trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2016-12-05:
Det har vært en underlig debatt. Det må også ha vært en relativt tam debatt, når representanten Wickholm bruker tiden sin i stortingssalen på å tvitre, og lurer på om undertegnede og representanten Helleland skal på talerstolen eller ikke. Nå kan han iallfall tvitre at vi faktisk er her begge to. Så kan Wickholm ta det videre, og så kan vi ta debatten. Det har vært veldig mye fram og tilbake i salen. Jeg har meget stor respekt for Kristelig Folkeparti og Venstre, som vi har forhandlet med. Ja, det har vært tøffe tak. Det skulle bare mangle, for det er ulike partier som ønsker å få gjennomslag for sine saker. Det jeg tror irriterer opposisjonen aller mest, når man hører på debatten, er at vi kom til enighet. Vi kom til sist fram til en avtale, som gjør at man får forutsigbarheten som gjør at regjeringen kan fortsette sitt arbeid med å gjennomføre alle de reformene man har begynt på. Jeg har vært på Stortinget i noen år. Det som er det spesielle, er å høre enkelte representanter fra de rød-grønne partiene kritisere hvorvidt man har fått gjennomslag her eller gjennomslag der. Ja, under åtte år med rød-grønt styre kunne man se fortvilelsen i øynene på enkelte representanter når saker kom til komitébehandling, for alt var ferdigbehandlet på bakrommet. Når sakene kom til Stortinget, fikk man knapt nok flytte på en eneste krone. Det som er viktig, er at de reformene som er påbegynt, kan få fortsette. Vi ser at nye eiere av aksjeselskaper tegner sine første kontrakter, og at man faktisk kan spare inn. Vi ser hvordan man innen infrastruktur får på plass nye strekninger, og at man øker vedlikeholdsmidlene, slik at vi faktisk begynner å ta igjen etterslepet som de rød-grønne etterlot seg. Vi ser at soningskøene går ned, slik at de som har begått lovbrudd, kommer inn til soning uten å måtte vente i lang tid, og det er svært positivt. Man har klart å få på plass tilskuddsordninger og momskompensasjonsordninger for bygging av heldøgns pleie- og omsorgsboliger og sykehjemsplasser – man bygger faktisk disse boligene. Dette kommer innbyggerne der ute til gode, og det har vært etterlengtet. Det er helt åpenbart at når vi har sittet og forhandlet, har det vært til og fra – noe er man veldig enige om, andre ting sitter langt inne. Slik er det. Slik er demokratiet. Jeg er veldig glad for at denne regjeringen kan fortsette. Det er svært viktig, for det er mye som gjenstår.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Ja, vi fikk et budsjett i oktober. Statsbudsjettet for 2017 skulle være et budsjett i klimaets navn, som en oppfølging av fjorårets avtale om et grønt skifte. Men før denne dagen i oktober skjønte vi at det ikke helt ville bli tilfellet. Fremskrittspartiet skal ha honnør for at de er med på å øke bensin- og dieselavgiften i dag, men det hjelper lite når man i tillegg overkompenserer de fossile bilene og gir mer tilbake enn det man tar. Målet var jo et grønt skifte. Derfor er mitt spørsmål: Mener representanten Nesvik at en overkompensasjon for fossile biler er en god start på et forsert grønt skifte? Ja, vi skal ha folk boende i Hardanger. Ja, vi skal ha folk boende i Østerdalen og i vårt flotte Lofoten – men er det en god start?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Kristelig Folkeparti satser på de innovative, kreative bøndene som vil satse. Da er ikke resepten å fjerne skattefradraget på bygdeutviklingsmidlene, fordi det vil føre til færre investeringer og færre nybygg, særlig hos yngre bønder. Da er ikke resepten å åpne opp for at AS-er kan få jordbruksfradrag – i en finansinnstilling uten noen prinsipiell tilnærming til dette. OECD vurderer verdiskapingspotensialet knyttet til bioøkonomien som stort. Her har Norge enorme muligheter. Vi har ressursene. Vi har kunnskapen. Vi har mulighet til kunnskapsutvikling, slik at vi kan bruke ressursene vi har, enda bedre. Kristelig Folkeparti har fått på plass en bioøkonomistrategi. Vi har fått på plass en bioøkonomisatsing også i dette budsjettet, som også inneholder trebasert innovasjonsprogram for skog. Våre sorte karboner, som norsk økonomi og norsk velferd har vært bygget på de siste 50 årene, vil i løpet av de neste årene fases ut. Bønder rundt omkring i vårt langstrakte land står klare til å ta del i klimadugnaden. Derfor er klimarådgivning på gårdene i regi av Bondelaget viktig. Også forskning på og utvikling av fôret til drøvtyggerne våre er viktig, slik at de også kan bli med på den store klimadugnaden. Det er enighet mellom de fire partiene om at det skal innføres en flat CO 2 -avgift fra 2018, med foreløpig unntak for fiskerisektoren og landbrukssektoren. En flat CO 2 -avgift skal ikke ramme fiskeri, bærekraftig oppdrett, landbruk eller skogdrift på en uhensiktsmessig måte. Derfor skal det settes ned et partssammensatt utvalg, som skal se på mulighetene til gradvis å innføre en CO 2 -avgift, men der de overordnede målsettingene ligger fast, at vi skal være en verdensledende sjømatnasjon, at vi skal øke norsk matproduksjon, og at skogen vår skal være både en CO 2 -venn og viktig for verdiskapingen. Å vite hvilke verdier vi har i landet vårt, er viktig, men også hvilke vi har under havflaten. Derfor er økning i budsjettrammen til bestandsforskning viktig, likeså økningen til bekjempelse av lakselus. Jeg er veldig glad for at vi i dag skal vedta at det skal etableres et CO 2 -fond med miljøavtaler med næringslivet – et viktig tiltak, et målrettet tiltak, et tiltak med frister både for regjeringen og for næringslivet. Norges underskrift i Paris forplikter oss alle. Den forplikter denne sal, den forplikter næringslivet, den forplikter oss som enkeltpersoner.