Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-14:
Forslaget fra Kristelig Folkepartis representanter om sikrere og bedre framkommelighet for syklister er en viktig sak både for miljø, framkommelighet og folkehelse, og en fin oppfølging av det arbeidet som vi gjorde i forbindelse med gjeldende transportplan, der vi la til grunn en nasjonal sykkelstrategi for å få opp sykkelandelen i Norge og bedre sikkerheten. Sentrale mål i strategien er å bygge ut sammenhengende sykkelnett i byer og tettsteder og øke andelen som sykler fra dagens 4 pst. til 8 pst. over en tiårsperiode. Det er lagt til grunn at det skal bygges om lag 500 km nye gang- og sykkelanlegg i perioden. I innstillingen fra transportkomiteen til Nasjonal transportplan 2010–2019 har flertallet, dvs. Arbeiderpartiet, SV, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre, vedtatt noe av det samme som ligger i forslaget fra Kristelig Folkeparti, bl.a. at det trengs en offensiv nasjonal innsats for bedre og flere sykkelveier der man etablerer sammenhengende sykkelveinett i byer og tettsteder der sykkeltrafikken får et eget nett som er atskilt fra biler og gående at det er en rekke uklarheter og oppfatninger om eksisterende regelverk som må ryddes opp i, eksempelvis sykling i kjørebanen, vikeplikt i kryss, fortaussykling osv. at det er nødvendig med intensivert statlig informasjonsarbeid og omfattende holdningskampanjer at ved planlegging og utbygging av nye infrastrukturanlegg og andre endringer i transportnettet må hensynet til sykkeltrafikanter ivaretas, at satsing på sykkel er tatt inn som et kriterium for å få tilskudd fra belønningsordningen for kollektivtrafikk i de største byene Som vi ser av statsrådens svar til forslaget, er vi godt i gang med å følge opp den nasjonale sykkelstrategien to år inn i planperioden. Det er jeg glad for. Likevel – vi har fortsatt utfordringer, ikke minst når det gjelder holdningsskapende arbeid og en klargjøring av og opplæring i regelverk som gjelder for syklende og samspillet med andre trafikanter. Mopedister som får lov å kjøre i maks 40–45 km/t, må gjennom både teoretisk og praktisk opplæring før de får bevege seg ut i trafikken. Det må ikke syklister som sykler i samme fart. Opplæring i trafikkregler er grunnleggende viktig før man beveger seg ut i trafikken. Her mener jeg skolene i tillegg til foresatte har en rolle å spille når det gjelder å lære ungene dette, og kjøreskolene må ta mer ansvar for opplæring av bil- og motorsykkelførere når det gjelder samspill med syklister og andre medtrafikanter. Utbygging av et sammenhengende sykkelveinett i byene er helt nødvendig for å øke andelen syklende, og jeg mener det på sikt, når atskilte sykkel- og gangveier er bygd ut, bør bli forbudt å sykle på fortau og i gågater. I tillegg bør vi skille mellom og tilrettelegge for transportsykling og tursykling. I dag må man mange steder sykle på fortau, i veibanen eller på sykkelstier som er bygd slik at man må krysse fortau og veier med høye kantsteiner. Det umuliggjør transportsykling. Dette er en utfordring som må inn i planene, for det er grunnleggende viktig for å få bygd ut flere sykkelstier at kommunene sørger for klare planer for sykkelstier slik at vi kan prioritere når pengene er der. Flere byer jobber systematisk med dette og har økt sykkelandelen de siste årene. Det er bra. Men potensialet er mye større. Derfor er det bra at vi har samme ambisjoner som forslagsstillerne i denne saken.