Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2022-01-06:
Jeg vil takke utenriksministeren for en svært god og ærlig redegjørelse. Det var en god analyse for tydelig å vise hva slags ambisjoner Norge har for arbeidet sitt. Jeg vil takke for at hun inviterer Stortinget til debatt om hvordan Norge kan bruke den rollen vi har denne måneden og dette året, til å gjøre verden til et bedre og fredeligere sted. Jeg vil også takke komiteens leder for den innsatsen hun la ned for å få Norge valgt, og for jobben hun gjorde med å representere oss fram til regjeringsskiftet. Heldigvis er det enighet mellom blokkene om det viktigste. Sikkerhetsrådets arbeid handler ikke om å ha de reneste eller de tydeligste standpunktene. Det har vi andre fora for. Det handler om å finne fram til løsninger og forslag som kan skaffe støtte til å gjøre verden tryggere. I redegjørelsen kom utenriksministeren med mange eksempler på hvor Norge har lyktes med akkurat det, når vi har gjort en forskjell og fått hjelpen fram. Hun kom også med eksempler på når vi ikke har klart å handle, f.eks. i situasjonen i Myanmar. Vi vet ikke hva som kommer til å stå på Sikkerhetsrådets agenda, for den preges mye av hva som skjer ute i verden – konflikter som fort blusser opp, og som gjør at rådet må kalles sammen. Akkurat nå er det mange steder i verden hvor det er fare for nettopp det. Nettopp fordi så mye er hendelsesstyrt, er det viktig å ha klare ambisjoner om hva Norge skal sette på agendaen. Vi har to signaturengasjementer: kvinner og krig og beskyttelse av sivile i urbane strøk. Det går som en rød tråd i engasjementspolitikken til regjeringen – likestilling og regelverk for nedrustning. Jeg ønsker statsministeren og utenriksministeren lykke til med hvert sitt arrangement, og jeg håper at de også får til å møtes utenom Teams eller andre digitale møtearenaer. I 2007 ga Den Norske Nobelkomite fredsprisen til FNs klimapanel og Al Gore. De var framsynte da de så sammenhengen mellom klima og sikkerhet. Klimaendringene utgjør i dag kanskje den største trusselen for verdens sikkerhet, også for væpnet konflikt. Naturkatastrofer og mangel på ressurser vil føre folk ut i fattigdom og gjøre oss mer sårbare for krig. Derfor ser vi nå at det er flere i uniform som engasjerer seg i klimasaken. Det framsto som naturlig da NATOs generalsekretær deltok på FNs klimatoppmøte. Likevel ser vi at dette er politisk kontroversielt. Det er ikke enighet blant Sikkerhetsrådets medlemmer om at dette hører hjemme på dagsordenen. Derfor er det veldig bra at Norge har vært med på å få til noen framskritt. På dette området trengs det at land som Norge fortsetter å jobbe for koblingen mellom klima og sikkerhet. Et uløst problem på Sikkerhetsrådets agenda er konflikten mellom Israel og Palestina. Det er en konflikt som dessverre er lenger unna en løsning enn kanskje noen gang. Okkupasjonen på bakken finner nye former. Den humanitære situasjonen i Gaza er vanskelig, og palestinsk sivilsamfunn strupes. På palestinsk side ser vi splittelse, og det er alvorlig at det ennå ikke har vært avholdt valg. Men det er nettopp når det er som tøffest at vi ikke må miste håpet om at freden er mulig. Selv om det nå er andre konflikter i verden som får mer oppmerksomhet, er det viktig at Norge, med sitt lange, historiske engasjement, ikke gir opp og hele tiden leter etter ny dynamikk som kan gjøre at vi får til det vi drømmer om – en palestinsk stat som vil leve side om side med Israel. Jeg er glad for at utenriksministeren tar på seg den lederrollen hun har tenkt å ta på seg i løpet av den måneden hun er president i Sikkerhetsrådet. Sikkerhetsrådet kan med rette kalles verdens viktigste møterom. Det er et rom som Norge har et svært nært forhold til. Selve rommet er en gave fra Norge. Når utenriksministeren denne måneden sitter på presidentens plass i Sikkerhetsrådet, henger det et maleri av Per Krohg bak henne. Da maleriet ble overbrakt av statsminister Oscar Torp til FNs generalsekretær, Trygve Lie, sa Per Krohg: «Essensen i ideen er å gi inntrykk av lys, sikkerhet og glede. Den verden vi ser i forgrunnen kollapser, mens den nye verden er basert på klarhet og harmoni, og kan bygges opp.» Det er et bilde som passer veldig godt – kanskje spesielt i det året vi skal inn i nå, i pandemiens år. Om vi kommer i mål med en verden basert på harmoni i løpet av 2022, vet jeg ikke. Men det jeg vet, er at regjeringen kommer til å bruke muligheten vi har, til å gjøre verden et tryggere sted, til å trygge freden og til å gjøre verden til et bedre sted å leve.