trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sandra Borch (Senterpartiet), 2020-12-04:
Bakgrunnen for saken og forslaget vi har fremmet, er at ulvesonen nå helt uten politisk forankring over natten plutselig er utvidet, og det kun for å verne om én ulv, den såkalte Elgå-ulven. Nå har vi altså nok en sak i rovdyrpolitikken som lager konflikt, og det er ikke akkurat første gangen det skjer under denne regjeringen. Det er nok ganske kjent at Senterpartiet mener at den rovdyrpolitikken som føres nå, er urettferdig, fordi folk i rovdyrområdene må bære en stor kostnad og belastning for at regjeringen ikke evner å følge opp rovdyrforliket. Det gjør at respekten for forvaltningen og regjeringens håndtering av rovdyrforliket er kraftig svekket. Realiteten er at bestandsmålet for ulv i Norge er overoppfylt, og nettopp det fører til store konflikter. Ulvesonen er også overoppfylt, det er rett og slett ikke plass til mer ulv der. Det blir da helt feil å skulle utvide ulvesonen på den måten regjeringen har gitt aksept for. Dersom den nye vernesonen som regjeringen nå har gitt aksept for, blir stående, vil det bety en stor utvidelse av ulvesonen. I tillegg til denne ulven er det observert flere andre ulver i dette området, som nå også er unntatt fra lisensjakten. Dette kan potensielt bety flere nye pardannelser i beiteprioriterte områder de neste årene – og det i et område et bredt flertall på Stortinget har sagt at det ikke skal være ulv i. Senterpartiet mener at enhver midlertidig eller permanent utvidelse av ulvesonen er i strid med rovdyrforliket. Det er å overkjøre lokalbefolkningen og er ekstremt konfliktskapende. At regjeringen velger å ikke følge opp rovdyrforliket, ikke følge opp den todelte målsettingen og i det store og hele ikke følge opp Stortingets demokratisk fattede vedtak, handler faktisk om mer enn rovdyr. Det handler grunnleggende sett om folks tillit til myndighetene når staten endrer spillereglene underveis, når staten driver maktutøvelse uten demokratisk forankret begrunnelse – da svekkes tilliten til dem som styrer landet. Rovviltnemndene har flere ganger forsøkt å få denne ulven flyttet eller felt, men departementet har ikke engang svart på henvendelsen. Det Senterpartiet nå prøver å skape et flertall for i denne saken, er at denne nye vernesonen skal oppheves fra og med 15. desember. Jeg vil oppfordre Arbeiderpartiet til å være med på et tydelig vedtak som instruerer regjeringen, for det er det behov for i denne saken.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2020-12-04:
Til det siste først: Senterpartiet har her prøvd å skaffe et flertall for et forslag som opphever buffersonen fra 15. desember. Da skal lisensjakten starte, og da vil det være mulig å jakte ulv i det området. Så må statsråden da bestemme om han ønsker å flytte denne Elgå-ulven. Jeg hørte representanten Kjenseth snakke om både dans med ulver og vakkert snøvær i måneskinn, så det virker jo som om snøen har lagt seg og at det vil være enkelt å finne den ulven og eventuelt flytte den. Så, når folk skyver rovviltnemndene framfor seg i denne debatten: Jeg tror ikke regjeringen skal snakke om at vi overkjører rovviltnemndene, for det har denne regjeringen gjort år etter år når det har vært snakk om felling av ulv innenfor sonen. Vi har stor tillit til nemndene, og nemndene har jo nettopp bedt om at denne ulven enten må flyttes, eller at det må tillates jakt. Det har statsråden og departementet ikke svart nemndene på. Det bør man kanskje starte med. Jeg reagerer også på at man sier at det ikke er noen konflikt rundt rovdyr i dette området, og at dette er konstruert av Senterpartiet. Da lurer jeg på om ikke statsrådene eller de andre partiene er ute og møter folk. Jeg har vært på utallige folkemøter i det området, hvor folk er frustrert og fortvilet over den politikken som dagens regjering fører. Så håper jeg at Arbeiderpartiet kan vurdere å stemme for Senterpartiet og Fremskrittspartiets forslag. Vi har vært konstruktive i de forhandlingene som har vært, vi har prøvd å skaffe et flertall. Arbeiderpartiet har hatt veldig mange ulike forslag i løpet av de siste tolv timene. Jeg håper at Arbeiderpartiet kan være med og skaffe et flertall for det forslaget vi har lagt fram nå, sammen med Fremskrittspartiet. Hvis Arbeiderpartiet er opptatt av å få flertall i denne saken, bør de stemme for det forslaget som vi har inne nå.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2020-12-04:
Det er mange ulike meninger om det skal være soneforvaltning, men flertallet i Stortinget har vedtatt en soneforvaltning, og det minste en da kan forvente, er respekt for sonen. Dette startet ikke med spill og spetakkel fra Senterpartiet, det startet med en snikutvidelse av sonen. Skal det være endring av ulvesonen, skal det vedtas av Stortinget. Det er ikke snakk om en liten flekk som nå er unntatt lisensjakten, det er snakk om 1,4 millioner dekar. Det er ikke bare Elgå-ulven som lever i dette området, samtidig blir også alle andre ulver som befinner seg i dette området, fredet. Til statsrådens innlegg må jeg si at det mildt sagt startet litt spesielt. Når en statsråd starter innlegget fra talerstolen med refsing av stortingspresidenten, refsing av presidentskapet og refsing av Stortingets vedtak om å få en hastebehandling, vil jeg anbefale statsråden å lese seg opp på regjeringens forhold til Stortinget. Det var mildt sagt mangel på respekt. Så følger statsråden opp med å nekte å besvare Senterpartiets spørsmål i replikkrunden. På en parlamentarisk riktig måte antyder han at Senterpartiet har fryktelig tungt for det. Nei, Senterpartiet skjønner at når vi skal bevare en genetisk viktig ulv for å unngå innavl, er det for at den skal yngle. Det er nettopp derfor der vi spør om hva som skjer når denne ulven yngler. Hva skjer når den får – la oss si – åtte valper? Er de åtte valpene da også genetisk viktige? Vil det bety at de åtte valpene skal etablere seg innenfor ulvesonen, der det ikke er plass til Elgå-ulven? Hvis de da etablerer seg i buffersonen eller i randsonen til beiteområdet, eller i beiteområdet, skal disse da ha en ny buffersone rundt seg? Og hvordan i all verden vil dette bli seende ut etter et par generasjoner? Det var det Senterpartiet spurte om, og som statsråden ikke evnet å svare på. Det håper jeg han kan gjøre i neste innlegg. Et annet viktig poeng er at dette er i nærheten av samisk tamreindrift. Norge har forpliktet seg internasjonalt gjennom ratifisering av ILO-konvensjon nr. 169 til å ta vare på den samiske tamreindriften, og Sametinget har gitt tydelig uttrykk for at rovdyrpresset er den største utfordringen for at vi skal klare å ivareta samisk kultur i tiden framover.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2020-12-04:
Statsråden beskyldte Vedum for å svare på noe helt annet enn det det ble spurt om. Da skal jeg prøve å gjenta spørsmålet mitt, som jeg ikke har fått med meg at jeg har fått noe svar på. Hva skjer når den genetisk viktige Elgå-ulven får valper? Vil de valpene også bli behandlet som genetisk viktig ulv, der man må ha en buffersone rundt uansett hvor de befinner seg hen? Hvis den får åtte valper, vil vi da få åtte buffersoner, potensielt i beiteprioritert område eller inn mot beiteprioritert område, som gjør at lisensjakta ikke kan foregå i de områdene? Så kan vi jo tenke oss neste generasjon, osv. Det har blitt spurt om tre ganger nå. Jeg kan ikke forstå at det har vært noe svar fra statsråden på akkurat det. Det er mange som hevder at dette er langt unna beitedyr, at det er langt unna reindrift, og at denne ulven helt sikkert ikke kommer til å vandre inn i noe reindriftsområde. Jeg tror grunnen til at denne ulven blir kalt Elgå-ulven, er at den har vært oppe i Elgå og revet i hjel rein. Elgå er samisk beiteområde, og det har vært mange oppslag i lokalavisene de siste par årene om det tiltakende rovdyrpresset både i Elgå og i Riast/Hylling nettopp på grunn av ulv. Det ble heldigvis felt en ulv i Riast/Hylling beiteområde i fjor høst. Etter det har det blitt litt bedre. Dette er noe som potensielt er en stor utfordring for beitenæringene og særlig for den samiske reindriften i dette området, som er en marginal næring, og som vi har et spesielt internasjonalt ansvar for å ta vare på. Jeg håper statsråden kan bekrefte at eventuelle valper ikke vil få det samme vernet som Elgå-ulven har i dag, og at vi ikke vil få åtte buffersoner rundt omkring hvis vi skulle få åtte valper som etablerer seg f.eks. i randsonen til ulvesonen. Statsråden kan kanskje også reflektere lite grann over om det nå er sånn at de ulvene som er innenfor ulvesonen, er så innavlet at det er en stor trussel for bestanden. Jeg håper han kan bekrefte at vi er nødt til å ta ut det som rovviltnemndene har foreslått, og at vi kanskje også bør ta ut flere ulv innenfor sonen, sånn at det blir plass til den genetisk viktige Elgå-ulven og eventuelle avkom fra den.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-04:
Veldig mye av grunnlaget for den saken som vi behandler her i dag, og grunnlaget for at Senterpartiet ba om hastebehandling, var at man ønsket en hurtig avgjørelse på å få felt Elgå-ulven. Grunnlaget for saken vi behandler, er altså et ønske om å overkjøre rovviltnemndene i regionene 4 og 5. Grunnlaget for saken er et ønske fra Senterpartiet om å overkjøre rovviltnemndene og sine egne medlemmer i de to rovviltnemndene – Stein Tronsmoen, Mari Gjestvang og Dagfinn Sundsbø. Det har i flere år vært diskusjon om rovviltnemndene. I de årene har jeg registrert at Senterpartiet alltid har ment at forvaltningen blindt skal følge de vedtak som rovviltnemndene gjør. Men når det kommer et vedtak det ikke er mulig å lage konflikt av, skal Senterpartiet overkjøre lokaldemokratiet, rovviltnemnda og sine egne medlemmer. Jeg tolker dette positivt. Jeg tolker dette som at Senterpartiet har skiftet syn, og at vi ikke lenger blindt skal følge rovviltnemndenes vedtak i ett og alt. Derfor kan dette være et lyspunkt for framtidige debatter om rovviltforvaltningen i Norge.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-04:
Mye av grunnlaget for at Stortinget nå behandler denne saken, er at Senterpartiet ønsker å få gitt fellingstillatelse for Elgå-ulven, som vi har hørt så mye om. Det forslaget står ikke Senterpartiet lenger bak, har vi hørt i løpet av debatten. Det kunne da ha vært interessant å få vite hvorfor det som på tirsdag hastet slik å få behandlet, ikke lenger er aktuelt å behandle i det hele tatt. Er det – og jeg tar den positive innfallsvinkelen igjen – fordi Senterpartiet også har innsett at Stortinget kanskje ikke er rett organ for å behandle enkelte ulveindivider gjennom en stortingsbehandling? Jeg håper det.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Eg skal på vegner av representantane Une Bastholm, Bjørnar Moxnes, Nicholas Wilkinson, Ingvild Kjerkol og meg sjølv fremja eit representantforslag om ein nasjonal hørselsplan.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Dette lovforslaget sende regjeringa på høyring i under 48 timar, med forslag om at lova skulle vara i to år. Dei mest inngripande tiltaka er tatt bort. Lova skal berre gjelda for covid-19, og ikkje for allmennfarlege smittsame sjukdomar generelt. Men fleire høyringsinstansar, som smittevernlegar og Folkehelseinstituttet, har påpeikt at gjeldande lov gir tilstrekkeleg grunnlag for tiltaka. Mange høyringsinstansar reagerer òg på at heimelen til å gi forskrifter er vidare enn nødvendig, og at avgjerdsprosessar som gjeld dei aktuelle smitteverntiltaka, har vore lite presist beskrive, slik at rettstryggleiken ikkje synest å vere tilstrekkeleg varetatt. Advokatforeningen skriv i sitt innspel til komiteen at forslaget heilt klart heimlar svært inngripande individuelle plikter, men utan at det i det heile er spegla i utforminga av forslaget. Like fullt inneber forslaget ei strengare strafferamme, og i ein komitémerknad er lovheimelen forsøkt innramma betre. Senterpartiet meiner at denne merknaden må forståast slik at den lovendringa ein skal vedta, ikkje gir fullmakt til å innføra meir inngripande smitteverntiltak enn det som har vore innført gjennom covid-19-forskrifta. Dette gjeld både strafferammer, bestemmingane om karantene og isolasjon. Alle innvendingane talar imot å gi lova ei lang verketid. Senterpartiet kan ikkje akseptere ei midlertidig lov som varer