Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-06-01:
Da jeg fremmet dette forslaget som nå er referert og er til behandling, var det selvfølgelig ikke krig i Kosovo. Slik sett kan man si at dette forslaget kommer på det mest uheldige tidspunktet som det kunne ha gjort. Norge har aldri vært i krig før. Nå er vi i krig. Vi har et medansvar for den krigen og de lidelser folk blir utsatt for. Forslaget er todelt. Jeg var litt i tvil om den siste delen, for jeg var klar over at det kanskje var den som kunne skape vansker. At den første delen av forslaget skulle skape vansker, kunne jeg ikke i min villeste fantasi drømme om! Hadde vi vært i krig da jeg fremmet forslaget, er det klart at jeg ikke hadde tatt med den siste delen om at kommunestyret skal kunne behandle slike saker. Men at komiteen og Stortinget går imot krav om informasjon om hva som skal skje i kommunen, forstår jeg ikke bæret av! Da blir det helt uforståelig for meg at Karin Andersen kan gå imot informasjonsplikten, og samtidig gå inn for at etableringen skal skje i nært samarbeid med kommunene. Hvordan i Herrens navn skal man kunne inngå et samarbeid uten å informere? Det er for meg en gåte! Signe Øye sa i sitt innlegg at UDI bør gjøre ditt og gjøre datt – ja, man kan gjerne tro på julenissen! Men i dag er det ikke noe pålegg fra UDI om å informere om verken ditt eller datt. Det som foregår i dag, er at en driftsoperatør – som det nettopp ble referert til – som kan være både uegnet og uerfaren, kan lete seg fram til et nedlagt hotell, lete seg fram til en nedlagt skole, fare rundt og snoke i bygdene for å finne et eller annet å tilby det lokale UDI-kontoret – for å tjene penger. Disse folkene er ikke ute etter å være gavmilde, å være snille eller å opptre som Frelsesarmeen, de er ute etter å tjene penger. Det er storbutikk vi snakker om. Det er jo klinkende klart at jo billigere anlegg de kan skaffe seg, jo mer penger kan de tjene, for de har pr. stk. De har en viss sum for hver person. Først har de en grunnsum og så en sum pr. hode – altså moderne slavehandel. Så kommer de til kommunene og sier at de har funnet en plass hvor de kan etablere et asylmottak, og ferdig med det. Kommunene har ikke lov til å nekte – ta imot! Stortinget har vedtatt at vi skal ha et flerkulturelt samfunn. Det er vel og bra, men hvordan følger vi opp integreringen i det flerkulturelle samfunnet? Gjør vi det på en god måte ved å la en stor befolkningsgruppe dumpe ned i kommunene uten at folk vet om det? Er det en fornuftig og god måte å integrere nye landsmenn i dette samfunnet på? Vi kan ta et lite eksempel fra skolen. Budsjettene er små, det vet vi. Spesialundervisning som trengs for mange av våre elever, er det ikke rom for. Så kommer det kanskje asylsøkere, og man får en befolkningsøkning på 10 pst. i en kommune. Da blir det rom for spesialundervisning – i rikelig grad! Gudskjelov er det slik at disse pengene ikke er øremerket bare for asylsøkere. Midlene er øremerket, men de kan også brukes til de andre elevene. Slik sett skapes det en utjevning. Men i første omgang kan det bli en storkonflikt i skolene i de kommunene som øremerker midler og så bruker dem bare til asylsøkerne. Forstår man at det kan være skadelig for det lokalsamfunnet? Og tror man ikke at det er skadelig for de asylsøkerne dette gjelder? Jeg står ikke her og snakker bare for lokalsamfunnene, men man må jo også ha et blikk for de asylsøkerne som kommer til landet, og som skal integreres. Hvordan blir de møtt i lokalsamfunnet når det blir en slik forskjellsbehandling? Har man tenkt på det? Jeg tror komiteen har vært for opptatt av å tenke på embetsverket. Embetsverket skal ikke tråkkes på tærne, de skal få lov til å holde på slik de har holdt på. De må ikke pålegges nye restriksjoner, og de må ikke pålegges å informere. UDI informerer i den grad de har tid, sier de. Det er helt utrolig hvor korttenkt komiteen har vært i dette opplegget. Jeg er mest opptatt av at de som kommer til en kommune, skal bli godt mottatt og bli integrert. Men hvordan kan de bli det når folk i kommunen ikke vet at de kommer? Hvordan skal man kunne forlange at folk automatisk skal godta asylsøkerne når de ikke er informert om at disse folkene kommer? Det er det som ligger i mitt forslag. Jeg tror ikke komiteen har oppfattet det. Så sier representanten Østberg at det er fri flytting i dette landet. Nei, det er ikke tilfellet. Det er ikke fri flytting i dette landet. Man får ikke flytte og registrere seg i det folkeregisteret man vil – langt ifra! Man møter ofte folkeregistre som sier at man ikke får lov å registrere seg i den aktuelle kommunen. Man må vær så god være i den kommunen man kommer fra. Vi har et ferskt eksempel fra Vanylven. Det gjaldt en mann som hadde bodd i Bergen i ti år, og kjerringa var fortsatt i Bergen. Han hadde lenge villet registrere seg i folkeregisteret i Vanylven kommune, men det nektet de fordi kjerringa ennå var i Bergen – så det er langt fra fri anledning til å flytte hvor man vil i dette landet. Jeg synes også det er påfallende at når det etableres asylmottak, så skal ikke engang politiet ha krav på informasjon. Politiet har ikke krav på informasjon om at det etableres et asylmottak i en kommune. Tenk over det! Mange av dem som kommer hit, har jo hatt problemer der de kommer fra. De kan ha traumer, og de kan komme opp i situasjoner hvor det trengs politi for å rydde opp. Men politiet vet ikke noe om dette – plutselig er befolkningen økt med 10 pst., og politiet vet ingenting – for ikke å nevne helsevesenet, osv. Så trekkes det fram at vi har hatt så gode erfaringer med mottak fra Kosovo. Ja, vi har gode erfaringer med mottak fra Kosovo, nettopp fordi at her har det blitt gitt en masse informasjon. Her har det ikke manglet på informasjon verken i radio, TV eller aviser. Da står kommunene fram og tilbyr sin hjelp. Da snakker vi om integrering, og da snakker vi om at lokalbefolkningen er informert. Da får man en etablering og en integrering som forutsatt. Men jeg begriper ikke hvorfor man generelt, hvis man ser bort fra Kosovo-situasjonen, ikke skal ha den samme plikten til å informere lokalsamfunnene. Det står for meg som en gåte. Komiteen kunne, etter min oppfatning, ha gjort såpass at de hadde gått inn for informasjonsdelen selv om de hadde gått imot uttalelsesdelen. Men det har de ikke gjort, den er blankt avvist. Jeg synes dette vitner om kortsynthet.