Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-26:
Som presidenten bemerket, var spørsmålet stilt til landbruks- og matministeren. Siden det er mitt formelle ansvar, er det jeg som svarer. Men her er vi i den luksussituasjonen at landbruksministeren også kan passe på at svaret er godt og riktig. Jeg er sikker på at han kunne besvart det enda bedre, men jeg svarer altså på regjeringens vegne. Det grunnleggende på dette området er rovdyrforliket som Stortinget inngikk våren 2004. Det var et bredt forlik, og det fastsatte bestandsmålene for de store rovdyrene i Norge. For gaupe og jerv ligger de bestandsmålene fast. De er nådd. Det betyr også at vi har åpnet for bred jakt på både jerv og gaupe, nettopp fordi man har nådd bestandsmålene. For ulv og bjørn er bestandsmålene ikke nådd, men også for de rovdyrene har det vært en oppgang, og det er selvfølgelig årsaken til at det også er en god del konflikter knyttet til dette. Nå har regjeringen invitert Stortinget til et nytt og bredt forlik om bestandsmål for disse to artene, og det vil vi komme tilbake i løpet av 2010. Jeg håper vi da kan få et bredt forlik, og at vi også kan se det i sammenheng med hva svenskene gjør, i og med at både ulv og bjørn beveger seg på tvers mellom Norge og Sverige. Når det gjelder det spørsmålet direkte går på, har vi en todelt målsetting i norsk rovviltpolitikk. Det er å kombinere beitebruk i Distrikts-Norge og rovdyr. Jeg har snakket om dette veldig mange ganger i Stortinget. Det er en veldig vanskelig kombinasjon – en kombinasjon som veldig få land har. De fleste land som har rovvilt og beitebruk driver gjeting. Det gjør vi i liten grad i Norge. Sverige har f.eks. ikke den samme dobbelte målsetting i distriktene. For å få dette bedre til har vi også nå arealdifferensiert forvaltning med prioriterte beiteområder, hvor det skal være en lav terskel for felling av rovdyr, og prioriterte rovdyrområder, hvor beitenæringene må gjøre mye for å tilpasse seg det at det skal være rovvilt i disse områdene. Hensikten med denne geografisk differensierte forvaltningen er å bidra til en langsiktig og målrettet strategi for både å få tap av husdyr så lavt som overhodet mulig – ingen bonde, ingen miljøvernminister og ingen andre ønsker å se tap av husdyr – og samtidig å nå Stortingets mål om at vi skal ha levedyktige bestander av de fire store rovdyrene. Så må jeg si at i et veldig godt samarbeid mellom landbruksministeren og meg – og mange andre også – har denne regjeringen innført en serie tiltak for å forsøke å dempe de konflikter det fører til at vi har rovdyr i Norge. Stortinget behandlet senest for bare et par uker siden – var det vel – nye regler for nødverge. Vi har satt opp gjerder – et kontroversielt tiltak, men et tiltak som virker. Vi har satt i gang tiltak for raskere uttak av rovdyr når beslutning er fattet. Og vi annonserte senest for et par uker siden i Hedmark at vi nå vil gi jaktlag i Hedmark lønn fra første dag for å ta ut rovvilt når beslutningen om uttak er tatt. Så det gjøres masse for å redusere konflikter, men konflikter er dessverre uunngåelig gitt den dobbelte målsetting som Stortinget har fastsatt, og som det er bred, bred støtte for i den norske befolkningen.