Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-02-07:
Vald i nære relasjonar har eit betydeleg omfang, og talet på melde saker til politiet er aukande. I tillegg varslar krisesentra rundt om i landet at talet på besøkande utsette for vald er aukande. Mange familiar lever med store konfliktar som i enkelte tilfelle endar med tragiske dødsfall og har drap som utgang. Dette er ofte familiar som har vore gjennom langvarige kriser, ofte prega av sjalusi og kontroll. Det er grunn til å tru at kjende tilfelle berre er toppen av eit isfjell, og at mange som er utsette for denne typen vald, ikkje blir registrerte i det heile. Vald i nære relasjonar, som er ei fellesnemning der overgripar og offer er knytte til kvarandre med familie- eller slektskapsband, utgjer i dag eit formidabelt problem som råkar tusenvis av familiar. Ofte blir denne valden utøvd av menn som ikkje greier å kontrollere kjensler av avmakt og hjelpeløyse, og som gjennom si utagering retter sin aggresjon mot kvinner, eldre eller barn. Men det er også grunn til å fokusere på barns vald mot foreldre og også den vald som menn blir utsette for. Mange familiar lever i djupaste hemmelegheit når det gjeld vald som vaksne utset sine partnarar og barn for. Skamma og frykta er stor, og for mange familiar vil derfor valdssituasjonen fortsetje og dessverre i enkelte tilfelle også føre til dramatiske og tragiske hendingar som me ofte les om i avisene. Det verste av alt er stillheita. Imens er det mange som har det vondt, ikkje minst barna. Dei er hjelpelause vitne til den valden dei dagleg ser utspelar seg framfor auga sine – redde barn, sinte og skamfulle vaksne som søkjer desperat etter eit hjelpeapparat til sin disposisjon. Konsekvensen for dei som blir råka av vald i nære relasjonar, er omfattande, som dårleg livskvalitet og ein betydeleg helserisiko. Barna våre fortener ein god start i livet. Oppveksten er særleg viktig for å førebyggje vanskar seinare. Barn som veks opp med denne valden, opplever mangel på tryggleik og lidingar. Derfor er eg glad for at regjeringa har etablert ein opptrappingsplan for å styrkje barnevernet med fleire tilsette, styrkje kompetansen til dei tilsette i helsevesenet og gje barn og familiar god fagleg bistand. Regjeringa har også sørgt for at alle politidistrikt i dag har ei ordning med familievaldskoordinatorar i full stilling. Det er også all grunn til å gje organisasjonane som arbeider innanfor desse områda, honnør for det arbeidet dei legg ned mot dei som utøver vald. Me registrerer dessverre at lågterskeltilbodet til valdsutøvarane ikkje er godt nok utbygd, og fleire får ikkje hjelp på grunn av manglande kapasitet. Lat oss slå fast at all bruk av vald er i strid med norsk lov og eit angrep på grunnleggjande menneskerettar – som retten til å bestemme over eige liv og eiga helse. I tillegg har Noreg slutta seg til ei rekkje internasjonale konvensjonar som slår fast at me skal kjempe mot denne typen forkasteleg vald. Sjølv om Noreg i internasjonal målestokk ligg langt framme i arbeidet med å kjempe mot vald i nære relasjonar, kan me ikkje slå oss til ro med det. Mitt ønske er at kapasiteten på behandlingstilbodet blir utvida endå meir, og at me må få endå større fokus på førebygging. Derfor bør alle – eg understrekar alle – kommunane i landet utarbeide handlingsplan mot vald i nære relasjonar, i tråd med den rettleiinga frå handlingsplanen som regjeringa la fram no i januar. Ein kan ikkje vere kjent av at det berre er eit fåtal av kommunane rundt i landet som tek dette arbeidet alvorleg. Eg har til slutt lyst til å takke interpellanten for at dette temaet blei sett på dagsordenen i dag, og eg har òg lyst til å takke justisministeren og regjeringa for ei offensiv haldning og tilnærming til desse utfordringane.