trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2006-11-22:
Jeg takker for svaret. Fra min side vil jeg understreke at spørsmålet ikke dreier seg om hvorvidt diabetikere skal ha særfradrag eller ikke, men det dreier seg om at det er forskjellig praksis fra ligningskontor til ligningskontor, nettopp det som statsråden nå var inne på. Den forskjellsbehandlingen virker urimelig, og det er urettferdig. Jeg hører at statsråden sier at hun har tatt tak i dette, og at det arbeides med nye retningslinjer. Men hvis du har fått diagnosen diabetes, er den ganske tydelig og enkel, og det har sine konsekvenser når det gjelder økte kostnader. Hadde det ikke vært enklere rett og slett å ha et sjablongmessig fradrag for denne gruppen kroniske syke, slik at dette enkelt kunne vært behandlet av ligningskontorene uten noen dokumentasjon eller lignende?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2006-11-22:
Jeg er glad for den positive dialogen mellom myndighetene og Diabetesforbundet på dette området, men jeg kan ikke fri meg for å understreke at i denne salen har de fleste partiene vært opptatt av at vi skal ha et enklere Norge. Jeg har en mistanke om at det blir brukt for mye ressurser på ligningskontorene til merarbeid for å gå gjennom kanskje poser med bilag som diabetikere har tatt vare på når de har handlet osv. Jeg synes ikke dette er rett bruk av ressursene. Jeg oppfordrer statsråden fortsatt til å se på om dette kan gjøres så enkelt som overhodet mulig. Jo enklere det er, jo mer rettferdig vil også behandlingen ofte bli ved de ulike likningskontorene.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2006-11-22:
Jeg har følgende spørsmål til utenriksministeren: «Hva er status for syrisk og iransk rettsforfølgelse av de ansvarlige bak angrepene på de norske ambassadene i Damaskus og Teheran, og er utenriksministeren fornøyd med prioriteringen av disse svært alvorlige sakene i de to lands rettssystemer?»
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2006-11-22:
Denne saken har flere sider. Den ene er rettslig forfølging, den andre er det økonomiske oppgjøret, som utenriksministeren forklarte i sitt svar. Jeg må si jeg blir noe forundret over at oppgjøret fra Damaskus faktisk ikke er på plass ennå. For vel fem uker siden, 13. oktober, brakte Aftenposten en melding om at syriske myndigheter hadde gått med på å betale nærmere 8 mill. kr. Ifølge ambassadør Longva hadde norske myndigheter bedt om å få utbetalt pengene i euro på en konto i utlandet, derfor ville det gå noen dager før summen kunne disponeres – den hadde allerede vært utbetalt dersom en hadde tatt den i syriske pund. Dette er over fem uker siden. Nå har utenriksministeren nylig vært på besøk i Damaskus, og pengene er fremdeles ikke på plass. Jeg har lyst til å stille et tilleggsspørsmål: Opplever utenriksministeren at dette er et oppgjør som skjer i det skjulte for offentligheten i Syria, eller er det full åpenhet om det?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2006-11-22:
Jeg registrerer at når det gjelder rettslig forfølgelse av de ansvarlige, håper vi at det vil skje. Når det gjelder innbetaling av beløpene, har vi tro på at det vil skje. Men det har ikke skjedd foreløpig. Avslutningsvis har jeg lyst til å spørre om utenriksministeren oppfatter dette som har skjedd, og måten det håndteres på, som en belastning for vårt forhold til Syria – og det i en fase hvor vi vet at Vesten har fått en kanskje litt endret holdning til hvordan man vil forholde seg til Syria som del av den større Midtøsten-konflikten, og til å etablere en dialog. Norge har jo tradisjonelt vært en viktig spiller når det gjelder konfliktløsninger i Midtøsten, og det vesentlige for oss er å ha på plass et forhold til de forskjellige partene. Kanskje dette er særlig viktig i en fase hvor vi ser initiativ også fra Iran for å trekke både Damaskus og Bagdad nærmere til seg, kanskje litt sånn «pre-emptive», før Vesten kommer på banen i forhold til Syria? Er dette en belastning for vårt forhold?
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Vi står overfor store miljøutfordringer i nordområdene, der klimaendringer antakelig er den største utfordringen, med store globale effekter. Dette medfører behov for betydelig ny kunnskap på en rekke fag- og samfunnsområder. Klimaforskningen vil derfor bli styrket i 2007, bl.a. gjennom større satsing på det nasjonale forskningsprogrammet NORKLIMA. Samtidig er det en erkjennelse at dette er kunnskap som Norge alene ikke kan framskaffe. Dette må skje i et internasjonalt forskningssamarbeid. Vi har derfor store forventninger til det internasjonale forskningsåret i perioden 2007–2009. Målet med det internasjonale forskningsåret er nettopp at vi ved internasjonalt å løfte i flokk kan oppnå kunnskapsinnhenting som ellers ikke er mulig, f.eks. i beskrivelse av klimaprosessene. Vi har dyktige og internasjonalt anerkjente polarforskningsmiljøer i Norge, og deltakelse i det internasjonale forskningsåret vil styrke denne viktige forskningen ytterligere. I tillegg vil den norske infrastruktur for forskning og overvåking på Svalbard være viktige norske bidrag til det internasjonale forskningsåret. Zeppelinstasjonen i Ny-Ålesund er i så måte sentral ved sin unike plassering i den europeiske delen av Arktis. Stasjonens styrke ligger først og fremst i at den kombinerer beliggenheten på svært høy breddegrad i et miljø som i veldig mange henseender er uforurenset, med lett tilgjengelighet og godt utbygd infrastruktur. Zeppelinstasjonen har allerede en viktig rolle i internasjonal klimaforskning og -overvåking. Stasjonen måler et bredt spekter av klimagasser og ozonnedbrytende forbindelser og er etablert som en sentral referansestasjon i et globalt nettverk. Målingene som utføres, er Norges bidrag til det internasjonale nettverket for overvåking av konsentrasjoner av klimagasser i atmosfæren. Økt satsing på forskning og overvåking i nordområdene vil gi oss innsikt når det gjelder både pågående klimaendringer og de forsterkende effekter klimaprosessene i området har på den globale oppvarmingen. Klimaforskningen vil bli styrket i 2007 med spesiell vekt på nordområdene. I tillegg vil det internasjonale forskningsåret styrke klimaforskningen ytterligere i perioden 2007–2009, og så vil Regjeringen i forbindelse med nordområdestrategien som legges fram 1. desember, komme tilbake til innsatsen som gjelder klimaovervåking, bl.a. knyttet til Zeppelinobservatoriet i Ny-Ålesund.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Jeg takker for oppfordringen fra representanten Dørum. Jeg skal love at jeg skal se nærmere på det. Det som er viktig for Norge og Regjeringen, er jo at vi inngår i et internasjonalt samarbeid for å få styrket klimaforskningen. Det er ingen tvil om at når det gjelder klimaforskning, vil polarområdet være et av de viktigste områdene – både for å styrke vårt internasjonale fellesskap innenfor forskningen, og for å innhente den kunnskapen vi faktisk trenger for å kunne svare relevant på handlinger knyttet til klimaendringer. Så denne saken vil jo også berøres, som jeg nevnte, når Regjeringen legger fram nordområdestrategien 1. desember.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Det er jo slik at klimaspørsmålet helt sikkert kommer til å være i fokus både nasjonalt og internasjonalt på en helt annen måte enn det vi har sett tidligere. Jeg har, som representanten er orientert om, nettopp kommet tilbake fra en stor konferanse om klimaspørsmål i Nairobi. Det er klart at behovet for forskning og behovet for det å samordne den dokumentasjonen som finnes i ulike land, er økende. Det er helt nødvendig at Norge ikke bare øker sin innsats på forskning, men også sørger for at vi kan bidra til å samordne ulike resultater. Det er ingen tvil om, som representanten Dørum sa, at nordområdet er i en særstilling for oss, for det er der mye av temperaturen for klimautviklingen faktisk kan måles. Derfor er det viktig at vi deltar både i nasjonale og internasjonale forskningsprosjekter om klima.
