Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2005-12-07:
Vi behandler forslaget til budsjett for 2006 for transport- og kommunikasjonskomiteens ansvarsområde. Spørsmålet blir om man i det hele tatt kan kalle flertallets forslag til budsjett for en samferdselssatsing, for det var jo en kraftig satsing på samferdsel de tre partiene lovet i Soria Moria-erklæringen. I erklæringen lovet de tre partiene økt satsing på samferdsel i tråd med Stortingets vedtak under behandlingen av Nasjonal transportplan. Men det Regjeringen klarer å komme opp med i første året av planperioden, er kun 460 mill. kr totalt, mens de samme partiene i forbindelse med Nasjonal transportplan var med på å vedta ca. 2,2 milliarder mer for 2006. I beste fall kan man kalle forslaget for en bitte liten musesatsing, men jeg er redd for at musen blir fornærmet. I hele valgkampen fløy de rød-grønne partiene fra den ene til den andre debatten og lovet 1 milliard kr mer til vei og over 1 milliard kr mer til bane. Det var dessverre ikke lenge disse løftene var til å stole på, knappe 25 dager. Dette må vel kunne sies å ha vært et av tidens kjappeste løftebrudd fra noen regjering. Men jeg skjønner at mottoet for denne rød-grønne regjeringen er at løfter er én ting, men å holde dem er noe helt annet. Jeg vil fokusere mye på hva Fremskrittspartiet vil med jernbanen i framtiden. Mange politiske motstandere vil hevde at Fremskrittspartiets jernbanepolitikk vil bety slutten for jernbanen. Men dette er påstander som i sin helhet bygger på fordommer og manglende tro på jernbanesektoren. Fremskrittspartiet er tilhenger av – og ønsker – å ha en sterk og konkurransedyktig jernbane, men for at man skal få til dette, må jernbanen klare å konkurrere på like vilkår som konkurrentene i markedet. Med Fremskrittspartiets politikk er det klart at jernbanen må være villig til å omstille seg, og det må fokuseres på at man selvfølgelig skal fortsette å drive jernbane på de strekninger hvor dette er samfunnsøkonomisk lønnsomt, og ikke være som nå, at man for enhver pris også ønsker å opprettholde tilbudet på de strekningene der det ikke er kundegrunnlag, og hvor det heller ikke er samfunnsøkonomisk lønnsomt å drive. I de siste årene har det også blitt foretatt en rekke utredninger for å finne ut hvilke strekninger som er samfunnsøkonomisk lønnsomme, og hvilke som ikke er det. Det er da viktig å ha med seg at dette er viktige momenter som Fremskrittspartiet legger stor vekt på i sin prioritering av hvilke jernbanestrekninger som man fortsatt skal drive jernbane på. Jeg er også overbevist om at den eneste garantien for at jernbanen skal overleve i framtiden, er at man legger dette til grunn og sørger for å utvikle de strekningene som er samfunnsøkonomisk lønnsomme, og eventuelt legge ned de ulønnsomme strekningene som svekker NSB og andre aktører som opererer på jernbanenettet i Norge. Regjeringen har også med umiddelbar virkning stoppet konkurranseutsettingen i jernbanesektoren. Det blir hevdet at konkurranse vil gå ut over sikkerheten, og at det vil svekke selskapet. I den forbindelse er det viktig å ha med seg at NSB aldri har levert bedre resultater, og vi ser at kundene er på vei tilbake til jernbanen. Da er Fremskrittspartiet redd for at den nye linjen som Regjeringen nå legger opp til, kan være med på å stoppe den svært positive utviklingen vi har opplevd. Dersom man fortsetter den nåværende politikken, vil det være den sikreste veien mot undergang for jernbanen i Norge. Jeg må også til slutt komme litt innom den minimale veisatsingen som Regjeringen legger opp til i 2006. Jeg er svært bekymret for ulykkesutviklingen i Buskerud, Oppland og Telemark. Dette er de tre fylkene som dessverre har en negativ ulykkesutvikling. Jeg er derfor svært bekymret over at Regjeringen ikke har valgt å fokusere spesielt mye på disse tre fylkene. For Telemarks del er statistikken svært skremmende med 17 drepte i trafikken til nå i år, mot seks i hele fjor. Bare på en tre–fire kilometers strekning på E18 gjennom Bamble i Telemark har tre mennesker blitt drept, og mange er skadd på den samme strekningen. Jeg synes det derfor er beklagelig at det politiske flertallet ikke har villet være med på å sørge for at man fokuserer ekstra på en del av de strekningene som har hatt en slik voldsom negativ utvikling. For Fremskrittspartiet er det viktig å prioritere utbygging av veinettet for å redusere antallet ulykker. Her vil jeg spesielt peke på nye E18 i nordre Vestfold, hvor ulykkene etter åpningen av ny firefelts vei ble redusert til et minimum. Dette viser med all tydelighet at en skikkelig satsing på bygging av noen nye og skikkelige veier reduserer antallet ulykker til et minimum.