trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kent Gudmundsen (Høyre), 2019-12-06:
Først vil jeg ta avstand fra at man latterliggjør. Høyre og regjeringspartiene er veldig opptatt av at våre barn skal ha et godt, sunt og riktig kosthold. Så er spørsmålet, når vi står overfor en utfordring i skolesektoren der vi har behov for å satse mer på kvalitet og innhold, og der jeg er klar på at flere skal fullføre og bestå: Hvordan skal vi bruke de ressursene vi har til rådighet? For Høyre har det vært viktig å satse på etter- og videreutdanning av lærere, være med på å gjennomføre et realfagsløft, passe på at de som ønsker læreplass, får det gjennom å ha et lærlingløft, og satse på at alle statlige virksomheter også bidrar. Vi har satt i verk en rekke tiltak for å prioritere det viktigste først, som vi vet bidrar sterkest til sosial utjevning, nemlig at alle får en god utdanning. Så vil jeg si at jeg tror det aller rimeligste er at man smører matpakke hjemme. Det tror jeg er enda billigere enn å måtte betale en egenandel for at skolen skal organisere skolemat.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2019-12-06:
Det som fikk meg til å ta ordet, var representanten Tvedt Solberg, som påsto at Høyre var litt lettskremt. Det kan jeg betrygge ham på at det er vi ikke. Tvert imot vil jeg nesten påstå at hvis man ser på det alternative budsjettet til Arbeiderpartiet, har de kanskje latt seg skremme litt av egne løfter. Det er nå en gang sånn at når man kritiserer en politikk som regjeringen gjennomfører, er det nettopp i det alternative statsbudsjettet man kan vise den alternative kursen og hvilke prioriteringer man ønsker å gjøre. Da er det litt betegnende at man kritiserer, som representanten Sandberg var inne på, ABE-reformen. Man kritiserer konverteringsordningen – nå nylig fra talerstolen. Man kritiserer det med læremidler. Men man legger ikke inn noen ekstra penger selv i sitt alternative statsbudsjett. Derimot har man under valgkampen og i oppspillet til dette statsbudsjettet vært veldig tydelig på at man skal ha på plass gratis skolemat, man skal ha på plass gratis SFO, man skal ha en fritids- og frivillighetsreform, man skal ha på plass ressurser for det. Man lover velgerne at det skal man løse gjennom økte skatter, så man smeller til med 10 mrd. kr i økte skatter til befolkningen. Og når vi ser på hvordan man har tenkt å følge opp disse lovnadene, er det bare smuler. Når det gjelder f.eks. skolemat, foreslår egentlig Arbeiderpartiet i sitt budsjett å finansiere bare en tredjedel av det som skal være statens andel. Man forutsetter i tillegg at halvparten skal tas av kommunene. Men i kommuneopplegget til Arbeiderpartiet har man ikke fulgt opp med frie inntekter som ikke er bundet opp mot nettopp disse andre satsingene. Med andre ord: De forutsetter at kommunene innenfor egne rammer skal finne den andre halvparten. Da er mitt poeng – når vi slenger på gratis SFO, som er finansiert med omtrent en lik tredjedel, og en rekke annet som er sterkt underfinansiert i forhold til hva man har lovt – at det blir ganske vanskelig å se at ikke dette vil gå utover kvaliteten og innholdet i norsk skole, med mindre man har tenkt å kutte i eldreomsorgen, selvfølgelig, eller andre kjerneoppgaver ute i kommunesektoren når man skal finansiere valgkampløftene til Arbeiderpartiet. Og når man skal samarbeide på rød-grønn side, ser man at samarbeidet med f.eks. SV kanskje medfører en dobling av skattene. Men på samme måte som hos Arbeiderpartiet, er det ikke å kjenne igjen i satsingen. Det er jo sterkt underfinansiert. Og selv om jeg regner med at representanten Fagerås sa feil da hun sa at det kostet 100 mill. kr i uken med praktisk-estetiske fag, er det nå en gang sånn at reformen faktisk koster 11 mrd. kr hvis man skal innføre én time gjennom hele grunnskolen. De har inne 100 mill. kr.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2019-12-06:
En kort merknad for kanskje å oppklare en del uklarheter: Til representanten Arnstad på slutten her vil jeg bare gjøre oppmerksom på at vi har karakterbasert opptak til videregående opplæring allerede. Men det var ikke derfor jeg tok ordet. Jeg synes det er litt rart å høre SV stå på talerstolen her og si at problemet har vært tallene fra Finansdepartementet. Nei, problemet er ikke tallene fra Finansdepartementet. Problemet er hvor mye penger man prioriterer å legge inn i sine alternative budsjetter for å oppfylle de løftene man har lagt inn der. Og det gjelder like mye Arbeiderpartiet. Da er – for å gjenta det – mitt poeng at man kommer til å belaste kommunesektoren når man skal betale sin egenandel for å ta del i de løftene som man vedtar i denne salen, partier som snakker om lokaldemokrati. Det kommer til å gå ut over noe, og det er sannsynligvis skole som blir rammet. Da vil jeg minne om at kommuneøkonomien er god, og at vi har et historisk lavt antall kommuner på ROBEK-lista. Så det er ikke kommuneøkonomien det står på.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-06:
En av de tingene som tydeligst står igjen etter denne regjeringa på barnehagefeltet, er at prisen stadig har økt for vanlige barnefamilier. I løpet av de siste seks årene er det tydelig at det er vanlige familier som må betale. Over 200 000 familier har fått økt prisen for barnehagen. Denne regjeringa har i løpet av sine seks år økt prisen for en barnehageplass for en vanlig familie med 8 000 kr. Nominelt er det 3 400 kr i 2020-kroner. Det som er paradoksalt, er at denne regjeringa har tatt inn mer penger på økt barnehagepris enn man har økt satsingen på barnehage totalt. Hvis utviklingen fortsetter slik, hvis man framskriver dette, vil en vanlig familie om fire år, hvis regjeringa får fortsette en periode til, betale nesten 5 500 kr mer for en barnehageplass. Dette mener Arbeiderpartiet ikke er greit. Mitt spørsmål til Høyre er rett og slett: Når er nok nok?(Presidenten klubber.) Hva er beskjeden til vanlige familier? Hva er maksprisen for Høyre?(Presidenten klubber.) Hvor mye skal en vanlig barnefamilie betale med Høyre i regjering? (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-06:
Jeg takker for svaret, men det var ikke det jeg spurte om. Jeg registrerer at regjeringa ikke har noe svar til de 200 000 familiene som altså har betalt mer for barnehage de siste seks årene enn regjeringa har økt satsingen på barnehage. En annen bekymring i barnehagesektoren er for de små ideelle barnehagene, som nå er bekymret fordi regjeringa kutter i finansieringen av bemanningsnormen. I går kunne vi lese på barnehage.no at den private Bukkspranget gårds- og naturbarnehage har vært på besøk på Stortinget og møtt representanter for regjeringspartiene. Konklusjonen til styreren i den private barnehagen er at man tydeligvis ikke forstår finansieringssystemet, og hun sier til barnehage.no at hvis de ikke får ekstra midler til neste år, har de ikke grunnlag for videre drift. Det sier altså styreren for en privat barnehage. KS er bekymret for underfinansiering, PBL er bekymret for underfinansiering, mens regjeringa sier at alt er fint. Man bruker andre prinsipper på finansiering av bemanningsnormen enn f.eks. lærernorm eller pedagognorm. Mitt spørsmål til Høyres representant er:(Presidenten klubber.) Hva er den konkrete forskjellen på finansiering av lærernorm og pedagognorm versus bemanningsnorm som gjør at vi får disse utslagene? (Presidenten klubber.)