Børge Brende (Høyre), 2006-11-22:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «20. november i år innførte Statnett et eget markedsområde for kraft i Midt-Norge. Fra nå av må strømkundene i denne delen av landet regne med å måtte betale mer for strømmen enn ellers i landet. I februar i år sa statsråden i Stortinget at det ikke ville være akseptabelt å bruke et eget prisområde som virkemiddel for å skaffe nok strøm. Han har også lovet en egen kriseplan for strøm i Midt-Norge tidlig i høst. Tar statsråden selvkritikk for at begge disse løftene er brutt, og når vil statsråden fremlegge kriseplanen?»
Børge Brende (Høyre), 2006-11-22:
Det er selvsagt stor uro i Midt-Norge når man nå ser at regionen er etablert som et eget prisområde, selv om tidligere statsråd Eriksen lovte at det var uaktuelt med høyere strømpriser for strømkundene i Midt-Norge, som det stod i Adresseavisen den 21. april 2006. Men det som er den store saken i dag, er jo at alle har ventet på en handlingsplan om hvordan man skal møte strømkrisen i Midt-Norge. Olje- og energiministeren sa i Stortinget den 1. juni 2006: «Jeg arbeider nå med en handlingsplan slik det blir bedt om, for å møte kraftsituasjonen i Midt-Norge – med sikte på å legge handlingsplanen fram tidlig på høsten.» Nå er det vinter. I Adresseavisen i dag står det over to sider: «Dropper varslet kriseplan.» Er det slik at statsråd Enoksen har holdt Stortinget for narr, at det ikke kommer noen handlingsplan, eller er han bare forsinket?
Børge Brende (Høyre), 2006-11-22:
Nå ble jeg veldig forvirret, kanskje på et litt høyere nivå enn tidligere. Som jeg sa, står det i dette intervjuet med statsråden over to sider i Adresseavisen i dag at han dropper varslet kriseplan. Det står også: «Kontroversielt vil det også bli når olje- og energiministeren nå varsler at han inntil videre velger å droppe planene om å legge fram en helhetlig kriseplan for strømkrisen i Midt-Norge.»«Nei, dette er ikke kontroversielt», sier statsråden. Men nå oppfattet jeg statsråden slik at han ikke går bort fra sitt løfte gitt til Stortinget 1. juni 2006 om at man tidlig i høst skulle fått en handlingsplan. Når kommer denne handlingsplanen? Vil Stortinget få seg den forelagt? Vil det være en handlingsplan som tar opp alle disse forhold? Jeg tror det er helt nødvendig at dette nå kommer på plass, for det blir veldig stor usikkerhet knyttet til en statsråd som sier at man ikke skal ha eget prisområde, og så blir det eget prisområde, som sier at det kommer en handlingsplan tidlig på høsten, og så kommer den ikke fordi den er forsinket, og nå sies det at den ikke kommer i det hele tatt. Når kommer handlingsplanen? Kommer den før jul?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-11-22:
La meg først få si at statsråden skal legge fram en handlingsplan for Midt-Norge. Jeg kan også forsikre representanten Børge Brende om at Regjeringen har en målsetting om at kraftprisene i Norge ikke skal være uakseptabelt høye, og at store prisforskjeller mellom ulike deler av landet heller ikke skal inntreffe over lengre perioder. Derfor har også Regjeringen brukt mye tid og hatt stor oppmerksomhet på kraftsituasjonen i Midt-Norge, og vi arbeider intenst med å finne gode tiltak for dette området. Likevel er innføring av et eget prisområde for Midt-Norge et viktig og nødvendig virkemiddel på grunn av de lave nivåene i regionens magasiner. Jeg legger derfor til grunn at Statnett mener at innføring av et prisområde er det mest egnede virkemiddel i dagens situasjon. Prisområdet vil legge til rette for god ressursdisponering og maksimal import av kraft til regionen. Innføring av prisområder vil føre til redusert sannsynlighet for å komme i en situasjon med kraftmangel. I den sammenheng vises det også til at prisområder alltid bør innføres før eventuelt andre tiltak settes i verk, slik også den forrige regjeringen skisserte overfor Stortinget, og som Stortinget gav sin tilslutning til, bl.a. fordi effekten av andre tiltak kan bli kraftig redusert hvis importkapasiteten ikke samtidig blir utnyttet maksimalt. Dette er begrunnelser jeg har gitt overfor Stortinget tidligere. Ulike prisområder er ikke noe nytt. Vanligvis er Norge inndelt i to prisområder, nord og sør for Dovre. Når Statnett nå oppretter et nytt prisområde, innebærer det at vi får tre prisområder: Sør-Norge, Midt-Norge og Nord-Norge. Midt-Norge har flere ganger tidligere vært inndelt i eget prisområde når kraftsituasjonen har krevd det. Ved de anledninger dette har vært gjort tidligere, har det ikke ført til nevneverdig høyere priser i Midt-Norge enn i resten av landet. Samtidig har jeg høy prioritet på å få realisert tiltak som skal sikre en robust kraftforsyning