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Fra og med 1. januar 2017 er Den norske kirke et selvstendig rettssubjekt utenfor staten. Et nytt kapittel skal skrives. Den nasjonale kirke får om mindre enn én måned selvstendig juridisk handleevne utenfor staten, og på denne måten avsluttes nesten 500 år med statskirke i Norge. Det er bred enighet mellom oss politikere og Den norske kirke om at den prosessen som fullføres ved nyttår, er et skille mellom stat og kirke, men ikke mellom folk og kirke. For som Grunnloven § 16 slår fast: «Den norske kirke(…) forblir Norges folkekirke og understøttes som sådan av staten.» (…) Båndet mellom folk og kirke viser seg ikke først og fremst i lovparagrafer, men ved at 70 pst. av det norske folk er medlemmer av Den norske kirke og bruker denne kirken til gudstjenester, når de markerer livets festdager, eller når de opplever sorg og ulykke i familien eller som samfunn. Båndet mellom folk og kirke viser seg også i den sentrale plasseringen kirkebyggene har i lokalsamfunnene våre over hele landet. Kirkebyggene er et uttrykk for kultur og historie. De er et sted for levende tro, undring og deltakelse. Det er viktig for Kristelig Folkeparti å sikre Den norske kirke en tilstrekkelig rammebevilgning, slik at Kirken kan ivareta sin rolle som Norges folkekirke. Med kirkelig selvstendighet og frihet følger også ansvaret for Den norske kirke for selv å prioritere innenfor egne rammer, men det er fortsatt statens ansvar å gi Den norske kirke realistiske rammer til å oppfylle sitt ansvar som folkekirke. Det er et ansvar som ligger på alle politiske partier som deler Grunnlovens visjon om Den norske kirke som fortsatt folkekirke i et mangfoldig Norge. Står man ved et kirkespir, skal man i teorien kunne se til neste kirkespir. Sogninndelingen i tidligere tider er retningsgivende i dobbel forstand – og la meg gjøre et lite hopp her. I mitt fylke er vi veldig glade for at vi gjennom det budsjettet vi skal vedta i dag, får planleggingsmidler til intercitytog gjennom hele fylket. Det vil gi oss en jernbane med hyppigere avganger og kortere reisetid. Vi er også glade for de planleggingsmidlene vi får til E18 fra Østfold grense til Vinterbro. Det blir en sammenhengende utbygging og planlegging. Det er viktig for samfunnet i Østfold, men også for landet for øvrig.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Ein får av og til inntrykk av at når budsjettforhandlingane no har kome i hamn, har Framstegspartiet gitt seg og tapt, og Venstre og så vidare har vunne – eller omvendt. Men når det kjem til stykket, er det ingen person eller noko parti som har tatt rekninga for dette. Det er det vanlege folk som gjer. Sjukehusa – dei som treng sjukehus, dei som jobbar på sjukehus – betaler i dag ein stor del av rekninga for at ein har fått ro i borgarleg leir. Allereie blir sjukehusa pålagde stadig nye oppgåver utan ekstra midlar. Medisinar blir overførde frå folketrygda til driftsbudsjettet. Overgrepsmottaka blir overførde utan at det blir dekt, og nye behandlingsformer blir innførte utan at pengane følgjer med. Nyfødde og mødrer blir skrivne tidlegare ut i kommunar som ikkje kan følgje dei tett nok opp, og den gylne regelen blir broten år etter år. Så kjem statsbudsjettet med ein smell – 400 nye millionar kroner i kutt. Kan Nesvik garantere for at dette ikkje går ut over behandlingstilbodet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Først vil eg berre seie at det er eit litt rart teater vi driv her. Det er veldig mange likelydande innlegg vi framfører her, innlegg som ber preg av disiplin i bodskapsutviklinga, og det er litt slitsamt, rett og slett, å lytte til så mange like innlegg – berre eit ord til ettertanke. Så til budsjettet vi står framfor i dag. Tar ein dei store linjene, er det akkurat det same løpet regjeringa har lagt seg på i dette budsjettet, som dei har lagt seg på i tidlegare budsjett. Forskjellane aukar, gjeldsgraden aukar, fleire slit med å få seg ein stad å bu, fleire blir fattige. Det er faktum. Det er faktum ingen postfaktuell politikar klarer å kome rundt. Det er det som skjer. Eit anna faktum: Utsleppa til Noreg aukar, og dei har auka under dei blå-blå. Det er eit faktum. Vi har altså blitt ei miljøsinke, og vi er blitt eit kaldare samfunn i løpet av desse tre åra. Spolar ein tida tilbake når vi kanskje er ferdige med desse fire åra, vil det vere fireårsnatt for det grøne skiftet. Det vil vere dei åra da ein bygde ned velferdsstaten, og da ein skapte store, nye forskjellar i det norske samfunnet. Og det er jo veldig, veldig vanskeleg å begripe kvifor konservative element i Høgre er med på dette, kvifor dei delane av Framstegspartiet som står for folk flest, er med på dette. Men la gå, vi veit kva dei eigentleg meiner, desse partia. Men at Kristeleg Folkeparti og Venstre er med på dette, er veldig vanskeleg å forstå. Eg kjem frå ein landsdel, Nord-Noreg, som verkeleg har potensial til å bli den nye satsingsregionen for Noreg, noko også kunnskapsinnhentinga frå 2014 verkeleg demonstrerte. Likevel ser vi i dag korleis modellen for kommunal og fylkeskommunal økonomi går hardt ut over dei nordlegaste fylka. Vi ser korleis næringsmidlane blir strupte, viktige kollektivruter blir kutta, fiskeripolitikken legg opp til eit ran av sterke kystsamfunn, og Forsvaret blir kutta. Samtidig kunne Nord-Noreg vore regionen som kunne stått for det grøne skiftet, men likevel vel ein da ikkje å gjere dette, ein legg heller opp til eit fråvær av grønt skifte og eit kaldare samfunn.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Jeg kan forsikre representanten Hareide om at jeg ikke vil stille noe ultimatum i denne replikken. Kristelig Folkeparti har vært opptatt av å redusere forskjellene i samfunnet vårt, men i dag har vi en regjering som konsekvent øker dem, ikke bare mellom fattig og rik, men også mellom by og land. Vi ser det bl.a. i landbrukspolitikken, i fordelingen av midler til fylkeskommunene, skapingen av nye arbeidsplasser og ikke minst gjennom radbrekkingen av de regionale utviklingsmidlene. Nå har Kristelig Folkeparti fått regjeringspartiene med på flere distriktstiltak, som Arbeiderpartiet allerede hadde lagt inn i sitt alternative budsjett, og det er bra. Men da har jeg lyst til å spørre representanten Hareide om hva han synes om at hans egne samarbeidspartier i regjeringen i år etter år, og nå sist ved forslaget til statsbudsjett for 2017, øker forskjellene mellom by og land, og at Kristelig Folkeparti igjen må dra regjeringspartiene bokstavelig talt i land gang etter gang.