere endringer for å tydeliggjøre og for å stramme inn. Det er helt riktig, det representanten Jonas Gahr Støre sa for tre år siden, at det viktigste for Arbeiderpartiet er at barnehagene er gode. Foreldrene bryr seg nok ikke så mye om hvorvidt barnehagen er privat eller offentlig, så lenge ungene har det bra, men det er åpenbart at det er lettere å lage en god barnehage når pengene går til barna og ikke til store verdiuttak.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Jeg tror jeg vant mitt eget veddemål fra i sted. Selv om Høyre får svar, mener de det er uklart og at Arbeiderpartiet rir to hester. Det har ingen ting å si hva jeg, Torstein Tvedt Solberg eller andre representanter fra Arbeiderpartiet i denne sal står og sier fra denne talerstolen. Jeg ga et klart svar i sted på hva vi har og ikke har foreslått. Jeg sa til og med at vi mente det må ligge noen betingelser til grunn for å ha et årsresultat i private barnehager. Jeg vet ikke hvordan Høyre-folk bruker å tolke slike innlegg eller skriftlige tekster, men de stryker åpenbart i øvelsen tekstforståelse. For øvrig blir det heller ikke ridd to hester når det gjelder finansiering. Med vårt budsjettopplegg de tre siste årene ville de ideelle barnehagene fått mer midler enn med regjeringas opplegg, fordi vi faktisk legger inn penger til nok voksne i barnehagene gjennom bemanningsnormen, mens regjeringa kutter og lar dem sitte alene med regningen.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Som saksordfører vil jeg takke forslagsstillerne for et viktig forslag om egne straffebestemmelser i tilfeller der arbeidsgivere oppfordrer, presser eller påvirker permitterte ansatte til å jobbe gratis for bedriften samtidig som de ansatte mottar dagpenger under permittering. Jeg vil også takke komiteen for godt samarbeid og rask behandling av saken. Takken går også til Stortingets støtteapparat rundt oss. På grunn av covid-19-restriksjonene har komiteen kun bedt om skriftlige innspill, og det kom ett innspill, fra Juridisk Rådgivning For Kvinner. De støttet forslaget, men ba om at tilfeller der arbeidsgiver bevisst villeder ansatte, også måtte omfattes. De etterlyste en lovpålagt plikt for arbeidsgiver til å holde seg oppdatert om regelverket og sørge for at arbeidstakerne får korrekt informasjon om rettigheter og plikter. Videre var deres erfaring at nyutdannete og utenlandske arbeidstakere var spesielt utsatt for å bli utnyttet eller lurt. Det stemmer i stor grad med det tilsynsmyndighetene også viser til i sine rapporter. Statsråden kommenterte forslaget i brev av 27. mai. Han viser der til et pågående arbeid om særlig straffansvar for såkalt lønnstyveri, der de ansattes feriepenger brukes i ordinær drift, og at det arbeidet også vil omfatte en vurdering av tydeligere lovhjemler ved misbruk av permitteringsordningen. En samlet komité understreker det uakseptable i at arbeidsgivere jukser med trygdepenger ved å permittere ansatte og la permitteringspengene urettmessig inngå som en del av, eller kanskje hele, lønna til arbeidstakerne, som altså fortsetter å jobbe i bedriften selv om de er permittert. Komiteen påpeker at dette til og med kan være en del av organisert arbeidslivskriminalitet. Komiteen mener at det er ekstra forkastelig å misbruke de kriseordningene som skal avhjelpe virkningene av covid-19-pandemien for enkeltpersoner og bedrifter som er hardt rammet. En velferdsstat etter den norske modellen er basert på høy grad av tillit mellom innbyggerne og myndigheter. Misbruk av trygdeordninger bidrar til å undergrave den tilliten. Deretter deler imidlertid komiteen seg i et flertall og et mindretall. Mindretallet mener at forslagsstillernes hensikt er ivaretatt, og går for avvisning og vil selv begrunne dette. Komiteens flertall innstiller på at forslaget vedtas slik det er framsatt. I tillegg ønsker flertallet at regjeringen drøfter med partene i arbeidslivet hvordan man best kan sikre arbeidsgivere og arbeidstakere riktig informasjon om rettigheter og plikter under permittering, slik JURK var inne på. Arbeiderpartiet tilhører flertallet i saken. Jeg kommer tilbake til vårt syn i saken i et senere innlegg, men tar allerede nå opp de mindretallsforslagene vi står inne i.