trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg oppfatter ikke at det er en korrekt beskrivelse. Som jeg har sagt, er det DA som må gjøre sine disponeringer innenfor sine gjeldende rammer. Men det faktum at den forestående utredningen legger visse føringer for hva DA velger å gjøre med hensyn til fornyelse av leieavtalen av domstolbygget, er heller ikke unaturlig. Samtidig vil jeg si at vi uansett jobber videre fra regjeringen med hensyn til større prosjekt når det gjelder domstolene, og jeg vil være tydelig på at det ikke er riktig å si at utredningen medfører full stopp på området.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Drapet i Ringerike fengsel er en svært alvorlig sak. Vi må 35 år tilbake for å se noe lignende skje i norske fengsel. Drapet er en politisak, og politiet gjennomfører etterforskning og undersøkelser. Når det gjelder Justis- og beredskapsdepartementet, avventer vi en rapport fra Kriminalomsorgsdirektoratet etter at politiet har gjort undersøkelser og avhør. Vi vil få en grundig rapport når direktoratet og Ringerike fengsel har gjennomgått rutiner og regelverk. Representanten kobler dette til en økning i antallet volds- og trusselhendelser, og jeg vil understreke at vi må få brakt på det rene hva som faktisk har skjedd, før vi kan diskutere årsaken. Det er riktig at det har vært en sterk økning i registrerte volds- og trusselhendelser i kriminalomsorgen fra 2014 til 2016. Jeg deler bekymringen for et økt antall volds- og trusselepisoder. Samtidig er det positivt at det jobbes med å få opp registreringsbevisstheten, slik at flere hendelser faktisk blir registrert. Departementet følger utviklingen innenfor vold og trusler nøye, bl.a. i styringsdialogen med Kriminalomsorgsdirektoratet. Det var også tema i møtet mellom meg og fagorganisasjonene i kriminalomsorgen i midten av februar. Det er viktig at direktoratet samarbeider med de tillitsvalgte og vernetjenesten om tiltak for å redusere antall volds- og trusselhendelser. Det er også nedsatt en partssammensatt gruppe, med direktoratet, vernetjenesten og fagforeningene, som skal koordinere arbeidet med tiltak. Jeg har stor forståelse for at avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen oppfattes som utfordrende for kriminalomsorgen, men reformen er ikke noe særegent for kriminalomsorgen; den gjelder alle statlige etater. Jeg holder fast på at krav til effektivisering ikke skal kompromisse med sikkerheten i fengsel, og på tross av reformen viser tall fra direktoratet at det ikke er en nedgang i fengselsbetjentårsverk i 2016, sammenlignet med 2013. Departementet følger imidlertid med på og vil analysere hvordan reformen følges opp innenfor kriminalomsorgen, og hvilke konsekvenser den har.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg tenker at vi skal være litt forsiktige med å koble disse to tingene så raskt som jeg opplever at deler av opposisjonen gjør. Representanten kobler ganske tydelig indirekte denne svært alvorlige hendelsen, drapet, i et norsk fengsel med forhold som ikke nødvendigvis har noen sammenheng. Det er viktig for meg å understreke at bemanningen i norske fengsel per innsatt er om lag den samme i dag som den var i 2013. Når det gjelder Ringerike fengsel, har bemanningen vært uendret siden 2009. Bemanningen på fengselet er 155,5 årsverk, og bemanningen den dagen denne hendelsen skjedde, var det samme som på en vanlig lørdag på den avdelingen der drapet skjedde. Jeg ber om tilbakeholdenhet med å koble disse tingene sammen. Men det forandrer ikke at dette er en svært alvorlig sak, som må følges opp på dertil egnet måte.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Jeg oppfatter at jeg var veldig tydelig på alvoret i denne saken og alvoret i registrerte økninger i antallet volds- og trusselhendelser. Det har jeg også vært i møte med fagorganisasjonene om, som jeg sa. Dette tar vi på høyeste alvor, men å si at en effektiviseringsreform som gjennomføres i offentlig sektor, skaper en farligere situasjon og på noen som helst måte innbyr til at det derved skal skje flere hendelser av denne typen, vil jeg ta sterk avstand fra. Men dette følges opp med det alvoret man må følge opp med. Det vil vi også gjøre i det videre arbeidet, og jeg legger til grunn, som jeg har gjort hele tiden, at de innsparingene som gjøres, ikke skal gå på bekostning av sikkerheten. Og det er bra at vi faktisk nå har en oversikt over volds- og trusselhendelser i norske fengsel, for det var ingen selvfølge bare noen få år tilbake i tid.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Regjeringen vil legge til rette for vekst og utvikling i hele landet. Spredning av kompetanse er ett bidrag til å styrke kunnskapsmiljøene regionalt. Det er viktig å skape en mer balansert lokalisering av statlige arbeidsplasser i hele landet samtidig som det sikres god kvalitet i alle statlige tjenester. Statlige arbeidsplasser kan bidra til et mer dynamisk velfungerende arbeidsmarked med bedre rekrutteringsmuligheter for bedrifter og bedre karrieremuligheter for arbeidstakerne. Planen for lokalisering av statlige arbeidsplasser ble lagt fram 17. februar, som fremgår av Meld. St. 18 for 2016-2017 Berekraftige byar og sterke distrikt. I planen omtales bl.a. hva slags oppgaver, funksjoner og enheter som planlegges eller vurderes omlokalisert. En av disse gjelder Politihøgskolens virksomhet i Oslo. Justis- og beredskapsdepartementet setter i gang en utredning om å omlokalisere Politihøgskolens virksomhet i Oslo. Fremtidig kapasitetsbehov ved Politihøgskolen som helhet er under vurdering og må ses i sammenheng med nettopp spørsmålet om lokalisering. I 2019 eller 2020 vil vi nå målet om to polititjenestemenn eller -kvinner per 1 000 innbyggere. Det vil derfor være naturlig å vurdere størrelsen på studentopptaket i budsjettet for 2018. Dersom det blir en reduksjon i opptaket, vil dette også kunne ha betydning for hvilke steder man kan ta bachelorutdanning. Dette er en utredning som startes opp nå, hvor også dette inngår. Vurderingen av omlokalisering skal gjøres i tråd med utredningsinstruksen og i tråd med retningslinjer for statlige arbeidsplasser og statlig tjenesteproduksjon.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Nettopp disse forholdene som representanten Bøhler påpeker, er jo forhold som vil komme frem i utredningen. Derfor er jeg opptatt av at vi har en grundig, skikkelig utredning her, som vi har i alle sånne saker, nettopp for å kartlegge behov og konsekvenser etter utredningsplikten. Dette er ikke noe venstrehåndsarbeid. Vi gjør ikke denne typen operasjoner, utflytting av arbeidsplasser, uten å være trygge på at det er til det beste. Så tenker jeg at vi skal være forsiktige med å forhåndskonkludere med hva resultatet av utredningen blir, for dette er en utredning som skal basere seg på kunnskap, som skal basere seg på målsettinger som handler om politiets evne. Og jeg tenker at disse forholdene som representanten tar opp, også vil fremgå av utredningen, som en del av beslutningsgrunnlaget.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-03-08:
Her har man på ingen måte forhåndskonkludert om lokalisering, og det er jo hele årsaken til at vi gjennomfører en utredning. Jeg har stor forståelse for den usikkerheten ansatte kan føle når man opplever at man skal utrede fremtidig lokalisering – som kan ha påvirkning for den enkelte ansatte. Det har jeg stor forståelse for. Men jeg tror også det er å foretrekke i det arbeidet som gjøres med utflytting av offentlige arbeidsplasser, at vi gjennomfører disse skikkelige, grundige, gode utredningene. Og så er det til syvende og sist de faglige argumentene som må legges til grunn, veid opp mot behovet for utflytting av arbeidsplasser. Da mener jeg at vi alle bør se oss tjent med åpne prosesser som ivaretar et godt kunnskapsgrunnlag.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Justisministeren seier at regjeringa tek vald i nære relasjonar på alvor. Då er det skuffande at vedtak Stortinget har gjort for å sikre og hjelpe personar som er utsette for partnarvald eller vald frå ekspartnarar, ikkje blir følgde opp. For to år sidan vedtok Stortinget at besøksforbodet skulle evaluerast, etter forslag frå Arbeidarpartiet. For over to år sidan har me vedteke at regjeringa skal sørgje for at omvende valdsalarmar blir tekne i bruk i større grad. Tala frå Politidirektoratet er nedslåande, dei blir så å seie ikkje brukte. Så spørsmålet mitt er: Kva er grunngjevinga for at regjeringa, som seier dei tek dette på alvor, ikkje følgjer opp vedtak fatta av Stortinget?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-03-08:
Då Nora i «Skam» trudde at ho hadde blitt valdteken, var den umiddelbare reaksjonen til Vilde, ei av venninnene hennar, at ho måtte dra på legevakta der overgrepsmottaket var. Det veit me er viktig for å sikre bevis. Det var eit godt råd frå ei god venninne. Heldigvis bur Nora i Oslo der det er velfungerande valdtektsmottak. Ei undersøking som blei gjort i 2016, som VG viste, viser at det er veldig store forskjellar på kvaliteten på valdtektsmottaka rundt om i landet. Det er viktig at ein jobbar på tvers av departement når ein arbeider med desse spørsmåla. Eg meiner òg at det hadde vore behov for ein handlingsplan mot valdtekt, som Kristeleg Folkeparti etterlyste, for det ville kanskje naturleg høyrt heime i ein sånn plan. Men så lenge me ikkje har ein sånn plan, lurar eg på, uansett, kva regjeringa har gjort når det gjeld desse ulikskapane som blei avdekte i 2016, for å sikre jenter og kvinner som er utsette for valdtekt, overgrepsmottak med god kvalitet i heile landet for bl.a. å sikre viktige bevis.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-08:
Den vurderingen synes jeg justisministeren skal ta grundig, for det synes jeg var et godt forslag, så jeg håper at han følger det opp. Men jeg vil også touche innom en artikkel som er i VG i dag, der de har gått gjennom 176 domsavsigelser knyttet til voldtekt. Den artikkelen viser at etnisk norske overgripere blir dømt til 20 pst. mildere straff, og også såkalte festrelaterte voldtekter gir lavere straff. Hvis offeret har kjent gjerningspersonen, blir det 30 pst. lavere straff. Det er ekstremt viktig at holdningene i domstolen er gode. En har diskutert den såkalte Hemsedal-saken, som mange av oss mente var veldig spesiell. Så mitt spørsmål til justisministeren er: Når han ser de riktignok bare 176 saker som er gått gjennom, men allikevel det resultatet som VG i dag presenterer, hva tenker han om det? Og mener han i så fall at det er sånn som FNs likestillingskomité har sagt, at en trenger mer opplæring i domstolene, eller andre tiltak? Eller er han fornøyd med den prosentsatsen som det vises til i forbindelse med de dommene?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-08:
En av ti kvinner har blitt voldtatt. Halvparten av voldtektene skjer mens offeret er under 18 år. Det er ingen tvil om at voldtekt er et alvorlig samfunnsproblem. For å bekjempe det må vi forebygge, vi må etterforske, vi må oppklare voldtekter, og ofrene må ivaretas. Dette arbeidet må ha høyeste prioritet. Når en regjering ønsker å fokusere på en sak, lager den ofte en handlingsplan – ikke fordi en plan er så viktig i seg selv, men fordi den setter mål, man kommer med nye tiltak, og ikke minst koordinerer man hvilket av departementene som skal gjøre noe, hvem som har ansvaret, og når det skal gjøres. Når f.eks. regjeringa i dag lanserer Handlingsplan mot tvangsekteskap, kommer man sikkert til å si noe om hvor viktig dette er. Det kan være holdningsarbeid i skolen, som kunnskapsministeren skal følge opp. Det kan være bevissikring og DNA-prøver, som helseministeren skal følge opp. Det kan være etterforskningsløft, som justisministeren skal følge opp. Den forrige handlingsplanen mot voldtekt løp ut i 2014. Det er flere år siden. Og siden den gang har det ikke kommet noen ny handlingsplan, på tross av at vi har etterspurt det flere ganger i Stortinget. Regjeringa har tidligere svart at de vurderer det, eller utreder om man skal ha en ny handlingsplan mot voldtekt. Ettersom regjeringa bare har måneder igjen før stortingsvalget, kan det se ut som om de ikke har tenkt å fremme en ny handlingsplan. Mitt spørsmål til justisministeren er ganske enkelt: Er det rett og slett sånn at denne regjeringa ikke kommer til å fremme en handlingsplan mot voldtekt, og hva er strategien da for å bekjempe og forebygge voldtekter?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-08:
Jeg takker for et åpenhjertig svar, og jeg er glad for det. Jeg er helt enig i at det viktigste er tiltak. Men når det er så få anmeldelser, og det i tillegg er slik at mange av dem som anmelder, opplever at saken blir henlagt, er det en stor påkjenning for ofrene. Vi vet at det handler om tillit til systemet, og hvis det ikke er tillit til systemet, er det en stor utfordring. Det handler også om holdninger. Den siste tida har det vært mye oppmerksomhet knyttet til russelåter – jeg vil si grove russelåter. Jeg tenkte først jeg skulle sitere noen av sangene, men det egner seg ikke å framføre tekstene i Stortinget. Jeg er nemlig ikke i tvil om at det ville være uparlamentariske uttrykk der. Men de russelåtene vitner om ekstremt nedverdigende holdninger til kvinner. Politiet har uttalt at språkbruken er sjokkerende. De vitner om skremmende holdninger og verdier. Dersom en synger eller sier at det er greit å utnytte mindreårige, eller framstiller jenter som objekter man bare kan ta for seg av, ja så gjør det noe med holdningene hos guttene. Hva mener statsråden om de russelåtene?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-03-08:
Det har vore mange saker og debattar i media om haldningar i domstolane og i kva grad desse haldningane kan påverke om nokon blir dømde og kva straff den dømde eventuelt får. Det gjeld òg den saka som representanten Tajik tek opp, der såkalla «berettiget harme» var eit tema, og den mykje omtalte Hemsedal-saka. Eit viktig prinsipp i det norske rettssystemet er likskap for lova og rettssikkerheit, og det må vere eit mål at ulike diskriminerande haldningar hos dommarar eller lekdommarar ikkje fører til uheldige utslag. Korleis vil statsråden konkret arbeide for å få meir kunnskap om vald og overgrep inn i rettssystemet og såleis ta grep for å kjempe mot gamaldagse haldningar?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2017-03-08:
Valdtekt er eit problem i alle samfunn, men i eit større eller mindre omfang. Det er fleire faktorar som kan påverke kor stort dette omfanget er. Førebyggjande og haldningsskapande arbeid er viktig, og dette arbeidet må begynne tidleg. Politiet gjer som kjent ein rusførebyggjande innsats i norske skular, som er særs positivt. Meiner statsråden at politiet i endå større grad kan drive eit arbeid overfor barn og ungdom også for å førebyggje overgrep og seksualisert vald? Og vil han ta initiativ for at dette skal skje?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Vi skal la domstolene holde på med det domstolene holder på med – jeg må i sannhet si at det var nye toner fra Fremskrittspartiet i en debatt om straffenivå. Det passer å diskutere menns vold mot kvinner på 8. mars, for et mer alvorlig tema kan vi ikke markere på denne dagen. Det handler om kvinners frihet, helse og liv. Da synes jeg at justisministerens oppramsing av byråkratiske talepunkter ikke helt står i stil med alvoret i saken. La meg stille et helt konkret spørsmål. Forgjengeren til statsråd Amundsen, Anundsen, fikk i høst spørsmål om politiverktøyet SARA, som skal brukes til å avdekke vold i nære relasjoner. Han svarte da at det ikke var implementert i alle distrikter, og at det var utfordringer flere steder. Det handler om kvinners sikkerhet, liv og helse, og derfor lurer jeg på: Kan statsråden nå kan garantere at alle distrikter og enheter har fått opplæring og bruker dette verktøyet?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Da vil jeg vil be arbeidsministeren om å komme tilbake, slik at vi kan fortsette å snakke om 8. mars. Det passer seg i dag. Vi har en samfunnsutvikling i Norge hvor ulikheten i makt og rikdom øker. Vi har en regjering som gjennom en rekke politiske tiltak aktivt heier på denne utviklingen. Når forskjellene øker, ser vi også at det er negativt for likestillingen, på felt etter felt. Forskjellspolitikk er kvinnefiendtlig. Når regjeringen deler ut store skattekutt til dem som har mest fra før, vet vi at blant dem er det klart flest menn. Når høyresiden heier på en politikk for mer kommersialisering av velferd, vet vi at svært mange av dem som får svekket sine pensjonsordninger og sine arbeidsbetingelser, er kvinner. Det er én ting Høyre lovet å gjøre noe med før dette valget, og det er det store lønnsgapet mellom kvinner og menn. Erna Solberg var i flere år som opposisjonspolitiker veldig aktiv i likelønnsdebatten og lovet helt konkret det Høyre har kalt en kompetansepott, for å gjøre noe med lønnsgapet mellom de kvinnedominerte gruppene med høyere utdanning og de mannsdominerte gruppene. Vi er fortsatt – fire år inn i Høyres regjeringsperiode – langt, langt unna målet om likelønn, og det er vanskelig å få øye på noen tiltak som monner. På Høyres nettside kan vi fortsatt lese: «Høyre foreslår at det skal innføres en kompetansepott for oppgjørene i offentlig sektor.» Det er også understreket at dette skal være en pott av en ordentlig størrelse, «utenfor de ordinære rammene for lønnsoppgjøret». Hvor ble potten til likelønn av?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Det er veldig rart at Høyre nå mener at dette er et ansvar for partene, mens de for kort tid siden gikk kraftig inn for at staten skulle gripe inn med en pott utenom de ordinære rammene for lønnsoppgjøret. Dette har Erna Solberg snakket om i årevis, helt til hun ble statsminister. I valgkampen i 2009 presiserte hun i et intervju med Dagbladet at potten skulle være på rundt 3 mrd. kr utenfor de ordinære rammene. Så sent som i desember 2015 sa hun på landsmøtet i Norsk Sykepleierforbund at hun ikke hadde lagt fra seg tanken om en pott. Det er åpenbart at om statsministeren ikke har lagt det fra seg, har hun i hvert fall ikke nevnt det for arbeidsministeren, som er prinsipielt mot en slik økning som statsministeren er for. Hva er det regjeringen egentlig mener? Er det aktuelt med en pott, eller er det helt uaktuelt med en pott?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-08:
Enkeltsaker er enkeltmennesker. Når en ung jente, en kvinne, blir utsatt for voldtekt, har det konsekvenser for hele livet, både psykisk, fysisk og mange ganger sosialt – de orker ikke å være i sammenhenger med folk hvis de føler seg truet. Hvordan kvinner blir møtt i voldtektsmottaket, er sentralt. Mange opplever at det ikke er kompetanse nok. Voldtektsofre opplever at det ikke er tatt gode nok rettsmedisinske prøver, slik at bevis ikke blir sikret. Hva vil statsråden gjøre for at vi skal ha nok rettsmedisinsk kompetanse i våre voldtektsmottak, og hva vil statsråden gjøre for at den enkeltjenta – ikke enkeltsaken – som er utsatt for overgrep, faktisk blir fulgt opp både juridisk og menneskelig?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