i Midt-Norge også på lengre sikt, gjennom økt produksjons- og nettkapasitet. Dette skal inngå som en viktig del av handlingsplanen for Midt-Norge, som jeg arbeider med. Jeg vil også gjøre det klart at et prisområde ikke er det virkemiddelet som skal sikre forsyningssikkerhet og krafttilgang til Midt-Norge på lang sikt. Regjeringen følger utviklingen framover nøye. Dette gjelder ikke bare i forhold til utviklingen i kraftsituasjonen i området, men også på hvilken måte innføring av et eget prisområde vil få innvirkning på forbrukerne i områ- det. Det er imidlertid for tidlig å slå fast om det blir store prisforskjeller mellom ulike landsdeler i vinter som følge av at det nå er tre prisområder i landet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-11-22:
La meg først si at jeg forstår den uroen som man har i Midt-Norge i forhold til prisutviklingen framover, og det er usikkert hvordan prisutviklingen kommer til å bli. De første tre dagene med eget prisområde har vist at dag 1 hadde man faktisk ett øre lavere pris enn man ville hatt om Midt-Norge ikke var eget prisområde. Dag 2 og dag 3 er prisen nøyaktig den samme som den ville ha vært om man ikke hadde hatt eget prisområde. Så kan selvfølgelig ikke jeg si hvordan utviklingen vil bli framover, men dette er iallfall en foreløpig indikasjon på hva som skjer i dette området. Når det så gjelder handlingsplanen, vil den selvsagt bli framlagt. Og det har tatt lengre tid enn det jeg sa, å få fram handlingsplanen. Som representanten Brende helt riktig sier, sa jeg at jeg tok sikte på å legge den fram tidlig på høsten. Det som har tatt tid, er bl.a. å få de langsiktige tiltakene på plass, få ny produksjon inn i dette området. Det er et helt nødvendig element i en sånn handlingsplan. Det at Regjeringen ikke har presentert denne handlingsplanen, som er deres verktøy for arbeidet framover, betyr selvsagt ikke at det ikke arbeides intenst med situasjonen i Midt-Norge med både kortsiktige og langsiktige tiltak.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2006-11-22:
For det første. Debatten om eget prisområde i Midt-Norge har i veldig stor grad vært knyttet til situasjonen neste høst, når Ormen Lange er i drift. Jeg har aldri sagt at eget prisområde er uaktuelt i dette området. Det jeg har sagt, er at det er uaktuelt å bruke svært høye priser i dette området som et virkemiddel for å sørge for at man får nok kraft i dette området. Det må også settes i verk andre tiltak. Som jeg nå har sagt, og som jeg har svart på i forhold til skriftlige spørsmål: Eget prisområde er et av de virkemidlene som Statnett har fullmakt til å ta i bruk. Så punkt 2. Det kommer en egen handlingsplan. Representanten Børge Brende har lang erfaring fra Stortinget og vet at de dokumentene som Regjeringen legger fram for Stortinget, er enten en stortingsmelding, en odelstingsproposisjon eller en stortingsproposisjon. En handlingsplan er Regjeringens verktøy for arbeidet framover. Og det at den planen ikke er lagt fram, betyr selvsagt ikke, som jeg sier, at det ikke arbeides med dette. Det arbeides intenst. Handlingsplanen vil komme. Den kom ikke tidlig i høst, og det beklager jeg. Men som sagt har det tatt lengre tid enn det jeg hadde trodd, å få på plass bl.a. de langsiktige tiltakene, og de er viktige element i en sånn handlingsplan. Handlingsplanen vil bli presentert med langsiktige og kortsiktige tiltak, og Regjeringen jobber intenst for å unngå at vi skal komme i en vanskelig situasjon.
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-11-22:
«Det er nå akkurat ett år siden jeg i denne salen meldte min bekymring for vill-laksbestanden i norske lakseelver. Bekymringen har ikke blitt mindre i løpet av dette året, og vi har ikke tid til å ta noen hvileskjær i denne saken. Daværende fiskeriminister opplyste da i sitt svar at forskriften som skal stille tekniske krav til oppdrettsanlegg, NYTEK-forskriften, ville tre i kraft den 1. januar 2006. Hvordan jobbes det nå konkret med å følge opp denne forskriften og nullvisjonen mot rømning?»
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-11-22:
Jeg vil takke for svaret, og har følgende oppfølgingsspørsmål: Oppdrettsnæringen er en veldig viktig kystnæring, og det er nødvendig med en holdningsendring når det gjelder rømning i næringen. Det store flertallet av oppdrettere opptrer seriøst, men et mindretall gjør det ikke. Mer enn tre millioner laks har rømt fra ulike anlegg de siste fem–seks årene. Så lenge rømningen skjer uten at kilden er kjent, er nesten det eneste virkemiddelet vi har, foruten å flytte anlegg på land, å merke laksen, alternativt en biologisk sporing av f.eks. fôret i magen på fisken. Er dette aktuelle tiltak?
