Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-15:
Et godt utbygd samferdselstilbud er en av de viktigste faktorene for at et samfunn skal kunne fungere. Uten et godt utbygd infrastrukturnett vil det være umulig for bedrifter og enkeltpersoner å etablere seg og bo rundt omkring i landet. Nasjonal transportplan 2006-2015 skal være et instrument for å nå dette målet. Hvis NTP skal være det verktøyet som den er ment å være, må de forskjellige partiene på Stortinget følge opp sine lovnader og vedtak gjennom de årlige bevilgningene i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet. Det har ikke vært gjort i inneværende periode. En ser stor forskjell mellom hva de enkelte parti lovet i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan 2003-2006, og hva som er foreslått i forbindelse med de årlige behandlingene av statsbudsjettet. Som sagt: I et land som Norge, med lange avstander og spredt bosetting, vil et utbygd veinett med høy standard være avgjørende for at næringslivet skal kunne fungere på en effektiv måte. Derfor ønsker Fremskrittspartiet å prioritere investeringer og vedlikehold av veinettet høyest. Fremskrittspartiet ser på muligheten som det enkelte individ har til bruk av bil, både til arbeidsformål og rekreasjon, som positivt og som noe som bedrer den enkeltes livskvalitet. I konkurranse med jernbane har bilen overlegne konkurransefortrinn. Det kan her nevnes hurtighet, fleksibilitet og ikke minst økonomi. Fremskrittspartiet mener en omorganisering av Samferdselsdepartementet til et transportdepartement som har ansvaret for land-, vann- og lufttransport, inkludert havner, flyplasser og transportterminaler, vil gjøre prioriteringene mellom de forskjellige sektorene enklere og mer oversiktlig. En slik omorganisering vil også gjøre det lettere å se helheten mellom bil-, bane-, båt- og lufttransport, og derved legge til rette for at disse transportformene utfyller hverandre. Fremskrittspartiet vil vise til at det er opprettet flere tilsyn, bl.a. Jernbanetilsynet og Luftfartstilsynet. Disse tilsynene bør etter vårt syn slås sammen i ett tilsyn for lettere å utnytte den totale informasjonsflyten. Dette transporttilsynet bør ikke ligge under Samferdselsdepartementet, men overflyttes til et annet departement. Fremskrittspartiet vil vise til at Norge som et land med lange avstander og spredt bebyggelse burde, for å utligne ulempene ved å ligge langt fra markedene, ha et bedre utbygd veinett enn andre land. Dessverre er det motsatte tilfelle. Norge ligger langt etter de fleste europeiske land. Bevilgningene til veiformål har gjennom flere år gått reelt ned. Samtidig har trafikkveksten vært sterk og ulykkesfrekvensen negativ. For Fremskrittspartiet er det en klar sammenheng mellom økt trafikk og flere ulykker på den ene siden og mindre penger til veiformål på den andre siden. Fremskrittspartiet ønsker derfor å forsere utbyggingen av veinettet i Norge samt forbedre vedlikeholdet. Dette vil føre til færre ulykker og et mer lønnsomt næringsliv. Spesielt vil dette virke positivt for næringsliv og befolkning i Distrikts-Norge. Fremskrittspartiet mener det raskest mulig må bygges ut firefelts motorvei med midtdeler på alle veier som har en årsdøgntrafikk på over 10 000 biler. Derfor foreslår vi at E18 fra Kristiansand til svenskegrensen og E6 mellom Svinesund og Trondheim fortløpende bygges ut til firefelts vei med midtdeler. Dette vil fjerne mange av dødsulykkene og de mange ulykkene hvor personer blir hardt skadd. Fremskrittspartiet vil videre bygge ut E6 mellom Trondheim og Kirkenes til tofelts motorvei, med unntak av de strekningene hvor årsdøgntrafikken tilsier firefelts vei. Fremskrittspartiet vil vise til at for Vestlandet er trafikken som går nord-sør fra Trondheim via Bergen til Kristiansand på E39 viktig, men også trafikken øst-vest fra Bergen til Oslo er viktig. Vi vil derfor satse på en rask utbygging av E39 uten bruk av bompenger, samtidig som Haukelivegen kortes kraftig ned. Dette vil gi næringslivet og privatpersoner på Vestlandet et kraftig løft og styrke