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Jeg er helt enig med Nils Arne Eggen, Marit Breivik og Åge Aleksandersen, kloke trøndere, når de så godt sier at livet har vist oss at de store oppgavene løser vi best i fellesskap. For i Norge har vi en lang tradisjon for å løse de store oppgavene sammen. Vår styrke ligger i sterke fellesskap og troen på at små forskjeller mellom folk er et gode for velferdssamfunnet. Det har også gjort oss til verdens beste land å bo i. Derfor har fellesskap og små forskjeller vært bærebjelken for Arbeiderpartiet i generasjoner. De siste tre årene har fortellingen om Norge sakte, men sikkert blitt endret. I tre år har vi hatt en regjering som i budsjett etter budsjett øker forskjellene mellom fattig og rik, mellom kvinner og menn, mellom by og land. I år etter år har regjeringen prioritert skattekutt til dem som har mest fra før, i stedet for å satse på utdanning, arbeid, helse og klima. Det er feil politikk. Det er feil handlekraft. Det er feil prioritering. Det tar Norge i feil retning. Finansminister Siv Jensen sa tidligere i år i et innlegg på Facebook at det betyr noe hvem som styrer. Det har hun helt rett i. For Sør-Trøndelag betyr det mye hvem som styrer dette landet. Med Arbeiderpartiet i regjering ville kommunene i Sør-Trøndelag fått 113 mill. kr mer. Det kunne vært 162 flere sårt tiltrengte sykepleiere, lærere, helsesøstre eller helsefagarbeidere. Regjeringen sier nei. Med Arbeiderpartiet ved roret hadde 35 lærere ved 11 ungdomsskoler i Sør-Trøndelag fått fortsette med å undervise og hjelpe ungdom som trenger det. Regjeringen sier nei. Med Arbeiderpartiet ved roret hadde sykehusene i Midt-Norge fått en styrking på 204 mill. kr til raskere og mer behandling. Regjeringen sier nei. Med Arbeiderpartiet ved roret hadde Investinor fortsatt vært det største statlige ventureselskapet med betydelige muligheter for å investere i hundremillionersklassen til potensielt nye arbeidsplasser. Regjeringen sier nei. Ja, det betyr noe hvem som styrer dette landet. Sør-Trøndelag trenger ikke store skattekutt til dem med mest fra før. De trenger en regjering som ser hele landet, som prioriterer flere lærere og mer pasientbehandling, og som vil beholde et viktig ventureselskap i Investinor. Jeg synes det er nok nå. Norge trenger et nytt flertall, og Sør-Trøndelag trenger en ny regjering. Politikk handler om å ville, sa Olof Palme. Arbeiderpartiet vil, og Arbeiderpartiet vil prioritere annerledes. For oss er skole, helse, eldre og klima viktigere enn skattekutt.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Også denne gangen ble regjeringspartiene og samarbeidspartiene enige om lite gjennomtenkte kuttforslag i innspurten til budsjettforliket. For to år siden fikk vi forslaget om poseavgift. Den ble aldri innført. I fjor kom flypassasjeravgiften, og flere hundre arbeidsplasser på Rygge gikk tapt. I år er det altså sykehusenes tur. Vær så god! 427 mill. kr mindre er julegaven til landets sykehus, med de beste ønsker for julen og det neste året! Hilsen Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Disse kuttene er så store at det med stor sannsynlighet vil gi kutt i pasientbehandlingen. Jeg skjønner derfor at forrige taler, Ketil Kjenseth fra Venstre, har et visst behov for å bortforklare kuttet. Vi vet at sykehusene står foran store økonomiske utfordringer: Befolkningen blir eldre, og sykdomsbildet endrer seg. Dette er kostbart. I tillegg skal sykehusene tilby og betale for nye og dyre medisiner. Arbeiderpartiet mener at det framlagte budsjettforslaget stiller sykehusene i en svært vanskelig situasjon. Fremskrittspartiets stortingsrepresentant Morten Wold, som sitter i helsekomiteen, sier rett ut at dette betyr at de ansatte må løpe raskere og jobbe fortere. Legeforeningen og Sykepleierforbundet er rasende. Til tross for en rekordhøy oljepengebruk og kraftig økt utbytte fra statlige selskaper klarer altså ikke Høyre og regjeringen å holde sitt klare løfte til landets sykehus og pasienter. Når Helse Midt-Norge skal lage et budsjett for neste år, har St. Olavs Hospital i Trondheim og de andre i foretaket 61 mill. kr mindre å rutte med. Psykiatribygget har aldri vært lenger unna. Hvordan Høyres representanter fra Sør-Trøndelag kan forsvare dette, skjønner ikke jeg. Jeg trodde at vi tverrpolitisk var enige om å bygge St. Olavs Hospital opp, ikke ned. Jeg gjentar: Det betyr noe hvem som styrer dette landet. Sør-Trøndelag trenger ikke store skattekutt til dem med mest fra før. De trenger en regjering som prioriterer St. Olavs Hospital og midtnorske pasienter. Med Arbeiderpartiet ved roret ville Helse Midt-Norge ha fått 204 mill. kr mer. I stedet har regjeringen latt oljepengene renne ut som sedler i lomma til dem med mest fra før. Landet får i dag et budsjett som ingen egentlig vil ha. Nå gjelder det mer enn før – Norge trenger et nytt flertall, og Sør-Trøndelag trenger en ny regjering.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Det er tid for julekalendere, og mange har nok lurt på hva som skjuler seg bak lukene til regjeringen. Men de som hadde håpet at nytt og moderne design også skulle medført nytt og moderne innhold, har nok blitt kraftig skuffet. Det ble ikke nye ideer eller bedre løsninger. Det er vel med høyrepolitikk som det er med juletradisjoner: Man ender gjerne opp med å gjøre ting på nøyaktig samme måte som man alltid har gjort. Både Arnstad og jeg representerer et fylke som merker konsekvensene av det. Som Arnstad selv var inne på, ser vi tydelig at regjeringens prioriteringer ikke kommer et distriktsfylke som Nord-Trøndelag til gode, f.eks. i regjeringens kutt i regionale utviklingsmidler, kommuneøkonomi, vei og prestisjeprosjektet gaveforsterkningsordning, som – for å illustrere poenget – betyr 100 000 kr til Nord-Trøndelag og 12,6 mill. kr til Oslo. Hva synes representanten om denne utviklingen?