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-06:
Regjeringa vil nå forby fylkene å organisere skolestrukturen og inntaket til videregående skoler slik de mener er best, gjennom såkalt fritt skolevalg. Det er jo Kristelig Folkeparti egentlig imot. Årsaken til at Kristelig Folkeparti egentlig er imot det, er kanskje at det er et virkelighetsfjernt forslag. For når regjeringa foreslår to modeller, enten fritt skolevalg i hele fylket eller fritt skolevalg i såkalte inntaksregioner, betyr det at alle fylkene da må ha to like utdanningsprogrammer i hver inntaksregion, f.eks. to kokkelinjer eller to naturfaglinjer. Det er helt urealistisk å få til i mange fylker, f.eks. i Troms eller i Nordland. Det er ikke realistisk å få til, bl.a. fordi man ikke vil ha råd til det, særlig når regjeringa kutter i budsjettene. Mitt spørsmål til Kristelig Folkepartis representant er rett og slett om Kristelig Folkeparti har vært med på vurderinger i regjeringa og sett vurderinger av om regjeringas to modeller realistisk lar seg innføre i alle landets fylker.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-06:
Hvis en skal være helt presis, burde ikke betegnelsen være fritt skolevalg, men karakterbasert opptak, for det er karakterene som avgjør hvor elevene får plass. Noen får plass der de ønsker, mens mange må reise kanskje i timevis for å få plass på den linja de ønsker å gå på. Det er en trussel mot distriktsskolene, og det blir et ufritt skolevalg for veldig mange elever. Det er det som skjer når man tvinger alle fylker til å følge samme modell. Representanten Grøvan kjenner jo Høyres og Fremskrittspartiets representanter bedre enn meg. Dette er den type overstyring som de partiene misliker sterkt i andre sammenhenger. Og jeg er ganske sikker på at dersom Kristin Halvorsen som kunnskapsminister i en rød-grønn regjering hadde påbudt alle fylker å følge samme modell for inntak, altså forbudt dem å kunne organisere det slik de selv ville, ville representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet gått i fistel. Det er også en veldig dårlig oppfølging av regionreformen, der argumentet var økt lokaldemokrati. Mener Kristelig Folkeparti at denne statlige tvangstrøya for alle fylkene er en klok oppfølging av regionreformen, som hadde som et av hovedargumentene å sikre økt lokaldemokrati?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-06:
Siden jeg får ordet litt ute i debatten, vil jeg starte med å si at jeg synes en av de mest fordummende debattene man har i norsk skolepolitikk, er debatten der Høyre stadig skal insistere på at de er de eneste som er for læring, mens f.eks. Arbeiderpartiet ikke vil satse på læring. Det er en fordummende debatt fordi det er beviselig feil, og fordi man da ikke diskuterer det reelle innholdet i politikken. Tidlig innsats har vært en av Arbeiderpartiets viktigste satsinger i skolen i mange år. Det er derfor vi har foreslått en lese-, skrive- og regnegaranti som følges opp med ressurser f.eks. til spesialpedagogisk innsats og innsatsteam ute i skolene, slik at lærere kan gjøre jobben. Det er derfor vi har foreslått satsingen innenfor barnehage. Det er derfor vi har større utdanningsbudsjetter enn regjeringa. Når Høyre skal snakke om dette, nevner de som et eksempel at Arbeiderpartiet er imot intensivopplæring for elever. Det er også feil. Det er riktig at Arbeiderpartiet stemte mot høyreregjeringas forslag og for vårt eget. Det var fordi vi mente at regjeringas forslag var for lite ambisiøst, at man skulle begrense plikten til intensivopplæring i skolen opp til 4. klasse, f.eks. Vi mente at den innsatsen ikke gikk langt nok. Etter å ha fått direkte kjeft fra Høyre-representanter i over et år siden den saken ble behandlet, kan vi nå lese i statsbudsjettet at regjeringa er på vei til å gi Arbeiderpartiet rett. Nå skriver regjeringa at de vil vurdere å utvide plikten til etter 4. klasse, slik Arbeiderpartiet ville, men som vi fikk knallhard kritikk fra regjeringspartiene for. Jeg mener dette er klokt av regjeringa, men det viser at Høyre ofte er mer opptatt av retoriske poeng enn av å diskutere det reelle innholdet i skolen. Det er heller ikke slik at man ved å prioritere skolemat eller SFO prioriterer ned læring i skolen. Tvert imot, det går an å prioritere annerledes og heller satse på skole og velferd enn på skattekutt. Det er derfor Arbeiderpartiet har 1,4 mrd. kr mer til tidlig innsats og flere lærere i skolen enn regjeringa. Det er derfor vi har 626 mill. kr mer til barnehage enn regjeringa, eller 250 mill. kr mer til yrkesfag. Det er fordi vi mener man kan satse på skolen og ikke gjøre som regjeringa, som mener at ethvert nytt tiltak, enhver ny idé i skolen, skal betales ved å kutte andre steder i utdanningsbudsjettet. Vi mener f.eks. ikke at det er barnehageforeldrene som skal betale for barnehagesatsingen gjennom at barnehageprisen har økt mer enn regjeringa har økt satsingen på barnehage de siste seks årene. Vi mener ikke at studentene skal betale for sin studiestøtte selv. Vi vil heller satse på skole og velferd enn på skattekutt.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-06:
Jeg ble ganske glad nå, jeg. Jeg synes det var veldig fint å oppdage at regjeringspartiene har lest Arbeiderpartiets alternative budsjett. Det er jo god lesning, selv om det åpenbart er uvant for Høyre-representantene med så store tall på et utdanningsbudsjett. Det er fordi Arbeiderpartiet prioriterer mer til utdanning enn regjeringspartiene gjør. Det er derfor det går an å satse både på skolemat – som vi for øvrig ikke bruker en eneste krone av på skolebudsjettet, det er finansiert over helsebudsjettet som et folkehelsetiltak – og på SFO og tidlig innsats. Vi bruker 1,4 mrd. kr mer til tidlig innsats, 626 mill. kr mer til barnehager, 250 mill. kr mer til yrkesfag. Det er derfor vi kan starte innføringen av skolemat og starte innføringen av gratis SFO. Det er fordi vi prioriteter annerledes enn regjeringa. Men jeg må innrømme at det er litt vanskelig å bli klok på regjeringspartiene. Mange ganger i de siste årene har vi hørt særlig fra Høyre at de savner det ansvarlige Arbeiderpartiet fordi vi har offensive satsinger i alternative budsjett. I dag får vi høre at vi er altfor ansvarlige, når vi starter innføringen istedenfor å innføre f.eks. gratis skolemat over natta i alle landets skoler. Jeg synes det er vanskelig å bli klok på regjeringspartiene. Når representanten Synnes Emblemsvåg fra Høyre er ute og kritiserer ABE-reformen, er det helt greit, men når Arbeiderpartiet kritiserer ABE-reformen, er det plutselig uansvarlig. Når Arbeiderpartiet vil satse på intensivopplæring etter 4. klasse, går Høyre i fistel – de gjorde det i hvert fall i fjor. Når de selv nå sier de vil vurdere det samme, er det tydeligvis helt greit. Jeg synes det er vanskelig å forstå at Høyre- og Fremskrittsparti-representantene for ti år siden var krakilske på grunn av det de mente var et hvileskjær i forskningsbudsjettet, men når forskningsandelen nå går ned, under deres styre, omtales det som en offensiv satsing. Man skulle nesten tro at de hadde andre motiver enn å diskutere det reelle innholdet i politikken. Jeg skulle ønske at regjeringspartiene brukte like mye ressurser og energi på å løse de reelle utfordringene, som at vi mangler nesten 6 000 sykepleiere landet rundt allerede i dag. SSB sier at sykepleiermangelen kommer til å øke også. Det burde man møtt med en kraftig satsing på studieplasser. Eller til lærermangelen og at bruken av ukvalifiserte har økt på regjeringspartienes vakt: Det er ingenting som er viktigere for elevenes læring enn at man har en god, kvalifisert lærer i klasserommet. I altfor mange klasserom er det tomt for kvalifiserte lærere på denne regjeringas vakt. Jeg skulle også ønske at man viste den samme omsorgen f.eks. for barnefamiliene – som må betale stadig mer år for år for å ha ungen sin i barnehage – som man viser for landets millionærer.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
«Skolemat er et viktig måltid, og sunn mat er med på å legge grunnlaget for god fysisk og psykisk helse.» Dette er det ikke jeg eller SV som har sagt, men Torbjørn Røe Isaksen og Bent Høie i et felles leserinnlegg. Men skolemat krever noe mer enn festtaler. Det er riktig som Høyre ofte påstår, at mange foreldre har mulighet og lommebok til å gi barna sine sunn og god skolemat – men ikke alle. Kan representanten fra Høyre forklare hvordan fine festtaler fra bl.a. Høyres nestleder, Høie, rimer med den latterliggjøringen jeg tydelig hørte av oss som er opptatt av skolemat, i innlegget?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
I motsetning til Høyre investerer vi faktisk penger, og vi bruker penger og har lyst til å satse på disse fagene, for vi mener det er viktig for elevene å ha tilbud utover bare det teoretiske. Forskning viser jo at undervisningen er blitt altfor teoretisk, og da er det nettopp disse fagene man må satse på. Og hva er det framtiden trenger? Hva er det vi trenger når vi skal erstatte oljesamfunnet? Jo, vi trenger kreative elever. Derfor satser vi, og vi starter med et løft for de praktisk-estetiske fagene. Vi har vel snakket om at vi kanskje må starte med én time på ett skoletrinn, men dette er jo en opptrapping, og det er jo ikke sånn at Høyre heller har fått til alt som var deres mål, i løpet av det første året de satt i regjering.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Det er litt underlig å bli beskyldt for at vi overlater til kommunene ansvaret for opplæringen i norsk skole når vi i sak etter sak etter sak får beskjed fra Høyre om at dette er det opp til kommunene å fikse. Det er det svaret Høyre gir, bl.a. når det gjelder bemanningsnormen. Vi har tidligere i dag hørt om de store utfordringene barnehagene har med å innføre en bemanningsnorm, som Høyre innfører uten å finansiere den. Så da blir dette litt merkelig. Vi setter av, som representanten selv sier, 330 mill. kr til en heldagsskolereform. Det er 330 mill. kr mer enn det Høyre gir til en heldagsskole og til disse viktige fagene, som vil bety veldig mye for framtiden til norsk næringsliv.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Det er veldig mye vi må gjøre for barnehagene. Blant annet er en av de viktigste reformene for SV å sørge for at vi får kvalitet inn når det gjelder de ansatte i barnehagene. Derfor er målet for oss at 50 pst. av de barnehageansatte skal være pedagoger. Det er riktig at både Fremskrittspartiet og SV har store lovnader med hensyn til makspris, men det løpet Fremskrittspartiet har kjørt i regjering, synes jeg ikke representanten skal stå her og være spesielt stolt av. Så er jeg helt sikker på at den dagen SV kommer i regjering sammen med Arbeiderpartiet, skal vi bli enige om å sørge for at maksprisen i barnehagene går mye mer ned enn det Fremskrittspartiet har klart i regjering.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Det er tydelig at det er noen høyskoler som har en rik onkel i regjering. For mens alle andre i universitets- og høyskolesektoren har opplevd kutt på kutt på kutt på kutt på kutt på kutt seks år på rad – vi snakker om 1,3 mrd. kr i kutt for resten av sektoren – så har altså disse seks høyskolene levd herrens glade dager med Kristelig Folkeparti som samarbeidspartner og nå i regjering. Kristelig Folkeparti skal ikke vøre å komme gråtende til meg for disse seks høyskolene, all den tid de ikke løftet en finger for å hjelpe til da en hel kommune i Nordland, mitt hjemfylke, sto i brann.