Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-03-24:
Vi er alle enige om at mobbing i skolen er et stort og alvorlig samfunnsproblem. Det handler om krenkelse av menneskeverdet, og vi må aldri gi opp kampen mot mobbing. Jeg har lyst til å gi ros til alle dem som har bidratt til å sette kampen mot mobbing på dagsordenen det siste året, både politisk og gjennom mediene. Tøffe ungdommer og modige foreldre har fortalt sine historier om hvordan de har opplevd mobbingen. Kongen har bidratt på sin måte og løftet tematikken i sin nyttårstale, det samme har statsministeren gjort, og det synes jeg er flott. Jeg har lyst til å benytte anledningen til å gi ros til alle de lærerne som hver eneste dag gjør en kjempegod jobb for at barna våre skal føle seg trygge og ha det bra når de er på skolen. Det er det også veldig mange skoleledere som gjør en god innsats for. Og så hører vi fra tid til annen historier om skoleledere og skoleeiere som ikke tar ansvar, og det er selvfølgelig ikke akseptabelt. Mye kan gjøres gjennom forebyggende arbeid, men noen ganger oppstår det situasjoner som er fastlåst, og som det er vanskelig å finne en løsning på. Noen ganger går det så langt at det å flytte en eller flere elever over til en annen skole anses som eneste mulighet. Det har ofte vært slik at det er mobbeofferet som må bytte skole. Det skjer kanskje ikke alltid på skolens initiativ, men ofte fordi eleven og foreldrene gir opp og har behov for en ny start. Regjeringen har i sin regjeringserklæring slått fast at det er mobberen som skal flyttes i slike fastlåste saker, og det kan på mange måter være fornuftig. Det virker urimelig at det er den som har blitt utsatt for mobbing, som også må ta den belastningen det er å måtte bytte skole. Men det er allerede mulig å flytte den eller de som mobber, til en annen skole. Dette står ikke eksplisitt i opplæringsloven eller i privatskoleloven, men det framgår av lovenes forarbeider. For flertallet i komiteen er det viktig å understreke at dette er et virkemiddel som kun skal benyttes i særlige tilfeller etter at andre tiltak er forsøkt. Så vil det kanskje fortsatt være slik at enkelte elever som har opplevd å bli mobbet og kommet opp i fastlåste situasjoner, vil føle behov for en ny start og selv ønske å bytte skole fordi det er så mange negative følelser knyttet til den skolen de har gått på. Men vi må selvfølgelig gjøre vårt ytterste for at ingen skal oppleve å komme i en slik situasjon i framtiden. Forslaget i proposisjonen innebærer at adgangen til å flytte elever som mobber, skrives eksplisitt i lovteksten for å klargjøre gjeldende rett. Jeg må nok også innrømme at jeg synes det er litt underlig at regjeringen valgte å fremme et slikt forslag nå, kort tid før det regjeringsoppnevnte Djupedal-utvalget skulle legge fram sin rapport – og nå, mens vi debatterer dette, ligger rapporten fra Djupedal-utvalget på bordet, og den er en verktøykasse full av forslag til tiltak som kan bidra til å bekjempe mobbingen. Jeg synes kanskje det hadde vært naturlig å ta denne saken i forbindelse med en større debatt om tiltak mot mobbing, men regjeringen har altså valgt å ta denne saken allerede nå, og for meg er det i og for seg lite problematisk. Jeg har ingen problemer med å støtte forslaget fra regjeringen. Det vil ha liten praktisk betydning. Det er en presisering av gjeldende rett, og det er kanskje en fornuftig presisering av gjeldende rett. Samtidig vil jeg si at jeg forventer – og jeg forutsetter – at regjeringen vil ta tak i Djupedal-utvalgets rapport og følge opp denne på en god måte.