trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Jeg merker meg jo at representanten Moxnes – jeg holdt på å si som vanlig – er mer opptatt av hvem som eier barnehagen, enn av at barna får et godt barnehagetilbud. Vi må huske på at årsaken til suksessen i Norge på barnehageområdet er nettopp samspillet mellom kommunale, private og ideelle barnehager. Det var barnehageforliket i 2003 som la grunnlaget for at vi har full barnehagedekning, og det skyldes ikke minst hvordan de private har stilt opp og bygget ut barnehagetilbudet og gitt barna våre et godt barnehagetilbud. Hvis representanten Moxnes skulle vinne frem, ville antakeligvis konsekvensen være at mange barnehager ville blitt lagt ned fordi private eiere ville ha trukket seg ut. Det er riktig at i motsetning til den rød-grønne regjeringen, som hadde ansvaret i åtte år, så går vi nå gjennom regelverket. Vi har hatt et forslag ute på høring, og vi vurderer nå alle høringsinnspillene før forslaget kommer frem til Stortinget. Da vil representanten få svaret på de spørsmålene som stilles. Men det som er viktig for meg, er at vi har et system som sikrer åpenhet. Derfor har vi allerede varslet at vi skal få på plass et nasjonalt tilsyn, og at vi også skal tydeliggjøre reglene om at tilskuddene skal komme barna til gode.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Vårt utgangspunkt og mål – jeg er veldig glad hvis representanten deler det – er at når det gjelder de økonomiske tilskuddene til barnehagedrift, skal det likebehandles. Men jeg er ikke helt sikker på om det er det representanten ønsker. Spørsmålene er: Hva er det partiet Rødt ønsker skal skje med de barnehagene som i dag drives av private eiere? Hvis det er slik at Rødt er imot at man skal kunne ha privat barnehagedrift, ønsker de at kommunen skal kjøpe opp de private barnehagene? Skal det skje over natten, eller skal det skje gradvis? Vi ser at foreldrene gjennomgående er godt fornøyd med de private barnehagene. Ja, faktisk er de i en del av disse undersøkelsene mer fornøyd med de private barnehagene. Det viser at barnehagedriften gjennomgående er god. Så er spørsmålet om det skal være mulig å forskjellsbehandle og stille spesielle krav til ideelle barnehager. Det er et av de spørsmålene som nå er ute på høring, og som Stortinget får anledning til å drøfte når saken legges frem.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Nå er det jo slik at de får tilskudd etter hvor mange barn som går i barnehagen. Så hvis det er slik at foreldrene velger den private barnehagen, ville det være galt hvis kommunen begynte å kutte i tilskuddet til disse barnehagene. Jeg registrerer at representanten sier at han er for ideelle barnehager, men mot at man skal kunne ta utbytte. De ideelle barnehagene kan også ta utbytte fra barnehagen. Der er det ikke noen forskjell på de private og de ideelle. De ideelle skal investere tilbake, men ikke nødvendigvis i samme barnehage. Så hvis det er utbytte representanten er imot, er det litt pussig at Rødt forsvarer de ideelle barnehagene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Det er jo kommunen som da velger å kutte i barnehagetilbudet i stedet for å stramme inn på andre budsjetter. Hvis det er slik at kommunen har økonomiske utfordringer, er det kommunens prioritering. Jeg mener det er viktig at vi også gir de private barnehageeierne forutsigbarhet, og de får tilskudd etter hvor mange barn som går i barnehagen. Ellers registrerer jeg at gjennom samtlige spørsmål her har det utelukkende handlet om eierskap til barnehager. Det har ikke vært ett spørsmål om det tilbudet som barna faktisk får i barnehagen. Når skal partiet Rødt bli opptatt av tilbudet og kvaliteten som barna får i barnehagen? I alle spørsmålene handler det om eierskap. Vi ser at foreldrene er godt fornøyd med de kommunale, de er godt fornøyd med de private. Vår oppgave er å legge til rette for god barnehagedrift. Vi har innført en bemanningsnorm, vi har innført en pedagognorm, og det bidrar til å heve kvaliteten i alle barnehager.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Ja, jeg er opptatt av at de pengene vi bruker på barnehage, skal komme barna til gode, og det er også en viktig premiss i det forslaget vi har hatt ute på høring. Nå oppsummerer vi alle høringsforslagene, og så blir dette lagt frem for Stortinget, og Stortinget får en god mulighet til å drøfte disse spørsmålene etter at vi har lagt frem proposisjonen. Ellers – siden vi nå er inne i en nesten omvendt spørretime – gjenstår jo spørsmålet om hva partiet Rødt egentlig har tenkt å gjøre med de private barnehagene. Nesten halvparten av barna går i en privat barnehage, og hvis det er slik at partiet Rødt skal avvikle privat barnehagedrift, er spørsmålet hvem som da skal overta disse barnehagene, om det er slik at kommunen skal kjøpe dem opp – og dette var ikke noe spørsmål, president! Jeg mener vi trenger et mangfold, av både store og små ideelle, private og kommunale barnehageeiere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Nå kommer det nye tall i morgen, så da vil representanten få svaret på det spørsmålet. Så la meg la det henge litt i luften. Det jeg kan si, er at siden 2013, da vi overtok regjeringsmakten, er det blitt 2 500 flere kvalifiserte lærere i norske klasserom. Jeg hører den historien som representanten forteller – og ja, det er utfordringer fremover, jeg underslår ikke det. Men realiteten er at det er blitt 2 500 flere kvalifiserte lærere i norske klasserom. Det gjør at det er flere barn, flere elever, som møter kvalifiserte lærere. Jeg er enig i at noe av det aller viktigste vi gjør, er å sørge for at det er kvalifiserte lærere i norske klasserom. Så er det noen utfordringer der, ikke minst fremover – det vet vi. Det er det også innenfor helsesektoren. Det er en kamp om den kvalifiserte arbeidskraften. Men heldigvis er det nå blitt mer populært både å jobbe i barnehage og å jobbe i skole – faktisk setter vi nye rekorder for antallet som ønsker å jobbe i barnehage og skole. Det tror jeg har sammenheng med at denne regjeringen har sørget for å heve statusen på læreryrket. Gjennom at vi fremover stiller krav om masterutdanning, gjennom en historisk