Inge Lønning (Høyre), 2008-12-18:
Først en merknad til det som saksordføreren var innom, om den løsningen som Regjeringen har valgt å anbefale overfor Stortinget når det gjelder kjønnslemlestelse og eventuell obligatorisk underlivsundersøkelse. Fra Høyres side er vi enig i den løsningen som er valgt, og tror at det er klokt, fordi det hadde vært et helt iøynefallende misforhold mellom formålet og det apparat man hadde vært nødt til å mobilisere, dersom man skulle ha gått inn for en fullstendig og obligatorisk ordning. Så en kort merknad til dette med pensjonskostnadene. Høyre er også helt klart av den oppfatning at der bør finnes en løsning på dette problemet. Per i dag har man løst halvdelen av problemet, dvs. for det ene året, men man har ikke løst den andre halvdelen som fremdeles belaster egenkapitalsituasjonen og dermed driften for en del av de private ideelle sykehusene. Når vi ikke støtter forslaget om en økt bevilgning, er det fordi vi mener at dette kan og bør finne sin løsning innenfor den rammen som man har når årets budsjett er saldert. Så til den merknaden fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre som saksordføreren viste til, og hadde en kommentar til. Grunnen til at vi har funnet det riktig å peke på problemet med de prosentvise anslagene for aktivitetsøkning i de årlige proposisjonene, er at det svært ofte er vanskelig for leseren å gjennomskue hva disse tallene relaterer seg til, altså hvilke størrelser det er man sammenligner når man gir disse anslagene. Det andre forholdet som det er grunn til å peke på, er at det viser seg år etter år at disse anslagene har liten styringsverdi. Det viser seg gang etter gang etter gang at den faktiske utvikling avviker ikke ubetydelig fra det man har lagt til grunn i budsjettet. Derfor mener vi at det kan være grunn for statsråden til å gå litt nærmere inn i og vurdere om det er en hensiktsmessig måte å kommunisere med Stortinget på at man legger inn anslag som er så usikre som disse anslagene har vist seg å være. Gitt at man mener at det har en verdi som styringsverktøy å legge inn slike forutsetninger i det budsjettet Stortinget vedtar, må man eventuelt også spørre på hvilke måter man da kan sørge for at dette blir fulgt, og at det faktiske resultat ved årets slutt i hvert fall er i nærheten av det man la til grunn da man vedtok budsjettet. Vi har også sagt i den felles merknaden fra de tre partiene at hovedutfordringen i helseforetakene ikke egentlig er knyttet til nivået på bevilgningene, 500 mill. kr høyere eller lavere, som vi tar stilling til i forbindelse med salderingsproposisjonen. Det er nødvendig å understreke at utfordringen er svært mye større enn det, og at utfordringen, som statsråden også har sagt flere ganger er hans intensjon, er å styre den totale ressursfordelingen på en bedre måte og styre større deler av ressursveksten i helsetjenesten mot primærhelsetjenesten, hvilket som konsekvens selvfølgelig vil ha at man må dempe den ganske dramatiske ressursøkningen vi har sett i spesialisthelsetjenesten de siste årene. Resultatet av årets virksomhet vil vi først få et godt stykke inn på nyåret, og det er jo da først at man også kan vurdere hvordan den totale situasjonen ser ut for helseforetakene. Når vi kjenner størrelsen på underskuddene for inneværende år, vil vi også vite hvor stor andel av det som dekkes opp gjennom tilleggsbevilgningen på 500 mill. kr.