Heidi Greni (Senterpartiet), 2012-05-03:
I dag samarbeider kommunene på mange ulike områder. Hovedskillet når det gjelder valg av samarbeidsform, går mellom oppgaver som bærer preg av forretningsdrift, og lovpålagte oppgaver som innebærer myndighetsutøvelse. Når det gjelder modeller for interkommunalt samarbeid om ikke-lovpålagte oppgaver, er det mange å velge mellom, f.eks. AS, interkommunale selskaper, stiftelser, samvirkeforetak osv. For interkommunalt samarbeid om lovpålagte oppgaver som innebærer myndighetsutøvelse, er vertskommunemodellen eneste alternativ i dag. Samhandlingsreformen har ført til utstrakt samarbeid om denne typen oppgaver, og mange kommuner har etterspurt en modell som sikrer bedre folkevalgt styring. Vertskommunesamarbeid innebærer at en eller flere kommuner delegerer en oppgave eller tjeneste med tilhørende avgjørelsesmyndighet til en vertskommune. Den fungerer godt i mange kommuner, andre ser utfordringer med at ansvaret for tjenesten blir lagt til politikerne i nabokommunen. Velgerne har med andre ord ikke muligheten til å «sparke» de politikerne hvis de er misfornøyd med tjenesten, de har ikke stemmerett i vertskommunen. Senterpartiet støtter regjeringens forslag om lovfesting av samkommunemodellen. Dette vil gi kommunene en ny modell for interkommunalt samarbeid, på lik linje med andre lovfestede samarbeidsmodeller. Det vil selvsagt være helt frivillig for kommunene å velge denne modellen, på lik linje med de andre modellene. Både små og store kommuner står overfor kompetanseutfordringer på mange ulike tjenesteområder. Ikke minst vil Samhandlingsreformen føre til utstrakt interkommunalt samarbeid om lovpålagte oppgaver som innebærer myndighetsutøvelse. Samkommunemodellen vil ivareta behovet for en lovfestet interkommunal modell for samarbeid på en rekke individrettede tjenesteområder. Sammenlignet med vertskommunemodellen er samkommunemodellen tilpasset samarbeid på et bredere og mer sektorovergripende plan, der det i betydelig grad blir overført myndighet fra den enkelte deltakerkommune. For en gruppe på, la oss si, fem kommuner som har et utstrakt samarbeid på ulike områder, alt fra renovasjon, barnevern, brann, intermediære senger, lønn, IKT, ja kanskje opptil femti samarbeidsområder mellom de samme fem kommunene med et tilsvarende antall styrer, vil det nå bli mulig å velge samkommunemodellen. Modellen sikrer folkevalgt deltakelse og styring fra kommunestyrene i deltakerkommunene, og alle de femti samarbeidsområdene vil bli ivaretatt av ett styre. Som forsøkskommunene Innherred og Midtre Namdal framhever i sine høringsuttalelser, bidrar samkommunemodellen, der flere interkommunale enheter kommer inn under ett felles styre, til at styret kan prioritere på tvers av områder og på tvers av sektorer. Noen har uttrykt skepsis til å lovfeste samkommunemodellen fordi de hevder det vil hindre kommunesammenslåing – jeg tror tvert imot. Hvis samarbeidet i samkommunen fungerer godt, tror jeg mange vil vurdere sammenslåing etter noen år. Andre har uttrykt skepsis til forslaget med stikk motsatt argumentasjon. De er redd for at det vil tvinge fram flere kommunesammenslåinger. Det er ikke en frykt jeg deler. Hvis kommunene etter grundige lokale prosesser blir enige om å slå seg sammen, har jeg tillit til at lokalpolitikerne er de rette til å ta en slik beslutning. Hensikten med de fleste interkommunale samarbeidsprosjektene er å sikre mer robuste fagmiljøer. Samkommunemodellen vil sikre at lokaldemokratiet blir ivaretatt i den prosessen, da samkommunestyret vil bli valgt av og blant kommunestyrerepresentantene i deltakerkommunene. Senterpartiet er glad for at samkommunemodellen nå blir lovfestet, slik at de kommunene som ønsker det, kan få et nytt verktøy for interkommunalt samarbeid.