trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2012-12-11:
Først vil jeg si at å la 25 pst. av all fossil energi ligge igjen under Nordkalotten, er uansvarlig politikk. Det jeg heftet meg ved, var det representanten Egeland sa om at gassturbiner offshore er våre kullkraftverk. Kan representanten forklare meg hvor gevinsten er med å kjøre strøm fra land – ren elektrisitet – ut til feltene, og så likevel sende gassen videre slik at den blir brent, antageligvis i England eller i Tyskland? Det ble spurt om det tidligere i dag – det er ingen gevinst i det. Det er mye mer energisparende å brenne gassen på feltet, for da trenger man ikke å komprimere den og sende den ut til Europa.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2012-12-11:
Fremskrittspartiet er ikke uenig i så mye av den politikken den nåværende ministeren fører. Men det har lenge vært kjent at det fra 2020 vil være et kraftoverskudd i Norden. Det hadde vi akkurat en uttalelse om fra konsernsjefen i Agder Energi, og det samme fra rådgiver Marte Bakken i Zero, som skriver i en artikkel i bladet Energiteknikk: «Det er heller ingen politiske mål på hva kraft fra de grønne sertifikatene, energieffektivisering og våtere klima skal brukes til». – Det er det vi har hevdet hele tiden. Spørsmålet er: Ser ikke statsråden behov for å utarbeide overordnede planer for kraftbehov og kraftoverskudd i 2020, og til hva og hvor skal denne kraften brukes? Det er det vi vil ha med i våre overordnede planer. Det synes vi mangler.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2012-12-11:
Representanten Sande begynte sitt innlegg nesten som et vekkelsesmøte på Sørlandet – det var selvskryt hele veien – og det kjenner jeg godt til, for jeg kommer fra Sørlandet. Han sier at de tingene som denne regjeringen har gjort, er utrolig bra. Mye av det er bra, men selvskryt kommer rett fra hjertet. Det representanten Sande imidlertid gjorde, var å glemme en del av de tingene som grasrota i Senterpartiet antageligvis har følt når de har vært med på å gi sin tilslutning, f.eks. dette med at Senterpartiet sammen med alle de andre rød-grønne partiene i 2004 lovte å gi tilskudd til småkraftverk. Det var neppe veldig populært. Da den saken var oppe i Stortinget, var det veldig mange senterpartifolk som protesterte. En annen sak som representanten Sande glemte, var debatten om å gi kommunene tillatelse til snøscooterkjøring. Det er også en dårlig sak for Senterpartiet. Arealplanlegging må jo være en veldig dårlig sak. Kommunene er jo blitt fratatt all rett til å drive arealplanlegging, med Senterpartiets velsignelse. Så at man ligger og svever rundt sperregrensen, synes jeg faktisk ikke er rart. Statsråd Ola Borten Moe sa at nå skulle det ikke være mer meldinger på papir, nå skulle det være action, nå skulle det være tiltak. Det er litt rart når man da trekker ut dette med konsekvensanalyse for Lofoten. Der måtte man innhente mer opplysninger selv om man hadde mye. Så liv og lære er ikke helt det samme, det er mer sånn som det egner seg å si. Vi i Fremskrittspartiet vil fremdeles påpeke at en samlet vurdering av energi og industri, sammen med andre faktorer, er noe vi bør ha for å styre dette landet.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2012-12-11:
Dette gjelder en faktaopplysning til representanten Sande. Det er feil at alle som bygde kraftverk mellom 2004 og 7. september 2009, får tilskudd. De som bygger etter at den rød-grønne regjeringen bestemte at man skulle innføre sertifikater – 7. september 2009 – får tilskudd. Det var derfor 150 representanter for småkraftverkene demonstrerte på utsiden her da denne saken var til behandling i Stortinget.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Oljevirksomheten beveger seg i større og større grad nordover. Det er veldig bra når det gjelder både bosetting, arbeidsplasser og ikke minst kompetansebygging – det er bare å se til Kristiansund, Stavanger, Hammerfest, Sandnessjøen osv. Høyre og Fremskrittspartiet har sterkt signalisert at de ønsker utvinning i Nord-Norge, i områdene Nordland VI og VII og Troms II. Nå forstår jeg det sånn – og har hørt det lenge – at Kristelig Folkeparti ønsker seg inn i en blå-blå Høyre- og Fremskrittspartiregjering. Men hvordan stiller Kristelig Folkeparti seg til utvinning av olje og gass i Nord-Norge, og spesielt i områdene Nordland VI og VII og Troms II, når de ivrer sånn etter regjeringssamarbeid?