satsing på videreutdanning, gjennom krav til faglige kvalifikasjoner, blir det faktisk mer populært å bli lærer. Jeg jobber hver eneste dag sammen med min statsrådskollega Nybø for å sørge for at det er flere som ønsker å bli lærer, at de har kvalifikasjoner, og at barna våre møter kvalifiserte lærere i klasserommene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Representanten pleier ofte å ende spørsmålet sitt med å spørre om statsråden kan garantere. Jeg tror ikke at norsk politikk eller den politiske debatten er tjent med at vi hele tiden utsteder ulike garantier. Man får se på resultatet av den politikken vi leverer. Når jeg sier at det er blitt 2 500 flere kvalifiserte lærere i norske klasserom siden denne regjeringen overtok, kan representanten godt si at det ikke gjøres nok, men det gjøres i hvert fall mer enn da Arbeiderpartiet satt i regjering. Vi har også innført en ordning hvor lærerstudenter får avskrevet studielån, særlig de som tar jobb i Nord-Norge. Vi har også fått på plass, med representanten Nybø ved roret, en egen ordning der de som jobber i skolen i Nord-Norge og har et visst antall studiepoeng fra før, kan få fullført sin lærerutdanning. Det gjør også at det blir flere kvalifiserte lærere i norske klasserom. Jeg hører gjerne om Arbeiderpartiet har noen gode forslag på dette området – bortsett fra at man skal senke kravene til dem som skal bli lærere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Ja, jeg har vært veldig tydelig på at barn og ungdommer i norske klasserom skal møte kvalifiserte lærere. Det er det vi jobber for hver eneste dag, og derfor sørger vi for at vi stiller krav til lærerne, derfor satser vi på videreutdanning av lærere, og vi ser også at konsekvensen av regjeringens politikk er at det blir mer populært å bli lærer, og det blir flere kvalifiserte lærere i norske klasserom. Jeg er opptatt av konsekvensene av politikken. Spørsmålet er da, uten at det er noe spørsmål tilbake til representanten: Hva er konsekvensene av Arbeiderpartiets politikk, hvis man ikke skal stille krav om at lærerne skal ha fordypning i de fagene de underviser i, hvis man skal senke kravene for å komme inn på lærerutdanningsinstitusjonene? Ja, vi må diskutere konsekvensene av politikken. Jeg ser at konsekvensen av den politikken vi fører, er at det blir flere kvalifiserte lærere i norske klasserom. Jeg er gjerne med på en diskusjon om hva mer vi kan gjøre for å få enda flere, men det er ingen tvil om at det går i riktig retning i norsk skole.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Som jeg var inne på, kommer det nye tall i morgen. Da får vi alle vente og se hva de tallene sier. Jeg legger merke til et par ting representanten sier, og den ene er at lærernormen ikke er fullfinansiert. Hvis jeg ikke husker helt feil, var det et spørsmål i høringen komiteen hadde, og KS sa – korriger meg hvis jeg tar feil – at den er fullfinansiert. Jeg tror Utdanningsforbundet har sagt noe av det samme. Det er interessant å høre det hvis Arbeiderpartiet nå er imot lærernormen. Jeg trodde Arbeiderpartiet var for lærernormen. Det er jo ikke slik at vi sender lærere på kurs. Vi sørger for at lærerne får videreutdanning, slik at de får mer fordypning i bl.a. norsk, engelsk og matematikk. De som har tatt videreutdanning, sier at de blir bedre lærere av det. Det må jo være målet: at barna våre skal møte enda bedre og enda flere lærere i norske klasserom. Derfor mener jeg at den historiske satsingen vi har på videreutdanning, er riktig og viktig, også for at flere elever skal fullføre og bestå videregående skole.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Det er ulik vurdering i forskningsmiljøene når det gjelder effekten av den typen tiltak. Representanten Knutsdatter Strand vet veldig godt hva Høyre i utgangspunktet mente om lærernormen. Men partier som sitter i regjering, inngår kompromisser med andre. Det vil nok også Senterpartiet måtte gjøre når/hvis man kommer tilbake i regjering. Det ene som er viktig for Høyre i dette, er at vi er for flere lærere. Det mener vi er bra, og det ser vi at vi nå har fått. Det andre er å bevare kompetansekravene til lærerne. Det vet vi virker. Forliket med Kristelig Folkeparti innebærer at vi gjennomfører lærernormen, som betyr flere lærere i norske klasserom og spesielt hos de minste barna, og det innebærer at vi viderefører kompetansekravene til lærerne. Det mener jeg er svært viktig. Det betyr flere og bedre lærere, og det synes jeg egentlig er et ganske bra kompromiss.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Regjeringens mål er å utvikle et bedre tilpasset og mer inkluderende tilbud til alle barn og elever. Kompetansen skal være tettere på barna og elevene. Vi skal flytte kompetansen fra kontor og møterom til sandkasse og klasserom. Vi vet at mange barn med behov for særskilt tilrettelegging ikke får det tilbudet de har krav på, og at de altfor ofte får hjelpen fra assistenter uten relevant kompetanse. PP-tjenesten bruker for mye av sin tid på sakkyndige vurderinger og for lite på forebyggende arbeid ute i barnehager og skoler. Det bør være en selvfølge at barn med behov for særskilt tilrettelegging får et pedagogisk tilbud av lærere og ansatte med god kompetanse. I stortingsmeldingen Tett på, om tidlig innsats og inkluderende fellesskap, varsler jeg derfor et varig og historisk kompetanseløft for kommuner og fylkeskommuner. Det skal bidra til å sikre at barnehager, skoler og støttesystemet rundt, PP-tjenesten, har tilstrekkelig kompetanse innenfor spesialpedagogikk og inkludering, slik at alle barn kan få det pedagogiske tilbudet og den opplæringen de har krav på. Kompetanseløftet må ses i sammenheng med de endringene vi foreslår for Statped. Flere utvalg og ekspertgrupper har foreslått å legge ned Statped – jeg vil beholde Statped, men mandatet skal bli tydeligere og mer avgrenset. Tjenesten skal bli mer tilgjengelig for barn og elever som har komplekse utfordringer og/eller varige og omfattende behov på små og særlig spesialiserte spesialpedagogiske fagområder. Ressursene vi sparer inn på endringene i Statped, skal gå til kompetanseløft i kommuner og fylkeskommuner. Det er lagt opp til en