Trine Skei Grande (Venstre), 2007-06-12:
Det er sagt mye bra fra alle om de tingene som det er bred enighet om i Stortinget, og som vi alle støtter opp om. Filmen som viktig kunstuttrykk og meningsformidler i samfunnet i dag er det bred enighet om. Det som er interessant, er at vi kan se at filmen utvikler seg i forhold til kvaliteten og graden av kunst- og kulturformidling, men også i forhold til at det er lettere for flere å bruke den som kunstformidling og bruke den som meningsformidler. Dette betyr at også ungdom i dag – det ser de av oss som er innom YouTube med jevne mellomrom – bruker filmmediet som formidler av både kunst, kultur og meningsytringer på en helt annen måte enn det som var mulig da jeg gikk på skolen. Det er mye bra i meldinga, og det er også mye det er enighet om, men i mine minutter velger jeg selvfølgelig ikke å gå inn i det. Det som bekymrer meg – på lik linje med andre – med grepene i meldinga, er en veldig stor maktkonsentrasjon, en opprydding som jeg tror kommer til å gå ut over mangfoldet, og gå ut over at det også finnes motmakt i et miljø. Dette er ikke snakk om kampen for at det skal bli for mye i Oslo, det vil jeg sjelden være med på, eller kampen for å beholde noe i Bergen. Dette er ikke snakk om geografisk plassering, det er snakk om maktstrukturen innenfor et kunstuttrykk, hvor jeg begynner å bli alvorlig bekymret for at vi rasjonaliserer oss bort fra mangfoldet og rasjonaliserer oss bort fra motmakten. De regionale fondene var jo der nettopp for å være den regionale makten og motmakten. Det å begrense deres makt innenfor filmverdenen tror jeg er en ganske skummel vei å gå. Vi etterlyser en nasjonal forvaltningsplan i forhold til de grepene som gjøres med Filmarkivet. Venstres holdning er ikke at vi er imot Nasjonalbibliotekets rolle, men det er en manglende forståelse – slik jeg ser det – for Filmarkivets rolle og måten de har jobbet på. Ikke bare er dette bygd på donasjoner, det er også bygd på veldig mye spleis, dugnad og samarbeid mellom produsenter og arkivet, mellom kompetansen som er der, og ønsket om f.eks. å gi ut noe på nytt igjen. Dette er ikke bare snakk om en oppbevaring, det er faktisk snakk om å ha kontakten med produsenter og markedet, og det er den kompetansen som jeg tror Filmarkivet har i dag. Man kan gjerne fysisk plassere noe akkurat hvor man vil, men det å ha makten og kompetansen ett sted er viktig, uten at man skal koble det opp mot de andre maktstrukturene innenfor arkivsiden. Filmkommisjonen er det mange som har snakket om. Jeg synes ikke poenget er hvorvidt den skal ligge i Bergen;det er maktfordelinga som er poenget. Da går det an at noen har fått lov til å si at den fortsatt skal ligge i Bergen i dag, men det er ikke det som er hovedpoenget bak Venstres støtte til forslaget. Vi er også skeptiske til samlinga av makt i forhold til Den kulturelle skolesekken. Det å kunne ha to aktører som fokuserer både på konsumenten og på produsenten i forhold til barn og unge, synes jeg er viktig. Så en liten kommentar om likestilling. Venstre synes veldig mange av tiltakene, og spesielt ambisjonene innenfor disse, er veldig bra, men jeg er veldig skeptisk til bruk av kvotering – som jeg vil påstå at det var mitt parti som fant på – innenfor kunst- og kulturverdenen. Jeg synes at det er underlig at man er veldig opptatt av å samle all makten ett sted, for så å bruke kvotering som virkemiddel når makten slår feil. Jeg tror jo at man får fram likestilling ved å spre makt, ved å kunne spre muligheter til å danne motmakt, som faktisk gjør det mulig for mange av de damene som trenger et push, å komme fram videre. Det får de ikke ved å høre at de er kvotert inn. Det får de ved å høre at vi har noen motmakter i systemet. Ellers er Venstre også veldig for alt som er sagt om det som gjøres med teksting. Vi er veldig skeptiske til reklamepresset, spesielt mot barn, og har på det punktet støttet Kristelig Folkeparti, som vi har stått sammen med også i flere andre saker.