La meg ta den saklige, politiske delen av svaret først, og det er at seksualundervisning er en naturlig del av skolen. Det er en del av skolen i dag, og så har også Stortinget sluttet seg til at vi skal fornye alle læreplanene i skolen. Da har vi bestemt at livsmestring og folkehelse skal løftes opp som et tema og systematiseres på en bedre måte i dag. Det å bli kjent med egen kropp, bli kjent med grenser, bli kjent med hva som er overgrep og ikke, er en sentral del av det. Så den andre delen, og det er litt om skolen som arena. I dag vet vi at et av de vanlige skjellsordene og mobbeordene i norsk skole er hore, og det er ikke gutter som blir kalt det. Vi vet at altfor mange jenter blir utsatt for det som er seksuelle overgrep. Om man kaller det uønsket seksuell oppmerksomhet, eller om det er grabbing eller kommentarer, skjer det, og dessverre er det av og til slik at det blir bagatellisert også. Det skal det ikke. Skolen skal være trygg, men også sikre at alle forstår at overgrep er overgrep.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
Jeg er helt enig i beskrivelsen fra representanten Nybø og takker for at også en mann får slippe til! Det er verdt å nevne at også på barnetrinnet i skolen går det nå i riktig retning, men det går for sakte, rett og slett. Så kommer regjeringen også med ny likestillingslov, som gjør at de samme virkemidlene man i dag har mulighet for å bruke for kvinner generelt, vil være mulig å bruke for menn. Men jeg tror nok vi må være så ærlige å si at dette er ikke noe som kan løses med en «quick fix» bare gjennom reguleringer. Dette dreier seg sannsynligvis om dyptliggende holdninger knyttet til det som oppfattes som en type omsorgsyrker, hvor omsorgsferdigheter er viktigere enn andre ting. Nå er det selvfølgelig sånn at for å være barnehagelærer og barneskolelærer må en ha masse omsorg for barn, men det er også et faglig krevende yrke. Det er ikke sånn at det å være barneskolelærer eller barnehagelærer – den som skal guide barna i lek, den som skal lære dem å knekke leseskoden – ikke er faglig krevende, snarere tvert imot. Jeg tror at å få fram det også kan bidra til å nyansere synet på hva disse yrkene er.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
Jeg vil gjerne starte med en presisering om rettighetene til opplæring. Det er slik at også asylsøkere mellom 16 og 18 år som oppholder seg lovlig i landet i påvente av å få avgjort søknad om oppholdstillatelse, har rett til videregående opplæring eller grunnskoleopplæring for voksne. Denne retten gjelder når de er under 18 år og det er sannsynlig at de skal være i Norge i mer enn tre måneder. Det er altså ikke slik at disse ungdommene skal gå og vente på å få starte med opplæring. Det er svært viktig at elevene kommer raskt inn i opplæring, og at de får et godt og tilpasset tilbud. Dette er kommunenes og fylkenes ansvar, og mange ivaretar det på en god måte. Fra statens side bidrar vi med støttetiltak – som bl.a. nettbaserte læremidler på de mest aktuelle språkene – og kompetanseheving. Det vil vi fortsette med, og vi vurderer kontinuerlig innrettingen og behovet for slike tiltak. Så er det slik at vi ikke har et statlig rapporteringssystem som kontinuerlig gir oss oversikt over opplæringstilbudet til asylsøkere i skolealder til enhver tid. Spørringene som ble igangsatt i desember 2015, har gitt oss noe informasjon, men det er noen usikkerhetsmomenter knyttet til svarene. Fylkeskommunene og kommunene har ansvar for henholdsvis videregående opplæring og grunnskoleopplæring for voksne i denne gruppen. Derfor gir ikke svarene fra fylkeskommunene et komplett bilde. Vi vet også at fylkeskommunene i sine systemer ikke har mulighet til å skille ut hvem som er asylsøkere, og hvem som er bosatt eller har fått opphold. Derfor er det viktig for meg å understreke at 40 pst. er den andelen som kommunene ikke hadde oversikt over ved sist spørring. Det betyr ikke nødvendigvis at det er en så stor andel som ikke får et opplæringstilbud, enten av kommunen eller av fylket. Ungdom over 16 år har for øvrig heller ingen plikt til å gå på skole. For å skaffe en bedre statlig oversikt ønsker jeg i samarbeid med Justis- og beredskapsdepartementet å se på om vi kan få et bedre system for informasjon. Det kan f.eks. være aktuelt å bruke mottakene mer som informasjonskilde. Skolen er en arena for både faglig læring og sosial integrering. Vi må sammen sørge for at skolen får bidra til en så god hverdag som mulig for disse ungdommene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
Tusen takk for oppfølgingsspørsmålet. Hvis jeg forstår det riktig: Det er ikke et spørsmål om hvem som har rett, så vi konsentrerer oss om dem som har rett til opplæring i Norge. Det er også en problemstilling hvis en f.eks. har fått avslag på søknad om opphold osv., men det gjelder dem som har rett. Hvis vi sammenligner med grunnskolen, er regelverket per dags dato slik at hvis det er sannsynlighet for at en skal være i Norge i mer enn tre måneder, har en rett til grunnskoleopplæring. Det er viktig å understreke at det betyr ikke at en har rett til å starte på skolen fra den kommende høsten – en har i praksis rett på grunnskoleopplæring fra første dag. Det vil være tilsvarende på videregående skole: Det er ikke slik at en hvis en kommer i november, da vil måtte vente med skolestart helt til neste høst. Utgangspunktet er at en skal ha opplæring så raskt som mulig – hvor det er praktisk mulig å sette i gang.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
Jeg er helt enig i at vi burde ha bedre tall på dette, og også få dem mer regelmessig. Det er dessverre slik på veldig mange områder at én ting er hva som er regelverket, noe annet er selvfølgelig hvordan regelverket etterleves i praksis – i dette tilfellet ute i fylkene. Når det gjelder kommunene, har vi bedre oversikt over elevene fra 6 til 16 år. Men dette gjelder fylkeskommunene og videregående opplæring. Det er derfor jeg sier at jeg sammen med Justis- og beredskapsdepartementet vil se på hvordan vi kan få bedre og mer jevnlig informasjon om disse elevene. Det vil være første steg på veien for nettopp å kunne kontrollere om praksisen i fylkene er god nok over tid.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