overgangsperiode på fem år for å sikre at det ikke går ut over tilbudet til barn med behov for særskilt tilrettelegging. Som en start er det i 2020 lagt opp til en innsparing på 25 mill. kr på Statpeds budsjett, som i hovedsak skal gå til kompetansebygging i kommunene. En liten sum vil bli satt av til evaluering. I løpet av en femårsperiode skal nivået på bevilgningene til Statped reduseres med 150–200 mill. kr årlig, som øremerkes kompetanseløft. Kompetanseløftet må bygges opp over tid og skje i dialog med KS, kommuner, fylkeskommuner og andre sentrale parter. Det er nødvendig for å sikre at innretningen av kompetansesatsingen treffer kommunenes behov. Med midler på 150–200 mill. kr i året vil dette bidra med et solid løft for kommuner, og kompetansen kommer tettere på dem som trenger hjelpen. Sammen med de andre tiltakene i meldingen mener jeg at dette vil bidra til et mer inkluderende og bedre tilpasset tilbud til barn, og at det pedagogiske tilbudet gis av ansatte med relevant kompetanse.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Jeg oppfatter at regjeringens forslag er tatt godt imot, også hos Statped. Det har sin bakgrunn i at en rekke utvalg har foreslått å legge ned Statped eller å overføre Statped til fylkeskommunene eller kommunene. Jeg mener vi har behov for Statped, særlig innenfor spesialiserte og komplekse fagområder hvor vi ikke kan forvente at kommunene eller fylkeskommunene har kompetanse. Der trenger vi Statped, og derfor ønsker jeg å beholde og videreføre det. Samtidig er det en del områder – innenfor dysleksi, dyskalkuli, ADHD – hvor kommunene i utgangspunktet har ansvar, men vi vet at mange kommuner mangler den kompetansen. Det er bakgrunnen for at jeg varsler et historisk og varig kompetanseløft, slik at vi sikrer mer kompetanse der barna er. Men vi gjør ikke dette over natten, og derfor varsler vi en femårig satsing og en femårig overgangsperiode på dette området.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Vi bygger på erfaringene, og det er ingen tvil om at Statped har vært gjennom krevende omstillinger. Det innebærer også at de har omstillingskompetanse. Det vi nå gjør, er at vi avklarer debatten som har gått i veldig mange år, nemlig om vi skal ha Statped eller ikke. De siste forslagene, både fra Nordahl-gruppen og Hagen-utvalget, gikk ut på en radikal omlegging. Jeg er helt overbevist om at vi trenger Statpeds kompetanse innenfor spesialiserte områder. På de brede områdene skal kommunene allerede ha kompetansen, men mange av dem mangler den. Det har også vært en uklar ansvarsdeling mellom Statped og PP-tjenesten lokalt. Det gjør at noen kommuner bruker Statped for lite, mens andre bruker Statped for mye. De kunne ha bygd opp kompetanse selv lokalt. Så nå peker vi ut retningen. Det er riktig at det fortsatt er noen spørsmål som må avklares. Derfor har vi et samarbeid med KS på dette området. Det mener jeg er svært viktig for at vi skal lykkes.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Vårt mål er å sikre at alle barn og elever opplever trivsel, mestring og læring. Det er i dag for store kvalitetsforskjeller mellom barnehager og mellom skoler. En av fem kommuner ligger under landssnittet for skolebidrag på mellom- og ungdomstrinnet. Undersøkelser av skolebidrag indikerer at det er opptil et helt skoleår i forskjell når det gjelder hvor mye skolene løfter elevene faglig. I dag vet vi for lite om hva som kjennetegner de skolene som bidrar mest til elevenes læring. For å gi alle barn og unge like muligheter, uavhengig av hvor i landet de bor eller hvem foreldrene deres er, må skolene bli bedre til å løfte alle elever. Det er derfor viktig at vi skaffer oss kunnskap om hvordan skolene kan jobbe systematisk for å øke kvaliteten i opplæringen. Regjeringen har satt ned en ekspertgruppe som skal undersøke hva som skiller skolenes bidrag til elevenes læring. Spesielt skal den se på hva som skal til for å løfte kvaliteten på opplæringen ved skoler med lavt skolebidrag over tid. Det er viktig med åpenhet om hvor gode skolene er til å løfte elevene sine. Når vi peker på at ikke alle presterer like bra, er det for å få dialog om hvordan vi kan gjøre skolene bedre. Ekspertgruppens arbeid er et bidrag til at skoler og kommuner kan få tilgang til kunnskap om god kvalitetsutvikling og dermed redusere tid de ellers ville ha brukt til å lete etter svar på egne utfordringer. Nasjonale myndigheter trenger kunnskap om tilstanden i og organiseringen av barnehager og skoler for å kunne utvikle politikk og iverksette gode tiltak. I Norge har vi gjennom mange år bygget opp et relativt godt system for datastatistikk om barnehager og skoler. Samtidig ser vi at det kan være behov for å videreutvikle systemet. I Meld. St. 6 for 2019–2020, Tett på – tidlig innsats og inkluderende fellesskap i barnehage, skole og SFO, har vi foreslått å utrede mulige løsninger for å forbedre statistikk og data om barnehage og skole, der personvernhensyn blir ivaretatt. Dette innebærer ikke mer testing av barn og elever. Verken barnehagebarn eller skoleelever vil bli direkte berørt av disse tiltakene. De er rettet mot eiere, ledere og nasjonalt nivå. Når det gjelder stress og press, er det andre tiltak som kan motvirke dette. Med fagfornyelsen innfører vi folkehelse og livsmestring som et nytt tverrfaglig tema i skolen, som skal bidra til at elevene lærer å håndtere medgang og motgang. Jevn arbeidsbelastning og variert undervisning kan bidra til at elever opplever mindre stress i hverdagen, og det er viktig at både skolen og lærere jobber for å unngå at det utvikles en stresskultur på skolen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Poenget med skolebidragsindikatorene er verken å presse eller stresse, det er at skolene nettopp skal få kunnskap om hvor mye de bidrar. Hvor mye bidrar de til at elevene faktisk gjennomfører videregående skole? Hvor mye bidrar de til at elevene er på skolen og ikke faller fra? Og hvor mye bidrar de til å løfte kvaliteten? Det vil kunne gi dem en indikasjon på om de kan lære av andre skoler, eller om det er andre skoler som kan lære av dem. Jeg mener at dette er viktig kunnskap for skoleleder, for skoleeier og for lærerne i deres arbeid. Jeg er helt enig med representanten i at skolen har et dobbelt oppdrag. Skolen skal både danne og utdanne. Dette er oppdrag som utfyller hverandre, og jeg mener at vi med de nye læreplanene – som vi nettopp har lagt vekt på å slanke slik at det blir rom for et verdiløft og mer rom og tid til fordypning for elevene – gjør at skolen gjennom god planlegging og prioritering kan få dette til.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-18:
Etter at vi presenterte de siste skolebidragsindikatorene, har veldig mange lokalaviser skrevet om sine skoler. Noe av det som gleder meg mest, er at lokalavisene har løftet frem de skolene som gjør det bra. De har intervjuet rektorene som er skoleleder på de skolene som skiller seg spesielt positivt ut. Det gleder meg. Det er mange som har fryktet at offentliggjøring og åpenhet om skolenes resultater vil bidra til at man rangerer, at man henger ut dem som ikke gjør det så bra. Men det vi ser, er at mange lokalaviser og regionale aviser gjør det stikk motsatte. De sier: Se på denne skolen – den kan andre lære av. Det gir stolthet og energi til dem som har gode resultater. Jeg mener at dette er viktig informasjon. Jeg er mer forundret over at partier på venstresiden ikke vil ha nasjonale prøver, ikke vil ha PISA, ikke vil ha skolebidragsindikatorer. Noe av det viktigste er at vi sørger for at vi har kunnskap om skolen for å ha kunnskap i skolen. Og med det ønsker jeg representanten en riktig god jul.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Statsråden har sagt følgende om endringene i barnehageloven: «Regelverket skal sørge for at de 24 milliardene barnehagene får i offentlige tilskudd og foreldrebetaling faktisk kommer barna til gode». Men i notatet fra regjeringen til høringen finnes det ingen tiltak som faktisk sikrer at pengene blir i barnehagene. I fjor tok man ut over 160 mill. kr i form av konsernbidrag – penger sendt oppover i systemet fra den enkelte barnehage til kjedene lenger opp i konsernet, penger som altså ikke gikk til barna. Det er en sum som tilsvarer rundt 270 fagarbeiderstillinger i barnehagene. Så lenge regjeringen godtar at det finnes kommersielle selskaper i barnehagesektoren, er det vanskelig å se hvordan alle pengene faktisk vil bli i barnehagene og komme barna til gode. Et ektepar fikk inn 356 mill. kr da de solgte Gnist-barnehagene til oppkjøpsfondet Altor i fjor. Da jeg spurte statsråd Sanner om dette, sa han at barnehagelovendringene ville begrense muligheten for den typen gevinster på salg av barnehager, men at det også ville være mulig å ta ut store gevinster ved salg i videreførelsen med de nye lovendringene. Barnehagene er finansiert av det offentlige og av foreldrepenger, ikke for å bygge private formuer, men for å sikre et best mulig barnehagetilbud til barna. Hvor mye mener statsråden det er greit at kommersielle eiere kan ta ut av barnehager? Eller sagt på en annen måte: Hvor mye av tilskuddet til barnehager er det greit at egentlig ikke kommer barna til gode, men forsvinner ut i form av konsernbidrag og på andre måter lenger opp i systemet?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Det viktige for Rødt er nettopp det, at pengene kommer barnehagene til gode og ikke forsvinner ut av dem i form av konsernbidrag eller på andre måter, noe som dessverre skjer, og vil skje, hvis ikke regjeringen strammer inn og stanser det kommersielle eierskapet av barnehagene. Det som nå skjer, er at mange kommuner ønsker et demokratisk handlingsrom til å kunne skille mellom ideelle og kommersielle barnehager. Det nekter dessverre regjeringen kommunene. Vi ser i dag at en barnehage som Husbymarka barnehage i Stjørdal blir lagt ned mot foreldrenes og de ansattes ønske, for hvis det er for mange plasser i en kommune, er det bare ett sted kommunen kan tilpasse tilbudet, og det er ved å kutte i de kommunale barnehagene. Dette er ikke likebehandling. Det gir heller ikke valgfrihet. Det er derimot en forkjørsrett for kommersielle barnehager. Er Sanner enig i at kommunene bør ha muligheten til å likebehandle private og kommunale barnehager når de må tilpasse antallet plasser til et mindre behov i kommunen?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Dette var usedvanlig langt ute på viddene fra Sanners side, for saken er at hvis en kommune får mindre behov for barnehageplasser, er det ett sted de i dag kan gå ned på tilbudet, og det er ved å kutte – utelukkende – i de kommunale barnehagene. Det er det som nå skjer med Husbymarka barnehage i Stjørdal, som legges ned mot foreldrenes vilje. Mitt spørsmål var om Høyre er enig i at kommunen bør kunne likebehandle private og kommunale barnehager når det gjelder å tilpasse antallet plasser til behovet, eller ikke. I dag har de kommersielle en forkjørsrett. Dem kan man ikke røre. Man kan altså kun kutte i de kommunale barnehagene hvis det er behov for å ta ned plassene i en kommune. For øvrig er det sånn at Rødt er en stor forsvarer av de private, ideelle barnehagene, som dessverre blir overkjørt og kjøpt opp og forsvinner på grunn en kommersialisering som Høyre står i spissen for, og som fører til mindre valgfrihet, færre private, ideelle barnehager og flere større kommersielle kjedebarnehager.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Det Rødt er mot, er profittmotiverte barnehager hvor formålet er å drive for profitt, for å ta penger ut av barnehagene. I de ideelle blir pengene værende i barnehagen, og det vet også statsråden meget vel. Han vet også meget vel, skulle jeg tro, at det er de ideelle som betaler prisen for kommersialiseringen som vi nå ser av barnehagesektoren, som altså er dramatisk, hvor noen få store kjeder tar over mye av den private barnehagesektoren, mens de små private, ideelle mister terreng og blir kjøpt opp eller lagt ned i stort tempo, fordi de kommersielle overtar. Det virker ikke som om statsråden riktig forstår spørsmålet. Husbymarka barnehage i Stjørdal, som er omtalt i Klassekampen i dag, er en barnehage som foreldrene ønsker seg, som har mange plasser, men hvor altså kommunen må gå ned på antallet plasser i kommunen. Da er det med dagens lovverk kun rett til å kunne kutte i de kommunale barnehagene; de kan ikke røre de private. Er Sanner for en likebehandling på dette feltet, altså ved at man kan tilpasse både de kommunale og de private, eller skal kun de kommunale ta støyten hvis det er behov for å ta ned antall plasser i en kommune?