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Venstre skryter ofte av at de har gjort veldig mye for at alle barn skal kunne gå i barnehage, og de påstår at de deler SVs visjon om at alle barn skal ha mulighet til å gå i barnehage uavhengig av foreldrenes inntekt. Dessverre fungerer Venstres løsning veldig dårlig. Behovsprøvingen har vist seg å ikke fungere. Tall jeg har sett, viser at bare 16 pst. av de som har krav på redusert foreldrebetaling, får det. Er representanten fornøyd med ordningen? Viser ikke dette tallet at Venstre kanskje må tenke seg om når det gjelder behovsprøving?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Tall fra SSB viser at overskuddet fra de private barnehagene i fjor var på 1,2 mrd. kr. Av disse ble 10 pst. overført til eiers utbytte. I tillegg vet vi at intrikate eierskapsstrukturer gjør at enkelte barnehageeiere har kunnet hente ut store summer fra det som SV mener burde gått til barna i barnehagen. Men slik jeg har forstått statsråden, skal nå kommunene dele ut et barnehagetilskudd og føre tilsyn med alle andre forhold enn økonomi, mens innsyn i private barnehagers regnskap skal ikke kommunene kunne ha. Deler statsråden min frykt for at det statlige tilsynet vil føre til at lokalpolitikerne står maktesløse når barnehagene f.eks. ikke oppfyller normen og heller henter ut store utbytter, og mener statsråden at det nye statlige tilsynet vil tilfredsstille det behovet vi har for tilsyn i norske barnehager?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Jeg er nok også nødt til å spørre om forholdet mellom Nord universitet og politiutdanningen. Vi har én regjering – én regjering. Men de har åpenbart flere ulike politikker og prinsipper. Der den ene statsråden ikke vil overprøve styret i Nord universitet, som vil legge ned den 100 år gamle høyskolen på Nesna, vil altså den andre statsråden, for justis, overprøve styret ved Politihøgskolen, som vil legge ned studiet i Stavern. For meg er det uforståelig at én regjering kan stå for en så usammenhengende politikk. Er statsråden enig med meg i at det er spesielt at den ene statsråden overprøver styrets autonomi, mens den andre ikke gjør det? Og viser ikke justisministerens inngripen at lovverket åpner for at også statsråd Nybø kunne ha overprøvd styret ved Nord universitet hvis hun hadde villet?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Kloden vår trenger en radikal miljøomstilling. Vi trenger en ny, grønn deal. For SV er dette det første budsjettet som viser hvordan en ny, grønn deal kan se ut for Norge. For «aldri i livet» har jeg tenkt å gi opp drømmen om det grønne skiftet, og «aldri i livet» har jeg tenkt å gi opp drømmen om en ny, grønn deal. Men for å nå den drømmen kan ikke hvert budsjett framover bare bli litt grønnere enn det forrige, det må tas store grep. Det grønne skiftet i Norge fordrer tidenes største omstilling av kompetanse. Framtidens kompetanse må handle om innovasjon, teknologiutvikling, nødvendig nytenkning, hvordan vi støtter opp under næringer som er nødvendige for nullutslippssamfunnet, og hvordan vi bruker kompetansen som er i f.eks. oljeindustrien i dag. Den må bevare og skape arbeidsplasser gjennom en storstilt satsing på grønn industri og nye, grønne næringer. Forskning skal bidra til å løse klimakrisen og legge grunnlaget for nye næringer. Forskning er helt avgjørende for omstilling av norsk økonomi, og det må skje et grønt skifte også i forskningen. Det må også satses mer på forskning. Politikerne må gi et svar på den store uroen som vekkes gjennom klimakrisen – uroen til ungdommen som demonstrerer for handling, uroen til alle som ser klimaforskernes advarsler og er utålmodige etter en klimapolitikk som ikke biter på krisen. Vi kan ikke vente på en markedsbasert krasjlanding av petroleumsalderen, vi må reise nye næringer nå. Det har vi heldigvis svært gode forutsetninger for i Norge. Vi har store naturressurser, et rikt hav, store skoger, god tilgang til energi og teknologi og en av verdens mest høykompetente befolkninger. I vårt budsjett foreslår vi mer enn 11 mrd. kr mer til klima- og miljøtiltak. Mye går til grønn forskning og investering i grønn næringsutvikling og teknologi. Da er det med stor bekymring jeg registrerer at forskningsbevilgningene i regjeringens statsbudsjett reduseres med 0,9 pst. Regjeringens budsjett styrer mot å bryte klimamålene for både 2020 og 2030. Det er nødvendig å sette i gang raske tiltak for kutt av klimagassutslippene.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Høyre trikser med tall. I SVs alternative budsjett innfører vi f.eks. én ekstra time til praktisk-estetiske fag i 4. klasse, slik jeg sa i replikkvekslingen med representanten Synnes Emblemsvåg, og én gratis kulturskoletime, slik vi hadde det under den rød-grønne regjeringen, men som Erna var så grei og tok bort fra norske elever. At Høyre gjentar, gjennom representanten Mathilde Tybring-Gjedde, at dette betyr 3 kr per elev smurt utover 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9. og 10. klasse, blir med respekt å melde litt for dumt. Tall fra KD viser at én skoletime mer per uke på ett klassetrinn koster 100 mill. kr. Det er det vi har lagt til grunn, og det kan jeg berolige representantene fra Høyre med.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-06:
Tidligere i høst ble studenter og ansatte ved Nordland kunst- og filmfagskole i Kabelvåg informert om at finansieringen av institusjonen var i ferd med å bli avviklet. Videre drift står i fare. Nordland kunst- og filmfagskole er den eneste utdanningsinstitusjonen i Norge som tilbyr bachelorutdanning i bevegelige bilder, en utdanning som krysser film og billedkunst. Bakgrunnen for at skolen har kommet i denne situasjonen, er at skolen har gått fra å være fagskole til å bli en høyskole. Ja, jeg vet at ministeren er godt informert om denne saken og har vært i Kabelvåg og besøkt institusjonen. Det er jeg veldig glad for, og jeg setter stor pris på engasjementet. Kan denne skolen ha mulighet til å komme inn under unntaket i denne lovendringen? Og vil ministeren gjøre sitt for at skolen får mulighet til å komme inn under denne unntaksordningen?
