Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-05-08:
Den innstilling Odelstinget nå behandler, gjelder nye og avklarende lovbestemmelser innen områder hvor det ikke bare er viktig med en klar lovgivning, men hvor det også er krevende å utforme et lovverk som på en god måte avveier til dels motstridende hensyn, og hvor det gjør seg gjeldende mange vanskelige etiske problemstillinger. Det er derfor ikke underlig at arbeidet med flere av forslagene har tatt tid, og at det på enkelte områder også fortsatt pågår arbeid med sikte på ytterligere utvikling av ny lovgivning. Det er også grunn til å regne med at det bl.a. som følge av den medisinsk-teknologiske utvikling vil være et vedvarende behov for utvikling av nye lover og forskrifter. På denne bakgrunn finner jeg det meget tilfredsstillende at det gjennom den fremlagte innstilling i hovedsak er gitt bred tilslutning til de forslag Regjeringen har fremmet. I tillegg har sosialkomiteen i sin innstilling foreslått ytterligere to lovbestemmelser som jeg mener er meget positive. Når det gjelder adgangen til uttak av fornybart vev til transplantasjon, har det lenge vært et behov for å klargjøre regelverket. Dette har klar sammenheng med at gjeldende lov er utformet på et tidspunkt hvor dagens transplantasjonsteknologi, f.eks. når det gjelder benmargstransplantasjon fra mindreårige, ikke var forutsett. Den klargjøring som foreslås, har som utgangspunkt at donor selv skal gi skriftlig samtykke til inngrepet. I spesielle tilfeller bør det kunne gjøres unntak fra denne hovedregelen. Adgangen til å ta ut fornybart vev fra personer som ikke selv kan gi eget samtykke, er derfor foreslått på visse vilkår. Komiteen har i hovedsak sluttet seg til vilkårene for uttak av fornybart vev, men finner det ikke rimelig å begrense mottakerkretsen til søsken, barn eller foreldre. Komiteen fremhever at også andre nære familiemedlemmer kan være aktuelle mottakere av fornybart vev i særlige tilfeller, og ønsker å åpne for en utvidet mottakerkrets. I og med at inngrep på personer under 18 år og på personer som ikke kan gi eget samtykke, skal godkjennes av fylkeslegen, vil jeg si at hensynet til beskyttelse av personer som ikke selv kan gi samtykke, er tilfredsstillende ivaretatt. Når det gjelder overføring av levende biologisk materiale fra dyr til mennesker, ønsker Regjeringen å følge et føre var-prinsipp. Det er viktig at fremtidige muligheter for overføring av slikt biologisk materiale fra dyr til mennesker er gjenstand for politisk og etisk debatt før det eventuelt settes i gang kliniske forsøk i Norge. Det er videre nødvendig å følge eventuelle internasjonale avtaler og retningslinjer, herunder fremtidige anbefalinger fra Europarådet. Forslaget innebærer derfor et midlertidig forbud mot overføring av levende biologisk materiale fra dyr til mennesker. Ut fra dagens kunnskap er det ikke forsvarlig å sette i gang kliniske forsøk med overføring av denne type biologisk materiale, verken i Norge eller i andre land. Det er behov for ytterligere forskning på området før en eventuelt bør tillate igangsetting av kliniske forsøk. I desember 1999 ble det oppnevnt et utvalg for å vurdere overføring av levende biologisk materiale fra dyr til mennesker. Dette utvalget skal levere sin innstilling 20. juni i år. Det midlertidige forbudet gjelder til 1. januar 2003. Innen dette tidspunkt forventer Regjeringen å kunne komme tilbake til Stortinget med nærmere forslag til lovgivning. Ikke uventet er det forslagene til nye bestemmelser om bruk av celler og vev fra provosertaborterte fostre som har skapt mest debatt, og der det også i innstillingen avspeiles meningsforskjell. Dette er et område som i dag ikke er direkte regulert i norsk lovgivning. Regjeringen har foreslått å åpne for at celler og vev fra provosertaborterte fostre skal kunne benyttes til medisinske formål. Dette skal imidlertid bare kunne gjøres på nærmere bestemte vilkår og under offentlig styring. Bruk av fostervev fra provosertaborterte fostre reiser etiske problemstillinger. Regjeringen mener imidlertid at en må legge vekt på de muligheter som en slik bruk eventuelt vil kunne gi for å kunne tilby behandling til alvorlig syke mennesker, og at det er etisk akseptabelt å åpne for en slik bruk. Etter Regjeringens forslag skal fostervev kunne brukes i medisinsk forskning, herunder utvikling av vaksine, til framstilling av vaksine, til diagnostikk og til behandling. Bruk av fostervev til transplantasjon skal begrenses til behandling av alvorlige