Trine Skei Grande (Venstre), 2010-04-20:
Jeg må si at jeg syns adopsjon er blant de flotteste handlinger vi mennesker kan gjøre overfor barn. Det å ta det fulle og hele ansvaret og det å forplikte seg over et langt liv er faktisk en flott gest ikke bare for barnet, men jeg syns det er en flott gest for fellesskapet. Det som jeg har lyst til å løfte i dag, er at det pågår en debatt der det høres ut som om de aller fleste barn blir tatt med tvang når de blir tatt av barnevernet. Mitt kjennskap til barnevernet er at det er veldig, veldig få som faktisk blir tatt med tvang. De aller fleste barnevernsvedtak blir fattet også når foreldre innser at det ikke går. Jeg må si at ut fra min kjennskap til barnevernet, så ser jeg ikke for meg at adopsjon vil bli et virkemiddel når tvang blir brukt. Jeg ser for meg at adopsjon er noe som vil være en god løsning for barn der foreldre har innsett at det å kunne ta ansvaret for barnet igjen kanskje er noe de ikke klarer å strekke seg mot. Men det betyr ikke at dette er en ordning som jeg tror vil bli brukt veldig mye. Jeg tror at det er veldig sjelden at vi gir opp foreldre på den måten som det her er snakk om. Som en fostermor sa til meg – da hun tilbød sin voksne 18-åring, som hadde bodd der absolutt hele livet, å bli adoptert, svarte adopsjonsbarnet: Jeg vet at du er glad i meg, men jeg vil ikke velge mellom mine to mødre. Det er faktisk også en sak her, at barn ikke skal være tvunget til å velge mellom de to som man er glad i på forskjellige måter i livet sitt. Vi i Venstre kommer til å stemme for Høyre og Kristelig Folkepartis forslag nr. 2 I som står i innstillinga, fordi det å innse at foreldre aldri kommer til å klare det betyr ikke at det ikke er f.eks. søsken som barnet vil ha kontakt med. Jeg ser ikke for meg at man deler søskenflokker i adopsjonssaker, men det kan skje, og mange besteforeldre som ikke klarer å ta et fullt ansvar for barnet, kan bidra til å gi barnet et større nettverk og en større kontakt. Så vil jeg gjerne si at vi ikke stemmer for Høyre og Kristelig Folkepartis forslag nr. 2 II, men jeg har stor sans for at barnets ønsker må tillegges vekt, f.eks. at barnets ønske om å ha kontakt med mormor eller andre omsorgspersoner som har betydd noe i barnets liv, bør tillegges vekt, sjøl om jeg ikke mener at det skal inn noen faglig vurdering hver gang. Men jeg tror at gode adopsjonsforeldre skjønner hvor mye det betyr for barn å ha kontakt med noen som har betydd noe i livet deres. Så til slutt om det forslaget som vi fremmer som forslag nr. 4 her i salen. Det er basert på stor utålmodighet fra Venstre, og statsråden er fri til å kvittere det ut fra talerstolen. Vi har fremmet en rekke forslag i denne sal, basert på endringer av adopsjonsloven, for å gjøre det lettere, mer smidig, mindre byråkratisk, enklere, billigere og mer imøtekommende fra norske myndigheter for alle dem som har tatt det flotte ansvaret det er å adoptere. Alle de initiativene fra Venstre her i Stortinget førte til at den forrige barneministeren satte ned en offentlig utredning med en fullstendig gjennomgang av adopsjon og som førte til NOU 2009:21. Der ligger det veldig mange gode forslag. Vi er utålmodige og ønsker å få revidert loven i forhold til de forslagene som ligger i den NOU-en, og vi håper at Regjeringen kan komme tilbake så fort som overhodet mulig med en ordentlig revidering av adopsjonsloven i de store spørsmålene som kan bety noe for mange barn og mange familier.