Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Jeg synes at interpellasjonen som er tatt opp av representanten Dahl, er interessant. Vi kan selvfølgelig med all mulig respekt kverulere over enkeltformuleringer, eller vi kan velge å ta inn over oss hva man egentlig ønsker å oppnå. Jeg oppfatter det slik at det overordnede prinsipp som ligger i tilnærmingen fra representanten Dahl, er: Er kommunikasjonsflyten god nok? Så kan vi godt diskutere hvem som har ansvaret for det. Er det slik at opposisjonen har ansvaret gjennom brevskrivning? Har statsråden det ved å informere Stortinget gjennom enkeltsaker og budsjetter? Eller er det slik at vi må finne på noe nytt? Jeg tror for min del at mange av svarene gir seg selv. Men det er vel også slik at det kan være lurt for statsråden å spille på lag med et bredere fundament enn posisjonen alene. Som det har vært snakk om før i dag i denne salen, sa man da den nye regjeringen tiltrådte, at man faktisk ønsket å spille på lag, også med opposisjonen der man fant det fornuftig. Nå er det selvfølgelig opp til posisjonen å definere hva som er fornuftig, så det skal jeg la være. Hvis det er slik at man ønsker ryggdekning i bredere perspektiv enn det man har nå, er det fullt mulig. Jeg er sikker på at opposisjonen – så godt den kan, og så godt den formår – vil bidra til å komme med sine innspill, komme med sine påpekinger og sine forslag. Dernest blir det selvfølgelig opp til Regjeringen hva man ønsker å følge opp. Men jeg tror poenget her er at det etter mitt skjønn er unødvendig å kverulere over enkeltdetaljer. Man kan faktisk løfte blikket og si: Hva handler dette om? Når det gjelder vaktselskapene og oppfølging av dem, mener i hvert fall jeg at det ville være fornuftig om flere partier tok selvkritikk her. Da loven ble behandlet sist, sa Stortinget at man minimum skulle ha fem stillinger for å følge opp vaktselskapene. Om man etterpå har fått disse stillingene, er kanskje litt «bob–bob». Det er muligens et uparlamentarisk begrep, men det er slik at det er litt vanskelig å finne dem igjen. Tidligere statsråd hevdet at de lå i rammen. Det har vel sågar vår nåværende statsråd hevdet at de faktisk gjør. Men da vi hadde høringer om dette, oppfattet i hvert fall jeg at vedkommende som representerte politiet, og som hadde ansvaret for dette, slet med å se at de ressursene faktisk fantes. Da blir jo spørsmålet: Stiller vi noen urimelige forventninger til dem som skal gjøre jobben for oss, til dem som er med på å legge grunnlaget for informasjonen som går via politisystemet til statsråden, fra statsråden til Regjeringen og fra Regjeringen og hit? Hvis det ikke fungerer godt nok, vil man jo kunne ende opp i en situasjon der informasjonen som kommer hit, faktisk ikke blir god nok. Vi har hatt en diskusjon før i dag om det som skjedde på Oslo S. Informasjonsflyt er nøkkelen. Det er en nøkkel for å skape trygghet, men det er også en nøkkel for å vise at man har oversikt. Når det gjelder MC-miljøet, virker det også som om det i stor grad er hendelsesstyrt. Når vi får enkeltepisoder – det være seg i media eller i en stor rettssak som kommer opp – som berører MC-miljøene, blir det i mye sterkere grad fokusert på. Det er kanskje noe av justissektorens lott at den blir styrt, og at den i stor grad blir påvirket av det som skjer i media, på godt og vondt. Det er nok en realitet. Samtidig bør det jo være en utfordring å holde en jevn fokusering på dette. Desto mindre vi hører om dem, desto verre tror jeg faktisk det til en viss grad er. Jo mer de kan holde seg unna myndighetenes fokusering, jo bedre går butikken deres. Målet vårt må være å stenge den butikken en gang for alle. Jeg har registrert at man har snakket om ulovlige MC-klubber. Jeg tror ikke vi har noen ulovlige MC-klubber i Norge. Det er muligens enkeltindivider som bedriver kriminalitet, men jeg har ikke oppfattet at vi har MC-miljøer som pr. definisjon er verken forbudte eller ulovlige. Det ulovlige er det enkeltpersoner der som eventuelt står for. Utfordringen for oss alle må være at MC-kriminalitet og vaktselskap som driver i gråsonen, må følges tett og nøye opp. Vi har ikke råd til å ha en vaktselskapsbransje som er uten tillit. Til det har de altfor mange viktige oppgaver. Denne regjeringen har sagt at mye av det som har med justissektoren å gjøre, i større grad skal være styrt av det offentlige. Da møter man etter mitt skjønn seg selv i døra, fordi man ikke legger nødvendige bevilgninger på bordet. Vi kan godt snakke om antall utdannede politifolk, men det hjelper ikke. Samtidig tror iallfall jeg at det er lurt å avlaste politietaten ved å ansette flere sivile til enkelte oppgaver. Utfordringen der blir å finne et fornuftig balansepunkt. Men at det er bruk for vekterbransjen, er hevet over enhver tvil. Det er verken naturlig eller fornuftig å bruke politifolk til alle de oppgavene som de faktisk utfører. Jobben vår må være å sørge for at vekterbransjen er ren, i tillegg til det at vi bekjemper all ulovlig kriminalitet, inklusiv det som medlemmer av MC-klubbene i Norge står for.