Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-10-22:
Alle som mener seg utsatt for urett eller feil fra offentlig forvaltning, kan klage til Sivilombudsmannen. «Ombudsmannen jobber for å gjøre offentlige myndigheter bedre», med embetets egne ord. Dagbladet kaller Sivilombudsmannen folkets advokat. Når Stortinget nå skal oppnevne ombudsmann – eller ombudskvinne – for forvaltningen, skal vi peke ut den som skal ivareta den enkeltes rettigheter i møte med forvaltningen. Han eller hun skal utføre sitt verv selvstendig og uavhengig av Stortinget, men Stortinget har vedtatt sivilombudsmannsloven og velger i tråd med den ombudsmann og fastsetter alminnelig instruks for ombudsmannens virksomhet. Dessverre har den sittende regjeringen skapt usikkerhet om rammene for Sivilombudsmannens arbeid. Den 4. juli 2018 sendte Justis- og beredskapsdepartementet ut på høring et forslag om endringer i offentlighetsloven og sivilombudsmannsloven. Regjeringen foreslo å lovfeste muligheten til å hemmeligholde kalenderne til statsministeren og regjeringen og alle andre offentlige kalendere, slik at offentlighet og presse fratas innsynsrett. Dette har sittende sivilombudsmann gjentatte ganger kritisert i sterke ordelag. Regjeringen foreslo samtidig å hindre Sivilombudsmannens tilgang til dokumenter fra regjeringskonferanser, som er møtene hvor regjeringens politikk avgjøres. I høringsinnspillet fra Sivilombudsmannen framgår det at denne endringen kan hindre Sivilombudsmannen i å utøve sin kontrollfunksjon. Disse forslagene til lovendringer skulle opprinnelig ha vært sendt til Stortinget i april i år for behandling, men i august svarte justisminister Jøran Kallmyr følgende på spørsmål fra Rødt: «Høringsrunden viste imidlertid at det var sterke og prinsipielle motforestillinger mot deler av forslaget. Det er derfor ikke tatt endelig stilling til om og eventuelt i hvilken form lovforslaget skal fremmes for Stortinget.» Noe av bakteppet for disse lovendringene som er foreslått av regjeringen, er at myndighetspersoner har tatt seg til rette og nektet å bøye seg for Sivilombudsmannens innvendinger – og det er et problem. For å sitere Tron Strand og Vegard Venli, fra Pressens offentlighetsutvalg, i Aftenposten tidligere denne måneden: «Når Sivilombudsmannens rolle i Norge undergraves, uten at det medfører nevneverdige reaksjoner fra Stortinget, er det kanskje ikke så rart at en som selv har vært med på å undergrave ombudsmannens rolle, er den eneste kvalifiserte som vil søke seg til jobben?» Representantene fra Pressens offentlighetsutvalg skriver at den innstilte søkeren, Hanne Harlem, har bidratt til å undergrave embetet. De framhever bl.a. hennes deltakelse på en høring i justiskomiteen som kommuneadvokat, hvor hun kritiserte Sivilombudsmannens lovforståelse om at offentligheten kunne kreve innsyn i byrådsnotatene i Oslo. Da hun var justisminister, nektet hun å oversende dokumenter slik at Sivilombudsmannen kunne undersøke om hemmelighold var legitimt. Det førte til kritikk fra Fylkesmannen og stryk fra Justisdepartementets egen lovavdeling. Denne kritikken og skepsisen til presidentskapets innstilling deles av Norsk Presseforbund. På lederplass skriver Dagbladet følgende: «Vi trenger en sivilombudsmann som er faglig sterk, uredd og som ikke har for sterke bånd til politiske institusjoner og offentlig forvaltning.» Harlem har til Aftenposten sagt at enkelte av de nevnte eksemplene var oppgaver hun utførte som kommuneadvokat: «Det var ikke jeg personlig, men et oppdrag fra min arbeidsgiver», sier hun. Denne historieskrivningen støtter presidentskapet opp om i sin innstilling. Da vil jeg anbefale at man lytter til opptaket fra den åpne høringen i Stortingets justiskomité den 12. mai 2015, hvor Hanne Harlem sier: «Nå tar jeg av meg kommuneadvokat-hatten et øyeblikk.» Hun argumenterer så – basert på sine personlige erfaringer fra politikken – imot den åpenheten rundt byrådsnotater som daværende sivilombudsmann jobbet for. Det er altså feil og på grensen til omskriving av historien å si at disse uttalelsene kom i kraft av Harlems yrkesutøvelse som advokat. Det har hun personlig og på det tydeligste selv avvist i Stortingets åpne høring. Det er ikke et mistillitsforslag til Harlem fra Rødt som ligger på bordet. Det er et tillitsforslag til vervet som sivilombudsmann – et forslag om å utlyse vervet på nytt og å konstituere en ombudsmann fra Sivilombudsmannens kontor inntil videre. Alle som bryr seg om tilliten til Sivilombudsmannen som embete, bør kunne se at det er problematisk å ansette en kontroversiell kandidat i fravær av andre vurderte søkere. Derfor håper jeg at Stortinget vil være med på å utvide prosessen og dermed også være med på å styrke vervets legitimitet. Samtidig vil jeg be regjeringen om å klargjøre sin posisjon og offisielt trekke forslaget om innskrenkninger av offentlighetsloven og sivilombudsmannsloven, slik at embetet forhåpentligvis blir aktuelt for flere søkere, også de som ikke har prøvd å vingeklippe vervet tidligere, men tvert imot jobber for enda mer åpenhet og offentlighet. Med det tar jeg opp Rødts forslag.