May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-12:
Norsk film har over lengre tid hatt en svært positiv utvikling. Det produseres mange norske filmer årlig, og besøkstallene på norske filmer på kino har hatt en sterk vekst. Publikums holdning til norsk film er langt mer positiv, særlig blant ungdom. Regjeringa fortsetter å støtte opp om og viderefører den norske filmsuksessen gjennom St.meld. nr. 22 for 2006-2007, Veiviseren, og tar et helhetlige grep som omfatter og identifiserer hele verdikjeden på filmfeltet, hvor de ulike sentrale og regionale ordningene/institusjonene er tenkt inn i en samordnet, komplementær modell. Dette representerer en organisatorisk nytenkning og en styrking av filmmiljøene over hele landet, i tråd med uttalte mål for feltet gjennom Kulturløftet, Soria Moria-erklæringen og en målbevisst, offensiv politisk satsing på filmfeltet. Regjeringa ønsker en opptrapping av de statlige tilskuddene til filmproduksjon og en gjennomgang av de statlige virkemidlene som skal sikre at tilskuddene brukes effektivt og målrettet. I St.prp. nr. 1 for 2000-2001 ble det fastslått at det skulle foretas en ny evaluering av tilskuddsordningene innen fem år. På bakgrunn av flere rapporter som i hovedsak omhandlet de statlige tilskuddsordningene og andre økonomiske virkemidler, ønsket Kultur- og kirkedepartementet i tillegg en gjennomgang av organiseringen av virkemiddelapparatet på filmsektoren. Høsten 2006 ble det derfor satt ned et utvalg under ledelse av Kristenn Einarsson som skulle foreslå organisering av de statlige virkemidlene på filmområdet. Hovedprinsippene for en oppgavedeling mellom staten og bransjen føres videre og klargjøres ytterligere i den framlagte meldinga. På den måten ivaretas den overordnede filmpolitikken av regjering og storting, mens det kunstneriske innholdet i filmproduksjonen defineres ut fra et filmfaglig skjønn. Forutsetningen for en samordning av virkemiddelapparatet er at den ikke må bidra til å samle for mye makt på for få hender. Det er svært viktig, som veldig mange har vært inne på her tidligere, å følge opp tiltakene som igangsettes for å motvirke maktkonsentrasjon. Jeg vil også understreke fra SVs side at det er helt klart at Norsk filmkommisjon fortsatt kan ligge i Bergen. Bygdekinoene må bevares, da de er viktige kulturarenaer rundt omkring i landet. Det er viktig at barn og unge skal prioriteres i filmpolitikken. Filmmeldinga definerer klart barn og unge som målgruppe, og Film&Kino er tiltenkt et overordnet ansvar for dette, bl.a. på grunn av sitt store nettverk av visningsarenaer over hele landet.Det samme gjelder opprettelsen av en festivalstøtte, som også skal finansieres via Film&Kino. Det er viktig at det nå legges til rette for filmproduksjon over hele landet. De regionale filmsentra og de regionale filmfond vil, sammen med de sentrale ordninger, ivareta hele verdikjeden innenfor filmfeltet. En av SVs og spesielt mine store kjepphester innenfor kulturpolitikken er at kulturlivet generelt bør ha en god kjønnsbalanse, slik at både kvinners og menns kunst- og kulturuttrykk blir reflektert og fortalt.Det foreslås nå konkrete tiltak med hensyn til likestillingsperspektivet i meldinga.Det er foreslått flere tiltakfor å få flere kvinner inn på alle nivåer i norsk film. Det er en god ambisjon at det innen 2010 skal være minst 40 pst. kvinner i nøkkelposisjoner i norsk film. På filmområdet er det i dag en klar overvekt av menn i viktige posisjoner, noe som er meget spesielt, fordi det i dag utdannes mange kvinner innen film. SV mener også at det er svært viktig å gjøre norsk film tilgjengelig for hørselshemmede. Dette vil lett la seg gjennomføre med ny teknologi og digitalisering. SV er glad for at målet er at det skal produseres minst 20 langfilmer hvert år, og at 25 pst. av kinobesøket skal være på norske filmer. Vi ser framtida for filmfeltet i Norge lyst i møte.