trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-15:
Vi har hatt både skattedebatt og finansdebatt, så jeg skal begrense meg i mine kommentarer. Det er jo her i denne debatten vi også senere skal vedta størrelsen på de fondene vi har. Jeg skal da bare si at fra Kristelig Folkepartis side viser vi vår prioritering gjennom å styrke både Kulturminnefondet, Energifondet og Forskningsfondet, slik det går fram av våre forslag. Når det gjelder tilløpet til debatt om skatteetaten og tollvesenet, og hvor mye kontroller en bør ha og ikke ha, og at representanten Holmås var overrasket over Fremskrittspartiets holdning, vil jeg si at min overraskelse går på at SV fortsatt lar seg overraske over Fremskrittspartiets holdning akkurat på det området. Jeg synes Fremskrittspartiet har tvert imot en ikke noe overraskende konsistent holdning på dette området. De er konsistente, og vi er uenige, og det er i hvert fall for meg ikke lenger noen overraskelse. At den har de konsekvenser som representanten Holmås var inne på, støtter jeg ham fullt ut i, og derfor har vi styrket de nevnte etater i vårt alternative budsjett. Med det tar jeg opp våre forslag.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2006-12-15:
I denne proposisjonen legger Regjeringen fram et forslag om visse endringer i bevilgninger i forsvarsbudsjettet for 2006. Begrunnelsen for disse endringene er å skape best mulig samsvar mellom bevilgninger under de enkelte kapitler og poster og de endringene i budsjettforutsetningene som har skjedd siden forsvarsbudsjettet for 2006 ble utarbeidet. Hovedelementene i omgrupperingsproposisjonen tar bl.a. for seg den vedtatte flyttingen av regionale støttefunksjoner. Den totale utgiftsrammen er økt med 265 mill. kr. Driftsbudsjettet er foreslått økt med totalt 667 mill. kr, mens investeringsbudsjettet er foreslått redusert med 402 mill.kr. Post 45 Store nyskaffingar er foreslått redusert med netto 820 mill. kr. Begrunnelsen for reduksjonen er bl.a. at det har vært forsinkelser i framdriften av flere store materiellprosjekter. Dette har ført til flere tiltak for å sette i gang andre prioriterte prosjekter. Regjeringen uttaler at reduksjonene på posten er et uttrykk for likviditetsmessige tilpassinger til tidsfasingen i prosjektporteføljen, og at det ikke er et uttrykk for reduksjoner i sektorens behov for investeringer. Det vises også til at reduksjonene bl.a. skyldes forhold som forsinkelser i leveranser fra leverandører innenfor større materiellprosjekter. Det er her svært viktig å påpeke det enorme investeringsbehov Forsvaret har for å komme opp på det vedtatte nivå hva angår materiell og logistikk. Det er i denne sammenheng avgjørende at Regjeringen tar inn over seg at de midler som i dag ikke kan nyttes til materiellanskaffelser, ikke må nyttes til annen aktivitet, slik at dette ikke går på bekostning av det behov midlene var tiltenkt å dekke. Det er derfor nødvendig å ivareta disse anskaffelser økonomisk i neste års budsjett, slik at anskaffelsene til de udekkede behov så snart som mulig kan komme på plass. Materiellinvesteringer er en viktig forutsetning for omstillingen av Forsvaret og oppfølgingen av den vedtatte struktur og dermed styrkeform og sammensetning. Det er derfor beklagelig å merke seg at framdriften ikke er som forventet når det gjelder dette. Det er også viktig å påpeke det uheldige i at materiellinvesteringene skyves varig ut i tid, og dermed bidrar til at strukturen får ytterligere svakheter i tiden som kommer. Vi forutsetter derfor at departementet vil søke å ta igjen tidstapet så snart som mulig.
Henning Skumsvoll (Fremskrittspartiet), 2006-12-15:
Forsvaret opplever årlig at budsjetter og politiske målsettinger spriker, noe som ofte gir seg utslag i at særlig materialinvesteringene blir skjøvet ut i tid. Dette er også tilfellet for deler av omgrupperingsproposisjonen som behandles i dag. Er statsråden enig med regjeringspartner SV når det gjelder skyving av materiellprosjekter utover i tid, som beskrevet av Jacobsen?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-15:
Å skyve på investeringar er sjølvsagt også å utfordre dei. Eg trur ikkje det er så ille i ei tid der ikkje minst forsvarssjefen har signalisert slagordet «Politisk underdekning av militære overbud». Vi bør her i salen tore å stille alle investeringar og alle driftsutgifter under eit ekstra lys, ikkje minst når vi er inne i ein så nødvendig og bra omstillingsperiode som vi er i, for Forsvaret. Så får vi sjå om desse som er skyvde på, overlever, eller korleis dei vil bli behandla i neste budsjettprosess. Vi veit at i Forsvaret er det mange nye ting som skjer. Vi veit at våre alliansegode, som vi faktisk har gjennom alliansesamarbeidet, også i framtida vil kunne føre med seg økonomisk lette for Forsvaret, fordi ein gjennom samarbeid klarer å spare både på driftsutgifter og investeringsutgifter. Så i denne samanhengen trur eg ikkje vi skal vere så redde for at det blir skyvt på materiellinvesteringar. Vi vil i neste omgang få sjå om det var klokt, eller om dei på nytt må takast inn igjen.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-15:
Neste sak vi skal handsame her i salen, går på styring av økonomien. Den saka vi handsamar no, går ikkje minst på prioriteringar. Frå denne salen er det jo ingen tvil om at vi må setje nordområda som nr. 1, og også intops vil vere ein viktig del. Så alle investeringane som blir gjorde, må ein sjå i lys av dette: Er dei relevante for nordområda, er dei relevante for internasjonale operasjonar? Det er utgangspunktet mitt. Så har ikkje eg fremma noko krav om at ein skal skyve på investeringar. Men eg registrerer at ein tør å utfordre investeringar. Og dersom ikkje Forsvaret tør det eingong, som alle andre statlege og private verksemder må tore, skjønner ikkje eg kvifor ikkje vi skulle tore å utfordre dei. Det som er heile målsetjinga med dette arbeidet, er jo å spørje seg: Klarer Forsvaret, som andre, å drive betre, drive meir kostnadseffektivt? Eg registrerer delvis at Høgre ikkje ser ut til å interessere seg for dette, sjølv om dei har hatt ein aktiv statsråd tidlegare som dreiv fram omstillingsprosessane i Forsvaret. Men då må ein jo også tore vere med i det konkrete og f.eks., som vi gjer i dette tilfellet, utfordre investeringar. Så får vi sjå om dei held vatn i neste runde. Dette har på ingen måte vore noko krav frå SV si side, men dersom ikkje Forsvaret toler det, toler dei ikkje mykje.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-12-15:
Som jeg også sa i innlegget mitt, er årsaken til underforbruket først og fremst at det har vært forsinkelser i materielleveranser. Jeg har også lyst til å si at vi i Forsvarsdepartementet følger de vedtakene som er gjort i Stortinget når det gjelder investeringsplanen for å bøte på dette – altså, for ikke å oppleve å få så stort underforbruk, prøver vi å trekke andre prosjekter fram i tid. Men det er lange ledetider og lange bestillingstider på materiell til forsvarssektoren, og derfor er vi nå altså kommet i denne situasjonen – først og fremst av disse grunner.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-12-15:
Som jeg også sa i mitt forrige svar, følger Regjeringen den planen som er vedtatt av Stortinget. Som også representanten Sanner er kjent med, klarte ikke forrige regjering heller å følge opp de planlagte investeringsrammene. Det gjør at man i noen tilfeller kanskje må redusere på kvanta man bestiller inn. Men når vi har et underforbruk i inneværende år, er det først og fremst, som jeg sa, på bakgrunn av at leverandørene ikke har kunnet levere i tide, og at vi har en rekke store prosjekter som dermed ikke kommer til utbetaling i 2006.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-12-15:
For å svare på dette, konkrete tiltak som dreier seg om å skyve på ting i tid: Den situasjonen vi er i nå når det gjelder underforbruk, skyldes altså først og fremst at vi ikke har fått de leveransene som vi har planlagt å få, i tide. Det er også en annen grunn, som vil kunne få konsekvenser også på sikt, og det er at vi er avhengige av å beholde nøkkelpersonell når det gjelder kompetanse, f.eks. på investeringskompetanse osv., og dette er spesielt personell som er tilknyttet FLO. Her setter vi inn ulike tiltak for både å beholde det personellet vi har, og for å rekruttere nye. Det er klart at når vi er i en situasjon hvor det er et veldig godt arbeidsmarked, er det også vanskelig for Forsvaret å beholde folk. Det andre er at vi har etterdønninger etter den voldsomme bremsen som var etter 2004, og også etter den nedbemanningen som har vært som følge av omstillingen i Forsvaret.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-12-15:
Post 47, Sal av eigedom, er foreslått redusert med 89 mill. kr. Dette skyldes i hovedsak at kommuner og fylkeskommuner skal kjøpe, men så kommer kanskje ikke pengene når de skulle komme. Hva er det som gjør at et salg, og dermed innbetaling av kjøpesummen, skjer senere enn om det hadde vært private som hadde vært kjøpere? Spørsmålet er om det er mange slike eiendommer vi prater om. For meg er det uforståelig at kommuner og fylker ikke klarer å bestemme seg og dermed ikke innbetaler i henhold til avtaler. Eller er Forsvarets forhandlere romslige? Det andre jeg lurer på, er konkrete tiltak når det gjelder ting som skal skyves ut i tid. Jeg synes ikke vi har fått gode nok eksempler på konkrete tiltak og prosjekter.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-12-15:
St.prp. nr. 20 omhandler oppstart av LOS-programmet i Forsvarets økonomiprosjekt. LOS-programmet er Forsvarets satsing på nytt felles styringssystem for økonomi, personell og logistikk og er således et viktig omstillingsverktøy for å nå målene for moderniseringen av Forsvaret i henhold til Stortingets vedtak. Videre er Økonomiprosjektet viktig for å få en forbedret økonomistyring i Forsvaret, jf. St.meld. nr. 29 for 2005-2006 om merforbruket på forsvarsbudsjettet i 2004, og St.meld. nr. 10 for 2005-2006 om økonomisk styring i Forsvaret. Programmet skal bidra til at Forsvarets militære organisasjon får felles prosesser på tvers av alle forsvarsgrener og avdelinger. Komiteen viser til at innføring av et felles eksternregnskapssystem ble realisert gjennom leveranseprosjekt 1 i tidligere Program Golf. Komiteen registrerer at det gjenstår to større prosjekter for å få realisert felles løsninger innenfor logistikkområdet, og er innforstått med at det første er Økonomiprosjektet, som bl.a. skal gi Forsvarets et elektronisk basert internregnskapssystem. Komiteen forstår videre at det neste prosjektet vil ha som ambisjon å gi Forsvarets militære organisasjon en fullstendig logistikkløsning, med bl.a. funksjonalitet for understøttelse av vedlikehold og anskaffelse i prosjekt, og registrerer at Forsvarsdepartementet på egnet måte vil komme tilbake til Stortinget vedrørende dette prosjektet. Komiteen viser til at Regjeringen informerte i St.prp. nr. 1 for 2006-2007 om at Forsvaret hadde innledet kontraktsforhandlinger med leverandøren for Økonomiprosjektet, og at det var forventet at dette ville medføre en reduksjon i usikkerheten og derigjennom kostnadsrammen for prosjektet. Vi har registrert at resultatet av forhandlingene imidlertid er at kostnadene har økt med ca. 40 mill. kr i forhold til det som er anslått. Ellers merker vi oss at Dovre International AS har gjennomført en ekstern kvalitetssikring av Økonomiprosjektet, og at Forsvaret har, som følge av anbefalingen fra Dovre og ut fra interne vurderinger, iverksatt tiltak for å begrense usikkerheten i prosjektene. En samlet komite vil i denne sammenheng vise til den kostnadsutviklingen som har vært i forbindelse med innføringen av felles forvaltningssystem i Forsvaret, og vil understreke betydningen av å gjennomføre prosjektet innenfor de vedtatte rammer og at kvalitetssikringstiltak blir fulgt opp gjennom hele prosjektet. Komiteen forventer at Regjeringen holder Stortinget orientert om prosjektet på egnet måte. Komiteens merknader er enstemmige.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2006-12-15:
Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, har ingen merknader til St.prp. nr. 29, men jeg vil komme med en liten kommentar i forhold til Stad skipstunnel. Det er bra at Regjeringen vil se på konsekvensene av å utvide tunneldimensjonene, slik at hurtigrutefartøy og andre fartøy opp til 16 000 BT kan nytte tunnelen. Det er også viktig å få gjort en grundig utredning av prosjektet og snu flere steiner, og at Stortinget får en orientering om dette i 2009. Nå ser vi av merknadene fra opposisjonspartiene at man egentlig ville ha stresset dette tidligere fram, men jeg tror det er viktig at man bruker tiden nå for å få en skikkelig gjennomgang av prosjektet og få en avklaring av problemstillingene rundt det. Det var det jeg ønsket å si.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-12-15:
Det er to forhold som Fremskrittspartiet har merket seg. Det ene er at Regjeringen vil redusere inntektene fra salg av fyreiendommer og stoppe avhendinger av slike eiendommer i 2007. Vi støtter for så vidt at man tar en gjennomgang av eiendomsmassen til Kystverket, medregnet de eiendommer som har vært i bruk av fyrtjenesten. Vi vil likevel fortsette avhending av eiendommer som Kystverket ikke ser behov for å beholde, og ber om at det blir vurdert i forbindelse med at man går gjennom eiendomsmassen. Så til punkt nr. 2, som egentlig er det viktigste. Vi vil ha fortgang i arbeidet med Stad skipstunnel. Slik saksordføreren avslutningsvis var inne på i sitt innlegg, mener vi at dette kan gå raskere enn det Regjeringen legger opp til. Vi har i denne saken fått melding om at ytterligere utredninger skyver denne viktige saken frem til tidligst 2009. Da går det etter vår mening for sent. Jeg fikk selv et svar fra fungerende fiskeri- og kystminister under transportkomiteens budsjettdebatt sist tirsdag. Han begrunnet dette med at lønnsomheten skal vurderes på ny, at virkningen for tursime skal granskes grundigere, i tillegg til selve beregningene knyttet til at kapasiteten for Stad skipstunnel skal utvides til også å kunne ta hurtigruteskip. Fremskrittspartiet er overbevist om at dette prosjektet er samfunnsøkonomisk lønnsomt, og at det har god virkning for turismen. Vi kan ikke skjønne at en ny utredning av omtalte forhold skal ta nesten tre år. Det smaker mer av at man ønsker utsettelse, men ikke ønsker å si det. En samlet opposisjon – Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – står sammen om at dette prosjektet, skipstunnel forbi Stad, bør kunne bygges som et OPS-prosjekt – et offentlig-privat samarbeidsprosjekt. Det er jo blitt en ekstra viktig finansieringsmetode siden Regjeringens eget alternativ til OPS, prosjektfinansiering, har avgått ved en tidlig død. På vegne av de nevnte partiene tar jeg opp forslaget om at Regjeringen legger frem en sak om Stad skipstunnel så raskt som mulig, og senest i 2008. Jeg har lyst til å legge til at Vestlandsrådet ganske nylig har utarbeidet et forslag til transportplan for 2007–2019. De er litt i forkant av planprosessen når det gjelder rulleringen av Nasjonal transportplan, men likevel er det et viktig initiativ. Jeg har avslutningsvis lyst til veldig kort å peke på det de fire vestlandsfylkene – Rogaland, Hordaland, Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal – sier om utviklingen av skipsleia. Det er to prosjekter som er trukket frem. Det første av de to er nettopp Stad skipstunnel. Jeg siterer fra transportplanen: «Stad skipstunnel må byggjast, noko som vesentleg vil betre regulariteten og tryggleiken i korridoren» – altså skipskorridoren langs kysten. Det håper jeg statsråden vil ta med seg. Jeg håper at Regjeringen og statsråden vil legge vekt på at de fire kystfylkene samlet sterkt understreker at dette prosjektet er viktig. Det bør også indikere at vi ikke har tid å kaste vekk, slett ikke på tre års utredning. Vi mener bestemt at det kan skje fortere.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-12-15:
Det er helt riktig, som statsråden sier, at sjøfarende er forsiktig avventende – de ligger faktisk og venter på været nå. Det er stor utålmodighet langs kysten fordi man har brukt en god del tid på å komme dit vi er i dag. Derfor er det en nedslående melding når en sier at nye runder kan gi ny orientering tidligst i 2009. Vil statsråden jobbe for at det blir tidligere enn 2009? Nå har jeg lyttet til begrunnelsene for at det skal brukes tre år på det som statsråden karakteriserer som en ny utredning. Jeg mener fortsatt at det høres svært omfattende ut. Erfaringer fra andre tilsvarende store prosjekter tyder ikke på at det er nødvendig, selv med regler for kvalitetssikring, og at vi først kan få denne saken tilbake i 2009. Er ikke statsråden bekymret for at dette prosjektet – om det skulle skje – vil falle utenfor første rullering av Nasjonal transportplan?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-12-15:
For sjøfarende som ferdes langs kysten, har Stadhavet alltid vært omtalt med respekt som kanskje den vanskeligste åpne havstrekning langs hele vår langstrakte kyst. Det er aldri rolig på «Stad-en», men ofte uvær og stor sjø. Og dagen i dag er intet unntak. Nettopp i dag ligger det fartøyer nord og sør for Stadlandet og venter på bedre vær og tryggere seilas. Fra naturens side er det slik laget at en tunnel på 2 km gjennom Stadlandet på sitt smaleste kan eliminere denne ulykkesbelastede havstrekningen og dermed sikre en trygg farled. Mange liv vil komme til å bli spart – og selvsagt også materielle ødeleggelser. Vestlendingene har vært opptatt av dette i mange år. Nå fortjener de handling. Sogn og Fjordane Fiskarlag har gjort en beregning der de anslår det årlige verditapet til 62 mill. kr fordi næringen lider under at Stadhavet ikke lar seg passere, eller at slingring og dårlig vær fører til lavere pris på råstoffet på grunn av redusert kvalitet. Disse utregningene bygger på tallmateriale hentet inn fra Norges Sildesalgslag og baserer seg på fangstmengder av makrell høsten 2005. I 2001 ble det ferdigstilt et forprosjekt for skipstunnelen gjennom Stadlandet, og en konsekvensutredning ble sendt på høring. Ved behandlingen av statsbudsjettet for 2005 ble det vedtatt en bevilgning på 5 mill. kr til videre utredningsarbeid. Mindretallet i komiteen er utålmodig og ber om handling nå.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-12-15:
Det er Stad skipstunnel det handler om i dag. Som varslet i budsjettinnstillingen og kommentert i budsjettdebatten tidligere i denne uken, har vi fått en proposisjon der det står at prosjektet Stad skipstunnel skal utredes videre. Det synes Kristelig Folkeparti er greit. Men det er tidspunktet for dette som er spørsmålet her: «tidlegast i 2009». Jeg regner med at det ligger noe under når man bruker begrepet «tidlegast». Det virker noe merkelig at en slik utredning skal ta så lang tid at dette stortinget ikke rekker å behandle saken. Og det er en annen viktig bit oppe i dette, at vi i mellomtiden skal behandle Nasjonal transportplan. Det betyr at det ikke er noen mulighet for å få Stad skipstunnel inn i den neste perioden i Nasjonal transportplan. Jeg regner med at det også bevisst er lagt sånn til rette fra den sittende regjeringens side. Vi har i budsjettinnstillingen og i innstillingen som behandles i dag, to forslag. Det ene går ut på å utrede Stad skipstunnel som et OPS-prosjekt. Det stod i budsjettinnstillingen. Det andre forslaget går på tidspunktet for stortingsbehandlingen. Vi mener at Regjeringen i realiteten utsetter hele saken til neste stortingsperiode, og det er for Kristelig Folkeparti ikke akseptabelt. Vi bør få den fram i denne perioden. Derfor står opposisjonen sammen om å be om å få saken lagt fram senest i 2008. Vi er mange som har kjempet for Stad skipstunnel i ganske lang tid. Det sies at de første tankene om en sånn tunnel kom for 130 år siden. Kristelig Folkeparti har programfestet at partiet vil arbeide videre for å få realisert Stad skipstunnel. Det betyr også at vi vil være med og ta kostnadene som bygging av en sånn tunnel vil medføre. Vi er mange som er enige om at prosjektet er viktig for å trygge sjøfarten. Vi snakker om et av de mest værharde områdene i Europa. Over 100 skip har forlist her de siste 100 år, og over 100 mennesker har omkommet. Tunnelen skal sikre last og kommunikasjon, og den skal bidra positivt til vårt felles mål for miljøet ved å få mer gods og passasjerer over fra vei til bane og sjø. Den siste meldingen fra Regjeringen om en orientering i 2009 kan ikke Kristelig Folkeparti være med på. Vi håper derfor at det kan være mulig å få denne saken lagt fram tidligere. Når det gjelder fyreiendommer, som også er omtalt i proposisjonen, står vi i innstillingen sammen med Høyre og Venstre om å ønske mer fleksibilitet fra Regjeringens side for å finne fram til gode, lokalt tilpassede løsninger i de ulike tilfellene. De fleste fyreiendommene som Bondevik II-regjeringen la ut for salg, ble solgt til kommuner eller organisasjoner, slik at man var sikret at eiendommene i framtiden ble tilgjengelige for allmennheten. Det er nettopp det som er målet, at vi får satt eiendommene i stand og holdt dem ved like til glede for allmennheten.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-15:
Det er i utgangspunktet litt pussig at ei slik sak blir behandla i Stortinget i dag. Ein kunne då ha mistanke om at Stad skipstunnel er ei marginal sak, men det er ho slett ikkje. Det er ei kjempesak, og ho har, slik dei andre talarane har sagt, vore på tapetet i årevis. Og Venstre har programfesta at vi skal få gjennomført bygginga av Stad skipstunnel. Det som no skjer, er at ein skal vurdere om Hurtigruta og andre store båtar skal kunne gå gjennom tunnelen. Det er sjølvsagt vi i Venstre òg einige i. Men problemstillinga som er knytt til spørsmålet om Hurtigruta skal kunne gå gjennom skipstunnelen, er eigentleg ganske enkel, nemleg at tunnelen må gjerast litt høgare. Vi snakkar om at det må sprengjast ut 8 m i høgda. Det originale her er at Regjeringa legg opp til å bruke så lang tid på eit enkelt reknestykke – eit reknestykke som ein lærer på ungdomsskulenivå. Ein skal rekne ut kor mange kubikk stein som skal sprengjast ut, dvs. høgd x lengd x breidd, og her blir det 330 000 m3 stein. Det er etter Venstres syn iallfall skuffande og uforståeleg at Regjeringa skal trenge tre år på å rekne på noko som, etter vårt syn, er kurant. Venstre er med på forslaget om at saka skal leggjast fram seinast i 2008. Vi har ikkje tid til å vente i endå tre år. Etter mitt syn burde ein ha klart å bli ferdig innan eit halvt års tid, slik at ein kunne fått saka opp i samband med neste års statsbudsjett – iallfall slik at ein i samband med Nasjonal transportplan kunne ha ein klar plan for kva som skal skje med prosjektet.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-15:
Eg er glad for at statsråden la merke til mitt enkle resonnement. Eg trur det faktisk er enkelt, og ein må ikkje gjere det vanskelegare enn det er. Eg er glad for at statsråden også seier at ein skal snu på kvar stein, for det er jo mykje stein, og det kan ein også gjere seg nytte av i næringssamanheng. Vi snakkar kanskje om ein kubikkpris på 35 kr, og det er ikkje så urimeleg. Det er jo også ei salsvare. Så det reknar eg med at statsråden også vil ta med. Eit tilleggspunkt som eg har lyst til å nemne. – Det er naturlegvis først og fremst eit transportprosjekt vi snakkar om. Men også i reiselivssamanheng er jo prosjektet drege opp som eit stort poeng. Vi har kjempesvære fjordar. Vi har høge fjell, og ein slik tunnel ville vere eit spektakulært prosjekt. Kva tenkjer statsråden om det? Er det moment som skal takast med i vurderinga?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-15:
Berre ein kort kommentar knytt opp mot fyreigedomane. Realiteten er at den førre regjeringa la opp til sal av fyr rundt omkring i landet. Det førte m.a. til at mange kommunar som ønskte å kjøpa fyr, ikkje hadde råd. Ikkje berre hadde høgrepartia gjeve kommunane dårleg økonomi, men dei prisa òg opp verdien på fyreigedomane sånn at kommunane ikkje hadde råd til å kjøpa dei. Det gjaldt m.a. i Hå kommune i Rogaland. Kommunen ville gjerne kjøpa fyret, men prisen som den førre regjeringa sette på det, gjorde at det berre var Rimi-Hagen og andre rikfolk som kunne slå til og kjøpa det. Det Regjeringa no gjer, er å ta grep for å sikra at vanlege menneske kan sitja oppe i fyrtårnet – ikkje Rimi-Hagen i tårnet, men Tobias i tårnet. Vi vil sørgja for at alle skal ha tilgjenge til fyreigedomane. Derfor reduserer me inntektene av salet. Om inntektene skulle blitt store, måtte ein altså selt til dei med mest pengar. Vår politikk er å sørgja for at fyrtårna og fyreigedomane blir allemannseige, ikkje i private rikfolks eige. Så det er ei tydeleg kursendring òg på dette området frå den raud-grøne regjeringas side.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-12-15:
Jeg er først og fremst bekymret for at vi ikke skal ha en god nok utredning. Som jeg sa i mitt innlegg, ønsker vi å snu hver stein for å lete etter muligheten for å komme fram til et økonomisk forsvarlig prosjekt som det er samfunnsøkonomisk lønnsomt å investere i. Derfor er jeg glad for at de faglige rådene vi har fått, signaliserer at vi skal gå grundig til verks, men det forutsetter òg kvalitetssikring i forhold til at vi skal foreta investeringer og utredninger i forkant av det på en forsvarlig måte. Utgangspunktet 2009 er ikke, som det ble antydet her i sted, et ønske om å utsette saken. Det er det vi har satt som tidsramme, ut fra de beregningene vi har fått på hvor lang tid det tar å gjøre en skikkelig utredning. Dette er altså et nytt prosjekt, ikke bare noen meter i tillegg til det tidligere prosjektet. Jeg kan forsikre om at hvis det er mulig å få fram utredningen tidligere, er det selvfølgelig ikke oss imot. Men vi ønsker ikke å forespeile noe som det kanskje viser seg senere at en ikke klarer å holde.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2006-12-15:
Når jeg sa snu på «hver stein», tenkte jeg nok først og fremst i prosjekteringsfasen for å prøve å finne fram til løsninger som kan forsvare investeringene. Jeg tenkte ikke så mye på å snu på hver av de steinene som eventuelt i ettertid måtte bli skutt ut. Men det er riktig at masser også er en ressurs. Som jeg sa i mitt innlegg, er turistsiden også viktig. Derfor er det et av de elementene jeg nevnte som skal undersøkes, bl.a. på grunn av det. Men som jeg sa i sted – på grunn av at det er et helt nytt prosjekt, må vi nok gå noe grundigere til verks enn det representanten nevnte i sitt første innlegg, og bare gange høyde, bredde og lengde. Det er et økonomisk prosjekt, der også turisme og effektene av det er blant det som skal vurderes inn. Jeg er sikker på at det elementet kommer til å dra i positiv retning for prosjektet. Men så får vi se på prosjektet i en helhet når det er skikkelig utredet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-03-16:
Endringsforslagene i denne proposisjonen er i sin helhet en følge av EUs vedtatte endringer i Schengen-konvensjonen. Endringene i SIS, som er en forkortelse for Schengen informasjonssystem, inngår som et ledd i EUs felles tiltak for å forebygge og bekjempe terrorhandlinger. Nå er Norge folkerettslig forpliktet til å gjennomføre disse endringene i norsk lovgivning. Stortinget har i sitt møte tidligere i dag gitt samtykke til en slik endring. Noen av de forslagene som Odelstinget skal vedta i dag, er utvidet adgang til SIS for påtalemyndighetene og utlendingsmyndighetene. I dag har kun politimyndighetene tilgang til hele systemet, og utlendingsmyndighetene har begrenset tilgang. Komiteen er enig i departementets forslag om en slik utvidelse av lovverket, og vi viser til at dette vil øke effektiviteten i det internasjonale politisamarbeidet, for derved å oppklare flere straffesaker med internasjonale forgreininger.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-03-16:
Det er også en glede for Fremskrittspartiet at det er en samlet komite som legger reguleringen av strømavtaler inn i forbrukerkjøpsloven. Det er et stort behov for å få en lovregulering på dette området, og det er også viktig å få lovfestet forbrukerens rettigheter. En får da styrket forbrukerrollen. Vi slår fast i lovverket i dag at strøm generelt er en vare, og forbrukeren vet at han kan finne sine rettigheter i forbrukerkjøpsloven. Det har vært en kald vinter, og i flere aviser har en kunnet lese om forskjellige eksempler på stenging av strøm. Det er viktig å tydeliggjøre reglene for stenging. Strøm er et nødvendighetsgode, og det er viktig å sikre forbrukerne på den måten at grensen for å stenge av strømmen blir tydeligere. Med den presiseringen vi gjør i dag, skal ikke stenging skje hvis det er fare for liv, helse eller betydelige tingskader, eller hvis forbrukeren har innsigelser mot grunnlaget for stenging. Nettselskapene blir også forpliktet til å informere forbrukeren om at en kan søke hjelp på sosialkontoret. Det har også vært en debatt om manglende levering ved strømbrudd – om det er manglende levering, eller om det er en forsinkelse. En strømavtale er en løpende avtale om leveranse av strøm, og de færreste av oss vet vel, eller klarer å skjønne, forskjellen på om det er et strømbrudd, eller om det er en forsinkelse. Fremskrittspartiet mener i denne saken at «mangel på leveranse» i hvert fall er et mye bedre begrep enn «forsinkelse». Til slutt: Denne lovreguleringen må ikke bli en unnskyldning for nettselskapene til å skru opp prisene på nettleien. I høringsuttalelsene og i departementets vurderinger er det vist en liten bekymring for økte kostnader for forbrukeren i form av økt nettleie. Forbrukerrådet sa selv under høringen at økte forbrukerrettigheter koster penger. Med de kalde vintrene – for ikke å glemme de kalde somrene, som vi også har i dette landet – og med en varslet kraftkrise mener Fremskrittspartiet at denne lovreguleringen også må ses i sammenheng med en god energipolitikk, der en sikrer økt kraftproduksjon og en edruelig avgiftspolitikk. Det må være statens rolle å sikre forbrukerne tilgang til kraft til akseptable priser. Vi i Fremskrittspartiet vil i denne saken vise til vårt alternative statsbudsjett, der vi har foreslått en reduksjon av elavgiften, og også til et Dokument nr. 8-forslag der vi foreslår en reduksjon av elavgiften i perioder med høye strømpriser. Vi har gjentatte ganger foreslått en gjennomgang av beregninger av nettleien og en innskjerping av NVEs regelverk på dette området. I Fremskrittspartiets alternative budsjett har vi også foreslått en betydelig økning i fondet for utjevning av nettleien. Fremskrittspartiet er veldig positivt til denne lovreguleringen. Forbrukerne får rettigheter som de har krav på, men vi vil allikevel få gi utrykk for en bekymring over økte kostnader for forbrukeren. Det må staten ta på alvor.