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-11-22:
Mitt siste oppfølgingsspørsmål: Vi er veldig mange som er bekymret for utviklingen. Så vel Norges Jeger- og Fiskerforbund som mange lokalsamfunn langs kysten reagerer kraftig på at det ikke snarest blir iverksatt tiltak. Det kan ikke aksepteres at norsk natur, lokalsamfunn, reiselivsnæringen og sportsfiskere skal betale prisen for dette som oppfattes som miljøkriminalitet. Villaksens videre eksistens er ikke bare truet av rømt oppdrettslaks, men også av elvereguleringer, forsuring, ulovlig fiske og Gyrodactylus salaris. Er det en vei å gå å kriminalisere rømning av oppdrettslaks, slik enkelte nå tar til orde for, dersom tiltak som iverksettes, ikke følges opp?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Rømning er fortsatt en av de store utfordringene innen norsk oppdrett. Antallet rømninger ligger hittil i år beklageligvis på samme nivå som fjorårets. Det arbeides på mange felt for å få rømningstallene ned, bl.a. gjennom kartlegging av årsaker, forskning og kunnskapsoppbygging, regelverksforbedringer og kontroll. Den nye kommisjonen for rømning av oppdrettsfisk som ble etablert i juli, har allerede gått inn i flere av de siste rømningstilfellene. I tillegg foretar Fiskeridirektoratets regioner rask befaring for å bringe klarhet i årsaksforholdet og vurdere om oppdretter har opptrådt tilstrekkelig forsvarlig. Parallelt med det har oppdrettsnæringens hovedorganisasjon, FHL havbruk, etablert sitt eget rømningsutvalg for å se nærmere på hvordan tiltak og innsats mot rømning kan forbedres. Et viktig virkemiddel i arbeidet for å redusere antall rømte oppdrettsfisk er NYTEK-forskriften. Etter årsskiftet var det fortsatt et betydelig antall oppdrettsanlegg som ikke hadde de tekniske godkjenningspapirene i orden, dugelighetsbevis for gamle anlegg og produktsertifikat for nyere anlegg. Fiskeriforvaltningen iverksatte derfor en ekstraordinær kontrolloffensiv, hvor målet var raskest mulig å redusere rømningsrisikoen i oppdrettsnæringen. Det ble avdekket til sammen 55 brudd på NYTEK-forskriften som er pålagt rettet. I tillegg til tekniske kontroller og revisjonskontroller i samarbeid med Mattilsynet har Fiskeridirektoratet utført egne uanmeldte kontrolloffensiver i alle regioner. Fokusområdet har vært rømning og faktorer som påvirker risiko for rømning. Totalt vil 33 pst. av alle aktive lokaliteter for laks, regnbueørret og torsk bli kontrollert i løpet av 2006. Kontrollene innbefatter dessuten alle lokaliteter av laksefisk innenfor de nasjonale laksefjordene. Arbeidet med Fiskeridirektoratets handlingsplan mot rømt oppdrettsfisk – «Visjon nullflukt» – har høy prioritet. Planen består av 30 utrednings- og tiltakspunkter som skal utføres innen utgangen av neste år. Tiltaksplanen omfatter arbeid med bedre regelverk og bedre forvaltningsverktøy, mer målrettet og risikobasert kontrollinnsats og revisjon av NYTEK-standarden. Jeg vil avslutte med å opplyse at Fiskeridirektoratet i hele år har vært i aktiv dialog med Riksadvokaten og Økokrim for å bidra til å effektivisere reaksjoner og straffeforfølgelse av overtredelser.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Nettopp på grunn av at det er så viktig å ha en solid holdning til faren for rømning, er vi glad for at i tillegg til de tiltak vi setter inn, setter FHL havbruk ned sitt eget utvalg, og som organisasjon er de opptatt av å jobbe for å hindre rømning av laks. Når det gjelder muligheten for sporing og på hvilken måte det skal gjøres teknologisk, får ekspertene ta seg av det, men det er ett av de elementer som det nå jobbes med for ytterligere å forsterke innsatsen når det gjelder å identifisere rømt fisk fra anlegg der rømning eventuelt ikke er varslet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Når det oppdages rømning, er det vanlig prosedyre at det blir vurdert hva som er grunnlaget for det. I de saker der det er uaktsomhet eller det er påvist at ansvaret for rømningen hviler på oppdretteren, er det allerede i dag mulighet til å foreta anmeldelser og vanlige undersøkelser av Økokrim. Så den muligheten er der. Det som nok allikevel gir de største resultatene for framtiden, er sammen med næringen å bruke aktivt de virkemidlene vi har både gjennom nullvisjonen og den nedsatte kommisjonen som både skal granske enkelte rømninger og foreslå endringer i tiltak og regelverk for å styrke muligheten for å unngå rømning i framtiden. Det vil nok være de viktigste virkemidlene for å nå vårt felles mål om å redusere antall rømninger fra norske oppdrettsanlegg.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-22:
Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren: «Undertegnede er kjent med at Vegdirektoratet vurderer en forskriftsendring om krav til 3 mm mønsterdybde på tyngre kjøretøy i vintersesongen mot dagens én, for å kunne foreta kontroll i større utstrekning enn man kan med hjemmel i f.eks. aktsomhetsbestemmelsen i vegtrafikkloven og bruksforskriften. Har statsråden hjemmel til å fravike 3 måneders høring for å sikre omgående hjemmel, om nødvendig av midlertidig karakter, for krav om 3 mm når det åpenbart er påkrevd ut fra nasjonale behov?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-22:
Jeg takker for svaret. Mange er bekymret for de stadige utforkjøringene og ulykkene med tunge kjøretøy på norske vinterveger, og det bekymrer selvsagt også oss som samferdselspolitikere. Mener statsråden at det regelverket som gjelder for tunge kjøretøy i dag, er tilfredsstillende for norske forhold?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-22:
Da har jeg ikke flere oppfølgingsspørsmål. Jeg oppfatter svaret som positivt, og at statsråden er villig til å rydde opp i dette.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
«Det fremkommer av Romerikes Blad 13. november i år at elever og foreldre på Romerike frykter en skolebussulykke, men fylkeskommunen tillater stappfulle skolebusser. Både busselskapene og Trygg Trafikk er meget skeptiske til stappfulle skolebusser. Det oppleves som kaotisk – «en elev ble klemt i døren, og bussjåføren roper: trøkk sammen, trøkk sammen». Foreldrene er redde for hva som kan skje ved f.eks. en utforkjøring. Hva vil statsråden gjøre for å unngå alvorlige ulykker med skolebusser i fremtiden?»