deres konkurransekraft. Fremskrittspartiet er bekymret over at en stadig større del av investeringsmidlene innen veisektoren bompengefinansieres. Staten tar inn langt over 40 milliarder kr i forskjellige bilrelaterte avgifter, inkludert merverdiavgift på avgiftene. Fremskrittspartiet ser på den stadig økende bruk av bompenger som en ekstra skatt/avgift på bilisten, noe Fremskrittspartiet på det sterkeste går imot. Fremskrittspartiet vil i Nasjonal transportplan 2006-2015 bruke 75 milliarder kr mer på veibygging, rassikring og veivedlikehold enn det som ligger inne i Regjeringens forslag til NTP for samme periode. Uten en slik satsing er etter vårt syn nullvisjonen uoppnåelig, og en vil se at ulykkesstatistikkene fortsatt vil holde seg høye i framtiden. I svar fra samferdselsministeren på spørsmål nr. 676 i Dokument nr. 15 for 2003-2004 fra meg skriver ministeren at en kunne spart 34 liv i trafikken pr. år og 48 færre hardt skadde i trafikken ved å bygge ut til firefelts motorvei med midtdeler, slik Fremskrittspartiet har foreslått. Det betyr at vi hadde spart 340 liv de neste ti årene og 480 lemlestelser i trafikken over samme periode. Jeg registrerer at regjeringspartiene ikke støtter Fremskrittspartiet i denne satsingen for å redde liv, en satsing som selv Regjeringen sier ville spart de liv jeg refererte til. En slik satsing er også nødvendig for at næringslivet skal kunne omdanne sine lokale konkurransefortrinn til overskudd i bedriften ved at de kan frakte sine produkter til markedene for en akseptabel pris. For Fremskrittspartiet kan jernbane være en effektiv løsning i områder med stor befolkningstetthet og begrenset tilgang på areal. Jeg konstaterer at det er få slike områder i Norge. Derfor ønsker vi i langt større utstrekning å satse på bygging og vedlikehold av veinettet framfor investeringer i jernbanenettet og kjøp av tjenester fra NSB og andre aktører på linjen. Passasjertallene fra de forskjellige jernbanestrekningene viser også dette ved at de har gått kraftig ned i 2003. Dette viser etter mitt syn at jernbane ikke dekker de krav passasjerene stiller til befordringsmiddel. Ekspressbusselskaper som tidligere har blitt nektet å gi et tilbud til passasjerene med bakgrunn i at ruten gikk parallelt med jernbanelinjen, går nå med gode belegg. Dette viser at buss fullt ut konkurrer med jernbane. Jernbanedrift går med store underskudd for operatøren og for Jernbaneverket, et underskudd som må dekkes av skattebetalerne. Bussdriften, derimot, mottar ikke tilskudd fra skattebetalerne, men er tvert imot en bidragsyter til veinettet gjennom skyhøye avgifter. Fremskrittspartiet er derfor fornøyd med at det i dag er langt lettere å få tillatelse til å opprette bussruter i konkurranse med toget, noe som ble tillatt etter press fra Fremskrittspartiet. Selv om det er lettere å få slik tillatelse i dag, bør ikke busselskapene som ønsker å kjøre uten tilskudd, behovsvurderes i framtiden. Fremskrittspartiet mener at hvis passasjerene velger buss framfor tog, bør stasjonene i disse områdene legges ned. Buss gir etter Fremskrittspartiets syn en langt mer fleksibel ruteløsning for passasjerene til en langt lavere pris. Enkelte deler av godstransporten på jernbane betaler kjøreveisavgift. Denne avgiften gjelder ikke for all type transport og dekker ikke investerings-, drifts- og vedlikeholdskostnadene på linjen. Fremskrittspartiet mener at det ikke bør være forskjell på betalingen for bruk av infrastrukturen mellom veinettet og banenettet, og vil derfor foreslå at betalingen for infrastrukturen likebehandles. Konkurranse i lufttrafikken har vist sin berettigelse. Gjennom at lavprisselskaper har kommet til og presset på SAS Braathen har økt, har også prisene blitt kraftig redusert. Det er nå mulig å fly mellom landsdeler til fornuftige priser. Brukeravgiftene i Norge for å finansiere flyplassene er blant de høyeste i verden. For å redusere disse brukeravgiftene ønsker Fremskrittspartiet å fortsette effektiviseringen som Avinor til nå vellykket har gjennomført. Omdanningen av Luftfartsverket