sykdommer eller skader hvor andre alternative behandlingsmetoder har vist seg å ha begrenset effekt. Fostervev skal bare kunne brukes til forskning dersom det ikke foreligger andre metoder som er likeverdige. Det samme skal gjelde dersom en ønsker å benytte fostervev til å fremstille vaksine eller til å utføre virusdiagnostikk. Før en kan bruke fostervev i forskning eller ta fostervev i bruk til medisinsk behandling, må det aktuelle forskningsprosjekt eller den nye behandlingsformen som ønskes tatt i bruk, være godkjent av Sosial- og helsedepartementet. Forslaget forutsetter at kvinnen som fostervevet stammer fra, har gitt skriftlig samtykke til at vevet skal kunne brukes. Samtykke skal først kunne gis etter at kvinnen har tatt sin beslutning om å få utført svangerskapsavbruddet. All innsamling, lagring og utlevering av fostervev skal skje via en fostervevsbank. For å hindre kobling mellom kvinnen og brukerne av vevet er det også foreslått at hun ikke gis informasjon om hvem som skal motta fostervevet, og at mottaker på den andre siden ikke skal få kjennskap til kvinnens identitet. Bruk av fostervev er uakseptabelt for noen på etisk grunnlag. Jeg mener man uansett personlig standpunkt må ha respekt for hverandres etiske holdninger i et slikt spørsmål. Det er derfor foreslått også å innføre en adgang for helsepersonell til å reservere seg av samvittighetsgrunner mot å delta i forskningsprosjekter der fostervev blir benyttet, og mot å delta ved transplantasjoner av fostervev. For enkelte kan det være uakseptabelt å motta fostervev fra provosertaborterte fostre. Pasientens rett til informasjon om at vevet stammer fra provosertaborterte fostre, er derfor foreslått lovfestet. Som det er opplyst i Ot.prp. nr. 77, vil Regjeringen komme tilbake til spørsmålet om det bør åpnes for å bruke stamceller isolert fra befruktede egg til forskning og behandling i forbindelse med evalueringen av bioteknologiloven – lov om medisinsk bruk av bioteknologi. Resultatet av evalueringen vil bli lagt fram for Stortinget i løpet av vårsesjonen neste år. Endelig foreslår Regjeringen å innføre et forbud mot kommersiell utnytting av organer, deler av organer og celler og vev som sådan, både fra mennesker og fra aborterte fostre. Kommersiell utnytting av organer og annet biologisk materiale har vært drøftet i mange land og internasjonale organer. Europarådets konvensjon om menneskerettigheter og biomedisin inneholder i artikkel 21 en bestemmelse om at menneskekroppen og dens deler som sådan ikke skal gi opphav til økonomisk vinning. De fleste vesteuropeiske land som utfører organtransplantasjoner, har innført forbud mot kommersiell utnytting av organer og deler av organer i tråd med Europarådets anbefalinger. Et slikt forbud betyr en markering av respekt for det enkelte individs verdighet og identitet. Med kommersiell utnytting menes i denne sammenheng virksomhet som gir opphav til økonomisk vinning. Det er imidlertid ikke meningen med forbudet å ramme biologisk materiale som har gjennomgått en tilvirkningsprosess. Forbudet gjelder det å yte eller motta betaling eller annen økonomisk fordel for uttak eller overførsel av det aktuelle biologiske materialet som sådant. Dekning av faktiske omkostninger vil naturligvis ikke omfattes av forbudet. Komiteen har foreslått en bestemmelse om å styre bruken av biologisk materiale og opplysninger som er trukket ut av denne type materiale. I tillegg til forslagets § 10 a om forbud mot kommersiell utnytting av humant biologisk materiale som sådant, foreslår komiteen derfor at det heller ikke skal være mulig å føre ut av landet slikt materiale eller opplysninger som er fremkommet ved analyse av slikt materiale, uten departementets godkjenning. Jeg er helt enig med komiteen i at det er viktig å styre utførselen av humant biologisk materiale og opplysninger som stammer fra slikt materiale, og finner komiteens forslag meget tilfredsstillende. Komiteen har også foreslått å ta inn et tillegg til lovens § 7 om obduksjon. Hensikten er å fokusere tydeligere på de etiske sidene ved obduksjon og respekt for den avdøde. Dette er en viktig presisering. For øvrig har jeg som kjent varslet tidligere at et utvalg nedsatt av Statens helsetilsyn skal se nærmere på obduksjonspraksis og eventuelt foreslå en forskriftsendring. Jeg vil igjen uttrykke tilfredshet med at sosialkomiteen i sin innstilling i så stor grad slutter seg til de forslag Regjeringen har fremmet, og på enkelte punkter har foreslått viktige tillegg til forslagene.