trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-28:
Det er interessant at Venstres finanspolitiske talsperson tar fatt i dette temaet. Det tyder på at representanten har tatt inn over seg at vi har en spesiell utfordring med et fritt kapitalmarked over grensene, hvor vi i en situasjon med et anstrengt arbeidsmarked i Norge i tillegg har en skattepolitikk som innebærer at det er et ubegrenset fradrag for privatpersoners gjeldsrenter. Det innebærer altså at når privatpersoner tar opp mange, mange millioner kroner i lån, så vil alle renteutgiftene komme til fradrag i inntekt. Etterspørselen etter kapital vil gjennom dette øke sterkt, og vi får altså en aktivitet knyttet til privat sektor i deler av landet som er svært høy. Det er et tema som en bør gå nærmere inn i, som en ikke finner forslag til i dette budsjettet, men som enhver økonom etter hvert ser at det er grunnlag for å debattere videre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-28:
Regjeringa og staten har to viktige investeringsområder. Det ene er Forsvaret, og det andre er samferdsel. På samferdselsområdet, som befolkningen er svært opptatt av, har Regjeringa for første gang levert det standpunkt at en bevilger i henhold til Nasjonal transportplan. Det var Senterpartiets etappe. Det er vi svært godt fornøyd med. Det er noe som vi vil videreutvikle. Når det så gjelder oljepengebruken, står vi ved det som er handlingsregelen, og det den innebærer, samtidig som vi hele tida ønsker å fokusere på hvordan det offentlige disponerer sine penger. Og etter vårt syn bør vi framover se i retning av større investeringer, for det gir en framtidsrettet kommunikasjon, noe som er helt nødvendig. Men alt skal balanseres, noe som Fremskrittspartiet dessverre ikke gjør.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-11-28:
De siste ti årene har vekslende regjeringer gjort lite for å øke kraftproduksjonen i Norge. Først i denne stortingsperioden har vi fått en regjering som tar utfordringen på alvor, og som har kommet med en rekke tiltak for å øke produksjonen. Høyre har gått svært høgt på banen og kritisert denne satsingen. I tillegg har de fremmet en rekke egne tiltak, som krisepakke i Midt-Norge, en nasjonal dugnad for økt kraftproduksjon, støtte til kjøp av vedovner osv. Problemet er imidlertid at ingen av disse tiltakene følges opp i Høyres eget budsjett. Når 20 milliarder kr til fornybar energi ifølge Høyres Børge Brende er puslete, kan umulig 60 mill. kr til petroleumsforskning være en kraftsatsing. Etter at Høyre i over et år har hatt økt energiproduksjon som en av sine hovedsaker, er spørsmålet mitt: Er det slik at Høyre egentlig er veldig fornøyd med det Regjeringen har gjort på området, eller har partiet nok en gang bortprioritert økt kraftproduksjon til fordel for andre satsinger?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-11-28:
Først vil jeg kommentere Sponheims svar på representanten Klunglands replikk når det gjelder statsstøtte til eksport av ost, for det finnes ikke statsstøtte til eksport av ost. Det betales av melkeprodusentene selv gjennom omsetningsavgift på melkeprodukter, og dermed blir inndekningsforslaget fra Venstre feil, slik vi ser det. Men det jeg har lyst til å kommentere spesielt, er at vi registrerer at Venstre i sitt alternative budsjett går imot Regjeringens forslag til forbedringer innenfor skogfondsordningen, som av skognæringens organisasjoner blir beskrevet som en gjeninnføring av skogpolitikken i Norge. Selv om det er beklagelig at Venstre går imot denne viktige distriktssatsingen, er det kanskje ikke så overraskende siden det var Venstres landbruksminister Sponheim som måtte fronte nevnte avvikling av skogpolitikken i sin tid. Hva er Venstres tiltak for å øke nødvendig avvirkning i norsk skogbruk når de ikke vil bruke skogfondsordningen? Eller er det slik at Venstre ikke ønsker å satse på skogbruket som viktig distriktsnæring?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Høyre og Fremskrittspartiet synes å ønske å søke sammen for å danne et politisk alternativ til dagens regjering. Det ser vi lite av i finansinnstillingen eller i dagens debatt. Det er enkelt å konstatere at det er et hav av forskjell mellom Høyre og Fremskrittspartiet i den økonomiske politikken. Jeg vil minne om at økonomisk politikk er fundamentet i enhver regjerings politikk. Derfor ønsker jeg et klart svar på følgende spørsmål: Er det et ultimativt krav for Høyre å følge handlingsregelen ved et eventuelt framtidig samarbeid med Fremskrittspartiet?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Kristelig Folkeparti har en sterk røst når det gjelder solidariteten til de fattige både i inn- og utland. Derfor er jeg glad for at Kristelig Folkeparti støtter Regjeringens økning i bistandsbudsjettet. Men vel så viktig som årlig økning er hvordan vi bruker disse pengene, noe jeg antar representanten Sørfonn også er enig i. Her må vi bli bedre og mer effektive. Men ikke alle partier er enig med oss i at vi har et såpass høyt nivå på bistandsbudsjettet som vi ser i neste års budsjett. At Fremskrittspartiet har et annet syn på bistand, er vi vel kjent med, men hvordan stiller Kristelig Folkeparti seg til at den tidligere nære samarbeidspartner Høyre kutter 1,4 milliarder kr i bistandsbudsjettet? Hva mener Kristelig Folkeparti om den nye måten bistandspolitikken er utformet på i Høyres budsjettforslag, i form av kutt på 1,4 milliarder kr, men med 200 millioner kr mer i redusert toll?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg har lyst til å bringe representanten Holmås litt tilbake til politikkens realiteter. I dag blir, relativt sett, stadig færre ansatt i private, verdiskapende virksomheter. Denne verdiskapingen må sikre velferden for stadig flere mennesker. I dag er det slik at én i privat sektor må sikre velferden for fem personer. Vi vet at Regjeringen foreslår bl.a. nye miljøavgifter, flere bomringer, kutt i SkatteFUNN-ordningen, noe som rammer FoU i næringslivet, og kutt i bevilgninger til høyere utdanning. Min utfordring til representanten Holmås er: Hvilke tiltak i Regjeringens fremlagte budsjett ønsker representanten Holmås å trekke frem for å legge forholdene bedre til rette for økt verdiskaping i privat virksomhet? Det var ikke nevnt i hans innlegg, der han nevnte de fire hovedpunktene i Soria Moria-erklæringen som han var så glad i. Jeg hørte ingen ting om økt verdiskaping i privat sektor.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