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Kan jeg svare på spørsmålet fra statsråden?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Dette ble jo en nesten omvendt spørretime, så jeg må også få besvare statsrådens spørsmål. Vi mener at det er en sammenheng mellom pengene som går inn i en barnehage og tilbudet til barna, fordi pengene sørger for at man har nok ansatte, at man har kvalifiserte ansatte, og at man har råd til bra utstyr til barna i barnehagen. Hvis store summer tas ut av barnehagene, må man nesten være en Høyre-politiker for å tro at det ikke vil gå ut over kvaliteten på tilbudet. Det vi ser fra undersøkelsen, er at fornøydheten med de ideelle barnehagene er aller størst. Så er fornøydheten med mattilbudet i de kommersielle noe større enn i de kommunale, naturlig nok, fordi de kan ta mer penger for maten i de kommersielle enn i de kommunale barnehagene. Ellers er man jevnt over fornøyd med tilbudet. Vi tror at hvis vi sørger for at alle pengene kommer barna til gode, at vi har et mangfold av både kommunale og ideelle, private eiere, så vil det sørge for et bedre tilbud enn hvis man har et system hvor store summer kan tas ut av barnehagene. Det er vel egentlig, tror jeg, også statsråd Sanner faktisk enig i.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
«Luftambulansetjenesten HF er nå i kontakt med Lufttransport for å få hjelp under den pågående krisen. Hva er status i disse forhandlingene, og når kan man forvente at flyambulansetjenesten er på kontraktsfestet nivå, uten eksterne, ekstra ressurser og krisetiltak?»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Bent Høie har gått fra tidligere å opptre som Babcocks pressetalsmann til nå å være selskapets underleverandør. Ettersom de ikke er i stand til å gjøre jobben sin, kommer det nå ekstra tiltak med både helikopter og jetfly fra regjeringen. Disse tiltakene er i seg selv en erkjennelse av en komplett falitt i valg av operatør for hele ambulanseflytjenesten. Fram til nå har ikke Babcock klart å innfri beredskapskravene én eneste måned siden de tok over. Når vil Bent Høie innse at nok er nok, stikke fingeren i jorden, legge vekk prestisjen og starte en nødvendig og gradvis innfasing av luftambulansen i det som er det offentlige helsevesenet, hvor øvrig ambulanse er en del?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-12-18:
Lenge før den akutte krisen vi nå så, var det klart at Babcock ikke ville levere på kontrakt før tidligst i februar 2020 – dvs. åtte måneder etter at de tok over luftambulansetjenesten. Derfor er det en grunnleggende svikt vi nå ser, som har satt befolkningens trygghet for liv og helse i fare, og som ikke blir løst med regjeringens ekstratiltak. Det kan virke som om Bent Høies prosjekt er å sørge for at Babcock, koste hva det koste vil, blir værende som operatør ut perioden. Stemmer det at det uansett ville vært behov for ekstra tiltak fra det offentlige gjennom vinteren, også uten den ekstra krisen vi fikk med fly på bakken forrige uke?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
Kunnskapsministeren kan bare bli stående. Jeg skal forsikre meg om at dette ikke sklir ut på samme måte – han skal få et spørsmål på slutten. Norsk skole står overfor en alvorlig lærermangel. Lærermangelen vil øke i årene som kommer, og en ser allerede alarmerende konsekvenser ute i klasserommene. Allerede nå er andelen ukvalifiserte den høyeste på 15 år, en økning på nesten 50 pst. siden Høyre overtok. Allerede nå utføres halvparten av timene med spesialundervisning av ukvalifiserte assistenter. Og allerede nå melder kommuner, spesielt i distriktene, om vanskeligheter med å rekruttere lærere. Ukvalifiserte er altså blitt satt inn i undervisning for å dekke lærermangelen, og vi ser framover at dette bare vil bli verre. SSB meldte i 2018 om at vi ligger an til å mangle 5 800 kvalifiserte lærere i 2040. Dette er en økning i lærermangelen på 1 800 lærere siden den forrige beregningen i 2016, altså på bare to år. Jeg skulle egentlig ønske at jeg sto her i dag kun for å kritisere mangelen på tiltak fra høyreregjeringa, men det er altså ikke tilfellet i denne saken, for vi har nå en regjering som bevisst innfører politikk som målrettet øker lærermangelen. Det er derfor SSBs estimat øker så drastisk på bare to år. Denne regjeringa har innført en avskilting av lærere med tilbakevirkende kraft, som sender kvalifiserte lærere ut av skolen og på kurs. En innfører firerkrav i matte på lærerutdanningen, noe som gjør at topp motiverte søkere med 5 i norsk, men kanskje 3 i matte, ikke får bli norsklærere, og en innfører en lærernorm som ikke er fullfinansiert, som er en skrivebordsreform som kun fungerer i teorien på Høyres hus. Så kan statsråden forsikre foreldre, lærere og elever rundt omkring i Norge om at færre ukvalifiserte skal undervise i klasserommene våre rundt omkring i landet de neste årene?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
Jeg gleder meg til å se tallene i morgen. Lærermangelen blir garantert et tema også over jul når det kommer nye tall nå. Sånn sett er også jeg glad for at det er flere som har søkt seg til å bli lærer, men problemet til statsråden er at det ikke har blitt populært nok. Det gjøres ikke nok for å møte den økende lærermangelen. Det er også det SSBs beregninger peker på. Det er selvfølgelig enkeltindikatorer som peker i riktig retning, men totalt øker lærermangelen. I det totale bildet peker en nettopp på regjeringas politikk som grunnen til at lærermangelen har økt så dramatisk på to år. En peker på lærernorm, en peker på ukvalifiserte lærere, en peker på de tingene jeg nevnte. Kan statsråden da på en måte garantere, med sin forklaring, at andelen ukvalifiserte som skal undervise i norske klasserom, vil gå ned i årene framover, og at lærermangelen blir håndtert?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