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Først til representanten Astrup: Det er klart det er lov til å trekke programforslaget når det gjelder hjemfall og komme på bedre tanker, men det er sånn at de fleste av oss kan lese, og vi ser hva som sto der. Det kan hende at man begynner å få kalde føtter. Så så vi et annet angrep som kom i dag, fra representanten Tetzschner, angående sykelønnsordning. Det passer oss utmerket. Når det gjelder det med olje og gass, er det slik at hvis Kristelig Folkeparti og Venstre skal være med i regjeringen sammen med Fremskrittspartiet og Høyre – hvis det skulle bli sånn – har man også en utfordring i forhold til det, så jeg tror vi har alle vårt på hver vår plass. Helt til slutt – hvis jeg får lov og tiden tillater det – ønsker jeg at nasjonalforsamlingen skal få høre hva fylkestinget i Nordland mener når det gjelder Nordland VI og VII og Troms II. Det sto en pressemelding i lokalavisa hjemme, Harstad Tidende, fredag den 7. desember 2012. Der sto det at Nordland Fylkesting «mener at Nordland VI må åpnes for letevirksomhet høsten 2013 og at det må foreligge en konsekvensutredning for petroleumsaktivitet i Nordland VII og Troms II i løpet av 2014. Initiativet kom fra Ap, Høyre og Frp.» Videre står det: «Det er gjennomført en betydelig kunnskapsinnhenting fra områdene de siste årene. Denne kunnskapen må danne grunnlaget for rask oppstart av og gjennomføring av en konsekvensutredning med sikte på åpning. De områdene av Nordland VI som allerede er konsekvensutredet, men som ble midlertidig stengt, kan åpnes for aktivitet umiddelbart. Nordland fylkesting legger vekt på at letevirksomhet og eventuell utvinning fra funn må baseres på teknologi som ivaretar tungtveiende hensyn til miljø, sikkerhet og sameksistens med fiskeri- og reiselivsnæringen. Det forutsettes at det legges opp til et strengt boretidsvindu som gjør det mulig med en reell sameksistens med andre næringer. På samme måte som i de allerede utredete områdene gjelder det å unngå aktivitet i blant annet gytesesong.» Å referere pressemeldingen er viktig også med hensyn til hva nordlandssamfunnet mener når det gjelder olje og gass. Jeg synes det er riktig at alle partiene tar dette med seg framover, ikke minst med tanke på Lofoten og Vesterålen og hva kommunene har gjort der. Én kommune har gått imot oljeaktivitet i disse områdene, og det er Røst kommune. Så når man framstiller disse tingene som om man ikke ønsker aktivitet der oppe, er det feil. Jeg synes det er viktig å forholde seg til det regionale nivået – det var altså fylkestingets uttalelse jeg refererte tidligere.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Jeg synes det er viktig å være ærlig. Det er vel ingen som har sagt verken at det er enighet i regjeringen eller full enighet i Arbeiderpartiet. Men som sagt: Vi skal behandle denne saken på landsmøtet vårt i april. Det er også viktig å få gitt signaler om hva landsdelen mener, hva fylkestinget mener og hva man mener ute i distriktene bl.a. om denne saken. Vi har fått til gode løsninger før. Vi har aldri hatt så høyt aktivitetsnivå på norsk sokkel som vi har i dag, og jeg er rimelig sikker på at vi skal lykkes med å få til gode løsninger også i denne saken. Hvis det mot formodning skulle bli et annet resultat, en annen regjering, skal man kanskje ikke være – jeg vet ikke om det er et parlamentarisk uttrykk – så «høy og mørk» fordi man kanskje også har noen utfordringer med konstellasjonene ved neste korsvei. Det gjelder også Fremskrittspartiet og Høyre.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-11:
Det er iallfall ikke Venstres oppgave å forsvare Fremskrittspartiets politikk. Det er iallfall ikke Venstres oppgave. Det jeg oppfatter å bli spurt om, er hvordan vi skal klare å samarbeide hvis det blir aktuelt etter valget i 2013. Venstre går til valg på Venstres alternative budsjett. Får vi et stort gjennomslag, at det er mange som stemmer på Venstre, vil Venstre være toneangivende i en eventuell ny regjering. Så den bekymringen tar jeg ikke ennå, og representanten Johansen trenger iallfall ikke å bekymre seg over det.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-11:
Det er rett som representanten Arnesen sier, at Venstre ønsker en kraftig omlegging av skatte- og avgiftssystemet i mer miljøvennlig retning. Som jeg sa på talerstolen, er det ca. 9 mrd. kr i økte miljøavgifter. Dette er mye, og dette er dristig politikk. Men det at forurenser skal betale, må faktisk snart vise seg i praksis. Vi har brukt mange fagre ord lenge, nå må vi vise det i praksis. Vi går til valg på dette. Så er det slik at den industrien som representanten er bekymret for, gir Venstre mange incitamenter når det gjelder å fornye seg, og når det gjelder å bruke ny teknologi som er mindre forurensende. Det ligger også i vårt alternative budsjett.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-11:
Det er nettopp på grunn av kollektivsatsingen at vi trenger en ny regjering. Bondevik II-regjeringen, med samferdselsministre fra Venstre, var faktisk de som tok initiativet til mange bybaneprosjekter. De var pådrivere for økt kollektivtrafikk, og de var pådrivere for belønningsordningen. Så er det én grunn til at vi må skifte regjering – det er mange grunner – så er det kollektivsatsingen. Når det gjelder Oslopakke 3, står faktisk også SV bak den i Oslo og Akershus. Så jeg forstår rett og slett ikke spørsmålet.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-11:
Mine tanker er at jeg skal gjøre så godt jeg kan for at Venstre blir stort, og gjerne større enn Fremskrittspartiet. Den jobben har vi begynt med, og den skal vi fortsette med. Jo større Venstre blir, jo bedre miljøpolitikk får vi i en ny regjering. Når sant skal sies, skal det faktisk ikke veldig mye til. Bortsett fra at jeg er veldig fornøyd med det miljøvernministeren nå gjorde i forhandlingene i Qatar, svikter det på en del områder i denne regjeringen. SV var bl.a. inne på kollektivtrafikk. Det har vært veldig lite fokus på de store byene våre i løpet av disse syv årene. Så må jeg si litt om Oslopakke 3. SV støttet Oslopakke 3 i innledningsfasen. Det er iallfall et faktum.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-11:
I mitt innlegg snakket jeg mye om skattesystemet. Mitt konkrete spørsmål er: Hvorfor vil ikke regjeringen og SV i større grad bruke skattesystemet for å stimulere til mer miljøvennlig atferd? I dag skjer faktisk det motsatte. Ifølge regjeringens egne tall gis det miljøfiendtlige skattesubsidier på til sammen 6 mrd. kr, jf. tabell 6.4. i nasjonalbudsjettet for 2013.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-11:
Jeg ønsker å utfordre ministeren på noe jeg ikke rakk i mitt innlegg, nemlig Mongstad. Venstre mener at både manglende fremdrift og den høye prisen gjør at man bør avslutte kontrakten som man har inngått om et fullskalaanlegg på Mongstad, og i stedet lyse ut en anbudskonkurranse der alle interesserte aktører i industrien kan delta for å få på plass et fullskalaanlegg. I tillegg ønsker vi å få på plass et nytt kullkraftverk på Svalbard med CO2-fangst og -lagring. Jeg ønsker å høre ministerens refleksjoner rundt dette.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Representanten Tenden har mye på hjertet når det gjelder klima og miljø, avsluttet hun med. Jeg vil tilbake til utsagnet til representanten Amundsen fra Fremskrittspartiet i Dagens Næringsliv i forrige uke, der representanten erklærte at klimaskepsis er uløselig knyttet til Fremskrittspartiet som parti, og at Fremskrittspartiet ville kjempe mot klimatiltak som koster noe. Representanten Amundsen gikk så langt som å si at klimasaken er en måte å snikinnføre marxistisk politikk på. Da undrer jeg meg på hvordan Venstre som kaller seg et klimaparti, samtidig kan støtte at Fremskrittspartiet og representanten Amundsen skal komme i regjering. Er dette et utsagn som Venstre støtter?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Jeg hører i debatten om oppfølgingen av klimaforliket at det ligger forventninger om nye støtteordninger til fjerning av oljetank og oljefyr i husholdningene. Da har jeg behov for å påpeke at uansett forventninger om nye ordninger, blir det feil å hevde at det ikke finnes støtteordninger i dag, for det gjør det via Enova. Det er kanskje ikke direkte støtteordninger til utskiftning av oljefyr, sånn som det er i Oslo kommune, men det er indirekte via støtte til etablering av nye tiltak for å spare energi, som ligger der f.eks. til innføring av luft-til-vann varmepumpe eller lignende, med inntil 10 000 kr. Jeg har behov for å nyansere bildet litt, når det blir kjørt veldig på at det ikke finnes støtteordninger i dag. Som sagt: Det kan godt være at det er forventninger om nye ordninger, men det er i hvert fall noen via Enova i dag, som jeg også har benyttet. Jeg fikk 10 000 kr for å skifte ut oljefyren. Sammen med min medrepresentant fra Vest-Agder ble vi faktisk kåret til Stortingets mest miljøvennlige representanter for et par år siden, bl.a. på grunn av det. Så har jeg også behov for å peke på at når representanten fra Fremskrittspartiet åpner sitt innlegg med å si at den rød-grønne regjeringen har etablert et så enormt byråkrati at man har behov for å kutte i det, vil jeg bare minne om at det er noen som skal svare på de inntil 1 000 spørsmålene som Fremskrittspartiet har stilt i forbindelse med statsbudsjettet. Det er noen som skal utarbeide alle meldinger som etterlyses i salen her, bl.a. energimelding osv. Hvem skal gjøre det om ikke et byråkrati? Eller er det bedre å ha et privat byråkrati på siden, der man kan kjøpe tjenester isteden? Det ville jo være resultatet hvis man skulle gjøre akkurat de samme oppgavene som i dag.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Jeg har også behov for å understreke noe av det samme som representanten Sande, nemlig at det er veldig interessant å høre i debatten her i kveld at både Høyre og Fremskrittspartiet nå henviser til nye programutkast for neste periode, der de i motsetning til førsteutkastet ikke skal selge ut vannkraften. Jeg må si at det er ganske frustrerende for posisjonen, men også for velgerne må det være ganske forvirrende å vite hva man her skal forholde seg til. Usikkerheten gjør at jeg fortsatt vil si at det kun er den rød-grønne regjeringen som kan garantere offentlig eierskap til vannkraften.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
Eg har sagt omtrent det same sjølv mange gonger som svar på spørsmålet om det er den avtalen verda treng for å løyse verdas behov for å redusere klimagassutslepp. Nei, Kyoto 2 er meiningslaus som svar på spørsmålet om det er den globale avtalen vi treng for å nå togradersmålet. Men kvifor kom han til? Jau, som eit kompromiss i Durban i fjor vart vi einige om at dei rike landa skal vidareføre Kyoto 2 for at vi skal halde fram med å presse på for å få utsleppsreduksjonar mot 2020, slik som Noreg gjer med 30 pst. kutt og EU med 20 pst. kutt. Den andre delen av dealen er at no skal arbeidet med den globale avtalen som verda treng, begynne, der India, Kina, USA, Brasil, Sør-Afrika og alle land som ikkje er med på Kyoto 2, i tillegg til oss skal diskutere og prøve å kome vidare. Så ja, der trur eg statsminister Jens Stoltenberg og eg er heilt einige, medan representanten Amundsen neppe er einig med oss.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
Mi oppfatning er at vi har ein ganske velfungerande kulturminnepolitikk. Det er riktig at ein pålegg sterke krav, men det er nødvendig dersom vi skal klare å sikre kulturminna våre for framtida. Så kan det heilt sikkert vere utfordringar ved ulike sider av politikken som vi kan diskutere, men som eg kanskje trur høyrer meir heime i andre debattar enn i ein budsjettdebatt. Så må eg berre seie til det at Framstegspartiet ikkje er avvisande til CO2-problematikken og kan diskutere kor mykje som er menneskeskapt: Vel, det er mykje vi politikarar kan diskutere, men det er eit vitskapleg spørsmål som det finst omfattande forsking på. Det har nettopp kome ei oversikt over kor mykje av den fagfellevurderte forskinga som meiner at dei menneskeskapte klimaendringane ikkje er menneskeskapte, for å seie det sånn. Det er 0,2 pst. av forskinga. 99,8 pst – større sikkerheit finst det knapt på noko forskingsfelt. Det er da det vert ganske meiningslaust å ha eit parti som synsar litt sånn lausleg rundt det – når det er eit av dei felta det er forska mest på internasjonalt.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