I Venstres alternative budsjett foreslår partiet at Norge skal motta 500 kvoteflyktninger i tillegg til det som Regjeringen har foreslått. Det nevnte også Sponheim fra talerstolen. Kostnadsberegningen for dette er 32 mill. kr. Statistisk og erfaringsmessig vil hver kvoteflyktning ta med seg fem nye familiemedlemmer gjennom familiegjenforeningsordningen, så det vi snakker om, er altså 3 000 nye flyktninger som kommer på grunn av de 500. Norge har i dag allerede store utfordringer med å integrere og bosette de flyktningene som kommer. Vi opplever at svært mange kvoteflyktninger blir permanente trygdemottakere. Har da Venstre ingen betenkeligheter med hvor disse 3 000 nye personene skal bosettes, hvordan de skal integreres, de kulturelle utfordringene dette medfører, eller hvordan disse skal kvalifiseres for det norske arbeidsmarkedet? Eller mener Venstre faktisk at det å ta imot kvoteflyktninger kun er et økonomisk spørsmål som avgjøres over statsbudsjettet?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Det var interessant å høre på statsråd Halvorsens eventyrfortellinger om Fremskrittspartiets politikk. De slår sikkert an i SVs landsstyre, men man bør være litt mer redelig og litt mer seriøs når man kommer i stortingssalen. Men jeg skal la det ligge nå og gå tilbake til handlingsregelen, for det er interessant. Jeg vil gjerne ha svar, for jeg har mange ganger stilt Kristin Halvorsen tilsvarende spørsmål. Regjeringen hevder at den eneste ansvarlige bruken av oljepenger er 800 mill. kr mer enn hva handlingsregelen tilsier. Venstre mener at det er 300 mill. kr mer. Partiet Høyre, derimot, mener at både Regjeringen og Venstre er uansvarlige. De vil bruke 500 mill. kr mindre enn hva handlingsregelen tilsier. Mener statsråden at partiene Venstre og Høyre er mer økonomisk ansvarlige enn Regjeringen selv er? Mener statsråden at de nevnte partiers forsiktige bruk av oljepenger går ut over den offentlige velferden? Eller er det slik som Schjøtt-Pedersen sa fra talerstolen, at dette ikke betyr noe, fordi skredderøkonomene i Finansdepartementet har funnet ut at det betyr ingenting å bruke 1,3 milliarder kr mer eller mindre?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-11-28:
Jeg forstår at representanten Holmås hver dag stiller seg spørsmålet: Holder vi løftene? Blant mange andre har Unios leder, Anders Folkestad, gitt ham svaret i et brev til komiteen hvor han skriver følgende: «Satsinga på kunnskap og kompetanse er urovekkende dårlig i forslaget til statsbudsjett. Både høyere utdanning og forskning er blant budsjettaperne(…) (…) Holmås’ partikollega Øystein Djupedal, som bestyrer det gjeldende departement, har forsvart disse kuttene med nokså svevende og upresise regnestykker, senest i spørretimen i forrige uke, mens finanskomiteens leder i dag går nokså langt i å si at man har nedprioritert området. Har representanten Holmås en annen og bedre forklaring til Anders Folkestad og oss andre på hvordan SV, av alle partier – med sin forhistorie – kan være medansvarlig for en systematisk nedprioritering av investeringer i kunnskap og forskning, som skulle være vårt viktigste konkurransefortrinn i fremtiden?
Svein Flåtten (Høyre), 2006-11-28:
Senterpartiets finanspolitiske talsmann har i dag avklart hva han mener med sin systemendring i skattesystemet. Det er å fjerne skattefradraget for renteutgifter i forbindelse med bolig. Etter å ha blitt presset på dette har hans parlamentariske leder nylig i et svar sagt at dette er en interessant problemstilling som flere burde tenke på, at det har med rettferdig fordeling å gjøre, og at man arbeider videre med dette – både i Senterpartiet og i Regjeringen. Mitt spørsmål er nokså enkelt: Støttes dette initiativet av Arbeiderpartiets finanspolitiske talsmann og av Arbeiderpartiet?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Kristelig Folkeparti mener i likhet med mange andre at Regjeringens forslag til bevilgning til helseforetakene ikke er tilstrekkelig. Vi har foreslått 250 mill. kr til pasientbehandling i vårt alternative budsjett for 2007. I tillegg har vi foreslått 100 mill. kr mer til psykiatrien. Som ett eksempel viser jeg til at Statens helsetilsyn har ført tilsyn med behandlingstilbudet til rusmiddelavhengige. I Helse Vest kommer det fram at det er store forskjeller i behandlingstilbudet. Ikke alle pasienter får vurdering, utredning og behandling. De regionale helseforetakene trenger mer tid enn det Regjeringen legger opp til for å gjøre omstillinger og prioriteringer som er medisinskfaglig begrunnet, slik at nødvendige justeringer ikke rammer pasientbehandlingen. Det er pasientene som må stå i fokus. Vil ikke representanten Holmås egentlig stemme for Kristelig Folkepartis forslag til budsjett for 2007 og derved sikre verdig behandling til syke mennesker?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-11-28:
Mitt spørsmål til SV går på belønningsordningen som ble innført av regjeringen Bondevik II, som har vært en stor suksess i de store byene våre, og som vi ønsket å videreføre og utvide til flere byer. Jeg regner med at Oslo-representanten har fått med seg de rullende fortauene, femminuttersrutene og samtidsinformasjonen, og at han benytter seg av dette. Kollektivsatsingen til Regjeringen er på jernbane, som representanten sa i sted i sitt innlegg, og det støtter selvsagt Venstre, som et miljøparti. Men det hjelper lite for bevegelsene innad i bykjernen i de store byene våre. Ser representanten Holmås viktigheten av belønningsordningen, og vil han støtte Venstres opptrappingsplan framfor den reduksjonen som regjeringen Stoltenberg II legger opp til?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg har til min glede registrert at representanten Holmås og ikke minst finansministeren har endret holdning når det gjelder avgifter i Norge, og nå vil gjøre noe med de urettferdige, høye særavgiftene som vi har – i hvert fall er det noe finansministeren sier – men mener at dette først må utredes nærmere. Hvorfor kan vi ikke allerede nå, i statsbudsjettet for 2007 bedre økonomien for folk flest ved å redusere f.eks. omregistreringsavgiften, dokumentavgiften eller elavgiften om vinteren? Og hvorfor øker Regjeringen også i år matmomsen? Representanten og jeg har sikkert råd til at maten blir litt dyrere, men spesielt gruppen med svak økonomi vil merke en ytterligere økning i matmomsen. Er representanten enig i at høye avgifter rammer fattige – og folk flest – i Norge?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
