trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
Koronapandemien preger oss fortsatt. Selv om vi er over i en normal hverdag og kan kalle samfunnet for stort sett åpent igjen, er det fortsatt noen som lever med store begrensninger. Det siste døgnet – i hvert fall i går – ble det registrert 1 144 nye koronasmittede i Norge, og det er mer enn dobbelt så mange som på samme tid i forrige uke. Samtidig kunne vi lese i Aftenposten i går at vaksineringen i Norge nesten har stoppet opp, og at det er nær en halv million voksne nordmenn som fortsatt er uvaksinerte. Ifølge ukerapporten for uke 41 fra Folkehelseinstituttet har antallet nye innlagte pasienter på sykehus holdt seg relativt stabilt de siste fire ukene, men FHI varsler om at det er usikkerhet om utviklingen gjennom resten av høsten og vinteren. Vi ser at smitten ikke slipper taket. 78 kommuner, ifølge VGs oversikt, har en stigende trend. Torsdag i forrige uke spurte representanten Erna Solberg statsministeren om å redegjøre for på hvilken måte regjeringen vil håndtere pandemien fremover, og om regjeringen vil komme til Stortinget og orientere oss om situasjonen. Da svarte statsministeren at det må ha skjedd noe som gir grunn til uro når man nå vil ha en orientering fra statsministeren i Stortinget. Jeg registrerer at regjeringen nå har kalt inn til pressekonferanse i morgen om koronasituasjonen. Vi vet at det er krevende for helsepersonell, for pårørende, for befolkningen – og for regjeringen – å håndtere usikkerheten som en pandemi bringer med seg. Jeg har registrert at regjeringen som har tiltrådt, har informert befolkningen om regjeringens politikk på mange områder, men ikke pandemihåndteringen. Hva er denne regjeringens prioritering når det gjelder å håndtere pandemien?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
Jeg takker for svaret. Det er riktig at helsekomiteen har fått et tilbud om den type orientering, men det kommer jo ikke til erstatning for å holde hele Stortinget orientert om regjeringens strategi fremover på dette området. Det er grunn til å være på vakt når vi ser at smitten kan være på vei opp igjen, og når helsemyndighetene i sin ukerapport mener at det er usikkerhet om utviklingen gjennom høsten. Med ny regjering og en usikker smittesituasjon, som vi nå står i, vil jeg spørre statsministeren igjen: Vil statsministeren gi en redegjørelse for Stortinget om regjeringens koronastrategi?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
Den forrige regjeringens prioritering var å sette barn og unge først når man må treffe tiltak, sikre arbeidsplasser og så ivareta resten av samfunnet. Det er viktig for Stortinget å vite hvilken prioritering den nye regjeringen gjør. Vi er alle opptatt av at de tiltakene som hittil har vært iverksatt, har vært for å redusere risiko for smitte og verne mest mulig om barn og unges situasjon. Som jeg sa, var Solberg-regjeringens førsteprioritet hensynet til barn og unge hele veien. Vil det fortsatt være slik for statsministerens regjering? Hvordan vil regjeringen sikre at barn og unge får mest mulig tilstedeværelse på skolen, som vi jo vet er uhyre viktig for barn?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
Nå nevnte statsministeren muligheten for en tredje vaksinering. Jeg nevnte det i mitt hovedspørsmål, og statsministeren bekreftet også utfordringen med at vi fortsatt har veldig mange uvaksinerte. Hva er regjeringens plan for å få fart på vaksineringen igjen?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
«I pasientens helsetjeneste er det pasientene som er viktigst, ikke systemet. I Hurdalsplattformen er ikke pasientens helsetjeneste nevnt med ett eneste ord. Det viser en ny kurs i helsetjenesten. Betyr det at regjeringen ikke lenger mener at det er pasientens behov som skal settes først, og hva mener statsråden er alternativet til pasientens helsetjeneste?»
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
Det er ingen tvil om at den forrige regjeringen satset betydelig på den offentlige helsetjenesten. Det resulterte i at helsekøene gikk ned, og at pasienter også opplevde større valgfrihet fordi man også tok i bruk den ledige kapasiteten som var hos private aktører. Det er fint med ord fra Hurdalsplattformen, men vi må også vite litt mer om innholdet. I pasientens helsetjeneste er pakkeforløp viktig. Det handler om å se pasientens behov, skape trygghet og vite at vi alltid spør pasienten: Hva er viktig for deg? Jeg ser ikke ordet «pakkeforløp» brukt ett sted i Hurdalsplattformen. Jeg ser at den nye regjeringen snakker om pakkeløsninger for psykisk helse. Kunne helseministeren utdype om man går bort fra pakkeforløptenkning og skal lage pakkeløsninger?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-10-27:
Da kan jeg lede ut av denne korte samtalen at den nye regjeringen ikke ønsker å satse videre på pakkeforløp, som vi har gjennomført for en rekke kreftsykdommer, for en rekke andre sykdommer, for muskel- og skjelettlidelser og også innenfor psykisk helsevern. Jeg forsto da statsråden dithen at man går vekk fra pakkeforløpløsningene og skal lage pakkeløsninger. Jeg tror det er veldig vanskelig for pasienter – og kanskje også for ansatte i helse- og omsorgstjenesten – å egentlig forstå hva det er. Pakkeforløpene har jo bidratt til raskere behandling, kortere ventetid og større trygghet for pasientene, og ikke minst det aller viktigste i norsk helsetjeneste: at ressursene finner hverandre raskt, at man avklarer raskt hvor det er pasienten skal til hvilken tid, og hvem det er som har ansvaret. Så jeg ber egentlig statsråden utdype ytterligere om pakkeforløp ikke er en del av helsetjenesten lenger.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-10-27:
«Solberg-regjeringen har igangsatt viktige statlige digitaliseringsprosjekter, som for eksempel i skatteetaten. Fellesløsningene bidrar til å gjøre hverdagen for innbyggere og bedrifter enklere og tryggere. Rådgivernæringen utgjør en viktig spisskompetanse i flere digitaliseringsprosjekter, men i Hurdalsplattformen vil regjeringen «Kutte i konsulentbruk i staten ved å utvikle egen kompetanse». Hvordan vil digitaliseringsprosjektene underlagt Finansdepartementet fortsette, uten bruk av rådgivere fra privat sektor med riktig spisskompetanse?»