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg vil takke for svaret, og jeg kunne lese mellom linjene at det var et positivt svar. Det er riktig som statsråden sier, at Fremskrittspartiet og Venstre tidligere har tatt opp denne saken i Stortinget og ikke fått det store gjennomslaget. Men det er en problemstilling vi får presentert ukentlig fra foreldre som er bekymret for sine barn, og da må jo statsråden være enig i at vi alle må ta et ansvar – fylkeskommunen, Stortinget og ikke minst statsråden – for å kunne unngå ulykker i framtiden. Det er foreslått noen steder at det skal brukes bilbelter i buss. Kan statsråden si noe om det også i forhold til sikkerheten i buss?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Det å gamble og sette barna våre opp mot budsjettpenger synes jeg er dramatisk. Jeg skjønner foreldrene når de er bekymret. Jeg skjønner skolebarna når de er redde for bussturen sin. For noen uker siden skjedde det en skolebussulykke i Kristiansand. Det var kun 35 elever i skolebussen, og fem ble skadet. Hadde bussen vært full, hadde det vært fullt på ståplassene av folk som stod, hadde vi nok fått et helt annet antall skadede. Kan vi måle dette opp mot penger?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Den offisielle soningskøen i Norge er på om lag 2 700 personer. Ifølge Kriminalomsorgens Yrkesforbund er de reelle tallene ca. 6 000 personer i soningskø. Vil statsråden redegjøre for forskjellen mellom den offisielle soningskøen og den reelle?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg takker for svaret. Det var et veldig bra svar, det var fyldig, greit og interessant. Men det er klart at for menigmann og alle som jobber innen disse forskjellige etatene, virker det forvirrende at det er tre forskjellige køer i rettssystemet. Det gir liksom ikke et riktig bilde av det når etterlyste ikke er med i disse køene, og heller ikke de som har fått soningsutsettelse, og de som ikke har møtt til soning. Da vil ikke køene bli helt reelle. Men jeg noterte meg at statsråden var enig i at det reelle tallet var 4 260 for dommer på ubetinget fengselsstraff, i tillegg til tallet for samfunnsstraff. Jeg synes det er bra at statsråden vil se på dette systemet og ta opp til diskusjon å endre det. Når vil komiteen eller Stortinget få seg forelagt dette, slik at vi kan få et ensartet tellesystem i Norge?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg er helt enig med statsråden i at det viktigste må være å få køene ned. Der er vi helt enige. Jeg takker igjen for svaret. Det var veldig greit å få høre at dette skal opp til diskusjon her. Men det er litt vanskelig for oss politikere når Kriminalomsorgens Yrkesforbund kommer med ett tall og departementet kommer med et annet, og så svirrer det tredje tallet i pressen. Så jeg håper at statsråden har forståelse for at vi som politikere bør få en diskusjon om dette, slik at vi blir enige om hva slags tall vi skal ha i våre dokumenter i framtiden. Når det f.eks. er høringer, får vi ett tall fra én part og et annet fra andre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Komiteen og Stortinget vil ha anledning til å diskutere dette når man skal diskutere de lovtiltakene som skal gjøres i forhold til soningskøer, og som vil bli presentert i nær framtid, så man har alltid mulighet til det. Men jeg vil jo advare mot å skape en særlig stor debatt ut av dette, for vi er vel strengt talt ikke uenige om at vi har denne typen køer. Det å plassere folk som har fått aksept for soningsutsettelse, i kø, er ikke så viktig. Det som er viktig for meg som justisminister, og det som er viktig for Regjeringa, er at køene faktisk går nedover. Det er jo derfor vi har etablert mer tilskudd – med støtte fra flere i Stortinget, også fra Fremskrittspartiet – til Friomsorgen, slik at man får gjort noe med samfunnsstraffdommene. At vi nå etablerer over 300 plasser – som jeg oppfattet at det var bred tverrpolitisk enighet om – som bidrar til at den faktiske soningskøen nå går nedover, mener jeg er det primære, men jeg tar gjerne en debatt og er også åpen for å endre definisjonen i den grad det er behov for det. Men jeg er veldig klar på hva som er det primære.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Takk for positiv tilbakemelding. Jeg håper jo at dette bidrar til en klargjøring. Men det er viktig at definisjonen av soningskø også er slik at vi vet hva slags behov vi har til enhver tid. I den grad en gravid kvinne har fått utsettelse av sin dom, er det greit ikke å plassere henne i soningskø, for da har vi ikke behov for plass for henne inntil hun skal inn og sone. Så det er litt mer praktiske betraktninger rundt det. Men jeg syns det er veldig ålreit at det spørres om dette, for vi ønsker en politisk debatt rundt soningskøene. Dette er ett av de viktigste satsingsområdene til Regjeringa, så det er viktig at vi får klarhet i det. Jeg vil også si at for Kriminalomsorgens Yrkesforbund er ikke dette ukjente problemstillinger. Dette har vært offentlig. Det er viktig for Regjeringa at vi har full offentlighet rundt tallene og disse tre typene køer. Det er bare å lese budsjettframlegget vårt. Der står det forklaring knyttet bl.a. til samfunnsstraffkøene. Det er ikke noe forsøk fra vår side på å skjule det, snarere tvert imot. Vi mener at vi her faktisk gjør jobben vår.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg tror vi i denne type saker er helt avhengig av at Kripos har årvåkenhet for sakskompleks som taler for innbyrdes samordning. Jeg syns at den saken som spørreren tar utgangspunkt i, faktisk viser at det er en utvikling, at man er på rett vei i forhold til dette. Men jeg skal ikke fra denne talerstol unnlate å si at jeg mener dette er en av de store utfordringene vi står overfor i Politi-Norge – ikke bare når det gjelder seksuelle overgrep mot barn, men også når det gjelder annen type kriminalitet. Når det gjelder seksuelle overgrep mot barn, har jeg særlig tro på den innsatsen som Politihøgskolen nå gjør i forhold til etter- og videreutdanning av ansatte i politiet. Jeg mener også at det arbeidet som Regjeringa gjør med å etablere Barnas hus – med god støtte fra opposisjonen i Stortinget – vil bidra til at vi blir flinkere til også å håndtere denne type saker. Dette er noen av mange tiltak som vil komme.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Ja, det er vi, og vi ser på det. Det er som spørreren sier, noen praktiske problemer som må løses, men vi er åpne for det og har en visjon om at vi bør få det. Jeg kan ikke love når, men jeg skal gjøre hva jeg kan. Jeg mener også det er viktig når vi etablerer piloter i justissektoren, at vi ikke gjør dem så geografisk begrenset at vi faktisk forskjellsbehandler, noe som går utover rettssikkerheten til dem som faller utenfor områdene. Så den oppfordringen jobber vi med, og jeg håper jeg i løpet av neste år kan presentere et positivt budskap om det. Når det gjelder samordning mellom politidistriktene, er det en prioritert oppgave for Politidirektoratet. Og en viktig del av det arbeidet har vært utviklingen og utprøvingen fra september 2006 – altså ikke så lenge siden – av et nytt nasjonalt etterretningssystem, Indicia, som skal gjøre politiet bedre i stand til å oppdage saker som går over flere politidistrikt. Indicia vil gi bedre støtte til etterforskningen av distriktsovergripende saker og gjøre det lettere å sammenlikne og utveksle informasjon og dokumenter. Etterretningssystemet skal utplasseres i alle politidistrikt fra februar 2007. Jeg tror det også kan bli et veldig viktig verktøy i denne viktige kampen.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til statsråden: «NRK Brennpunkt viet 14. november programmet til etterforskningen av «Lommemannen», som trolig har misbrukt over 100 barn seksuelt. I programmet innrømmes det fra politiet at manglende etterforskning og bevissikring kan forklare hvorfor overgriperen fortsatt går fri. Konkret ble det uttalt at avhør av barn er så ressurskrevende at man vegrer seg for å sette i gang prosessen. Dessuten at kompetansen lokalt ikke alltid er til stede. Er statsråden enig i at dette er en alvorlig trussel mot barns rettssikkerhet her i landet?»