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-03-16:
Saksordføreren og Fremskrittspartiets representant har sagt det meste som er å si, så da vil det jo være kortslutning av meg å «være lang» i denne saken. Det er gledelig at forbrukerne gis økt vern ved kjøp av strøm, i pakt med det arbeidet som ble igangsatt av den forrige regjeringen, som munnet ut i det lovforslaget som den nye regjeringen har lagt frem, og som behandles her i dag. Klargjøringen av den type rettigheter var et sentralt mål, fordi de tilstandene som har vært for veldig mange forbrukere, og det de har opplevd og fortsatt opplever, er noe som kanskje vil minne om texastilstander. Leveranse av strøm er et av de viktigste behovene å få dekket, og konsekvensene hvis strømmen stenges eller det foreligger forsinkelse, kan være store, ikke minst for eldre mennesker og for småbarnsforeldre. I hvilken grad dette her i dag innebærer avslutningen på eller en videreføring av arbeidet med å styrke forbrukernes rettsstilling, sa saksordføreren lite om. Etter snart et halvt år i regjeringskontorene har dessverre flertallsregjeringen stort sett brukt sitt flertall til å sørge for at det ikke er blitt lettere for flertallet av folk å være forbrukere. Verken innenfor konkurransepolitikken, moderniseringspolitikken, samferdselspolitikken, utdanningspolitikken eller næringspolitikken har man en aktiv politikk for å styrke forbrukerne, men snarere en aktiv politikk for å reversere det meste og en aktiv retorikk for å tildekke hva man gjør. Men saksordførerens innlegg i dag var for så vidt et lite stearinlys i den mørke tunnelen. Derfor utfordrer jeg henne til på vegne av regjeringspartiene til å avklare om de vil sørge for at forbrukernes stilling i kraftmarkedet fremover fortsatt skal styrkes, og ikke minst hvordan. Har man noen strategi for å sikre effektivisering av nettvirksomheten? Hvordan vil man sikre lavere nettleie? Og ikke minst: Har man noen planer om å sørge for at selskaper som driver mindre effektivt, får færre muligheter til å velte kostnader over på forbrukerne?
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-03-16:
Jeg konstaterer at man ikke ønsker å svare på et eneste spørsmål verken fra Høyre eller fra Fremskrittspartiet når det gjelder forbrukerrettigheter, utover det som allerede er fremlagt, og at man forholder seg taust til de tre spørsmålene som vi har stilt om hva som skal skje fremover – etter å ha fremmet én sak som kun er en blåkopi av hva den forrige regjeringen la fram. Justisministeren har til nå gitt signaler om det aller meste på sitt område, men Regjeringen gir ikke et eneste konkret signal i forhold til hvordan man skal styrke forbrukernes stilling i kraftmarkedet videre, hvordan man skal effektivisere nettvirksomheten, eller hvordan man skal hindre at kostnadene veltes over på forbrukeren. Det har tatt seks måneder å få fremmet én sak, som er en oppfølging av den tidligere regjeringens sak. Da synes jeg det hadde vært hyggelig om statsråden kunne være noenlunde konkret når det gjelder forbrukernes rettigheter fremover, og ikke bare se bakover.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-03-16:
Jeg synes saksordføreren har gitt en veldig grei framstilling av saken, og slik sett hadde jeg egentlig ikke trengt å ta ordet. Grunnen til at jeg likevel gjør det, er Fremskrittspartiets innlegg. Det fikk meg til å reflektere over det som her beskrives som et behov for å redusere norske avgifter med hensyn til strøm og strømleveranser. Jeg studerte selv i utlandet, i Tyskland, og opplevde hvor enormt forskjellig tilnærmingen er i ulike land når det gjelder omsetning av strøm, og tiltak, ikke minst, for å redusere prisene til den enkelte, rett og slett fordi strøm i mange land er veldig dyrt. Det er faktisk ganske rimelig i Norge. Det man ser, er i mye sterkere grad en forbrukertilpasning: I andre land skrus lyset av i rom som ikke er i bruk, det står ikke på hele tiden i oppganger, osv. Det jeg registrerer, er at her kan en gå i kjellere i borettslag og se at lyset står på hele tiden, en kan gå på loftet og se at det lyser. Dette er ikke et veldig sterkt indisium på at Fremskrittspartiet har rett i sin hypotese om at avgiftene på dette området er altfor høye. Derimot er det et klart tegn på at vi i Norge forbruker strøm på en måte som er svært uhensiktsmessig, og som igjen medfører at man får et økt kraftbehov. Her burde man etter hvert ha sett på tiltak rettet inn mot forbrukerne, gjerne tiltak tilrettelagt i regi av staten, for å få til energiøkonomisering i Norge.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2006-03-16:
Jeg synes denne saken er så viktig at jeg har lyst til å si noe om den. Jeg synes ikke den har fått sin fortjente plass «i sola» i media, for denne saken berører jo alle oss mennesker som bruker strøm, og det vil i praksis si nesten samtlige i dette landet. Strøm er og kommer til å være et nødvendighetsgode, og strøm kjøpes og selges som en vare i et marked. Det er derfor fint at vi nå i dag også behandler denne varen på lik linje med andre varer, og får avtaler om kjøp og salg av strøm inn under forbrukerkjøpsloven. Etter mitt syn er denne saken viktig. Og hvorfor det? Jo, det vil sikre at vi som forbrukere får et styrket forbrukervern gjennom at en nå kan klargjøre og skjerpe vilkårene for stengning, at vi som forbrukere etter nærmere vilkår kan holde en betaling, kreve prisavslag eller kreve erstatning hvis nettselskapet bryter strømavtaler. Og det at vi nå også får en lovfestet tvisteløsningsmekanisme, er med på å styrke rettsvernet for forbrukerne. I tillegg tror jeg at denne loven byr på noen utfordringer. En av dem er hvor langt man som forbruker kan forvente at nettselskapene skal gå i forhold til å sikre nettet sitt. Det som er sikkert, er at man kommer til et punkt hvor kostnader med å sikre nettet mot alle mulige forhold blir samfunnsøkonomisk urasjonelt. Jeg tror at grenseoppgangen mellom hva vi som forbrukere kan forvente av leveranser, og hvor mye nettselskapet kan beskytte seg mot naturskapte fenomener som lyn og ekstremvær, blir utfordringen. Så litt til det som var Fremskrittspartiets bekymring med hensyn til at nettleien kan øke. På denne bakgrunn vil jeg komme med noen kommentarer til den merknaden de har skrevet sammen med Høyre, der de sier at «det må stilles økte krav til effektiv og sikker nettdrift», samtidig som de forventer at dette bidrar til lavere nettleie. Det blir i mitt hode det samme som å si: Jeg vil kjøpe Mercedes, men jeg vil bare betale for en Lada. Det henger ikke helt sammen. Men alt i alt er jeg fornøyd, fordi vi nå sikrer et sterkt forbrukervern på et så viktig nødvendighetsgode som strøm.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-03-16:
Det var representanten Dahl som provoserte meg til å ta ordet, for saksordføreren og de andre debattantene har kartlagt og redegjort for hva forslaget innebærer. Men det medfører ikke riktighet at den rød-grønne regjeringa nå liksom har parkert spørsmålet om forbrukerpolitikk og forbrukerrettigheter – snarere tvert imot. Hvis man går tilbake i historien til det som er selve grunnloven når det gjelder spørsmålet om forbrukerkjøp – nemlig forbrukerkjøpsloven – som vi nå tangerer, er det nettopp disse partiene som nå sitter i regjering, som var pådrivere når det gjaldt å gjøre den best mulig for forbrukerne. Jeg var sjøl saksordfører for den i Stortinget, og husker hvordan grensedragningen var i forhold til de spørsmålene. Greit nok – det var den forrige regjeringa som la grunnlaget i forhold til den endringen vi nå er inne i, men man bør ikke ut fra det trekke den konklusjonen at de rød-grønne partiene i den nåværende regjering skal være mindre interessert i å gjøre noe i forhold til forbrukerne. Vi har flere forbrukerpolitiske utfordringer som vil komme fra Regjeringa. Spørsmålet om bolig har allerede barne- og likestillingsministeren tatt opp. Boligeieres og boligleieres vern i forhold til spørsmålet om mangelinnsigelser er også ett av en rekke områder hvor vi mener at dette er viktig lovgivning å ta fatt på. Men jeg må minne om at når det gjelder spørsmålet om å komme til Stortinget med konkrete lovendringer som bl.a. vil styrke forbrukerne, må det utarbeides forslag. Vi skal ha høringsprosesser som gjerne varer i tre måneder. Jeg hilser den utålmodigheten som gjør seg gjeldende fra opposisjonen opp imot forbrukere, hjertelig velkommen, men man må iallfall la arbeidet få gå sin gang, slik at man får presentert det i Stortinget. Det er ikke grunnlag for, ut fra denne behandling, å si at Regjeringa ønsker å nedprioritere forbrukerne – snarere tvert imot.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2006-03-16:
Dette er veldig bra. Det som nå forhåpentligvis blir vedtatt i dag, vil styrke strømkundenes situasjon betraktelig. Saksordføreren nevnte et skrekkeksempel fra Akershus. Det er dessverre mange tilsvarende eksempler, hvor nettselskapene venter så lenge at strømkunden opparbeider seg gjeld i titusenkronersklassen. Dette er feil. Den som er i en slik situasjon, blir selvfølgelig presset opp i et hjørne og har til slutt ikke noe valg. Mange kommuner har meldt tilbake fra sosialtjenesten at dette er et stort problem for mange. Med det som blir gjort i dag, kan vi forhåpentligvis sikre forbrukeren bedre vern enn det han har hatt tidligere. Jeg er også glad for det justisministeren sier, at en kontinuerlig skal se på forbrukernes rettigheter i dette spørsmålet. Jeg vil legge til én ting, som for så vidt ikke har noe med dagens lovendring å gjøre. En grunn til at mange strømkunder opparbeider seg stor gjeld, er dagens lovgivning innenfor energisektoren, hvor den enkelte forbruker, når han flytter til et nytt sted – eller for så vidt uansett – sjøl må tegne strømabonnement hos en strømleverandør. I tillegg til nettbiten, som det er monopol på, må forbrukeren bestille strøm fra en strømleverandør. Hvis vedkommende ikke gjør det, er nettselskapet pliktig til å levere strøm til vedkommende. Jeg tror det kalles pliktlevering, eller noe slikt. Da tar nettselskapet en pris pr. kWh som er astronomisk mye høyere enn hva markedsprisen på strøm er. Opp i 60–70 øre pr. kWh tar nettselskapene av dem som ikke er klar over dette regelverket. Mange av dem som har havnet i et uføre med å opparbeide seg strømgjeld, og som til slutt opplever at nettleverandøren skrur av strømmen, har også dette problemet med at de sitter og betaler en svært høy pris pr. kWh. I det videre arbeidet med forbrukernes spørsmål innenfor energisektoren bør en også se på den problemstillingen, og i alle fall sørge for at nettselskapene er pliktige til å informere strømkundene på en mye bedre måte enn de gjør i dag. Jeg er sikker på at det er hundrevis, tusenvis av strømabonnenter rundt omkring som ikke er klar over dette, og som betaler en altfor høy strømpris til nettleverandøren.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
Regjeringen har fokusert mye på handlingsplanen mot fattigdom. Det er i dag ca. en kvart million pensjonister som lever under fattigdomsgrensen slik den er definert av OECD. Det betyr at de mottar under 113 000 kr i året, som de skal leve av. Mange av disse minstepensjonistene har blitt minstepensjonister fordi de gjennom et langt liv har vært hjemmeværende og oppdratt egne barn. Det er kanskje ikke en verdivurdering som Arbeiderpartiet kjenner seg hjemme i, men det var en verdi som var svært viktig i datidens familier. Det er det mange av disse kvinnene som blir straffet for i dagens samfunn. Når man går igjennom Regjeringens handlingsplan mot fattigdom, finner man ikke denne gruppen. Minstepensjonistene, landets slitere som har bygget opp landet etter krigen, er ikke nevnt med et eneste ord. Hvis man ser på de tiltakene som Regjeringen fremhever, er det tiltak for å komme inn i arbeidslivet, tiltak for barn og unge, tiltak for kriminelle, tiltak for innvandrere, og igjen: Minstepensjonistene er ikke nevnt med et eneste ord. Jeg synes det blir stående i et ganske grelt lys, når Regjeringen bruker så mye tid og krefter på å snakke om behovet for å bekjempe fattigdom, at de ikke løfter en finger for å hjelpe mange av de eldre i vårt samfunn som har slitt hele livet, og som nå gjennom statsbudsjettet får en hilsen fra Regjeringen i form av økt matmoms, økt NRK-lisens, økt boligbeskatning og økte egenandeler – egenandeler som Regjeringen selv har varslet i Soria Moria-erklæringen at de skal gå igjennom med sikte på å holde dem på et lavt nivå. Hvordan forklarer statsministeren denne totale mangel på satsing på landets eldre?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
