Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-12-18:
Senterpartiet legger fram et forslag til budsjett som gir kommunesektoren rom for å opprettholde og utvikle tjenestetilbudet til innbyggerne sine og ivareta de utviklingsoppgavene som ligger til kommunen. Samlet sett styrker vi inntektsrammen til kommuner og fylker med vel 4 mrd. kr i forhold til regjeringens budsjettforslag. Våre prioriteringer er et resultat av omprioriteringer i statsbudsjettet, og ikke en samlet økning av statens utgifter i 2018. KS har nylig presentert en budsjettundersøkelse for 2018. Basert på rådmennenes budsjettforslag viser den hvordan 2018 fortoner seg sett fra kommunenes ståsted. 60 pst. av kommunene sier budsjettarbeidet er mer krevende for 2018 sammenlignet med tidligere år. Netto driftsresultat i kommunene vil bli vesentlig lavere enn anbefalingene som er gitt av Teknisk beregningsutvalg. Jeg synes det er særlig bekymringsfullt at budsjettert netto driftsresultat er helt ned mot 0,08 pst. i kommuner med under 10 000 innbyggere. I kommuner med over 60 000 innbyggere bikker budsjettresultatet 2 pst. Jeg hører noen si at den vanskelige situasjonen for små og mellomstore kommuner skyldes befolkningsutviklingen – færre og eldre innbyggere. Det er bare en liten del av forklaringen. Politiske vedtak er den viktigste grunnen til tøffere tider for disse kommunene. Gjennom endringer i inntektssystemet har det skjedd en bevisst overføring fra små og mellomstore kommuner til de største kommunene. Jeg er ikke bestandig enig i analysene til NIVI Analyse i deres kampanje for kommunesammenslåinger, men jeg må gi dem rett når de sier følgende: «Kommuner som står alene må være forberedt på knallharde økonomiske rammer i årene som kommer fordi disse kommunene mister finansiering.» Hovedgrunnen til svak inntektsutvikling i små og mellomstore kommuner skyldes endringer i systemet for statlige overføringer, og ikke folketallsutviklingen. Fakta er at blant kommuner med mellom 2 000 og 25 000 innbyggere tapte 269 på omleggingen, mens 51 kom ut i pluss. Alle kommuner med over 25 000 innbyggere kom ut i pluss. Departementet har ganske utilslørt begrunnet endringene med at de skulle fremme kommunereformen. For meg og Senterpartiet er utgangspunktet at endringer i nøklene i inntektssystemet skal begrunnes objektivt ut fra kostnadene ved å utvikle et likeverdig tjenestetilbud til innbyggerne, uavhengig av kommunestørrelse og bosted. Senterpartiet har økt kommunerammen med 2,4 mrd. kr og har fordelt disse pengene etter kriterier som gjaldt til og med 2016. Regjeringen innførte nye kriterier knyttet til det de kalte «ufrivillig og frivillig små kommuner», og innførte med det en straff for å motsette seg kommunesammenslåing. Jeg er glad vi har støtte fra et stort mindretall i forslaget der Stortinget ber regjeringen gjeninnføre kompensasjon for smådriftsulemper gjennom et likt basistilskudd til alle kommuner på nivå med tilskuddet som ble gitt til og med 2016. Bevilgningene til distrikts- og regionalutvikling har definitivt ikke vært blant vinnerne under den sittende regjeringen. Bevilgningen er redusert med 50 pst. fra rød-grønt budsjettforslag for 2014 fram til forslaget fra den sittende regjeringen for 2018. Bare i årets budsjett er bevilgningene redusert med 330 mill. kr. Det er en dramatisk utvikling. Fylkeskommunenes rolle som bidragsyter til næringsutvikling og tilrettelegging for arbeidsplasser i distriktene er sterkt svekket som følge av budsjettkuttene. Siden både Kristelig Folkeparti og Venstre foreslo en økning i de regionale utviklingsmidlene i egne budsjett, trodde jeg kanskje budsjettavtalen med regjeringen ville rette opp de største kuttene. Slik ble det dessverre ikke. Stortingsflertallet bak sammenslåingen av fylkeskommuner sier at styrking av fylkeskommunens rolle som samfunnsutvikler er en hovedbegrunnelse for reformen. Det er argumenter som mister all troverdighet når vi ser hvordan disse partiene svekker fylkeskommunens rolle for å bidra til å skape arbeidsplasser og støtte opp om gründervirksomhet. Jeg merker meg budsjettomtalen fra departementet, som viser til at de bedriftsrettede låne- og tilskuddsordningene gjennom bevilgningene til distrikts- og regionalpolitikken over statsbudsjettet utløste om lag det firedobbelte i annen kapital til gjennomførte prosjekter i 2016. Det er beklagelig at regjeringen og budsjettkameratene ikke legger vekt på disse faktaene. Senterpartiet styrker bevilgningene til distrikts- og regionalpolitikken med 500 mill. kr. Toppfinansieringsordningen av kommunens kostnader til ressurskrevende brukere svekkes også ytterligere i budsjettet. Det foreslås at innslagspunktet for å dekke 80 pst. av kommunens kostnader økes med 50 000 kr. Dette gir en ekstraregning til kommunene på 345 mill. kr. De siste to årene er de påført 375 mill. kr i ekstra kostnader. Det er lite trøst i at budsjettforliket i år har et verbalforslag om å utrede endringer i ordningen for ressurskrevende tjenester. Til slutt vil jeg ta opp de forslagene Senterpartiet er med på.