Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-02:
Det er sterkt beklagelig det som har skjedd i Sverige, med et nytt bjørneangrep. Heldigvis er mannen utenfor fare, og bjørnen er skutt. Så selv om utgangspunktet var det mest negative og det tristest mulige, ble det fra svensk side handlet slik det skal i en slik situasjon, men det er selvfølgelig lett å forstå at dette skaper frykt og uro i strøk i Norge hvor man kan tenke seg at liknende kan skje. Det må legges til at bjørneangrep på mennesker heldigvis er veldig, veldig sjeldent. Nesten alle møter mellom mennesker og bjørn er helt ufarlige og fredelige, og det er bjørnen som forsvinner, men det kan oppstå situasjoner hvor bjørn kan utgjøre en fare for mennesker. Derfor er det viktig alltid å gå igjennom hendelsesforløpet i en slik situasjon som det vi nå har sett i Sverige, for å se på hva det kan lære oss for handlemønster i Norge. Når bjørn er farlig for mennesker, er det som regel i situasjoner hvor bjørnen føler seg truet, er skadet eller har unger i nærheten og dermed vil skremme bort inntrengere og forsvare seg selv og avkommet. Hva som er årsaken til det siste bjørneangrepet i Sverige, er så vidt jeg kan forstå, fortsatt uklart. Målsettingen i rovviltpolitikken var det et bredt flertall i Stortinget, inkludert spørrerens parti, som gikk inn for. Jeg får nærmest ukentlig spørsmål om rovviltpolitikken fra representanten Gundersen. Det har jeg stor respekt for, men jeg er av og til usikker på hva som er Høyres standpunkt i saken, for min klare forståelse er at Høyre gikk inn i rovviltforliket og står fast på rovviltforliket. Essensen i rovviltforliket er at det er fastsatt bestandsmål for de fire rovviltartene, samtidig som det er et mål at politikken skal gjennomføres med et lavest mulig konfliktnivå. Miljøvernmyndighetene bruker virkemidler som skadefelling og lisensfelling for å redusere skadeomfanget og konfliktnivået, og rovviltbestandene overvåkes som kjent nøye. Bjørnebestanden i Norge er fortsatt betydelig under det nasjonalt fastsatte bestandsmålet på 15 ynglinger. Det betyr at vi i framtiden vil få mer bjørn i Norge, noe som også vil øke sannsynligheten for at man kan møte bjørn i norsk natur. I den oppbyggingsfasen vi nå er inne i, kan det for å kontrollere tilveksten iverksettes lisensfelling av bjørn. For øvrig vil jeg presisere det selvfølgelige at terskelen for fellingstillatelse for nærgående bjørn skal være meget lav - og det er den også. Som jeg understrekte i spørretimen den 21. november i fjor, er det viktig å formidle kunnskap om hvordan vi kan leve trygt med bjørn. Jeg vil derfor legge stor vekt på informasjonstiltak for å sikre spredningen av slik kunnskap. Jeg vil også minne om at kommunene har anledning til å søke om midler til konfliktdempende tiltak, og at landbruksministeren og jeg, for en måneds tid siden var det vel, lanserte en rekke flere konfliktdempende tiltak. Men for å gjøre en lang historie kort: Essensen i Regjeringens politikk, som jeg oppfatter er i tråd med Stortingets rovdyrforlik og det Høyre ønsker, er en kombinasjon av å holde fast ved bestandsmålene for de fire store rovdyrartene og få bestandene opp slik at de tilfredsstiller bestandsmålene, og å gjøre hva som overhodet er i menneskelig makt for samtidig å redusere faremomenter og redusere konfliktnivået knyttet til denne politikken.