trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kent Gudmundsen (Høyre), 2021-05-27:
Jeg vil starte med å vise til saksordførerens innlegg og si at vi under komitébehandlingen har et egentlig ganske bredt syn på mesteparten av innstillingen. Men når jeg tar ordet nå, er det fordi jeg har lyst til å løfte det med fjernundervisning. Det er litt merkelig å konstatere at man på den ene siden er for å legge til rette for fjernundervisning, men ikke for å ramme inn den praksisen som allerede fungerer på mange områder i samfunnet i dag, i skolevesenet. Vi har gjennom arbeidet som har vært gjort i tilknytning til den nye opplæringsloven, fått et betydelig godt juridisk grunnlag for nye justeringer, og vi har gjennom proposisjonen fra regjeringen fått et godt juridisk rammeverk som skulle kunne gjøre det mulig for oss i Stortinget i dag å gi en bedre innramming i loven av nettopp det som løftes av saksordføreren. I dag er det svært uklart. Det er langt på vei litt uryddig, vil jeg si, siden det ikke er rammet inn på en god måte, og jeg synes det er beklagelig at man er nødt til å vente på å sikre en innramming som helt åpenbart ville vært et gode, og som fint kunne vært justert, hvis det var behov for det, da man fikk opplæringsloven til behandling. Det er ikke sånn at det forslaget som ligger i proposisjonen, har sammenheng med det som vi har opplevd i pandemien. Da snakker vi om at elevene sitter hjemme og mottar undervisning under ellers uryddige forhold, som uten tvil er krevende, og som vi har gjort alt vi kan for å motvirke gjennom ekstra innsats. Det vi snakker om her, er elever som befinner seg på skolen, men som av ulike grunner, f.eks. ved at man er i en liten skole i distriktene – som jeg for øvrig trodde saksordførerens parti var særlig opptatt av – kan få større tilgang til et utdanningstilbud ved å bruke fjernundervisning. Vi vet allerede i dag at det gjøres innenfor det samiske språk, som er åpenbart nødvendig for i det hele tatt å få tilgang på nødvendige spisskompetanse, enten det er lulesamisk eller sørsamisk eller andre. Dette kunne med godt hell vært utvidet for å gjøre det enda lettere for disse elevene å få et tilbud på skolen. Men det sier bl.a. Senterpartiet nei til. Det synes jeg er veldig overraskende. Det er helt motsatt av de signalene som jeg har mottatt tidligere fra partiet, og derfor må jeg bare med skuffelse konstatere at det ikke er flertall for å få rammet inn akkurat denne bestemmelsen i lovproposisjonen. Det vil elevene, særlig i distriktene, tape på. Jeg tar opp de forslag Høyre er med på i saken.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2021-05-27:
Bare for kjapt å presisere, siden jeg ikke sa det i mitt innlegg, men det står som en merknad i innstillingen: Regjeringspartiene kommer til å stemme subsidiært for Fremskrittspartiets forslag. Vi håper det blir ivaretatt ved voteringen.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2021-05-27:
I hovedsak stiller Fremskrittspartiet seg bak endringene som foreslås. Vi vil bl.a. trekke fram som positivt at det foreslås å tydeliggjøre regler om bortvisning, og at institusjonene skal ha plikt til å politianmelde bruk av falske vitnemål. Fremskrittspartiet er positive til å fjerne kravet til fagskoleutdanningenes minstelengde, som i dag er på minimum et halvt års omfang, og at godkjenning av utenlandske utdanninger skal effektiviseres og forenkles. Fremskrittspartiet er også positive til at det skal være to, ikke bare én, sensorer ved alle typer eksamen på bachelor- og masternivå. Dette vil styrke rettssikkerheten til studentene. Jeg støtter de fleste høringsinstansene, men mener det er en bekymring at sektoren blir pålagt ekstra oppgaver uten at det følger finansiering med. Fremskrittspartiet vil påpeke at Justis- og beredskapsdepartementet i sitt høringsinnspill skriver at utvalget i liten grad tar inn over seg det trusselbildet som retter seg mot utdannings- og forskningsinstitusjoner i vestlige demokratier. Dette er noe Fremskrittspartiet også tok opp i mobilitetsmeldingen, og som vi mener burde vært behandlet grundigere. Trusselvurderingene fra PST og Etterretningstjenesten advarer om påvirkningsoperasjoner fra særlig russisk, kinesisk og iransk etterretning. I den sammenheng er Fremskrittspartiet veldig kritiske til at regjeringen aktivt arbeider for at forskningsmiljøene skal øke samarbeidet kraftig med land og miljøer Norge definerer som en stor sikkerhetsrisiko. Fremskrittspartiet mener at Kinas og Russlands strategiske interesser og vilje til å bruke hemmelig etterretning og spionasje for å oppnå mål som kan gå ut over Norges sikkerhet, ikke bør undervurderes. Derfor er vi glade for at en samlet komité denne gangen mener det er viktig med fast og formalisert kontakt mellom PST og norske høyere utdannings- og forskningsinstitusjoner, og at PSTs årlige trusselvurderinger må gjøres kjent på alle nivåer innen høyere utdanning og forskning. Dette sto Fremskrittspartiet alene om tidligere i år. Vi fremmet et konkret forslag om akkurat den ordlyden jeg leste opp nå. Da ble vi stående helt alene. Nå er det en samlet komité som er enig. Det er jeg glad for. Fremskrittspartiet merker seg også at det i proposisjonen tas til orde for å fortsette med kjønnspoeng, noe som innebærer en direkte forskjellsbehandling basert på kjønn. Fremskrittspartiet mener at det å ikke komme inn på en utdanning til tross for at man er best kvalifisert, er veldig alvorlig for den enkelte. Fremskrittspartiet er motstandere av alle former for diskriminering. Vi vil derfor ikke tillate kjønnspoeng og fremmer et konkret forslag om dette.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2021-05-27:
Etter folkeregisterloven har friskolene som utfører oppgaver på vegne av det offentlige, rett til å få utlevert ikke-taushetsbelagte opplysninger fra folkeregisteret. Friskolene har derimot ikke tilgang til opplysninger om taushetsbelagte forhold. Friskoleloven gir ikke nødvendig hjemmel til friskolene til å hente opplysninger om hvem som er foreldre til skolens elever, og videre til at friskoler på linje med offentlige skoler er pålagt å holde kontakt med foreldre. Fremskrittspartiet er opptatt av at friskolene skal ha de nødvendige verktøyene for å kunne ivareta det viktige samarbeidet mellom skole og hjem, og mener at det må utredes hvordan friskoler skal kunne innhente opplysninger fra folkeregisteret på linje med offentlige skoler. Fremskrittspartiet merker seg at departementet tar sikte på å sende et helhetlig forslag til ny opplæringslov på høring senere i år, men at de ønsker en behandling av fjernundervisning i et eget løp, sånn at nye bestemmelser i opplæringsloven og friskoleloven eventuelt skal kunne gjelde fra høsten 2021. Gjeldende opplæringslov regulerer i dag kun noen få tilfeller der opplæring kan gjennomføres som fjernundervisning, mens forslaget nå overlater vurderingen til kommunalt skjønn, og dette vil gi en betydelig utvidelse av adgangen til fjernundervisning. Vi er nå midt inne i en pandemi, og den hjemmeundervisningen som elever har og har hatt, kan gi gode erfaringer, også når det gjelder fjernundervisning. Det blir for tidlig å foreta disse endringene nå. Fremskrittspartiet mener derfor det vil være bedre med en helhetlig vurdering i forbindelse med behandlingen av ny opplæringslov. Fremskrittspartiet vil vise til at både Utdanningsforbundet og Barneombudet mener at lovforslaget om fjernundervisning inneholder for mange ubesvarte problemstillinger og flere utilsiktede konsekvenser som i større grad må belyses før en eventuell lovendring. Fremskrittspartiet vil derfor ikke i denne omgang støtte regjeringens forslag til utvidede rettigheter til mer fjernundervisning. Vi mener det er naturlig å behandle dette i en sammenheng, spesielt siden vi står midt i en pandemi. Fremskrittspartiet vil likevel understreke at vi som parti er sterkt opptatt av likebehandling av offentlige skoler og friskoler. Fremskrittspartiet legger derfor fram et alternativt lovforslag, som fastslår likebehandling av fjernundervisning for offentlige skoler og friskoler. Dermed er prinsippet om likebehandling låst før ny opplæringslov kommer, og dette gir friskolene sikre og forutsigbare rammevilkår. En eventuell utvidelse av regelverket for mer fjernundervisning vil vi derimot komme tilbake til når vi får ny opplæringslov. Med det vil jeg ta opp Fremskrittspartiets forslag.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-05-27:
Regjeringen har i samleproposisjonen forslag om endringer i større og mindre omfang av flere lover på utdanningsområdet. Senterpartiet har tidligere i mai uttrykt kritikk rundt stykkevis og oppdelt behandling av lovverket rundt høyere utdanning. Dette handler om at statens styring av høyere utdanning og forskning bør være enkel og overordnet, sikre samfunnsoppdraget og gi en god utnyttelse av samfunnets investeringer. Styring av universiteter og høyskoler skal gi institusjonene, ansatte og studenter autonomi, tillit, ansvar og bidra til at viktige samfunnsmål blir nådd. Universitets- og høyskoleloven er en overordnet og forutsigbar måte å styre på, der autonome universiteter og høyskoler oppfyller samfunnsoppdraget innenfor nasjonale rammer. Til tross for mange saker denne våren mangler universitets- og høyskolesektoren den helhetlige gjennomarbeidete loven med oppfølging av NOU 2020: 3, Aune-utvalget. Samtidig er det bra at Stortinget med dagens behandling får satt punktum for noen av de kontroversielle forslagene fra utvalget om ledelsesmodell, innføring av ny karakterskala og å fjerne muligheten for kjønnspoeng ved opptak. Senterpartiet mener det er behov for større grad av arbeidsdeling mellom ulike institusjoner. Når det tidligere høyskoleoppdraget er lagt inn i en felles lov, må dette bety at sektoren samlet skal innfri formålet om utdanning, forskning og kunstnerisk utviklingsarbeid på høyt internasjonalt nivå – ikke nødvendigvis den enkelte institusjon. Muligheten til å innfri dette vil avhenge av institusjonens omfang, økonomi og arbeidsdelingen i sektoren. Senterpartiet mener at institusjonenes brede samfunnsmandat bør tydeliggjøres i formålsparagrafen, herunder det regionale oppdraget og samarbeid med arbeids- og næringslivet. Og vi fremmer forslag om det her i dag. Dette er grunnleggende, på samme måte som akademisk frihet. Institusjonenes opptak av studenter er også en forutsetning for aktivitet. Læringsmiljøet må være godt. Videre må studentdemokratiet være sterkt og levende. Senterpartiet er overrasket over at dagens studentpolitikere ikke blir lyttet til i spørsmål om rekruttering av framtidige studenter. I innstillingen tar vi også opp bekymringen knyttet til digitalisering av studier og trusselbildet, for ikke å glemme fagskoletilbud og krav til dem. Fagskolestudenter skal vite at utdanningen de tar, er god og står seg over tid. Pandemi og stengte campuser må videre gi læring. Til slutt vil jeg ta opp forslaget fra Senterpartiet og forslaget Senterpartiet og SV sammen står bak.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-05-27:
Til det siste først: Jeg opplever at det nettopp er det statsråden sier – at han vet bedre enn studentene hvis nettopp det med å ta tak i oppslutningen om studentdemokratiet og valget er å sette til side de innspillene de nasjonalt kommer med. Men jeg skal ikke ta den diskusjonen videre. Jeg tenkte jeg skulle spørre om dette med samfunnsoppdraget og regional tilstedeværelse, som historisk har vært en del av fundamentet for utviklingen av høyere utdanning i Norge. Da lurer jeg rett og slett på om statsråden underkjenner høyskolenes posisjon historisk, eller om regjeringspartiene støtter Senterpartiet i at dette burde blitt forankret bedre i lovverket, slik vi foreslår i dag.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-05-27:
Ja, styringsdialogen er jo interessant. Hvis man hadde et tydelig avklart lovverk, kunne man kanskje spart seg for mye av det man går inn og detaljstyrer. Statsråden er selv ute i Universitetsavisa og erklærer at han går i spissen for mindre detaljstyring, og viser til styringsmeldingen. Men nettopp i den meldingen ser vi at det er bred tverrpolitisk enighet om at man skal styre mer overordnet. Her i dag er det uomtvistelig enighet om sektorens autonomi. Forgjengeren til Asheim lanserte en drøss med klima- og miljømål med rapporteringskrav. Selv lanserer han et nytt superdirektorat, selv om hans eget departement har det overordnede ansvaret. Anerkjenner statsråden at regjeringen med sin vaklende styring har vært for opptatt av detaljer og har tatt rapporteringen til nye høyder?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-05-27:
Jeg synes partifellen min har redegjort veldig godt for forslagene, så jeg vil legge til et moment i debatten ved å hilse fra Oppland – ikke lenger et eget fylke etter at regjeringen Solberg har tvangssammenslått fylkene, men mitt stolte stortingsvalgdistrikt. Jeg hører at debatten til å begynne med bl.a. er innom forskning og utvikling som et viktig tema, der statsråden har et kjempefortrinn med sin bakgrunn som tidligere forsknings- og høyere utdanningsminister, og jeg regner med at hun kan bruke tyngden sin også til å prioritere reiselivet når det gjelder forskning og utvikling, for vi trenger mer kunnskap for å oppnå de målene statsråden tar til orde for, for omstilling innenfor næringslivet generelt. Jeg kan altså hilse fra Oppland, der det har vært en medlemsundersøkelse bl.a. i NHO. Mange bedrifter ser nå lys i tunnelen, men reiselivet er fortsatt veldig bekymret og veldig usikre på hva de har i vente til sommeren. Det er fortsatt store lokale utbrudd. Både Gjøvik, Hedmarken og Nord-Østerdal har hatt det tøft nylig. Dette er uforutsigbart både for de ansatte og for det lokale markedet. Også på grunn av endringer i permitteringsregelverket er det nå tøft å ta folk tilbake i arbeid, for man vet ikke hvor lenge man kan ha dem i arbeid. Nå kommer også regningene og spørsmål om likviditet. Jeg har pratet med også større bedriftseiere som er bekymret fordi de nå får spørsmål om likviditet og risikerer å få stopp i leveranser. Det er også alvorlig, for selv om de får mulighet til å åpne, er det ikke sikkert de har varer å tilby. Både store og små reiselivsbedrifter har tæret på reservene. De har brukt opp sparepengene, kanskje både egne og familiens. Vi er mange her til lands som har det tøft, men dette er altså folk som har mistet jobben og kanskje livsverket, som de har bygd opp over lang tid, over flere generasjoner, og som nå kan gå i grus. Statsråden prater om ny, grønn omstilling, men hva med på å ta vare på de mange gode, små bedriftene innenfor reiseliv som nå er spredt over hele landet, sette både gårder og matprodusenter i arbeid, nyttiggjøre seg lokale råvarer og ressurser og bidra til at det nettopp er mulig å bosette seg rundt omkring i hele landet. Det mest effektive ville vært å gi forutsigbarhet med redusert moms ut 2021, noe Senterpartiet har tatt til orde for. Men vi registrerer at heller ikke det vil regjeringen være med på.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-27:
Universitets- og høgskolesektoren trenger en helhetlig, gjennomarbeidet lov. I stedet velger regjeringen noen endringer som trengs på kortere sikt. Akademisk frihet er et grunnleggende prinsipp for alt vitenskapelig arbeid, og prinsippet bør derfor til enhver tid hjemles i universitets- og høyskoleloven. Det er grunnleggende at forskning og utvikling utføres av uavhengige forskningsmiljøer og er basert på akademisk frihet og vitenskapelige kriterier. Jeg vil understreke at studenter har en viktig rolle i styringen av universiteter og høgskoler, og mener det er viktig å styrke studentdemokratiet. Loven må sikre et bredest mulig demokratisk grunnlag for studentenes representasjon. Derfor er vi kritiske til forslaget om at studentorganene selv skal velge valgform. Vi frykter at dette skal gå ut over det demokratiske grunnlaget for studentenes representasjon og føre til en sentralisering av den studentdemokratiske makten på institusjonene. Valg til de øverste studentdemokratiske organene bør fortsatt gjøres ved urnevalg for å sikre at alle studenter har mulighet til å avgi stemme uavhengig av hvor på utdanningsinstitusjonen de studerer. SV vil bedre studenters og ansattes arbeidsvilkår, redusere midlertidighet og fremme bred rekruttering, likestilling og mangfold på universiteter og høgskoler. Det er nødvendig å stramme inn regelverket for bruk av midlertidige stillinger. Målet må være å få midlertidigheten i akademia ned på et nivå med arbeidslivet ellers. Dette er ikke er fulgt godt nok opp av regjeringen. Det er uakseptabelt at universiteter og høgskoler kjennetegnes av høg midlertidighet. Det gjør institusjonene til lite attraktive arbeidsgivere. Det blir vanskelig å rekruttere, utvikle og beholde dyktige forskere på universitetene. Yngre forskere og kvinner rammes i særlig grad. Trygghet for arbeid er like viktig på universiteter og høgskoler som andre steder, og faste ansettelser skal være normalen i arbeidslivet. Vi i SV har støttet innføring av krav om to sensorer, fordi vi ønsker en styrking av studenters rettssikkerhet gjennom uavhengig vurdering av prestasjoner. For øvrig mener jeg at gratisprinsippet må ligger fast.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-27:
SV mener at gratisprinsippet skal og bør ligge fast og må omfatte alle studenter som studerer i Norge. Mer internasjonalisering og mangfold er bra. Det er bra for kvaliteten i høyere utdanning, og det er bra for forskningen. Likevel ønsker statsrådens parti å innføre skolepenger for studenter fra land utenfor EU og EØS. Dette må statsråden forklare for meg.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-27:
Vi i SV er redd for at endringene i reglene om fjernundervisning ikke tar hensyn til sammenhengen som bestemmelsen skal inngå i, og dette kan føre til en svekkelse av elevenes rettigheter. I dagens opplæringslov er det kun regulert noen få tilfeller der opplæringen kan gjennomføres som fjernundervisning, mens lovforslaget overlater til kommunens skjønn å velge fjernundervisning. Dette innebærer altså en betydelig utvidelse i adgangen til fjernundervisning sammenlignet med dagens regelverk og medfører vide fullmakter til kommunene og fylkeskommunene til å ta dette i bruk. Risikoen for at økonomiske hensyn legges større vekt på enn de pedagogiske hensynene, er åpenbar. Blant annet argumenteres det for at fjernundervisning er en viktig løsning for å møte utfordringen med mangel på kvalifiserte lærere. Dette vil kunne gi insentiver til kommunene og fylkeskommunene til ikke å gjøre sitt ytterste for å ansette kvalifiserte lærere eller å avsette økonomiske ressurser til å kvalifisere dem som ikke har godkjent lærerkompetanse. Erfaringene fra hjemmeundervisning under koronapandemien er svært blandede, bl.a. når det gjelder lærernes mulighet til å følge opp elevene, konsekvenser for læringsmiljøet og ivaretakelsen av særskilt utsatte elever. Hjemmeundervisning for det store flertallet av elever fungerer dårligere enn opplæring som foregår i et sosialt fellesskap mellom lærere og elever. Det er i alle fall ikke jeg i tvil om. Foreldreutvalget for grunnopplæringen fikk gjennomført en undersøkelse i starten av koronapandemien som viste at fjernundervisning bød på betydelige utfordringer i kontakten mellom elevenes foreldre og skolene. Utdanningsforbundet sier i sitt høringssvar til komiteen at erfaringen fra fjernundervisning under pandemien er at det kreves mer avsatt tid til individuell oppfølging enn i vanlig opplæring for å oppnå gode resultater. Det er derfor SV mener at det er viktig ikke å forhaste seg med å innføre nye regler om fjernundervisning. Det er en rekke problemstillinger som trenger å bli belyst, og det er behov for å gå grundig gjennom det kunnskapsgrunnlaget som er utarbeidet, og som vil komme på grunnlag av de erfaringene som vi gjør oss nå under pandemien.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-05-27:
Universiteter og høyskoler er sentrale samfunnsinstitusjoner. Sektoren har vært under utvikling – stor utvikling – siden universitets- og høyskoleloven ble vedtatt i 2005. Vi er fornøyd med de mål for styring av sektoren regjeringen legger opp til, og jeg viser ellers til saksordførerens gode gjennomgang av helheten i saken. Et viktig prinsipp proposisjonen tar opp, for hvordan styringen legges opp, er at institusjonene skal ha stor grad av autonomi og akademisk frihet. Akademisk frihet er blitt et begrep som de fleste i denne salen er enige om er viktig. Men ofte når en bruker et begrep mye, kan en glemme vesentlige aspekter ved det. Da er det viktig at vi legger til grunn noen viktige prinsipper for forståelsen av innholdet i begrepet. For Kristelig Folkeparti er det viktig at akademisk frihet ikke bare er et juridisk grunnprinsipp i akademiske virksomheter. Akademisk frihet har en særlig institusjonell tilknytning til forskersamfunnet, disipliner, akademier og universitetene. På det mest grunnleggende dreier det seg om å skaffe seg en kunnskap gjennom å utsette teorier og hypoteser for systematisk prøving og konfrontasjon med allerede tilgjengelig vitenskapelig kunnskap og fagfellevurdering. Det handler om en rett til å tro, mene og framsette offentlige ytringer og til å søke og forvalte kunnskap. Disse rettighetene er nøye forbundet med hverandre, men de er forskjellige. Akademisk frihet er sånn sett sammensatt av både tros- og ytringsfrihet. Men den har også noe mer. Den har også en viktig etisk og samfunnsbyggende side. Derfor er det viktig at vi samtidig som vi hegner om akademisk frihet, også ser hen til ytringsrommet. Vi må ikke tillate at ytringsrommet i akademia snevres inn gjennom et stadig tøffere offentlig klima. Den offentlige debatten skal bygge samfunnet, og ytringsfriheten og den akademiske friheten er viktige byggesteiner i vårt demokrati. Akademisk og organisatorisk frihet handler imidlertid ikke bare om individuell frihet, men også om institusjonell frihet, noe også universitets- og høyskoleloven uttrykker her: «Universiteter og høyskoler har ellers rett til å utforme sitt eget faglige og verdimessige grunnlag innenfor de rammer som er fastsatt i eller i medhold av lov.» Det er et viktig prinsipp at universiteter og høyskoler skal ha armlengdes avstand til statsmakten. Dette er viktig nettopp for å hindre ensretting og styrt forskning. Det er et viktig prinsipp at det skal være mulig å danne alternative akademiske institusjoner til dem som staten oppretter. Dette er heldigvis vanlig i nesten alle demokratiske land. Disse universitetene og høyskolene utøver også en rett til å uforme sitt eget faglige og verdimessige grunnlag. Dette er viktige rettigheter å ta vare på. Derfor er vi glade for at regjeringen nå setter ned et utvalg for å gå videre på begrepet «utforming av akademisk frihet».
