Trine Skei Grande (Venstre), 2008-04-08:
For det første vil jeg begynne med å rose Regjeringa - jeg samler rosen i starten, slik at man kan gjøre seg klar til den - for den ryddejobben som er gjort med den nye utlendingsloven. Det ble startet NOU-arbeid i Bondevik II-regjeringas tid, men det er en veldig viktig jobb å gjøre loven mer konsekvent og samle ting som tidligere har ligget rundt loven, inn i loven. Jeg vil også skryte av at man har gjort en god del gode ting når det gjelder barn, og når det gjelder å respektere UNHCRs prioriteringer. Det synes jeg er bra gjort. Jeg er også glad for at regjeringsfraksjonen under behandlingen i komiteen har gått inn på en merknad som var viktig for Venstre når det gjelder retten til å yte hjelp til dem som er papirløse, at det ikke er et lovbrudd. Det er ganske bred enighet om hovedgrepene i utlendingsloven. Det er stort sett bare Fremskrittspartiet som stiller seg på utsiden av debatten. Men det er nok mange grep Venstre ville gjort annerledes hvis vi hadde kunnet. Vi syns det er viktig å ha en streng, human, fleksibel og moderne utlendingslov. Når det gjelder flyktninginstituttet, asylinstituttet, ja også deler av ordningen med gjenforening, blir det stort sett styrt på grunnlag av det vi har tatt på oss av internasjonale forpliktelser. Når det gjelder arbeidsinnvandring, mener jeg vi skal være så kyniske vi kan når det gjelder de menneskene vi ønsker skal komme til landet vårt. Derfor er det helt ulike innfallsvinkler til reglene for flyktning- og asylinstituttet og til reglene for arbeidsinnvandringsinstituttet. Arbeidsinnvandringsinstituttet er det området der vi skal kunne koste på oss å velge dem vi vil ha. Her synes Fremskrittspartiet å ha misforstått. De tror at det er ved flyktning- og asylinstituttet man skal velge mennesker ut fra landets behov og ikke ut fra de enkelte menneskenes behov. Det å få til en effektiv og god saksbehandling er en kjempeutfordring for hele feltet. Vi har ønsket en god del enkle grep som vi har lagt inn her, som vi tror ville gjort ting enklere og mer effektive. I Bondevik II-regjeringas tid innførte vi det som kalles differensiert saksbehandling, der vi også sørget for en kjapp bortvisning av dem som åpenbart var grunnløse søkere. Det var veldig virkningsfullt. Det fikk ned behandlingstiden, og det fikk også slutt på en del tilstrømninger fra land der forfølgelsen ikke er på nivå med forfølgelsen i de landene hvor mange av de asylsøkerne som får innvilget søknadene sine, kommer fra. Vi syns også det har vært et godt grep å sikre retten til å bytte vei. Det har i dag, spesielt fra Høyre, blitt sagt at det er mange kyniske mennesker som tjener penger på smugling. Det er det. Men det er også for veldig mange få andre muligheter til å komme seg ut av et land. Og en kunne også kalle grenselosene, som fraktet mennesker over til Sverige under krigen, for menneskesmuglere. Det var de, ifølge manges definisjon av «menneskesmuglere ». Noen av dem mottok faktisk også betaling for jobben de gjorde. Noen av dem som hjelper asylsøkere ut av land, gjør det også av et godt hjerte og ikke bare for å tjene penger. Det går ikke an å ha en svart/hvitt-holdning til akkurat det. Det at mange av dem får rettleiing som er feil, slik at de får en dårligere behandling av søknadene sine, og det at de også får feil rettleiing om hva de skal gjøre, gjør at vi nok har en mer inkonsekvent saksbehandling enn det vi kunne hatt. Det tror Venstre kunne blitt lettere ved å bytte vei. Så til det at man kan søke om gjenforening fra riket. Vi skjønner ikke helt hvorfor man skal bli straffet med å reise tilbake hvis man f.eks. har stiftet familie og fått barn her, hvorfor det da er veldig viktig at man sender søknaden fra et annet land. Når det gjelder visumpolitikken, er det to saker jeg har lyst til å ta opp. Det første er at vi trodde virkelig på regjeringspartiene da de var positive til kjærlighetsvisumet. Vi trodde