Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-18:
Jeg tenkte jeg skulle ta utgangspunkt i det prinsipielle, og det er at så lenge det fins krig i verden, så lenge det fins miljøkatastrofer og så lenge det fins fattigdom, så kommer folk til å være på flukt. Og så lenge det fins undertrykkende regimer som forfølger mennesker, så lenge det fins intoleranse og mangel på respekt for at folk er forskjellige, vil folk bli forfulgt på grunn av sin seksuelle legning, sin politiske eller religiøse oppfatning, sin hudfarge, sin etniske tilhørighet eller sitt kjønn. Og så lenge det fins undertrykkelse, vil heldigvis de undertrykte søke nødhavn et annet sted, og en sånn nødhavn er Norge – et land som i verdenssammenheng tar imot få flyktninger. Og hvis vi ser på vår egen nære historie, flyktet altså husmenn på begynnelsen av forrige århundre fra fattigdom i Norge til USA for å rydde land. Og under annen verdenskrig flyktet folk til Sverige, England og Sovjet for å slippe unna tyske undertrykkere. Og med bakgrunn i den nære historien har vi underskrevet Flyktningkonvensjonen som forplikter den norske stat til å ta imot folk som er på flukt – og det er bra. Og pr. i dag er det ingen grunn til å tro at forskjellene mellom fattige og rike i Europa og resten av verden vil komme til å bli mindre, og dermed vil flere folk være på jakt etter et bedre sted å vokse opp, for seg og familien. Og når vi ser på situasjonen i Palestina i dag, gir ikke det akkurat håp om at all okkupasjon og undertrykkelse kommer til å opphøre. Dermed kommer flere folk til å søke til Norge fordi de søker et nytt hjemland for en kortere eller lengre periode, der de kan leve godt og trygt. I fjor kom det 15 000. Prognosene svinger for i år, men ingen kommer til å falle av stolen om det kommer til å komme minst like mange i år. Og i Norge har vi en streng innvandringspolitikk. Vi har en innvandringsstopp, med visse unntak for spesialister, og vi har en streng flyktningpolitikk. I underkant av to tredjedeler av de folkene som kommer og søker om asyl, blir sendt ut igjen av Norge og får avslag etter klagebehandling. Vi mener at flere folk må få asyl istedenfor opphold på humanitært grunnlag, og det er i tråd med anbefalingene fra UNCHR. Flere folk må få komme inn under flyktningbegrepet, og derfor er vi veldig glad for lovforslaget fra Regjeringen, i Ot. prp. nr. 48 for 2001–2002, om å forskriftsfeste vilkårene for å anses som flyktning, sånn at vi bl.a. kan få inn kjønnsbasert forfølgelse som grunnlag for opphold i Norge. Det syns jeg er veldig bra. Men over til de konkrete forslagene. Vi er mot alle sammen fordi noen av dem er unødvendige, og fordi noen av dem er umenneskelige. Ta Jan Simonsens forslag først. Vi mener de er unødvendige for i UDI holder de på å gjennomføre en rask behandling av antatt grunnløse søknader og en rask utsendelse av asylsøkere med åpenbart grunnløse søknader. Simonsen har som et hovedmotiv at vi skal møte flyktninger, økonomiske flyktninger og kriminelle på lik måte, og jeg leser opp fra forslaget i Dokument nr.8:47: «Asylsøkere fra medlemsland i Europarådet skal avhøres på ankomststedet umiddelbart, og avgjørelsen skal som hovedregel tas umiddelbart etter at avhøret er sluttført.»– Og hør nå: – «Dersom dette av praktiske grunner er vanskelig, skal asylsøkeren holdes i forvaring til avgjørelsen tas.» – Det er jo helt hårreisende! Det vil føre til at mennesker kommer til å sitte i forvaring i månedsvis dersom vi skulle gjennomføre et sånt forslag. Det er altså slik – nå har jeg ikke tall fra Europarådets medlemsland – at 2 000 europeere fikk opphold i fjor, 7 000 fikk avslag – roughly. Det betyr at 2 000 av de folkene som vi med dagens strenge regler likevel ville gitt opphold, skulle holdes i forvaring hvis vi hadde fulgt dette forslaget. Det mener jeg ikke er en bra ting å gå inn for, derfor er vi også mot, men jeg registrerer at Fremskrittspartiet bejubler forslaget. Det andre gjelder settet med forslag fra Fremskrittspartiet. Forslaget om å redusere årets budsjetterte mottak fra 12 000 flyktninger til 6 000 faller på sin egen urimelighet, all den tid Fremskrittspartiet selv går rundt og snakker om at man kommer til å bli nødt til å motta opp mot 18 000 flyktninger. Hva skal vi da gjøre med nr. 6001? Skal vi sende vedkommende til Sverige? Det ville i hvert fall være i strid med det Fremskrittspartiet fremmer forslag om, nemlig internasjonalt samarbeid med andre medlemsland i Schengen, og der «Stortinget ber Regjeringen om at Dublinkonvensjonen i større grad kommer til anvendelse». Man bruker Dublinkonvensjonen for å sende ut folk som er registrert i førsteland – det gjør vi allerede i Norge – med to unntak: Det er for mindreårige asylsøkere og folk som UDI mener det går raskere å sende ut istedenfor å vente på at behandlingstiden er ute. Da vil jeg spørre Fremskrittspartiet: Overfor hvilken av disse to gruppene mener man at man bør anvende Dublinkonvensjonen?