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-22:
Jeg takker for svaret. Ingelin Killengren sier til Bergens Tidende den 15. november: «Hvert distrikt vil gjerne prioritere sine egne saker. Tankegangen har vært at man har ansvar for egne problemstillinger innenfor egne distriktsgrenser. I Bergen by jobber man med saker i Bergen by.» Politiet uttaler at oppfølging av overgrepssaker mot barn er veldig vanskelig, slik også statsråden sier. Men også samarbeidet er veldig dårlig, og det skorter på kompetanse lokalt. Nå nevnte statsråden tiltak for å få mer kompetanse også lokalt, både for å få mer kunnskap om overgrep mot barn og for å få mer kunnskap om hvordan man skal samarbeide på tvers. Hva vil statsråden konkret gjøre utover det som allerede er gjort, i forhold til å styrke samhandlingen og kompetansehevingen lokalt?
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-11-22:
Jeg tror det er viktig det statsråden tar opp i forhold til Barnas hus. Det at barn blir møtt på alvor, er også viktig for at de ikke senere skal ta loven i egne hender, som vi faktisk har sett at en del ungdommer har gjort når de har vært utsatt for overgrep. De har oppfattet at de ikke har blitt tatt på alvor, og de hevner seg ved å ta kontakt med eldre menn for å begå vold mot dem. Det viser at det er utrolig viktig at barna så tidlig som mulig får mulighet til å fortelle om sine opplevelser, rett og slett fordi det har en god pedagogisk effekt i forhold til å forebygge traumene de kan få etterpå. Når vi er inne på Barnas hus: Høyre har i sitt alternative statsbudsjett foreslått at man skal etablere flere regionale Barnas hus. Vi er innforstått med at det skisseres en del praktiske problemstillinger, men er statsråden åpen for å vurdere flere regionale Barnas hus utover det ene pilotprosjektet som skal settes i gang, rett og slett for å sikre et tilstrekkelig tilbud flest mulige steder i landet, ikke bare ett sted, slik det er skissert i årets budsjett?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Ventelistetall fra Norsk pasientregister for 2. tertial 2006 viser at ventetiden innenfor psykisk helsevern har økt. Den gjennomsnittlige ventetiden for barn og unge som trenger psykisk helsevern, er 96 dager. Dette er en alarmerende utvikling. Kan statsråden redegjøre for omfanget av ledig kapasitet hos private avtalespesialister og andre private aktører innenfor psykisk helsevern, og gi en vurdering av hvordan private aktører kan bidra til redusert ventetid for pasienter?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er positivt at statsråden ønsker å utnytte eventuell ledig kapasitet hos private psykologer og psykiatere. Vi vet at det er ledig kapasitet, og det er bra at man får det kartlagt og utnytter den muligheten som det kan gi. For det er jo meningsløst at barn og unge skal stå i kø i månedsvis, hvis det er ledig kapasitet hos de private aktørene. Høyre mener at psykisk syke barn og unge må ha samme rett til behandling hos private som sykmeldte. Jeg har lyst til å spørre statsråden om det. Er hun enig i at de bør ha den samme rett som sykmeldte til å få et behandlingstilbud fra private, dersom det kan gi raskere hjelp? Jeg har registrert at man i budsjettet har satt av en del millioner til voksne som er sykmeldte for psykiske lidelser, til behandling hos private. Kan det samme skje for barn?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-11-22:
Jeg er litt opptatt av dette med ventetidsgarantien. I Aftenposten 11. januar i år uttalte statsråden at det var fullstendig uakseptabelt at barn og ungdom med psykiske lidelser skulle vente tre måneder på behandling. Tidligere har jo statsråd Halvorsen uttalt at alle barn bør få hjelp innen én måned. Jeg er kjent med at statsråd Brustad i juli sendte ut et høringsforslag der det foreslås at barn og unge skal ha rett til vurdering etter ti dager, og rett til behandling etter 90 dager. Statsråd Brustad foreslår altså en ventetidsgaranti med en like lang ventetid som den hun i januar mente var helt uakseptabel. Da har jeg lyst til å spørre: Hva er det som har skjedd på veien, når statsråden nå mener at tre måneder er akseptabelt?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg tror det viktigste grepet overfor barn og unge er å utnytte hele den kapasitet vi har, det være seg i det offentlige, der jeg mener at det er noe å gå på, eller, i den grad det også er det der, i det private. Det er det vi nå prøver å kartlegge. Så er det selvfølgelig viktig at vi bruker penger på dette. Så er det viktig, og det er derfor Regjeringa foreslår det, at vi får en særskilt ventetidsgaranti for barn og unge. Jeg er helt enig med representanten Sjøli i at det er meningsløst at barn og unge skal vente så lenge. Og det er meningsløst at før de kommer inn i den køen, er det veldig mange som har ventet både måneder og år. Slik skal vi ikke ha det. Det er derfor vi også er utålmodige etter å behandle barn og unge litt annerledes enn det vi gjør når det gjelder voksne, for å forebygge at de skal slite med dette resten av livet. Så her er jeg åpen for gode forslag til hvordan vi skal gjøre det. Men det viktigste grepet fra vår side, i tillegg til penger og å utnytte kapasiteten, er at vi får en særskilt ventetidsgaranti, for på den måten å kutte ventetida ytterligere.