faktisk at når de sa det, så mente de det. At SV har blitt helt tannløst i løpet av arbeidet med loven, kan vi leve med, men jeg må si at det er vondt å oppleve det som har skjedd med kjærlighetsvisumet. Vi har også et forslag sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti om å se på og lage bedre, effektive rutiner f.eks. knyttet til oppmøte ved retur slik at vi kan gjøre visumreglene våre mer levelige mot at vi lager ordninger som sikrer at vi vet at folk har returnert. Venstre har vært veldig opptatt av kjønnsbasert asyl. Det er sagt mange gode ord i saken som jeg tror jeg skal gi spesielt SV æren for, når det gjelder forfølgelse på bakgrunn av kjønn. Perspektivene er der, men det å senke terskelen, spesielt i forhold til denne gruppen, er de altså ikke med på. Det har stoppet med de gode ordene. Det barnerettslige perspektivet mener jeg også er styrket i Regjeringas forslag, men begrepet «innvandringsregulerende hensyn » kontra det barnerettslige mener jeg fortsatt er uklart. For Venstre er det viktig at man ikke bruker uttrykket «barns beste », som vi bruker i norsk barnevern, ved en sånn vurdering. Vi innrømmer at man må ha et annet perspektiv, for de aller fleste barn vil faktisk ha det bedre i Norge enn i et nesten hvilket som helst annet land. Men at det må være barnerettslig forsvarlig å foreta en utsendelse, mener vi er viktig, og det må veies opp mot det som kalles «innvandringspolitiske hensyn ». Så til de papirløse. Det som forundrer meg her, er at Regjeringa egentlig ikke har noen forslag når det gjelder dette. De har ingen forslag til løsninger. Hvordan SV kan leve med det, skjønner jeg ikke. Vi har prøvd å komme med en del forslag for å se hvordan vi kan møte den utfordringen det faktisk er. Og enhver som prøver å forenkle dette bildet, tar feil. Vi syns det er viktig å prioritere barn som har levd lenge i landet. Vi syns det er riktig å innføre retten til et nytt intervju, og hvis man ikke kan effektuere en utsendelse, mener vi det er bedre å gi folk arbeidstillatelse enn å la dem leve på sosialstønad. Vi mener folk må få retten til å gjøre opp for seg. Så har vi sammen med Kristelig Folkeparti og Høyre lagt inn en rekke forslag når det gjelder tvangsekteskap, og jeg er forundret over at disse ikke har fått støtte fra flere. Jeg hadde ventet at et parti som f.eks. Fremskrittspartiet skulle like noen av de forslagene vi har kommet med her, ettersom de har vist stort engasjement på det området. Det gjelder det å innføre en viljeserklæring før man reiser ut for å få godkjent ekteskapet i etterkant, og å innføre anonyme vitneprov. Det gjelder det å satse på utenriksstasjonene, og å legge større vekt på utenriksstasjonenes vurderinger. Vi ønsker også at man skal kunne satse på alle de endringene som trengs i miljøene. Jeg mener at man faktisk bekjemper disse problemene best i sine miljøer og ikke ved landets grenser. Til slutt har jeg lyst til å ta opp et tema som Regjeringa nå har dyttet foran seg, for av en eller annen grunn har man ikke ønsket arbeidsinnvandringsdebatten sammen med denne debatten. Men da vil jeg håpe at Regjeringa har fått med seg alle de forslagene som opposisjonen har fremmet, i arbeidet med den nye meldingen man har varslet - når det gjelder både fleksibilitet, forhåndsgodkjenning av arbeidsgivere, det å begynne arbeid ved ansettelse og da ved muntlig godkjenning, det at man får jobbsøkervisum, og det at man også kan gjøre det enklere for dem som har tatt utdanning i landet. Jeg håper dette ikke bare er ideer som blir liggende her på bordet, som vi må fremme på nytt, men at Regjeringa faktisk har tatt dem inn over seg når de kommer med sin varslede melding. Jeg håper ikke avgivelsen her kommer for nær opp under godkjenningen fra Regjeringa. Så har jeg faktisk ett minutt igjen, men det er sjokket over å få 10 minutters taletid - det har jeg nesten aldri. Men jeg vil i hvert fall benytte sjansen til å ta opp Venstres forslag.