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-05-27:
I skolesektoren blir det behandlet personopplysninger om mange barn, unge og voksne over en lang tidsperiode, som resultat av at det blir lagret store mengder personopplysninger i skolen. Dette kan gi utfordringer knyttet til personvernet, og vi må i større grad enn før være klar på hvilke opplysninger som skal lagres, hvordan disse skal brukes, og ikke minst hvem som skal ha tilgang til disse. Den offentlige skolesektoren er organisert sånn at det i stor grad er den selv som genererer personopplysninger. Ved oppstart kan skolen hente informasjon om barnet fra folkeregisteret, og dette er utgangspunktet for den basen av informasjon som lagres om eleven. Dette vil være alt fra arbeid og innsats eleven gjør på skolen, til faglige vurderinger og tilbakemeldinger til og fra eleven. Tilgang på rett informasjon ved elevens inngang i skolen er viktig, for når eleven først er på skolen, starter et langvarig samarbeid mellom skole og hjem. For at dette skal være forsvarlig, må vi sikre at også friskolene får tilgang til opplysninger så langt det er nødvendig for å utføre oppgavene etter friskoleloven. Vi må sørge for like vilkår mellom offentlige skoler og friskoler på dette området. Friskolene har etter folkeregisterloven som utfører av oppgaver på vegne av det offentlige rett til å få utlevert ikke-taushetsbelagte opplysninger fra folkeregisteret. Friskolene har derimot ikke tilgang på opplysninger om taushetsbelagte forhold. Dette har gitt friskolene en ulempe i forhold til de offentlige skolene. Friskoleloven gir ikke nødvendig hjemmel til friskolene for å hente opplysninger om hvem som er foreldre til skolens elever, selv om friskoler på linje med offentlige skoler er pålagt å holde god kontakt med foreldre. Kristelig Folkeparti er opptatt av at friskolene skal ha gode arbeidsvilkår, ikke fordi vi ønsker at flest mulig skal velge friskole, men vi er opptatt av barna og foreldrenes valgfrihet knyttet til skolevalg. Om dette valget skal være reelt, må vi sikre friskolene muligheter til på en best mulig måte å kunne ivareta det viktige samarbeidet mellom skole og hjem. Vi er derfor veldig fornøyd med at flertallet i dag samler seg om at det nå må utredes hvordan friskoler skal kunne innhente opplysninger fra folkeregisteret på linje med offentlige skoler.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
Fagskoler, høyskoler og universiteter er store og viktige samfunnsinstitusjoner som er avhengige av høy tillit i samfunnet. Derfor er måten vi styrer sektoren på, viktig. Et godt lovverk gir et bedre grunnlag for forskning i verdenstoppen, utdanning som fører til at flere studenter trives og fullfører utdanningen, kritisk samfunnsdebatt og utvikling av et liberalt og demokratisk samfunn. Jeg vil takke komiteen for en grundig behandling av det som ble en ganske stor samleproposisjon med forslag til en rekke endringer. Dagens universitets- og høyskolelov ble vedtatt i 2005 og har vært endret flere ganger etter det. Samlet har det ført til at regelverket har blitt både fragmentert og uoversiktlig. For regjeringen har det vært viktig at vi har et lovverk som er både gjennomslagskraftig, og som ivaretar rettssikkerheten til studenter og ansatte på en god måte. Derfor følger regjeringen opp flere av forslagene som Aune-utvalget foreslo i sin utredning av hele lovverket, i tillegg til en rekke andre forslag. Regjeringen styrker studentenes rettigheter gjennom å presisere læringsmiljøbegrepet, lovfeste kravet til to sensorer ved eksamen, forbud mot gjengjeldelse og beholder styrets plikt til å forebygge seksuell trakassering. Regjeringen foreslår å gjøre utdanningen tilgjengelig for flere ved å fjerne aldersgrensen på 25 år for å få unntak fra generell studiekompetanse. Dette gjelder søkere som har f.eks. dysleksi – en diagnose som ingen vokser av seg når de runder 25 år. For å gjøre det enklere for personer som har utdanning- og yrkespraksis fra tredjeland, å få kvalifikasjonene sine godkjent for å utøve lovregulerte yrker i Norge, foreslår regjeringen at enkelte av prinsippene i yrkeskvalifikasjonsloven også skal gjelde for personer fra tredjeland. Det skal legges vekt på de helhetlige kvalifikasjonene, og endringene skal gjøre det enklere og raskere å få godkjenning. Vi foreslår også å utvide bruken av Vitnemålsportalen, slik at både du og jeg i fremtiden kan finne vitnemålene våre fra både videregående, fagskole, universitet og høyskole. Det betyr at alt samles på ett sted, og det blir enklere å hente ut og holde oversikt over egen utdanning og videreutdanning. Fagskolene har virkelig fått et løft under denne regjeringen. Nå foreslår vi en endring som jeg håper vil gjøre det enda enklere å svare på samfunnets behov og ikke minst gjøre utdanningen enda mer tilgjengelig for folk gjennom muligheten til å tilby kortere kurs. Arbeidet med et bedre lovverk stopper ikke med denne proposisjonen. Vi jobber med flere forslag for ytterligere å styrke studentenes rettigheter rundt f.eks. permisjon og tilrettelegging. Vi jobber videre med å følge opp forslaget om at loven bør ha et eget læringsmiljøkapittel, og vi jobber videre med lovens bestemmelser om NOKUT. Jeg ser frem til å diskutere proposisjonen i Stortinget i dag og til fortsettelsen.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
Det er også slik at Aune-utvalget i sin innstilling påpeker at det ikke først og fremst er lovverket som er problemet med midlertidighet, men at det er et kulturproblem. Det er jo grunnen til at vi nettopp har laget denne strategien som nå er på høring, for å rekruttere og lage karriereveier innen høyere utdanning. Det er derfor jeg avventer de høringssvarene, for å se hva vi eventuelt kan iverksette av nye tiltak for å sørge for at vi får ned midlertidigheten. Så er det viktig å påpeke at midlertidigheten faktisk går ned. Den går i riktig retning. Dette er noe vi tar opp med sektoren med jevne mellomrom. Når det kommer til denne strategien, har vi en rekke tiltak der som nettopp handler om å få den kulturen til å bli bedre, men det er altså ikke lovarbeidet som Aune-utvalget peker på, og det er heller ikke det vi har pekt på i denne sammenheng. Jeg har stor respekt for at opposisjonen etterlyser tiltak i loven nå, men jeg vil altså avvente høringen.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