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-10-27:
Jeg tror ikke vi trenger å bruke så mye tid på bruken av PR-konsulenter, for jeg tror alle de politiske partiene på Stortinget er enige om at det er fint om det reduseres og begrenses. Men det er jo helt nye signaler fra finansministeren i dag når han sier at regjeringen vil leie inn hjelp når man trenger det. Det er noe ganske annet enn det som står i Hurdalsplattformen, for der står det at man skal kutte i konsulentbruken og bygge opp egen kompetanse. Vi snakker om en bransje med over 100 000 ansatte. 60 pst. av dem jobber i Distrikts-Norge, utenfor Oslo, altså. De har hjelmen på. Hvor mange lønnsomme arbeidsplasser i privat sektor anslår finansministeren vil bli lagt ned fordi regjeringen vil forhindre statlige etater i å benytte seg av denne spisskompetansen?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-10-27:
Jeg tror det er veldig forvirrende for Stortinget når det er så stor avstand mellom det som står i plattformen, og det som finansministeren står og sier her. Nå sier finansministeren at regjeringen vil bruke tjenester og hjelp når man trenger det, og leie inn når det er behov for det. Og i plattformen står det at man vil kutte i konsulentbruken og bygge opp egen kompetanse i departementene og forvaltningen. Her trengs det en klargjøring. Kan finansministeren svare på om han har gått bort fra formuleringen i Hurdalsplattformen og løftene som ble gitt til folk gjennom hele valgkampen, om at man skal kutte i bruken av konsulenttjenester? Finansministeren kan gjerne også svare på hva kuttet i konsulenttjenester vil bety for økt byråkratisering og flere offentlig ansatte i statlig sektor.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Jeg tror jeg vil ta meg den frihet og si at her tror jeg representanten Hofstad Helleland – bevisst eller ubevisst – misforstår hva regjeringen har sagt. Det vi er opptatt av, er å kutte i den offentlige pengebruken til PR-konsulenter og PR-byråer. Vi vil ha kostnadene ned. Det stemmer at vi også vil ha ned den generelle bruken av konsulenter i staten. Vi ønsker at det offentliges penger skal brukes mest mulig effektivt, men man skal selvfølgelig kunne bruke ekstern kompetanse til digitalisering eller andre typer prosjekter i offentlig sektor. Regjeringens utgangspunkt er at vi skal snu utviklingen med at staten bruker mer og mer penger på kostbare konsulenter. Vi vil satse på å bygge egen kapasitet og kompetanse i forvaltningen. Vi mener vi må være nøye med hvordan vi bruker skattebetalernes penger. Ulike offentlige virksomheter kan ikke ha spisskompetanse på alle områder, og derfor er det naturlig at en i f.eks. digitaliseringsprosjekter leier inn kompetanse og bruker konsulenter, og også gjør det i skatteetaten på en måte som gjør at en kan få mer kunnskap i sin egen etat. Det er det den nye regjeringen skal jobbe med – hvordan bygger vi opp egenkompetansen, hvordan får vi ned kostnadene, og hvordan sørger vi for omstilling i det offentlige? Selvfølgelig skal vi leie inn hjelp når vi trenger det, men over tid skal vi få ned kostnadene på bruk av eksterne konsulenter. Regjeringen er krystallklar på at når det gjelder kjøp av PR-tjenester, mener vi at det er tjenester man i minst mulig grad skal kjøpe. Man skal over tid stoppe kjøpet av rene kommunikasjonstjenester. Det er regjeringens klare mål. Til grunn for det ligger en respekt for at alle de pengene vi forvalter i offentlig sektor, er betalt inn av norske skattebetalere. Derfor skal de brukes effektivt og godt. Vi kommer til å bruke konsulenter, men det må selvfølgelig gjøres med minst mulig kostnader for fellesskapet. Vi har spesielt pekt på PR- og kommunikasjonsrådgivning; der ønsker vi å stramme kraftig inn.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Vi har ikke sagt at vi skal forhindre offentlig forvaltning eller staten i å bruke spisskompetanse når man trenger det. Men Senterpartiet og Arbeiderpartiet mener at det er klokt å bruke offentlige penger mest mulig effektivt. Vi ønsker f.eks. å prioritere at folk som tjener under 750 000 kr, skal få mindre skatter og avgifter. Ergo må vi se hvordan vi kan bruke offentlige penger mer effektivt, og da er en av de måtene vi ønsker å gå inn i det på, å se på bruken av konsulenttjenester, for det er dyrt. Jeg mener å huske at det ble brukt 12 mrd. kr til konsulenter i staten det siste året som representanten Linda Hofstad Helleland var statsråd. Vi må selvfølgelig se om vi kan spare penger der. Ifølge et offisielt svar fra Jan Tore Sanner, da han var finansminister, brukte staten over 600 mill. kr på organisasjonsrådgivning og PR-rådgivning. Da begynner vi å kutte, og vi kommer allerede i budsjettet i høst til å synliggjøre at vi ønsker å stramme inn på f.eks. kjøp av organisasjonsrådgivning og PR-rådgivning, for vi mener at en skal bruke de pengene på en annen og bedre måte.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Jeg sier jo akkurat det som står i Hurdalsplattformen, at vi skal kutte i konsulentbruken. Det er regjeringens mål. Men å kutte i konsulentbruken er ikke det samme som å kutte all konsulentbruk, og det står ikke i Hurdalsplattformen. Men vi peker i tillegg på at det er et område vi virkelig skal kutte på, og det er kjøp av PR-tjenester og organisasjonsrådgivning. Jeg merker meg at Høyre blir utrolig bekymret for at vi sier at staten skal bruke pengene mer effektivt. Det er egentlig det som er hele formålet med Hurdalsplattformen – hvordan bruke offentlige penger mer effektivt. Vi ønsker å snu f.eks. utviklingen med at staten har begynt å kjøpe mer organisasjonsrådgivning og PR-rådgivning. Vi skal bruke det offentliges penger så effektivt som mulig, f.eks. ved at mange oppdrag løses internt. At Høyre er bekymret over at vi skal se på hvordan vi kan spare penger på offentlig konsulentbruk, får være Høyres bekymring. Regjeringen ønsker å kutte og spare penger der.