Viss vi går gjennom dei alternative budsjetta til Høgre og Framstegspartiet, som er kjernen i det blå-blå alternativet til den raud-grøne regjeringa som no formar seg, så er det systematisk lågare løyvingar til og prioriteringar av miljø – i Noreg og internasjonalt. Men det er sant at det er forskjellar. Det er eit val mellom litt mindre og mykje mindre satsing på miljø. I tillegg er det kvalitative forskjellar. Nokon trur på CO2-teorien, medan andre ikkje trur på CO2-teorien – eller vil iallfall diskutere CO2-teorien – som vi har fått høyre her. Så til klimaforliket. Vi har til punkt og prikke følgt opp alle felta i klimaforliket som skulle verte følgde opp, i statsbudsjettet for 2013. Men det er sjølvsagt sånn at det stod att betydelege delar av klimaforliket som vi både i 2013 og seinare må kome tilbake til i Stortinget. Det var to månader frå vi inngjekk forliket(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) sivilisert samtale om korleis vi saman kan følgje det opp, heller enn å kome med påstandar om brot. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
La oss litt roleg og sivilisert prøve å samtale om dette og sjå på dei punkta. Eg antek at når du seier i dei komande statsbudsjetta, så siktar du til eit punkt i statsbudsjettet om FME-sentera. No skal eg lese eksakt kva som står: «Stortinget ber regjeringen i de kommende statsbudsjett øke bevilgningene til FME-sentrene og at det opprettes et FME-senter for geotermisk energi.» Frå vi vart einige om det, til vi laga statsbudsjettet, gjekk det to månader med sommarferie mellom. Det ville vere uforsvarleg å opprette eit nytt FME-senter på den tida. Vi kunne ha vurdert aukar der, men i staden valde vi å putte ein betydeleg auke på klimaforsking på andre felt no. Det står «i de kommende». Vi kjem til å kome tilbake til det. «I de kommende» tyder eitt eller fleire. Om fossil olje står det at Stortinget ber regjeringa innføre forbod, osv. og at dette føreset at det finst støtteordningar frå 2013. Det finst støtteordningar frå 2013. Er det behov for meir? Definitivt. Er det klokt å greie ut nærare og verkeleg finne ut kva som er viktig, og ikkje panisk gjere det på ein månad? Ja, det er òg klokt etter vår oppfatning. Er det brot på klimaforliket? Nei, på ingen måte. Bør vi heller kanskje samtale om korleis vi skal følgje det opp saman, enn å karakterisere det sånn? Etter mi oppfatning: Ja.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
Eg skal vere den første til å innrømme at det finst sider ved overføringar og statsbudsjettet som ikkje er grunngjeve med miljøformål, og som isolert sett kan ha negative miljøkonsekvensar. Men dei er då ofte grunngjeve med andre viktige formål som ein likevel har valt. Så vil eg nok seie meg ueinig. Det er på ei rekkje måtar vi brukar skattesystemet i miljøpolitikken, og avgiftssystemet er jo eit av hovudverkemidla – CO2-avgift og NOx-avgift for å nemne nokre. Når det gjeld elbil, har ein t.d. veldig sterke incitament til å bruke det. Men så er det einskilde forslag som andre har fremja, men som regjeringa ikkje har valt å følgje. Og det er nok fordi vi litt kritisk vurderer når vi skal gjere det. Viss ein får for stor utholing av skatte- og avgiftssystemet, kan det vere uheldig. Så ein må vere presis om når det er verknadsfullt. Og så er det ofte sånn at det som er litt upopulært – når vi legg avgifter på ufornuftige ting – verkar betre enn å gi lettar på andre ting.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
Eg må få knytte nokre kommentarar til spørsmålet om utfasing av oljefyring og verkemiddel retta ikkje minst mot hushald. To ulike stader i klimaforliket – og eg kan forsikre forsamlinga at eg kjenner det relativt godt og følgjer det ganske nøye – står det omtalt i ulike vedtak: eitt om utfasing av oljefyring, der det står nemnt at det skal vere støtteordningar. Det føreset støtteordningar frå 2013. Det mest offensive kjem i eit vedtak litt lenger nede, der det står at regjeringa skal leggje fram slike, men det er ikkje talfesta. Så har det ved ulike høve i ein tidlegare debatt i Stortinget og i media vorte satt fram påstandar om at klimaforliket er brote. Det har eg reagert på. Eg er ueinig i det. I samband med budsjettet prioriterte vi å gjere – til punkt og prikke – alt vi måtte gjere i budsjettet for å oppfylle det. Men det var éin månads effektiv arbeidstid til budsjettet, som altså krev at ein jobbar litt med det og går inn i det, og då må vi gjere det. Og som eg har sagt tidlegare her i dag: Det finst støtteordningar frå 2013, men for å oppfylle det svært ambisiøse målet med utfasing av oljefyring til 2020 vil det definitivt vere behov for både det eine og det andre i framtida. Olje- og energiministeren har no nemnt Enova, og vi kan nok vere trygge på at vi kjem til å kome tilbake med ulike ting i åra som kjem. Det må greiast ut – som det for så vidt òg står i klimaforliket – korleis det skal gjerast, og det er ingen tvil om at det òg er andre sider av det som må opp til debatt viss ein skal løyse ut det målet. Lærdommen av dette er kanskje at når vi har inngått eit forlik, bør vi vere nøye med å snakke saman før vi hevdar at det er brote, og at vi frå regjeringa si side etter beste evne må følgje det opp akkurat sånn som det står. Det er litt av det opposisjonen no forventar av oss. Viss eg får lov heilt til slutt, vil eg takke for debatten med å seie kort: Klimatoppmøtet i Doha gjorde ein del viktige vedtak, men eg synest det er ganske presist beskrive av fleire her at både Kyoto 2 og andre ting som er vedtekne, i seg sjølv er aller viktigast fordi bordet no er rydda for det verkeleg viktige arbeidet med å prøve å lage ein avtale der alle dei store og viktige utsleppslanda i verda er med i åra som kjem. Det kjem til å verte ei ekstremt krevjande politisk utfordring. Korleis Noreg kan bidra til det, trur eg vert ei kjerneutfordring for alle parti her på Stortinget, iallfall dei som er opptekne av det, i åra framover. Korleis kan vi få land som Kina og USA med? Kva skal vi gjere med dei behova for utsleppskutt vi vil ha før den avtalen trer i kraft, med meir handlingsretta initiativ? Korleis skal vi få andre land med på å trappe opp klimafinansiering, slik Noreg gjer? Ein nødvendig del av det må vere å få landa i sør med. Og den debatten som vi så vidt har begynt her, trur eg vi kjem tilbake til i denne salen mange gonger i åra som kjem.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-11:
Eg er kjent med saka og har både uttalt meg om og sett på ho. Men når eg ikkje bestemt gjekk inn i ho no, var det fordi dette er ein budsjettdebatt. Eg kjem gjerne meir grundig tilbake med f.eks. eit skriftleg svar, ein direkte telefonsamtale eller på annan måte for å høyre på vurderingar og diskutere oppfølgingar. Det er ei komplisert sak, men eg gjer det gjerne på eit eigna tidspunkt.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
La meg først bare komme med en observasjon knyttet til dette møtet og disse uttalelsene, og det er at i hvert fall for egen del får begrepet «nordavind fra alle kanter» et helt nytt innhold. Her er det absolutt ingen som er fornøyd, kanskje med unntak av Andøy Fiskarlag. Når det er sagt, er bakgrunnen både for møtet i Svolvær og uttalelsene veldig tydelig: Regjeringens politikk ligger fast, og det vil si ingen åpning av disse områdene i denne stortingsperioden. Så vet representanten Amundsen like godt som meg at vi nå går inn i en periode der de ulike partiene skal forme sine partiprogram, lage sin politikk som man skal gå til valg på ved stortingsvalget til neste høst. Mitt innspill knyttet til hva som var min anbefaling til Senterpartiets programkomité, og for så vidt alle andre som gidder å høre på, ble offentliggjort i Svolvær. Jeg er helt trygg og sikker på at vi kommer til å få en god og rik debatt rundt dette spørsmålet neste år.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
La meg først bare ta et svært kort historisk tilbakeblikk. Du skal ikke lenger enn et par år tilbake i tid før denne salen, meg selv inkludert, var veldig opptatt av en svært anstrengt kraftsituasjon i store deler av landet. Vi hadde vært igjennom mange tørre år, som i tillegg hadde vært kalde, og det førte til at det ikke var kraftoverskudd som ble debattert, det var tvert imot store kraftunderskudd og ulike tiltak som skulle til for å sikre forsyningssikkerhet over hele landet. Der mener jeg vi har handlet, og vi har handlet på en måte som gjør at man nå begynner å diskutere hva man skal gjøre med et eventuelt overskudd. Jeg tror det er for tidlig å si at vi kommer til å få et stort overskudd. Vi skal ikke ha mange etableringer av f.eks. et aluminiumsverk eller annen kraftkrevende industri før hele det såkalte overskuddet er spist opp. Videre er det slik at det er markedet som skal bestemme hva strømmen skal brukes til. Det er på sett og vis de fleste andre enn dem som sitter i denne salen, som skal klarere hva denne ressursen skal brukes til. Jeg føler meg trygg på at den kommer til å bli omsatt til verdiskaping, lys og varme til glede for det norske folk.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
Jeg synes dette er et både relevant og viktig spørsmål. Jeg er selv bekymret, ikke bare for Yme, men også for en del andre prosjekt som har til dels store kostnadsoverskridelser. Det er av mange årsaker ikke bra, men først og fremst fordi det brukes av fellesskapets ressurser, og det er til dels store deler av fellesskapets ressurser. Jeg og departementet har fulgt Yme tett og er også svært bekymret for den historien som Yme representerer. Samtidig er det også uhyre viktig å holde fast på det som er bunnlinjen i norsk olje- og gasspolitikk, og det er en klar ansvarsdeling mellom operatør og lisens på den ene siden og myndighetsapparat på den andre siden. Jeg er i og for seg villig til å gå inn i en diskusjon, en samtale, om hva det er vi eventuelt kan gjøre annerledes, så lenge vi ikke rokker ved de grunnleggende ansvarsforholdene, og det er at det er operatøren av lisensen som har ansvaret for å gjennomføre prosjektet, vi for å godkjenne det.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
Det er lisensen og operatøren som bærer kostnadene knyttet til en eventuell kondemnering, og da fordelt etter den prosentandelen som lisensen er satt sammen av.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
Det er ingen tvil om at Mongstad er et svært omfattende prosjekt, et kostbart prosjekt og et vanskelig prosjekt. Mye av dette var imidlertid Stortinget både klar over og vel informert om da vi behandlet stortingsmeldingen om Mongstad i fjor vår, og de sluttet seg til det som var arbeidsplanen og planene for videre framdrift på Mongstad. Det var i alle fall den gangen et enstemmig vedtak i Stortinget, og det utgjør på sett og vis mandatet for den jobben jeg nå gjør som øverst ansvarlig for prosjektet. Så har jeg registrert at det er litt strekk i laget, i den forstand at både Venstre og Fremskrittspartiet har hoppet av og nå ønsker å terminere prosjektet. Jeg mener ingen har underkommunisert utfordringene knyttet til det. Når det gjelder Svalbard, fikk vi nå framlagt den første delen i vurderingene utover Mongstad, neste del kommer neste år. Jeg utelukker på ingen måte at det kan være aktuelt med andre prosjekt utover Mongstad.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
