Trond Helleland (Høyre), 2011-12-20:
Høyre støtter det brede flertall i denne saken og har ikke tenkt – og vil ikke – med et pennestrøk vedta å bryte Grunnloven, folkeretten og Norges menneskerettslige forpliktelser. Som saksordfører for finnmarksloven liker jeg gjerne at den blir sitert, men da bør den siteres korrekt. Paragraf 1 i finnmarksloven lyder: «Lovens formål er å legge til rette for at grunn og naturressurser i Finnmark fylke forvaltes på en balansert og økologisk bærekraftig måte til beste for innbyggerne i fylket og særlig som grunnlag for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv.» Det er altså en etnisk nøytral lov, som ble vedtatt etter lang debatt og mye strid, men som hadde et bredt flertall bak seg i fylkestinget i Finnmark, som hadde et bredt flertall i Stortinget, og som hadde et enstemmig sameting bak seg. Striden om utbyggingen av Alta-Kautokeino-vassdraget gjorde det klart at det i Norge var et stort behov for å avklare statens forhold til samisk kultur og rettsstilling. I etterkant av denne striden var det bred enighet om at det var nødvendig å finne ut hvilken plass samene skulle ha i det norske samfunn. Det var også behov for en nærmere kartlegging av hvilke særlige rettsforhold som knyttet seg til samisk kultur og virksomhet i områdene som samene tradisjonelt hadde befolket. Så kom Samerettsutvalget. De var tydelige på at det var to veier å gå. Det var en rettslig vei, en vei der samer og andre – kvener, nordmenn, andre i Finnmark – som hadde rettslige krav på enten driftsrett, bruksrett eller eiendomsrett, kunne gå rettens vei, sånn som de har gjort f.eks. i Canada, der politikerne hele tiden henger bakpå, og der det er høyesterett gjennom sine rettsavgjørelser som har drevet fram urfolks rettigheter. I Norge valgte vi en annen vei. Vi valgte en politisk vei, vi valgte en demokratisk vei. Det tror jeg Norge vil stå seg på, for da unngår vi en langvarig rettsprosess – der hvert enkelt krav skal inn i en rettslig prosess. Isteden har man vedtatt finnmarksloven, og vi har en kommisjon knyttet til den som skal avklare rettighetene. Det tror jeg er en mer ryddig vei å gå, for vi vet at de avgjørelsene som ble tatt i Høyesterett i Norge, gikk i retning av at samene hadde bruksrettigheter som de kunne fått anerkjent gjennom domstolene. Høyre har ikke noe ønske om at man skal ha en domstolsavgjørelse i hver enkelt sak som går på menneskerettigheter og folkerett. Der mener vi at vi som parlament må gå foran og knesette noen prinsipper. Det har Stortinget gjort. Det er heller ingen grunn til å oppheve de viktige beslutningene som er fattet, både om opprettelsen av Sametinget, grunnlovsfesting og finnmarksloven. Språkbestemmelser innen den enkelte kommune er det den enkelte kommune som avgjør, og Høyre er tilhenger av et kommunalt selvstyre. Vi er tilhengere av at de skal kunne velge målform i kommunen, om de skal ha nynorsk eller bokmål. Vi er også tilhengere av at de kommunene som ønsker det, kan ha samisk språk som et offisielt språk. Høyre avviser dette forslaget fra Fremskrittspartiet og mener at det er et grunnleggende brudd med de tradisjonene Norge har. En ville vært svært lite stolt om en skulle gått ned fra denne talerstol og sagt at nå vil vi være med på å bryte våre folkerettslige forpliktelser, bryte med menneskerettighetserklæringen til FN og at Norge melder seg ut av det verdenssamfunnet der vi selv er aktive pådrivere for å få til en bedre verden.