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Veibruksavgiften brukes til å skaffe penger til fellesskapet, sånn at vi kan bygge veier og binde Norge sammen, og til å ta betalt for de kostnadene det medfører å bruke veiene. Det som står i regjeringsplattformen, er at vi er opptatt av å se på hvordan vi kan klare å ha et trafikksystem som binder hele Norge sammen. I visse deler av landet er det lettere å bytte ut bilen med f.eks. buss, tog, trikk eller andre typer transportkilder, mens andre ikke har det valget. Derfor står det i Hurdalsplattformen om flere tiltak. Det ene som skal vurderes, er om det er mulig å differensiere veibruksavgiften. Vi løfter fram det med pendlere, lufttransport der det er utfordringer med det, ferje der det er utfordringer med det – vi kommer til å gjøre mange tiltak for å redusere avstandsulempene for dem som ikke har et alternativ til bilen, som kanskje ikke kan ta toget. Det er det som ligger i plattformen. Nå har vi startet å jobbe med tilleggsbudsjettet for i år. Vi skal begynne med å gjøre noen grep der med tanke på hva vi mener er riktig vei, og så kommer det et mer helhetlig opplegg i de kommende år.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Hovedmålsettingen til regjeringen er at for dem som er avhengige av transport, skal ikke kostnadene gå opp. Så må vi gjøre det på en måte som gjør at vi også samtidig får ned norske klimagassutslipp. Vår kritikk av den forrige regjeringen gikk ut på at den ikke var bevisst nok på hvordan det skapte uheldige fordelingsmessige virkninger når man f.eks. strammet inn pendlerfradrag og gjorde andre typer grep, slik Høyre og Fremskrittspartiet gjorde da de satt i regjering. Derfor, når vi skal legge fram vår tilleggsproposisjon i november, vil vi selvfølgelig se på hvordan vi også i skatte- og avgiftspolitikken kan ta grep for å få ned norske klimagassutslipp, som samtidig ikke gjør hverdagen vanskeligere for dem som er avhengige av bil, dem som er avhengige av ferjen, og dem som er avhengige av å drive næring på steder der man trenger transport. Det er det som er inngangen til denne regjeringen. Så vil vi komme med ulike tiltak og ulike grep i proposisjonen, når forslaget kommer til Stortinget.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Representanten Tina Bru kommer til å merke, når Senterpartiet og Arbeiderpartiet legger fram sin tilleggsproposisjon, at fordelingsprofilen er vesentlig bedre enn det som forrige regjering la fram. Da glemte man i veldig mange av grepene hvordan det slo ut fordelingsmessig. For dem som er avhengig av transport, og som ikke bor i nærheten av sin egen arbeidsplass, kommer man til å se hvordan man kan gjøre grep for å lette deres hverdag. Så jeg tror ikke egentlig representanten Bru trenger å bekymre seg så mye for den problemstillingen hun løfter fram. Når hun får se de tilleggsproposisjonene som kommer, vil hun se at det er en helt annen politikk, der man faktisk ser hele Norge og har en skatte- og avgiftspolitikk som hjelper dem som er avhengig av transport i hverdagen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
I regjeringsplattformen har vi lagt til grunn at vi gradvis skal øke CO 2 -avgiften. Det er et viktig virkemiddel i klimapolitikken. Vi har også varslet at vi skal gjøre en rekke andre grep for å redusere norske klimagassutslipp – få en mer aktiv næringspolitikk, sørge for at offentlig sektor omstiller seg kjappere, gjøre sånn at det blir lettere for deg og meg å velge miljøvennlig i hverdagen. Summen av alle klimatiltakene som den nye regjeringen skal begynne å legge fram allerede 8. november, vil vise at det er en helt annen kraft og retning, og at man ikke bare skal tenke straff og pekefinger i klimapolitikken, men også på hvordan man skaper flere arbeidsplasser. Når det gjelder avgiftspolitikken, er vi opptatt av å se på hvordan vi kan bruke ulike avgiftsmessige grep. Én ting er å øke CO 2 -avgiften, som vi har varslet, og vi kan også lære av f.eks. det vi har gjort på elbiler tidligere, der vi også bruker positive virkemidler for å få ned norske CO 2 -utslipp. Jeg merket meg at det nesten alltid var det negative virkemidlet som ble løftet fram da Høyre og Fremskrittspartiet styrte. Vi mener det er viktig å bruke avgifter, men vi er også opptatt av at man skal se på hvordan det slår ut sosialt og geografisk, hvordan man kan få til en bedre fordeling, og at vi i klimapolitikken også skal skape nye, grønne arbeidsplasser, samtidig som vi hele tiden har et klart mål om at Norge skal oppfylle sine forpliktelser og bidra i den dugnaden det er å få ned verdens klimagassutslipp.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Nå står det i Hurdalsplattformen, og regjeringen er helt tydelig på, at vi skal bruke CO 2 -avgift. Når vi er så tydelige på at vi skal ha en klar retning for bruken av CO 2 -avgiften, må det gjøres på en måte som ikke skaper for mye motstand og usikkerhet om hvordan det slår ut både sosialt og geografisk. Vi skal ta litt menneskelige hensyn – det er det som står i plattformen – ta hensyn til hvordan Norge er, ta hensyn til ulike næringer, så man ikke gjør grep som rammer veldig skjevt sosialt. Retningen og kursen er helt klar: CO 2 -avgiften skal gradvis trappes opp mot 2030. Så sier vi at vi i tillegg skal gjøre mange andre grep i klimapolitikken, og vi skal ha en tanke om hvordan vi skal skape mer industri, flere arbeidsplasser, mer verdiskaping i Norge. Da må vi gå gjennom de ulike sektorene innenfor transport, landbruk, industri, deg og meg, alle de grepene vi må gjøre i sum. Vi har også varslet at vi i forbindelse med statsbudsjettet årlig ønsker å ha en mer grundig gjennomgang av hvordan vi i tillegg til å oppnå de økonomiske målene kan oppnå de klimapolitiske målene.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-10-27:
Vi har varslet en gradvis opptrapping av CO 2 -avgiften, det ligger i Hurdalsplattformen, og vi har varslet at det skal gjøres på en måte som gjør at den tar litt menneskelige hensyn. Jeg synes egentlig det er en god ting at man også i klimapolitikken ser hvordan det slår ut for ulike næringer og grupper, og at man ikke sender den største regningen til dem som har det mest krevende. For eksempel når det gjelder en avgiftsendring som Høyre valgte å gjøre sammen med Fremskrittspartiet da de økte avgiftene på biodrivstoff, har vi varslet i Hurdalsplattformen at det er et av grepene vi ønsker å se på for å gjøre det mer lønnsomt å bruke bio i den norske transportsektoren. Det kan også være et veldig effektivt virkemiddel for mye innenfor tungtransport og anlegg. Da kan vi bruke positive avgiftsvirkemidler og vurdere om man kanskje burde sette noen avgifter ned. Det er ikke sånn i klimapolitikk at man bare skal ha én tanke i hodet: økte avgifter. Vi har sagt at man skal ha en gradvis opptrapping av CO 2 -avgiften, og så ønsker vi å bruke en rekke ulike virkemidler til å skape arbeidsplasser og aktivitet samtidig som vi får norske CO 2 -utslipp ned.