Turid Kristensen (Høyre), 2019-12-06:
En av de store utfordringene i Skole-Norge er at det er for store kvalitetsforskjeller mellom skolene. Senterpartiet vil melde oss ut av PISA, de er imot nasjonale prøver, kartleggingsprøver, ja, egentlig alt som gir oss den kunnskapen vi trenger for å sikre alle barn en likeverdig og god oppfølging. Representanten Marit Knutsdatter Strand har begrunnet ønsket om å slå av lyset i Skole-Norge med at de ulike prøvene hver for seg ikke gir noe helhetlig bilde. Men det er det da heller ingen som påstår at de gjør. Det er den samlede kunnskapen disse prøvene gir, sammen med forskningsprosjekter og annen oppfølging, som forteller oss hvilke tiltak vi bør iverksette for å kunne gi elevene den skolen de fortjener. Kan representanten Knutsdatter Strand fortelle meg hvordan Senterpartiet vil sikre seg et helhetlig bilde av tilstanden i skolen, og hvordan Senterpartiet vil sikre at alle barn får en like god skole, uavhengig av hvilken skole de går på, uavhengig av hvordan den enkelte skole jobber med læring og trivsel i skolen?
Turid Kristensen (Høyre), 2019-12-06:
Jeg må si at jeg trodde nesten ikke jeg hørte riktig da representanten Marit Knutsdatter Strand trakk fram at forskjellene i skolen i Norge er mindre enn i andre sammenlignbare OECD-land, og at vi kan legge denne utfordringen til side. Og jeg har sjekket: Det var det som ble sagt. Faktum er at det kan skille så mye som et helt års læring mellom den dårligste og den beste skolen. Et helt års læring er en betydelig forskjell, og da hjelper det lite at forskjellene er mindre enn i andre land. At vi ikke skal gjøre noe med dette, framstår som helt utrolig for meg. Men dette forklarer kanskje hvorfor Senterpartiet er så motstandere av å skaffe både skolene, lærerne og skolepolitikere, både lokalt og nasjonalt, den kunnskapen vi alle trenger for å kunne sikre alle elever en likeverdig og god skole uansett hvor de bor i Norge, og uansett hvilken skole de går på. De mener tydeligvis at dette ikke er noe vi skal bry oss om, at vi kan legge det helt til side. Jeg har også lyst til å kommentere innleggene som flere fra opposisjonen har holdt her i dag, om prioritering av skolemat og fysisk aktivitet. Nå tok min kollega Kent Gudmundsen og kjørte igjennom tallene for skolemat, så da skal ikke jeg gjøre det en gang til, men faktum er at Arbeiderpartiet ikke legger pengene på bordet. Skolemat til alle skolebarn i Norge var hovedsaken til Arbeiderpartiet i valgkampen, og da bør de faktisk legge inn nok penger til at alle får det, og ikke prøve å lure seg unna med et prøveprosjekt hvor de bare finansierer en liten andel – og bare en liten andel av den andelen de sier at de skal – og skyver regningen over på kommunene. For meg er spørsmålet: Hva er det viktigste? 97 pst. av alle barn i grunnskolen har med seg skolemat, og veldig mange i ungdomsskolen. Da blir det feil å bruke store penger på dette, når vi bør satse på kvaliteten i skolen. Det samme gjelder faktisk satsingen på fysisk aktivitet. Midlene Arbeiderpartiet har lagt inn her, dekker bare 1,5 pst. av totalkostnaden. Dette er smuler. Jeg vil avslutningsvis få kommentere representanten Asphjells innlegg om yrkesfag. Regjeringen har og har hatt en storsatsing på yrkesfag over flere år og har brukt mange hundre millioner kroner på det. Å påstå at det brukes lite penger på yrkesfag, er rett og slett underlig å høre. Og jeg vil gjenta det jeg sa under mitt forrige innlegg: Det er lett for partier å si at man satser på yrkesfag når de bruker Monopol-penger og sender skatteregningen til bedriftene, bedriftene som skal ha råd til å ansette lærlinger. Det må være flaut å gå så høyt på banen, slå seg på brystet og si at dette satser vi på, når man enten ikke legger inn penger, eller sender regningen til andre.