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg mener ikke at det er noe mål at barn og unge skal vente i tre måneder. Det er jo bakgrunnen for at jeg har tatt det initiativet jeg har gjort for å redusere ventetida. I det intervjuet i Aftenposten fra tidligere i år har jeg i hvert fall – uten at jeg har det foran meg – presisert at når vi snakker om 90 dager, så er det et gjennomsnitt. Det betyr at det ikke bare er slik at barn venter i tre måneder, men mange venter også i seks måneder og opptil et år etter at de har kommet inn i køen. Hvis vi da legger til det de har ventet på forhånd, ville det ha vært en betydelig forbedring å få alle garantert innenfor tre måneder, når vi vet at det er mange som venter mye lenger – så lenge vi snakker om gjennomsnittstall. Men dette får vi rikelig mulighet til å diskutere når vi kommer med saken til Stortinget, og vi får presentert vårt endelige forslag. Men jeg opplever at vi har samme mål, og da tror jeg også det er mulig å finne gode løsninger.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg er også fornøyd, med at spørreren er fornøyd. Når det gjelder Hedmark, er det riktig at problemet i Hedmark spesielt er at en ikke har hatt søkere til stillinger for lungeleger. Det er et problem. Derfor satses det nå på å utdanne egne spesialister. Men som spørreren sier, dette tar tid. Det er altså slik at for tida har Sykehuset Innlandet ingen fast lungelege på Hamar–Elverum-aksen, derfor har sjukehusene vært nødt til å satse på vikarer. Da er det slik at en ferdig spesialist forventes tidlig i 2007, altså tidlig neste år. Da forventer en at det vil bli en betydelig bedring i denne situasjonen, som også jeg mener er ganske uakseptabel. Sykehuset Innlandet greier å prioritere pasientene det haster for, det går langt raskere enn 25 uker. For enklere lungesjukdommer er det på Hamar fem ukers ventetid. Fra sjukehusenes side er det utarbeidet en egen fagplan for KOLS-strategien. Så her er det ting på gang, og tidlig neste år må vi kunne forvente bedring også for lungepasienter i Hedmark.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Det er riktig at det er mangel på lungespesialister i hele landet. Det fordeler seg litt ulikt. Derfor er det ikke så enkelt alltid bare å sende til det samme sjukehuset. Der er det lange køer, fordi vi har for få lungespesialister, rett og slett, og fordi sjukdommen øker så formidabelt i vekst. Per i dag er det på landsplan ca. 200 000 mennesker som har KOLS, så her snakker vi om formidable utfordringer. Jeg vil imidlertid minne om at vi har en pasientrettighetslov som sier at de pasienter som er omfattet av den, og det gjelder ikke minst en del med alvorlige lungesjukdommer, har rett til å bli behandlet innenfor en frist. Og hvis de ikke kan behandles ved sjukehuset nær der de bor, eller ved det de har valgt, har helseforetaket plikt til å tilby et annet sted i Norge. Hvis det heller ikke der er ledig innenfor den fristen som er ifølge loven, må en tilby behandling i et annet land. Mulighetene ligger der, og jeg forutsetter at de mulighetene blir brukt for de pasienter som er omfattet av denne loven.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg mener det er veldig viktig at helseforetakenes virksomhet er preget av en åpenhetskultur. Og det skal være høy grad av offentlighet om de saker som blir behandlet i styrene. Det skal det ikke være noen tvil om. Riksrevisjonen har gjennomgått styrenes praktisering av ordninga med åpne styremøter. Den viser at relativt få av styrenes saker behandles bak lukkede dører. De fleste helseforetak publiserer styredokumenter og styreprotokoller på nettsidene sine. Intensjonen med å åpne styremøtene for offentligheten er å bidra til tillit og legitimitet for foretakene. Det er viktig. Vi har en høy grad av åpenhet om styrenes arbeid, og jeg vil si at åpenheten understøtter de målene. I tråd med Stortingets vedtak er det i styringsdokumentene til foretakene bestemt at styremøtene skal være åpne. Styringsdokumentene fastsetter at prinsippene i offentlighetsloven skal anvendes. Det betyr at møter kan lukkes bare når det er et reelt og saklig behov for det. Det skal gis en begrunnelse når en sak behandles bak lukkede dører. Prinsippet om meroffentlighet gjelder, og det skal ligge til grunn for styrenes vurdering av om en sak skal behandles bak lukkede dører. I den konkrete saken representanten her spør om, har styret meg bekjent ikke protokollert en begrunnelse for at møtet er lukket. Det er ikke i tråd med de retningslinjer som gjelder for møteoffentlighet. På generell basis er det ikke mulig å vurdere om det er reell og saklig grunn til å lukke et møte som skal behandle en langsiktig strategi for et regionalt helseforetak. For å bygge tillit til styrets arbeid bør, etter mitt syn, slike saker i utgangspunktet behandles i åpne møter. Den langsiktige utviklingen av spesialisthelsetjenesten skal belyses i en offentlig debatt. Denne saken viser at vi alltid kan bli bedre. Og det skal vi bli. For å bidra til å beholde og styrke åpenheten rundt styrenes arbeid vil Helse- og omsorgsdepartementet i disse dager sende brev til de regionale helseforetakene hvor det klargjøres hvordan møteoffentlighet skal praktiseres.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Ja, det skal være en saklig og reell begrunnelse hvis man ikke har åpenhet rundt disse møtene. Som sagt: I den konkrete saken har jeg ikke registrert at styret har protokollert en begrunnelse for at de lukket møtet, og da er det ikke i tråd med de retningslinjer som gjelder. Det kommer jeg til å presisere, og det er også på den bakgrunn at vi i disse dager sender ut brev til alle regionale helseforetak. Jeg er helt enig med spørreren i at så viktige saker som vi her snakker om, f.eks. bygging av et nytt sjukehus i et fylke eller en region, selvfølgelig er av offentlig interesse. Det skulle bare mangle at folk ikke fikk innsyn i og muligheten til å diskutere det. Så kan det finnes enkeltsaker hvor det allikevel er grunn til å unnta det, men da skal det begrunnes og protokolleres på en skikkelig måte.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Vi forsøker å behandle alle klager som kommer, på en skikkelig måte. Det skal vi også gjøre hvis det kommer en klage fra Sarpsborg Arbeiderblad. Jeg håper for ettertiden at vi unngår den typen saker som vi her har sett eksempler på. Det er derfor vi nå presiserer dette.