trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
De tallene – 3 mrd. kr hvert år – er tall fra 2017, som Opplysningsrådet for veitrafikken fikk Oslo Economics til å utrede. I gjeldende Nasjonal transportplan kan det være at tallene er fra 2012, og der er forfallet beregnet til mellom 70 og 90 mrd. kr. Etter det har fylkene fått ansvaret for å dekke tunnelsikkerhetsforskriften. Der mangler det 7 mrd. kr, og bare i Nord-Norge mangler de 16 mrd. kr til rassikring på fylkesveiene. Vestland har det enda verre. Regionalt gjør geografien det utfordrende, men risikoen for ulykker er nå betydelig større på fylkesveier enn på riksveier. Jeg hører statsråden si at man i forbindelse med ny NTP kan komme tilbake til det, men hvordan skal vi få de tallene? Det haster.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Statsråden nevnte dette med frie midler til fylkene. Tilbakemeldingene vi får når vi er ute – også i arbeidet med Nasjonal transportplan – er at fylkene melder en endring i inntektssystemet ved regionreformen som «utfordrende». De har ikke fått fullfinansiert nye oppgaver, som det også kommer flere av til neste år, og inntektsrammen deres er tatt ned. Selv om det står i samferdselsbudsjettet at midler til fylkesveier er økt, er realiteten en helt annen. Asfalt smuldrer bort, det er dype veispor, og det er manglende midler til brovedlikehold, nettopp fordi tunnelsikkerhetsforskriften har en frist på seg – det har ikke broer – og distriktene taper konkurransekraft hvis vi ikke gjør noe ganske raskt. Er det noen planer om å øke potten til fylkeskommunene?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
«Kystruten er svært viktig for distriktene langs hele kysten mellom Bergen og Kirkenes. I dag seiler den med et kraftig redusert tilbud, og bare mellom Bodø og Kirkenes, noe som skaper store problemer særlig for godsfrakt på kysten. Stortingsflertallet mener dagens tilbud er for dårlig og at det må økes. Hvordan vil statsråden sørge for at kystruten utvider sitt tilbud langs kysten?»
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Tusen takk for svaret og ikke minst for avklaringen av tidsperspektivet i det som selvfølgelig er viktig for mange. Arbeiderpartiet har vært opptatt av at kystruten skal gå hele strekningen mellom Bergen og Kirkenes, og det er for å beholde et tilfredsstillende godstilbud langs hele kysten. Hurtigruten har i møte med oss sagt at kostnadene for å gå hele strekningen er omtrent de samme som å gå en redusert strekning, slik som nå. Kostnadene er i størst grad knyttet til det å bli tatt ut av opplag og bemannet opp. Vil ministeren bidra til at vi skal få et bedre tilbud til gods og passasjerer på hele strekningen, fra Bergen til Kirkenes?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Jeg er glad for det siste ministeren sier, at han også vurderer hele strekningen, for det er det beste tilbudet, og det vil være det beste tilbudet. Men jeg har lyst til å peke på de godsekspeditørene langs kysten som nå sliter. Noen av dem har ingen anløp. Det vil si at det ikke er noe gods over kai, og da er det selvfølgelig heller ingen inntekt. For noen av dem er det ganske dramatisk, og konkurs kan være et faktum hvis man ikke får gjort noe. Dersom det ikke blir noen seiling mellom Bergen og Kirkenes innen rimelig tid, vil ministeren sørge for at godsekspeditørene, altså de som behandler godset på land, får kompensasjon, slik at de kan overleve?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-18:
«En bred allianse av loser, trafikkledere og seilende advarer på det sterkeste mot å innføre krav om bare engelsk språk i virkeområdet til sjøtrafikksentralene og på norskekysten. I en felles uttalelse 9. november uttrykker Norsk Losforbund, NTL Kystverket, Parat Kystverket, Norsk Sjøoffisersforbund, Norges Fiskarlag og Fiskebåt at Kystverkets forslag til nytt språkkrav vil svekke sjøsikkerheten betraktelig. Deler statsråden denne bekymringen, og vil statsråden sørge for at muligheten til å kommunisere på norsk/skandinavisk opprettholdes?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-18:
Det er nettopp hensynet til sjøsikkerheten som gjør at det er en bred allianse som nå har rykket ut og advart kraftig. De representerer losene, de representerer trafikklederne, og de representerer dem som seiler langs kysten. Når en skal vurdere sikkerheten, bør en virkelig ta inn over seg det tydelige budskapet både fra dem som opererer sentralene, og fra dem som er brukere. De gir et helt annet bilde enn det Kystverket presenterer, og viser tvert imot til at det er norsk og skandinavisk som er de dominerende språkene ved veldig mange av sjøtrafikksentralene i dag, og at en klarer å finne kombinasjonen mellom å bruke norsk, skandinavisk og engelsk når det er behov for det. Hvorfor er en ikke villig til å ta inn over seg det veldig tydelige signalet som kommer fra både loser, trafikksentraler og de som seiler langs kysten?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2020-11-18:
Dette handler om hvordan en får en mest korrekt, presis og effektiv kommunikasjon i en nødssituasjon. I mange sammenhenger er det viktig å få informasjonen fram raskt og presist. Det å kunne kommunisere på sitt eget språk når alle de involverte behersker norsk og skandinavisk, er jo mye bedre enn å skulle sette et forbud mot å kunne bruke norsk og skandinavisk og si at en kun kan bruke engelsk. Hvis en ser til andre land, må eksempelvis en norsk kaptein som skal ha farledsprøve i Tyskland, kunne snakke tysk. I Nederland er det et krav om at en må beherske og kunne motta grunnleggende sikkerhetsinformasjon på nederlandsk. Ser ikke statsråden poenget i at det er viktig at en langs norskekysten sørger for å ta vare på norsk språk, at de som bruker norsk språk, har mulighet til å bruke det i nødssituasjoner, og at en styrker kravene til dem som seiler langs kysten, om å kunne bruke og beherske norsk språk?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
