Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2000-06-14:
Den senere tids offentlige debatt vedrørende fallskjermer, etterlønns- og pensjonsavtaler for ledere i næringslivet har fokusert på det jeg vil kalle en ukultur i næringslivet som etter mitt skjønn gir svært negative signaler for den generelle lønnsdannelsen i samfunnet og undergraver både samfunnsmoral og forståelsen for moderasjon ved lønnsoppgjørene. Det er imidlertid lite man kan gjøre i dette hus for å stoppe denne utviklingen i det private næringsliv annet enn å komme med anbefalinger og henstillinger. Man kan imidlertid forvente at styret i et aksjeselskap setter seg selv i et svært dårlig lys dersom de forvalter aksjonærenes verdier på en ufordelaktig måte, og de må derfor være forberedt på å ta konsekvensen av dette. I heleide statlige selskap er det imidlertid storting og regjering som utøver eierskapet på vegne av de reelle eierne, det norske folk. Det er derfor vår klare plikt å reagere dersom vi ser at eierskapet blir forvaltet på en for eierne ufordelaktig måte. Da det i mars ble kjent at Statoils tidligere konsernsjef hadde en fallskjerm som ifølge Dagbladet kunne beløpe seg til 40 mill. kr, reagerte jeg derfor umiddelbart og tok dette opp med olje- og energiministeren i spørretimen den 29. mars, der jeg spurte om han var enig i den kritikken som var reist mot at et heleid statlig selskap skulle ha slike avtaler, og hva han som generalforsamling i Statoil ville foreta seg for å rydde opp i disse forhold. Svaret fra statsråden var imidlertid både overraskende og skuffende. Han ville ikke foreta seg noe i sakens anledning i det hele tatt, og han bekreftet i realiteten at det var styret i Statoil som skulle ha all makt, og at staten som eier ikke skulle blande seg bort i driften av selskapet eller gi retningslinjer for selskapets virksomhet. På denne bakgrunn er det meg komplett ubegripelig at Arbeiderpartiet så lenge har ment at Statoil skal være et heleid statlig selskap, nettopp fordi, som de har hevdet, en gjennom et slikt eierskap skal sikre den nødvendige samfunnsmessige kontroll med selskapet. Det er jo det stikk motsatte som skjer i selskapet. Selskapets styre, som i denne saken har vist total mangel på gangsyn når det gjelder hvor styrets lojalitet skal befinne seg, og som handler forretningsmessig grovt uansvarlig og i strid med all samfunnsmoral, får fortsette som om ingenting skulle ha skjedd – med Regjeringens og stortingsflertallets velsignelse. Også statsministeren holder sin beskyttende hånd over styret i Statoil. I det ene øyeblikk sier han at styret har handlet uklokt, og at høye lederlønnsøkninger og fallskjermer gir uheldige signaler for lønnsdannelsen for øvrig, mens han i neste øyeblikk sier han har full tillit til styret. Forstå det den som kan. I sin tale i Bergen i forrige uke sa statsministeren bl.a.: «Politisk innflytelse får vi bare når vi formulerer en politikk for dagens utfordringer. Derfor skal vi være de første til å si fra når forskjellene øker, når lederne i samfunnet ser seg løst fra den sosiale kontrakten om moderasjon og bevilger seg fallskjermer og etterlønninger som folk ikke kan forstå.» Dette er jo stikk i strid med Regjeringens handlemåte i denne saken. Her hadde Regjeringen hatt en glimrende sjanse til å vise at en mente noe med hva en sa, men nei da, Regjeringen sitter med hendene i fanget og foretar seg absolutt ingenting i det hele tatt. Fremskrittspartiet har forståelse for at Statoil i konkurranse med andre selskaper må ha gode arbeids- og lønnsavtaler for å tiltrekke seg dyktige ledere, men denne avtalen går etter vår mening langt utover det som er vanlig i næringslivet for øvrig. Vi mener også det er meningsløst at et styre i et selskap eid av staten skal være fullstendig fritatt for kontroll fra eiernes side. Vi er av den klare oppfatning at styrets handlemåte i denne sak viser at styret ikke innehar den nødvendige kompetanse og lojalitet som kreves, og at styret derfor må skiftes ut. Vi foreslår også at Regjeringen må innføre retningslinjer for ansettelsesvilkår for personer i ledelsen i heleide statsselskap, slik også olje- og energiministeren åpnet for i sitt brev av 30. mai, og jeg regner derfor med at hans parti er med og sikrer flertall for dette forslag. På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg med dette ta opp forslagene nr. 1 og 2.