Det er jo ikke riktig. For det første øker Regjeringen egenandelstaket, til tross for at Regjeringen har sagt det motsatte. Der ser vi det igjen: Regjeringen sier én ting, men gjør noe annet. Det er å varsle løfter overfor en betydelig gruppe i vårt samfunn som blir skuffet over at Regjeringen overhodet ikke ser dem. For veldig mange av landets minstepensjonister hjelper det svært lite at Regjeringen foreslår bostøttetiltak, boligordningstiltak, tiltak for å gjøre det lettere for kriminelle etter endt soning. Det de trenger, er en håndsrekning for å klare å betale regningene sine, klare å betale strømregningen, klare å kjøpe mat hver eneste måned. Det er den brutale hverdagen som veldig mange av landets minstepensjonister møter. Det betyr at man må gjøre noe med minstepensjonen. Den har stått stille siden 1998, da Fremskrittspartiet klarte å få økt minstepensjonen. Da sa en herværende stortingsrepresentant at det var kvalmende at Stortinget økte minstepensjonen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
Jeg må si at jeg synes det er litt trist at statsministeren fremstår så desperat og ynkelig som han nå gjør i denne spørretimen. Men det er nå en gang et faktum at det er lettere for statsministeren å gå til angrep på opposisjonen enn å snakke om sin egen politikk. Det skjønner jeg, for det er selvsagt fryktelig ubehagelig å se forskjellen på det man har sagt at man skal gjøre, og det man ender opp med å gjøre. Det er et faktum at denne regjeringen har snudd i en rekke politiske saker. Barnehageprisene skulle gå ned, men nå går de opp. Høyere utdanning skulle det satses mer penger på. Budsjettet har statsministeren selv karakterisert som et hvileskjær. Sykelønnsutgiftene skulle ikke endres. I hele valgkampen gikk statsministeren rundt og beskyldte Fremskrittspartiet for å være de som kom til å gjøre noe med sykelønnsordningen hvis vi fikk innflytelse. Det var altså statsministeren selv som fremmet forslag om en skjerpelse av sykelønnsordningen. Dette er løftebrudd, og det synes jeg statsministeren skal være mann nok til å erkjenne.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
President – til en åpenbar misforståelse.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
Jeg tror jeg skal minne statsministeren om at det er Stortinget som er valgt av folket, og ikke Regjeringen. Derfor er det veldig uheldig når statsministeren står på denne talerstolen og tiltaler en stortingsrepresentant på den måten han har gjort i dag, ved å be vedkommende både jekke seg ned og oppføre seg ordentlig. Det sømmer seg ikke for en statsminister, og det synes jeg statsministeren bør ta inn over seg. Det er betenkelig når statsministeren nå tar til orde for å flytte mange av de formelle politiske prosessene ut fra denne salen og inn i lukkede rom. Det betyr altså at statsministeren helst vil ha dialog med opposisjonen i fortrolighet, som han kalte det selv, fremfor i full åpenhet i Stortinget. Det er betenkelig i forhold til hele vårt styringssystem. Det er altså slik at en regjering skal ta standpunkt i sakene, legge dem frem for Stortinget, og så er det opp til Stortinget å ta standpunkt til om de vil støtte dem eller endre dem. Det synes jeg statsministeren må ta alvorlig, og tørre å ta dialog i åpenhet og i de formelle organene som tross alt gjelder for vårt styringssystem.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
President! Nok en gang til en åpenbar misforståelse.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2006-10-11:
Og statsministeren kan fortsette å feilinformere Stortinget.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2006-10-11:
Regjeringen gjør mye i dette statsbudsjettet for å utjevne sosiale forskjeller, for å gi mer til dem som har lite, og for å bygge ut velferdsordninger som kommer alle til gode, også selvfølgelig minstepensjonister. Vi setter i verk mange ulike tiltak. Når det gjelder pensjonister, gjør vi noe som også kommer minstepensjonistene til gode. La meg først bare understreke at vi selvsagt mener at det å passe på barn og det å ta seg av familie og vise omsorg i familien er en viktig oppgave. Den er så viktig at vi i vårt nye pensjonssystem vil foreslå utvidet rett til opptjening av pensjonspoeng for omsorg for barn og eventuelt eldre. Det var jo en arbeiderpartiregjering som innførte den adgangen. Nå vil en regjering der Arbeiderpartiet er med, foreslå å utvide opptjeningsretten for pensjonspoeng for dem som steller barn. Det vi gjør som er viktig for minstepensjonister, er flere ting: Vi fjerner egenandeler. Vi reduserte egenandelstaket, fjernet egenandelen på fysioterapi, som ble vedtatt med Fremskrittspartiets støtte i forrige budsjett, og vi har redusert den samlede innbetalingen av egenandeler etter at vi overtok, både i dette års budsjett og i neste års budsjett. Så gjør vi også noe annet som er viktig for veldig mange minstepensjonister. Mange pensjonister betaler nemlig formuesskatt, selv om de har lav inntekt eller minstepensjon. Vi endrer regelen for formuesbeskatning av pensjonister, slik at færre vil betale formuesskatt. Det vil bli lavere formuesskatt for dem som har lav inntekt og noe formue. Alt dette er tiltak som bidrar til å hjelpe på situasjonen for minstepensjonister, som også får økt kjøpekraft neste år.