Jeg er enig med representanten i at vi har et behov for kompetanse innenfor IKT, og at dette behovet er økende. Jeg er ikke enig med representanten Aasen i virkelighetsbeskrivelsen, at dette ikke har gitt resultat i de fire samarbeidspartienes politikk. Regjeringen og samarbeidspartiene på Stortinget har i flere budsjetter øremerket studieplasser til nettopp IKT. I 2015 fordelte vi 250 studieplasser til MNT-fagene, som institusjonene bl.a. kan bruke til IKT. I 2016 ble det fordelt 100 studieplasser til IKT og 380 strategiske studieplasser, der også IKT kunne inngå. I revidert nasjonalbudsjett for 2016 ble 65 studieplasser øremerket IKT-sikkerhet og 135 til IKT eller helse. Og for 2017 ble resultatet at hele 500 studieplasser ble prioritert til IKT. Dette viser at det satses – og det kommer flere studieplasser innenfor IKT. Det er også et svar på de behovene som synliggjøres i rapporten fra bl.a. DAMVAD. Kunnskapsdepartementet detaljstyrer imidlertid ikke studieopptaket til IKT, og som jeg har gjentatt flere ganger i denne salen, innebærer en del av autonomien som norske universiteter og høyskoler har, også et ansvar for å vurdere opptaket i lys av bl.a. nasjonale og regionale behov og studentenes søkning. Det er en av kjerneoppgavene vi har lagt på universiteter og høyskoler, og det er et ansvar de også må ta. De siste årene har det da også blitt gradvis flere søkere til IKT-utdanningene som lyses ut gjennom Samordna opptak, og 500 flere studenter ble tatt opp ved slike tilbud i 2016 sammenliknet med 2012. Dette viser at studentene i økende grad ser at en IKT-utdanning vil gi gode muligheter i arbeidslivet. Jeg tror det fortsatt er viktig at næringsliv, universiteter og høyskoler arbeider for å motivere dyktige personer til å søke seg til IKT-studier. Det er krevende studier. Økt konkurranse om studieplasser gir mulighet for bedre kvalitet og økt gjennomstrømning. I stortingsmeldingen Kultur for kvalitet i høyere utdanning, som vi nettopp har lagt frem, foreslås det flere tiltak som til sammen kan styrke også IKT-utdanningene. I stortingsmeldingen om digital agenda presenterer regjeringen sine hovedprioriteringer i IKT-politikken, og vi viser her til betydningen av IKT-utdanninger, og at vi i de årlige budsjettene vil vurdere behovet for nettopp flere studieplasser. DAMVADs rapport viser at vi nasjonalt har et bredt IKT-tilbud i alle deler av landet. Institusjonene er derfor godt rustet til også å øke opptaket av studenter. Jeg vil til slutt legge til at gjennom fagskolemeldingen har vi lagt til rette også for å styrke dette utdanningstilbudet, bl.a. ved en ny tilskuddsordning for fagskolene. Fagskolene vil også være viktige for fremtidens arbeidsliv. Og vi vil vurdere flere studieplasser inn i fagskolesektoren, som også kan være relevant for samfunnets samlede IKT-kompetanse.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
På samme måte som representanten Aasen stiller meg ansvarlig for at 10 mill. kr som lå i NOKUTs budsjett, ikke ble tildelt dem – altså ikke et kutt, men penger de ikke fikk, og noe jeg må svare for som statsråd – er det også naturlig at jeg fremhever de positive sidene ved budsjettforliket. Det er et veldig kunstig skille hvis man skal si at budsjettforliket, som begge regjeringspartiene stemte for, og som ble fremforhandlet på Stortinget, skal være irrelevant for regjeringens satsinger. Jeg vil også si at det regjeringen har lagt frem i sine opprinnelige budsjetter, også bygger opp under nettopp satsing på IKT. For eksempel er satsing på forskning, SAKS-midler, rekrutteringsstillinger og prioritering, særlig av MNT-fagene, også viktig for IKT-kompetansen. I tillegg er det ikke bare snakk om noen hundre studieplasser. Bare i år – i 2017 – er det 500 studieplasser, som jeg nevnte i mitt innlegg.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-03-08:
Jeg er helt uenig i premisset for spørsmålet, for premisset for spørsmålet er at den eneste måten å styre universiteter og høyskoler på er å detaljstyre dem. Og her er det kanskje en ideologisk forskjell mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet. Jeg mener at norske universiteter og høyskoler skal ha stor autonomi, stor frihet, men det innebærer også et ansvar. Det er vanskelig å beskylde denne regjeringen og dette stortingsflertallet for ikke også å satse på både klare og tydelige virkemidler, flere rekrutteringsstillinger, tung satsing på forskning, tung satsing på kvalitet i høyere utdanning. Det skal vi gjøre. Men hvis representanten Marianne Aasen antyder at norske universiteter og høyskoler ikke har noe ansvar selv for å formidle pengene sine på en måte som også tar høyde for hvilke behov det er i samfunnet, er jeg grunnleggende uenig i det. Det ville måtte bety en politikk hvor den eneste måten å møte samfunnets behov på, var ved å detaljstyre universiteter og høyskoler.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Eg vil be justisministeren finne tilbake til hamna her ved sidan av oss. Eg hadde eigentleg tenkt å stille eit mykje meir konkret spørsmål, men i debatten har det kome fram, som justisministeren seier, at dette er noko regjeringa prioriterer høgt. Og på spørsmål etter spørsmål kjem det fram at her er det ganske skrint arbeid. Difor er spørsmålet mitt ganske ope: Sidan dei blå-blå kom til makta, kva vil justisministeren seie har vore dei tre viktigaste tiltaka for å førebyggje, motverke og handtere valdtekt?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Eg stussar litt over svaret frå ministeren, at ved å ta høgare utdanning får ein meir i løn. Likelønsgapet er jo størst når ein har høg løn, og det er litt av bakgrunnen for at Erna Solberg i valkamp etter valkamp har tatt til orde for ein kompetansepott. Til og med i Dagbladet rett før valet i 2009 oppgav ho at det ville vere rundt 3 mrd. kr i ein slik pott, som skal liggje utanfor oppgjeret, slik at det ikkje blir vaska ut gjennom forhandlingar seinare. Da blir jo spørsmålet: Kvifor har regjeringa gått frå dette prinsippet? No er ein så langt inn i regjeringsperioden at det nesten er vanskeleg å sjå for seg at ein skal få tid til å presentere dette. Var dette berre eit forslag for valkampen, mens når ein kjem i regjering, går ein ikkje inn for ein kompetansepott?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
«Akuttkirurgien ved lokalsykehus i Odda, Narvik, Volda, Flekkefjord og Lofoten står i fare for å legges ned. I et værhardt land kan ambulansehelikopter tidvis være umulig. I slike tilfeller 'kan pasienten dø fordi den 'gylne timen' blir brukt på transport og ikke knivtid', som en akuttsykepleier skriver i en kronikk på NRK Ytring. Frykter ikke statsråden at nedlegging av akuttkirurgi vil føre til pasientdød?»