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Nå svarte statsråden på det første spørsmålet jeg hadde tenkt å stille, om når det kommer en sak til Stortinget. Da kan jeg i stedet stille et annet spørsmål: Da vi behandlet saken om at ofre for menneskehandel skulle slippe karantene i dagpenger, sa statsråden at Fremskrittspartiets ønske om å kreve anmeldelse og varsling ville bety en innskjerping av kravet i dagens regler til ugunst for dem som var rammet. Nå fremmer regjeringspartiene et forslag om å vurdere nettopp en slik innskjerping. Er statsråden enig i at det er til det beste for slike sårbare arbeidstakere, når han åpenbart ikke var enig i det for bare noen få uker siden?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Da fikk jeg vel ikke noe helt presist svar på det spørsmålet, men det hadde jeg kanskje heller ikke ventet. I saker som handler om arbeidslivskriminalitet, gjentas det til stadighet at «vi alle er enige om», og at «ingen er uenige når det gjelder» osv. Jeg kunne ramset opp minst fem handlingsplaner som vi har fått nedstemt her i Stortinget, om nettopp økt innsats mot arbeidslivskriminalitet. Da har jeg lyst til å knytte et spørsmål til temaet i det ene forslaget fra regjeringspartiene, nemlig en varslingsplikt mellom offentlige etater når det mistenkes arbeidslivskriminalitet. Der startet Stoltenberg II-regjeringa et lovarbeid allerede i perioden 2009–2013, og jeg lurer på hvorfor det arbeidet ikke er fulgt opp og sluttført for lenge siden.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Jeg takker for svaret; det er fint at dette kommer. Jeg har et siste spørsmål om kollektiv søksmålsrett, som fra fagbevegelsens side er et tiltak som vil lette situasjonen for sårbare arbeidstakere og gjøre det enklere å få pådømt arbeidslivskriminalitet. I forrige uke gjeninnførte Stortinget kollektiv søksmålsrett, men det varte dessverre bare i et par minutter, for det var en feil ved voteringsanlegget. Hvor lenge var Adam egentlig i paradis? Statsråden er jo kjent for å ha en ideologisk tilnærming til ulike spørsmål. Det eneste argumentet som har vært framført mot kollektiv søksmålsrett, er av prinsipiell art. Mener statsråden fortsatt, når han ser advarslene fra alle tilsynsetatene, at det er viktig å sette prinsipper foran kraftfulle tiltak mot arbeidslivskriminalitet, som kollektiv søksmålsrett jo er?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Jeg skal bare ta det jeg ikke rakk i stad, og begrunne Arbeiderpartiets forslag i saken. Den 7. april behandlet vi Prop. 72 L for 2019–2020, om covid-19-tiltak i folketrygden. Arbeiderpartiet og SV tok opp urovekkende informasjon fra Fair Play Bygg Oslo, Uropatruljen og Arbeidstilsynet. De viste til at useriøse arbeidsgivere misbrukte de midlertidige endringene. Vi foreslo at det måtte reageres kraftig på slik kynisk utnyttelse av fellesskapets midler, med styrket kontroll og økt strafferamme, bøtelegging og inndragelse av urettmessig fortjeneste, men ble nedstemt. I dag vil det samme skje med et lignende forslag fra SV som Arbeiderpartiet støtter. Det utredes, svarer statsråden, og det er jo et bitte lite framskritt. Den 23. april behandlet vi forslag fra Arbeiderpartiet om å frita ofre for menneskehandel tolv ukers karantene i rett til dagpenger. Det ble overraskende, men gledelig nok vedtatt. Komiteen, unntatt Fremskrittspartiet, ville da ikke kreve anmeldelse, nettopp for å beskytte sårbare arbeidstakere mot represalier fra kriminelle arbeidsgivere. Det forundrer oss at den bekymringen nå er forsvunnet som dogg for sola, bare noen uker etter. Også vi ser at meldeplikt mellom offentlige myndigheter er viktig i kampen mot a-krim. Det som forundrer, er at det ikke for lengst er innført. Slik lovpålagt meldeplikt var et arbeid som ble startet av Stoltenberg-regjeringa allerede i perioden 2009 –2013. Vi fremmer derfor eget forslag om at dette nå må fullføres, men er ikke med på å gjøre sårbare arbeidstakere enda mer sårbare, slik vi kan risikere med forslag nr. 1, fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Sist