Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2016-01-19:
Norge må sørge for å tilpasse seg de endringene som finner sted i verden. Meld. St. 29 for 2014–2015 tar nettopp for seg en rekke av de utfordringene som vi ser skjer der ute. Representanten Gundersen var i sitt innlegg inne på både evnen, muligheten og ikke minst behovet for en omstilling i norsk økonomi. Vi er nødt til å tenke annerledes i årene som kommer. Vi har samtidig en del bransjer som vi er svært avhengig av i Norge, som nesten utelukkende opererer i eksportmarkedet. Når vi ser på hvor vi nå har de største utfordringene i landet knyttet til økende arbeidsledighet og en negativ utvikling, er det i hovedsak langs kysten – fra Agder i sør og videre langs kysten oppover mot Trøndelag. Det som kjennetegner næringslivet i disse områdene, er nettopp avhengigheten av internasjonal handel. Statsråden var i sitt innlegg inne på det som har med fiskeri å gjøre overfor vårt desidert største marked, som er EU. Ja, da er det viktig at vi sørger for å ha en veldig offensiv holdning til hvordan vi kan klare å få en enda friere markedsadgang for fisk og fiskeprodukter i årene som kommer. Da er det betryggende at europaministeren har den bakgrunnen fra regjeringen som hun har, for å kunne jobbe fram dette. Vi passerte i fjoråret 70 mrd. kr i eksportinntekter til fiskerinæringen. Vi har som ambisjon at de neste årene skal dette øke betydelig. Hvis vi skal kunne klare å hente ut den gevinsten som vi ønsker fra havrommet, knyttet til både proteinprodukter fra fiskeolje og andre ting som vi skal kunne hente derfra, er vi avhengig av markedsadgang, og Europa er vår aller viktigste aktør i så henseende. Når det gjelder handelsavtaler, ser vi dessverre at det skjer veldig mye regionalt i disse dager. Det inngås avtaler rundt omkring der Norge faktisk blir stående på utsiden. Derfor er det viktig at vi der vi har en mulighet til å ta en posisjon, faktisk også gjør det. Jeg er betrygget over at utenriksministeren sammen med både næringsministeren og andre har fokus på nettopp hvordan vi kan koble oss på det som skjer i avtalen mellom USA og Europa. Vi kommer uansett til å bli berørt av dette. Selv om vi nå foreløpig sitter på utsiden av forhandlingsrommet, må vi sørge for at vi har dialog inn i systemet, slik at vi kan være med og raskest mulig få koblet oss på. Så er det også slik at vi må prioritere å prøve å få på plass handelsavtaler med enda flere land. Det dreier seg om India, vi har nok også et betydelig potensial knyttet til Indonesia, vi har utfordringer knyttet til avtaler med Brasil og en del andre land. Norge må gå i bresjen globalt for å bygge ned handelsbarrierer. Et relativt lite land innbyggermessig som Norge er avhengig av å ha gode reguleringer som samtidig gir fri markedsadgang. Det er markedsadgang og handel mellom land som er det aller viktigste for å bringe folk ut av fattigdom. Det er ikke bistand alene som er med på å dra folk ut av fattigdom. Mange bistandsprosjekter har nok vært vellykket, men samtidig vet vi at hvis vi skal få løftet folk permanent ut av fattigdom, skjer det gjennom handel – gjennom at de kan få omsatt sine varer og tjenester utenfor sitt eget land for å få eksportinntekter, slik at de kan bli selvberget og bygge velstand i sitt eget land. Det er det vi må sørge for, og det er det vi må sørge for å hensynta innenfor de internasjonale handelsavtalene. Når det gjelder WTO, er det mange av oss som skulle ønsket at ting kunne skjedd raskere, mer effektivt og sørget for at vi hadde fått på plass de store avtalene. Men likevel er det veldig mye bra avtaleverk som allerede ligger der i WTO-systemet. Jeg og Fremskrittspartiet ser fram til at vi også kan få regulert og forbedret avtaler knyttet til service og tjenester. Helt til slutt vil Fremskrittspartiet bare varsle at vi vil gå imot de forslagene som er fremmet – forslagene nr. 1 og 2 – når vi kommer til votering i dag. Når representanten Omland synes det er underlig at man snakker om 2019 i denne sammenhengen, bør han lese sine egne merknader i innstillingen.