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Eg opplever svaret som ei beskriving av det som helseministeren tidlegare har omtalt som framtidas akuttsjukehus – og det er nettopp akuttfunksjonar vi her snakkar om. Legeforeininga har uttalt dette ganske tydeleg: Gløym lokalsjukehus utan akuttkirurgi! Det finst ingen akuttsjukehus utan kirurg i døgnberedskap, uttalar dei. Det kjem ikkje frå kven som helst. Det er for det første Legeforeininga som organiserer legane i dette landet. For det andre er det dei som har ansvaret for all legespesialisering og godkjenning av det. Så når Legeforeininga seier dette om spesialisthelsetenesta, at ein berre kan gløyme lokalsjukehus utan akuttkirurgi, og det motsette er planen til regjeringa: Kva tenkjer helseministeren om det?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-08:
Det er det motsette som skjer for tida. Torfinn Andersen frå Tyssedal, like ved Odda, blei i november i fjor knivstukken. Han blei tatt med til sjukehuset i Odda, og på grunn av raske avgjerder ved akuttberedskapen, tatt av kirurg Trond Dyngeland, blei den pågåande indre blødinga stansa. Dette var eit pasientdødsfall som blei unngått. Hadde ikkje kirurgen vore på jobb, ville pasienten mest sannsynleg døydd, altså ville det ha vore eit unødvendig dødsfall. Mens Andersen fekk livet redda på Odda sjukehus, arbeidde ein med ein rapport som vurderer akuttkirurgien på sjukehuset, i regi av Helse Fonna. Og i går vedtok styret nedlegging av akuttkirurgien. Liknande prosessar skjer også andre stader i kjølvatnet av sjukehusplanen til regjeringa. Mitt spørsmål til ministeren er difor: Dersom akuttkirurgien blir lagt ned ved sjukehus som Odda, korleis kan helseministeren garantere at dette ikkje fører til unødvendige dødsfall?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-08:
Til arbeids- og sosialministeren: Senterpartiet arbeider for offentlige tjenester nær folk fordi det gir større trygghet, det er billigere fordi det er mindre byråkratisk, og ikke minst er det mindre utgifter for folk i tapt arbeidstid og reiseutgifter. Folk i hverdagslivet skal bistås av en kommunal eldreomsorg i sitt kjente miljø, av et politi som kan utøve forebyggende arbeid, samt av Nav. Folk trenger Nav når en har større vansker i livet enn det en sjøl og familien greier å takle, enten det er arbeidsledighet, sykdom eller personlig krise. Når en kjenner Navs grunnleggende oppgaver, er det åpenbart for mange at en ikke bare kan logge seg inn på internett eller kjøre mange mil i drosje eller buss for å treffe Nav; en må ha fagfolk som treffes i folks nærmiljø. Regjeringas sentraliseringsplaner er i strid med dette. Det gir vanskeligere tilgjengelighet og mindre beslutningsmakt hos det lokale Nav-kontoret. Nav-kontoret i kommunene er etter loven et partnerskap mellom stat og kommune. Senterpartiet arbeider bevisst for at Nav skal fungere som et knutepunkt for sosial- og velferdstjenester i kommunen og bli viktigere i kommunestyrenes arbeid. Kommunestyrene må engasjere seg langt sterkere innenfor arbeids- og velferdsfeltet. Mitt spørsmål er derfor: Vil regjeringa overprøve et kommunestyrevedtak hvis det går inn for å styrke Nav-kontoret i kommunen i et samarbeid med staten?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-08:
Jeg takker for svaret. Jeg forstår det sånn at staten ved statsråden ikke vil overprøve kommunestyrevedtak som går ut på å beholde sitt eget kontor, dersom de ser det som den beste løsningen. Jeg er takknemlig for svaret og ønsker at kommuner rundt om i landet er klar over det og arbeider videre med det spørsmålet for å få til et bedre tilbud. Nav fungerer for dårlig i dag. Det har ikke blitt én dør inn til én veileder som representerer flere fagområder, som har tid til å bistå en, og som har den nødvendige beslutningsmyndighet. Dette må det gjøres noe med. Det er en fallitt når misnøyen blant brukerne er så stor at det må ansettes vaktpersonale i mottaket, slik det er i Drammen, og vi har så mange meldinger om et system som ikke fungerer. Vil statsråden ta affære og overføre flere statsansatte fagfolk til førstelinja og samtidig gi større beslutningsmyndighet til dem som følger opp folk personlig?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-08:
Fakta er at sysselsettingsgraden går ned, antall sosialhjelpsmottakere går opp og antall unge uføre går opp. Som representanten Andersen sa: Dette er bekymringsfullt. Dette må tas på alvor. Det går feil vei på tross av alle fine uttalelser fra regjeringa. Noe har sin årsak i regjeringa, men mye har sin årsak i EØS-avtalen, i elefanten i rommet. Ukontrollert arbeidsinnvandring er et kjernepunkt i EØS-avtalen. Det gir større ledighet i Norge, og det gir lavere yrkesdeltakelse. Regjeringa velger å se vekk fra dette faktum fordi regjeringa representerer en forbrukskultur – kjøp billig, billige tjenester – istedenfor en kultur tuftet på trygge arbeidsinntekter med norske lønns- og arbeidsvilkår. Hvorfor vil ikke regjeringa ta EØS-avtalen inn i sine vurderinger når det gjelder dette grunnleggende viktige spørsmålet for folks inntekter og samfunnets inntekter framover?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-08:
«Domstoladministrasjonen har sagt nei til samlokalisering av Hallingdal tingrett og Øvre Buskerud jordskifterett til tross for at det er lokal enighet om en slik samlokalisering. En slik samlokalisering vil imøtekomme regjeringens ønske om å bygge større fagmiljøer. Vil statsråden på denne bakgrunn be Domstoladministrasjonen om å igangsette arbeidet med en samlokalisering av Hallingdal tingrett og Øvre Buskerud jordskifterett?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-08:
Vi er klar over at det er Domstoladministrasjonen som har ansvaret, og at de skal disponere innenfor rammene. Men ved statsbudsjettet i 2016 sa flertallet fra Høye, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti: «Dersom man lokalt ønsker endringer i strukturen, må det gjennomføres en prosess der det er gode diskusjoner og prosesser lokalt knyttet til sammenslåinger. I dette arbeidet er det viktig å sikre at både kommunene og ansatte i domstolene involveres på en god måte. Dersom man etter en slik prosess oppnår lokal enighet, har flertallet ingen motforestillinger mot en sammenslåing.» Hallingdal har gjort dette og gjort det på en forbilledlig måte. Senterpartiet er enig i etablering av et rettssenter i Hallingdal. Det er gjort et svært bra arbeid. Mitt spørsmål er: Er ikke Domstoladministrasjonen satt økonomisk i stand til å gjennomføre Stortingets vilje, for her har en jo gått etter boka?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-08:
Jeg skjønner her at det er økonomi som er kjernen i spørsmålet, ut fra det statsråden sier. Domstoladministrasjonen har en leieavtale med Nes kommune i ti år fram til 1. april 2025, en gunstig avtale. I brevet videre fra Domstoladministrasjonen står det ikke bare om økonomi, men det står også at DAs styre behandlet i tillegg i desember i 2016 behovet for begrensninger i økonomiske disposisjoner som følge av arbeidet i den kommende domstolkommisjonen. Dette utredningsarbeidet skal bl.a. behandle framtidig domstolstruktur i Norge og har også vært en del av beslutningsgrunnlaget i denne saken. Mitt første spørsmål er: Det er vel også en føring fra statsrådens side? Andre spørsmål: Er denne føringen til hinder for å gjøre jobben i Hallingdal når en har gått etter boka? – Ja eller nei.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Partnerskapet i Nav er lovbestemt, og det er Nav, sammen med kommunene, som beslutter hvordan og hvor Nav-kontorene skal være. Da regjeringen la fram Nav-meldingen i fjor vår, som fikk stor tilslutning, ikke bare fra Stortinget, men også fra ansatte og andre, var noe av hensikten med meldingen nettopp å bidra til større og bedre fagmiljøer i Nav og mer tilgjengelighet for brukerne gjennom kanalstrategien – altså nye løsninger for Nav i møte med sine brukere. Jeg har tidligere fra denne talerstol vist til Nav-kontorene i Lillehammer og i Gausdal, hvor to modige kommunestyrer – i henholdsvis Gausdal og Lillehammer – vedtok at de ønsket å slå sammen Nav-kontorene i de respektive kommunene. Det er nå gjort. Tilbakemeldingene jeg får fra både brukere og ansatte ved de to kontorene, er enestående, både fordi de ansatte har fått større fagmiljøer, og fordi de har fått nye teknologiske løsninger, bl.a. gjennom den såkalte Nav mobilapp, dvs. at de har en laptop og kan ta med seg kontoret sitt, besøke brukerne – det være seg enkeltpersoner eller bedrifter – ute. Man trenger ikke komme til Nav-kontoret hvis man ikke ønsker det, man kan treffes ute. Alt i alt bidrar dette til større fagmiljøer, mer tilgjengelige tjenester, et mer moderne Nav. Tilbake til spørsmålet, om jeg vil si nei til vedtak i kommunestyret. Nei, kommunestyrene vedtar jo rammene for Nav, og så er det partnerskapet som avgjør i fellesskap hvordan dette skal se ut.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Representanten viser til vaktpersonale i mottak og til at Nav ikke fungerer. Vaktpersonale i mottak kan handle om at Nav-ansatte opplever trusler fra brukerne som kommer dit, og det har ingenting med Nav-reformen å gjøre eller med hvordan Nav fungerer som sådan. Det handler om å beskytte ansatte mot personer som ikke bare oppfører seg truende, men som kan være direkte truende. Vi er opptatt av at man skal gi større lokal handlingsfrihet for Nav-kontoret. Det er utgangspunktet for stortingsmeldingen som vi la fram i fjor – ha mer lokal handlefrihet, delegere mer myndighet nedover i organisasjonen, sørge for økt kompetanse i kontorene. Kompetansen er viktig nettopp fordi vi ønsker mer lokal handlefrihet. Vi ønsker mer myndige Nav-kontorer. Vi jobber nå med å operasjonalisere: Hva skal det ligge i det å være mer myndig? Hvilke oppgaver kan en eventuelt delegere nedover i organisasjonen? Representanten er opptatt av å ha én dør inn. Da Nav-reformen ble vedtatt, var det det som var utgangspunktet, men det største Nav-kontoret i dag er nav.no. Vi må altså sørge for at vi har de tjenestene som skal til for å nå brukerne der de er, i en ny tid.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Først og fremst vil jeg si at jeg tror de fleste som leste om Thor-Egil, ble berørt av den historien han fortalte. Det er jo ikke sånn vi vil at hjelpeapparatet skal være. Nav selv har sagt at de har behandlet den saken på en dårlig måte. De har selv tatt initiativ til å rydde opp i den. Det siste jeg hørte fra det møtet som var mellom Nav og Thor-Egil sist uke, var at nå var Thor-Egil fornøyd med den hjelpen han hadde fått. Det er viktig at Nav i møte med brukere som trenger hjelp, gjør godt arbeid, viser godt skjønn og hjelper dem som skal hjelpes, og ikke bidrar til en så vanskelig situasjon som det vi så. Jeg kan ikke se hva den historien og sentralisering har med hverandre å gjøre. Nå sier regjeringen at vi er ikke opptatt av å sentralisere Nav. Det vi sier, er at vi ønsker