Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2016-03-17:
Grunnlaget for økonomien er naturressursene, og klodens ressurser er begrenset. Så klart er det da en sentral politisk oppgave å hindre at ressursene overforbrukes av noen få på bekostning av andre. Jeg vil derfor takke for hyggelig omtale fra saksordføreren og andre som har hatt ordet før meg, for initiativet vårt til dette forslaget. Menneskeheten legger i dag beslag på store deler av jordas overflate for å produsere råvarer til det materielle forbruket vårt. De arealene vi allerede har tatt i bruk, er i tillegg de mest fruktbare og artsrike, mange områder forringes nå av monokulturer, og livsviktige ressurser som vann begynner det å bli knapt på mange steder. Dette handler om mye mer enn klima. Ifølge en ny FN-rapport ligger det globale uttaket av fossil energi, biomasse og mineraler an til å tredobles i perioden fram mot 2050. Derfor vedtok også FNs generalforsamling i desember at bærekraftig produksjon og forbruk er et av de nye globale målene som skal følge opp tusenårsmålene. De forslagene som vi debatterer nå, handler om å følge opp regjeringens støtte til disse FN-målene med konkrete tiltak på hjemmebane. Vi vet at klodens ressurser er begrenset, at naturen har tålegrenser, og at vårt forbruk tømmer ressurser ut av samfunn og økonomier som trenger dem mer. Da må vi forholde oss til det. Men forbruksreduksjon er også et lønnsomt, spennende og nettopp teknologifremmende prosjekt. Det illustreres godt av en del av de forslagene som fremmes i dag, som f.eks. å dele på produkter og tjenester som i praksis kan innebære at samfunnet får mer ut av mindre fordi mange kan ha glede og nytte av det samme produktet uten å kjøpe det selv – eller å gi forbrukerne lengre reklamasjonsfrist, stille strengere krav til kvalitet og hindre varer på markedet som er laget for å gå i stykker. Det er også bra for forbrukerne, smart for miljøet, og det utfordrer produsenter til å bidra til en mer ressurseffektiv økonomi. Å få på plass gode rammevilkår for reparasjon, gjenbruk og resirkulering er avgjørende for at kretsløpsøkonomi skal bli noe mer enn et moteord. Til representanten fra Høyre: Å betrakte et forslag om strengere regulering av reklame i de offentlige felles rommene våre som mistillit til forbrukeren, vil jeg si er – for å bruke representantens egne ord – lite realistisk. Reklame bruker man jo milliarder på milliarder på i hele verden nettopp fordi det fungerer. Og vi mennesker lar oss påvirke av både nøytral informasjon og selvfølgelig kommersiell reklame. Så klart er det forbruksdrivende. Det er bra at Stortinget for første gang debatterer å redusere det materielle forbruket i Norge, men det er trist at Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet av prinsipp har bestemt seg for å stemme imot alle forslagene som er fremmet i saken. Arbeiderpartiet stemmer også ned de fleste med den begrunnelse, som vi har hørt i dag, at det trengs mer vurdering, selv om de aller fleste av formuleringene nettopp begynner med at man ønsker utredning eller mer vurdering. Senterpartiet og Kristelig Folkeparti er med på flere gode forslag, men det er altså kun SV som er enige med Miljøpartiet De Grønne i at Stortinget bør vedta et mål om å redusere forbruket til et rettferdig og bærekraftig nivå innen 2030. Mange partier er imot å gjøre det materielle forbruket vårt til et politisk tema. Og ja, det har lenge vært vanlig å tenke – og jeg vil også si, kanskje ikke minst føle – at forbruk er noe privat som politikere bør holde seg unna. Forbruk er privat, men i en globalisert økonomi er vårt private forbruk også politisk. Både offentlig og privat forbruk har direkte påvirkning på andres mulighet til å leve gode liv. Det er politikk. De ressursene som kloden har å by på – grunnlaget for økonomiene våre – deler vi med mennesker nært og fjernt og med framtidige generasjoner. Og vi deler dem med andre arter. Så klart er det Stortingets anliggende da hvordan forbruket vårt kan reduseres uten at livskvaliteten forringes. Vi merker oss særlig at Venstre her velger å stå utenfor en rekke gode forslag som svarer på flere av vår tids største globale problemer samtidig: ressursknapphet, matmangel, tap av artsmangfold og klimaendringer. Vi i De Grønne er sikre på at flertallet på Stortinget kommer til å ta materielt overforbruk på alvor etter hvert, sånn som flertallet også har anerkjent konsekvensene av sur nedbør og klimaendringer. Så vil jeg igjen takke for mange gode innlegg, en spennende debatt, og jeg tar med dette opp forslaget fra Miljøpartiet De Grønne.