Det er to konkrete forhold jeg føler for å kommentere. Det ene er det sistnevnte, altså klimaforlikets intensjon og avtale om at man skal ha støtteordninger knyttet til utfasing av oljefyr. Vi jobber nå under høyt trykk med å få på plass både en ny avtale og ny virkemiddelbruk under Enova. Det skulle ikke forbause meg om denne avtalen inneholder akkurat de ordningene som representantene fra opposisjonen etterlyser. Nå er vi ennå et godt stykke fra 2013, og jeg tror ikke det kommer til å gå langt inn i 2013 før dette er på stell. Så hvis det ikke er større ting å bekymre seg over, vil jeg mene at dette er under kontroll. Så er det det andre som flere ganger har vært nevnt her knyttet til konsesjonsbehandlingen av linjen Ørskog–Sogndal. Jeg føler et sterkt behov for å si, også fra denne talerstolen, at alt som har skjedd i den behandlingen, har skjedd på skikkelig vis etter de lover og regler som er vedtatt, bl.a. i Stortinget, etter vanlig forvaltningspraksis. Men så er det en gang sånn at man bygger ikke 30 mil med høyspentledning uten at noen blir forulempet, uten at man kommer i nærheten av der folk bor og uten at man berører norsk natur. Det er selvsagt også denne konsesjonsbehandlingen et uttrykk for. Den kritikken som har kommet fra opposisjonen, delvis i forbindelse med denne budsjettdebatten, er nettopp at ting har tatt lang tid. For å referere til en representant fra denne talerstolen for litt siden: Vi trenger ikke å bruke ti år på å fatte vedtak. I denne saken har vi brukt nesten ti år. Det er veldig lenge siden man satte i gang arbeidet med denne linjen. Nå er punktum satt, nå blir linjen bygd. Vi skal selvsagt ha respekt for at folk ikke vil ha denne linjen i nærheten av der de bor, og vi skal ha respekt for at folk ikke vil ha dette i nærheten av uberørt natur. Men all den tid denne linjen uansett må bygges, er det min jobb å sørge for at det blir gjort så formålstjenlig, effektivt og godt som overhodet mulig. La meg bare gjenta: Dette er mitt ansvar, dette har skjedd på vanlig måte og etter boken. Det gjør at jeg føler et visst behov for å få avsannet og få tatt avstand fra alle påstander og insinuasjoner om at det er blitt tatt hensyn som ikke skulle ha vært tatt.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2012-12-11:
Det er noen ting i debatten jeg føler behov for å kommentere. Aller først til gjentatte beskyldninger knyttet til at det er partitilhørighet som har bestemt hvor traseen for høyspentledningen mellom Ørskog og Fardal skal legges. Det er engang sånn at jeg tror det er helt umulig å plassere 30 mil med høyspentledning i dette området uten at man treffer senterpartimedlemmer, enten man legger det til den ene eller den andre traseen. Det er vel ting som tyder på at antall senterpartimedlemmer er litt synkende i Myklebustdalen, men sånn er det. Det er en del av jobben å foreta en totalvurdering og sørge for å få denne linjen fram. Alle dører har vært åpne i Olje- og energidepartementet. Alle som har hatt noe de har ønsket å få sagt i denne saken, har vært hjertelig velkommen til å bidra med det. Så til Svolvær: Det er ingen tvil om at hvis man er olje- og energiminister, eller statsråd i det hele tatt, er man statsråd hele tiden. Det er imidlertid ikke det samme – selvsagt – som at man er avskåret fra å mene ting om hva som skal være ens eget partis program og meninger for neste stortingsperiode, og heller ikke om hva som foregår i samfunnsdebatten for øvrig. Så å ta kritikk mer på generell basis, knyttet til at man har standpunkter som strekker seg lenger og går utover det som til enhver tid er å presentere regjeringens politikk, det aksepterer jeg ikke. Jeg synes det selvsagt må være sånn at man stilles fritt til å delta i ordskiftet. Så til dette med avtale og Enova. Der var jeg unøyaktig. Det er inngått en avtale med Enova, det er operasjonaliseringen av denne avtalen som nå skal skje. Min bestemte oppfatning er at operasjonaliseringen av den avtalen kommer til å innebære støtteordninger for utfasing av oljefyring, i tråd med klimaforliket. Det er også en oppgave som Enova finansielt er satt i stand til å håndtere, ikke minst som et resultat av de vedtakene som fattes her nå. Når det så gjelder nett, ble det behandlet i en egen stortingsmelding i denne sal, med stor tilslutning. Alle var enige i ambisjonen om å bygge mye mer nett i Norge, og mente at det var fornuftig og nødvendig. Det er åpenbart at det koster penger og at noen må betale; det er veldig få andre enn oss som bor i dette landet, som kommer til å plukke opp regningen, og industrien må ta sin del av den. Når det er sagt, er det også viktig å peke på totaliteten. Industrien betaler ikke for grønne sertifikater, og industrien betaler ikke for kompensasjonsordninger for CO2. Hvis man ser på totaliteten for rammevilkårene for norsk kraftkrevende industri, er det ingen tvil om at de blir stadig bedre, selv om det er ulike faktorer som trekker i ulik retning. Når det gjelder mellomlandsforbindelser: Det er aldri bygd så mange mellomlandsforbindelser som det som skal gjøres i den kommende perioden.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2012-12-11:
Det å ha en bevisst holdning til energi- og industripolitikken i landet er viktig, både for miljøet og selvsagt for industrien og sysselsettingen. Mange har gjennom tidene hatt den holdning at det beste ville være å kvitte seg med den kraftkrevende industrien, for på den måten å bli kvitt en miljøsynder og frigjøre elektrisk kraft. Heldigvis har de aller fleste innsett at slike sammenhenger er feil og ville gitt den stikk motsatte effekt, i hvert fall hvis vi ser på miljøet i et globalt perspektiv. Likevel er det fortsatt noen som tror at dersom det innføres særegne avgifter på denne industrien, som altså er helt annerledes enn den industrien de konkurrerer med, vil det innebære at industrien vil bli ren og således være et positivt bidrag for miljøet. Sammenhengene er dessverre ikke slik. Det verste som kan skje, både for sysselsetting og industriproduksjon, og ikke minst for miljøet, er at denne industrien flagger ut av landet. For så langt vi kan se fram i tid i dag, vil de metaller som man i dag produserer i Norge, måtte produseres i andre land fordi behovet for slike metaller i høyeste grad fortsatt er til stede. Dersom metallproduksjonen blir etablert i land der miljøkravene ikke er i nærheten av de kravene vi stiller her i Norge, vil belastningen på miljøet bli forverret. Vi må selvsagt fortsatt sette strenge miljøkrav til denne industrien. Kravene skal være utformet slik at de er oppnåelige, og slik at de også er hensiktsmessige i en konkurransesammenheng. Dette er gjort i mange år nå. Resultatet har blitt at vi i dag har verdens reneste kraftkrevende industri. Ikke minst har dette sammenheng med at den kraften eller energien som blir brukt, er ren vannkraft, men også gjenvunnen energi fra slik industri. Politisk fastsatte kraftavtaler er ikke lenger mulig. Det betyr at industrien selv må inngå kraftavtaler i markedet. Men vi kan, i likhet med mange andre land i Europa, utarbeide enkeltelementer som både ivaretar og forbedrer miljøet og tilrettelegger for fortsatt kraftintensiv industriproduksjon her i landet. Og da kan vi i sum kalle dette et nytt og moderne industrikraftregime. Slike elementer er innlemming av kvotehandelsdirektivet, grønne sertifikater, garantiordning for langsiktige kraftavtaler, og, som nå er blitt innført, CO2-kompensasjon i strømprisen. Norsk kraftintensiv industri er, og må fortsatt være, verdensledende på effektivitet f.eks. gjennom energibinding. Tiltakene bidrar til å styrke konkurranseevnen, samtidig som man minsker klimabelastningen ved produksjonen av kraftintensive varer. Det er avgjørende viktig å ha gode incentiver til tiltak for energieffektivisering og gjenvinning, det være seg gjennom Enova-tilskudd eller elavgiftsregimet. Det legger regjeringen opp til.