Tina Bru (Høyre), 2021-10-27:
«Den nye regjeringen vil innføre en geografisk differensiert veibruksavgift. Hvordan ønsker statsråden å utforme denne, på en rettferdig måte som også sørger for at vi når klimamålene våre?»
Tina Bru (Høyre), 2021-10-27:
Jeg spurte konkret om hvordan dette kuttet i veibruksavgiften faktisk kan gjennomføres. Jeg har veldig forståelse for at regjeringen nå skal levere en tilleggsproposisjon om noen uker, og at vi får vente med å se det ordentlige innholdet til den kommer. Men jeg synes – med all respekt – at det ikke holder, det svaret som finansministeren nå kommer med. Jeg har gjennom valgkampen vært i ganske mange debatter med partileder Trygve Slagsvold Vedum der han har snakket om å binde hele landet sammen, det Norge vi er så glad i. Men nå forventer jeg faktisk mer – jeg forventer noe mer konkret om hva som ligger i det som skal være et av de viktigste tiltakene. Samtidig sier regjeringen at de skal holde skatte- og avgiftsnivået uendret. Hvis det fremdeles gjelder, betyr det da f.eks. at veibruksavgiften eller andre avgifter skal økes for noen, for at noen andre skal få lavere avgifter – for man må jo kanskje kompensere? Har finansministeren noen tanker om det? Hvem skal få høyere avgifter?
Tina Bru (Høyre), 2021-10-27:
Jeg tror egentlig at de aller fleste partiene er enige i at vi er nødt til å se på hvordan vi kan unngå uheldige fordelingsmessige effekter, slik finansministeren snakker om. Men da er spørsmålet: Hvorfor har ikke finansministeren gjort seg litt flere tanker om hvordan man faktisk skal unngå det? Han gjentar det samme som han gjentok i valgkampen, men det er ikke konkret. Så da kan jeg jo prøve meg på en annen innfallsvinkel, siden jeg ikke får svar. NAF har lansert et kart hvor de viser til hvordan man eventuelt kan ha en slik geografisk differensiering for å skåne dem som bruker bilen mest. Men gitt igjen at det samlede skatte- og avgiftsnivået ikke skal øke, som man skriver i plattformen, kan jo det bety at en alenemor i Egersund – som ikke er en av de kommunene NAF peker på – får høyere drivstoffpris, mens en velstående familie i Sokndal, som er en av kommunene som pekes ut som en som kan få lavere pris, får det. Er det rettferdig?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-10-27:
«I klimaplanen foreslo Solberg-regjeringen å øke CO 2 -avgiften til 2 000 kroner per tonn CO 2 i 2030. CO 2 -avgiften er et effektivt virkemiddel for å kutte utslipp og sikre at nye alternativer til fossilt brennstoff kan vokse frem. I Hurdalsplattformen kommer regjeringen med forslag som uthuler CO 2 -avgiften med diverse unntak, blant annet forslag om at drivstoffavgiftene skal ned. Kan statsråden da garantere at utslippseffekten av CO 2 -avgiften ikke reduseres?»
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-10-27:
Jeg håper finansministeren er bedre til å telle penger enn han er til å telle CO 2 -utslipp, for det er faktisk dit vi har kommet i klimadebatten nå. Det går jo ikke an å ramse opp tiltak som høres bra ut. Vi har lagt fram en klimaplan som konkret sier hva hvert tiltak skal føre til av reduserte tonn CO 2 -utslipp. Det regnestykket som ligger i Hurdalsplattformen, går ikke opp. Man kan ikke øke målsettingen til 55 pst. kutt samtidig som man svekker flere klimatiltak. For at økning i CO 2 -avgiften, som for øvrig er det viktigste virkemidlet vi har for å få til omstilling også i transportsektoren, skal ha en effekt, kan man ikke redusere den for enkelte aktører eller sektorer. I klimaplanen sier man at dersom man faktisk kompenserer for økning i CO 2 -avgift med f.eks. redusert veibruksavgift, vil man kutte tre millioner tonn CO 2 mindre enn om man ikke gjorde det. Da er spørsmålet til statsråden mer konkret: Når regjeringen skal kutte 55 pst. samtidig som man skal redusere drivstoffavgiftene – hvilke konkrete nye tiltak i plattformen dekker det utslippsgapet i tonn?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-10-27:
Problemet til finansministeren er at det ikke er noen nye tiltak i Hurdalsplattformen utover det som allerede lå i klimaplanen. Man må ha det hvis man skal øke målsettingen og også uthule CO 2 -avgiften. Da må man faktisk nevne noe helt konkret som kutter utslipp. Ta transportsektoren: I klimaplanen sier vi at vi skal kutte 50 pst. av utslippene i transportsektoren innen 2030. I Hurdalsplattformen står det bare at utslippene skal ned. Jeg skjønner at man ikke gidder å tallfeste det noe mer, når man samtidig uthuler CO 2 -avgiften. Når man uthuler CO 2 -avgiften ved f.eks. å redusere drivstoffavgiftene, får man ikke til omstilling i tungtransporten. Til og med hydrogen vil heller ikke bli lønnsomt fordi man ikke har en økt CO 2 -avgift. Da er spørsmålet mitt til finansministeren til slutt: Når så mange sektorer nå skal få unntak fra denne CO 2 -avgiften, samtidig som man plutselig skal nå 55 pst. kutt, må jo det bety at andre sektorer skal betale enda mer i CO 2 -avgift. Er Slagsvold Vedum villig til å bryte klimamålene, eller er han villig til å øke CO 2 -avgiften over 2 000 kr for utvalgte sektorer som kan tåle det?