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Dette er forhåpentligvis siste gang Stortinget har finansdebatt med Høyre og Fremskrittspartiet ved roret og med borgerlig flertall på Stortinget. Det kan, selv om det er lenge igjen av perioden, være interessant å se litt tilbake på hva fasiten er etter tre år med borgerlig flertall og med Høyre–Fremskrittsparti-regjering. Jo, det kan kort oppsummeres i høyere arbeidsledighet, økte forskjeller og svekkede muligheter for velferd. Det er ingen tvil om at fallende oljepris har gitt en betydelig utfordring og press på norsk økonomi, og regjeringen har like lite skyld for de fallende oljeprisene som den rød-grønne regjeringen hadde for finanskrisen. Men fasiten etter åtte rød-grønne år – med finanskrisen – var Europas laveste arbeidsledighet, mindre forskjeller i samfunnet og at Norges konkurransekraft var styrket. Dette handler om høyresidens evne til å lose et land trygt gjennom utrygt farvann, og her har regjeringen sviktet. Vi ser det særlig på to områder. For det første: Deres løsninger fungerer ikke i den virkelige verden. Det er i og for seg ikke unikt for Norge. Mange andre land som møtte finanskrisen med lignende tiltak som dagens regjering møter oljeprisen med, opplevde det samme som Norge i dag står overfor, raskt økende arbeidsledighet, økte forskjeller og økt sosial uro. Høyere arbeidsledighet har i disse landene hatt en tendens til å bite seg fast på et høyt nivå. Det ser vi dessverre også signaler på her i Norge. Å kutte i sosiale ytelser har i en rekke europeiske land ført til økt uro, økt fortvilelse og økt konflikt, noe som gir grobunn for populisme. Det andre er at vi har sett at selv om vi nå har behov for sterke løsninger for å bekjempe ledighet, for å løse viktige velferdsspørsmål og klimakrisen, har regjeringens budsjettprosess vært preget av kaos, overtid og at man ikke har evnet å ta tak i de store oppgavene. Vi har med en regjering å gjøre som for så vidt er god på problembeskrivelse, men som ikke evner å løse oppgavene. Det har store konsekvenser for våre framtidsmuligheter, og derfor trenger vi et nytt flertall ved neste valg.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Kristelig Folkeparti er enig med Senterpartiet i at en skal være forsiktig med store økninger i drivstoffavgiftene fordi disse vil ramme distriktene og landbruks- og fiskerinæringene på en negativ måte. Men det må likevel være et tankekors for Senterpartiet at med deres alternative forslag til budsjett overkompenseres fossile biler. Ja, i den oversikten CICERO har utarbeidet, kommer Senterpartiets budsjettforslag for 2017 – uansett beregningsmetode – dårligst ut av alle partiene, inkludert regjeringens forslag, med hensyn til klimapolitiske tiltak som kan gi reduserte utslipp. Er Senterpartiet tilfreds med å være det partiet som har lagt fram et budsjettalternativ som gir de laveste utslippskuttene?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Det har vært krevende forhandlinger som til slutt førte fram til enighet. Fra Kristelig Folkepartis side er vi tilfreds med at vi har fått til en så tydelig satsing på barn – nye viktige tiltak mot voldsutsatte barn og tidlig innsats i skolen. Men vi er også glad for at vi har klart å få til en prioritering av kollektivsatsingen og økte midler til distriktene i forhold til regjeringens forslag. Det har vært bred enighet omkring bærekraftige klimavennlige transportløsninger. Vi har viktige klimamål som skal nås. Utslipp innenfor transportbransjen skal reduseres med 50 pst. innen 2030. Det er fullt ut oppnåelig. Men da er det viktig å ta de rette grepene, som kan styrke den klimavennlige kollektivsatsingen som toget representerer. Derfor er den økte satsingen på jernbane i den framforhandlede løsningen et viktig klimapolitisk tiltak. Ikke bare økes vedlikeholds- og investeringsmidlene betydelig, men også midlene for å kunne fortsette planleggingen av hele intercitysatsingen er kommet på plass for 2017. Den nyetablerte ordningen, incentivordningen, for å få mer gods over fra vei til sjø har fått en betydelig økning i forhold til regjeringens budsjett. Da Kristelig Folkeparti fremmet forslag i Stortinget i vår, var det en forutsetning at ordningen skulle etableres fra og med 2017. En økning av tilskuddsmidlene fra regjeringens 30 mill. kr til 82 mill. kr var helt nødvendig for å kunne gjøre ordningen tilstrekkelig attraktiv. Dette betyr at nye ruter på sjøen kan etableres og gods flyttes fra vei til sjø. For Kristelig Folkeparti har det også vært viktig at rasutsatte fylkesveier blir tilført nye, friske midler. For at folk skal kunne bo og ferdes trygt i hele landet, er det nødvendig å øke innsatsen på rasutsatte strekninger. Det handler om liv og helse, og det er behov for ytterligere å øke midlene til skredsikring i årene framover. Det gjelder både riks- og fylkesveier. Utbygging av bredbånd er også et viktig tiltak som øker mulighetene for å kunne bo og arbeide over hele landet. Når vi vet hvor stort engasjement i kroner og øre de offentlige bredbåndsmidlene skaper, i form av nye satsinger fra bredbåndselskapene selv, er den foreslåtte økningen på 45 mill. kr meget vel anvendte penger for å sikre flere mennesker gode kommunikasjonsmuligheter. På Sørlandet er det stor glede over at MIL, populært kalt Sørlandslabben, nå med de midlene Kristelig Folkeparti sammen med Venstre fikk på plass i samarbeidsløsningen, 30 mill. kr, er fullfinansiert. Det skapes et spennende miljø for ny teknologiutvikling i en landsdel som er hardt rammet av situasjonen innenfor olje- og gassektoren, og som kan ha stor betydning for den effektiviseringen innenfor denne sektoren som den må gjennom de neste årene, men også for å kunne ta i bruk kjent teknologi på nye miljøvennlige områder, som f.eks. havvindsatsingen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2016-12-05:
Nå trodde jeg at representanten Trettebergstuen skulle hylle meg for at vi nå har «gjennomført» penger til det siste Dokument 8-forslaget hun fremmet i Stortinget, men slik ble det ikke. Jeg skjønner at man følger nettdebattene og nettoppslagene om budsjettet, men på fredag la SSB fram en rapport der man har evaluert den forrige regjeringas innsats for økt antall lærere i norsk skole, nemlig de 1,5 mrd. kr som de rød-grønne fremmet forslag om for å få flere lærere i ungdomsskolen. I den rapporten slår SSB soleklart fast at det ga intet læringsutbytte. En og en halv milliard til flere lærere i ungdomsskolen ga intet læringsutbytte, ifølge evalueringen. Venstre har alltid prioritert etter- og videreutdanning til lærere, mer kompetente lærere og å gi femårig lærerutdanning. Derfor er vi nå kjempeglad for at vi her i budsjettet sørger for en tilbakebetaling av lån til dem som er villige til å ta femårig lærerutdanning, for det er det som virker. Og det viste den SSB-rapporten på fredag veldig godt.
