Ivar Kristiansen (Høyre), 1999-02-18:
Den største frustrasjonen fra dem som lider et slags nederlag i dag, har egentlig gått ut på at høringsprosessen ikke har vært tilfredsstillende. Man har også henvist til de personellmessige forhold denne saken berører. Fra regjeringspartiene har man i mindre grad valgt å gå inn på realitetene i saken, som etter min oppfatning ivaretar de fleste hensyn statsråden har tatt initiativ til og lagt opp til i denne saken. Jeg er også glad for at statsråden modererte sine uttalelser med hensyn til at denne saken kan ha en slags ødeleggende effekt på de kommende WTO-forhandlingene. Det er et spørsmål som har nokså mange innfallsvinkler, og når man skal se på det kommende forhandlingsopplegget, tror jeg at vi etter hvert vil kunne få både en landbrukspolitisk og en fiskeripolitisk debatt. Jeg tror ikke at statsråden skal ta alle sorgene på forskudd. Han har jo normalt fremstått som en sterk fagstatsråd som har oppnådd bra resultater – så dette må være en sak som kan være til å leve med. Jeg tror regjeringspartiene vil stå seg på å delta i en debatt hvor man gir landbruksnæringen en høyere næringspolitisk status, for det er faktisk det stikk motsatte man bidrar til i dag. Jeg tror også man må legge seg på minne at flertallspartiene tar hensyn til begge de to hovedformål i saken. For det første vil det ha en effektiviserende virkning på landbruksforvaltningen, og for det andre ivaretar vi det hensyn som går på desentralisering, som vil ligge i omorganiseringen. Når vi i dag nedlegger Statens Landbruksbank og erstatter den med noe som er enda bedre, må det også være til gunst for den totale næring som bruker av disse tjenestene. Etter min oppfatning må det være i landbruksnæringens interesse at man tar i bruk dette statlige virkemidlet – SND – som er satt til å ivareta de distriktspolitiske overordnede hensyn, og som er faglig rustet til å foreta de nødvendige kredittvurderinger som også landbruksnæringen er nødt til å være omfattet av. Vår modell har en mye større og bedre desentraliserende effekt enn det Regjeringen legger opp til. Vi får en atskillig større grad av nærhet til brukerne, i og med at vi sprer personellet på 19 fylker i stedet for å samle den tilskuddsberettigede enheten på ett sted i landet. Jeg tror det er svært viktig å se på hvordan varianten ved omorganiseringen av Statens Fiskarbank hittil har fungert. Jeg tror ikke det er noen i dag, heller ikke representanter for regjeringspartiene, som ønsker å gå tilbake til situasjonen slik den var i gamle dager. Jeg tror heller ikke regjeringspartiene vil stå seg på å fremstille det som at alt man har i dag, er bra, og si: Hvorfor forandre noe som tross alt fungerer? Det er ikke det riktige utgangspunktet å møte fremtiden med. Man kan ikke slå seg på brystet og slå fast at alt i og rundt BU-midlene fungerer slik det skal. Dessverre tror jeg det er på høy tid å få en gjennomgang av hvordan systemet forvaltes, og hvordan midlene kanaliseres. Jeg er ganske overbevist om at SND vil ha en god og ryddig hånd og være til støtte når de nokså mange hundre millioner skal fordeles rundt i Norges land via statsbudsjettet på dette området. Summen av det hele er at jeg tror dagens sluttbehandling vil være til å leve med for alle parter. Jeg er sikker på at vi i veldig stor grad også vil kunne oppnå en desentraliserende effekt av dette, og at det vil være med på å høyne den næringspolitiske statusen for landbruksnæringen. Og det har den sannelig behov for i årene vi går i møte, ikke minst sett i forhold til de kommende WTO-forhandlinger, som kan gi næringen litt av en utfordring.