Harald Victor Hove (Høyre), 1999-05-04:
I tiden forut for behandlingen av Datatilsynets årsmelding for ett år siden var det en betydelig uro omkring Datatilsynet. Det var strid mellom tilsynets direktør og tilsynets styre. På bakgrunn av det arbeidet som Regjeringen utførte i denne striden innad i Datatilsynet, og som Regjeringen fikk – jeg tillater meg å bruke formuleringen – Stortingets nølende støtte til, har vi fått en konstruktiv ro om Datatilsynet det siste året. Jeg tillater meg i den sammenheng å minne om at Venstre hadde et betydelig engasjement i denne prosessen, og vil på partiets vegne uttrykke glede over den situasjonen man har hatt i Datatilsynet det siste året, og som jeg tillater meg å oppfatte som et direkte resultat av Regjeringens innsats i forhold til Datatilsynet. Den årsmeldingen fra Datatilsynet som vi i dag behandler, er en melding for 1997. Men selv om det hadde vært meldingen for 1998, ville det sannsynligvis ha vært en av de siste årsmeldinger fra Datatilsynet man behandlet i sin nåværende form og på sitt nåværende lovgrunnlag. Vi er i den situasjonen at det lovgrunnlaget som Datatilsynet fungerer på bakgrunn av, er gjenstand for revisjon, og at vi i løpet av forholdsvis kort tid vil få forslag til en ny lov til behandling i Stortinget. Det er da viktig at lovforslaget overlever Stortingets behandling på en slik måte at vi sikrer et enda mer uavhengig datatilsyn – eller hvilket navn man nå ville komme til å gi det organet som etableres i kraft av den nye loven. Datatilsynet har vært og er ei viktig vaktbikkje for personvernet, og vi har ved en rekke anledninger sett klare eksempler på at det er viktig å ha ei sterk og uavhengig vaktbikkje på personvernets vegne. Det er av mange grunner et sterkt press på personvernet, noe som nettopp understreker den viktige rollen til Datatilsynet og den viktige betydningen av tilsynets virksomhet. Det vil ikke nødvendigvis være slik at selv et sterkt personvernorientert parti som Venstre, alltid vil være enig med Datatilsynet. Men det er viktig at de perspektiver og den innfallsvinkel som Datatilsynet har til oppgave å representere, blir viktige elementer i den offentlige debatten om de ulike spørsmålene. Vi har i den sammenheng også et behov for en overordnet debatt om personvernet, en debatt hvor vi kanskje går litt grundigere inn på hvilke verdier personvernet virkelig representerer, og kanskje kommer litt dypere inn i hva det er vi oppfatter som viktig ved personvernet. Det blir ofte lett slik at det blir gode erklæringer om at personvern er viktig, så har man et mothensyn, og så sier man gjerne: Ja, personvern er viktig, men det må allikevel vike for akkurat dette hensynet. Det er litt viktig å få en grundig debatt om det nærmere innholdet her og hva personvernet virkelig skal ivareta. Det er gjerne slik at årsmeldingsdebatten om Datatilsynet er personvernets høydepunkt i Stortinget. Det er da man understreker personvernets betydning og kommer med færre motforestillinger. Men det er det vi gjør imellom årsmeldingsdebattene, som virkelig vil være det avgjørende for personvernets stilling. Det er gjerne slik at i en del, ikke helt få, tilfeller er Venstre i den situasjonen at vi synes at andre partier har for lett for å gå inn på ordninger og tiltak som kommer i konflikt med personvernet, og at man altså i den konkrete sammenheng ikke gir personvernet den styrke som den etter vår oppfatning nettopp skal ha. Jeg vil gjerne nevne i hvert fall tre ting som vi oppfatter som viktige. Det ene er spørsmålet om overvåking i det offentlige rom – videokamera på offentlige steder. Det andre er spørsmålet om elektroniske spor i ulike sammenhenger og kanskje særlig vil jeg framheve det tredje, at det er viktig også å være opptatt av personvern i forhold til større private organisasjoner og institusjoner.