lenger enn fram til 1. november. I mellomtida må det sikrast ordinær høyringsprosess. Eg vil varsla at vi kjem til å stemma imot proposisjonen dersom forslaget om redusert verketid fell. Vi kan ikkje akseptera ei verketid på eitt år, slik fleirtalet føreslår. Senterpartiet har levert eit laust forslag om å be regjeringa endra Smittestopp-applikasjonen og sørgja for at applikasjonen vert brukt til smittesporing, og at personvernlovgivinga vert varetatt. I dag kom nyheita om at den norske Smittestopp-appen vert vurdert som blant dei verste i verda på personvern. Ifølgje Amnesty gjer Noreg ei grov overkøyring av personvernet med svært inngripande overvaking, som går langt utover det som er forsvarleg i arbeidet med å stoppe koronasmitta. Etter påbod frå Datatilsynet har Folkehelseinstituttet sletta alle data frå appen og har førebels stoppa innhenting av data. Datatilsynet meiner at innsamlinga er eit for stort inngrep i personvernet og er særleg kritisk til at Folkehelseinstituttet har valt å bruka GPS i smittesporingsdelen. Det er i strid med det som både Verdas helseorganisasjon og Det europeiske personvernrådet tilrår, sidan det er eit så stort inngrep i personvernet til folk. Dei aller fleste andre europeiske land har valt ei løysing der informasjonen vert lagra på telefonen og ikkje sentralt. Det finst altså andre måtar å gjera dette på som ikkje er så inngripande for personvernet. Difor ser vi oss nøydde til å fremja eit forslag i Stortinget i dag, og eg tek opp Senterpartiets forslag nr. 2. Eg tek også opp forslag nr. 1, frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Eg har fyrst ein replikk til sjølve saka vi behandlar, om å endra smittevernlova. Det er ein merknad frå heile komiteen som er meint å ramma inn slik at heimlane ikkje vert så vide, og Senterpartiet, Arbeidarpartiet og SV har ein merknad der vi meiner at ein må forstå det slik «at lovendringen ikke gir fullmakt til å innføre mer inngripende smitteverntiltak enn det som har vært innført gjennom covid-19-forskriften» når det gjeld både strafferamme, bestemmingar om karantene og isolasjon m.m. Kan statsråden garantera at han vil følgja opp merknaden og intensjonen bak han, og at dette ikkje vert ei vid fullmakt til å gå lenger, f.eks. når det gjeld isolasjon, enn det som har vore praktisert under covid-19-forskrifta?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
No har det vorte fremja eit forslag frå talarstolen her i dag som eit alternativ, noko som er spesielt, men eg forstår at det er godkjend. Eg har sett på ordlyden i det, men først: Det som er kritikkverdig med dette forslaget, er at det framleis ikkje er tydeleg på korleis dette skal innordnast. Eg vil tilbake til tida før Smittestopp-appen vart innført. Da kom det kritikk mot denne applikasjonen på særleg to punkt. Det eine var at kjeldekoden til applikasjonen ikkje var offentleggjort. Da kom fagpersonar innan både jus og teknologi og sa at ei offentleggjering av kjeldekoden var nødvendig, for berre slik kunne ein etterprøva påstandane frå myndigheitene om korleis applikasjonen fungerer, og eventuelt avdekkja sikkerheitshol i programvara. Det europeiske personvernrådet var blant dei som var veldig tydelege på dette, men som Noreg ikkje følgde. Den andre kritikken gjekk på at opplysningar om bevegelsesmønstera til innbyggjarane vert lagra på sentrale serverar, framfor lokalt på mobiltelefonen. Ifølgje IT-fagmiljø er ikkje sentral lagring nødvendig for å vareta føremålet med applikasjonen, nemleg å stansa smittespreiing. Det er derimot nødvendig for å vurdera effekten av smittetiltak og modellera smitteutvikling. Mitt spørsmål til statsråden og regjeringspartia er: Vil det med deira forslag framleis vera slik at desse personopplysningane skal lagrast på ein sentral server? I så fall betyr ikkje forslaget frå regjeringspartia noko. Vårt forslag går ut på at vi seier ja til ein smittesporingsapp som er lagra på mobilen, noko som ikkje er i strid med personvernreglane. Men ei sentral lagring er i strid med det. Difor opprettheld eg mitt forslag, som er tydeleg på kva vi faktisk ønskjer. Dette forslaget er ikkje noko Senterpartiet har kome på i dag. Eg sende eit spørsmål til statsråden allereie den 19. april der eg spurde om han ser på det å vurdera effekten av andre smitteverntiltak som eit tilstrekkeleg tungtvegande omsyn for å ta i bruk sentral lagring av bevegelsesmønstera til innbyggjarane. Så vi har meint det same heile vegen, men det har kome sterk kritikk no, og difor må vi fremja eit forslag.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Statsråden sa at Senterpartiet vil svekkja beredskapen i Noreg med forslaget. Det synest eg er å koma med truslar, og det hjelper lite i denne saka. Det var regjeringa som lanserte dette som ein Smittestopp-app, ikkje som ein overvakings-app, og det var regjeringa som trass i åtvaringar innførte ein applikasjon som no vert vurdert som blant dei verste i verda på personvern, og som Datatilsynet går ut og seier må stoppast. Det er ganske alvorleg, og det vert gjort utan at ein tar noko sjølvkritikk i det heile. Det er faktisk provoserande, synest eg, for det er ganske alvorleg, det som har skjedd med personvernet. Eg høyrer heller ikkje at Høie svarar på korleis opplysningar no skal lagrast med det nye forslaget frå regjeringspartia. Skal det framleis vera sentrallagring, som har vorte kritisert, eller skal det ikkje? Det viser at forslaget som vert fremja av fleirtalet, ikkje er tydeleg nok, og eg held fast ved forslaget vi fremja.