større og mer myndige Nav-kontorer. Nav, i partnerskap med kommunene, skal avgjøre hvordan kontorstrukturen skal være. Det er ikke alle som ønsker å komme på Nav-kontoret – noen kan få besøk hjemme, andre kan løse oppgavene via nettet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Kanalstrategien er en viktig del av moderniseringen: å gjøre det mulig for flere å kunne løse oppgaver selv, at man kan få mer informasjon og mer hjelp via ulike nettløsninger. Det har vært mye oppmerksomhet rundt de såkalte trygdeslippene. Det har vakt stort engasjement. Mange ser ut til å tro at man ikke skal få informasjon skriftlig i det hele tatt. Det er heldigvis ikke riktig. Det er fortsatt sånn at hvis det er nye opplysninger, skal man få det skriftlig. Hvis informasjonen endrer seg, skal man få det skriftlig. Årsoppgaven skal man få skriftlig. Det som man ikke lenger skal sende ut automatisk på papir, er når opplysningene er de samme i måned etter måned. Jeg har bedt Nav om å være fleksible i en overgangsfase. Tall fra Nav viser at det er en marginal økning i antall henvendelser fra i fjor til i år. Mye tyder på at pensjonistene håndterer dette på en god måte. Det er få som tar kontakt. Men jeg har bedt Nav om å være fleksible og følge med på dette, slik at folk får den informasjonen de trenger.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Jeg kan jo starte med å gratulere med dagen. Dette er en viktig dag. Selv om vi har kommet langt i Norge, gjenstår det fortsatt en del. Jeg deler representantens betraktninger rundt det kjønnsdelte arbeidsmarkedet og hvor viktig det er at flere også velger – jeg holdt på å si – utradisjonelt, nettopp for at man skal kunne få flere dyktige ansatte inn. Nå viser tallene på arbeidsmarkedet at det går i riktig retning. Vi ser at det er flere kvinner som jobber heltid nå enn tidligere – ikke mange nok, men vi ser noe bedring. Vi ser at lønnsforskjellene mellom kjønnene går noe ned – ikke nok, men det går i riktig retning. Vi ser at det er blitt noen flere kvinnelige ledere – ikke nok, men det går i riktig retning. Så det er små skritt i retning av mer likestilt arbeidsmarked. Det er en kjensgjerning at noe av hovedårsaken til det kjønnsdelte arbeidsmarkedet også handler om utdanningsvalg. Jenter velger tradisjonelle kvinneyrker, gutter velger tradisjonelle mannsyrker. Skal vi få til et mer likestilt arbeidsmarked, må vi også få flere til å være mer utradisjonelle i utdanningsvalgene sine. Fra regjeringens side støtter vi noen prosjekter som kanskje ikke løser alle problemene, men som i hvert fall kan være et lite bidrag. Vi har bl.a. noe som heter Menn i helse, hvor Nav samarbeider med helsesektoren for å få flere av mennene til å velge helsesektoren. Vi støtter også prosjekter som Jenter og teknologi, for å få jentene til å gjøre mer tradisjonelt mannsdominerte utdanningsvalg, som vi håper og tror kan bidra til at man også får et mer likestilt arbeidsmarked. Det er en kjensgjerning at vi foreldre også må påvirke våre barn til å våge å tenke annerledes. Skolen kan gjøre sitt, men vi foreldre er – tro det eller ei – viktigere rådgivere for våre barn enn det vi selv kanskje tror at vi er.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Takk for dette spørsmålet. Jeg er glad for at representanten stiller det. Det er flere elementer som er viktig. Det ene gjelder de sosiale rettighetene for dem som etablerer egen virksomhet, som de siste årene har blitt bedre. For ulike ordninger er det blitt bedre – kanskje skal man også gjøre dem enda bedre. Men hvilke rettigheter man får ut, henger sammen med hva man betaler inn. Et av de store spørsmålene som man burde se på nå, er antageligvis pensjon. Så rettighetene er blitt bedre, og kanskje skal de også bli enda bedre. Den andre dimensjonen, som også er viktig, er at der det kan være naturlig for kvinner å etablere virksomhet, er nettopp i virksomheter som leverer til offentlig sektor. Det blir jo ikke enklere for kvinner å etablere egen virksomhet innenfor f.eks. velferdssektoren når man gjør det vanskeligere å levere tjenester til den samme sektoren. I den byen vi er i nå, skal man rekommunalisere private tilbud og gjøre det vanskeligere for private tilbydere å komme inn. Hvem er det som straffes da? Jo, det er nettopp de kvinnene som ønsker å starte egen virksomhet og levere gode tjenester til det offentlige.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-03-08:
Det er helt riktig at Bondevik II-regjeringen gjorde en endring som skulle gi deltidsansatte fortrinnsrett til større stillingsbrøker. Så ble det, som representanten er inne på, fattet en dom i Høyesterett i fjor hvor Høyesterett sier at det har man ikke hjemmel til å gjøre på den måten som Tvisteløsningsnemnda har lagt til grunn, og som Stortinget hadde forutsatt. Det Høyesterett sier, er at man kan kreve den utlyste stillingen, men man kan ikke plukke prosenter av den stillingen, hvis jeg har forstått Høyesterett riktig. Den saken ligger nå på mitt bord. Jeg skal komme tilbake igjen og se hvordan vi skal løse dette. På den ene siden er jeg opptatt av at Stortingets forutsetninger om at man i større grad skal kunne få hele stillinger, ligger fast, og så må vi se hvordan vi skal innrette dette på en måte som oppfyller Stortingets forutsetninger, og som også er innenfor det som Høyesterett har sagt. Jeg tar sikte på å komme tilbake igjen så fort som mulig. Det ligger høyt oppe på mitt bord. Dette er en sak som er viktig å få løst så raskt som mulig.