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg har fått opplyst at Sosial- og helsedirektoratet av ulike grunner dessverre har blitt forsinket med oppdraget, og jeg beklager at det tar svært lang tid å få gjennomført denne kartlegginga. Oppdraget vil bli satt ut til en ekstern instans. Direktoratet har tatt kontakt med høgskolene i Bergen, Tromsø, Ålesund og Akershus. Disse høgskolene har tilbud om helsesøsterutdanning, og de vil ha kompetanse og oversikt på feltet slik at de kan kartlegge det reelle behovet. Det skal bl.a. gjøres en spørreundersøkelse blant et utvalg av helsesøstre. Helsesøstrene har som kjent kontakt med nær 100 pst. av nybakte mødre. Derfor spiller de her en særdeles viktig rolle. En slik kartlegging bør inkludere alle mødre som av ulike årsaker har behov for praktisk bistand i hjemmet, ikke bare de som har bekkenløsning, noe som er utfordrende i seg selv. Jeg mener også det er viktig at mødrenes og familienes egne synspunkter blir ivaretatt i vurderinga av hvordan tjenestetilbudet skal være. Ofte er det de som har skoen på, som best vet hvor den trykker. Jeg har blitt orientert om at høgskolene er positive til henvendelsen fra Sosial- og helsedirektoratet, og kan gå i gang med oppgaven neste år. Sosial- og helsedirektoratet skal inngå avtaler med høgskolene og være ansvarlig for kvaliteten på kartlegginga. Så skal jeg bidra til at det går litt fortere framover enn det har gjort til nå.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg mener det er helt avgjørende at en lytter til dem det gjelder. Jeg mener også at i mange sammenhenger er tilpassede løsninger det beste, og det er det vi må bestrebe oss på. Det er ikke alltid en kan få alt det en ønsker seg, men så langt som mulig, må vi lytte til dem det gjelder. Derfor blir denne kartlegginga så viktig, slik at vi får et bilde av hva det er behov for, og hva det er ønske om. Jeg er helt enig med spørreren i at mange kvinnesjukdommer er det ikke fokusert nok på, verken når det gjelder diagnose, forskning, behandling eller for den saks skyld rehabilitering. Det er også bakgrunnen for at Regjeringa har opprettet et eget og nytt kompetansesenter for kvinnehelse på Rikshospitalet-Radiumhospitalet som nettopp skal fokusere på kvinnesjukdommer spesielt, når det gjelder forskning, behandling og ny teknologi – rett og slett for å få det mer i fokus i hele helsetjenesten. Det skal selvfølgelig ikke skje i et vakuum alene på Rikshospitalet, men i et samspill med sjukehus og andre miljøer ellers i landet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Jeg skal være forsiktig med å være veldig bastant når det gjelder hvilken kompetanse folk som skal utføre disse viktige jobbene, skal ha. Jeg mener det er viktig så langt som mulig å prøve å ivareta de behov som faktisk er, enten det gjelder hjelp til stell og bæring av barn, handling eller andre praktiske ting. Derfor er denne kartleggingen uvurderlig viktig. Jeg tror vi må starte der. Så må vi finne ut hvor vi står, og hva det er behov for. Når det gjelder spørsmålet om husmorvikarer, tror jeg at det var et veldig godt tilbud for mange. Jeg skal ikke si at vi ikke kommer tilbake til det en gang i framtida – kanskje overfor denne gruppa, men også overfor andre. Jeg tror det er mange ulike måter å løse dette på. Jeg har derfor ikke bastante holdninger til det i dag, men jeg er i likhet med spørreren opptatt av at vi finner løsninger på det. Det tror jeg vi er enige om.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet skiller nok litt lag med hensyn til at øremerking er svaret på alt her i verden. Vi har faktisk tillit til at det sitter mange fornuftige folk i kommunestyrer og bystyrer rundt om. Så forstår jeg at gjennom den sultefôring som har vært av kommunesektoren gjennom mange år under den forrige regjering, noe av det også med støtte fra Fremskrittspartiet, er det mange kommuner som ikke har råd til å gjøre alt i løpet av ett eller halvannet år. Men jeg tror, og vi har for så vidt også en ganske god oversikt nå, at av de ekstra penger som er gitt for inneværende år, har hoveddelen gått til omsorg. Jeg håper at en del av det også vil gi resultater for jordmortjenesten, og jeg har den tillit, det håp og den tro at når det kommer enda mer penger neste år, vil vi oppleve at vi får flere jordmorstillinger i kommunene. Men vi skal følge opp med rundskriv. Vi skal passe på, og vi skal minne om de lover og retningslinjer som faktisk gjelder, slik at kvinnene får en reell valgmulighet.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Nei, det er det selvfølgelig ikke. Jeg vil minne om at vi har et av verdens beste helsevesen, selv om det fortsatt er utfordringer. Jeg vil også minne om at Norge er blant de land i verden der det er aller tryggest å føde barn. Slik skal det også være i framtida, det er Regjeringas klare ambisjon. Jeg er like utålmodig som spørreren etter å få flere jordmødre i kommunene, for jeg mener at det ikke er akseptabelt at det er så mange kommuner som ikke har det, og som har så små brøker. Det kommer vi til å følge opp. Vi tror altså at vi skal greie det gjennom økninger i kommuneøkonomien, hvor vi øker betydelig, og at svaret ikke nødvendigvis er mer øremerkede midler. Men dette kommer jeg til å følge tett.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg ønsker å stille helse- og omsorgsministeren følgende spørsmål: «Lungepasienter i Hedmark må vente inntil et halvt år for å bli undersøkt hos spesialist. For mange betyr dette tapte leveår og tapt livskvalitet. Er statsråden bekvem med denne situasjonen som rammer stadig flere, eller hva vil statsråden gjøre for å bidra til at ventetiden blir så kort som mulig?»