«Norge har investert i et av verdens mest avanserte forskningsskip, «Dr. Fridtjof Nansen». På grunn av koronapandemien har FNs matvareorganisasjon(FAO) avlyst alle tokt frem til juni 2021. Norad eier fartøyet, og Norge finansierer aktiviteten. Fartøyet må brukes for ikke å forfalle. Jeg har tidligere spurt om «Dr. Fridtjof Nansen» kan brukes til forskningsoppdrag i norsk farvann. Jeg oppfattet statsråden som positiv, men det ryktes at man fortsatt ikke har klart å komme til enighet. (FAO) Når og hvordan vil statsråden finne en praktisk og økonomisk realistisk løsning?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Jeg er glad for at det nå ser ut som vi lander en avtale, men vi kommer fra samme by, og dette fantastiske skipet har nå ligget til havn midt i Bergen, uvirksomt, helt fra april. Vi trenger jo også aktivitet for våre studenter i norske farvann. Vi trenger å få mer kunnskap, og jeg er sikker på at veldig mye av den kunnskapen som vi kan bruke dette forskningsskipet til å innhente, også kan bidra til fattigdomsbekjempelse, løse utfordringer når det gjelder klimaendringer, som disse landene også har, osv. Spørsmålet er: Er det FAO som har gjort at det har tatt så lang tid? Vi trenger jo også legitimitet for våre egne bistandsmidler, hvordan de anvendes. Er det de som egentlig har stått bak og gjort at det har vært så vanskelig å være litt mer fleksibel og handlingsorientert?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Takk for svaret. Da er neste oppfølgingsspørsmål: Hvis det viser seg at koronasituasjonen gjør at det fortsatt ikke kan være i internasjonalt farvann, slik intensjonen er, etter juni 2021, kan man da ganske tidlig komme i dialog om en forlengelse, slik at man hindrer at vi får en ny runde, og at vi har lært av det regulatoriske arbeidet som nå er gjennomført?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Det er samme tema. «Regjeringen kom for ett år siden med en havstrategi, Blå muligheter, som beskrev tydelig at havet også i fremtiden vil være Norges viktigste kilde til arbeidsplasser, verdiskaping og velferd. Havforskningsinstituttet ble fremhevet som et av de største marine forskningsinstitutter i Europa. Fiskeridirektoratet er globalt ledende på forvaltning av havressurser og samlokalisering vil styrke kompetansemiljøene ytterligere. Hvorfor velger allikevel statsråden å gjøre kutt i prosjektet og svekke vårt fremste marine kunnskapsmiljø?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Takk for svaret. Jeg har i hvert fall lært meg at i krisetider er det kanskje viktig å satse enda mer på kunnskap, fordi det er veldig mye som er usikkert. Men OECD har vært veldig tydelige, og det er gjengitt i meldingen om havstrategi fra regjeringen at de marine næringene har regnet med en dobling av veksten. Hvis det er ett område der Norge virkelig er posisjonert, er det nettopp de marine næringene. Statsråden har sikkert vært på besøk og sett at man forsker mer på høsting lenger nede i næringskjedene, og vi har utfordringer knyttet til klima, mot fiskeriforvaltning osv. Så hva er egentlig ambisjonene til statsråden når det gjelder å posisjonere Norge, med hensyn til å utnytte den usikkerheten som er nå, men samtidig sikre mer verdiskapning – hvis man ikke satser mer på kunnskap enn det tilsynelatende virker som nå, når man skal redusere antallet stillinger fordi det er statlige forskerstillinger?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Det er helt rett, havforskningen og Fiskeridirektoratet har forventninger om at det grunnlaget som havforskningen egentlig utvikler, kan være med og styrke fiskeriforvaltningen. Så det å samlokalisere er veldig viktig i det arbeidet som pågår nå. Men så hørte jeg i et tidligere svar, og nå, at man mener at cellekontor er ut. Men korona har kanskje vist at cellekontor kommer inn igjen. Det bør man kanskje også ta høyde for i det som nå skjer videre. Avslutningsspørsmålet er: Hvilken type dialog? Samtlige på Hordalandsbenken har reagert på at når man omsider skal ha et nytt statlig bygg i en av de viktigste næringene våre, skal det være noen sånne kjipe greier – vi har kostnadskontroll, ikke noe problem med det – da skal det være noe der vi skal spare oss til fant fordi det skal legges til Bergen. Så det siste spørsmålet er: Hvilken type dialog forventer man å ha med miljøene med tanke på hva som er realistisk, sånn at vi får det flaggskipet vi egentlig forventer, innenfor det viktigste området vårt på forskning?
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-11-18:
Det som er knyttet til verftsoppholdet for ferskvannstankene, og som gjør at vi ikke får det ut på tokt igjen før 16. januar, er ikke noe vi kan gjøre noe med. Men det å være sikker på at vi følger det regelverket som Stortinget har vedtatt for hva bistandspengene skal brukes til, er utrolig viktig. Derfor har vi måttet gå igjennom avtalene og fulgt opp den avtalen vi i skrivende stund faktisk har med FAO. Nå har det ordnet seg, og vi får forhåpentligvis veldig raskt på plass en avtale som rydder i hvordan økonomien i det ser ut. Men representanten har helt rett. Det å få brukt båten, det å få samlet inn informasjon og få brukt den til forskning, at den ikke ligger til kai, har vært mitt og alles ønske helt fra vi så at det var det som kunne komme til å bli tilfellet.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2020-11-18:
For det første håper jeg virkelig at vi har kommet lenger når det gjelder pandemien, men det er uforutsigbart, og vi vet ikke hvordan det ser ut gjennom 2021. Nå har vi i hvert fall gått opp grensegangene med FAO. Vi får forhåpentligvis på plass en avtale mellom Norad og Havforskningsinstituttet ganske raskt, og da vil jeg tro at det vil være mye lettere å sørge for at vi kan ha skipet i arbeid så godt som mulig og så lenge som mulig.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
«Det er over et halvt år siden koronapandemien traff Norge, og rekordmange arbeidstakere ble arbeidsledige. Nå opplever vi igjen en økning i smitte som påvirker arbeidsmarkedet. Det er viktig å bruke tiden effektivt til kompetanseheving for å sikre at alle får muligheter til å komme tilbake i jobb. Hvor mange arbeidsledige og permitterte har nå fått tilgang på relevante kompetansetilbud?»
