Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Jeg synes at det så langt har vært en god dag i Stortinget. Jeg synes også at det på en måte understreker den rollen som den politiske debatten har, både det å kunne belyse ting, få fram synspunkter og som grunnlag for å få saker videre når en både får tenkt og tenkt seg om. Den saken som nå er på tapetet, er en stor sak. Det er ikke mulig i et stutt innlegg å komme inn på alle sider ved den, men jeg vil komme inn på noen få punkter. Det vi ser, er at en ny utfordring er utviklingen av det en kan kalle den internasjonale kapitalismen og de internasjonale kapitalbevegelser, kombinert med den nye informasjonsteknologien, som gjør at der en i tidligere tider kanskje kunne håndtere en krise innenfor nasjonalstatens grenser, i mye større grad både må forebygge og håndtere kriser i en større internasjonal sammenheng. Det er også bakgrunnen for at denne saken er på dagsordenen, ikke bare i Stortinget, men i Europa, i Det internasjonale pengefondet og i mange andre internasjonale sammenhenger. Norge er som en stor kapitaleksportør avhengig av velfungerende, åpne, gjennomsynlige og robuste kapitalmarkeder. Det er også grunnen til at vi fra norsk side i ulike sammenhenger har vært og er aktiv i internasjonal sammenheng i så måte. Så er det også slik at kontroll, tilsyn og kapitalkrav er en viktig del av den jobben som må gjøres framover. Samtidig tror jeg nok at den viktigste forebyggende jobben blir gjort på det politiske planet – hva slags politikk som blir ført, og selvsagt også, som representanten Syversen var inne på, atferden i finansnæringen og i finansinstitusjoner. Så det å forebygge og hindre framtidige kriser – jeg er ikke sikker på om vi klarer det fullt ut, men vi kan i hvert fall bli bedre på det, og vi må selvsagt også ta inn over oss læring fra de kriser vi har hatt i fortid. Her er det en del fellestrekk. Et viktig fellestrekk ved flere kriser er den drivkraften som ligger i å få egen fortjeneste på andres risiko, og er på en måte en ganske sentral læring i dette. I kjølvannet av den norske bankkrisen tidlig på 1990-tallet gjorde Norge mye på regelverksiden. Et av de viktigste grepene vi gjorde på regelverksiden, var å nedsette Banklovkommisjonen, som sammenhengende i snart 20 år har bidratt både til å fremme forslag og til å gjøre regelverket bedre og viktigere. Så er det også et viktig hensyn i tilknytning til norske finansinstitusjoner og det er å veie soliditet mot andre hensyn. Et slikt hensyn er f.eks. konkurransen med andre finansinstitusjoner og den internasjonale konkurransen, som også våre banker og finansinstitusjoner er en del av. Det er mange nye elementer som nå blir foreslått i soliditetsregelverket til EU. Finanskriseutvalget, som vi har hatt i Norge, har også pekt på en lang rekke tiltak som vil kreve lovendringer. Jeg kan bekrefte at vi ser på muligheten nå til å fase inn disse reglene på en raskere måte, bl.a. i samarbeid med våre nordiske kollegaer, for å få en nordisk tilnærming til en del av disse spørsmålene. EU-kommisjonen har sendt på høring et nytt rammeverk for krisehåndtering i finanssektoren. Direktivforslaget skal etter planen komme i løpet av våren. Vi har i brev av 18. mars i år til EU-kommisjonen avgitt merknader til EU-kommisjonens høring om rammeverk for krisehåndtering i banksektoren. Når det gjelder behovet for regelendringer i banksikringsloven, ga Finansdepartementet i juni 2009 et mandat til Banklovkommisjonen til å utrede en revisjon av den gjeldende loven med forskrifter. Banklovkommisjonen tar sikte på å fremme et forslag om endringer i banksikringsloven basert på det ovennevnte som en del av det samlede arbeidet som Banklovkommisjonen utfører. Jeg vil til slutt si at de forslagene som nå er fremmet av Kristelig Folkeparti, tar opp i seg elementer som både det internasjonale og det nasjonale jobber med. En del er dekket gjennom de oppdrag som er sendt Banklovkommisjonen. Andre ting vil bli tatt opp i forbindelse med avslutningen av høringen og framleggelsen av saker til Stortinget på bakgrunn av Finanskriseutvalgets arbeid. De vil da bli fremmet for Stortinget på vanlig måte, så det blir rik anledning til også her å komme tilbake ved en senere anledning.