til aksjeselskapet Avinor har etter vårt syn vært en vellykket handling. Driften av flyplasser i Norge skal i utgangspunktet være selvfinansiert. Avinor, som driver de fleste flypassene, pålegger flyselskapene forskjellige typer brukeravgifter for å finansiere driften. Fremskrittspartiet mener at selv om det har kommet en del nye sikkerhetsavgifter etter angrepene på USA, vil omdanningen av Luftfartsverket til aksjeselskap presse prisene ned, noe som vil muliggjøre et lavere avgiftsnivå, sammenlignet med andre land. Fremskrittspartiet mener at kjøp av ulønnsomme ruter også må innbefatte kostnader for bruk av kortbaneflyplasser, og at flypassasjerene som flyr på stamflyplassene, ikke bør betale for rutenettet Stortinget har vedtatt å opprette. Fremskrittspartiet mener derfor at investeringer og drift av kortbanenettet bør finansieres over bevilgninger fra Stortinget. Fremskrittspartiet mener at etablering av private flyplasser er positivt og utgjør et positivt korrektiv til Avinor, og ønsker derfor nyetablering på Rygge flyplass velkommen. Norge er et langstrakt land med mange og lange fjorder. Båt som transportkilde er derfor en viktig del av norsk samferdsel. Fremskrittspartiet ønsker å sikre sjøtransporten gode betingelser. Derfor vil vi fortsette å kjempe for at Norge skal ha et skattesystem som legger til rette for at redere kan ansette norske sjøfolk, bl.a. gjennom en nettolønnsordning. Fremskrittspartiet setter sikkerheten på sjøen høyt. Derfor foreslås det økt satsing på etablering av farleier og vedlikehold av disse. Gjennom konkurranse vil det frigjøres ekstra midler til dette. Ferjedrift er en naturlig del av det offentlige veinettet og er følgelig et offentlig ansvar, men private ferjeselskaper bør stå for selve driften etter anbudsprinsippet. Selv om anbud nå kommer som en naturlig del av ferjedriften, går dette altfor sent, og for få ferjestrekninger er anbudsutsatt. Ved konkurranse på alle ferjestrekninger vil samfunnet spare store summer som kan brukes til å redusere ferjetakstene, og derved komme befolkningen til gode og spare næringslivet for store utgifter. For Fremskrittspartiet er konkurranse et middel for å få et best mulig produkt ut av minst mulig penger. Konkurranse egner seg meget godt innenfor samferdselsområdet. Derfor ønsker Fremskrittspartiet å bruke konkurranse i størst mulig utstrekning. Fremskrittspartiet mener kollektivtransporttilbudet skal utføres av private bedrifter etter markedsøkonomiske prinsipper, med reelle priser og med sunn konkurranse mellom transportselskapene. Der det av samfunnsmessige årsaker er viktig å opprettholde markedsulønnsomme ruter, skal disse alltid legges ut på anbud. I innstillingen er det ikke flertall for noen av forslagene som er fremmet. Regjeringens forslag er det som gir minst til veisatsing i framtiden, mens Arbeiderpartiets gir mest, når en ser bort fra Fremskrittspartiets fornuftige satsing med 75 milliarder kr til vei over ti år. Jeg er klar over at Arbeiderpartiets forslag til bevilgninger også fører til en økning i satsingen på jernbane. Fremskrittspartiet mener den satsingen som Arbeiderpartiet gjør på bane, kunne vært brukt langt mer fornuftig på bygging av vei. Når det nå blir flertall for å bruke mer penger på bane, er Fremskrittspartiet fornøyd med at midlene skal brukes i de områder hvor Fremskrittspartiet ønsker at det skal satses mer på bane, nemlig der befolkningskonsentrasjonen er størst. Men når situasjonen er slik den er, vil Fremskrittspartiet strekke seg langt for å få mer penger til veibygging, både for å redde flere liv i trafikken og for at næringslivet også skal få bedre transportvilkår. Jeg vil på denne bakgrunn be om at presidenten legger avstemningen opp slik at det vil være mulig for Fremskrittspartiet å gi sin subsidiære støtte til det forslaget som har muligheter til å bli vedtatt, og som gir nest mest penger til veibygging, nemlig Arbeiderpartiets forslag. Jeg tar opp de forslagene jeg har referert til. Det gjelder selvfølgelig alle samferdselssaker, fra nr. 1 til og med nr. 7.