Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-03-27:
Jeg fant «Jordens Tilstand 2003» fra Worldwatch Institute i postkassen min i går. Der så jeg at styrelederen, Øystein Dahle, skrev i innledningen til den norske utgaven at det vi til stadighet ser, er at når næringsinteresser kolliderer med miljøhensyn, må miljøhensynene vike. Jeg er kjempeglad for å kunne si til Øystein Dahle og til Worldwatch Institute at i denne innstillingen er ikke dette tilfellet. I denne innstillingen prøver flertallet å skape en grønn næringsutvikling, en næringsutvikling som er robust og bærekraftig også i forhold til de miljøkrav vi vil møte i framtiden, en næringsutvikling som også går ut på å utvikle framtidens miljøteknologi. Det står i kontrast til dem som blankt ønsker en storstilt tradisjonell bruk av gass i Norge. En slik tradisjonell bruk av gass vil utelukkende øke klimautslippene og dermed gjøre det enda vanskeligere å løse de store klimautfordringene vi står overfor. SV har i denne debatten blitt beskyldt for å være det eneste partiet som ikke er for bruk av gass i Norge. Jeg tror det beror på at man ikke hører spesielt godt etter. Men la meg presisere: Det er riktig at vi synes det er et dårlig mål at man skal bruke mest mulig gass i Norge. Vi synes det riktige målet må være at vi skal ha mest mulig verdiskaping og størst mulig miljøgevinst pr. kubikkmeter gass vi bruker. Å ha et volummål er meningsløst. Det er ikke noen politisk kamp i Norge for at vi skal bruke mest mulig olje, er det vel? Det er heller ikke noen politisk kamp i Norge for at vi skal bruke mest mulig strøm. Det er verdiskapingen vi kan få ut av råstoffet, og miljøgevinstene vi kan få av det, som er interessant, ikke volumet. På 1970-tallet fikk Arbeiderpartiet det for seg at vi brukte for lite strøm i Norge. Da var det om å gjøre å få strøm ut, slik at folk brukte enda mer strøm. Da sa man til Husbanken at man ikke skulle gi lån til bygging av hus med pipe, for da var folk nødt til å bruke strøm til oppvarming. Det var kanskje ikke så lurt – ser vi i ettertid. Da lærte vi at det var ikke volumet av bruken av strøm som skapte verdier, det var noe helt annet. Slik er vi også nødt til å tenke når det gjelder gassen. Vi må få til mest mulig verdiskapning og størst mulig miljøgevinst ut av den gassen vi har. Volum i seg selv er ikke noen målsetting, det er hva vi kan bruke gassen til. Så er det også slik at tradisjonell bruk av gass ikke skaper veldig mange nye arbeidsplasser. En nylig utført undersøkelse fra California, som har mye tradisjonell bruk av gass, viser at satsing på nye fornybare energikilder vil skape fire ganger så mange arbeidsplasser som det en fortsatt satsing på tradisjonell gasskraft vil gjøre. Der må vi også se sammenhengene, og se at miljø-, klima-, gass- og oljepolitikken i Norge må henge sammen hvis vi skal være troverdige. Jeg registrerte at representanten Brustad har harselert over den satsingen som skjer på Enova, og at det ikke blir noen gassatsing hvis det fortsatt skal skje i regi av Enova. Det gjør meg ikke primært bekymret for gassatsingen, for den er jeg sikker på at flertallet i dette stortinget klarer å ta vare på, men hvis representanten Brustad mener at dette også gjelder bioenergi, vind og alle de andre tingene som vi har forvaltet gjennom Enova, håper jeg at man kan oppklare at det ikke er tilfellet. Min største bekymring i forbindelse med energi- og klimadebatten for øvrig, er at vi kan stå i en situasjon hvor vi ikke har en ratifisert klimaavtale. Den største politiske oppgaven nå er å sørge for at et tilstrekkelig antall land underskriver klimaprotokollen, så vi har et internasjonalt regelverk. Det er meget sårbart for tiden. Det er ironisk nok slik at hvis Russland og Putin nå ikke ratifiserer klimaavtalen, har vi ikke en gyldig avtale, og det vil være en vanskelig situasjon, også for Norge.