Jeg registrerer at representanten fra Kristelig Folkeparti og hans parti er opptatt av nødlidende i u-land, av katastrofehjelp osv. Det er jo bra. Samtidig er representanten bekymret for økt bruk av såkalte oljepenger. Hvorfor vil da representanten og hans parti ikke støtte Fremskrittspartiets forslag om at man oppretter et utenlandsbudsjett, der vi bl.a. øremerker 1 milliard kr til f.eks. sykdomsbekjempelse i utlandet – sykdommer som hiv, tuberkulose, malaria osv. – og katastrofehjelp? Dette vil da ikke innvirke på norsk innenlandsøkonomi og gi inflasjon, men det vil utvilsomt hjelpe mange syke.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2006-11-28:
En ny svensk undersøkelse viser at den svenske grensehandelen med matvarer er mange ganger større enn eksporten av mat fra Sverige til Norge, og den har en enorm betydning for svensk landbruk og matindustri. Det er altså ikke så veldig hyggelig lesning for norsk jordbruk og matindustri. Jeg lurer på om representanten er enig i at hvis norske alkoholavgifter og norsk matmoms hadde vært lavere, slik at disse varene ble billigere, hadde grensehandelen gått ned. I så fall: Hvorfor gjør ikke representanten noe med dette?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Regjeringa har fremma eit budsjettforslag med sterk vekt på verdiskaping, velferd og rettferdig fordeling. Det fører til at vi neste år kan satse sterkt på velferd i kommunane, spesielt på det som har å gjere med omsorg og opplæring. Av finansinnstillinga kan vi lese at andre parti, spesielt Framstegspartiet og til ein viss grad Høgre, framleis køyrer sterkt på å gi skattelette i milliardklassen. Det må resultere i mindre velferd. Då er spørsmålet mitt til representanten Syversen: Kvar finn Kristeleg Folkeparti seg best til rette – i ein tradisjon med sterk vekt på fellesskap og tung satsing på velferd, eller i ein kurs som først og fremst stiller krav om skattelette?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Eg har ikkje tenkt å stille spørsmål om Kristeleg Folkeparti sine dansetrinn, sjølv om representanten Sørfonn snakka ein god del om det. I finansinnstillinga går Kristeleg Folkeparti inn for å bruke ein liknande sum av oljepengane som det Regjeringa gjer. Vi ser òg at Kristeleg Folkeparti er det av dei tidlegare regjeringspartia som utmerkar seg når det gjeld bruk av skattar og avgifter, ved at dei foreslår å redusere skatte- og avgiftsnivået med ca. 170 mill. kr. I sterk kontrast til dette finn vi forslaget frå Framstegspartiet om ein ekstremt høg bruk av oljepengar, som må føre til at det blir sterkt press på renta og kronekursen. Eg vil derfor spørje: Meiner representanten Sørfonn at Framstegspartiet, som han i førre periode gjorde mange budsjettavtaler med, fører ein ansvarleg økonomisk politikk?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Eg meiner openbert at ein føresetnad for at vi skal ha ein god fordelingspolitikk, er at det skjer ei omfattande verdiskaping i samfunnet vårt. Derfor har Regjeringa i sitt budsjettforslag satsa tungt både på ei stor og omfattande verdiskaping i alle delar av landet vårt og på ein velferdspolitikk som tek sikte på å skape rettferdig fordeling av dei verdiane som blir skapte. Så er det regjeringspartia sin politikk at det ikkje er skattelettar vi lever av. Det er ikkje berre ei meir prinsipiell haldning vi har, men det er òg ei realpolitisk haldning. Vi veit at blir det mindre i den offentlege kassa, anten det er i kommunane, i fylkeskommunane eller i staten, blir det mindre pengar å dele ut til viktige velferdsoppgåver, særleg innanfor eldeomsorg og opplæring.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Flåtten seier at han stiller eit enkelt spørsmål. Han skal òg få eit enkelt svar. Regjeringa har lagt fram eit skatte- og avgiftsopplegg der ein legg opp til at det skal vere fritak for dei renteutgiftene ein har, før ein bereknar skatt. Det opplegget står Arbeidarpartiet på. Det er Arbeidarpartiet sin politikk no, og det vil vi arbeide for at det skal vere i åra som kjem.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Eg vil først seie at eg takkar for den omtanken som representanten Sponheim gir uttrykk for. Eg vedkjenner meg at eg har eit sterkt engasjement for kunnskapspolitikken, og for at vi skal ha ei opplæring og ein kunnskapspolitikk som er offensiv i vidaste forstand. I det budsjettforslaget som Regjeringa har presentert, har ein valt å satse særleg tungt på barnehagesektoren og på midlar til opplæring i grunnskulen og vidaregåande opplæring. Eg seier ikkje at det forslaget som ligg på bordet frå Regjeringa, er ideelt når det gjeld løyvinga til universitets- og høgskulesektoren. Eg vil vere klar på det, men eg trur ikkje det blir nokon varig tilstand at det skal vere slik. Eg kan love representanten Sponheim at eg framleis vil ha eit tungt engasjement for at universitets- og høgskulesektoren i landet skal ha nok pengar til å drive ei forsvarleg verksemd.