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2021-10-27:
«Hva vil statsråden foreta seg for å etterkomme byggfagforeningenes krav om et straksforbud mot bruk av bemanningsbyråer i byggebransjen i Oslofjordområdet, slik Arbeiderpartiet og Senterpartiet gjentatte ganger har foreslått i Stortinget tidligere, og hvor raskt kan vi regne med at dette kommer på plass?»
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2021-10-27:
Takk for svaret fra arbeids- og inkluderingsministeren. Vi i Rødt vil applaudere mange av de initiativene som du her nevner, som er svært gode, og som vi er enige om. Samtidig må vi si at vi er skuffet over at en del av de løftene som kom fra Arbeiderpartiet i opposisjon, nå i alle fall ser ut til å dra betydelig ut i tid. Representanten Trine-Lise Sundnes, f.eks., sa senest i august at et sånt forbud i Oslo-området, altså et straksforbud, «krever kun en forskrift, og det ordner vi så fort vi får inntatt regjeringskontorene». En annen partikollega av statsråden, Arild Grande, sa: «Vi kan ikke bruke vinter og vår med lange utredninger på dette.» Og videre: «Vi har sagt at vi umiddelbart vil forby innleige innanfor bygg i Oslo-området.» Så det var en utålmodighet her fra Arbeiderpartiet og fagbevegelsen som akkurat nå synes å være litt borte. Mitt spørsmål er vel egentlig: Hva har skjedd, annet enn at Arbeiderpartiet har inntatt departementet?
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2021-10-27:
I likhet med statsråd Tajik er jeg også nervøs for at dette skal spre seg til andre deler av landet, og det er jo derfor mitt parti støtter Fellesforbundets krav om å avvikle bemanningsbransjen i sin nåværende form, noe statsråd Tajiks parti faktisk ikke gjør. Jeg forstår behovet for et lovarbeid, for en høring, for en prosess, men det underlige er at det ikke kan komme en garanti fra regjeringen om at den runden skal munne ut i et sånt forbud, slik byggfagforeningene rundt Oslofjorden har krevd, og slik Arbeiderpartiet i opposisjon tydeligvis ikke har hatt noe problem med både å foreslå, gå inn for og ta til orde for gjentatte ganger, uten behov for videre høringer.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Denne regjeringa kjem til å sørgja for at arbeidsfolk får meir makt over sin eigen kvardag. Det er eit av dei aller viktigaste prosjekta våre, og det er grunnen til at me kjem til å gjera fleire ting. Me kjem til å fjerna den generelle åtgangen til mellombelse tilsetjingar. Me kjem til å innføra kollektiv søksmålsrett igjen. Me kjem til å dobla fagforeiningsfrådraget. Me kjem òg til å følgja opp Fougner-utvalet. Dei mange gode forslaga der når det gjeld å forhindra at arbeidsgjevarar organiserer seg vekk frå arbeidsgjevaransvaret sitt, er ting som me ønskjer å ta tak i. I tillegg vil me òg få slutt på den typen innleige som fortrengjer faste tilsetjingar. Eg meiner heilt klart at omfanget av innleige til byggenæringa er betydeleg større enn gjennomsnittet. I Oslo-området ser me at nivået ligg enno høgare enn det, og det er grunnen til at me allereie er i gang med eit lovarbeid for å avgrensa omfanget og rolla til bemanningsbransjen. Eg kjem til å sjå nærmare på fleire verkemiddel og fleire formuleringar som eg er oppteken av at skal kunna stå seg òg over tid, sånn at problemet ikkje berre flyttar på seg geografisk eller berre endrar karakter, men at realiteten for arbeidsfolka på golvet likevel endar opp med å verta den same. Så er eg òg oppteken av at partane i arbeidslivet òg skal få vera med og gje sine vurderingar. Dette er eit arbeid som frå mi side og regjeringa si side har høg prioritet, og eg ser veldig fram til gode, konstruktive forslag til løysingar òg frå representanten Mímir Kristjánsson.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
No var ikkje representanten Mímir Kristjánsson på LO sin regionkonferanse i Rogaland, men det var eg. Ein av dei tinga ein diskuterte der, var korleis me best kan stramma inn på bruken av innleigd arbeidskraft, sånn at det ikkje skal fortrengja faste tilsetjingar. Frå talarstolen på LO sin regionkonferanse i Rogaland vart det òg uttrykt ei bekymring for at viss ein nyttar seg av forskriftsåtgangen utan å vurdera det inn i ein større heilskap, vil problemet flytta seg geografisk, altså at det ikkje lenger vil vera eit problem i Oslofjord-området, men at ein vil kunna sjå at den typen tilstandar som ein har sett i denne regionen på ein del byggjeplassar, vil flytta seg til andre delar av landet. Eg må innrømma at det er ei bekymring som eg deler. Difor er eg oppteken av at ein skal vurdera forskriftsåtgangen inn ein større heilskap, ta både lokale og nasjonale omsyn. Så kan eg forsikra representanten om at eg òg er utolmodig etter å få desse tinga på plass, og dette arbeidet har høg prioritet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Ambisjonen vår er som før, og det er at me vil ha slutt på den typen innleige som fortrengjer faste tilsetjingar. Det ønskjer Arbeidarpartiet, og det ønskjer Senterpartiet. Eg har stor tru på at når me skal gjennomføra forhandlingar på Stortinget, vil det vera mogleg å få tilslutning til å gjera nødvendige innstrammingar på bruken av innleigd arbeidskraft, sånn at det er faste, heile stillingar som igjen er det som får ein sterkare posisjon i lovverket, og at det gjer at arbeidsfolk opplever at det er ein realitet for dei og for kvardagen deira. No skal jo ikkje statsråden stilla spørsmål tilbake, så representanten treng ikkje å svara på dette spørsmålet no. Men eg skulle gjerne likt å vita: Viss partiet Raudt ønskjer å avvikla bemanningsbransjen i noverande form, kva form tenkjer dei då at bemanningsbransjen skal ha? Det må òg partiet Raudt ta stilling til, viss dei skal vera med på å ta ansvar.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Den førre regjeringa gjorde mykje gale – mykje meir enn det eg trur me har taletid til å diskutera. Eg vil òg minna om at alt det den førre regjeringa rakk å gjera i løpet av åtte, er det ikkje mogeleg å retta opp i eitt budsjett. Eg tør påstå at me har gjort viktige ting allereie. Allereie første dag som arbeids- og inkluderingsminister tok eg tak i at regjeringa skulle forlengja stønadsperioden for mottakarar av arbeidsavklaringspengar fram til nyttår. Og i Hurdalsplattforma slår me òg fast at me vil sørgja for at personar som mottek arbeidsavklaringspengar, får forlengja stønadsperioden sin om dei ikkje er ferdig avklarte frå Nav eller helsevesenet. Det kan sjølvsagt òg vera aktuelt å vurdera andre endringar i regelverket for arbeidsavklaringspengar, og det vil eg i så fall koma tilbake til på eit seinare tidspunkt. Det viktigaste for meg som arbeids- og inkluderingsminister er å unngå at folk hamnar i ein situasjon der dei opplever at arbeidslivet ikkje har plass til dei. Det er noko av det me kjem til å prioritera, at det er mogeleg for folk å bruka evnene og ressursane sine, og ikkje minst, når dei først hamnar på arbeidsavklaringspengar, at dei opplever å få den oppfølginga dei treng for å få dei avklaringane som trengst.