Grunde Almeland (Venstre), 2019-12-06:
Norge deltar i mange viktige forskningsprogrammer gjennom EØS. EØS-avtalen sikrer også norske studenter mulighet til å ta utdanning over hele Europa. EØS-midler og -regelverk bidrar også til å utvikle forskningsmiljøene våre og gjøre dem mer attraktive. Forskning er internasjonalt, og ofte får vi mer til når vi kan samarbeide om felles løsninger på felles utfordringer på tvers av grenser. Internasjonalt forskningssamarbeid er også viktig for å støtte opp under fred og demokrati. I Senterpartiets alternative budsjett står det under UD at de ønsker å «fase ut EØS-finansieringsordningene og innrette dem i tråd med norske interesser». Det kan bety en lite liberal regning, mildt sagt. I den forbindelse lurer jeg på hva Senterpartiet egentlig tenker om de EØS-ordningene som Norge nyter spesielt godt av. Er det slik at de ideelt sett vil oppheve norsk deltakelse i rammeprogrammer som Horisont 2020 og Erasmus+, eller er det slik at mangel på eksplisitte kutt i disse ordningene gjør at også Senterpartiet mener EØS har positive virkninger for Norge?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Senterpartiet gir statsråden i budsjettinnstillingen velfortjent ros for at den nye læreplanen legger opp til at eleven skal forstå temaer og problemstillinger på tvers av fag- og kunnskapsområdene. Samtidig uttrykker partiet seg kritisk til at implementeringen mangler tilstrekkelig finansiering. Jeg har stor forståelse for at innføring av ny læreplan koster. Derfor ligger det også en kvart milliard i budsjettet for neste år nettopp med det som formål. Det kunne helt sikkert vært behov for enda mer. Da blir det litt underlig at Senterpartiet i sitt forslag foreslår et betydelig kutt i både Kunnskapsdepartementets og Utdanningsdirektoratets, Udirs, budsjetter for neste år – viktige instanser for nettopp å innføre læreplanen. Hvordan er det mulig å kritisere regjeringen for mangel på midler og deretter selv foreslå et kutt? Eller: Hvis Senterpartiets kutt ikke var ment å ramme fagfornyelsen, kan vi kanskje få en forklaring på hvilke aktiviteter som nå skal tas vekk gjennom de kuttene Senterpartiet foreslår?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
I budsjettinnstillingen viser SV til at mange universiteter og høyskoler opplever mindre forutsigbarhet med hensyn til finansiering. Samtidig foreslår SV et kutt på 326 mill. kr til kristne private høyskoler, uten noen nærmere begrunnelse. Man foretar tilsynelatende et vilkårlig kutt, stikk i strid med vedtatte retningslinjer for offentlig støtte til private høyskoler, og også i strid med de budsjettforslagene SV støttet da partiet var i regjering. Spørsmålet mitt er: Er det de private høyskolene med ideelle formål SV vil til livs, fordi en ønsker at det offentlige skal være enerådende på området, eller er det en motstand mot alt som har et livssynsformål der det kristne verdigrunnlaget er utgangspunktet for høyskoledriften, som er begrunnelsen?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Vårt utgangspunkt for det forslaget som nå er på høring, har vært at en skal sikre elevenes rett til å kunne velge skole, samtidig som en ivaretar hensynet til en desentralisert skolestruktur. Det å velge fritt er jo en verdi i seg selv, som hele tiden må balanseres opp mot behovet en skoleeier har for å kunne opprettholde en desentralisert skolestruktur. Vi vet at de videregående skolene er viktige kompetansesentre der de er plassert. Derfor må en også sikre at en kan ta vare på den strukturen en har i dag, for å kunne gi gode tilbud til alle elevene. Fylkene har jo også fått ansvaret for kompetansebyggingen i den nye regionreformen, så her er det flere hensyn som må vurderes opp mot hverandre. Nå er de forslagene som er fremsatt, ute på høring. Så vil vi lytte til de høringsresultatene som kommer inn, før en tar endelig stilling til hvordan denne modellen skal se ut.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Det er helt riktig som Henriksen sier, at noe av poenget med regionreformen var å styrke lokaldemokratiet, og derfor har fylkeskommunene fått ansvaret for kompetansebygging i de nye regionene. Vi tror at når vi får gått gjennom høringsresultatene og sett på synspunktene som er kommet på de to modellene, skal det være mulig å få til en modell som sikrer elevene muligheten til å gjøre sine valg på et friest mulig grunnlag, og som også skal ivareta en desentralisert skolestruktur. Vi ser helt klart og tydelig behovet for og betydningen av å ha en struktur som gjør at alle fylkene får muligheten til å ha videregående skoler, til å kunne gi tilbud til de elevene som bor i nærheten. Dette må balanseres opp mot hverandre, og så vil vi konkludere når vi har gått igjennom høringsresultatene og sett på synspunktene og på hvordan vi kan få dette best mulig til.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Som jeg allerede har sagt i to svar, er det ikke konkludert endelig med tanke på hvordan denne modellen skal se ut. Som sagt, for Kristelig Folkeparti er det viktig å få en balanse mellom en desentralisert skolestruktur og muligheten til å kunne gi eleven friest mulig valg. Så ser vi også faren ved at hvis det blir et helt fritt valg for eleven, kan dette bli fritt for noen og ikke fritt for alle, i tillegg til at dette også kan være en trussel mot skoler som ligger i distriktene og har et begrenset grunnlag for opptak. Men som sagt: Det å velge selv, mest mulig fritt for den enkelte elev, er også en viktig verdi. Så her må vi prøve å balansere ulike hensyn mot hverandre for å få til en løsning som kan tilgodese både eleven og også ta vare på regionen – som har ansvaret for kompetanse på dette området.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Jeg tror det er veldig viktig, som representanten Andersen antyder, og nødvendig å få til både en skolestruktur og en skolegang som kan ta vare på alle elevene på best mulig måte, uansett hvilke forutsetninger de har. Den ordningen som nå er ute på høring, om hva slags modeller en skal velge, har som hensikt å balansere en desentralisert skolestruktur med en større mulighet for at elever skal kunne velge. I dag er dette veldig forskjellig fra fylke til fylke. Noen har allerede praktisert fritt skolevalg, andre har én struktur første året og en annen struktur – kanskje – de to siste årene. Vi tror det er viktig, uansett hva slags modell en velger, at man får en skole som kan ta vare på alle, og som kan gi et tilrettelagt opplegg, og ikke lager en skole hvor en produserer tapere. Det er Kristelig Folkepartis politikk, og det er også regjeringens politikk. Det vil vi prøve å sørge for uansett hva slags modell en velger her.