Trine Skei Grande (Venstre), 2016-12-05:
Det som forundrer meg når jeg hører på Senterpartiet nå, er at det høres ut som en FrP-er fra 1990-tallet. Det fins mange alternativer til dagens biler, og det er ikke trikk. Det fins veldig mange muligheter for å få til framdrift, og det er ikke jernbane som er løsningen for alle. Nei, selvfølgelig kommer man aldri til å ha kollektivtransport som kjører alle i Sogn og Fjordane til jobben, selvfølgelig ikke. Alle skal kjøre bil. Men målet må jo være at vi skal klare utfordringene i avtalen vår i Paris. Da må vi ha biler som forurenser mindre. Derfor gjør vi det billigere, vi gjør det dramatisk mye billigere i dette budsjettet. Det er bare å velge en bil som forurenser mindre, så tjener man en masse penger på det, og alle kommer seg på jobb.
Trine Skei Grande (Venstre), 2016-12-05:
Etter forrige valg inngikk regjeringa og Venstre en asylavtale. Da var jeg veldig fornøyd med utviklingen. Da gikk vi i riktig retning. Da var det lettere for barn å få opphold enn da SV satt i regjering. Så kom det en flyktningkrise som gjorde at det asylforliket brøt sammen, og at de partiene gikk sammen med Arbeiderpartiet. Der gikk de sammen om forslag som f.eks. sier at det er greit å sende folk på internflukt. Det stemte jeg og Heikki Holmås imot. Det betyr at vi har fått et skifte i asylpolitikken i det forliket, og nå ser vi følgene av det. Det er jeg uenig i. Jeg er imot det vi stemte imot da det forliket ble behandlet. Nå ser vi følgene av det. Ja, det er en stor forskjell på om representantens gamle regjeringspartnere går sammen med regjeringa, eller om det er jeg som sitter og lager de avtalene sammen med regjeringa.
Trine Skei Grande (Venstre), 2016-12-05:
Når man er et samarbeidsparti, er det noen ganger man er skikkelig stolt av statsministeren, og noen ganger det er litt mer slitsomt. To av de gangene i hvert fall jeg har vært stolt av statsministeren, var da vi vedtok 40 pst.-kuttet som mål, etter avtale med EU, som statsministeren har et personlig engasjement for å få til, og da statsministeren sto i FN og fortalte om Parisavtalens viktighet. Så har det buttet litt mer imot de siste ukene. Jeg vil at statsministeren skal tenke litt over at da regjeringas forslag ble lagt fram, ble det møtt med ganske mye motbør på klima- og miljøområdet, mens den mottagelsen vi har fått på det vi ble enige om, har vært ganske god. Det er ingen dommere på den andre sida, men vi har ganske mange dommere som sier fra om vi gjør en bra eller en dårlig jobb. Skal vi klare å nå disse målsettingene, trenger vi ledere som også kan lede internasjonalt. Statsministeren har vært veldig god i FN og EU. Jeg skjønner at det også blir lettere med det budsjettet som har vært. Men hadde hun ikke også ønsket at det forslaget som de hadde lagt på bordet, hadde møtt like stor «åtgaum»?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Vi skal ikke diskutere fødsler i denne salen, men jeg synes representanten Skei Grande tar feil når hun omtaler fødsler. Det er ikke slik at man ikke tenker så mye på prosessen, men evaluerer resultatet som kommer. Man bekymrer seg veldig mye i prosessen, og det gjør veldig vondt, men så er det nå engang slik at det som kommer som et resultat, ja, det blir enhver mor glad i. Det er vel også det som har skjedd her. De siste ukene har vi hørt både flere av Høyres representanter og kunnskapsministeren si at lærertetthet ikke er viktig for elevenes læring i skolen. Det forklarer på en god måte hvorfor Høyre overhodet ikke har prioritert flere lærere, og tvert imot kuttet i lærerstillinger. Det strider mot sunn fornuft. Det strider også mot Arbeiderpartiets, Venstres og Kristelig Folkepartis politiske prioriteringer; vi har alle prioritert flere lærere i skolen og flere barnehagelærere i barnehagen. Nok ansatte med rett kompetanse er den fremste kvalitetsfaktoren både i barnehagene og i skolen og det som skal til hvis vi skal lykkes med tidlig innsats(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2016-12-05:
Eg får òg stille spørsmål om dette såkalla barnet, som eg trur enkelte av mødrene er ein smule misnøgde med, men likevel vil kjenne seg ved. Så det er ikkje noko uekte barn. Det vert enklare å leve miljøvenleg i heile landet, sa Sveinung Rotevatn frå Venstre då budsjettforliket vart kjent. Då eg køyrde forbi den lokale bensinstasjonen i Lærdal i dag, før ein hadde lagt på nokre avgifter, var bensinprisen allereie 15,20 kr. Mange pendlar ut frå Lærdal. Ikkje alle kan gjere som eg, som faktisk kan ta ein drosje om eg vel det; mange må bruke bilen sin. Ein har ikkje noko alternativ, som det vart sagt frå Framstegspartiet. Ingen buss, bane eller trikk går, og dei har kutta kollektivsatsinga i distrikta. Kva alternativ vil Venstre gi arbeidstakarar i distrikta som pendlar lange vegar, når dei kuttar i godtgjersla for køyring og det ikkje finst alternativ(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2016-12-05:
Prosessen kring statsbudsjettet har fått stor merksemd dei siste vekene. Den langsamlege forhandlingsprosessen mellom regjering og støtteparti har ført til ekstrem hastehandsaming i komiteen og lause forslag i salen i dag, noko som er historisk. Men det er ikkje fyrste gong – det har vorte vanleg i store saker. I vår handsama Stortinget EU sitt finanstilsyn. Det vart òg hastehandsama ved at ein kalla inn til komitehøyring ein og ein halv dag etter komitémøtet. Det var ei svær sak, med suverenitetsavståing, men vart køyrd gjennom med full gass. Langtidsplanen for Forsvaret vart handsama på same måten. Det var full fart og hastehandsaming av ei svær sak som handla om tryggleiken til Noreg i dei neste tjue åra. Og no statsbudsjettet – der ein ikkje har handsama saka i finanskomiteen. Dette er ikkje tillitvekkjande, og at det skjer i det tredje året regjeringa sit, kan bety at ein er vorten trøytt og lei av å styre og ikkje