Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Bakgrunnen for at dette representantforslaget ble fremmet, var at taxibransjen i lang tid har hatt et svært frynsete rykte, mye på grunn av alle avsløringene om skatteunndragelser, men også fordi sjåfører som er straffet for vold og overgrep, fortsatt får lov til å beholde løyvet sitt og kan drive i bransjen. Dette er svært skadelig for alle de drosjeeierne som alltid har drevet – og som hele tiden forsøker å drive – i tråd med lover og regler, som alle andre næringsdrivende, og som er frustrert over kollegaer som ødelegger for de seriøse og setter bransjen i et svært dårlig lys. Det har derfor vært etterlyst at man må få på plass lover og regler og gi myndighet til dem som tildeler løyvene, slik at de skal kunne ta ut de kriminelle løyvehaverne. Men dette har vist seg å være vanskelig; det har vært vanskelig å få til for fylkene og for Oslo kommune. Det har derfor for forslagsstillerne vært viktig å få på plass et nytt regelverk som gjør det enklere å inndra løyvet fra dem som driver sin virksomhet på kant med loven. Som alle vet, er taxinæringen veldig forskjellig fra de aller fleste bransjene i Norge. Det er fordi denne bransjen er regulert på en helt annen måte enn de aller fleste andre. Det finnes heldigvis ingen offentlig instans som regulerer antall klesbutikker. Det finnes heller ingen instans som bestemmer hvor mange restauranter det skal være. Og det er heller ikke noe tak for hvor mange IT-bedrifter det skal være i dette landet. Innenfor taxinæringen er det imidlertid slik at det offentlige bestemmer hvor stor bransjen skal være – det vil jo egentlig si en merkelig form for planøkonomi. Et eksempel på hvor absurd denne reguleringen er, finner vi i merknadene fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, der de rakker ned på taxitilbudet i Oslo gjennom å hevde at det er såkalt «overkapasitet». Jeg kan ikke forstå annet enn at dette betyr at det er mulig for folk flest å skaffe seg taxi uten lang ventetid, og at dette oppleves som positivt for kundene. Dagens detaljregulering skaper ikke bare store problemer for bransjen selv, men også for de fylkene og kommunene som skal forvalte regelverket. Det som representantforslaget, Dokument 8:77 for 2010–2011, egentlig handler om, er å gi taxinæringen rammebetingelser som er litt mer like de rammebetingelsene som resten av næringslivet i Norge har. Dette burde egentlig vært helt ukontroversielt, for man har gradvis gått bort fra detaljreguleringer innen de aller fleste andre bransjer, kanskje bortsett fra innen landbruket. Drosjenæringen har en utfordring med årlige imageproblemer knyttet til kriminalitet, og det skyldes i stor grad dagens rigide regelverk. Komiteens flertall, dvs. Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, fremmer et felles forslag om at man skal åpne for å gi løyver direkte til den enkelte drosjesentral, slik at sentralen selv kan anskaffe drosjene og ansette sjåførene, og på den måten også få det inn i helt ordnede og lovlige former og med rammebetingelser som enhver annen bedrift som etablerer seg, får. Konsekvensen av forslaget er at bransjen raskt vil kunne kvitte seg med sjåfører med en kriminell løpebane, eller andre personer som er med på å gi bransjen et dårlig rykte. En organisering der drosjesentralene fungerer som helt vanlige bedrifter, vil det sannsynligvis være lettest å få til i de store byene. Poenget er derfor ikke å tildele alle løyver på denne måten, men at man i hvert fall åpner regelverket for tildeling direkte til sentralene, slik at det kan realiseres i landets største byer. I innstillingen har Fremskrittspartiet og Høyre også felles merknader om et annet tema som jeg mener er veldig viktig, nemlig at forbrukerne skal kunne bruke sin forbrukermakt til å sammenligne prisene mellom drosjer og ulike drosjesentraler. Det betyr bl.a. at det skal være synlig prisinformasjon i bil og på holdeplasser. Taxikundene skal kunne være sikre på at sjåføren i bilen faktisk er riktig sjåfør. Kundene skal ha valgfrihet til å velge den sjåføren, den bilen eller den drosjesentralen de selv vil. Det handler også om at det fra 1. september 2011 innføres parallelltakst i enkeltreisesegmentet for alle drosjer i hele landet, dvs. avstands- og tidsprising under hele drosjeturen, uavhengig av drosjens hastighet. Det at kunden skal kunne bruke sin forbrukermakt overfor taxibransjen, er egentlig nøyaktig det samme som at dagligvarebransjen må fortelle kundene sine hva varene koster. Her snakker vi altså om en harmonisering. Det er på høy tid å frigjøre drosjebransjen og forbrukerne av drosjetjenester fra dagens omfattende byråkratiske løsninger, som bl.a. tallfestingen av antall løyver. Fremskrittspartiet og Høyre fremmer derfor et felles forslag om å endre lov- og regelverk for drosjenæringen, med vekt på deregulering og effektiv kontroll. Jeg antar at Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet vil orientere om sine egne mindretallsmerknader. Jeg vil herved ta opp det forslaget som Fremskrittspartiet er med på.