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Studieforbundene har i alle år vist oss at opplæring er en viktig del av frivillighetens virksomhet. De er et godt virkemiddel for inkludering og motvirkning av utenforskap, demokratibygging og aktiv deltakelse i både samfunns- og arbeidsliv. Vi i Kristelig Folkeparti har stor forståelse for at frykten for dårligere økonomiske rammevilkår over tid kan slite på både ildsjeler og kursdeltakere, samtidig som det skaper lite forutsigbarhet. «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli» for at vi i budsjettenigheten klarte å reversere kuttet til studieforbundene. Høyere yrkesfaglig utdanning spiller en viktig rolle for å sikre etter- og videreutdanning til norske arbeidsplasser i det omstillingsarbeidet arbeidslivet står overfor. En økning av studieplasser neste år bør følges opp gjennom ytterligere opptrapping over tid. Det er et viktig tilbud som på en spesiell måte kombinerer praksis og teori. De tre private fagskolene som finnes i Norge, må det heller ikke skapes usikkerhet omkring finansieringen av, selv om tilskuddene som før gikk direkte fra staten, nå går via fylkeskommunen. Dette er midler som i sin helhet skal overføres til de respektive fagskolene. Kristelig Folkeparti har etter omleggingen av NORPART-programmet i 2016 etterspurt virkningene med tanke på innslag av studenter fra de fattigste landene ved norske universiteter og høyskoler. Omleggingen ga nemlig en kraftig reduksjon av denne gruppen, som også ble et tap for våre studentmiljøer. Vi er derfor glad for at regjeringen nå har gjort endringer som åpner for å gi studiestøtte til hel grad i Norge med utveksling til samarbeidsinstitusjon i sør. Det betyr at nye grupper studenter fra de aller fattigste landene kan gjennomføre sine gradsstudier i Norge. På Sørlandet er det etablert et nytt, spennende marint prosjekt som er et samarbeid mellom næringen, Havforskningsinstituttet og akademia. Blått kompetansesenter Sør er tildelt 6 mill. kr for å utvikle grunnlag og muligheter for nye marine næringssatsinger. Skoleskipet Gann er også et viktig rekrutteringstiltak for maritim sektor. Jeg er glad for de ekstra 6,4 mill. kr vi fikk til som en økning av det særskilte årlige tilskuddet til maritim drift. Så er det noen ulikheter i finansieringen av de tre større allmennvitenskapelige akademiene i Norge. Mens to av dem får midler over statsbudsjettet, får det tredje, Agder Vitenskapsakademi, det ikke. Det bør være en likebehandling av disse tre på den måten at de alle får en plass på statsbudsjettet ut fra hva de produserer av vitenskapelige produksjoner og ellers dokumentert vitenskapelig arbeid, nasjonalt og internasjonalt. Til slutt: De beste investeringene vi kan gjøre for ønsket om et bærekraftig samfunn, er å investere i barn og unges kunnskap, dannelse og oppvekst. Det har vi vist at vi prioriterer i denne budsjettinnstillingen.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2019-12-06:
Høyere utdanning handler om å danne og utdanne framtidens arbeidskraft på et høyt nivå. For å sikre utvikling og verdiskaping vil Kristelig Folkeparti prioritere investering i kunnskap og kvalitet, samtidig som vi er opptatt av å ivareta sektorens autonomi. Derfor har det vært et viktig signal for Kristelig Folkeparti i denne prosessen at flere av de private høyskolene som i dag mottar statlig tilskudd, selv har vært pådrivere for at staten skal stille like strenge krav til kvalitet til dem som til de statlige institusjonene. I forslaget om lovendringen i universitets- og høyskoleloven om vilkår for statstilskudd til private høyskoler lovfester vi en hovedregel om institusjonens akkreditering som vilkår for at private høyskoler skal kunne få statstilskudd. Med institusjonens akkreditering som et kriterium for å kunne motta statstilskudd vil det, slik vi har forstått det, være åtte institusjoner fra den gamle ordningen som ikke oppfyller de nye kravene for tilskudd. Derfor mener vi det er viktig med en god overgangsperiode, slik at de vi allerede vet er i en prosess for sammenslåing med en større privat høyskole eller vurderer andre muligheter, får rikelig med tid til dette, og at de andre får muligheter til å gå gjennom en akkrediteringsprosess. Selv om fagmiljøer slås sammen og institusjoner fusjonerer, mener vi det er viktig at det fremdeles skal være et mangfold. For Kristelig Folkeparti er det derfor nødvendig at den enkelte utdanningsinstitusjon får mulighet til å ivareta og videreutvikle sin egenart, ikke minst for å møte lokale og regionale behov for kunnskap og kompetanse. Vi forventer derfor at statsråden ivaretar dette hensynet i den videre oppfølgingen av lovforslaget. Det er viktig med en mangfoldig universitets- og høyskolesektor. Vi kjenner oss trygge på at departementet følger opp videre høyskolene som er omfattet av dette, med sikte på at institusjoner som i dag mottar tilskudd, får rimelige overgangsordninger for å kunne nå de nye kravene til institusjonsakkreditering. Vi er av den oppfatning at fem år gir den enkelte de mulighetene som de bør ha for å få dette på plass. Private høyskoler er en viktig del av det norske utdanningssystemet. Samfunnet vil ha et økende behov framover for de yrkesgruppene også de private høyskolene utdanner til. Vi mener det er viktig at de private høyskolene sikres utvikling av sin identitet og kan bygge videre kompetanse på de områdene de skal levere på. Derfor er det nødvendig at det legges til rette for en unntaksbestemmelse som kan sikre en fortsatt mulighet for statstilskudd for høyskoler med kun akkrediterte studietilbud uten å ha den på institusjonsnivå.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2019-12-06:
Nei, Høyre satser jo også på disse fagene, som representanten Fagerås vet, men et av SVs store mål er jo å innføre heldagsskole i Norge, og så er det satt av bare 330 mill. kr. Det er 116 000 kr til hver skole og 519 kr til hver elev. Når SV vil innføre 22 mrd. kr i økt skatt, er det jo kun smuler SV bruker på sitt viktigste løfte, som jo ikke gir mange timer med kultur, sang og fysisk aktivitet. Har representanten oversikt over antall skoler som får heldagsskole med SVs store satsing i årets budsjett, og hvor mange milliarder SV må øke skattene med framover? Og hvor skal det tas fra når Norges viktigste næring er lagt ned og næringslivet er radbrekket av det økte skattepresset? For folk flest skal jo ikke merke skattepresset?
