Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-06-10:
Først vil jeg gi honnør til forslagsstillerne, som bidrar til å sette flyktningsituasjonen i og rundt Syria på dagsordenen. Arbeiderpartiet deler deres bekymring og uro over den humanitære katastrofen som utspiller seg i skyggen av krigen i Syria. Følgene av krigen betyr en enorm belastning på millioner av mennesker. Situasjonen utvikler seg, og lidelsene er så altfor store allerede. Dette fordrer at verden reagerer og hjelper til. Norge er blant de landene som yter mye i forhold til sitt folketall. Det er bra, men jeg mener vi må være beredt på å hjelpe mer. Mesteparten av hjelpen må gis der flertallet av flyktningene er, men vi i Arbeiderpartiet mener at Norge har et moralsk ansvar også for å ta imot vår andel av mennesker som flykter fra krig og forfølgelse. I Dokument nr. 15:704 stilte Arbeiderpartiet et skriftlig spørsmål til regjeringen. Det lød: «Vil statsråden ta initiativ til en felles og koordinert europeisk innsats for å avhjelpe den kritiske flyktningsituasjonen på grunn av krisen i Syria?» I svaret fra utenriksministeren framgår det at regjeringen ikke vil ta et sånt initiativ. Den humanitære katastrofen i Syria er den verste i moderne tid. Over 120 000 mennesker er drept, mange millioner er på flukt og rammet av krigen. Norge både kan og bør gjøre en forskjell. Heldigvis er det betryggende at UNHCR gjør en stor innsats der nede, og Norge har gjennom mange år samarbeidet godt med FNs høykommissær og fått tydelig anerkjennelse for det. Mennesker som lever i flyktningleirer over lengre tid, må gi avkall på viktige humanitære rettigheter. Det er ting som tyder på at konflikten i Syria kan bli langvarig og gjøre den humanitære katastrofen enda større. Det er av flere grunner viktig at Norge bidrar til økt innsats for dem som ufrivillig må bo i leirer. Så er Arbeiderpartiet uenig med regjeringen, som har varslet at man vil endre kriteriene for utvelgelse av hva slags flyktninger som kan få beskyttelse i Norge som kvoteflyktning. I krig og katastrofer bør hensynet være å redde liv og hjelpe mennesker ut av nød raskest mulig. I regjeringsplattformen er det varslet en ny modell, hvor hensynet til integreringspotensialet i Norge skal veie tyngre for hvorvidt en flyktning skal hjelpes ut av et krigsområde eller ikke. Dette bryter med humanitær tenkning og setter hjelpernes behov foran dem som lider. Ved store katastrofer og i krig er tiden det tar å hjelpe, av særlig stor betydning. Den praksisen som er varslet, er usolidarisk og byråkratiserende og forsinker effekten av vår egen innsats. Arbeiderpartiet er også enig i at mesteparten av innsatsen må settes inn der flesteparten av flyktningene er, men Norge må også være rede til å ta imot flere kvoteflyktninger her. Fordelingen av norsk innsats ute og hjemme må skje i tett dialog med FNs høykommissær for flyktninger. Det er beklagelig at regjeringen valgte å kutte forslaget om 1 000 flere kvoteflyktninger fra Stoltenberg II-regjeringen til 500 flere i år. Arbeiderpartiet vil understreke at Norge til enhver tid har vært kjent for å bidra ved store katastrofer. Norge bør også denne gangen kjenne sin besøkelsestid og hele tiden vurdere hvordan vi kan utgjøre en forskjell for de menneskene som lider. Jeg er glad for at et flertall i innstillingen samler seg om et forslag som hvor man ber regjeringen forelegge en redegjørelse for hvordan Norge kan bistå nabolandene med å håndtere flyktningstrømmen, og samtidig gjøre en vurdering av hvor mange flere syriske flyktninger Norge kan ta imot i år og til neste år.