I det forslaget vi har lagt fram for Stortinget nå, foreslår vi ikke det, men som jeg også sa i mitt innlegg, jobber vi videre med nettopp behovet for et eget læringsmiljøkapittel i loven. Dette kommer til å komme i litt flere runder. Grunnen til det er egentlig litt koronapandemien – rett og slett at embetsverket har hatt mye å gjøre, som gjør at vi har ønsket å først komme til Stortinget for å avklare en del viktige spørsmål som flere av representantene har vist til. Men det vil komme en runde til med opprydding, i tillegg til at vi jobber med å sende nye forslag til studentenes rettigheter på høring før sommeren. Vi har varslet at vi ønsker å sette ned et utvalg som skal jobbe med akademisk frihet, som er en debatt som kommer til å bli viktig i årene som kommer. Så jeg forstår at man ønsker at alt kunne avklares fra regjeringen nå. Men jeg mener det også er riktig å gjøre dette i flere trinn, for det betyr også at vi får innspill fra mange viktige aktører.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
Det ville være modig å si at jeg vet bedre enn studentene, men det går an å være uenig med NSO i hvordan man skal organisere dette. Jeg tror det representanten viser til, først og fremst er diskusjonen om urnevalg, som også flere av representantene har tatt opp i sine innlegg. Jeg mener rett og slett at det er et bidrag til å styrke demokratiet – for det gjør at man gir studentfrivilligheten og studentpolitikerne muligheten til å organisere disse valgene selv – at ikke jeg skal si at det må være urnevalg. Det skjer også en teknologisk utvikling her i verden, som gjør at det kan være mulig for flere å delta i studentdemokratiet. Noe av det som bekymrer meg, og som gjør at jeg mener det er nødvendig å tenke nytt, er at valgdeltakelsen blant studentene i mange av disse valgene er svært lav. Det betyr også at vi bør kunne gi studentdemokratiene en frihet til å organisere valgene slik de synes det er mest hensiktsmessig. Jeg har full forståelse for at NSO er uenig, men jeg tror kanskje en del av studentdemokratiene ute på institusjonene ser at det er bra at de får muligheten til å organisere litt friere selv.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
Jeg må bare få lov til å knytte en kommentar til dette med at vi vet bedre. I så fall mener stortingsflertallet bredt at vi også vet bedre enn rektorene om to sensorer. Det går an at det politiske miljøet er uenig med en sektor i noen spørsmål. Det er litt sånn diskusjonen er. Så til spørsmålet om regional forankring, for det er en veldig viktig del av oppdraget til institusjonene. Det er helt klart at det er en del av styringsdialogen vår, og det er en del av utviklingsavtalene. Spørsmålet er: Trenger det å stå veldig tydelig i selve loven? Jeg tror for å være helt ærlig at det representantens parti veldig ofte har vært opptatt av, har vært – iallfall noen steder – studiestruktur, campusene osv. Man har jo i styringsmeldinger slått fast at det er opp til institusjonene å organisere det på den måten. Så jeg mener rett og slett bare at vi ikke nå skal lage en lov som slår fast mange ting som er et faktum, og som vi følger opp i styringsdialogen, men som ikke nødvendigvis trenger å stå i loven, som vi forsøker å rydde opp i.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
Det er et triks å svare på disse spørsmålene, som er litt ladede, kan man si. Men for å ta dem: For det første mener jeg at det er veldig viktig at vi har en overordnet styring av sektoren, og at vi ikke skal detaljstyre for mye. Det er grunnen til at jeg har sagt at de klimabarometrene, det var vel 90 forskjellige ting man skulle rapportere på, er noe vi nå legger bort fordi sektoren har bedt om at det skal skje – det er typisk å styre i det små. Da kan vi også styre tydeligere i det store. Det såkalte superdirektoratet er en opprydding i direktoratstrukturen, som sektoren selv har etterlyst. Jeg er veldig klar over at sektoren også er bekymret for at direktoratene får for mye makt. Det skal vi sørge for at ikke skjer, men nå har de måttet forholde seg til to ulike direktorater med litt like oppgaver, som har gått litt i beina på hverandre. Så dette har vært å svare på noe sektoren selv har bedt om, nemlig en tydeligere opprydding. Så det er to litt ulike debatter, men jeg forstår spørsmålet.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-27:
Her er det to roller. Det er helt riktig at jeg er representant for et parti som har i sitt partiprogram at man ønsker å innføre skolepenger for utenlandsstudenter fra land utenfor EØS. Så er jeg medlem av en regjering som har slått fast at vi ikke skal gjøre det. Jeg er statsråd for denne regjeringen – det er i iallfall i kraft av det jeg står på denne talerstolen nå – og vi har ingen planer om det. Det var også de samme tre partiene som nå sitter i regjering, som i Bondevik II-perioden lovfestet gratisprinsippet. Så er det selvfølgelig en diskusjon om gratisprinsippet, som er veldig viktig, og som er lovfestet, og som jeg også opplever at representantens parti er veldig opptatt av at vi skal ivareta. Om det er i strid med skolepenger for utenlandsstudenter fra tredjeland – som norske studenter betaler i veldig mange av de samme landene – er en politisk diskusjon som helt sikkert kommer opp i valgkampen. Men denne regjeringens politikk og det som gjenspeiles i de forslagene vi har fremmet – men også i denne loven – er helt tydelig på at gratisprinsippet ligger fast.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Først vil jeg takke saksordføreren for godt arbeid og for at en samlet komité vil at fagskolene skal gi solid høyere yrkesfaglig utdanning og et likeverdig yrkesfaglig alternativ til universitets- og høyskoleutdanningen. Det er viktig, og det er godt slått fast. Det er avgjørende å gi fagskoleutdanningene en viktig rolle i den livslange læringen og at en jobber for et tett samarbeid mellom fagskolene og partene i arbeidslivet. Arbeiderpartiet er positiv til de foreslåtte endringene i loven om høyere yrkesfaglig opplæring og mener dette vil bidra til å heve kvaliteten og legitimiteten i høyere yrkesfaglig utdanning og at det utvikles kortere utdanninger tilpasset arbeidslivets behov. Arbeiderpartiet mener derimot at det er nødvendig med en presisering i loven når det gjelder tilbud om kortere utdannelser under 30 studiepoeng. Lovforslaget presiserer ikke at de korte utdannelsene må være innenfor samme fagområde som de lengre tilbudene. Arbeiderpartiet er opptatt av at dette må presiseres for å sikre kvaliteten på utdannelsene og fagmiljøene på de ulike fagskolene. Arbeiderpartiet vil understreke at fagskoler som skal tilby slike korte kurs, må ha minst én fagskoleutdanning på 60 studiepoeng eller mer innenfor samme fagområde. Dette er en viktig presisering som vil sikre at det ikke vil være mulig for en fagskole å tilby kortere fagskoleutdanninger utenfor et fagområde der de tilbyr lengre fagskoleutdanninger, og videre vil det sikre at de kortere fagskoleutdanningene vil opprettholde tilsvarende kvalitet som de lengre fagskoleutdannelsene rundt omkring. Til slutt vil jeg understreke at det er viktig å opprettholde høy kvalitet på alle fagskoleutdanninger og at høyere yrkesfaglig utdanning får sin rettmessige plass i utdanningssystemet. Vi må ha en tydelig satsing på høyere yrkesfaglig utdanning i årene framover. Dette er nødvendig for å sikre livslang læring, heve kompetansen for den enkelte fagarbeider og ikke minst dekke opp for den kompetansen som arbeidslivet etterspør i tiden framover.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2021-05-27:
Som saksordfører vil jeg få lov til å starte med å takke komiteen for et godt samarbeid om en innstilling der det er bred enighet om intensjonene og også om mange av forslagene. Forslagene i proposisjonen gjelder i hovedsak to områder. Det første er regulering av behandling av personopplysningene innenfor barnehage- og grunnskoleopplæring, og det andre gjelder regulering av opplæring som fjernundervisning. Når det gjelder behandling av personopplysninger, er komiteen enig om behovet for et tydelig rettsgrunnlag for behandling av personopplysninger i barnehage og skole, slik som også komiteen i forrige stortingsperiode ba regjeringen om å komme tilbake til gjennom to anmodningsvedtak. Barn er ofte mindre oppmerksom på sine rettigheter når det gjelder behandling av personopplysninger. Derfor er det også viktig å gi barns personopplysninger et særskilt vern. Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV mener i tillegg at det er viktig at barna er informert og ikke opplever at fortrolig informasjon om dem blir delt med andre uten at de er informert om det eller kan uttale seg om det. Fjernundervisning gir muligheter, men det gir også noen utfordringer. Viljen er til stede hos hele komiteen til å klargjøre reglene omkring fjernundervisning. Flertallet mener imidlertid at når forslag til ny opplæringslov blir sendt på høring senere, er det uheldig dersom spørsmål om fjernundervisning nå skal avgjøres i et eget løp. Det spørsmålet henger naturlig sammen med forslaget til ny opplæringslov. Et nytt og omfattende regelverk må kunne stå seg over tid, og da bør også reglene bli gjenstand for en helhetlig behandling der ulike regler blir sett i sammenheng. Det er også naturlig all den tid vi nå er midt oppe i en pandemi, som antakelig kommer til å gi oss noen erfaringer om bruk av fjernundervisning som er nyttige å ta med seg i en bredere behandling. Da blir det for tidlig å ta stilling til dette regelverket nå. Derfor foreslår et flertall i komiteen at regulering av fjernundervisning skal utsettes til den helhetlige revisjonen av opplæringsloven. Jeg viser til merknadene i innstillingen med en nærmere begrunnelse fra de enkelte partienes side. Med det vil jeg ta opp de forslag som Senterpartiet og flere partier står bak i innstillingen.
Camilla Strandskog (Høyre), 2021-05-27:
Vi behandler nå forslag fra Justis- og beredskapsdepartementet om å forlenge varigheten av smittevernloven § 4-3 andre og tredje ledd. Det handler om hvor og hvordan personer som reiser inn til Norge, skal gjennomføre karantene for å motvirke spredning av covid-19, altså bestemmelsene knyttet til karantenehotell. Den midlertidige endringen opphører 1. juli 2021. Departementet foreslår å forlenge den til 10. november 2021. Her har komiteen besluttet å forlenge den til 1. desember 2021, i tråd med de andre sakene vi har hatt til behandling, som dreier seg om forlengelse av midlertidige bestemmelser. Komiteen har gjennomført skriftlig høring i saken og registrerer at det ikke har kommet inn noen innspill. Innreisekarantene er et sentralt virkemiddel mot smittespredning. Etter at Norge opplevde en økende smittetrend høsten 2020, ble det fastsatt strengere krav til hvor personer i innreisekarantene skal oppholde seg i karantenetiden. Dette var basert på råd fra helsemyndighetene. Karantenehotellordningen ble innført ved kongelig resolusjon 6. november 2020. Det er en samlet komité som står bak innstillingen. Det er fortsatt stor usikkerhet om pandemiens utvikling, både i Norge og utenfor landegrensene. Norge har hele tiden hatt blant de strengeste reglene for innreise i Europa, men likevel har importsmitte vært en utfordring. Norge har siden 12. mars 2020 hatt krav om innreisekarantene, men som koronakommisjonen påpekte i sin rapport, har den vært for tillitsbasert. Fra og med 9. november 2020 har vi derfor hatt krav om opphold på karantenehotell ved innreise til Norge. Regjeringspartiene mente den gangen at det var et nødvendig grep, og støtter også en midlertidig videreføring av muligheten for dette. Og så er det et poeng å få fram at det er nettopp det: en mulighet. Smittesituasjonen endrer seg raskt, og det vil også påvirke behovet for å bruke karantenehotell. Norge er godt i gang med vaksineringen, og det vil i ukene som kommer, settes et høyt antall vaksiner. Dette er gode nyheter. Vaksinering er vårt viktigste tiltak i kampen mot pandemien. Men vi må allikevel være forberedt på at situasjonen kan endre seg. Pandemien har siden starten vært svært uforutsigbar. Det vil derfor være klokt å videreføre muligheten for bruk av karantenehotell ved innreise.
Camilla Strandskog (Høyre), 2021-05-27:
Utbruddet av covid-19 har ført til at Norge er i en krisesituasjon som det gjeldende regelverket ikke fullt ut tar høyde for. Det har derfor vært nødvendig å gjøre tilpasninger og unntak fra gjeldende regelverk som følge av utbruddet av covid-19. En av de tilpasningene gjelder bestemmelser om karantene og isolering. Denne proposisjonen er en forlengelse av behandlingen av Prop. 130 L for 2019–2020, hvor regjeringen la fram forslag om midlertidige endringer i smittevernloven med varighet til 1. juli 2021. Det er de samme endringene som regjeringen nå foreslår endret til 1. januar 2022. Komiteen har av praktiske hensyn satt datoen til 1. desember 2021, samme dato som de øvrige covid-sakene som har vært til behandling i komiteen. Karantene og isolering har vært viktige tiltak i arbeidet med å hindre smittespredning. Komiteen støtter departementets vurdering av at dette er noen av de tiltakene det vil være behov for å ha over noe lengre tid, selv om samfunnet normaliseres. Det er også en samlet komité som står bak innstillingen. Mindretallet har egne forslag som de vil redegjøre for. Pandemien berører oss alle, og der smitten er høy, er tiltakene strenge. Det har særlig rammet min egen by, som nå har levd med strenge tiltak over lang tid. Nå er det endelig åpnet forsiktig opp, og det er det mange som har gledet seg over, men selv om det nå åpnes opp, er situasjonen fortsatt svært uforutsigbar. Vi ser også at det dukker opp smitte på steder som over lang tid har hatt lav eller ingen smitte. Det er derfor viktig å holde trykket oppe på smitttesporing, karantene og isolasjon. Dette er tiltak som vi må akseptere å leve med en stund, selv når vi går mot en mer normal hverdag. Heldigvis er nå stadig flere vaksinert, og framover nå vaksineres det i høyt tempo. Det er bra, for vaksine er tross alt det viktigste tiltaket vi har i kampen mot pandemien.