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Både eg og regjeringa kan gje veldig tydelege signal om at me kjem til å prioritera sosial rettferd. Det viser Hurdalsplattforma veldig tydeleg. På fleire område har den førre regjeringa vist at dei ikkje prioriterer kvardagen til heilt alminneleg levde liv rundt om i heile landet, og nokre av dei usosiale kutta som den førre regjeringa har gjennomført fordi dei rett og slett ikkje har prioritert det, handlar f.eks. om at fagorganiserte har opplevd at det har vorte dyrare å vera fagorganisert, at pendlarar opplever at det har vorte dyrare å pendla. Me kjem til å rydda opp i slike forhold. Me kjem òg til å kutta maksprisen i barnehagane. Me har òg føreslått i Hurdalsplattforma å innføra gratis kjernetid i skulefritidsordninga for førsteklassingane. Det er nokre eksempel på sosial rettferd som me kjem til å prioritera. Eg vil minna representanten om at sosial rettferd handlar ikkje berre om enkeltytingar. Det handlar om summen av alt. Og det er summen av alt denne regjeringa kjem til å fokusera på.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Eg trur berre eg må minna om at det denne regjeringa har prioritert, nettopp er at folk som er i ein vanskeleg situasjon, skal få det enklare. På dag éin tok me tak i at dei som fall ut av arbeidsavklaringspengeordninga, eller stod i fare for å falla ut av ordninga, skulle få forlenga ordninga fram til nyttår. Det kan òg vera behov for å vurdera andre sider ved arbeidsavklaringspengane, og det vil eg i så fall koma tilbake til. Det som kjem til å vera viktig for meg, er at unge menneske får fleire mogelegheiter. Og i Hurdalsplattforma skisserer me bl.a. ein betre ungdomsgaranti for dei som er under 30 år. Me skisserer ein aktivitetsreform for unge uføre med ein jobbgaranti i den andre enden, noko som gjer at ein ikkje risikerer å gå ut i ingenting – som dessverre har vore realiteten under Høgre-regjeringa.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Denne regjeringa meiner at faste stillingar skal vera hovudregelen i norsk arbeidsliv, og at mellombelse tilsetjingar bør avgrensast til arbeid som dekkjer eit mellombels behov. Ein har dei siste åra gjennomført fleire kartleggingar som viser bruken av mellombelse tilsetjingar, og som òg tek for seg andre tilknytingsformer til arbeidslivet. Dei viser ein litt annan verkelegheit enn det representanten her skisserer. I ei undersøking i kommunesektoren fann Fafo at arbeidsgjevarane i liten grad nytta seg av ordninga, og at dei til og med oppfatta ho som komplisert og lite nødvendig ut frå dei behova dei hadde. Eg veit òg at mange av mine ordførarkollegaer ikkje har ønskt å bruka den åtgangen lokalt, fordi dei heller vil fremja eit arbeidsliv med faste, heile stillingar. Den forskinga som er gjord på området, viser at mellombelse tilsetjingar heller ikkje ser ut til å bidra til høgare sysselsetjing samla sett. Oppsummeringar frå OECD viser at mellombelse tilsetjingar kan fungera som eit springbrett for nokon, men at det òg kan fungera som ein blindveg, fordi det gjer det vanskelegare å oppnå fast tilsetjing. I Noreg ser me at det berre er under halvparten av dei som er mellombels tilsette, som oppnår fast stilling etter eitt år. Forskinga viser til og med at det er mindre sannsynleg at dei gruppene som tradisjonelt har vanskar med å koma seg inn på arbeidsmarknaden, går frå mellombels til fast jobb. Så her er det ei rekkje årsaker til at det er all sakleg grunn til at ein bør fjerna den generelle åtgangen til mellombelse tilsetjingar. I tillegg opplever me i dagens regjering at det peiker i feil retning for utviklinga i arbeidslivet framover. Me kjem til å vera ei regjering som sikrar arbeidsfolk meir makt over sin eigen kvardag.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Då dette forslaget vart diskutert i starten av høgreregjeringa sin periode, var det ei samla arbeidstakarside som åtvara mot det. Det var òg fleire aktørar på arbeidsgjevarsida som var tydelege på at dette ikkje var ei ønskt utvikling for arbeidslivet. Så det store spørsmålet er jo ikkje kvifor me meiner at dette svekkjer posisjonen til arbeidstakarane, det store spørsmålet er kvifor høgrepartia og den tidlegare høgreregjeringa trass i at arbeidstakarsida er unison på at det svekkjer posisjonen til arbeidstakarane, og fleire av aktørane òg på arbeidsgjevarsida åtvarar mot det same, ikkje klarte å ta dei tilbakemeldingane inn over seg i det arbeidet dei heldt på med. Nokon vil jo meine at det er ein fallitt for den førre regjeringa at denne ordninga, denne åtgangen, ikkje vart så mykje brukt som det vart reklamert med at ho kom til å verta. Det me òg ser, er at den graden av bruk som har vore, på ingen måte samsvarar med dei ideologiske programerklæringane frå Høgre om å gje folk som står utanfor arbeidslivet, ein enklare veg inn – tvert imot.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Me utset oss ikkje for ein sånn risiko. Den forskinga og den kunnskapen som ein har knytt til bruken av den generelle åtgangen til mellombelse tilsetjingar, tilseier ikkje at det bidreg til at utsette grupper i tilstrekkeleg grad får moglegheita til å få fast tilsetjing gjennom først å vera mellombels tilsett. Det er altfor få som får den moglegheita. Når ein i tillegg likevel har ein generell åtgang til mellombelse tilsetjingar i lovverket, har ein då eit lovverk som ikkje fremjar det grunnleggjande prinsippet om faste tilsetjingar. Det er det denne regjeringa kjem til å prioritera, og det er òg noko av grunnen til at me ønskjer å fjerna den generelle åtgangen til mellombelse tilsetjingar, og gjera det ganske raskt. Hadde det vore sånn at den åtgangen bidrog til at utsette grupper fekk fleire moglegheiter, hadde ein hatt god og grundig forsking som peikte i den retninga som representanten frå Høgre hevdar, kunne ein ha gjort andre typar vurderingar, men realiteten er at med den kunnskapen som me har på bordet, går det ikkje eingong an å seia at det bidreg til høgare sysselsetjing samla sett.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-10-27:
«Solberg-regjeringen endret AAP-ordningen for de under 25 år med virkning fra 1. januar 2020. Endringen medførte at minstesatsen ble endret fra 2 G til 2/3 av 2 G for nye mottakere. I tillegg ble ung ufør-tillegget i AAP avviklet for nye mottakere. Har statsråden til hensikt å reversere disse endringene, eller vil de bli videreført av den nye regjeringen?»