maktar å handsame sakene, leggje dei fram og få dei gjennom Stortinget på eit skikkeleg vis. Tidlegare i debatten i dag var Sveinung Rotevatn frå Venstre stolt over at ein hadde fått på plass 30 mill. kr til Miljødirektoratet. Men han bekymra seg ikkje over at ein kutta 500 mill. kr på sjukehussektoren. Eg som kjem frå Sogn og Fjordane, same fylket som Rotevatn, må undre meg om ein ser konsekvensane eit så dramatisk kutt vil ha for sjukehussektoren. Veit Sveinung Rotevatn frå Nordfjordeid at dette ikkje vil råke hans eige sjukehus i Nordfjordeid og andre lokalsjukehus? Når me veit kor sentraliseringskåte denne regjeringa er, ville eg ikkje vedda mange kronene på at lokalsjukehuset vert prioritert og redda unna sparekniven. I Sogn og Fjordane går sentraliseringa for full musikk, med utflagging av politimeistrar, nedlegging av lensmannskontor, sentralisering av leiinga i tingretten og jordskifteretten, store kutt i kommunebudsjetta, som tvingar fram oppseiingar og press på dei gode tenestene vi har i dag. Ikkje vart det fengsel i Vik, der skal ein heller sende dei som skal sitje inne, til Nederland. Kor ille denne regjeringa er for Sogn og Fjordane, forstår ein kanskje fyrst når ein høyrer representanten Bjørn Lødemel gå på Stortinget sin talarstol og takke Kristeleg Folkeparti og Venstre for at dei har reparert litt på det håplause budsjettet hans eiga regjering la fram. Kompensasjonsmidlar til fylkeskommunen, breiband, regionale utviklingsmidlar er ikkje nok – berre litt, men likevel litt betre enn regjeringa og hans eige parti, Høgre.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Takk for et viktig spørsmål. Jeg vil påpeke at nettopp det representanten Aukrust var innom først, den økende ulikheten, henger nøye sammen med vår mulighet til å føre en politikk som fremmer likestilling. Når ulikheten øker, blir det også vanskeligere å utjevne de store forskjellene mellom kjønn i vårt samfunn. Det ser man veldig godt med regjeringens skattelettepolitikk. Når en bryter det ned på kjønn, ser man at store skattekutt til dem som har mye, i langt større grad går til menn enn til kvinner og bidrar dermed til å forsterke også de kjønnsmessige forskjellene i vårt samfunn. Jeg er, som representanten vet, spesielt opptatt av at vi må føre en familiepolitikk som gjør at det blir mulig å få økt likestilling i norske familier og samtidig økt likestilling i arbeidslivet. Det betyr f.eks. at vi bør gå sammen om å gjeninnføre den gode tredelte foreldrepermisjonsordningen som den rød-grønne regjeringen gjennomførte. Det vil være et av de viktigste tiltakene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Det ville vært mer interessant om Høyre kunne svart på hvorfor de med åpne øyne fører en politikk for økt ulikhet og f.eks. reduserte inntekter til noen av de fattigste familiene gjennom de endringene i barnetillegget som representanten har vært med på å stemme igjennom. Vi vet veldig godt hva som må til for å få ned barnefattigdommen. Vi har 92 000 fattige barn i Norge i dag. Den typen tiltak som det også gjennomføres mange av under dette flertallet, som handler om å gjøre hverdagen lettere for fattige familier, er viktige, men vi får ikke ned fattigdommen uten at de fattigste familiene får mer å leve av. SVs løsning på det, som er et nytt forslag fra vår side, er en større satsing på barnetrygden, få den til å øke i verdi hvert år, og også særskilte økninger for aleneforsørgere og familier med mange barn, som er de to familiegruppene som er klart overrepresentert på fattigdomsstatistikken. Det vil redusere antallet fattige barn. Det er det ikke flertall for i denne sal, men det er ikke SVs feil.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Jeg tror det var noe ulike meninger rundt hvorvidt klimasaken har fått positiv oppmerksomhet de siste ukene. Men oppmerksomhet har det vært, det er jeg enig i. Nei, det som teller for SV, er om utslippene går opp eller ned. Da den rød-grønne regjeringen overlot makten til det nye flertallet, var utslippene i Norge på vei ned. Nå går de opp, og regjeringen har signalisert at klimamålene for 2020, som altså var grunnlaget for det klimaforliket flertallet skulle forsterke, ikke lenger gjelder. Det er derfor vår anbefaling til Kristelig Folkeparti har vært veldig tydelig, og jeg vil si at jeg kjenner meg egentlig ikke igjen i det bildet, for jeg heiet veldig aktivt på Kristelig Folkeparti og Venstre i hele forrige uke, da partiene satte hardt mot hardt og var klar for å forlange en avtale som ville få utslippene betydelig ned. Men jeg kan ikke se at denne avtalen vil bidra til det. Miljøbevegelsen gir Kristelig Folkeparti og Venstre ros for å ha kjempet for miljøet. Det gjør jeg også, men jeg tror det er ganske bred enighet om at resultatet ikke er godt nok.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Dette er «et budsjett for mindre ulikhet i Norge», sa statsministeren. Det synes jeg var sprekt. Jeg vet om en del mennesker som vil være uenig i det, f.eks. de unge og lavtlønte som boligmarkedet ikke virker for, og som statsministeren ikke nevnte i sitt innlegg denne gangen heller, og de mange som nå er nødt til å begynne å betale for nødvendig fysioterapi. Jeg kan minne statsministeren om noen av de menneskene det gjelder: Det gjelder folk som har hatt hjerteinfarkt, folk som har amputert, folk som har leukemi, og som får stamcellebehandling, brannskadde, folk med syreskader. Mitt enkle spørsmål er følgende: Hvordan er det mulig å sette en solid og dundrende rekord i oljepengebruk og samtidig si til disse menneskene at de må begynne å betale for nødvendig behandling selv?