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Senterpartiet står bak dagens abortlov, og vi kjem ikkje til å støtta forslaga i innstillinga som går ut på å endra ho. Når det gjeld forslaget om å utvida grensa for sjølvbestemt svangerskapsavbrot til og med 16. svangerskapsveke, støttar vi ikkje det. Og når det gjeld forslaget om å etablera rådgivande team i heile landet, med kvalifisert helsehjelp som skal støtta og rettleia kvinner, støttar vi heller ikkje det. Til det siste forslaget er det grunn til å spørja om kva SV eigentleg meiner. Vil dei vekk frå kriteria i dagens abortlov, eller skal dei gjelda, men med ei anna oppfølging, med rådgivande team? Det meiner eg er eit veldig uforståeleg forslag. Eg kunne ønskja at ein i alle fall var meir tydeleg på kva ein faktisk føreslår. Det er jo slik at det har vore ein stor diskusjon om abort. Senterpartiet er òg veldig kritisk til måten abort vart løfta fram på når det gjaldt retningsvalet til Kristeleg Folkeparti. Det er vel eigentleg i etterdønningane av det vi no får denne debatten i Stortinget. Eg meiner at dette er saker som ikkje eignar seg for slike retningsval i politikken. Det er mange omsyn å ta, og det er ingen enkle saker – verken om ein meiner slik eller slik. Når det gjeld fosterreduksjon, har Senterpartiet hatt ei klar linje. Det er no slik at fosterreduksjon vert utført etter veke 12, og då meiner vi at det er heilt naturleg at denne typen seinabortar vert behandla på same måten som andre seinabortar, altså ved nemndbehandling. Det er kome noko positivt ut av dette representantforslaget. Vi får fleirtal, samrøystes, i to av forslaga, som faktisk er veldig viktige. Det gjeld det mange kvinner og familiar har opplevd, at det ikkje har vore god nok oppfølging for dei som opplever svangerskapsavbrot – kanskje mange svangerskapsavbrot – og no slår Stortinget fast at desse skal få tilbod om hjelp frå helsepersonell dersom dei har behov for det. Forslaget om at kvinner skal få tilbod om å vera på sjukehus når dei skal gjennomføra ein abort, er òg eit veldig viktig forslag.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Ideell sektor utgjer ein veldig viktig del av norske velferdstenester. Ideelle aktørar er no sårbare for ein politikk for auka bruk av konkurranse og anbod i helsetenestene, i tillegg til reglane i EØS-avtalen og snevert handlingsrom. Det trengst eit forsvar mot sterke kommersielle interesser som ønskjer seg tilgang til det dei ser på som nye marknader i norsk velferd, som går ut over ideell sektor. Det er nødvendig med ei sterk politisk prioritering om ideell sektor skal halda fram å spela ei viktig rolle i norske velferdstenester, og det er bakgrunnen for forslaget, med opphavleg åtte forslag for å styrkja dette området. Å avvikla reforma fritt behandlingsval er eit første steg. På rusfeltet har ideelle aktørar spelt ei historisk viktig rolle og har utvikla sterke fagmiljø, men her er problemet intern finansiering av sjukehusa, som i dag gir eit insitament til å gjera alt i eigen regi og ikkje nytta seg av ideelle tilbod. Vi føreslår i dag å endra på denne typen finansiering. Fleire stader har helseføretak tatt over oppgåver frå ideelle aktørar, som tilfellet med Bergensklinikken. Senterpartiet meiner at helseføretaka må varsla departementet om utvikling som kan trua sjølvstendet til ideelle kontraktspartnarar. Tverrfagleg spesialisert rusbehandling er ein viktig del av tenesta og drifta til fleire av dei større ideelle aktørane. Difor er desse strategisk viktige for utviklinga av heile ideell sektor. Ideelle aktørar har òg gjort mykje arbeid med å byggja opp det tverrfaglege spesialiserte rehabiliteringstilbodet. Her står ideelle for den største delen av sektoren, men også her ser ein tendensar til at ideell sektor vert kjøpt opp av større kommersielle føretak som ofte er eigde av oppkjøpsfond. I Helse Midt-Noreg har 20 pst. av døgnplassane innan spesialisert rehabilitering skifta frå ideell til kommersiell leverandør fordi den kommersielle leverandøren kjøpte opp den ideelle tenesteytaren undervegs. Samtidig vert altså store oppgåver på rehabiliteringsfeltet overførte til kommunane. Senterpartiet meiner at dei regionale helseføretaka ved kontraktsinngåing må stilla krav om at ein ikkje kan skifta driftsform frå ideell til kommersiell undervegs. Alle helseføretak er no pålagde å laga strategiar for ideell vekst. Problemet er at dei siste strategiane til no ikkje har vore tydelege nok. No har regjeringa varsla eit mål om å dobla dei ideelle sin del av den samla helse- og omsorgssektoren til 10 pst. målt i kostnader. Det er vi positive til. Men vi meiner at dette må speglast i strategiplanane til dei regionale helseføretaka. Difor føreslår vi det. Vi føreslår òg at ideelle sjukehus må få moglegheit til større opptaksområde. Så ber vi om ein plan med både kortsiktige og langsiktige tiltak for å auka bruken av ideelle aktørar. Med det tar eg opp forslaga frå Senterpartiet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Mitt eige lokalsjukehus er eit ideelt sjukehus. Når vi møter dei i politiske møte, får vi høyra at det er eit problem at dei får vita sitt eige budsjett langt ut i året. Eit av forslaga våre her i dag er at regjeringa må sikra ideelle sjukehus langsiktige avtaler, sånn at dei veit mykje tidlegare kva dei har å halda seg til det nærmaste året. Vi får ikkje fleirtal for dette forslaget i dag, så eg vil gjerne spørja statsråden: Ser han ikkje behovet for at dei ideelle sjukehusa – som ikkje berre er eit supplement, men ein integrert del av det offentlege sjukehustilbodet – får langsiktige avtaler, slik at dei får like god føreseielegheit for sine tenester som andre offentlege sjukehus?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Da trur eg kanskje statsråden må ta eit møte med desse, for langsiktige avtaler har dei sjølvsagt, men samarbeidet er basert på årlege oppdragsbrev som vert skrivne etter at helseføretaket har utarbeidd sine eigne budsjett. Altså får dei ideelle vita dette etter at helseføretaka sjølve har utarbeidd sitt budsjett. Det er det vi har fått tilbakemelding om, og det var det som var spørsmålet. Men eg har eit anna spørsmål om ideelle. Synest statsråden det er greitt at ein midt i ein kontrakt endrar frå ideell til kommersiell verksemd, når det er dei ideelle som har fått tilbodet? Dette har vi nyleg hatt eksempel på i Midt-Noreg.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2020-06-16:
Representantar frå SV føreslår i dette Dokument 8-forslaget å fjerna innsatsstyrt finansiering, ISF, i spesialisthelsetenesta under koronapandemien, slik at alle midlane som ligg under ISF i statsbudsjettet, vert gitt som rammefinansiering. I dag er innsatsstyrt finansiering i spesialisthelsetenesta 50 pst. Poliklinisk aktivitet innan rus og tverrfagleg spesialisert rusbehandling vart omfatta av ordninga i 2017. Ein samla komité skriv at ISF skal stimulera til auka aktivitet og kostnadseffektiv pasientbehandling. Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV viser òg til at det er ein fare for prioriteringsvriding, og viser bl.a. til at prioriteringsutvalet, Norheim-utvalet, påpeikte nettopp prioriteringsutfordringane ved ein høg grad av innsatsstyrt finansiering og anbefalte ei evaluering av dette, noko som ikkje har vorte gjort. Innsatsstyrt finansiering er i utgangspunktet ei oppgjersordning mellom Helse- og omsorgsdepartementet og dei regionale helseføretaka. Men i praksis er det vanleg at ISF vert vidareført ned til helseføretaksnivå, sjukehusnivå og heilt ned til avdelingsnivå. Men det er ingenting i regelverket som står i vegen for at dei regionale helseføretaka kan velja å rammefinansiera dei underliggjande helseføretaka sine, og at helseføretaka igjen kan rammefinansiera sjukehus og avdelingar. Men dette skjer ikkje i helsetenesta i dag. Vi har 50 pst. innsatsstyrt finansiering. Under koronapandemien har sjukehus måtta prioritera ressursar til auka beredskap og akuttbehandling av pasientar med koronavirussjukdom. Helseføretak har dermed redusert den planlagde behandlinga betydeleg. Det har ført til reduserte aktivitetsbaserte inntekter. Samtidig har sjukehusa hatt auka kostnader knytte til opplæring, auka beredskap, osv. Mange sjukehussenger har stått tomme, og mange har fått utsett behandling. Vi veit ikkje om dei midlane som er løyvde i revidert nasjonalbudsjett, er nok, men uansett vil ei utsetjing av planlagde behandlingar gi sjukehusa lågare aktivitetsbaserte inntekter. Senterpartiet er kritisk til ein høg grad av ISF og meiner at sjukehus i all hovudsak skal rammefinansierast. Men at sjukehus taper pengar under ein pandemi, er eit argument for at ISF-ordninga må opphøyra i krisetid. Ut frå det vil Senterpartiet støtta forslaget frå SV om å stansa ordninga med innsatsstyrt finansiering for 2020, slik at alle midlane som ligg under ISF i statsbudsjettet, vert gitt som rammefinansiering. Med det tar eg opp forslaget frå Senterpartiet og SV.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Dei økonomiske forskjellane har auka under den sitjande regjeringa. Koronapandemien har ramma dei med minst inntekt hardast, og dei som har svakast tilknyting til arbeidslivet. Det trengst eigentleg tiltak for å forhindra at maktbalansen i samfunnet går ytterlegare i favør av kapitaleigarane. Har regjeringa eit mål om at vi skal koma ut av denne krisa med reduserte forskjellar mellom folk?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Ser statsråden at når dei med mest i formue drar ifrå, aukar skilnadane? Sjølv om ein seier kva ein har som mål, har tydelegvis ikkje tiltaka vore sterke nok. Har statsråden nye tiltak å koma med som gjer at forskjellane vert reduserte i Noreg? Kan statsråden heilt konkret peika på det?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-06-16:
Når eg reiser rundt i eige fylke, møter eg fortvila folk fordi kompensasjonsordningane ikkje slår inn for dei. Dei er for små, dei kjem ikkje inn under støtteordningane. Det er det dei opplever som hovudutfordringa framover, ikkje formuesskatten. Eg kan godt invitera statsråden med på ein tur i mitt eige fylke slik at han kan få oppleva det, men kvifor er de så imot å gjera ordningane breiare sånn at flest mogleg kan koma inn? Kravet om utandørsaktivitet f.eks., kvar kjem det frå?
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2020-06-16:
Fremskrittspartiet støtter det forslaget som regjeringen har kommet med, og vi er med på å vedta den ordningen. Jeg registrerer at det er en del av dem som har hatt ordet før meg, som også tøtsjer innom den generelle kompensasjonsordningen. Vi har jo ikke bare én kompensasjonsordning. Vi har flere, som er tilpasset ulike bransjer og næringer. Det som var en tydelig forutsetning da vi hadde dette til behandling i Stortinget tidligere, var nettopp at vi ikke hadde noe tid å miste. Vi hadde ikke noe tid å tape. Vi måtte bare få på plass ordninger som traff ganske bredt, og som ikke ville være 100 pst. rettferdig i utgangspunktet – det ville i hvert fall ikke oppleves sånn. Nettopp av den grunn fikk regjeringen ganske vide fullmakter for å gjøre endringer underveis, og jeg registrerer at det er gjort mange justeringer i kompensasjonsordningene som Stortinget har vedtatt, og forbedringer for å treffe riktig. Det var helt nødvendig fordi krisen var akutt. Vi tror at det som er foreslått her med en tilskuddsordning, er bra tilpasset de andre ordningene vi har. Det er klart at det er alltid grunn til å diskutere varigheten på denne typen ordninger. Utfordringen vår er at vi kjenner ikke fremtiden 100 pst. per i dag. Vi har vært igjennom en ganske akutt situasjon. Vi ser kanskje at vi er i ferd med å bevege oss – ikke over i en normal situasjon, men vi begynner å strekke oss etter en ny normal, og vi er helt avhengig av å få i gang aktivitet. Vi må få folk tilbake i arbeid, og vi må få aktivitet i bedriftene våre og i ulike bransjer. Men det er mange som også rapporterer at de er høyst usikre på høsten, og de har kanskje ikke merket det mest akutte i den situasjonen vi står oppe i nå, men frykter at det kan komme senere. Så vi må være på vakt og fremoverlent. Jeg tror denne ordningen og også de andre kompensasjonsordningene viser hvor viktig det er å ikke bare ha fokus på tilskuddsordninger, for de er uansett midlertidige – og det må de være. Derfor er det viktig at vi også gjør vedtak som bidrar til at vi får lønnsomme bedrifter og lønnsomme arbeidsplasser på lang sikt, f.eks. gjennom å gjøre forbedringer og endringer i skatte- og avgiftssystemet. Det ene fortrenger ikke det andre. Det er en kombinasjon, men noe er kortsiktig. Det som er det viktige for å vende tilbake til en ny normal, er de langsiktige vedtakene vi har gjort og skal gjøre flere av – både i dag og på fredag.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-06-16:
Et viktig prinsipp ved skattlegging i Norge er at når en reinvesterer overskudd i egne virksomheter, skal en ikke betale utbytteskatt. Men når midlene blir tatt ut til overveiende private formål fra bedriftssektoren, skal en betale utbytteskatt. Om en da i etterkant gir pengene til kunst, eller om en får et monument etter seg, må en gjerne gjøre det, men det skal ikke være noe alternativ til å betale skatt til Norge og slik bidra til det norske fellesskapet. Er statsråden enig i de prinsippene?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-06-16:
Jeg stilte spørsmålet på generelt grunnlag, for det er lovgiver som har ansvar for at de prinsippene er tydelige, og det er regjeringen som i oppfølgingen av det må sørge for at de prinsippene blir fulgt. Derfor er det avgjørende viktig at en ikke kan organisere seg vekk fra å betale skatt, enten gjennom stiftelser eller på annet vis. Ser statsråden behov for endringer, f.eks. gjennom forskrift, for å presisere nettopp de prinsippene som går på at når en tar ut utbytte, primært til private formål, skal det beskattes gjennom utbytteskatt?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-06-16:
I den helt ekstraordinære situasjonen Norge nå står i, støtter Senterpartiet den midlertidige ordningen for lønnstilskudd for å kunne bidra til at noen flere permitterte kommer tilbake igjen i arbeid. For de virksomhetene som nå er i en posisjon der de ser muligheten til økte oppdrag og økt aktivitet, er det klart det vil være særdeles gunstig å kunne få 15 000 kr i måneden over to måneder for å ta tilbake de ansatte som har vært permittert, og som er klare til å gjøre en jobb for virksomheten igjen. Samtidig har en slik ordning klare begrensninger knyttet til seg, og det er også utfordringer ved hvordan den slår ut for ulike typer virksomheter. Selv om vi nå har en saksordfører fra Kristelig Folkeparti i denne saken, vil jo ikke ordningen medføre at bedriftslederne rundt omkring i Norge vil kunne gå på vannet. Er det sånn – enten det er på grunn av innreiserestriksjoner, på grunn av smitteverntiltak eller på grunn av svikt i det internasjonale markedet – at det per nå ikke er jobb til folk, får en ikke tatt dem tilbake i arbeid nå. Ja, vi skal ha en ordning med lønnstilskudd, basert på dem som var permittert per utgangen av mai, men vi mener det er viktig at en gjør den fleksibel, sånn at bedrifter som i en senere periode i år ser en mulighet til å ta tilbake ansatte, også skal komme inn under ordningen, fortsatt med en begrenset varighet på to måneder per virksomhet. Men det aller viktigste er jo å bidra til økt aktivitet – sørge for at det er arbeidsoppdrag, sånn at folk kan komme seg tilbake i arbeid, ha noe meningsfullt i arbeidet, og at bedriftene kan øke sin verdiskaping. Derfor trengs det mer kraftfulle tiltak enn regjeringspartiene og Fremskrittspartiet så langt har lagt på bordet. Det er også behov for bedre å ivareta de bedriftene som virkelig har tatt ansvar gjennom krisen og sørget for ikke å permittere, men ha sine folk i jobb – bl.a. ved en bedre ordning for dekning av nøkkelkostnader til nøkkelpersonell og minimumsbemanning i kompensasjonsordningen. Helt avslutningsvis: Det vil også være særdeles viktig med andre tiltak, både for å få folk tilbake i jobb og for å sørge for at folk ikke går fra å være permittert til å bli arbeidsledige. Derfor er det særdeles viktig å utvide permitteringsperioden til 52 uker og også å sikre styrkede tiltak for dem lønnstilskudd egentlig er ment for: de som har redusert arbeidsevne, og som per i dag kanskje har fått en enda lengre vei inn i arbeidslivet.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-06-16:
Det vil Gjelsvik gjøre. Tusen takk for påminnelsen.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-06-16:
Bedriftenes mulighet til å ta folk tilbake i jobb avhenger veldig mye av vedtak som blir gjort i denne salen, bl.a. restriksjoner som følge av smitteverntiltak som bl.a. regjeringen innfører. En av de tingene som både Senterpartiet og Høyre har stått bak, er de midlertidige endringene i petroleumsskatteloven, som bl.a. legger til rette for at en rekke virksomheter innenfor leverandørindustrien nå kan ta ansatte tilbake i jobb. Det er bra. En del av dem vil også kunne nyte godt av denne ordningen. Samtidig er det en rekke andre virksomheter som på grunn av de tiltakene som er innført, ikke har mulighet til å ta folk tilbake nå, f.eks. innenfor reiseliv og store deler av luftfarten. Ser statsråden at det kunne ha vært et poeng å ha en mer fleksibel tomånedersperiode for når bedrifter kunne ta tilbake ansatte med lønnstilskudd, for å sikre en større grad av likebehandling?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-06-16:
Denne ordningen er selvsagt spesielt gunstig for de virksomhetene som er i en konjunktursituasjon, der en nå ser mulighet til å ta tilbake ansatte, der en kan ta tilbake fullt arbeidsføre ansatte med et lønnstilskudd fra staten. Da er det jo selvsagt med en motytelse tilbake – at en også stiller noen vilkår knyttet til de bedriftene, at de skal investere i sine ansatte, at de skal bidra til økt aktivitet, og at de ikke skal bidra til utbetaling av ekstraordinære bonuser, lederlønninger utover normal lønnsvekst og heller ikke ekstraordinære utbytter. Hvorfor ønsker ikke regjeringspartiene og statsråden å være med på slike tiltak knyttet til denne ordningen?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-16:
Finansministeren sier at han vil ha små forskjeller, men realiteten er jo at regjeringen ikke fører en politikk for det. Kuttet i formuesskatten er målrettede skattekutt til de aller rikeste, målrettede økonomiske gaver til de aller rikeste, om man vil. Én ting er at det kommer etter syv år med kutt i formuesskatten, men det kommer også etter en vår der det politiske flertallet her har gitt store statlige støttepakker til nettopp næringslivet og bedriftseierne. Det har vært helt riktig, men ser finansministeren paradokset i at mens folk nå opplever at de støtteordningene som kom på plass til dem da koronakrisen rammet, som et mer sosialt dagpengeregime, nå avsluttes, selv om krisen på langt nær er over og mange fortsatt står uten jobb, så gjør altså regjeringen støtten til næringslivet – som regjeringen kaller dem med de store formuene – permanent?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-16:
Også svaret til finansministeren synliggjør en helt grunnleggende uenighet i forståelsen av hva formuesskatten er, for formuesskatten er ikke en bedriftsbeskatning, det er en personbeskatning, en skatt på store formuer. Etter utallige spørsmål nå, og for så vidt også oppfordringer fra opposisjonen de siste årene, har regjeringen fortsatt ikke kunnet dokumentere på noe vis at de skattekuttene som allerede er gjennomført i formuesskatten, har bidratt til arbeidsplasser. Og jeg kunne ikke registrere at jeg egentlig fikk et svar på spørsmålet mitt, for spørsmålet er om finansministeren ser paradokset i at de støtteordningene som stortingsflertallet har fått på plass denne våren, for folk flest, som står utenfor arbeid, og som opplever at de på ordentlig ikke får endene til å møtes og må dra til Frelsesarmeen for å skaffe seg mat – at deres ordninger plukkes bort nå utover høsten, selv om de fortsatt står i krise, mens næringslivet får permanent støtte fra staten.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-16:
Jeg vil først takke saksordføreren for jobben som er gjort med denne innstillingen, og jeg vil også understreke at SV er glad for at en sånn lønnstilskuddsordning nå kommer på plass. Vi har tidligere i vår etterlyst flere tiltak for å få folk tilbake i jobb. Men så er det noen momenter i dette forslaget som er verd å diskutere, særlig når vi jo har sett at kompensasjonsordningen ikke har truffet så godt som vi hadde håpet. Vi har f.eks. mottatt veldig tydelige meldinger fra hotell- og reiselivsbransjen om at denne ordningen ikke vil treffe dem overhodet. De står i en situasjon hvor de har veldig mange permitterte og svært svake utsikter til mer aktivitet i tredje og fjerde kvartal i år. Disse bransjene er tydelige på at det de trenger mest, er at permitteringsperioden utvides til 52 uker, og SV vil også fremme det forslaget i en annen sak. Samtidig vil jeg oppfordre regjeringen til å vurdere andre og ytterligere tiltak utover høsten, rettet mot de bransjene som da fortsatt vil være hardt rammet. Avslutningsvis vil jeg slutte meg til det som representanten Knutsen sa om å stille krav til dem som mottar støtte fra staten – krav om å begrense utbytte- og bonusutbetalinger. Jeg vil også legge til at vi merker oss at det i denne saken om lønnstilskudd stilles krav til mottakerne om ikke å gjennomføre nye permitteringer eller si opp ansatte i perioden de mottar støtte. Dette burde også ha ligget i kompensasjonsordningen som et krav for å trygge folks jobber, og vi i SV mener at det er behov for å gjennomgå og revurdere elementer av kompensasjonsordningen, der man inkorporerer momenter som knytter seg til lønn.
Ola Elvestuen (Venstre), 2020-06-16:
Først vil jeg si at jeg er glad for at det er så bred støtte til at vi nå får på plass et lønnstilskudd for å få permitterte tilbake i arbeid. Det er nesten helt uvirkelig når vi ser på tallene siden smitteverntiltakene ble satt i gang i mars. Fra å ha en økonomisk utvikling som var stabil og egentlig en god økonomisk utvikling, har vi vært oppe i 420 000 helt eller delvis arbeidsledige eller permitterte. I april og mai gikk de tallene heldigvis ned. Men det er fortsatt veldig høye tall for både arbeidsledige og permitterte. Derfor er det viktig å få denne ordningen med lønnstilskudd på plass. Det er viktig å få ned antallet permitterte. Å komme raskt tilbake i jobb er selvfølgelig avgjørende for den enkelte, og for norsk økonomi. Forslaget bygger på forslagene til LO, NHO og ekspertgruppen som er ledet av professor Steinar Holden. Ordningen er midlertidig og skal vare i to måneder. Det er også viktig at den omfatter idrettsforeninger, humanitære organisasjoner, trossamfunn og ideelle organisasjoner, slik at også de kan få tilbake sine permitterte i arbeid. Det er viktig, som en begrensning, at man ikke skal kunne gjennomføre nye permitteringer, si opp eller redusere arbeidstiden til andre tilsatte i sammenliknbare stillinger fra ordningen ble lansert 28. mai. Så er det selvfølgelig helt riktig, som det er blitt påpekt, at dette i seg selv ikke vil gjøre nok for å få tilbake permitterte i arbeid. Det er et bidrag. Det er viktig, og det er viktig nå. Men dette må henge sammen med alle de andre tiltakene som er gjennomført, både med krisepakkene i vår, det vi skal vedta på fredag – i revidert budsjett og fase 3-vedtaket som skal gjøres der med en grønn omstillingspakke – og de vedtakene som vi gjorde i Stortinget med skatteordningene for petroleumsindustrien forrige fredag. Så det er mange tiltak som fører til økt aktivitet – både vedtakene vi gjør i dag, de vi har gjort og de vi skal gjøre framover. Men lønnsstøtte for å få permitterte tilbake i arbeid er ett viktig tiltak, og det er bra at det er så stor enighet om det.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-06-16:
Takk til komiteen for eit godt samarbeid. Dette er jo ei sak som vi har fått mindre tid enn vanleg til å behandle, men vi meiner likevel at vi har fått til ei innstilling som gjer greitt greie for dei ulike partia sin posisjon og for den politikken som fleirtalet her ønskjer å gå inn for. I det store er det eit breitt fleirtal, ein samla komité, som stiller seg bak dei fleste grepa som det blir tekne til orde for i proposisjonen, men det er nokre unntak, som eg skal gjere greie for seinare. Føremålet med den lova som no blir vedteken, er ei ordning der arbeidsgjevarar får støtte til å ta eigne permitterte tilbake til jobb. Gjennom det ønskjer ein å redusere talet på permitterte på grunn av virusutbrotet. Det er eit forslag som byggjer på innspel frå LO, NHO og ei ekspertgruppe leia av Steinar Holden, i tillegg til erfaringane som har vore med den generelle kompensasjonsordninga for næringslivet. Over tid er det jo ikkje berekraftig at det offentlege subsidierer løna til arbeidsmottakarar med normal produktivitet. Difor er det òg viktig å understreke at dette er ei mellombels ordning. Tilskot kan gjevast både til enkeltpersonføretak og til selskap, og det blir òg opna opp for at stiftingar, foreiningar eller organisasjonar som ikkje har næringsverksemd som føremål, og som blir omfatta av skattelova § 2-32, kan få tilskot. Den sistnemnde gruppa vil