Henrik Asheim (Høyre), 2021-10-27:
La meg, for det er så strengt at man bare får lese spørsmålet først, få gratulere statsråden og ønske henne lykke til i en viktig jobb. Statsråden sa i sitt svar at den forrige regjeringen gjorde mye galt, under henvisning til det spørsmålet jeg stilte. Nå er vi sikkert uenige om hva som er riktig og galt å gjøre rent politisk, men det må jo tyde på at statsråden mener det var galt å likestille ytelsene på AAP for unge under 25 år med de ytelsene man får i kvalifiseringsprogrammet og introduksjonsstønaden. Jeg kan stille meg fullt og helt bak statsrådens ønske og ønsker også å samarbeide med regjeringen om hvordan vi kan inkludere flere i arbeidslivet og sørge for at flere av dem på AAP avklares til arbeid og ikke bare til uføretrygd, men mitt konkrete spørsmål gjaldt dette tiltaket, altså at man reduserte ytelsen for unge AAP-mottakere. Er det noe statsråden i det minste kan gi et signal på om hun er positiv til å videreføre, eller om hun ønsker å endre på det?
Henrik Asheim (Høyre), 2021-10-27:
Det var et langt svar på veldig mange andre spørsmål enn det jeg stilte, og jeg forstår det vel slik at når statsråden begynner å snakke om barnehagepriser og andre tiltak, som vi gjerne kan diskutere, er det et tegn på at statsråden i det minste ikke har bestemt seg for om hun ønsker å videreføre denne endringen eller ikke. Så jeg avslutter egentlig med å stille spørsmålet på nytt: Kan vi tolke det slik at statsråden ikke har bestemt seg for å reversere endringen for unge AAP-mottakere?
Anna Molberg (Høyre), 2021-10-27:
«Hurdalserklæringen stadfester at adgangen til generelle midlertidige ansettelser som forrige regjering innførte, skal fjernes. Mange i næringslivet og enkeltpersoner som har fått foten innenfor arbeidslivet, har til nå satt pris på denne fleksibiliteten. Kan statsråden svare på om hun ser noen fordeler, både for bedriftene og for arbeidsledige jobbsøkere, med en slik generell adgang til midlertidige ansettelser?»
Anna Molberg (Høyre), 2021-10-27:
Tusen takk for svaret, statsråd. Det er helt riktig, som statsråden sier, at innføringen at en generell adgang ikke har ført til noen eksplosjon av midlertidige ansettelser i Norge. Vi ligger stabilt på rundt 8 pst. Men istedenfor å innskrenke fleksibiliteten i arbeidsmiljøloven mener vi at en generell adgang til midlertidige ansettelser gir flere muligheten til å komme inn i arbeidslivet. Det kan være veien til en fast og hel stilling, og det gir også bedrifter muligheten til å ansette folk inntil ett år uten å måtte oppfylle vilkår, slik man måtte tidligere. Statsråden hevder i VG den 25. oktober: «Høyreregjeringen har gjennom åtte år gjennomført svekkelser av arbeidsmiljøloven og arbeidstagernes posisjon, blant annet ved å innføre den generelle adgangen til midlertidig ansettelse(…) (…) Hvorfor mener statsråden i VG at en generell adgang til midlertidige ansettelser har svekket arbeidsmiljøloven og arbeidstakeres posisjon?
Anna Molberg (Høyre), 2021-10-27:
La meg bare understreke at statsråden og jeg er helt enige om at faste stillinger skal være hovedregelen i arbeidslivet. Men i valgkampen besøkte jeg et lite bemanningsbyrå i Kongsvinger, mitt valgdistrikt, som heter Aktiv Bemanning. De hjelper industrien i regionen med å skaffe arbeidskraft, og de hjelper folk inn i arbeidslivet. En fleksibel arbeidsmiljølov er faktisk helt avgjørende for bedrifter som dette. Vi har mange lignende eksempler på lokale bemanningsbyråer som bidrar til å få vanlige folk i jobb i hele landet. Når vi ser konsekvensene av en liberalisering i arbeidsmiljøloven, at det er såpass udramatisk som statsråden også er inne på, hvorfor er det da så viktig for Arbeiderpartiet å risikere å innskrenke mulighetene til å få flere ut i jobb – når de vil stramme skruen til?
