Siri Hall Arnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-11:
Riksrevisjonen har en sentral rolle i det norske demokratiet gjennom sine viktige innspill til Stortingets egen kontroll og gjennom den kontroll den fører med regjering og forvaltning på Stortingets vegne. Det er bred enighet om store deler av forslaget til lov om Riksrevisjonen, som vi behandler her i dag, og jeg vil kun berøre noen punkter som har vært spesielt sentrale eller omdiskuterte. Et flertall i komiteen innstiller – for øvrig i tråd med Riksrevisjonens egen anbefaling – på en videreføring av dagens ledelsesmodell for Riksrevisjonen, der lederen av kollegiet også er daglig leder. Dagens ordning fungerer godt. Riksrevisjonen er avhengig av politisk kompetanse og forståelse, både for å kunne forstå Stortingets intensjoner, vedtak og forutsetninger og ikke minst for å kunne forstå hvor grensene går mellom revisjon og politikk. Dersom dagens ordning førte til en partipolitisering av Riksrevisjonen, skulle SV være de første til å gå inn for en endring. Men det er ikke tilfelle i dag. Tvert imot fører Riksrevisjonens brede politiske forankring i kollegiet til en tverrpolitisk legitimitet, og det fungerer som en forsikring om Riksrevisjonens uavhengighet. Jeg er også glad for at forslaget vi i dag behandler, presiserer viktigheten av avklaring av hvilke oppgaver kollegiets medlemmer kan påta seg uten at det kommer i konflikt med rollen som riksrevisor, nettopp for å sikre den samme uavhengigheten. Et flertall i kontroll- og konstitusjonskomiteen legger i sitt forslag til § 18 annet ledd opp til en ordning med utsatt offentlighet for enkelte dokumenter. Flere av argumentene flertallet anfører, er etter mitt syn gyldige og gode, men det er samtidig en rekke vektige motargumenter mot flertallets syn. Pressens mulighet for innsyn i og omtale av saker Riksrevisjonen arbeider med, vil kunne bidra til at personer som sitter inne med informasjon relevant for Riksrevisjonens kontroll, får mulighet til å gjøre Riksrevisjonen oppmerksom på dette, slik at Riksrevisjonen kan velge å benytte informasjonen. Dette kan være et nyttig bidrag til Riksrevisjonens arbeid. Videre bør det etter SVs syn kreves svært sterke argumenter for å begrense offentlighetens innsyn i saker, enten det er snakk om en begrensning i tid i form av en utsettelse eller en begrensning i form av at noen dokumenter fullstendig unntas offentlighet. Summen av argumentene er etter vårt syn ikke tungtveiende nok til å forsvare en slik begrensning i dette tilfellet. Jeg vil på denne bakgrunn anbefale SVs representanter å gå imot flertallets forslag til § 18 annet ledd. Spørsmålet om Riksrevisjonens innsynsrett har kanskje vært det mest omdiskuterte spørsmålet i forhold til ny lov om Riksrevisjonen. Flere regjeringer har vært involvert i arbeidet med denne loven i tillegg til Riksrevisjonen selv. Det har vært en lang prosess, men resultatet ser ut til å bli godt. Jeg er glad for at den lovteksten som sannsynligvis blir enstemmig vedtatt i dag, er en helt annen enn den Stoltenberg-regjeringen la opp til i sitt tilsvar til det dagjeldende utkastet til lov. For SV har det hele veien stått sentralt at Riksrevisjonen selv må få vurdere hvilke dokumenter som er relevante for Riksrevisjonens kontroll, og det er dermed sentralt at forvaltningen ikke skal ha en skjønnsmessig adgang til å vurdere hva som er faktiske eller politiske opplysninger, for på den måten å avgrense Riksrevisjonens kontroll. Riksrevisjonen har hele veien vært tydelig på sine behov for å se alle nødvendige dokumenter for å utføre det kontrolloppdraget Stortinget har gitt Riksrevisjonen, og da kan det selvfølgelig ikke være slik at den kontrollerte, gjennom en slik skjønnsmessig adgang, bestemmer hva kontrolløren skal få se av informasjon. Vi har nå fått en innstilling som gir Riksrevisjonen gode arbeidsforhold, og jeg er svært tilfreds med at et flertall i komiteen på dette punktet har utformet sine merknader med utgangspunkt i Riksrevisjonens behov for å få alle nødvendige opplysninger. Saksordfører skal ha ros for et godt bidrag til å hugge igjennom det som tilsynelatende framstod som en gordisk knute. I en avsluttende spesialoppgave ved juridisk fakultet ved Universitetet i Oslo ble problemstillingen i tilknytning til Riksrevisjonens innsynsrett grundig gjennomgått. Oppgaven, med tittelen «Riksrevisjonens innsynsrett – en rettspolitisk vurdering av Riksrevisjonens og regjeringens utkast til loveregulering», var på en rekke områder kritisk til det som var regjeringens tilnærming i denne saken. Det heter bl.a. at regjeringens forslag til regulering av innsynsretten åpner for «mulig misbruk av makt og posisjoner i så vel regjering som den øvrige forvaltning som man i et demokrati bør søke å motvirke».Og videre: «I en situasjon hvor noen i forvaltningen ikke ønsker at visse forhold skal bli kjent, er det ikke utenkelig at flere forhold vil kunne bli rubrisert under begrepet interne overveielser og innsyn bli avslått på dette grunnlag. Slik jeg ser det er det i praksis ikke mulig eller ønskelig å praktisere en slags forvaltningsrevisjon light slik regjeringen synes å gjøre». SV hadde tilsvarende bekymringer som forfatteren av denne oppgaven. Og siden forfatteren er min utmerkede medrepresentant André Dahl, kunne jeg tenke meg å spørre representanten Dahl om disse bekymringene også etter hans syn nå kan stilles i bero med det lovforslaget som ligger an til å bli vedtatt.