Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2016-06-09:
Det er maten som arbeider, sa alltid mine barns oldemor da vi satt rundt kjøkkenbordet hennes og spiste. Hun var født, oppvokst og hadde jobbet som gardkjerring i all sin tid, og hun visste at ingen duger – verken helter eller oss andre – om vi ikke får i oss mat og drikke. Det er egentlig ikke et veldig vanskelig premiss å forstå heller. De aller fleste av oss vet hva ernæring betyr, kanskje spesielt vi som har helsefaglig utdanning og kjenner cellenes konstruksjon og funksjon. Forslaget fra Arbeiderpartiet som vi har behandlet i komiteen, dreier seg om å be regjeringen legge fram en helhetlig nasjonal strategi for godt og sunt kosthold hos eldre på sykehjem og for dem som får hjemmebaserte tjenester. De ber regjeringen skaffe oversikt over ernæringsstatus hos eldre som mottar omsorgstjenester. Det er et stort behov for å løfte ernæring som en viktig del av pasientbehandlingen. Helsepersonell skal ha god kompetanse på betydningen av mat og væske som en integrert del av det helhetlige pasienttilbudet. Og som tidligere sagt: Regjeringen arbeider med å lage en ny nasjonal handlingsplan for kosthold for perioden 2017–2022, i et samarbeid mellom tre viktige departementer i denne sammenheng: Helse- og omsorgsdepartementet, Landbruks- og matdepartementet og Nærings- og fiskeridepartementet. I Høyre er vi svært glade for dette, og vi tror det kan bidra til å styrke oppmerksomheten og engasjementet for at ernæring er en likeverdig del av behandlingen av pasienter som medisiner og fysisk aktivitet. Så forslagsstillerne tar opp et utrolig viktig tema. Det er et tema som opptar og bekymrer mange av oss, for pasienthistoriene er mange, om hjemmeboende pasienter som har så dårlig ernæringsstatus at de får demenslignende symptomer, og om pasienter på sykehjem som spiser for lite og for sjeldent – ikke ulikt oss som sitter i salen her i dag, kanskje. Men svaret på disse utfordringene er ikke enda en ny strategi. I Nasjonale faglige retningslinjer for forebygging og behandling av underernæring står det: «Alle beboere i sykehjem/institusjon og personer innskrevet i hjemmesykepleien skal vurderes for ernæringsmessig risiko ved innleggelse/vedtak og deretter månedlig, eller etter et annet faglig begrunnet individuelt opplegg». Svaret på utfordringene ligger først og fremst i at helsepersonell og ledere i sykehjem og hjemmebaserte tjenester bruker den kompetansen de har. Ernæring er en viktig del av studiene, men ernæringens status i de daglige arbeidsoppgavene må løftes betraktelig. Det er først og fremst et faglig ansvar for lederne, men også for alle som jobber pasientnært. Hele komiteen har tidligere vært på besøk på Nygård sykehjem i Sandefjord. Tirsdag var jeg der igjen sammen med helseministeren. Der har de tatt enorme grep når det gjelder mat. Middagen er flyttet til senere på dagen, all mat lages fra bunnen av, moset mat serveres som den flotteste restaurantmat, og beboere, pleiere og kjøkkenpersonale har en stolthet og en glede av måltidene som skaper trivsel. Det neste prosjektet var rett og slett at menyen – slik jeg forsto det – skulle bli en à la carte-meny. Men dette koster jo mye penger, er det lett å tenke. Nei da, de hadde investert noe sånt som 20 000 kr i utstyr for å trylle fram denne mosede maten som ble laget ved en slags molekylær gastronomi. Det skjønte jeg ikke helt, men de som lagde det, skjønte det. Vi vet alle hvor viktig det er at maten er fristende, at det ser godt ut, og at det er de siste 30 centimeterne som er viktigst i ernæringen. Maten må inn i munnen, og den må gjennom kroppen. Ellers handlet det om å jobbe annerledes. De ansatte var enige i at turnusen måtte gjøres om. At pasienten fikk middag senere på dagen, hadde så store fordeler at da skulle det ikke stå på at de ansatte helst ville hatt mattidene før, fordi det passet bedre for turnusen. Ja, underernæring hos eldre er et kjent problem. Det kommer ikke til å gå over. Det må håndteres og løses nærmest der pasienten er. Regjeringspartiene og samarbeidspartiene har gjennom primærhelsemeldingen og det å satse på kompetanseutvikling i pleie- og omsorgssektoren bidratt til at i framtiden skal helsepersonell med ulike spesialiseringer jobbe tettere sammen i team. Vi har stor tro på at pasientens helhetlige behov vil kunne ses mer i sammenheng. Vi trenger mer kontinuitet i pleien, og vi trenger en målrettet satsing på holdningsskapende arbeid knyttet til ernæring. Vi må komme dit at pasientens næringsinntak og vekt er en like naturlig del av pleien og helsehjelpen som medisiner og måling av blodtrykk og andre vitale verdier.