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Regjeringen har lagt fram et budsjett som gjør noe med miljøutfordringene. Budsjettet inneholder flere tiltak i forhold til klimaproblemene, og vi er glad for den støtten Kristelig Folkeparti har gitt oss på dette området. Men vi er overrasket over at Kristelig Folkeparti går mot innføring av NOx-avgift fra nyttår. Dette er det fremste virkemidlet for å oppfylle Norges forpliktelser etter Gøteborgprotokollen som ble framforhandlet i 1999, under den første Bondevik-regjeringen, og ratifisert i 2002, under den andre Bondevik-regjeringen. Utslippene skal reduseres fra 215 000 tonn til 158 000 tonn. Dette er krevende, og vi er allerede sent ute. Nå tar den rød-grønne regjeringen tak i problemstillingen. I samarbeid med de berørte parter har vi laget et opplegg som belaster næringslivet så lite som mulig, og som de fleste i næringslivet har støttet. Hva er bakgrunnen for at Kristelig Folkeparti går imot innføring av denne avgiften fra nyttår?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Representanten Sponheim har tidligere – etter at budsjettet ble lagt fram, og også i debatten i dag – bekymret seg for rentenivået i Norge. Han frykter et rød-grønt rentesjokk. Bekymring for renten er bra, og den deles selvfølgelig også av den rød-grønne regjeringen. Partileder Lars Sponheim ber finansminister Kristin Halvorsen om å dra kraftig i nødbremsen, og han frykter at vi kan se 10 pst. i løpet av denne perioden med denne politikken. Han mener at vi burde komme med en pekefinger om innstramming og ikke gi gass og tenke kortsiktig. Det Venstre så gjør, er å redusere budsjettet med 0,7 promille. Hva mener Sponheim at en endring på 0,7 promille vil bety for rentenivået? Er det forskjellen på ansvarlig og uansvarlig? Når Sponheim snakker om å dra i nødbremsen, vet jeg ikke hvor Sponheim var på toget, om han kom fra spisevognen eller satt og slumret, men det kan virke som om han har dratt i kofferthåndtaket og ikke i nødbremsen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
I store, tunge saker det siste året har Kristeleg Folkeparti bevisst valt å støtta dagens regjering framfor den politikken dei var med på i Bondevik II. Forvaltningsplanen for nordområdet, kommuneopplegget og jordbruksoppgjeret er tre av fleire eksempel frå i vår. Same signal er tydeleg i budsjettet for 2007: kommuneøkonomi, samferdsel, distriktspolitikk, kamp mot fattigdom – nasjonalt og internasjonalt. Kristeleg Folkeparti har kome med innspel til å styrkja ein frå før god frivilligheitsprofil, og slik bidrege til ytterlegare styrking av eit viktig felt. Bondevik II foreslo 6 milliardar kr i skattelette, noko dagens regjering reverserte. Eg antek at Kristeleg Folkeparti no er glad for at dei midlane kan brukast på fellesskapet. Men vi undrar oss over kva omsorg Kristeleg Folkeparti har for folk som tener over 400 000 kr, sidan dei foreslår å heva grensa for dei som skal betala toppskatt.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
Ein raud-grøn tråd i dette budsjettet er meir pengar til kommunane og dermed auka kommunalt sjølvstyre. Viss det lokale sjølvstyret skal ha noka meining, må kommunane og dei folkevalde der ha økonomisk handlingsrom til å driva politikk og utforma tenestene sine i tråd med det folk lokalt ynskjer og treng. Senterpartiet meiner meir lokalt folkestyre fører til meir lokalt tilpassa velferd og dermed til betre velferd. Ein motsats til dette samfunnssynet er ein sentralistisk politikk som går ut på at Stortinget øyremerkjer midlar og overlet til tusen på tusen av byråkratar å styra velferdspolitikken. Den lokale nyansen, det spesielle behovet, kjem då fort i skuggen. Kor står eigentleg Framstegspartiet i dette spørsmålet? Er dei einige med oss i at kommunane skal vera drivkrafta i velferdspolitikken, eller skal staten og byråkratiet styra langt på veg uavhengig av lokale ynske og forhold?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
Det er heilt rett at Senterpartiet er svært oppteke av ein god og framtidsretta distriktspolitikk. Akkurat i dag legg kommunalkomiteen siste hand på verket med innstillinga i samband med ei eiga stortingsmelding om distrikts- og regionalpolitikken. Så langt har eg i det heile ikkje sett noko engasjement frå Framstegspartiet for å stilla opp for dei mange tiltaka som der er foreslått for verkeleg å gjera det mogleg for fleire å velja å bu i distrikta. Så er det òg rett at samferdsel er viktig. Det aller viktigaste der er faktisk å sørgja for eit betre vegnett og betre framkomsttilhøve. Det betyr noko for folk flest, og det betyr faktisk òg veldig mykje for næringslivet. I dette budsjettet ser vi òg ytterlegare distriktspolitiske tiltak.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
Eg trur ingen som for ti år sidan følgde Per Olaf Lundteigen sitt engasjement for ei meir rettferdig skattlegging av bustader, vil kalla det for å gå til angrep på bustadeigarar. Tvert imot har Senterpartiet kontinuerleg vore oppteke av at den enkelte – òg han som ikkje har så veldig mykje å rutta med – skal ha moglegheit både til å koma inn på bustadmarknaden og til å behalda bustaden sin. Når det gjeld Regjeringa sin politikk, ligg den heilt klart i budsjettet for 2007 – det er berre å lesa der. Når det gjeld rentenivået, er det faktisk slik at den renta som Regjeringa no føreset, er heilt i tråd med det som Per-Kristian Foss spådde som finansminister.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
Ingen skal vera i tvil om at denne regjeringa ynskjer å styrkja forskinga. Det er ikkje rett, slik det har vorte framstilt i dag, at det er kutt i løyvingane til forsking. Tvert imot er det solide påplussingar. Så nemner representanten Syversen eit felt som er krevjande både for helsepersonell, for forskarar og for folk i ulike parti, nemleg dei moglegheitene som ny teknologi gir, og dei etiske grensene som her må setjast. Om stamcelleforskinga, forsking på adulte stamceller, meiner Regjeringa – og har varsla i Soria Moria-erklæringa – at Noreg bør vera i forkant. Det er dessutan ikkje omstridt. I Soria Moria-erklæringa har vi òg varsla forsking på bestemte vilkår på overtalige befrukta egg. På bakgrunn av høyringsfråsegnene er regjeringspartia no i ein dialog om vidare lovverk.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