Nå hørte jeg statsråden si «representanten Nybø». Om det var et lite slipp av hva som skjer i ekstraordinært statsråd nå, får vi vente og se. Jeg vil minne statsråden om at dette er en spørretime, der han skal svare på utfordringene. Vi kommer sikkert tilbake til dette i flere debatter senere. Statsråden er, som jeg, opptatt av konsekvensene. Det er jo det jeg spør om, og prøver å utfordre statsråden på. Det jeg peker på, er konsekvensen av denne regjeringas politikk, og konsekvensen er at andelen ukvalifiserte lærere i norske klasserom er den høyeste på over 15 år. Den andelen har blitt doblet med Høyre i regjering. Det er ikke mange nok som søker på lærerutdanningene, til å møte den økende lærermangelen som både lærernormen og andre politiske grep regjeringa tar, vil føre til. Statsråden har sagt at han mener det er en uakseptabelt høy andel assistenter i spesialundervisningen. Vil han da samtidig si at det er en uakseptabelt høy andel ukvalifiserte som underviser i ordinær undervisning?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
Nå måtte jeg nesten be om en ny replikk for å svare på utfordringen fra statsråden. Med Arbeiderpartiets politikk ville en jo fått gjort mer med lærermangelen enn med denne regjeringens politikk, for da hadde vi ikke hatt den avskiltingen av lærere. De kunne undervist i klasserommene i stedet for å bli sendt på kurs. En hadde fått rekruttert flere til lærerutdanningen, f.eks. disse toppmotiverte søkerne som har karakteren fem i norsk, men ikke god nok karakter i matte, og en hadde fått fullfinansiert lærernormen. Det jeg er opptatt av i denne diskusjonen om lærermangelen, er om vi klarer å gjøre nok for å møte den økende lærermangelen. Nå har vi sett at denne regjeringen driver en målrettet politikk for å øke lærermangelen. En klarer ikke å rekruttere nok, få søkingen nok opp, og konsekvensen av det er alvorlig ute i norske klasserom. Jeg vil igjen utfordre statsråden og spørre om når han kan garantere – eller vil si, hvis han ikke vil gi en garanti – at lærermangelen vil gå ned, og at en vil få færre ukvalifiserte lærere i norske klasserom.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Det er interessant at dere kom inn på lærernormen, for det er den jeg er interessert i å ta opp også. Vi mener at den ikke hjelper på lærermangelen. Vi mangler kunnskap om effekten av lærernorm og kompetansekrav for elevenes læring. Opplæringslovutvalget har foreslått at lærernormen blir fjernet, fordi de mener at normen bidrar til å binde opp betydelige midler i en ordning som er lite fleksibel for kommunene, at innretningen tar lite hensyn til elevenes ulike behov, og at vi risikerer at det settes inn færre lærere enn om kommunene selv har vurdert hva som er forsvarlig i det enkelte tilfellet. Statsråden avviser utvalgets forslag blankt og peker på at reformen skal bli evaluert. Samtidig vet vi at i altfor mange skoletimer mangler kvalifiserte lærere. Senterpartiet har vært en sterk forkjemper for økt lærertetthet, men er kritisk til lærernormen. Avisen Nationen skriver på lederplass i dag at kontrasten mellom kunnskapsbasert politikk og engangskompromisser er stor. Hadde statsråden nok kunnskap om hvordan lærernormen ville fungere, eller var kompromisset mellom regjeringspartiene viktigere?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Mitt spørsmål går til statsråd Nybø. Vi vet at flesteparten av studentene her til lands holder seg i hjemtraktene når de skal studere, og at studenter flest etablerer seg nært der de har studert. Til tross for et stort behov og påstått satsing står mange studieplasser i distriktene tomme. Regjeringen vil støtte nyetableringer av studietilbud framfor å sikre godt etablerte studiesteder som eksisterer, med tilhørende fagmiljø, forelesere og praksisplasser. Her er det en stor kapasitet som vi har behov for å utnytte. Hvis ikke kan vi komme til å mangle nærmere 30 000 lærere om 15 år. Dette er kritisk med tanke på demografisk utvikling og helsetilbudet, med tjenester nær folk i hele landet. Strukturen i universitets- og høyskolesektoren er i endring, og høyskolenes enorme innsats for å sikre kvalifiserte fagfolk og profesjonsarbeidere i hele landet er under press. Rekruttering til kommunene er allerede nå krevende, før strukturreformen og alle endringer som er i gang, har satt seg. Senterpartiet lurer derfor på hva statsråden vil gjøre for å få utnyttet denne kapasiteten, som er kritisk og avgjørende fordi den står uutnyttet, eller om hun vil la det være opp til institusjonene helt selv, selv om problemet rammer hele samfunnet og små lokalsamfunn spesielt hardt.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Statsråden er inne på mange av poengene her, bl.a. at studiesteder med god tilgang på praksisplasser ikke blir fylt opp i distriktet, men hun glemmer at studenter flest faktisk er stedbundne, og at rekrutteringen til disse arbeidsplassene og til arbeidsmarkedet er knyttet til hvor studiestedet er, og hvor studenten går. Khrono skrev nå på søndag – som også statsråden var inne på – at 14 av 37 sykepleierutdanningstilbud har tomme studieplasser, mens andre tilbud er overoppfylt, og det er et uutnyttet potensial for fagmiljø og praksisplasser i bl.a. Namsos, Hammerfest, Harstad, Molde og Kristiansund. Sykepleiermangelen er og blir regjeringens ansvar, og konsekvensene kan være dramatiske. Ønsker ikke statsråden satsing på mindre studiesteder som er etablert i dag? Mener hun at flere studenter må flytte på seg for å ta utdanningen de ønsker, og som lokalsamfunnene deres hjemme så sårt trenger?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Mitt første spørsmål i dag lyder: «Med Meld. St. 6(2019–2020) Tett på – tidlig innsats og inkluderende fellesskap i barnehage, skole og SFO har regjeringa bidratt til store forventninger til inkludering, mestring og utvikling blant barn og unge. Spesialundervisning, spesialpedagogikk og læringsstøtte er viktige deler av dette. I stortingsmeldinga varsler regjeringa endringer av Statped kombinert med ambisjoner om at alle barnehager og skoler skal få tilstrekkelig tilgang til spesialpedagogisk kompetanse. (2019–2020) Hvordan er omorganisering og økonomisk nedskjæring i 2020 hos Statped i tråd med økte ambisjoner for fagområdet?»