tirsdag skrøt Heidi Nordby Lunde av regjeringas enorme satsing mot a-krim, og det ble for så vidt gjentatt også her i dag. Statsråden fulgte forrige uke opp med at alle indikatorer viser at arbeidslivskriminaliteten går ned. Samtidig advarer altså både Arbeidstilsynet, Nav, politi og skatteetaten mot rekordmange antall tips om mulig fusk. Trusselvurderingen 2020 fra Økokrim sier at organiserte kriminelle i økende grad infiltrerer legalt næringsliv, og at skillene mellom organisert kriminalitet, økonomisk kriminalitet og arbeidslivskriminalitet viskes ut. Arbeiderpartiet mener på den bakgrunn at kampen mot arbeidslivskriminalitet må trappes opp. Det har vi konsekvent ment, helt siden vi i regjering lanserte den første handlingsplanen mot sosial dumping i revidert nasjonalbudsjett 2006. Vi rakk to til før Erna Solberg overtok. Høyre og Fremskrittspartiet stemte mot alle. I opposisjon har vi fremmet nummer fire og fem, men er blitt nedstemt. Det er det samme med en rekke enkeltforslag, bortsett fra noen, der Kristelig Folkeparti, før de gikk i regjering, tvang Solberg-regjeringa til å ta tak. Så til kollektiv søksmålsrett: Lite brukt og mye uro, sa statsråden, men den rakk vel egentlig bare å virke i tre uker. Arbeiderpartiet mener at det er vel verdt med et nytt forsøk.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-08:
Takk til saksordføreren og forslagsstillere. Et seriøst og anstendig arbeidsliv er en forutsetning for lønnsomme bedrifter, trygge arbeidsplasser og finansieringen av vår felles velferd. Useriøse aktører og arbeidslivskriminalitet undergraver både den enkelte arbeidstakers og seriøse bedrifters muligheter og dermed også velferdsgrunnlaget for Norge. Derfor er innsatsen mot arbeidslivskriminalitet trappet opp under denne regjeringen med bl.a. strengere straffer og høyere bøter for dem som bryter lover og regler. Og for å sikre sårbare utenlandske arbeidstakere er det også opprettet flere servicesentre der informasjon om deres rettigheter og plikter er tilgjengeliggjort på flere språk. Selv om det er et selvstendig personlig ansvar å ikke utføre kriminelle handlinger, er det ingen tvil om at arbeidstakere kan bli presset til å begå lovbrudd gjennom trygdemisbruk. Som forslagsstillerne er inne på, er arbeidstakere i en asymmetrisk maktposisjon, og det er helt uakseptabelt dersom en arbeidsgiver forsøker å lure eller presse arbeidstakere til å begå lovbrudd. Høyre er helt enig med forslagsstillerne i at dette må slås hardt ned på. Men når det gjelder selve forslaget, så vurderer allerede Arbeids- og sosialdepartementet tydeligere lovhjemler for å ansvarliggjøre arbeidsgiver ved misbruk av bl.a. permitteringsordningen. I tillegg vurderer regjeringen økte strafferammer for å bekjempe arbeidslivskriminalitet. Regjeringen har også satt i gang et arbeid for å unngå lønnstyveri i forbindelse med feriepenger. Vi støtter med andre ord intensjonen, men avviser forslaget, da vi mener det er ivaretatt av arbeidet regjeringen er i gang med. Det er heller ikke et lovtomt rom i dag. Dagens regelverk dekker tilfellet forslaget etterspør nye straffebestemmelser for. Straffelovens bestemmelser om bedrageri omfavner både trygdemisbruk knyttet til arbeidstaker og eventuelle medvirkere til trygdemisbruket. Straffelovens regler om bl.a. tvang og menneskehandel kan også brukes. For ytterligere å styrke arbeidet mot menneskehandel og useriøse aktører fremmer Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti forslag om at regjeringen bør vurdere en varslingsplikt til Arbeidstilsynet ved mistanke om menneskehandel eller arbeidslivskriminalitet, f.eks. fra Nav når arbeidstakere søker om dagpenger og ber om unntak fra ventetidsbestemmelser med den begrunnelsen. Selvsagt skal arbeidstakere som er utsatt for menneskehandel, sikres rett til dagpenger, men samtidig må vi jo forfølge og slå ned på bakmennene for nettopp menneskehandel eller arbeidslivskriminalitet. Derfor bør en varslingsplikt til Arbeidstilsynet vurderes, hvor slik plikt bør ligge, for å sikre effektiv og tidlig varsling til relevante myndigheter. Dette forslaget er tatt opp i innstillingen.