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Jeg tar ordet for å si noen ord om utdanningsbudsjettet. Jeg la merke til at kunnskapsministeren behendig unnlot å kommentere det såkalte effektiviseringskuttet som han har fått slengt i fanget av forlikspartnerne, men som altså betyr en betydelig reduksjon i bevilgningene til universitets- og høyskolesektoren. I mangel av en uttalelse fra statsråden om hva det vil bety, har vi fått det fra Forskerforbundet i dag, som sier at kuttene vil ramme kvaliteten på forskning og utdanning. Så i tillegg til sykehuskuttet har vi her nok et kutt i forliket som i dette tilfellet kommer til å ramme studenter, slik som sykehuskuttet vil ramme pasienter. SV har lagt fram et utdanningsbudsjett som har bl.a. flere lærere og en mer variert skoledag som hovedsatsinger. Vi ønsker en langt større satsing på tidlig innsats i skolen enn det regjeringspartiene har lagt fram, både gjennom å øremerke de bevilgningene til tidlig innsats som de borgerlige ikke øremerker, og gjennom en opptrapping av antallet lærere på 1.–4. trinn. Vi mener det er nødvendig, og mener erfaringene med bevilgningene til nå – nå som Kristelig Folkeparti fortjenestefullt har fått igjennom bevilgninger til flere lærere – viser behovet for en nasjonal regel som kan sikre nok lærere og små grupper de første årene i skolen. Vi mener også at det er et stort feilsteg å fjerne de 600 ungdomsskolelærerne som de siste fire årene har vært en ekstra ressurs på skoler i områder med særlige sosiale utfordringer. Jeg merker meg at den SSB-rapporten som kom i forrige uke, misbrukes av både Høyre og Venstre i denne debatten til å slå bombastisk fast at dette forsøket ikke har hatt effekt. Forskerne selv er veldig tydelig på å ta mange forbehold, som jeg synes regjeringspartiene og Venstre også hadde vært tjent med å ta. Dette er ikke en rapport som kan brukes til å konkludere om effektene av det forsøket. Jeg vil også minne de borgerlige om at grunnen til at vi har et tynt grunnlag å konkludere på, er at regjeringen selv avbestilte en full evaluering av dette forsøket. Da skal man være veldig forsiktig med å misbruke en delrapport fra SSB. Vi tror tvert imot at skolene som har vært med på dette forsøket, har rett når så mange av dem sier at det har vært en viktig ressurs. Vi tror lærerne rundt om på landets skoler har rett når de sier at flere lærere, mindre grupper og mer tid til hver enkelt elev er veien å gå for norsk skole. Og vi tror en mer praktisk og variert skoledag, en heldagsskole med aktiv læring, er den viktigste veien til både mer læring, sosial utjevning og bedre folkehelse i skolen.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-05:
Det har vært en hard debatt. Vi i SV har nok bidratt til det. En del av de tingene som skjer i norsk politikk om dagen, fortjener harde ord. Men til tider har det jo vært hardest mellom de partiene som nå etterpå skal vedta et budsjett sammen. Det er brann i borgerlig leir, og det har denne budsjettdebatten båret veldig tydelig preg av. Det er tid for å oppsummere. Flertallet sa at de skulle få til et taktskifte i klimapolitikken. Utslippene øker, utslippsmålene er for alle praktiske formål gitt opp, og det regnestykket som er lagt fram når det gjelder klima, kan like gjerne føre til at utslippene fortsetter å øke. Flertallet sa de skulle stille opp for folk som har lite. Nesten alle de usosiale kuttene fra regjeringens budsjettforslag består. Flertallet kutter i barnetillegget. Brannskadde og folk som har hatt hjerteinfarkt, må betale for fysioterapi selv. Folk som mister jobben, skal skattlegges for sluttvederlaget sitt. Flertallet sa de skulle satse på helse og utdanning, og så brukte de sykehus og høyskoler som salderingspost for hundrevis av millioner kroner i budsjettforliket sitt. Flertallet lovte svar om et boligmarked som ikke fungerer for en altfor stor del av befolkningen vår. Ingenting av betydning er skjedd i denne budsjettbehandlingen, ingenting er nevnt av finansministeren eller statsministeren i debatten. Flertallet lovte lavere skatt for folk med store formuer, stor arv og høye inntekter. Det løftet har de holdt – til gagns. Dette er de økonomiske elitenes regjering. Det er veldig tydelig hvem som prioriteres. Det er ingen overraskelse når høyresiden tar makten. Det som kan bli en overraskelse, er hvor lenge Venstre og Kristelig Folkeparti velger å holde sin beskyttende hånd over Fremskrittspartiet i regjering, og en regjering som igjen og igjen prioriterer dem som har mest og trenger det minst, i det norske samfunnet. Forskjellene når det gjelder rikdom og makt, øker i dette landet, og handlingslammelsen i klimapolitikken betyr at vår evne til solidaritet med barna våre, med dem som kommer etter oss, blir mindre. Norge på sitt beste er et land bygd på solidaritet – solidaritet med hverandre, solidaritet med verden rundt oss, solidaritet med dem som kommer etter oss. Nå må vi ta et solidaritetsvalg for framtiden, og det er den motsatte kursen av det budsjettet som blir vedtatt her i kveld.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Av og til når vi snakker om Norge, er det som om vi tar det for gitt at vi skal være det landet vi er, at det er naturgitt at Norge skal være et land med små forskjeller og store muligheter. Det er det selvsagt ikke, det er et resultat av lang politisk kamp, og det kommer til å kreves mer av framtidens politikere, fordi motkreftene er så mange med tanke på at vi fortsatt skal være det landet. Denne regjeringen fører ikke den kampen videre – tvert imot: De driver en politikk som forsterker forskjellene, og Lysbakken var jo på en utmerket måte selv inne på at på en rekke områder gjør regjeringen det. Jeg vil spørre Lysbakken om et tema som jeg tror han ikke var innom, men som jeg vet han er veldig engasjert i – og han leder et parti som er veldig engasjert i det – og det er likestilling. Vi er vant til at når det er venstresiden som styrer, går likestillingen framover; når det er høyrepartiene, står det stille. Det nye med denne regjeringen er at det står ikke stille; det går feil vei. Det viste også dette budsjettet med all tydelighet, det kom en rekke smålige kutt. Mitt spørsmål til Lysbakken er derfor hvilket initiativ han mener et nytt flertall og en ny regjering bør ta for å redusere forskjellene gjennom også å gjøre noe med likestillingen.