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Statsrådens svar tar ikke opp utfordringene knyttet til økonomi og nedskjæringene som kommer allerede i 2020. Kommunene får heller ikke en vekst som står i stil med de økte kravene som blir stilt bl.a. i forbindelse med denne stortingsmeldingen. Statped og kommunale spesialpedagoger må jobbe godt mot felles mål, og jeg er glad for at Statped fortsatt skal være en del av dette arbeidet. Men også på dette området er det mye som er uklart i meldingen om tidlig innsats. Som statsråden var inne på, er det en femårig overgangsperiode fram til kommuner og fylker får på plass spisskompetansen de henter via Statped i dag. I denne perioden skal Statped fortsatt opprettholde og utvikle tjenesten, heter det i meldingen. Hvordan skal Statped klare enda en omlegging kombinert med økonomiske kutt? Hvordan vil dette bidra til å styrke små fagmiljø, der etterspørselen per i dag er langt større enn tilbudet?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Vi er enige om behovet for Statped, og vi er også enige om at kompetanse, kvalitet og et tilbud nær folk er avgjørende. Men det er fortsatt mye som er uklart for Statped. Mandatet blir redusert, og det skal bli gjort mindre regionale tilpassinger samtidig som Statped skal ha en mer nasjonal tilnærming. Grenser opp mot helsesektoren, f.eks., skal bli vurdert i et nytt utvalg. Statped ble etablert som en nasjonal og landsdekkende organisasjon i 2013, med sterk regional tilknytning. De har stått i store endringer og vil fortsette med det i lang tid. Hva gjør at statsråden ikke vil se mer på erfaringene Statped gjorde seg etter forrige store omlegging, når målet er det samme, nemlig tidlig innsats og en inkluderende skole?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Her får vi ryddet opp før jul. «I Meld. St. 6(2019–2020) Tett på – tidlig innsats og inkluderende fellesskap i barnehage, skole og SFO kommer regjeringen med sine løsninger. Et forslag fra regjeringa er et ekspertutvalg som skal se på skolebidragsindikatorene, og et annet er økt testing og datainnsamling der statistikk og data om barnehage, skole og det enkelte individ skal bli samlet og systematisert. (2019–2020) På hvilken måte svarer disse tiltakene på problematikken rundt press og stress i skolen, som elever, lærere og foreldre melder om?»
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Det statsråden sier nå som jeg blir mest glad for, er nettopp at det ikke blir flere tester eller et større omfang tilknyttet den utredningen som kommer om datainnsamling knyttet til elevene. Senterpartiet frykter at vi får utvikling av skolen på et usikkert grunnlag. Feil blir det også om det man blir testet i, er det eneste som får oppmerksomhet. Mestring og trivsel må på plass for at elevene skal kunne lære, noe jeg også opplever at statsråden er inne på. Hvordan skal skoleeiere kunne prioritere og ivareta alt som ikke kan testes, som bl.a. mestring, når de til enhver tid blir presset og stresset på skolebidragsindikatorer og datainnsamling for øvrig?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-12-18:
Sammen med dette verdiløftet mener Senterpartiet at tillit til lærerprofesjonen er noe vi også skal legge til grunn, og vi mener at dette skal veie tyngre når resultatet i skolen, kvaliteten og utbyttet for den enkelte elev skal bli vurdert, både nasjonalt og av skoleeiere. Verken elever eller lærere har ytret et stort ønske om eller behov for at det i større grad skal fokuseres på skolebidragsindikatorer eller datainnsamling. At det fokuseres på slike data og svært avanserte statistiske analyser, har både svakheter og feilmarginer ved seg. Hvordan vil statsråden sikre at resultater i slik datainnsamling ikke blir feiltolket, overtolket eller brukt på galt grunnlag for tiltak i skolen?
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
Forkurset i matematikk har vært – jeg vil si – ganske omstridt. Det var hele tiden ment at det skulle være et midlertidig tilbud til studentene, og som skulle tilpasse seg regelverket som nå gjelder, altså at en må ha 4 i matematikk for å komme inn på lærerutdanningen. Noen har klart å bestå, men det er ikke enkelt over en sommer å skulle løfte seg fra 3 til 4 i matematikk når det er et år siden en hadde matematikk sist. Noen har klart det, men veldig mange – altfor mange – har ikke lyktes med det. Det har vært en dyr ordning, som en ikke har fått så stort utbytte av som en kanskje kunne håpet. Derfor har vi bestemt at USN, Universitetet i Sørøst-Norge, skal få 5 mill. kr for å tilby et nettbasert matematikkurs. Det håper vi kan nå de potensielle studentene tidligere, slik at de får lengre tid til å modnes i faget. På den måten kan vi hjelpe flere til å få karakteren 4 gjennom privatisteksamen.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
Jeg er ikke helt enig i den virkelighetsbeskrivelsen. Jeg er enig i at vi fortsatt må jobbe hardt og målrettet for å få flere til å velge lærerutdanningene, men i 2018 og 2019 er søkningen til lærerutdanningene samlet sett på et høyere nivå enn tidligere år, og aldri før har så mange førstevalgssøkere til lærerutdanningen vært kvalifisert som i 2019. Vi har også tatt en hel del grep. Vi har f.eks. innført en ordning for nedskriving av studielån som gjør at en får 50 000 kr hvis en fullfører lærerutdanningen under visse vilkår. En får ca. 50 000 kr til hvis en velger GLU 1–7, og en kan få ca. 50 000 kr til hvis en velger å bosette seg og jobbe i Nord-Norge. Det er et viktig og målrettet tiltak. Vi har i tillegg åpnet opp for at de to nordligste universitetene kan kvalifisere dem som en gang begynte på en fireårig lærerutdanning, men som aldri fullførte, sånn at vi også kan få kvalifisert dem. Nå vurderer vi om vi skal åpne opp for at flere universiteter i Sør-Norge også kan få den muligheten, sånn at vi får enda flere kvalifiserte lærere ute i skolen.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
