Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-12-06:
Saksordfører Olav Gunnar Ballo har redegjort for forslaget fra forslagsstillerne Magnhild Meltveit Kleppa og Per Sandberg, så jeg skal ikke gjøre det en gang til. Jeg synes på vegne av forslagsstillerne at det er positivt at vi i hvert fall har fått enighet i komiteen om to forslag, nemlig at Regjeringen må gjennomgå «retningslinjene for tilståelse av kompensasjon til kommunene for merutgifter til særlig ressurskrevende brukere», slik at dette fører til reduksjon i den tiden som går fra en har erkjent at det er behov for kompensasjon, og til dette blir kompensert. Videre er det også viktig, i hvert fall når flertallet ikke går lenger enn de gjør, at Regjeringen går igjennom rutinene for evaluering av tvistesakene for ressurskrevende brukere på en slik måte at det blir lik praksis, og at en får en oversikt over hvordan dette håndteres. Jeg er skuffet over at flertallet ikke kunne være med lenger i forhold til det som tas opp i Dokument nr. 8-forslaget, slik at en i enkelte tilfeller kan få prøvd fylkesmannens avgjørelse for domstolene i forhold til sosialtjenesteloven og lov om barnevernstjenester. Det er lagt inn en lang merknad her fra Fremskrittspartiet og Senterpartiet som jeg viser til, som tar tak i dette med at kommunene ikke bør stå svakere når det gjelder muligheter til å anke til domstolene enn andre instanser, og at fylkesmannens avgjørelse, når den ikke kan behandles videre i et klagesystem offentlig, burde kunne være grunn for prøving i domstolene. Det vises også i den sammenheng til internasjonale bestemmelser som kan ha betydning her, og som gjør at en burde kunne gå noe lenger. Det oppleves nok som veldig frustrerende i mange kommuner at en nærmest står uten muligheter, og dermed føler seg rettsløs i forhold til å få endret vedtak som en mener er feilaktig gjort hos fylkesmannen. Det som også er viktig her, er at en får disse sakene raskt behandlet. Flertallet i komiteen sier at pengene skal brukes til klienten og til beboerne i kommunen. Det er vi enig i, også i mindretallet. Vi mener faktisk at det ikke er et godt nok argument at en sier at når staten kompenserer for ressurskrevende brukere, spiller det ingen rolle hvilken kommune brukeren sorterer under, og hvilken kommune som har ansvaret. Det er ikke riktig, for det er likevel store uttellinger som må til her før statens kompensasjonsnivå og ordninger slår inn. Som saksordfører Olav Gunnar Ballo sa, dreier det seg her om veldig store summer for enkeltklienter. Jeg mener at muligheten for å anke til domstolene ikke skal gå ut over klienten. Det er det også klare bestemmelser for. Den kommunen som vedkommende klient bor i, skal selvsagt ha ansvaret. Men det er et spørsmål om å få avklart hvem som har det økonomiske ansvaret, og som må ta det for framtiden. Det er helt klart at dette ikke skal være en ordning som skal gå ut over den enkelte bruker. Det er grunn til å merke seg at helse- og omsorgsministeren i brev til komiteen av 10. november viser til Bernt-utvalget, og at en ikke der vil videreføre bestemmelsene om tvistesaker. Utvalget mener at nåværende regler ikke er gode nok. Bernt-utvalget kommer med andre løsninger på dette. Kommunenes ansvar skal fastsettes i forskrift, og dette kan med henvisning til forskriftene muligens prøves for domstolene. Det ville da etter vår mening ha vært riktig å få tatt en runde på dette og fått avklart det allerede nå, slik at kommunene ikke behøver å ha det regimet som er, og som en del kommuner mener er veldig ufullstendig. Vi vet jo at det pågår saker også i dag på dette nivået, og det er nok en del kommuner som nettopp av den grunn etterspør en avklaring snarest mulig. Uten at vi skal gripe inn i det som er tvistespørsmålene i hver enkelt sak konkret, hadde jeg håpet på at Stortinget kunne avklare denne saken gjennom dette Dokument nr. 8-forslaget.