Eg trur folk ser i budsjettet for 2007 at Senterpartiet er til å stola på når det gjeld dei tre områda som vi gjekk til val på: ein styrkt kommuneøkonomi, ein styrkt samferdslepolitikk og meir til kultur og det frivillige – i tillegg til mange andre område. Når det gjeld skatt på bustad, er det framleis Senterpartiet sitt prinsipp at bustad av vanleg standard ikkje skal skattleggjast – og ikkje det Venstre vil, i alle høve å fjerna alt og medverka til ein skattelette på kanskje 12 milliardar kr på to år. Men vi må sjå dette i samanheng med skatteopplegget elles. Vi går inn for budsjettet slik det no ligg føre. Det trur eg Kvassheim har forstått.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2006-11-28:
Eg synest personleg at Per Olaf Lundteigen reiser ei interessant problemstilling som kanskje òg Høgre skulle tenkja igjennom. Det er altså at ein får frådrag for renteutgiftene sine, uavhengig av kor store dei er. Det er gjenstand for grundigare drøftingar internt i Senterpartiet – og bør òg vera det hos andre – før ein vil ta eit steg vidare. Men parti som ynskjer ei rettferdig fordeling, som ynskjer å satsa meir på fellesskapet, som ynskjer meir skattelette til dei som har minst i dette samfunnet, inklusiv meir skattelette for minstepensjonistane, vil eg råda til å tenkja meir over dette – òg Høgre.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Representanten Syversen hadde noen velvalgte og kloke ord til slutt i sitt innlegg som noen hver kan legge seg på hjertet. Men det er slik at Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett har lagt veldig stor vekt på miljø, på frivillig sektor og på bistand. Da er spørsmålet mitt til representanten Syversen: Vil det da være mulig for Kristelig Folkeparti å samarbeide med parti som f.eks. Fremskrittspartiet, som ikke prioriterer disse områdene? Og hvis svaret er ja – hvilke av disse områdene er Kristelig Folkeparti villig til å forhandle vekk?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2006-11-28:
Det kunne vært moro, siden representanten Lundteigen drar fram taxisjåfører, å spørre ham om hvor mange nordmenn som plukker jordbær i norske åkrer, men det skal jeg ikke gjøre. Det ser ut som om Senterpartiet er langt unna en del prinsipper de vanligvis slåss for. SkatteFUNN-ordningen skal strammes inn. Det rammer småbedriftene rundt omkring i Distrikts-Norge veldig hardt. Delegering av konsesjonsmyndighet til kommunene når det gjelder mikro- og minikraftverk, avvises. Men på ett område er man relativt forutsigbar, og det er at friheten til bonden avvises konsekvent. Jeg refererer bl.a. til diskusjonen om delingssaker her i Stortinget. Det Senterpartiet ikke tar inn over seg, er at dødsbo er i ferd med å bli den største eiergruppen i norsk landbruk. Man ser tydelig at den politikken som har vært ført, ikke har virket, og at mer penger heller ikke hjelper. Senterpartiet står for en politikk som stort sett gir motsatt resultat av det man ønsker. Det burde da være tid for å se på ting med nye øyne, og kanskje Senterpartiet skulle gå inn i en liten sjelegranskning.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Kristelig Folkeparti er glad for at mange av de kuttene som Regjeringen og Senterpartiet gjorde i budsjettforslaget, nå er reversert. Spesielt gjelder dette folkehøyskolene, samlivskurs i regi av frivillige organisasjoner og tilskudd til bygging av forsamlingshus og bedehus. Disse kuttene kom i et budsjettforslag som hadde mer penger å fordele enn vi noen gang har hatt. Derfor er det rart at Regjeringen kutter i frivillighetsarbeidet. Kristelig Folkeparti er opptatt av at dette ikke må skje igjen. Frivillig sektor gjør en fantastisk jobb og får mye ut av pengene. Mitt spørsmål til Senterpartiet blir: Kan folkehøyskolene og de frivillige organisasjonene risikere nye og uforklarlige kutt i neste runde? Eller: Hva vil Senterpartiet gjøre for å unngå at det skjer?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Jon Lilletun sa for noen år siden under budsjettbehandlingen at et godt budsjett var blitt bedre. Kristelig Folkeparti vil gjerne gjenta siste del av dette. Budsjettet er blitt bedre under stortingsbehandlingen denne gangen, ikke minst når det gjelder frivillighet. Men det har ikke blitt bedre for alle. I dag har man ansettelsesstopp i det statlige barnevernet, som har konsekvenser for rekruttering av fosterhjem, bemanning på barnevernsinstitusjoner og oppfølging av kommunale barnevernsarbeidere. Køene av barn som trenger tiltak fra barnevernet, vokser. En rapport fra Kommunerevisjonen viser at barnevernet i Oslo har latt være å sjekke 2 000 bekymringsmeldinger. Kristelig Folkeparti foreslo i sitt alternative budsjett 50 mill. kr mer til det statlige barnevernet, fordi det er nødvendig. Ser ikke Arbeiderpartiet problemene i det statlige barnevernet? Hva vil Regjeringen gjøre i forhold til denne vanskelige situasjonen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Jeg er en enkel mann fra landet som liker enkle ting, og jeg har alltid likt representanten Sponheim. Men av og til kan det bli for enkelt. Representanten Sponheim har som kjent tidligere vært landbruksminister, og han reiste da rundt i Norges land og snakket om hvor viktig det var å produsere lokale merkevarer som var så gode at de faktisk kunne bli eksportartikler. Er det derfor han vil kutte i støtten til eksport av norsk ost? Men verre er det at det kuttet han foreslår, er en del av jordbruksoppgjøret. Er det slik at den tidligere landbruksministeren vil kutte midt i året i en inngått avtale? Og i forhold til økonomien: Er det ikke nettopp handlingsregelen, som Arbeiderpartiet foreslo og fikk vedtatt, som har medført den lave renten? Noen ganger kan retorikken bli for enkel.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