Olve Grotle (Høyre), 2021-10-27:
Først vil eg gratulere Bjørnar Selnes Skjæran som statsråd på svært viktige område for landet vårt, og eg håpar på eit godt samarbeid i tida framover. Så til spørsmålet: «Dei siste åtte åra har vore svært gode for norske fiskeri. I Nationen den 20. august i år teiknar Arbeidarpartiet si fiskeripolitiske talskvinne Cecilie Myrseth eit anna bilde og påstår at det rår eit evinneleg kaos og ei uro langs kysten. Myrseth slår fast at Arbeidarpartiet vil styrke kystsamfunna ved å overføre ein større del av kvotane frå havfiskeflåten til kystfiskeflåten, og hevdar at havfiskeflåten og dei større kystreiarlaga for lenge har fått dominere fiskeripolitikken. Vil statsråden overføre kvotar frå havfiskeflåten til kystfiskeflåten?»
Olve Grotle (Høyre), 2021-10-27:
Eg er nøgd med at statsråden signaliserer at han vil kome tilbake og søkje eit breitt fleirtal, eit breitt samarbeid, for ei ny kvotemelding. Men eg registrerer samtidig at statsråden ikkje her og no kan stadfeste det Cecilie Myrseth slo fast for to månadar sidan, og at det òg vil gå ei tid før ein får svar på dette spørsmålet. Dette er eit spørsmål som opptek mange i næringa. Manglande konkrete avklaringar skaper uvisse og uro i ei næring som treng stabile og føreseielege rammer. Det er uheldig. Så har eg eitt tilleggsspørsmål: Sjølv om statsråden altså ikkje kan svare konkret på spørsmålet om kvoter, ber eg likevel statsråden avklare følgjande: Er statsråden samd i Cecilie Myrseth sin påstand om at havfiskeflåten og dei større kystreiarlaga for lenge har fått dominere fiskeripolitikken?
Olve Grotle (Høyre), 2021-10-27:
Eg registrerer at statsråden heller ikkje her er samd i det som Arbeidarpartiets fiskeripolitiske talsmann uttalte for berre kort tid sidan.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
Representanten Grotle viser til at de siste årene har vært gode for norske fiskerier. Det har han helt rett i, for det har gått bra veldig lenge i norsk fiskerinæring. Slik skal det fortsatt være, og regjeringen har store ambisjoner for næringen. Det er likevel alltid rom for forbedringer. Skal vi klare å nå de mål som jeg oppfatter at det er bred politisk enighet om, må vi ha en aktiv fiskeripolitikk. Riksrevisjonen leverte i 2020 en undersøkelse av kvotesystemet i kyst- og havfisket. De påpekte at selv om norske fiskerier er bærekraftige og har god lønnsomhet, er det forbedringspunkter når det gjelder sysselsetting og bosetting i kystsamfunnene. Dette tar jeg på største alvor og vil følge det opp overfor Stortinget. Denne regjeringen står fast på de sentrale fiskeripolitiske målsettingene. Fiskesalgslagsloven, deltakerloven og havressursloven ligger fast. Jeg har store ambisjoner for videre utvikling av fiskeindustrien, å skape flere trygge helårlige arbeidsplasser på land, og det fordrer en variert fiskeflåte. Vi vil fortsatt ha bærekraft og lønnsomhet, men det er også viktig å ivareta de distriktspolitiske målsettingene i fiskerilovgivningen om arbeidsplasser og bosetting i kystsamfunnene. Denne regjeringen har derfor signalisert en ny kvotemelding. Det er for det første behov for å se på en del problemstillinger som Solberg-regjeringen ikke kom i mål med, og der det derfor er behov for avklaring. Fordeling av strukturgevinst er en slik problemstilling. For det andre skal vi ta initiativ til å se på at kvotene kan fordeles på en forutsigbar og mer rettferdig måte. Jeg har allerede tatt initiativ til å sette i gang dette arbeidet og vil etter hvert komme tilbake til hvilke konkrete tiltak det kan bli aktuelt å innføre. Det vil være viktig for meg at ny kvotemelding utarbeides i tett dialog med næringen for å sikre nødvendig legitimitet. Det vil også være en målsetting å søke bred politisk forankring i Stortinget, slik at vi sikrer næringen størst mulig stabilitet i rammevilkårene.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-10-27:
I Hurdalsplattformen slår vi fast at vi skal sikre en mer rettferdig fordeling av fiskekvoter. Det er det bærende når vi går inn i det arbeidet vi nå skal gjøre. Så tror jeg kanskje at jeg skal avstå fra å delta i de debattene som har vært tidligere. Jeg understreket i mitt innlegg at vi vil søke dialog med næringen for å sikre legitimitet til de forslagene som vi vil fremme her, og vi vil også søke bred politisk forankring i Stortinget. Det er også slik at det arbeidet som jeg allerede er i gang med, vil ta noe tid. Jeg vil ha en veldig klar ambisjon om at alle de forslagene som vi legger på bordet i Stortinget, skal være utredet, slik at Stortinget kjenner konsekvensene av dem.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-10-27:
Velkommen til statsråden i stortingssalen. «I Hurdalsplattformen skriver regjeringen at den kritisk vil gjennomgå bruken av globale fond for å sikre mer effektiv utviklingsbistand. Ønsker regjeringen med dette å signalisere større bruk av NGO-styrt bistand?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-10-27:
All utviklingspolitikk og bistand er betalt av folk flest – skattepengene våre. Regjeringen Solberg gjennomførte flere tiltak for å sikre større målbarhet og også resultatstyring av utviklingshjelpen, slik som reduksjon i antall avtaler og etablering av en resultatportal. I Hurdalsplattformen står det ingenting om slike tiltak. Vil utviklingsministeren fortsette arbeidet med å konsentrere norsk bistand, og også gjøre den mer resultatorientert?
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-10-27:
I Hurdalsplattformen framheves en rekke områder innen utviklingspolitikken: klima, matsikkerhet, økonomisk ulikhet, kvinners rett til selvbestemmelse osv. Under det med nødhjelp og helse ligger også bekjempelse av smittsomme sykdommer. Dette er meget viktige og sentrale satsingsområder. Det jeg savner, er imidlertid tiltak som fører til varig vekst i utviklingsland. Da tenker jeg på landets egen ressursmobilisering, handel, utdanning, næringsfremme i landene som mottar norsk hjelp, som handler om systemet, ikke enkeltprosjektene, men som gir varige løsninger. Det var det også statsråden var inne på i sitt tidligere svar, nemlig det å se på effektdelen av tiltakene. Hvorfor er ikke disse langsiktige strukturmålsettingene på regjeringens dagsorden?