Camilla Strandskog (Høyre), 2021-05-27:
Jeg tror alle i denne salen deler ambisjonen om at vi skal skape den helsetjenesten som er best for pasienten. Det er et offentlig ansvar å sikre gode helsetjenester, og pasientene skal sikres et likeverdig tilbud over hele landet. Forslagsstillerne etterlyser en stortingsmelding om verdier for norsk helsetjeneste og en helsetjeneste som ikke styres etter bedriftsøkonomiske prinsipper. Regjeringspartiene er ikke enig i at helsetjenesten i dag er preget av bedriftsøkonomiske prinsipper. Det er heller ikke lenge siden vi behandlet stortingsmeldingen Verdier i pasientens helsetjeneste – Melding om prioritering, hvor nettopp verdier i helsetjenesten ble løftet og diskutert. Helsetjenesten er et område som er preget av individuelle rettigheter, og det er lovgivers uttrykk av verdier som der kommer til uttrykk – det være seg likeverdig tilgang på helsetjenester, medvirkning og respekt for enkeltmennesket. Sosiale forskjeller er en utfordring som vi som politikere må ta på alvor. Det er ingen som ønsker seg en todelt helsetjeneste. Det er et offentlig ansvar å sikre et godt og likeverdig helsetilbud til alle. Da mener jeg vi må bruke alle gode og tilgjengelige ressurser, uavhengig av om de er private, ideelle eller offentlige. Det viktigste er at helsekøene reduseres, og at pasientene får god behandling. Derfor er fritt behandlingsvalg så viktig. Det er et av de viktigste tiltakene vi har mot en todelt helsetjeneste. Det lar pasientene selv velge hvor de vil behandles, og staten tar regningen. Det er også fremmet forslag i saken om å innføre folkestyre av spesialisthelsetjenesten, der sykehus blir styrt etter en forvaltningsmodell. Dette er et spørsmål vi har diskutert tidligere i denne stortingsperioden, så jeg vil ikke bruke altfor mye tid på akkurat dette temaet, men vil bare kort si at en slik forvaltningsmodell som her foreslås, vil pulverisere det politiske ansvaret for sykehusene, som i dag ligger hos Stortinget. Det er her budsjettene og styringsdokumentene vedtas, og det er her ansvaret bør ligge. Vi skal også behandle forslag om stedlig ledelse i sykehusene og såkalt innsourcing av tjenester. Jeg vil minne om at det i dag er en hovedregel om stedlig ledelse på sykehusene. Den viktigste ressursen vi har i helsetjenesten, er menneskene som jobber der, både helsepersonell og de i administrative stillinger. Helseinstitusjonene våre har viktige samfunnsoppdrag som handler om mer enn å drive direkte pasientkontakt. De skal være arbeidsgivere, de skal drive med forskning og utdanning – i tillegg til å levere helsetjenester av høy kvalitet. Når det gjelder såkalt innsourcing av tjenester, mener regjeringspartiene at dette er noe helseforetakene selv skal vurdere bruken av. De har ansvaret for å sørge for at sykehusene drives på en best mulig måte, og da har vi tillit til at de velger den løsningen som fungerer best for dem.
Camilla Strandskog (Høyre), 2021-05-27:
Muskel- og skjelettlidelser er den vanligste årsaken til at folk blir uføre, nest etter psykiske lidelser. Osteoporose er også noe som i stor grad rammer kvinner. Det er rett og slett behov for mer oppmerksomhet om disse utfordringene. Det koster samfunnet mye, og ikke minst er det tøft for dem som blir rammet. Det er et viktig tema som forslagsstillerne her tar opp, og det er bra at det kommer på dagsordenen. Osteoporose handler også om kvinnehelse, og nå når vi lever stadig lenger, blir dette også et stadig viktigere tema. Forslagsstillerne vil at det skal opprettes koordinerende tjenester for bruddforebygging, og at slike tilbud finansieres. I dag er det allerede flere norske sykehus som bruker den metoden det her er snakk om. Det er en anerkjent og god bruddforebyggende metode. Sykehusene har ansvar for å sikre pasientene god behandling, og det er ikke fornuftig for Stortinget å detaljstyre nøyaktig hvilke metoder som skal brukes for å sikre denne behandlingen. Vi er derfor ikke enig i forslaget. Vi er heller ikke enig i at dagens finansieringssystem er til hinder for å forebygge fallskader. Innsatsstyrt finansiering er bare en del av finansieringen til sykehusene, og sykehusene har selv ansvar for å prioritere sine ressurser. Forebyggende arbeid kan også inngå som en del av grunnlaget for innsatsstyrt finansiering dersom arbeidet omfatter pasientkontakt.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-27:
Innreisekarantene er eit sentralt verkemiddel mot smittespreiing. Senterpartiet støttar ei vidareføring av mellombelse endringar i smittevernlova, om opphaldsstad under innreisekarantene. Karantenehotell har ført til store diskusjonar og er sjølvsagt eit inngripande tiltak. Det er kontroversielt, og det er omdiskutert. Men saka som vert fremja for Stortinget, handlar ikkje om det, men om heimel til å kunna innføra det. Professor Hans Petter Graver har meint at dette er å endra forholdet mellom Stortinget og regjeringa i ein krisesituasjon, fordi smittevernlova § 7-12 viser til den demokratiske sikkerheitsventilen i beredskapslova § 3 tredje ledd, som lyder: «Såfremt bestemmelsene ikke er opphevet innen 30 dager etter at de er meddelt Stortinget, skal de snarest mulig legges fram som lovforslag.» Difor fremjar Senterpartiet saman med SV i innstillinga følgjande forslag: «Stortinget ber regjeringen fremme covid-19-forskriftens bestemmelser om karantenehotell som lovforslag, slik at Stortinget kan ta stilling til disse bestemmelsene i tråd med kravet i smittevernloven og beredskapsloven.» Elles kjem Senterpartiet til å støtta forslaget i proposisjonen. Med dette har eg tatt opp forslaget.