Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 1999-06-10:
Hovuddelen i den lovproposisjonen som er lagt fram, som no skal behandlast, gjeld forslag til lovendringar som vil gje individuelle rettar for døve og sterkt tunghøyrde ungdommar i den vidaregåande skulen. Lovforslaget er ei oppfylging av vedtak i Stortinget, jf. Innst. S. nr. 275 for 1996-97. Eg er samd med dei som har sagt at dette er ein historisk og viktig dag, med vidareføring av rettar som før har vore i grunnskulen, som no òg kjem i vidaregåande skule. Forslaget inneber at ungdom som har teiknspråk som fyrstespråk, vil få lovfesta rett til å velje vidaregåande opplæring i og på teiknspråk i eit teiknspråkleg miljø eller vidaregåande opplæring med bruk av tolk i ordinære vidaregåande skular. Før fylkeskommunen gjer vedtak om slik opplæring, skal det liggje føre ei sakkunnig vurdering. Når det gjeld målgruppa for retten, er utgangspunktet i lovforslaget at retten skal gjelde døve og sterkt hørselshemma ungdom som har rett til vidaregåande opplæring etter opplæringslova § 3-1, og som har teiknspråk som fyrstespråk. Det er den einskilde si eiga oppfatning av språkleg identitet som er avgjerande for retten. Dersom ein søkjar skulle vere i tvil om språkvalet, vil den sakkunnige instansen kunne vurdere dette i samråd med sø kjaren. Elevar som ikkje har teiknspråk som fyrstespråk, men som likevel har behov for teiknspråkopplæring, vil kunne få slik opplæring med heimel i reglane om spesialundervisning i kapittel 5 i opplæringslova. Eg registrerer at komiteen allereie no går inn for at lovforslaget skal omfatte vaksne. I St.meld. nr. 32 for 1998-99, Videregående opplæring, gjorde departementet framlegg om at vaksne som vert tekne inn til vidaregåande opplæring, skal gjevast individuell rett til å fullføre opplæringsløpet på same vilkår som dagens rettselevar. Eg såg det i utgangspunktet slik at rettar for vaksne burde innførast samla ved behandling av St.meld. nr. 32, men eg tek sjølvsagt komiteens forslag til etterretning. Dei som ynskjer å få opplæring i eit teiknspråkleg miljø, vil kunne få dette i skuleavdelingane ved kompetansesentra for hørselshemma og ved nokre fylkeskommunale knutepunktskular. Dette er ordinære fylkeskommunale vidaregåande skular som har særleg kompetanse og tilrettelagde opplæringstilbod for døve og sterkt tunghøyrde elevar og for hørselshemma. Det er sett i gang ulike tiltak i samband med lovforslaget. Dette gjeld m.a. utvikling av læreplanar og læremiddel og kompetanseheving av lærarar. I tillegg vert det arbeidd med utvikling og samordning av kurstilbod og betalingsordningar i tilknyting til retten. Departementet tek sikte på at retten etter lovforslaget kan setjast i verk frå og med skuleåret 2000-2001. Så litt om punktskrift. Komiteen viser til Stortingets vedtak ved behandlinga av Innst. O. nr. 70 for 1997-98: «Stortinget ber Regjeringen fremme sak om lovfestet rett til opplæring i punktskrift. » Komiteen ber om at dette vedtaket vert fylgt opp snarast. Departementet er i startfasen med å utgreie spørsmålet om lovfesta rett til opplæring i punktskrift, og tek sikte på at det kan leggjast fram lovproposisjon om dette våren 2000. Komiteen har i innstillinga kome med forslag om dette vedtaket: «Stortinget ber Regjeringen legge frem en melding basert på en vurdering av organiseringen og økonomien forbundet med en rettighetsfestet adgang til opplæring i punktskrift for svaksynte og blinde som tillegg til ordinær undervisning for blinde og svaksynte. Opplæringen skal foregå enten i punktskriftmiljø eller integrert i den ordinære skole etter elevens eget ønske. » Eg har merka meg dette, og finn det mest naturleg å kome tilbake til desse vurderingane i lovproposisjonen om rett til opplæring i punktskrift. Ein slik lovproposisjon vil innehalde vurderingar av kostnadene ved ei slik lovfesting, i tillegg til ein gjennomgang av kva slags organisering som vil vere den mest høvelege.