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2019-12-06:
Regjeringen har høye ambisjoner for det norske kunnskapssamfunnet og satser på forskning og utvikling. Siden denne regjeringen tiltrådte, har FoU-bevilgningene over statsbudsjettet økt med 12,5 mrd. kr. En samlet komité merker seg at målet for 2020 er at Norge skal delta aktivt i internasjonalt samarbeid innenfor utdanning, forskning og integrering. Komiteen viser også til at internasjonalt samarbeid er spesielt viktig innenfor forskning og innovasjon, der koblingen mot ledende forskningsmiljøer er avgjørende, og understreker betydningen av at Norge også tar en viktig posisjon i EUs nye forskningsprogram Horisont Europa. Norge deltar aktivt i utviklingen av det europeiske forskningsområdet. Gjennom EØS-avtalen deltar Norge i EUs rammeprogram for forskning og innovasjon, Horisont 2020, og kan påvirke innholdet i programmet. Norge har deltatt i rammeprogrammet for forskning i mer enn 20 år og på bakgrunn av EØS-avtalen siden 1994. Hovedmålsettingen for Norges forskningssamarbeid med EU og deltakelse i verdens største forskningsprogram er å heve kvaliteten i norsk forskning og sikre fornyelse og relevans i norsk forskning og innovasjon. Norge deltar også som programland i Erasmus+ på lik linje med EUs medlemsland. EU ser viktigheten av mobilitet i Europa og utveksling innenfor utdanning og forsking. Neste Erasmus+-program foreslås doblet til 30 mrd. euro. Hovedfokus er fortsatt individuell mobilitet mellom studiesteder og koblingen mellom utdanning og arbeidsliv. 33 000 norske studenter har studert utenlands gjennom Erasmus+. Senterpartiet sier de er opptatt av forskning, og vil styrke forskningsinnsatsen for at forskning skal utgjøre 3 pst. av BNP innen 2030. Samtidig vil de skrote EØS-avtalen og viser det i sitt alternative budsjett ved å halvere EØS-midlene som finansierer forskningssamarbeid med en rekke europeiske land. I 2016 kuttet Senterpartiet hele driftsbudsjettet til SIU, Senter for internasjonalisering av utdanning, som administrerer Erasmus+. «Aldri i livet» har jeg tenkt at å reise utenlands kan være så farlig! Har Senterpartiet tenkt på konsekvensene for Norges forsknings- og utdanningssamarbeid ved å opptre så proteksjonistisk, eller tror de at vi kan løse alle samfunnsutfordringer gjennom nasjonal forskning alene? Og hva med deltakelse i Horisont Europa og Erasmus+ dersom Senterpartiet kommer i regjering?
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2019-12-06:
Representanten Fagerås sier at Høyre tukler med tall. Mitt spørsmål til representanten var hvor mange timer praktisk-estetiske fag og fysisk aktivitet i uken som ligger i dette budsjettet, fordi det er litt uklart i SVs budsjett. Jeg leser fra budsjettet: «I dette budsjettet starter vi heldagsskolesatsingen ved å innføre en ekstra time i ett av de praktiske og estetiske fagene, og ved å gi tilbud om en gratis og frivillig kulturskoletime for elevene på 1.–4. trinn. For elevene på 5.–7. trinn vil vi øke tiden til øvingsarbeid på skolen sammen med lærer, slik at elevene kan ha leksefri når de kommer hjem.» Jeg kan ikke av noen av disse setningene lese at det gjelder bare 4. klasse, som representanten Fagerås sa. Beregninger fra Kunnskapsdepartementet viser at en ekstra time per dag i alle klassetrinn med for- og etterarbeid vil koste 11,5 mrd. kr, som jeg sa. Representanten Andersen sier at de styrker kommunene med 6 mrd. kr, men 6,9 mrd. kr er jo allerede oppbrukt på Fagerås’ løfte om 100 000 i ekstra lønn til alle lærere. Og de sier ingenting om dysleksi eller tidlig innsats i sitt budsjett. Jeg lurer på hva de vil satse på der. Til Senterpartiet om EØS og Horisont 2020 og Erasmus+: EØS-medlemskapet er jo en inngangsbillett til å være med. Det er ikke gitt at vi får være med på de samme premissene som i dag. Norge stiller mye sterkere enn landene som står helt utenfor en avtale.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-06:
Dette er et viktig spørsmål fordi vi er helt avhengig av at lærerne, i likhet med elevene, er trygge på skolen. Det er viktig for meg å understreke at det er skoleeier som har hovedansvaret for sine ansatte. Men som jeg også har svart på et tidligere spørsmål, går vi nå igjennom både regelverk og behovet for bedre veiledning. Det er ikke et arbeid som er gjort i løpet av en uke eller to, men det er arbeid som vi har startet opp, hvor det selvsagt også er naturlig å lytte til dem det angår. Det gjelder både skoleeiere og lærerorganisasjonene. Så dette er et viktig spørsmål som vi kommer til å følge videre opp. Lærere skal være trygge på jobb.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-06:
Som jeg har varslet, ser vi på alle sider. Derfor vil det ikke være naturlig for meg nå å gå inn i enkeltelementer av den gjennomgangen vi har. Men det er flere spor her. Det ene handler om veiledning. For noe av den evalueringen som har vært av § 9 a, viser at det er ulik praksis. Det kan være mellom fylkesmenn, som har ansvaret for å behandle klagene, men det kan også være ulik håndtering mellom kommuner. Derfor er det helt naturlig at vi går igjennom både veiledningssporet og reguleringssporet og i den sammenheng vurderer hva som eventuelt kan og bør gjøres for å styrke rettssikkerheten. Det er riktig, som det vises til, at opplæringslovutvalget kommer med sin utredning før jul, og da får vi se hva de kommer med. Men la meg helt til slutt understreke det generelle bildet: Det er mindre bråk og uro i norske klasserom, det er et av de positive funnene i PISA. Lærerne gjør en god jobb med klasseledelse og relasjonsbygging, og det bidrar til mer tid til undervisning for elevene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-12-06:
Vi har jo startet opp dette arbeidet, men jeg vil ikke nå sette noen tidsfrist på det. Som jeg allerede har sagt, er det ulike elementer vi må se på. Det ene er spørsmålet om eventuell veiledning, hvis det er behov for bedre veiledning av skoleeierne. Det er også noe vi kan gjøre sammen med KS, som har en viktig rolle i dette, og det er noe som man kan gjøre i løpet av en kortere periode. Eventuelle justeringer i lov- og regelverk er noe som tar lengre tid. Jeg vil uansett understreke viktigheten av at skoleeiere tar en aktiv rolle og jobber med åpenhetskultur. For lærere må også føle trygghet for å kunne si fra. Det må ikke være slik at lærere er redde for å si fra av en eller annen grunn. Skoleeieren og skoleledelsen må gi lærerne trygghet i sin profesjonsutøvelse. De skal være trygge i klasserommet, på skolen, og de skal ha full mulighet til å si klart fra hvis det er noe som ikke er greit.