Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2016-11-15:
Først av alt vil jeg benytte anledningen til å takke statsministeren for en veldig god og grundig redegjørelse – en redegjørelse som til de grader viser at kampen mot ISIL dreier seg om å kjempe på mange forskjellige områder og mange fronter. Det kommer til å bli et langsiktig arbeid. Hvis vi ikke lykkes, kommer verden til å se helt annerledes ut enn det man i denne salen og i resten av verden ønsker seg. Jeg har også helt innledningsvis lyst til å takke de norske som bidrar i denne regionen for å bekjempe ISIL. Det gjelder de soldatene og spesialstyrkene som er med på å bidra til opplæring, sanitetspersonell og humanitært personell som jobber i området for å hjelpe sivilbefolkningen. Det gjøres en stor innsats på mange områder og av mange personer. Jeg vil benytte anledningen til å takke alle dem som er med på å bidra i så henseende. I 2014 i forbindelse med opprettelsen av koalisjonen, da bestående av 67 land og organisasjoner, ble man enige om at det var flere spor man måtte jobbe etter. Regjeringen viser gjennom denne redegjørelsen at den er med på å følge opp alle disse sporene. Det var følgende fem spor man ville jobbe etter: Det første var å stanse tilførselen av finansiering. Der har det vært gjort et grundig arbeid, og det er helt åpenbart at IS nå sliter med å få finansiert sine utgifter. Det ser vi også knyttet til å gi lønn til soldater etc. Det var også svært viktig å få stanset tilførselen av fremmedkrigere. Der har det også vært gjort et grundig arbeid. Der er det svært viktig at vi fra norsk side er veldig tøffe, ved å følge opp og straffe de personene som kommer tilbake, som har vært med på å bidra til de barbariske handlingene som vi ser utspille seg i regionen. Det neste gjelder den militære innsatsen. Der har Norge vært med på å bidra til opplæring og veiledning av disse styrkene, særlig disse grupperingene. Men man settes igjen, som også statsministeren var inne på, i en vanskelig situasjon nettopp fordi vi ikke er helt trygge på hvordan disse grupperingene vil agere etter at man har bekjempet IS. Videre må man imøtegå ISILs propaganda og innføre tiltak for å stabilisere. Det er helt åpenbart at verdenssamfunnet ikke bare må fokusere på det som skjer akkurat nå, for det er ekstremt viktig at ISIL bekjempes med alle midler. Vi må sørge for at ISIL blir slått ned. Vi må sørge for at vi får stanset det barbariet som nå skjer overfor sivilsamfunnet i regionen. Men vi er også nødt til å fokusere på hva som skjer etterpå. Norge er nødt til å ha en exit-strategi: Hvordan reagerer vi når selve det militære bidraget begynner å nærme seg slutten? Hva skjer da? Statsministeren var inne på noe veldig viktig i sin redegjørelse. Det dreier seg om at vi må være forberedt på at når man har nedkjempet styrkene til ISIL i nærområdet, vil dette kunne medføre terroraksjoner og annet som går utover kjerneområdet de har i dag i Syria og Irak. Dette må vi sørge for at vi får på plass. Hvis man ser på det som skjer i Mosul, må vi vite: Hva skjer når man har slått tilbake ISIL i Mosul? Da vil også en rekke aktører kunne melde seg på banen. Hva skjer i etterkant, i det maktvakuumet som oppstår når man har klart å bekjempe disse styrkene? Jeg er veldig trygg på det regjeringen gjør. Vi jobber på mange områder. Men vi kommer ingen vei, og man får ingen stabilitet i dette området med mindre man får bygd opp framtidige generasjoner – med trygghet, utdanning og sikkerhet – og sørger for at man har noe å strekke seg etter. Derfor er det humanitære bidraget til oppbygging av skoler, sykehus og institusjoner ekstremt viktig i tiden som kommer. Men først skal ISIL bekjempes. Så må man sørge for å bygge strukturene. Samtidig må vi sørge for å ha en exit-strategi: Hva skjer når den dagen kommer og man er ferdig med det såkalte militære oppdraget i området. Da må man også være klar til å agere på andre felt.