bl.a. kunne vere idrettsforeiningar, humanitære organisasjonar, trussamfunn, ideelle organisasjonar eller andre som driv velgjerande arbeid. Slike foreiningar kan søkje om tilskot uavhengig av om dei driv skattepliktig verksemd eller ikkje. Ordninga skal gjelde for arbeidsgjevarar som tek tilbake eigne tilsette som var permitterte per 28. mai 2020, før ordninga blei annonsert ved slutten av arbeidsdagen. Det blir ikkje gjeve støtte til permittering som er blitt gjennomført etter lanseringa, fordi ordninga ikkje skal gje verksemder insentiv til å gjennomføre nye permitteringar. Det er ein liknande faktor som har vore i den generelle kompensasjonsordninga som her dannar grunnlaget for kor stort tilskotet skal vere. Det blir faste satsar for enkeltpersonføretak og for dei som ikkje er omfatta av skattelova § 2-32, og det blir òg ein flat sats for lærlingar fordi han må vere justert for at lærlingar generelt har lågare løn enn andre. Som eg var inne på, er det nokre stader komiteen skil seg. Det gjeld § 5-4, som handlar om tidspunktet for når tilsette ikkje skal kunne vere under oppseiing, der fleirtalet vil ha 1. oktober og mindretalet 1. januar. I tillegg gjeld det ein del oppmodingsvedtak som liknar på debattar vi har hatt om andre kompensasjonsordningar, og der fleirtalet går imot mindretalet sine forslag.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-16:
Koronakrisen forsterker klasseskillene i Norge. De som har mistet jobben, har gått flere måneder uten å få pengene de har rett på, mens på den andre siden ser man rekorder i både båt- og hyttemarkedet, som vi leser om i mediene. Vi ønsker å sikre inntekten til arbeidsfolk som permitteres eller mister jobben, men regjeringspartiene foreslår i stedet å kutte i Stortingets forbedringer av ordningene for arbeidsløse. Her er ikke problemet lovforslaget om at arbeidsgiverne skal betale mer for å unngå flere permitteringer, men at regjeringen vil at staten skal løpe fra sin del av regningen. Regjeringen signaliserte at ordningen for lønnskompensasjon ville komme på plass i løpet av første halvdel av juni – nå har vi fasiten. I løpet av første halvdel av juni hadde kun halvparten av de permitterte fått utbetalt lønnskompensasjon. Etter hva vi har skjønt, er det sannsynlig at opp mot 20 pst. av de permitterte ikke blir dekket av denne ordningen før sommeren. Så varsler statsråden en ny ordning neste uke, det gjelder der arbeidsgiver ikke har søkt på vegne av den permitterte. Men det vil fortsatt være en stor risiko for at ikke alle vil få utbetalinger, at de må behandles manuelt. Nav vil ikke være à jour med sin behandling av dagpengesøknader før uti juli. Det har kommet et forsalg om hasteutbetaling til arbeidsløse som ikke har fått pengene de har rett på, og som kan måtte gå inn i fellesferien uten penger. Jeg vil i alle fall be statsråden om å svare på to konkrete spørsmål. For det første: Hvor mange vil ikke fanges opp av ordningen for lønnskompensasjon som nå er på plass? For det andre: Kan statsråden garantere at alle permitterte vil ha fått penger på konto før sommeren? Regjeringen foreslo først å kutte inntekten for permitterte, det ordnet Stortinget opp i. Så gikk det tre måneder før vi fikk en ordning på plass. Før den kom og var åpnet for søknad, foreslo regjeringen å avvikle den igjen. Det mener vi er dypt provoserende. Vi vil ikke skyve regningen for krisen over på arbeidsfolk. Vi ønsker å forlenge ordningen med full kompensasjon de første 20 dagene, altså at Stortingets vedtak fra mars skal gjelde. Da vil regningen deles rettferdig, ti dager til arbeidsgiver og ti dager fra staten. Det betyr ikke, som Arbeiderpartiet sa, at vårt forslag innebærer å lempe på arbeidsgivers kostnader, tvert imot er titi det vi foreslår. I dag betaler arbeidsgiver for to av disse dagene. Vårt inntektssikringsforslag vil være bra ikke bare for dem det gjelder, men også for hele samfunnsøkonomien. Vi må ha et kriseprogram for jobb, inntekt og velferd for alle. Det er bakgrunnen for Rødts forslag, som jeg dermed tar opp.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-06-16:
Jeg kan først si at Rødt selvsagt støtter kravet om å utvide maksimal permitteringslengde til 52 uker for å ta vare på kompetansen og gi arbeidsfolk trygghet, noe som både LO og NHO krever. Det foreslo Rødt allerede i mars og senest sist fredag i Stortinget, men det har blitt nedstemt så langt. Jeg håper vi kan få et flertall i salen i dag for faktisk å få gjennomslag for et krav som er viktig både for bedriftene og for de ansatte. Når det gjelder forslaget vårt om å sikre en hasteutbetaling til dem som ikke har fått pengene som de har krav på, har Høyres Nordby Lunde kalt det for reinspikka populisme. Jeg vil kalle det for sunn fornuft. Det er sunn fornuft at de som har rett på penger fra fellesskapet, som har ventet på det i tre måneder, som har tært på oppsparte midler, som har levd på slekt og venner, gått til Frelsesarmeen for å få utdelt mat, nå får de pengene de har krav på, før sommeren. Det er sunn fornuft etter vårt syn. Så vet vi at Nav er godt i gang, endelig, og det er viktig, og at mange nå får pengene de har ventet på i månedsvis, og som de har krav på, men vi vet også at det vil finnes ganske mange der arbeidsgiver ikke melder inn, og der det kan ta lang tid med individuell saksbehandling før de eventuelt får pengene som de faktisk har rett på. Det er derfor Rødt foreslår at de som ikke får disse pengene før sommeren – det kan være alt fra 2 pst. til 20 pst. av dem som har rett på pengene – skal få et flatt beløp utbetalt før sommeren, som da etter sommeren kan motregnes mot det de skulle ha fått. Det vil være en ubyråkratisk ordning. Det vil ikke kreve en ny søknadsbasert ordning. Det vil være å betale ut penger til dem man ikke rekker å få saksbehandlet før sommeren kommer, og som kanskje må gå fra gård og grunn før sommeren kommer hvis de ikke får noe å rutte med. Jeg vil bare gjenta spørsmålene jeg stilte til statsråden i hovedinnlegget, nemlig: Kan man si hvor mange som ikke vil fanges opp av ordningen for lønnskompensasjon som er på plass? Og kan statsråden garantere at alle permitterte vil ha fått penger på konto før sommeren?