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Kristelig Folkeparti har nå bidratt til at klimasaken har fått en betydelig økt vekt og positiv oppmerksomhet. Vi var veldig nysgjerrige på responsen da avtalen kom ut, og på kommentarene som kom. Mange organisasjoner innen miljøbevegelsen roste budsjettenigheten da forhandlingsresultatet kom. Vi har fått anerkjennelse. De har jo sin samfunnsoppgave å minne om at det kun er et viktig steg i rett retning. Vi skal videre, og det skal Kristelig Folkeparti bidra til. Men de var rause nok til å anerkjenne at de konkrete tiltakene var blitt bra, også Rasmus Hansson i Miljøpartiet De Grønne gjorde det. Så ventet vi på SVs syn, men da det kom, fokuserte partilederen heller på at vi hadde sørget for at Fremskrittspartiet kunne bli sittende i regjering, enn på miljøsaken, og da lurer vi på: Er det politiske spillet viktigst for SV, eller er det gode klima- og budsjettresultater?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Kristelig Folkeparti, som et sentrumsparti, er tilfreds med å ha bidratt til budsjett for neste år. Vårt bidrag har vært å dra budsjettet til fordel for distrikter, mot sentralisering, for landbruk og primærnæringer, for barn og familier og for et bedre klima. Distriktspolitikk er mer enn enkeltposter i budsjettet. Kristelig Folkeparti ønsker å bidra til at handlingsrom, økonomiske rammer og økonomi i større grad disponeres og prioriteres regionalt av dem som står nær, eller har skoen på. Vi imøteser derfor regionreformen med forventning. Nye og slagkraftige regioner kan gi spennende samfunnsutvikling basert på regionale fortrinn. Regionreformen kan være det viktigste distriktspolitiske tiltaket som er gjort på mange tiår. Flere distriktspolitiske virkemidler må legges inn under regionalt folkevalgt politisk styring for framtiden. Kristelig Folkeparti er i dag glad for at 200 mill. kr legges tilbake til regionale utviklingsmidler. Kommunene leverer velferdstjenester i folks hverdag. En forutsigbar og god kommuneøkonomi er noe av det viktigste Stortinget gjør for enkeltpersoner, familier og bedrifter. Overføringene til kommunene i dette budsjettet er nøkternt positive. Kristelig Folkeparti mener at kommuneøkonomien for 2017 er nøkternt optimistisk, men vi kan ikke fra denne salen gi uttrykk for at den er romslig. Da lar vi kommunepolitikerne i stikken. Sannheten er at budsjettet er nøkternt. Kristelig Folkeparti vil være med og lage et ansvarlig budsjett, vi kan stå for dette i dagens situasjon. For Kristelig Folkeparti er en av hovedprioriteringene i høstens budsjettarbeid distrikter og primærnæringer – i bygder og på tettsteder, ved kyst og i innland. Der foregår det stor verdiskaping og nyskaping. Nå foreligger gjennomslag for viktige saker innen landbruk, skogsveier og tømmerkaier, tapskompensasjon, regionale utviklingsmidler, bredbånd og skredsikring. Kristelig Folkeparti har også vært aktiv i å snu forslagene om å skattlegge bygdeutviklingsmidler og å åpne for jordbruksfradrag for aksjeselskap. I tillegg har vi fått gjennomslag for en egen bioøkonomiordning i lag med de andre partiene. To poster har vært særlig gledelig for egen del, og jeg tillater meg å nevne det. Vi har fått på plass 20 mill. kr for å styrke barnefaglig kompetanse når det gjelder bosetting i asylkjeden. Fokus på barn og barns beste må aldri slippe taket blant oss. Det er en målestokk på vårt menneskesyn. Det andre som jeg gleder meg stort over, er bevilgningen til Kongsgårdprosjektet ved Rogalands tusenårssted på kongssetet Avaldsnes i Karmøy. Der kan nå oppsiktsvekkende historiske funn avdekkes og dokumenteres, med betydning for forskning, historie og reiseliv.
Erna Solberg (Høyre), 2016-12-05:
Det er ikke slik at effektivitetskravene betyr at folk skal løpe fortere, men jeg mener vi har et potensial ved å organisere oss bedre. Er det noe denne regjeringen har vist, var det at nye ideer og bedre løsninger virker veldig godt når vi bare fikk skiftet ut den forrige helseministeren og sørget for at vi nå kunne senke helsekøene med 56 000 personer. Vi har fått til pakkeforløp som gjør at vi mye bedre klarer å behandle folk, og folk får lov til å følge prosessen, slik at usikkerheten i behandlingen er mye mindre. Derfor leverer vi også på Arbeiderpartiets viktigste valgløfte på helsesektoren: en million flere til behandling mye før enn det Arbeiderpartiet la opp til i sin valgkamp. Vi har nådd det målet fordi vi har klart å organisere oss bedre. Den endringen som nå ligger inne, betyr litt mer enn 400 mill. kr mindre enn det regjeringen foreslo. Men det er bare 0,1 pst. sterkere enn det effektivitetskravet vi hadde inne i fjor.
Erna Solberg (Høyre), 2016-12-05:
ABE-reformen har vært innarbeidet i alle våre budsjetter siden høsten 2015. Det er en måte å gi et styringssignal om at vi skal drive offentlig sektor på en bedre måte ved at man lokalt må finne ut hvordan man kan finne frem til den omorganiseringen som bidrar til mer effektivitet. Istedenfor å gi enblockutt gir man en styringslinje som går over flere år. Derfor er det innarbeidet, og det gir resultater. Mange land stiller nettopp slike krav overfor offentlig sektor for å få en bedre bruk av pengene. Jeg hadde håpet at Arbeiderpartiet var fornøyd og glad. Jeg håper vi når målene raskere. Arbeiderpartiet vil bruke mer penger på å behandle samme antall pasienter som har blitt behandlet, og det er bortkastet å bruke mer penger på å være mindre effektiv i helsevesenet enn det vi har klart å få til. Arbeiderpartiet når heller ikke sine egne mål når de bare legger inn en milliard mer i sitt alternative budsjett. De har en manko på 2 mrd. kr for å nå målene sine, de også.