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-12-11:
Jeg hadde lyst til å ta ordet for å bringe litt oppmerksomhet rundt en merknad på side 66 i innstillingen fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, som jeg synes det er underlig at regjeringen ikke slutter seg til. Det gjelder Folla elv. Det er en død elv. Den har vært det siden 1990-tallet, siden avrenning fra gruvene startet. Alle frister som er satt for at man skal rense opp, er oversittet, og det er Næringsdepartementet som er gruveeier. At regjeringen ikke slutter seg til en sånn merknad, får meg til å tro på SV-varaordføreren i Folldal, som påstår at det er en grov forskjellsbehandling mellom offentlige og private eiere. Hadde Orkla stått som eier, er jeg ganske sikker på at Miljøverndepartementet ikke hadde forholdt seg så passiv. Når man i tillegg har gått litt inn i det, får man inntrykk av at det er en uhyre uryddig prosess. Det er store penger det er snakk om for å få renset opp, og det har vært ganske lukket, så jeg vil oppfordre statsråden til å titte litt opp fra iPaden og gå inn i den prosessen. Det er Næringsdepartementet som er eier, alle frister er oversittet, og jeg tror ikke SV-statsråden hadde vært like oppsatt på ikke å gjøre noe hvis det hadde vært en privat eier. Jeg er veldig sterkt for forurenserbetaler-prinsippet. Men når man sammenligner det med en dom som vi nettopp har fått i Elverum, hvor en grunneier som har bortfestet tomt i tre generasjoner, plutselig er blitt pålagt å rense opp den tomten og betale kostnadene for opprenskingen fordi den som har forurenset ikke kan gjøre opp for seg, blir det underlig med den passiviteten departementet viser med hensyn til Folla elv. Her synes jeg man har to grenseganger å gå. Det ene er at det offentlige faktisk må behandle seg selv på samme måten som de private. Det andre er at man kanskje må gå gjennom hvor langt forurenserbetaler-prinsippet skal dras i forhold til en uskyldig tredjepart. Den dommen man har fått i Elverum, betyr egentlig at hvis en tankbiltrailer velter i hagen din, og trailersjåføren ikke har forsikring og går konkurs, kan hageeieren bli pålagt å betale opprenskingen. Det ville være sterkt urimelig og stride mot ethvert sunt rettsprinsipp – etter min mening. Men advokater har forklart meg at prinsippet i dommen fra Elverum betyr nettopp det. Her er det to ting man må gå gjennom: likebehandling mellom offentlige og private eiere og kanskje en grensegang for hvor langt man skal trekke forurenserbetaler-prinsippet i forhold til tredjepart.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-12-11:
Jeg skal bare ta en kort kommentar. Jeg synes det er bemerkelsesverdig at statsråden fullstendig velger å ignorere situasjonen i Folla elv og de alvorlige påstandene som er kommet fram lokalt fra hans partifelle, SVs varaordfører i Folldal. Vi snakker altså om en død elv. Den har vært død siden tidlig på 1990-tallet på grunn av avrenning fra gruvene. Det er Næringsdepartementet som er eier. Vi snakker om store kostnader. Det snakkes om at det kan komme til å koste opptil 100 mill. kr, og det har vært ganske sterke påstander om en uryddig prosess fra direktoratets side og påstander om forskjellsbehandling – at man ikke ville behandlet private eiere på samme måte. Så alt dette synes jeg er ganske alvorlig, og jeg har ikke sett noe engasjement fra statsrådens side. Jeg syntes det var så bemerkelsesverdig da han ikke kommenterte det i sitt innlegg at jeg gjerne ville ha et kort innlegg om det.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2012-11-22:
Jeg takker utenriksministeren for svaret. Det er alltid interessant å diskutere handelspolitiske spørsmål, og jeg syns også det er godt å høre at regjeringa virker å ha trykk på det som skjer med Doha-runden – eller det som ikke skjer akkurat nå, men som forhåpentligvis vil lede til en sluttføring. Utenriksministeren nevnte bl.a. nødvendigheten av å justere tollsatsene fordi kronetollen hadde gitt stadig fallende beskyttelse. For å gi noen eksempler på hva de økte tollsatsene vil føre til, hadde vi tidligere rundt 20–50 pst. av innkjøpspris som tollsats på ost. Nå vil den tollsatsen bli på mellom 233 og 277 pst. Det er en relativt vesentlig økning. Jeg vil nok gå så langt som å kalle det mer enn en justering, det er en stor økning. På biff blir den nye tollsatsen 344 pst., og forbrukerprisen på importert biff øker med 78 pst. Det er store tall. Jeg er ikke et øyeblikk i tvil om at det er fornuftig at Norge har et visst importvern. Det er det full enighet om i denne sal. Spørsmålet er bare hvor langt det skal gå, og hvor langt det skal gå på bekostning av import, eller da eksport, fra land der situasjonen er nokså annerledes enn vår egen. Det handler også om timing: På hvilket tidspunkt kommer ønsket om å øke tollsatsene i Norge? Etter min oppfatning kan man også rubrisere det i to viktige stikkord: Det ene er solidariteten med land som er vesentlig dårligere stilt enn oss akkurat i den kritiske fasen vi er i nå. Dersom Norge ønsket å justere tollsatsen fordi kronetollen ga mindre beskyttelse, er spørsmålet: Hvilket tidspunkt gjør man det på: på et tidspunkt da Europa er som mest i krise, eller på et annet tidspunkt? Det handler om solidariteten. Det andre er spørsmålet om intensjonene, og kanskje spesielt i forhold til artikkel 19 i EØS-avtalen og den intensjonserklæringa som utenriksminister Gahr Støre undertegnet i desember. Igjen er det ingen som betviler et øyeblikk at Norge har rett til å gjøre det vi nå gjør. Spørsmålet er – timingmessig og politisk – hvor klokt det er, og også om ikke det faktisk strider mot intensjonene i de avtalene vi har inngått. At reaksjonene fra EU-hold ble sterke, var ikke annet enn å forvente. Samtidig mener jeg at det er helt usannsynlig at EU skulle opptre som en irrasjonell aktør i denne sammenhengen. Men jeg tror nok EU kommer til å bruke de midlene og mekanismen EU har på sin side, til å kunne vise at de mener alvor med at handelen skal være så fri og åpen som mulig.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2012-11-22:
Jeg vil takke for en interessant og tidvis litt frisk debatt. Sånn skal det jo være når det er interpellasjonsdebatter. Jeg legger merke til at diskusjonen om dette er litt plagsomt for enkelte av regjeringspartienes representanter, og da er det veldig lett, selvfølgelig, å ty til beskjeden om at det er opposisjonen som blåser dette opp. Men det er nå engang sånn at de reaksjonene som har kommet på det vi har gjort med hensyn til prosenttoll, har vært ektefølte, og de har vært til dels sterke. La meg bare kort kommentere noen av de tingene som har kommet fram. Det ene er noe som også representanten Peter Skovholt Gitmark nevnte: De som har lest vårt utmerkede alternative budsjett – det er lesning jeg selvfølgelig veldig sterkt anbefaler – vil se at vi ønsker å reversere vedtaket om prosenttoll. Det står klart og tydelig, og det har også vært kommunisert klart. Det samme har poenget som flere har vært inne på her i dag, nemlig at det er ingen som betviler Norges juridiske rett til å gjøre som vi gjør. Spørsmålet er om intensjonene i avtalene og vedtakene følges opp ved å gjøre det på den måten. Så mente representanten Laila Gustavsen at det var litt pussig å trekke inn finanskrisa. Representanten Lundteigen mente at vi ikke trakk inn finanskrisa. Så jeg vet ikke helt hvilket bein regjeringa står på her. Men la nå det være sagt at spørsmålet om finanskrisa trekker særlig Verdens handelsorganisasjon inn som den tyngste begrunnelsen for den erklæringa som utenriksministeren signerte i desember i fjor. Nettopp det at finanskrisa nå er sterk og har store konsekvenser for innbyggere i svært mange land, gjør at man må avstå fra proteksjonistiske tiltak for å bedre situasjonen. Der har alle en rolle, også Norge. Det vi gjør, sender noen politiske signaler, og det gir noen økonomiske resultater. Så vil jeg også knytte an en kommentar til det representanten Gustavsen sier om kvoter på storfekjøtt. Representanten sier: Det er viktig å se på om kvota på storfekjøtt er stor nok når kvota nås. Vel, all erfaring med denne regjeringa tilsier at når kvota nås, vurderer man ikke om den er stor nok, men når man kan stoppe den så det ikke blir importert mer kjøtt fra fattige land. Eksempelet er jo sauekjøtt fra Namibia, Botswana og Swaziland. I statsbudsjettet for 2010 innførte regjeringa en importbegrensning på 400 tonn, og det var nettopp fordi Stortingets og regjeringas intensjon om økt import av sauekjøtt fra disse landene fungerte. Forbrukerne ville ha det, de ville kjøpe mer. Men da man nådde taket, sa man stopp og innførte en kvotebegrensning som Høyre den gangen gikk imot. Det utgjorde 1,6 pst. av den totale sauekjøttproduksjonen i Norge, men likevel mente man at det skulle stoppes. Poenget er å ha en sammenheng mellom ord og handling.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2012-11-22:
Jeg takker utenriksministeren for et klart og utvetydig svar. Det var et innlegg jeg følte meg såpass hjemme i at jeg så å si kunne holdt det sjøl. Det var et varmt forsvar for EØS-avtalen, og det var også en klar avvisning av angrepene på EØS-avtalen, representert ved å ta arbeidsliv ut. Jeg registrerer det utenriksministeren sier, at EØS-avtalen står klippefast, og at det er helt uaktuelt å velge en svakere tilknytning. Jeg registrerer også det han sier om at det å skulle ta arbeidslivsspørsmål ut ville være politisk helt uaktuelt, være i strid med regelverket og møte liten politisk forståelse. Det er betryggende å høre. Jeg håper bare at den samme beskjeden også sendes til de to partiene i regjering, som nå i programprosessen fram mot valget programfester helt andre ting enn at EØS-avtalen står klippefast. Jeg håper også det er en klar beskjed til LO-kongressen, der et flertall av representantene kan komme til å vedta formuleringer om at arbeidsliv skal tas ut av EØS-avtalen. Det er disse tingene som bidrar til å skape usikkerheten. I SVs programutkast legges det opp til at Norge skal innlede forhandlinger med EU om en mindre omfattende handels- og samarbeidsavtale som erstatter dagens EØS-avtale. Det utenriksministeren nå sier, er at dette er helt uaktuelt. Han sier også at dette er noe som vil være i strid med regelverket og møte liten politisk forståelse. Senterpartiet har på sin side uttalt at de «erkjenner grunnlaget for denne regjeringen, men ikke den neste». Dette vil altså si at dersom det mot formodning skulle bli en fortsettelse av denne regjeringa ved valget i 2013, kan ikke norske velgere være sikre på at regjeringa ønsker å videreføre EØS-avtalen. Sentrale kilder både i SV og i Senterpartiet går jo åpent ut og sier at man ønsker at dette skal være et forhandlingspunkt i eventuelle regjeringsforhandlinger. Det er nettopp denne usikkerheten som gjør det nødvendig å reise denne interpellasjonsdebatten. Jeg er veldig glad for det utenriksministeren sier. Det har min fulle og helhjertede støtte, og er en viktig avklaring fra Arbeiderpartiets side. Men det er fortsatt et usikkerhetsmoment når to av regjeringspartiene mener noe helt annet. Det er også et usikkerhetsmoment at sentrale krefter i fagbevegelsen også har et annet syn. Det er fortsatt en god stund igjen til valget, og det er mange programmer som skal lages, men det er behov for en avklaring om hvorvidt dette er noe som vil stå seg ved en eventuell – om enn lite trolig – fortsettelse av denne regjeringa.