Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2001-05-29:
Ot.prp. nr. 71 handler om adopsjon i registrert partnerskap. Forslaget går ut på å innføre en ny bestemmelse i adopsjonsloven om at den ene partner i et registrert partnerskap med samtykke fra den andre kan adoptere dennes barn. Det foreslås en ny bestemmelse, § 5 a, i adopsjonsloven som vil regulere adgangen til stebarnsadopsjon både i ekteskap og i registrert partnerskap. Forslaget bygger på gjeldende bestemmelse om at den ene ektefelle med samtykke fra den andre kan adoptere dennes barn. Adgangen til stebarnsadopsjon i registrert partnerskap foreslås å gjelde både foreldrenes biologiske barn og adoptivbarn, med mindre adoptivbarnet er adoptert fra en fremmed stat som ikke tillater slik adopsjon. Fremskrittspartiet er svært skeptisk til lovforslaget hvor den ene partner skal få anledning til å adoptere den andres barn på samme måte og vilkår som for personer som har inngått ekteskap etter ekteskapsloven. Fremskrittspartiet vil anta at det vil være relativt sett få tilfeller hvor stebarnsadopsjon i sammenheng med partnerskap er aktuelt. Spørsmålet har i hvert fall i dag større prinsipiell enn praktisk betydning. Et hovedmotiv for lov om partnerskap har vært å likestille homofile og heterofile med hensyn til juridiske rettigheter og plikter inngåelse av ekteskap medfører. Når det gjelder adopsjon, må en likevel legge størst vekt på hensynet til barnet. Ved stebarnsadopsjon vil juridiske bånd til den opprinnelige slekten falle bort. Barnet vil komme i den noe spesielle situasjon at det får to foreldre av samme kjønn. Fremskrittspartiet ser at dette kan skape følelsesmessige reaksjoner hos barnet og virke fremmed for utenforstående. Det er viktig at en er oppmerksom på dette. Fremskrittspartiet registrerer at det er foreslått at adgangen til stebarnsadopsjon i partnerskap ikke skal gjelde for barn som er adoptert fra utlandet. Vi er enig i at dette kan stride mot moral og rettsoppfatninger fra enkelte giverland. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det normalt vil være til beste for barnets utvikling å vokse opp med både en mor og en far. Selvsagt kan også homofile/lesbiske i partnerskap være utmerkede omsorgspersoner og foreldre. Imidlertid mangler det noe i et barns oppvekstsituasjon dersom begge foreldre er av samme kjønn. At barn med aleneforeldre heller ikke har foreldre av begge kjønn å forholde seg til, og at denne mangelen kan kompenseres på forskjellig vis, også i partnerskap, rokker ikke ved det prinsipielle i dette synspunkt. Fremskrittspartiet mener at ved adopsjon bør derfor det normale være at barnet som adopteres, får best mulige omsorgspersoner av begge kjønn til foreldre. Dog kan det muligens være tilfeller hvor stebarnsadopsjon for par som lever i partnerskap, kan være en løsning. Et slikt tilfelle kan være hvor barnets ene forelder er død eller ukjent, og hensynet til barnets beste taler for en slik løsning. Her beveger vi oss inn i et område som er svært vanskelig. Det essensielle må og skal være en løsning som er til beste for barnet. Alt annet er saken uvedkommende. For et barn som vokser opp hos en forelder som lever i partnerskap, vil den andre biologiske forelderen dessuten representere det kjønn som mangler i barnets familiesituasjon, og denne forelderen vil dermed kunne være av særlig stor betydning for barnet. En adopsjon fører til at barnet ikke bare mister arverett etter den biologiske forelderen og dennes slekt og at denne forelderens forsørgeransvar opphører, men vedkommende forelder mister også retten til samvær med barnet. Fremskrittspartiet vil stemme imot loven i sin helhet.