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Det er riktig som statsråden sier, at det er bevilget betydelige midler, og det er lempet på regelverket. Spørsmålet er om ordningene treffer dem som trenger det aller mest, om de som ikke har fullført videregående eller mangler grunnleggende kompetanse, får brukt tiden effektivt sånn at de står sterkere i arbeidslivet når krisen er over. Hvis vi ikke har kunnskap om hvem, hva og hvor mange, vet vi heller ikke om tiltakene treffer. Men jeg er bekymret. Når jeg møter bedrifter og ansatte, forteller de om en virkelighet der det er opp til den enkelte selv å finne og navigere i kompetansetilbud. Uten veiledning og oppfølging er folk overlatt til seg selv. Da ønsker jeg å spørre: Hvilken oppfølging er det permitterte og ledige får for nettopp å kunne navigere i tilbudet om kompetansetiltak?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-11-18:
Men spørsmålet er om et hardt presset Nav har tid og ressurser til å følge opp hver enkelt permittert og hvilke behov og muligheter vedkommende har for nødvendige kompetansetiltak. Jeg vil også rette oppmerksomheten over på ordningen med BIO-midler. Tidligere var det sånn at man framfor å måtte permittere kunne benytte seg av opplæring i bedrift. På den måten kunne man se behovet til bedriften og den ansatte samlet. Sånn som ordningen fungerer nå, forteller store industribedrifter at det ikke er et reelt alternativ. Midlene er for små. Da lurer jeg på: Er det en villet politikk fra regjeringen at man ikke skal kunne bruke kompetansetiltak framfor permittering? Nå er det fylkene som forvalter ordningen, men ordningen må følges opp, og det må være nok midler til at det kan være et reelt alternativ.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-18:
Jeg takker representanten for et godt og viktig spørsmål. For regjeringen har det vært viktig å gjøre det lettere for permitterte og arbeidsledige som trenger det, å få oppdatert eller ny kompetanse i forbindelse med koronautbruddet. Det er bevilget midler til en rekke opplæringstiltak hvor formålet er å heve kompetansen til ansatte, ledige og permitterte. Jeg oppfatter det slik at spørsmålet gjelder hvor mange permitterte og ledige som får opplæring enten innvilget av Nav som et arbeidsmarkedstiltak, eller ved at dagpengemottakere selv velger å ta opplæring i kombinasjon med dagpenger. Regjeringen har som nevnt vært opptatt av å utvide muligheten til å gjennomføre kompetanseheving for både ledige og permitterte raskt og på en fleksibel måte i den ekstraordinære situasjonen vi nå står i. Fra den 20. april kom det derfor på plass en ordning hvor ledige og permitterte selv kan velge å ta opplæring uten at dette på forhånd er godkjent av Nav, og uten at man mister retten til dagpenger. Deltar man på selvvalgt opplæring, innrapporteres dette til Nav via et meldekort som alle ledige og permitterte dagpengemottakere må fylle ut. Denne opplysningen blir imidlertid ikke lagt inn i Navs saksbehandlings- og statistikksystemer slik meldekortene nå behandles. Det har derfor ikke vært mulig å hente frem informasjon om hvor mange permitterte og ledige som faktisk deltar på opplæring, når opplæringen er igangsatt uten Navs godkjenning. Så er det viktig å legge til at gjennom Utdanningsløftet 2020 har man både opprettet flere studieplasser, opprettet flere fagskoleplasser og rigget opp flere bransjeprogram, i tillegg til å ha en digital karriereveileder som hvem som helst kan benytte seg av, også anonymt, og vi har egne tiltak for kompetanseheving for utsatte industriklynger. De tiltakene har gjort at man har ca. 55 000 flere plasser det er mulig å benytte seg av for permitterte og ledige. I statsbudsjettet for 2021 er det foreslått å forlenge også denne midlertidige ordningen frem til 1. juli 2021. Det arbeides nå også med å utarbeide et permanent regelverk for å kombinere dagpenger med utdanning. Opplæring kan også gis som arbeidsmarkedstiltak til ledige og personer med nedsatt arbeidsevne. Antall tiltaksdeltakere i opplæring har ligget forholdsvis stabilt på 12 000–13 000 deltakere hver måned i 2020, med unntak av en ordinær sesongmessig reduksjon i sommermånedene juni, juli og august 2020.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-18:
La meg først si at jeg deler representantens bekymring for at særlig de gruppene som f.eks. ikke har vitnemål på plass, ikke får det tilbudet. Derfor har vi både bevilget mer penger til fylkeskommunene for å rigge opp muligheten til å ta dette, vi har gjort endringer i Lånekassen som gjør at voksne kan få ekstra lån til livsopphold ved siden av å ta den grunnleggende utdanningen, og vi jobber som sagt nå med et permanent regelverk hvor noe av det vi ser på, nettopp er om det skal være lettere å kombinere dagpenger med den type grunnleggende kunnskap som det er veldig viktig å få på plass for å kunne få en jobb. Når det gjelder oppfølgingen av de permitterte og ledige, er det for det første en informasjon som Nav skal gi. Jeg kan si at jeg har hatt møte med partene hvor enkelte av dem har tatt opp at det er for vanskelig å finne denne informasjonen. Det er et signal vi har gitt til Nav, at det må være tydelig og lett tilgjengelig. I tillegg har vi Kompetanse Norge, som er et direktorat under Kunnskapsdepartementet som har opprettet denne digitale karriereveilederen, men som også har veldig mange andre tilbud for lett å kunne manøvrere i og få oversikt over tilbudene, f.eks. en egen nettside.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-11-18:
La meg først bare svare på den første kommentaren, som gjaldt om Nav har kapasitet til å følge opp. Paradokset ved dette spørsmålet er at jeg ikke har et konkret tall på hvor mange som har benyttet seg av utdanning, fordi vi har sagt at Nav ikke trenger å kartlegge det. Normalt skal man selvfølgelig måtte søke for å få lov til å ta utdanning hvis man går på dagpenger. Der har vi sagt at vi ser bort fra det kravet, slik at hvem som helst kan gjøre det, og det har jo vært hensikten, nemlig å gjøre det enklere. Nav skal naturligvis kunne gi informasjon, men det er altså Kompetanse Norge som et eget direktorat som har ansvar for både å utvikle kompetansepolitikken, etter- og videreutdanningstilbudene og også å opprette gode informasjonskanaler. Det gjør de veldig godt i dag, men de jobber også med flere nye tiltak. Så til BIO-midlene. Det er en ordning som er styrket, og det er helt riktig at jeg også får gode tilbakemeldinger fra fylkene om at det er en populær ordning, men at de ønsker enda mer penger til den. Vi har også fått tilbakemelding fra industriklynger, som f.eks. Kongsberg Gruppen, som har sagt at det ikke er nok penger. Derfor har vi opprettet en egen bransjeprogramordning for utsatte industriklynger, som f.eks. Kongsberg Gruppen.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-11-18:
Eg legg for det første til grunn at det er stor politisk einigheit om at Noreg skal vere ein pådrivar for gode og ambisiøse globale avtalar om reduksjon av klimagassutslepp, og at det sjølvsagt også gjeld for IMOs klimakrav til internasjonal skipsfart. Det pådrivarmandatet har lege til grunn for Noregs arbeid i IMO i mange år og vart seinast nedfelt i regjeringa sin handlingsplan for grøn skipsfart. Grøn skipsfart er jo eit satsingsområde for regjeringa, og vi har sett i verk omfattande tiltak for å redusere utsleppa frå skipsfarten nasjonalt. Eg ser fram til å leggje fram for Stortinget den vidare satsinga vår i den komande klimaplanen når han vert klar. Det er sjølvsagt i vår interesse at også internasjonal skipsfart går gjennom ei tilsvarande grøn omlegging ved at det vert vedteke ambisiøse klimakrav i IMO. Det er viktig for å løyse klimautfordringa, og det er god næringspolitikk, ikkje minst fordi det gjev ein marknad for grøn maritim teknologi, bl.a. frå norske maritime klynger. Så vil eg understreke at det var Noreg som fremja forslaget om at IMO i det heile måtte etablere ein klimastrategi med ambisiøse mål for utsleppstradisjonar, og det var vi som leidde forhandlingane som fastsette sånne mål tilbake i 2018. Medlemslanda i IMO vart bl.a. einige om å redusere klimagassutsleppa frå internasjonal skipsfart med minst 50 pst. innan 2050, samanlikna med 2008, og ein visjon om å fase ut klimagassutsleppa frå internasjonal skipsfart så raskt som mogleg dette hundreåret. I klimastrategien er det også nedfelt at klimaforhandlingane i IMO legg til grunn temperaturmåla i Parisavtalen. Det er viktig. IMOs rammeverk for klima- og miljøvenleg skipsfart er basert på felles rettsleg bindande krav for skipsfarten. Det inneber at krava ikkje er baserte på frivillig innsats eller på noko differensiert bidrag landa imellom. Så når medlemsland i IMO vedtek krav om f.eks. energieffektivisering for ei gruppe, gjeld dei krava overalt i verda og for flåtane til alle land. Det er ingen tvil om at det her vert jobba grundig med eit offensivt regelverk som bidrar til konkrete utsleppskutt, ikkje minst på norsk initiativ, og eg er glad for at det skjer. Noreg har leidd forhandlingane av oppfølginga av klimastrategiane. I dei forhandlingane er for det første internasjonal miljørørsle hjarteleg til stades. Dei får forslaga sine behandla på same måte som medlemslanda, og i eit år der verda har vore ramma av ein pandemi, og der veldig mykje internasjonalt miljø- og klimadiplomati har stoppa opp, har det vore gjennomført globale forhandlingar innanfor IMO med nye utsleppskrav, og det er vi veldig fornøgde med at har skjedd. Når det gjeld innhaldet i dei krava som ligg på bordet, er det eit rammeverk som inneheld bindande energieffektiviseringskrav for både nye og eksisterande skip. Det trer i kraft frå 2023. Men dette er berre første skritt på vegen for å fase ut klimagassutsleppa. Det kjem til å skje meir. Ja, det må skje meir i åra framover, og eg kan forsikre om at Noreg i dei prosessane vil fortsetje å vere den konsekvente pådrivaren vi har vore for klimakrav i IMO, slik vil har vore fram til no.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-11-18:
Nei, eg trur Stortinget er godt kjent med – gjennom det svaret eg både gav nettopp og har gjeve tidlegare – at Noreg har svært ambisiøse posisjonar i desse forhandlingane, at vi har stått i front for at dei i det heile finn stad, at vi sjølvsagt jobbar for og ønskjer at ein skal kutte utslepp så raskt som mogleg, at vi skal ha strenge krav, og at vi skal klare å sørgje for at internasjonal skipsfart også gjer sin del for at vi skal nå dei viktige temperaturmåla i Parisavtalen. Akkurat no er det møte i miljøkomiteen til IMO, som har møte mellom 16. og 20. november. Der er det, så vidt eg veit, også presse til stades, så det er ikkje noko hemmeleg rundt kva dei ulike landa gjev uttrykk for, eller kva ein går inn for. Eg kan på ein måte ikkje gjere noko med at representanten Bastholm har høyrt frå nokon at Noreg ikkje har ambisiøse nok posisjonar, men eg kan i alle fall bekrefte at vi har ambisiøse posisjonar, og at vi er ein pådrivar i desse forhandlingane, og dei går heldigvis framover steg for steg.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-11-18:
Eg må innrømme at eg ikkje har detaljoversikt over alle forslag som vert lagde på bordet frå alle land i desse diskusjonane. Men generelt er det slik at Noreg står saman med dei mest ambisiøse landa for å få mest mogleg ambisiøse krav. Så er det slik i slike prosessar at ein må verte einige, og alle land er jo nøydde til å jenke seg i ulike samanhengar for å få til einigheit. Men det skal ikkje vere nokon tvil om at vår overordna politikk er at Parisavtalens temperaturmål skal liggje til grunn for arbeidet i IMO, at vi er ein pådrivar, at vi skal stille strenge krav, og ikkje minst at vi skal ha streng kontroll med at krav vert følgde. Eg skal med glede kome tilbake til representanten Bastholm. Dersom ho har konkrete spørsmål til enkeltforslag, kan eg gjerne bidra til å svare på dei seinare.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-18:
«I svar til meg på skriftlig spørsmål nr. 291 bekrefter statsråden at ambisjonsnivået til regjeringen når det gjelder nybygg til Havforskningsinstituttet og Fiskeridirektoratet som skal være hjertet i havbyen Bergen er nedjustert med 330 mill. kroner i forhold til tidligere uttalt nivå. Dette reagerer selvsagt det politiske miljøet på Vestlandet på og næringslivet i regionen er også urolig over disse signalene. Hvorfor er iveren til regjeringen etter å nedjustere så sterkt når det motsatte skjer på andre statlige byggeprosjekter som regjeringskvartal til 36 mrd. kroner?»
