Svein Harberg (Høyre), 2010-06-01:
Jeg er oppvokst i den type hjem som har vært omtalt her, et hjem der en måtte ha et leksikon. Og ja, det var en skinninnbundet sak, men jeg oppfattet det ikke som et statussymbol. Det var rett og slett en nødvendighet, for det var der en kunne finne alt en lurte på, og det var der en kunne stole på at det som sto, var riktig. Det var definitivt et barn av sin tid som det var behov for, og som en hadde stor nytte av, men i dag er vi utfordret på en helt annen måte. I dag er det en ny tid. Det er helt nye metoder, det er nye vaner og rutiner. Og jeg er litt forundret over at så mye av debatten går på å omtale det gamle oppslagsverket, når det ikke er det vi snakker om i det hele tatt. Det er den nye måten å formidle på i framtiden, på nettet, som er temaet i dag. Vi er nødt til, mener jeg og mener Høyre, å ta inn over oss den realiteten at det eneste kvalitetssikrede nettbaserte oppslagsverket vi har, kan forsvinne. Det er etter vår oppfatning en stor trussel. Vi skulle ønske at det var et marked som kunne ta vare på dette, men per i dag er det ikke et slikt marked. Hva er muligheten da? Jo, det er en stor mulighet at en nå har fått tilbud om aktivt å være med på å bidra til at det kan drives videre i en stiftelse. Så spør vi om det er et statlig ansvar å gjøre det. Jeg tror alle her på talerstolen, slik jeg oppfatter det, er helt enige om at staten ikke skal drive et slikt oppslagsverk. Men jeg tror alle også er enige om at staten har et ansvar for å sørge for at det finnes et oppslagsverk som er til å stole på. Det har vært stort engasjement, og det er vi glad for. Det viser jo at mange fortsatt har et forhold til denne type oppslagsverk. Det er ikke slik at de nye mulighetene helt har erstattet det behovet vi har. Jeg er glad for at Nasjonalbiblioteket nå ser ut til å få en rolle, og at statsråden vil be dem om å jobbe videre med det. Men jeg skulle nok ønske meg en større positivitet og et større engasjement – og gjerne dialog med andre statsråder – for å få universiteter og høyskoler sterkere inn i dette arbeidet. Universiteter og høyskoler har kompetanse og har et samfunnsoppdrag som kan kombineres med å bidra til å sikre et norsk kvalitetsleksikon. De kan involveres i det på en god måte. De kan ha det som en del av sin formidling. Og ikke minst tror jeg det er viktig at vi fortsatt skal sette fakta på prent – hadde jeg nær sagt – eller på nettet, formulert på norsk. Det er slik i dag at i hvert fall de som er gode på det, kan surfe rundt og finne fakta, men det er ikke alt de finner på vårt eget språk. Og for mange er fortsatt det et behov. Jeg la merke til at det ble referert mye til de unge som sitter på galleriet. Det er bra, for disse skal vi satse på, men vi skal jo ha et oppslagsverk for hele folket. Jeg må si at jeg som voksen mann kjenner uro i magen hvis min mulighet til å slå opp i et kvalitetssikret oppslagsverk på nettet forsvinner. Hvor skal jeg da kunne kvalitetssikre de motstridende meldinger som jeg får, og de steder der jeg finner fakta som åpenbart er betonet av noens meninger? Det ville ikke være bra. Det er ikke snakk om det gamle minnesmerket, som det ble sagt her, men det er snakk om et nytt oppslagsverk, tilpasset dagen i dag, oppdatert i forhold til dagen i dag. Og det er stor forskjell på statlig drift og aktiv deltakelse for å få på plass det tilbudet en nå har fått om en stiftelse. Jeg håper statsråden kan formulere seg enda sterkere og mer positivt, også når det gjelder det initiativet som er kommet fra universiteter og høyskoler. At de får en god mulighet til å gå inn, og gjerne også støtte til å gå inn og starte opp en deltakelse i dette arbeidet for å sikre kvalitetssikrede fakta formulert på norsk, er en viktig bit for å ta vare på språket vårt.