Representanten har helt rett i at én ting er å få dem inn i lærerutdanningen, men vi må også få dem gjennom lærerutdanningen. Så må vi få dem inn i skolen, og så må vi få dem til å bli der. Et av de viktige tiltakene nettopp for å få flere til å velge den såkalte grunnskolelærerutdanning 1–7, eller GLU, er at vi gir ekstra nedskriving av studielån målrettet mot den studentgruppen, fordi vi vet vi trenger flere der. Vi har også en informasjonsjobb å gjøre, for vi ser at mange tror at en tjener bedre hvis en jobber som lærer i ungdomsskolen, enn hvis en jobber som lærer i barneskolen og blant de minste elevene. Det er helt feil. Vi er opptatt av at vi skal få flere menn inn i skolen, for jeg mener at unger i skolen må ha rollemodeller, gode rollemodeller av begge kjønn. Vi bruker nå penger for å målrette rekrutteringen mot menn, gjerne ned mot de yngste elevene. Vi har en stor jobb foran oss, men dette går rett vei.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
Jeg synes det er et godt spørsmål representanten kommer med, og jeg synes det er en viktig problemstilling. Det er en kompleks og ganske stor problemstilling vi står overfor, som ikke bare gjelder ett fagområde. Vi ser generelt at det er høyere søkning til byene enn til distriktene. Vi ser – det var vel senest denne uken – at Khrono hadde et oppslag om sykepleierutdanningen, som er en voldsomt populær utdanning, og selv om flere studenter enn noen gang får tilbud om plass på sykepleierutdanningen, ser man likevel at det står plasser tomme i distriktene. Det er en utfordring som vi må ta på alvor. Samtidig er jeg opptatt av at unge mennesker som ønsker å ta en utdanning, må ha stor frihet med tanke på hvor de ønsker å ta den utdanningen. Det er jo ikke unaturlig at folk ønsker å tilbringe studietiden sin en annen plass enn der de har vokst opp, for de ønsker å oppleve noe annet, de ønsker å være en del av et studentmiljø. Det er mange grunner til at folk reiser til en by for å studere, noe som også har mye positivt ved seg. Men som kommune, når man skal rekruttere kvalifisert personell, kan man ha én av to strategier – en kan enten sende ungdommen sin til en by for å ta utdanning, f.eks. for å bli sykepleier, og håpe at ungdommen kommer tilbake igjen, eller en kan ta dem man har i sine egne kommunale tjenester og gi dem den utdanningen som kommunen trenger kompetanse til. Nettopp derfor har vi nå i dette statsbudsjettet lagt inn penger som skal forvaltes av Diku til ca. 100 nye studieplasser som kan tilbys utenfor campus. Da er tanken nettopp at man skal kunne målrette det mot de områdene som i dag ikke har et studiested – hvis en trenger å få økt kompetansen sin, enten det er innenfor sykepleie eller innenfor økonomi, enten det er på heltid eller på deltid – og at det skal tilpasses mer til de behovene som er ute i distriktene.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
Litt av utfordringen er jo at hvis man legger premisset til representanten til grunn, at studentene er stedbundne, hjelper det jo ikke å være fra Vestlandet hvis det er ledige plasser i Namsos. Det er utfordringen her. Ønsker en å studere i Namsos, har en mulighet til å ta sykepleierutdanningen der, nettopp fordi det er ledige plasser der. Så er sykepleierutdanningen litt spesiell, for selv om det er ledige plasser, har det ikke, etter det jeg vet, ligget ute plasser på Restetorget, for dette må komme raskt i gang, og en kan ikke holde på så lenge med å etterfylle studenter. Men vi må klare å tilby utdanning der folk bor, og det er akkurat derfor vi prøver ut den nye ordningen nå, med 100 studieplasser i år, som vil bli bygd opp til ca. 400 studieplasser. Jeg håper vi lykkes med det, men da må kommunene også gjøre en rekrutteringsjobb, og så må utdanningsinstitusjonene våre tilby nettbaserte deltidsstudieplasser – de må tilpasse seg behovet i regionene og ute i kommunene.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
For å være helt sikker på at jeg ikke glemmer det, så ønsker jeg god jul tilbake til alle stortingsrepresentantene. Representanten Arnstad peker på det som er noe av det mest utfordrende med sykepleierutdanningen, både når det gjelder dimensjonering, og også når det gjelder hvor man kan tilby dette. Det er ca. 50 pst. av utdanningen som tas ute i praksis, og i dag er man veldig knyttet til sykehusene. Diku – det nevnte direktoratet som er lokalisert i Bergen – lyste nettopp ut penger til en praksispilot for å prøve å lage bedre praksis for sykepleierstudenter ute i kommunehelsetjenesten. Det mener jeg er viktig fordi det gir oss mer fleksibilitet. Det gir oss også mulighet til å dimensjonere på en bedre måte, og ikke minst er det viktig fordi mange av studentene skal ut i kommunehelsetjenesten. Nå blir pasienter skrevet ut av sykehuset tidligere, og man kommer ut i kommunehelsetjenesten, og derfor er det behov for å ha undervisningen der ute.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-12-18:
Saken om Nord universitet og nedleggelsen av studiestedet Nesna har vært oppe til debatt på flere arenaer, ikke minst i denne salen flere ganger, og jeg har absolutt merket meg representantens store og sterke engasjement for Nesna. Jeg forholder meg til det vedtaket som Nord universitets styre har gjort i denne saken, men Nord universitet har også vært tydelig på at de ikke har senket ambisjonene for å utdanne lærere og barnehagelærere i Helgelandsregionen. De har gjort om på måten de skal tilby lærerutdanningen på. Nå samler de seg i Mo i Rana, så i stedet for å ha tre studiesteder på Helgeland får de nå ett. Men det er klart at unger, skoler og kommuner skal ha lærere, helsepersonell og kompetanse også i framtiden, og det er Nord universitet opptatt av at de skal levere på. Men det er fortsatt tidlig, for vedtaket ble fattet i juni, så de må jo konkretisere planene sine mer utover.