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-18:
Eg vil takka statsråden for svaret, som er ganske likt det eg fekk på mitt skriftlege spørsmål. Det er jo sånn at ein no planlegg den maritime hovudstaden sitt praktbygg til ca. 3 mrd. kr, mens ein på regjeringskvartalet altså skal bruka 36 mrd. kr. Eg trur alle ser at her er det to forskjellige verder ein er i. Òg når ein ser kva ein bruker på Ås, på laboratoriet der, til bortimot 7 mrd. kr, trur eg at det maritime miljøet føler seg nedprioritert. Spørsmålet mitt er: Synest statsråden at det representerer satsinga på det me skal leva av i framtida, det som er framtidsnæringa, at ein bruker fattige 3 mrd. kr på eit storbygg i Bergen, mens ein kan bruka bortimot 7 mrd. kr på Ås, til ei næring som er avhengig av subsidiar, og ein kan bruka nærmare 40 mrd. kr her i byen på regjeringskvartalet? Synest statsråden at det står i stil med kor viktig næringa er på sikt for at ein skal skapa verdiar?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2020-11-18:
Det har aldri vore min ambisjon å bruka mest mogleg pengar, men eg synest at det skal stå i stil med funksjonen. Her er det avansert forsking, det er avanserte funksjonar som skal liggja i bygget. Me har store ambisjonar, både statsråden og eg, får me tru, om at me skal leva meir av det blå i framtida. Då treng me fleire forskingsstillingar, ein treng betre forvalting. Eg registrerer at ein nedjusterer talet på årsverk som skal vera lokaliserte her. Så då er det siste spørsmålet mitt: Er tanken då at ein skal klara seg med færre forskarar og færre forvaltarar i framtida, eller er det planlagt å flytta funksjonar vekk frå Bergen til andre plassar? Andre parti føreslår f.eks. å flytta meir til Tromsø. Er det ein del av planen til regjeringa ? Eller er ein tydeleg på at desse funksjonane skal liggja i Bergen og ikkje svekkjast?
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-18:
La meg først få understreke at jeg har store forventninger til det planlagte nybygget for Havforskningsinstituttet og Fiskeridirektoratet. God forskning og forvaltning er helt sentralt for at vi skal få vekst i sjømatnæringen. Et nybygg vil innebære et løft for begge etatene og legge til rette for at de kan gjøre jobben sin bedre og mer effektivt. Et byggeprosjekt vil ofte utvikle seg underveis, når det gjelder både innhold og kostnader. Kostnadsestimatet som lå til grunn ved beslutningen om å utrede et nybygg, var på ca. 2,9 mrd. kr i dagens kroneverdi. Etter dette har Statsbygg utviklet prosjektet videre på oppdrag fra departementet. Kostnadsanslagene for tomtekostnader og brukerutstyr har økt. Det har også kommet inn noen flere funksjoner, bl.a. flere laboratorier. I den siste rapporten fra Statsbygg var kostnadsanslaget ca. 3,5 mrd. kr, altså opp fra 2,9 opprinnelig. Kostnadsestimatet som ligger til grunn for forprosjektet, er i underkant av 3,2 mrd. kr, og er dermed fortsatt klart over det som var lagt til grunn ved konseptvalget. Det er viktig å ha god kostnadskontroll i slike byggeprosjekter. Om nødvendig må det gjøres endringer som holder kostnadene nede, samtidig som formålet med bygget ivaretas. En av endringene som er gjort etter at Statsbygg la fram sin siste rapport, er at bygget dimensjoneres for en lavere vekst i antall ansatte fram mot 2040 enn det som var lagt til grunn i konseptvalget, altså en vekst på 80 ansatte istedenfor 213 ansatte. Dette er i tråd med regjeringens politikk om å begrense veksten i antall ansatte i staten. Representanten Njåstad trekker opp en sammenligning med regjeringskvartalprosjektet. Jeg kan først og fremst uttale meg om nybygget for Havforskningsinstituttet og Fiskeridirektoratet i Bergen, som er de prosjektene jeg har ansvaret for. Jeg kan likevel forsikre om at regjeringen er opptatt av god kostnadskontroll for alle byggeprosjekter. Hvert prosjekt må vurderes for seg, og god kostnadskontroll må ivaretas samtidig som en sørger for at det blir et godt bygg som ivaretar de formål og funksjoner som er satt for prosjektet.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-18:
Jeg vil først si at for regjeringen er det et mål å få mest mulig igjen for pengene uansett hva slags byggeprosjekt det er. Store overskridelser er ikke noen ønskelig utvikling, jf. det som f.eks. skjedde på Ås. Samtidig er det helt rett som det ble påpekt, at Bergen både er en blå hovedstad og hovedsete for to kjempeviktige institusjoner for norsk fiskeri- og sjømatnæring, nemlig Havforskningsinstituttet og Fiskeridirektoratet. Det er helt nødvendig å prøve å få til en samlokalisering for at de bedre skal utføre sitt oppdrag. Jeg synes det er en god sak at vi nå har tatt beslutning om å sette i verk forprosjekt, så man kan få planlagt prosjektet ordentlig. Så er det sånn at uansett prosjekt må målet være at vi får et best mulig bygg til minst mulig kostnader. Det må ikke være noe mål å bruke mest mulig penger.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-18:
Det var et langt og omfattende spørsmål. Det foreligger ikke noen planer om å flytte hovedkontorene for Fiskeridirektoratet eller Havforskningsinstituttet ut av Bergen. Så kan det på generelt grunnlag sies at det helt sikkert finnes mange statlige funksjoner som kunne ha vært utført andre steder enn f.eks. i Oslo. Det er vi sikkert også enige om. Jeg mener at det er riktig at man har en aktiv holdning også til sånne ting og hele det statlige spekteret. Så er det viktig å si at det er lagt opp til en vekst på 80 ansatte. Det er ikke noen reduksjon, men en mindre vekst enn det som opprinnelig var forutsatt, altså 80 istedenfor 213. I tillegg kan man vel si at bruken av et vanlig kontor er blitt annerledes. I dag er det selvfølgelig mye bruk av hjemmekontor, men også kontorlandskap og andre måter å redusere kontorarealer på er viktig for å få ned kostnadene. Selve laboratoriefunksjonene må også gjennomgås, men de er særdeles viktige å få tilfredsstillende utført i prosjektet.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-18:
Jeg takker for spørsmålet og kan fullt ut slutte meg til representanten Grung når hun framhever den viktige rollen som Havforskningsinstituttet og Fiskeridirektoratet har når det gjelder forskning og forvaltning av de ressursene vi rår over langs kysten og i havområdene våre. Jeg er egentlig veldig stolt av den jobben som gjøres av havforskningen og Fiskeridirektoratet. Det er egentlig en bunnplanke i norsk fiskeriforvaltning, som er basert på kunnskap og vitenskap. Det planlagte nybygget vil innebære et løft for begge etatene. Et nybygg vil gi moderne og hensiktsmessige lokaler sentralt i Bergen, og en samlokalisering legger til rette for bedre samarbeid og mer effektiv drift. I tillegg vil det være et viktig byutviklingsprosjekt for byen Bergen. Havforskningsinstituttet vil få flere nye laboratorier som vil kunne løse oppgaver som ikke er mulig med dagens fasiliteter. Et byggeprosjekt vil ofte utvikle seg underveis – jeg har sagt det tidligere i dag – når det gjelder både innhold og kostnader. Kostnadsestimatet som lå til grunn ved beslutningen, var på ca. 2,9 mrd. kr. Etter dette har Statsbygg utviklet prosjektet, også som nevnt tidligere i dag, så det kostnadsestimatet som nå ligger til grunn, ca. 3,2 mrd. kr, er en nedjustering av de 3,5, men fortsatt høyere enn opprinnelig estimat. Det må gjentas at det er viktig å ha god kostnadskontroll i store byggeprosjekter. Om nødvendig må man gjøre tiltak som kan holde kostnadene nede samtidig som formålet med bygget ivaretas. En av de endringene som er gjort, er at man dimensjonerer for lavere vekst i antall ansatte, altså 80 istedenfor 213, og, som også nevnt tidligere, det kan hende at man i framtiden får annen type bruk av kontorarealer, mer effektiv arealbruk enn det vi har hatt med typen vanlige kontorer. Jeg kan forsikre om at regjeringen har de samme høye ambisjonene for det planlagte nybygget nå som da vi satte i gang med å utvikle prosjektet. Et av effektmålene for prosjektet oppsummerer dette bra: Forskning og forvaltning skal ha funksjonelle arealer som gir kvalitet, kapasitet og effektivitet i leveranser. Dette målet ligger fast. Nybygget som nå skal prosjekteres, vil innebære en vesentlig styrking av kompetansemiljøene i Fiskeridirektoratet og Havforskningsinstituttet – og ikke en svekkelse, som det ligger en viss antydning til i spørsmålet.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-18:
Jeg vil først si at denne regjeringen har satset betydelige ressurser på marin forskning og hatt en økning over år på bevilgningene til marin forskning. Det er fordi vitenskap og kunnskap må ligge i bunnen når vi skal ta beslutninger innenfor fiskeriforvaltningen. Jeg tror Norge er internasjonalt anerkjent for det vi har fått til når det gjelder fiskeriforvaltning. Årsaken til det ligger mye i den kunnskapen som både Havforskningsinstituttet og for så vidt også Fiskeridirektoratet har bygd opp over sine hundre år. Den vitenskapen og den kunnskapen er jo det som er bunnplanken i en videre utvikling av fiskerinæringen, og for så vidt også havbruksnæringen, og det kan også bidra til at disse næringene kan bli evige fornybare næringer, hvis vi forvalter det rett. I statsbudsjettet ligger det også konkrete forslag til styrking av kunnskapsinnhenting gjennom et prosjekt som heter CoastWatch, i regi av havforskningen. Det er også bevilget ca. 300 mill. kr til sammen til et nytt kystforskningsfartøy m.m.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-11-18:
Jeg vil jo si at jeg ikke synes at det at man har økt fra 2,9 til 3,2 mrd. kr, er å spare seg til fant, for å være helt ærlig. Det er et betydelig beløp, og jeg synes det er et oppdrag å ikke bruke mer penger enn man må. Man må i hvert fall få mest mulig igjen for pengene uten at det går ut over formålet. Det er ikke ønskelig å få store overskridelser i offentlige byggeprosjekt, og noe av det viktigste vi kan gjøre da, er å bruke tid og ressurser på god planlegging på forhånd. Så det som nå er bevilget til forprosjektet, er et første steg i en egentlig betydelig bevilgning på rundt 200 mill. kr til forprosjekt for dette bygget. Dem det gjelder, de som skal bruke bygget, er selvfølgelig med i planlegging og knaing av dette prosjektet, som selvfølgelig vil være i dynamisk utvikling, som andre prosjekt. Men jeg synes det er en god sak at vi har fått tatt en beslutning om oppstart av forprosjekt, og vi har veldig tro på at dette skal bli et flott prosjekt både for norsk forskning og for Bergen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-03-10:
På vegne av stortingsrepresentantene Torgeir Knag Fylkesnes, Audun Lysbakken og meg sjøl vil jeg sette fram forslag om å evakuere barn og sårbare flyktninger fra Hellas til Norge og å støtte og bidra til den humanitære løsningen varslet av den tyske regjeringen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-03-10:
Rødt foreslår å avlaste Hellas og hjelpe barn som er i flyktningleirer på de greske øyene.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2020-03-10:
Aller først vil jeg takke helseministeren for en grundig og god redegjørelse. Vi står i en internasjonal folkehelsekrise og en kamp mot et utbrudd av koronavirus. Utbruddet har allerede fått samfunnsmessige konsekvenser. Vi står nå i en situasjon som krever mye av helsemyndighetene. Italia er i en situasjon der de ikke kan behandle alle, der de må prioritere de pasientene som har størst sjanse for å overleve. Det er tøft, og en italiensk intensivlege sammenligner det med en krigslignende tilstand. Jeg synes derfor det er betryggende å høre helseministerens redegjørelse om situasjonen i vårt land. Jeg forstår statsråden slik at vår helse- og omsorgstjeneste kan klare å møte de scenarioer som Folkehelseinstituttet så langt har beskrevet, ved å mobilisere tilgjengelige ressurser. Den 31. januar fikk Helsedirektoratet delegert ansvar for nasjonal koordinering av helsesektorens innsats. Samme dag ble det nye koronaviruset definert som en «allmennfarlig smittsom sykdom». Beslutningen ga Helsedirektoratet og kommunene utvidede fullmakter etter smittevernloven, og landets innbyggere har i tiden etter denne dag fått tilgang til mye informasjon. God informasjon, helhetlig informasjon og råd er det som skaper trygghet og motvirker unødig frykt. Frykt er veldig smittsomt, og tap av tillit forsterker behovet for å ha noen å stole på. Derfor er jeg glad for at de fleste kommuner nå har planer for vern mot smittsomme sykdommer på plass. Internasjonalt samarbeid er nå viktig, og jeg er glad for at Norge har tatt en ledende rolle i arbeidet med å utvikle en vaksine mot viruset. Norge deltar aktivt i det nordiske, det europeiske og det verdensomspennende samarbeidet i kampen mot utbruddet. Og slik jeg har forstått det, står vi godt rustet til å møte utfordringene her. Tillit er noe man ikke kan vedta. «Tillit er det gudestoffet som holder pasienten og legen sammen», sa samfunnsmedisiner Per Fugelli. Nå er helsemyndighetenes oppgave å skape en slik tillit i folket, og tillitens vilkår står hver dag på prøve. Helsen først, men jeg ser videre fram til statsministerens og finansministerens orientering om de økonomiske konsekvensene. Kristelig Folkeparti skal selvsagt være med og bidra til å gjøre de nødvendige justeringene og sette i verk de tiltakene som gjør at samfunnshjulene fortsatt kan rulle og gå. Jeg vil avslutningsvis oppmuntre til følgende: Vi skal så langt det er forsvarlig, holde samfunnshjulene i gang. Vi skal lytte til og følge det som blir gitt av helseråd. Vi må unngå å spre unødvendig frykt. Og ikke minst må vi være solidariske med dem som er mest utsatt for et alvorlig forløp av koronasmitte. Toppen av egoisme i dag må jo være ikke å følge karantenerådene og de andre rådene som gis dersom man har vært i et område med vedvarende smitte. Vi skal tilegne oss den kunnskapen som er nødvendig, og vi må samarbeide. Vi skal hoste i albuen eller i papirhåndkle, vaske hendene og unngå håndhilsing.
Solveig Sundbø Abrahamsen (Høyre), 2020-03-10:
Samferdselsdepartementet føreslår i denne proposisjonen fleire endringar i lov 18. juni 1965 nr. 4, vegtrafikklova. Forslaga gjeld endringar i reglane om førarkortretta opplæring, yrkessjåføropplæring og opplæring av utrykkingsførarar. Føremålet med endringane er bl.a. å sikre tydelegare lovheimlar for dagens forskriftsreguleringar knytte til godkjenning og tilsyn. Behovet for ei tydeleggjering av heimelsføresegnene på området er bl.a. påpeika av Sivilombodsmannen. Vidare blir det føreslått å etablere heimel for enkelte nye forskriftsreguleringar. Desse skal bidra til å sikre at føraropplæringa har god kvalitet, og at tilsynsmyndigheitene har dei rette verkemidla for å reagere mot brot på regelverket, òg mot ulovleg trafikkopplæringsverksemd. Det overordna føremålet med desse endringane er å styrkje trafikksikkerheita. Det blir føreslått enkelte endringar i føresegnene om øvingskøyring, bl.a. ein heimel for å kunne stille krav til elevar og rettleiarar. Krav til rettleiarar om f.eks. registrering vil kunne bidra til ei bevisstgjering om kva rolle og ansvar vedkomande har, og til å forhindre at ulovleg opplæringsverksemd mot vederlag blir kamuflert som privat øvingskøyring. Endringane opnar for å stille krav om etterutdanning og regodkjenning av utdanningspersonell og faglege leiarar. Innanfor trafikkskulebransjen er det i dag stor forskjell på kompetansen både blant dei faglege leiarane og blant trafikklærarane. Forslaget sikrar ein klar heimel til å fastsetje nye forskriftsreguleringar om periodisk etterutdanning av trafikklærarar og faglege leiarar. Heimelen for dagens tilsynsreaksjonar blir gjord tydelegare med denne lovendringa. I tillegg blir det føreslått ein heimel for å innføre tilsynsreaksjonen tvangsmulkt. Det blir òg føreslått ein heimel for å innføre godkjennings- og tilsynsgebyr, slik det er gjort på liknande område i vegtrafikklova. Tilsvarande endringar blir føreslått for yrkessjåføropplæring og opplæring av utrykkingsførarar så langt det passar. Komiteen er oppteken av at føraropplæringa skal vere førebyggjande og bidra til å nå nullvisjonen for hardt skadde og drepne i trafikken. Komiteen meiner difor det er rett å sikre tydelegare lovheimlar for dagens forskriftsreguleringar knytte til godkjenning og tilsyn. Komiteen vil til slutt uttrykkje bekymring for at ei innføring av krav til registrering for rettleiarar vil kunne bli byråkratisk, men fleirtalet i komiteen vil påpeike at kravet til registrering må gjerast så enkelt som mogleg, f.eks. gjennom ein brukarvenleg mobilapplikasjon, og stolar på at dette blir godt vareteke av departementet.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-03-10:
Samferdselsdepartementet foreslår i proposisjonen flere endringer i veitrafikkloven som gjelder reglene for førerkortrettet opplæring. Vi må sikre at føreropplæringen har god kvalitet. Den må være forebyggende og bidra til at nullvisjonen for hardt skadde og drepte i trafikken nås. Vi mener derfor at det er riktig å sikre tydeligere lovhjemler for dagens forskriftsreguleringer knyttet til godkjenning og tilsyn. Vi er derimot skeptiske til å innføre krav til registrering, kurs eller veiledning for ledsagere utover de kravene som stilles i dag. Dette mener vi vil gå ut over nødvendig mengdetrening, bli mer byråkratisk og dyrt og ikke virke etter hensikten. Sverige og Tyskland har et regelverk som krever registrering av ledsagere og kurs for ledsagere før man kan øvelseskjøre. Dette hevder de gjør at enkelte før oppkjøring har betydelig mindre mengdetrening enn man hadde tidligere. Argumentet i saken er å forhindre at ulovlig opplæringsvirksomhet mot vederlag kamufleres som privat øvelseskjøring. Vi mener den eneste måten å forhindre dette på er økt kontroll gjennom skattemyndigheter og økt kontroll på vei. En ulovlig opplæringsvirksomhet vil ikke registrere seg i systemet, slik at myndighetene kan sitte på et kontor og plukke ut dem som er ledsagere for mange. Vi må ut på veien. Vi kan ikke pålegge foreldre og familie i hele landet å registrere seg for å løse en utfordring som bare finnes i andre deler av landet, og da spesielt her i Oslo. Vi mener en heller bør informere elevene om hvorfor en ikke skal bruke useriøse, ikke godkjente kjøreskoler. Arbeiderpartiet vil derfor i saken om endringer i veitrafikkloven stemme imot § 26 femte ledd første punktum, som lyder: «Departementet kan i forskrift gi nærmere regler om øvingskjøring, fastsette tilleggskrav for øvingskjøring med visse motorvogner og stille krav til elev og ledsager.» Da er vår avvikende stemmegiving beskrevet.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-03-10:
I grunnlaget for proposisjonen er det henvist til en rekke utredninger, rapporter og uttalelser. De er fra 1998, 2001, 2009, 2013 og 2015. Da Vegdirektoratet sendte dette forslaget ut på høring, var det 3. juli 2016, med svar i oktober 2016. Først nå kommer saken til Stortinget, og mye kan ha endret seg på fire år. Mener statsråden at disse utredningene er grunnlag nok for at informasjonen vi får, er tidsriktig med tanke på det tidsperspektivet som nå er blitt nevnt?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-03-10:
Når en innfører nye ordninger og pålegger folk kostnader, må en være sikker på at det virker slik formålet er. Det står også i saken at en forskriftsendring eventuelt vil sendes på høring. Vil statsråden sørge for det, slik at vi får oppdatert kunnskap? Ser statsråden andre tiltak en kan iverksette for å få bort de useriøse, ulovlige kjøreskolene?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-03-10:
Først og fremst blir vi i Arbeiderpartiet kritisert for at vi ikke kommer med egne forslag. Vi har på Stortinget kommet med en rekke egne forslag i kampen mot svart arbeid, bl.a. når det gjelder skattemyndighetene og større kontroller på veien. Når vi skal innføre en ordning, må vi være sikre på at den virker. Hvis det hadde vært sånn at om alle foreldre og ledsagere registrerte seg, så hadde alt svart arbeid blitt borte, da hadde det vært greit. Men erfaringene fra Sverige tilsier at det ikke er noe mindre svart arbeid der. Der registrerer de seg, og vi har fått tilbakemeldinger fra foreldre og de som skal kjøre opp, om at dette er tungvint og vil gjøre at de får mindre mengdetrening. Derfor er vi skeptiske til denne innføringen. Så er vi beroliget av at statsråden sier «viss det skal innførast eit slikt krav», og av at det blir en høring på de forskriftsendringene som eventuelt kommer.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-03-10:
Samferdselsdepartementet foreslår i denne proposisjonen flere endringer i veitrafikkloven. Forslagene gjelder endringer i reglene om førerkortopplæring, yrkessjåføropplæring og opplæring av utrykningsførere. Det overordnede målet med disse endringene er å styrke trafikksikkerheten. Endringene åpner for å stille krav om etterutdanning og regodkjenning av trafikklærere og faglige ledere. Den enkelte har per nå i stor grad selv sørget for å oppdatere egen kompetanse. Dagens forskrifter stiller krav om faglig utvikling og krav om etterutdanning for å undervise i enkelte klasser, men det er ikke et generelt krav om etterutdanning for alle trafikklærere, og det er svært viktig. Proposisjonen sikrer en klar hjemmel for å fastsette nye forskriftsreguleringer om periodisk etterutdanning av trafikklærere og faglige ledere og strengere kompetansekrav for dem som skal utføre særlig krevende oppgaver, f.eks. ledere som bidrar i utdanningen av nye trafikklærere. Det stilles også krav til kursarrangørene. I proposisjonen foreslås det å stille krav om at ledsagere registrerer seg. Det vil etter departementets oppfatning bidra til å bevisstgjøre ledsagernes ansvar og forhindre at ulovlig opplæringsvirksomhet mot vederlag kamufleres som privat øvingskjøring. En slik registreringsplikt vil ikke alene forhindre at aktører driver ulovlig opplæringsvirksomhet. Senterpartiet setter, slik som Arbeiderpartiet, spørsmålstegn ved om en slik registrering som er beskrevet i § 26 femte ledd første punktum, vil ha en slik effekt. Departementet kan i forskrift gi nærmere regler om øvelseskjøring, fastsette tilleggskrav for øvelseskjøring med visse motorvogner og stille krav til elever og ledsagere. Senterpartiet vil varsle om at vi vil stemme imot lovens § 26 femte ledd første punktum. Hjemmelen for dagens tilsynsreaksjoner gjøres tydeligere med denne lovendringen. I tillegg foreslås det en ny hjemmel for å innføre godkjennings- og tilsynsgebyr samt mulighet til å gi tvangsmulkt – altså et bredere spekter for å reagere på uregelmessigheter. Det synes vi er bra. Tilsvarende endringer foreslås for yrkessjåføropplæring og opplæring av utrykningsførere så langt det passer. Med dagens krevende trafikkbilde er det avgjørende at føreropplæringen har god kvalitet, og at tilsynsmyndighetene har de rette virkemidlene for å reagere mot brudd på regelverket og forhindre ulovlig trafikkopplæringsvirksomhet. Senterpartiet mener trafikksikkerhetsarbeidet er en viktig del av samferdselspolitikken. En nullvisjon om ingen drepte eller hardt skadde i veitrafikken er en av hovedprioriteringene.