Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-11-20:
Fra 2003, da det ble konstatert høye verdier av bromerte flammehemmere i fisk fra Mjøsa, har man politisk sett satt fokus på Mjøsas miljøtilstand. Det foreligger da også en bred politisk enighet om at miljøtilstanden i Mjøsa ikke er slik vi ønsker den skal være. Intensjonen i Dokument nr. 8:109 for 2006-2007 om en egen handlingsplan for oppryddingstiltak i Mjøsa er derfor en relevant problemstilling. Hovedspørsmålet er om en handlingsplan vil bedre miljøtilstanden mer enn de faktiske tiltak som i dag gjennomføres. Jeg er enig med forslagsstillerne i at en handlingsplan ville vært riktig dersom problemstillingen var ny, og dersom vi skulle inn i upløyd mark. Det er jo ikke tilfellet. Situasjonen er i dag slik at det foregår en rekke aktiviteter som er målrettet for å bedre miljøtilstanden i Mjøsa. Problemstillingen knyttet til Mjøsa er som sagt ikke ny. Det er iverksatt målrettede tiltak – tiltak som vil bli fulgt opp ytterligere i årene som kommer. I tillegg har komiteen etter mitt skjønn på en betryggende måte fått forsikring fra statsråden om at ytterligere tiltak vil bli iverksatt når ny kunnskap og informasjon innhentes. På denne bakgrunn er flertallet av den formening at det ikke er nødvendig å utarbeide en egen handlingsplan for å få tiltak iverksatt. Jeg vil også understreke at komiteens flertall legger til grunn for sitt syn at tiltak vil bli iverksatt ut fra en samlet vurdering av situasjonen knyttet til miljøgiftene. Den samlede innsatsen og de prioriteringer som ligger til grunn for det myndighetene gjør for å begrense skadevirkningene av miljøgifter rundt om i innsjøer, fjorder og havner, er det stor enighet om i Stortinget. Går man drøye to år tilbake i historien, i forbindelse med St.meld. nr. 21 for 2004-2005, Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand, og da registrerer hva den forrige regjeringen sa om miljøtilstanden i Mjøsa – som da er nevnt én gang – kan man konstatere følgende: «Det vil også gjennomføres ulike tiltak knyttet til bromerte flammehemmere som del av handlingsprogrammet om miljøgiftsituasjonen i Mjøsa.» Ja, den forrige regjeringen, med partiet til dagens forslagsstillere som medlem, hadde altså den gang, så sent som 18. mars 2005, tillit til handlingsprogrammet for overvåkning av Mjøsa. Noe underlig blir det når de tidligere regjeringspartiene, med unntak av Kristelig Folkeparti, i mindretallsmerknaden nå uttrykker følgende: «Disse medlemmer har med skuffelse merket seg at Regjeringen ikke vil prioritere opprydding i Mjøsa gjennom å opprette et eget handlingsprogram for dette, og ikke vil foreta seg noe utover allerede eksisterende overvåkning av tilstanden for å rydde opp i et alvorlig miljøproblem.» Jeg synes det da er grunn til å reflektere over hvordan man politisk sett endrer oppfatning og karakter på to år. For å tillate seg en litt ironisk tone må man kunne konstatere at i politikkens vesen er det ikke langt mellom selvtilfredshet og dyp skuffelse. Det synes jeg i denne sak mindretallet er et svært godt eksempel på. Nå skal jeg skynde meg å legge til at ironien på ingen måte skal overskygge alvoret i situasjonen. For fra 2005, ja for den saks skyld fra 2003 og fram til i dag, har det blitt gjennomført ,og det gjennomføres fremdeles kontinuerlig, undersøkelser og tiltak for å stoppe tilgangen på miljøgifter samt bedre miljøtilstanden i Mjøsa. Det er altså på ingen måte noen stillstand, verken i overvåkningen eller i tiltakene for å bedre miljøtilstanden. Tvert om, det er det motsatte som er realiteten. I brevet fra miljøvernministeren til komiteen pekes det på disse realitetene. Blant annet vises det til at man i 2005 fjernet forurenset slam fra kanalen ved Strandtorget på Lillehammer, og at det samtidig ble bygget en fangdam for å holde tilbake nye tilførsler av forurenset slam. Og for inneværende år vises det til at ytterligere fjerning av slam har blitt foretatt. Kanalen er en viktig tilførselsvei for miljøgifter til Mjøsa. Det vil også neste år tas prøver av det nye slammet som kommer i kanalen, og SFT vil fortløpende vurdere ytterligere slamsuging. I forbindelse med overvåkningsprogrammet innhentes det nye opplysninger og nye vurderinger kontinuerlig. Situasjonen og utviklingen i Mjøsa er ikke entydig. Kunnskapsinnhenting og begrensninger i utslipp av nye miljøgifter vil derfor være riktig fokus. Så kan noen selvfølgelig mene at man skulle satt i gang med langt flere tiltak. Da synes jeg det er greit å konstatere at en handlingsplan må følges opp gjennom de enkelte års budsjett, og ut fra hva jeg kan lese meg til, er det ingen partier i denne sal som har tenkt å styrke Miljøverndepartementets budsjett på en slik måte at situasjonen knyttet til miljøgiftene i Mjøsa kan bli møtt med ytterligere innsats i 2008 enn hva som er tilfellet ut fra det Regjeringen foreslår. Nå er kanskje substansen og realiteten i forslaget at man har fokusert på en viktig miljøsak, en sak som en samlet komite er opptatt av, og det vil jeg takke forslagsstillerne for. På denne bakgrunn anbefaler komiteens flertall Stortinget at forslaget vedlegges protokollen.