La meg begynne med å si at jeg skal ikke bagatellisere, for det er vanvittig dyrt å rydde opp etter Bondeviks og Dørums prosjekter i regjering. En god bonde tar vare på såkornet sitt, sa Dørum i sitt innlegg. I framtiden er det vel slik at det er Fremskrittspartiet som er et såkorn, dersom Venstre igjen ønsker å komme inn i regjeringskontorene. Kanskje ikke Venstre er så glad for det. Men jeg er glad for at Dørum snakker om forskning og næringspolitikk, selv om jeg ikke ser på Venstre som noe næringspolitisk parti. Forskning er viktig, og derfor plusser denne regjeringen på forskningen i det budsjettet som vi nå behandler. Det er en viktig faktor i samfunnsutviklingen framover. Men Dørum bør jo forske litt på eget budsjett òg, for han mangler altså 12 milliarder kr før han skal gjøre opp sitt budsjett. Han gjør i dag opp sitt budsjett uten vert.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Jeg må vel kunne si at oppsummert er Sponheims innlegg en blanding av jammerdal og ros til Regjeringen. Jeg velger å legge mest vekt på det siste og registrerer at Sponheim og Venstre langt på vei er kommet regjeringspartiene i møte gjennom det alternative budsjettet, og at de befester posisjonen sin som et reelt sentrumsparti. Der det spesielt kommer til syne, er når det gjelder skatte- og avgiftsopplegget generelt, hvor Venstre denne gangen nøyer seg med beskjedne 390 mill. kr i samlede skatte- og avgiftsreduksjoner, noe som står i en relativt pussig kontrast til de siste års skatte- og avgiftsmas da Sponheim hadde makt. Men jeg tror nok også at Sponheim er enig med meg i at de reelle motsetningene ligger i den økonomiske politikken mellom Fremskrittspartiet og de andre partiene her på Stortinget. Tidligere i denne debatten gikk jo Høyres Jan Tore Sanner oppsiktsvekkende langt i å avlyse en nærmest eksperimentell politikk fra Fremskrittspartiet i en mulig alternativ borgerlig regjering på et senere tidspunkt, hvis det skulle la seg gjøre. Er Sponheim villig til å gå like langt som Jan Tore Sanner i å avlyse Fremskrittspartiets overbud og løfter til velgerne i en eventuell framtidig regjering, hvor man skal bruke 20 milliarder, kanskje 30 milliarder kr ekstra?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Det er veldig oppsiktsvekkende hvis ikke Fremskrittspartiet nå er klar for at man tar deres egne forslag på alvor. Det har vi gjort. Derfor har vi gått igjennom hva det vil bety å gjennomføre de kuttforslagene som Fremskrittspartiet har foreslått når det gjelder Skatteetaten, Tolletaten og Statens innkrevingssentral, som er Finansdepartementets ansvarsområder. Det meget oppsiktsvekkende vil være at man kutter i årsverk – det må det bety med den typen kutt som Fremskrittspartiet foreslår – som i veldig stor grad går til kontroll i forhold til skatteunndragelser, skattekriminalitet og smugling. Når vi beregner effekten av det, kan det bety 5–6 milliarder kr mer i skattesnyteri hvis Fremskrittspartiets forslag går igjennom. Så sier Fremskrittspartiet når vi sier at dette koster årsverk, at det vil føre til så mange forenklinger at det ikke blir så mye å kontrollere. Vel, vel, om alkoholavgiftene går ned med noen prosent, kan det likevel være slik at noen prøver å få med seg hasj og heroin over grensen, og det er lurt at det står noen tollere der. Uansett er det noen avgifter igjen på alkohol. Uansett er det slik at det skatteopplegget som Fremskrittspartiet foreslår, vil kreve kontroll. Så her er det rett og slett slik at Fremskrittspartiets helt konkrete politikk ikke tåler dagens lys.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Det jeg har sagt til vårt landsstyre i helgen, er at jeg tror at mange misforstod SVs politikk som å være mye mer opptatt av alt som ikke dreide seg om det faglige innholdet i skolen, som mat og alle mulige andre ting. Men det er ikke det samme som å si at det er feil å tenke f.eks. en ny og lengre skoledag for de yngste. Tvert imot, det står som en målsetting i Soria Moria-erklæringen. Det vi i hvert fall vet helt klart, er at vi har mye igjen for å investere i noen flere undervisningstimer for de yngste. Det er en av de reformene som nå står foran oss, og som vi skal klare å få til framover. Da vil vi gjerne se det sammen med både mat og fysisk fostring osv. Det er kanskje den viktigste reformen vi kan få på kunnskapssiden framover. Det må SV og Regjeringen selvfølgelig også meget klart begrunne som en meget viktig investering for kunnskap, ikke for noe annet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
For det første synes jeg det er veldig interessant å se Kristelig Folkepartis alternative statsbudsjett, for det er bare en variant av det statsbudsjettet som den rød-grønne regjeringen har lagt fram. Det vitner om en politisk slektskap som er nærmere oss enn mange andre partier i denne sal. Representanten Syversen følte i tillegg at det bruste i hans blod, så det vil jeg virkelig si at jeg er godt fornøyd med. Så så ille kan det umulig være, hvis Sørfonn nå skulle ha rett i at denne jammerdalen stemmer. For det første har vi et veldig klart fokus i dette budsjettet, og det gjelder det som små og store bedrifter sier er deres største utfordring nå, nemlig at de trenger arbeidskraft. Det er det som først og fremst avgjør om de kan utvide produksjon, om de kan ta alle de ordrene de har. Derfor har vi et veldig klart fokus på det. Det andre klare fokuset, som også er et område der næringslivet er veldig tydelig hørt av vår regjering, er på samferdselspolitikken. Det har ikke vært lagt fram et så godt samferdselsbudsjett på veldig, veldig mange år. Mange næringsdrivende og småbedrifter, særlig i distriktene, har sagt at det er vanskelige flaskehalser for dem. Derfor er dét viktige prioriteringer i dette budsjettet – og god næringspolitikk.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Jeg synes det er overraskende at Venstre har fått et så smalt kunnskapssyn siden sist jeg møtte dem i debatter. Det ligger jo en voldsom satsing på kunnskap i dette budsjettet. Satsingen på barnehager er ikke noe man liksom fisefint skal flire av som noe annet enn satsing på kunnskap. Den voldsomme satsingen på kommuneøkonomien gjelder skole, grunnskole og videregående skole rundt omkring. La oss nå i hvert fall være enige om at det er en viktig del av kunnskapssatsingen. Så er det riktig at det er 1 pst. realnedgang når det gjelder universiteter og høyskoler. Men det er også sånn at Stortinget for kort tid siden fikk en rapport fra Riksrevisjonen som viser at universiteter og høyskoler har 2,3 milliarder kr på bok, og det økte i løpet av det siste året. Det er noe som man burde være interessert i å se nærmere på. Så er det ikke sant at det er kutt på forskning. Det er en økning på forskning. Vi styrker Forskningsfondet, selv om innsatsen ikke er så stor som Venstre gjerne skulle ønsket seg.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-28:
Det er ikke en eksakt vitenskap å prøve å beregne at det finnes akkurat 1 million kr som gjør at man på en måte er på overoppheting eller ute i fare. Men vi er omtrent der som Venstre, Høyre, Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene ligger, når vi skal føre en ansvarlig politikk for neste år. Så de som melder seg helt ut av denne debatten, er Fremskrittspartiet. Jeg må si Fremskrittspartiet tar veldig lett på hva det vil bety å bruke 37 milliarder kr mer i norsk økonomi i dagens situasjon. Det har ikke først og fremst med handlingsregelen å gjøre. Det har først og fremst med situasjonen i norsk økonomi å gjøre, og at vi mangler arbeidskraft. Hvis man prøver å få til aktivitet for 37 milliarder kr mer, og ikke har folk til å gjøre jobben, blir det veldig lett slik at renten går opp, at kronekursen styrker seg, og at kostnadsnivået generelt går opp. Hvis renten går opp med bare 1 prosentpoeng, og man har 1 million kr i lån, blir det 7 000 kr mer i utgifter for vanlige mennesker. Det er ikke noen beregning av effekten av Fremskrittspartiets alternative budsjett, for det ville vært en altfor forsiktig beregning av en effekt. Men det Fremskrittspartiet nå gjør, er å gamble med den største økonomiske utgiftsposten for vanlige folk, særlig de som er i etableringsfasen.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Kristeleg Folkeparti er oppteke av at små og mellomstore bedrifter skal ha gode levevilkår, for dette er sjølve berebjelken i næringslivet vårt. Derfor la me merke til SVs nestleiar, Øystein Djupedal, sitt svar i eit nettmøte i Dagbladet like før stortingsvalet i 2005. Spørsmålet var slik: Kva vil SV gjera for dei private småbedriftene? Svaret lydde: «Vi vil ha etablererstipend, bedre avskrivingssats for investering i teknologi og lavere arbeidsgiveravgift. Det viktigste også for småbedriftene er at det satses skikkelig på kunnskap. Jeg brenner virkelig for dette.» Så ser me at i budsjettet strammar SV kraftig inn når det gjeld småbedriftene sine moglegheiter for forsking og utvikling, dei seier nei til å gjera generasjonsskifte lettare, osb. Mitt spørsmål er: Brann SV sitt engasjement for småbedriftene opp i valkampen 2005, eller er det håp om å sjå eit meir og betre engasjement for verdiskaping i småbedriftene i komande budsjett?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Eg har jo mest lyst til å snakka om Kristeleg Folkepartis budsjett, men på oppfordring kommenterer eg gjerne andre sine. Eg har respekt for dei ulike partia på Stortinget, med ulik politikk og med ulik tilnærming til ulike saksområde. Det eg òg registrerer, er at i den regjeringa som mitt parti var med i, var det mogleg å finna fram til felles budsjettløysingar som me kunne stå godt oppreiste med, òg i samarbeid med Framstegspartiet. Kristeleg Folkeparti er eit sentrumsparti. Det har me vore, det er me, og det ønskjer me å vera. Det er med på å forma vår politikk. Me søkjer dei beste løysingane, der me kan få mest mogleg gjennomslag for den politikken som me trur på. Det har me gjort, og det kjem me til å fortsetja med.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Grensehandel er ei utfordring, men det er òg alkoholproblema. Difor har faktisk alle siviliserte land ein eigen alkoholpolitikk, og ingen land blandar næringspolitikken og alkoholpolitikken. Dei utgjer kvar for seg ein fullstendig politikk og står på kvar sine sjølvstendige bein. Det ser ein i ein god del land i Europa. Frankrike og Tyskland har ganske nyleg diskutert å heva alkoholavgiftene for å dempa skadeverknadene av alkoholmisbruk. Mange EU-land diskuterer tiltak mot promillekjøring. Finland angrar på eksperimentet dei gjorde med å senka alkoholavgiftene. Dei ser store konsekvensar av det, noko som vart stadfesta her i salen for halvanna veke sidan av vår statsminister. Kristeleg Folkeparti meiner at det er ein så nøye samanheng mellom pris, bruk og misbruk at me står oppreist med forslaget vårt om å auka alkoholavgiftene.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Eg må innrømma at kunnskap om og erfaring med dans heller ikkje er mi sterkaste side. Når det gjeld økonomisk politikk og samarbeid, har me, som eg sa i eit tidlegare replikksvar, vår politikk. Me søkjer løysingar der me får mest mogleg gjennomslag for vår politikk. I den regjeringa som me var med i i førre periode, viste det seg at det var mogleg å finna gode kompromissløysingar der me kunne stå godt oppreist. I motsetning til det som me ser no, vart diskusjonane førte internt i regjeringskvartalet, og me stod samla om det me vart einige om gjennom gode prosessar. No er me i ein annan situasjon, no er me i opposisjon, og me, på lik linje med andre opposisjonsparti, fremjar og viser vår politikk.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Me ser på heile frivillig sektor som viktig, med alle sine ulike element og avskyggingar – om eg kan bruka eit slik uttrykk – og me ønskjer mangfaldet. Kanskje er det her forskjellen er størst når det gjeld den førre regjeringa og denne, nemleg at me ønskte – og me ønskjer – å dyrka eit mangfald framfor å styra, i form av sterkare statstilskott, ein del av utviklinga i frivillig sektor. På alle område kjem me til å sørgja for at frivillig sektor skal ha gode levevilkår òg i tida som kjem, same kva for sektor det dreiar seg om.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-28:
Bistand er veldig viktig. Me ser på det som ei rein symbolhandling for eit rikt land, men det er mykje meir enn det, og det er realitetane som betyr absolutt mest for oss. Derfor har me kjempa for og vil kjempa for at norsk bistand skal vera på verdstoppen. Det har me råd til, og det skuldar me òg dei fattigaste av dei fattige. Så vert eg på nytt invitert til å kommentera andre sine budsjett. Eg likar ikkje så godt å kommentera andre sine budsjett. Eg likar betre å snakka om Kristeleg Folkeparti sitt budsjett. Men eg er godt fornøgd med at i eit regjeringssamarbeid med Høgre hadde me ikkje problem med å få gjennomslag for vår budsjettpolitikk.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-11-28:
Statsråden er både finansminister, partileder i SV og Oslo-representant. Hun legger fram et budsjett. Etter først å ha hatt 12 milliarder kr til rådighet, fikk hun en høstgave på 4 milliarder kr. Hun har systematisk klart å nedprioritere en av de viktigste tingene som f.eks. SV og Venstre har felles, nemlig satsing på forskning, det å skaffe oss kunnskap for kommende generasjoner, det å sørge for at vi har grunnlag for det ufødte næringsliv. Det rammer i hele landet. Men det rammer spesielt hardt i denne delen av landet, f.eks. når det gjelder SkatteFUNN, som er den ordningen som gir små og mellomstore bedrifter stor kraft. Jeg vil si det slik: Først har man 12 milliarder kr, og så klarer man ikke å følge opp den forskningssatsingen som SV ville ha i opposisjon, og som Regjeringen har i Soria Moria. Så får man 4 milliarder kr ekstra – altså mer enn det en trenger for å dekke inn sykelønnskuttet – og så klarer man heller ikke å satse på forskningen. Er det slik at det ikke bare er evnen, men også viljen som faktisk ble låst inne i et kott på Soria Moria når det gjaldt forskningsinnsatsen?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-11-28:
Personlig er jeg veldig glad for at det finnes en arv etter Bondevik II, og det er jo den arven som kalles dynamisk skattepolitikk, og som fikk såpass fart på norsk økonomi, bl.a. gjennom en disiplinert finanspolitikk, som er en av de viktige faktorene for å holde renten nede slik at det suser inn skatteinntekter både i 2006 og 2007, som jo Regjeringen har stor glede av. Jeg unner en hvilken som helst regjering å ha den gleden. Mitt poeng var bare at når man har den gleden med de 12 milliardene og med de 4 milliardene, satser man ikke i det hele tatt. Så har representanten Klungland og jeg noe felles. Vi tror på næringslivet – ja vel. Regjeringen har en SkatteFUNN-ordning som beskrives som ubyråkratisk. Som sønn av en gründer som gikk med hodet rett mot veggen i 1950-talls Norge, da sosialdemokratene elsket direktører og ikke gründere, vil jeg si at når gründere føler at de kan satse på noe, burde vi ta vare på det. Men da slår altså Finansdepartementet til – med Regjeringens penn, for det er statsråden som er ansvarlig – og struper ordningen. Jeg synes ikke det er noe å være stolt av. Men jeg er stolt over at jeg var med i en regjering som gav såkorn som gjorde at man fikk penger til å boltre seg med. Men det er lite å være stolt over at en nå ikke bruker én ekstra krone på høyere utdanning og forskning.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-11-28:
Det er veldig ærlig, det vi gjør. Vi har i motsetning til SV skjønt at vi skal få full barnehagedekning. Hvis vi hadde styrt etter SVs makspris, hadde vi aldri klart det, og det har faktisk Regjeringen skjønt også. Den skulle ha 1 750 kr i makspris ved årsskiftet 2007–2008. Regjeringen har gjort den erkjennelse at det er tilbud og etterspørsel. Så har vi lagt på 200 kr. Det har vi faktisk erkjent at vi har gjort, og det gir oss penger som gjør at vi kan satse på noen av de tingene som SV-erne har fortrengt i regjering – som å satse på universiteter, høyskoler og forskning. Politikk handler selvfølgelig om å velge, og da er vi a) for barna og flere barnehageplasserb) for å satse på forskning – som gjør at barna har noe å leve av når vi har brukt opp alle oljepengene Det må jo være et flott barneperspektiv. Jeg skjønner godt at representanten Holmås er lei av å høre om dynamisk skattepolitikk, for hans regjering er jo på full fart til å undergrave den ved å drive et renteeksperiment, som representanten Sponheim på en dannet og forsiktig måte har omtalt her tidligere i dag. Men dette er en ny variant, dette er bortforklaringsvarianten – jeg snakker ikke om forskning, jeg snakker om barnehagene i stedet – fjerde variant i å bortforklare et dårlig forskningsbudsjett.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Først vil jeg si at grunnlaget for den økonomiske politikken som Regjeringen styrer etter, og som faktisk alle partiene på Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet, styrer etter, er handlingsregelen. Det er en regel som innebærer at vi hvert eneste år bruker mer oljepenger. Det følger av handlingsregelen at vi bruker mer, men innenfor en klar begrensning av hvor mye økonomien kan tåle. Så spør folk etter mer penger til samferdsel. Ja, Arbeiderpartiets tillitsvalgte er veldig opptatt av samferdsel. Jeg må få lov til å understreke at det budsjettet som blir vedtatt her i dag, faktisk er det første budsjettet der man innfrir løftene i Nasjonal transportplan. Det var også Fremskrittspartiets subsidiære standpunkt når det gjaldt samferdsel i forrige periode. At man innfrir løftene til vei og jernbane, er Arbeiderpartiets tillitsvalgte ute i fylkene meget godt fornøyd med.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
La meg først si at representanten Foss jo har en fortid som finansminister. Han har vist seg å være en ganske dyktig spåmann, for da han satt i Finansdepartementet, skisserte han en renteutvikling for flere år framover. Hvis man går tilbake og sjekker den, har den slått til. Dagens rentenivå er helt identisk med det som tidligere finansminister Per-Kristian Foss skisserte som det sannsynlige rentenivået ved utgangen av 2006, slik at det har ikke skjedd noen ting etter regjeringsskiftet som har endret utviklingen av den økonomiske politikken på dette området, utover det som var tidligere finansminister Per-Kristian Foss’ utsikter for renteutviklingen.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2006-11-28:
Så er det slik at Regjeringen har lagt fram et budsjett som vi mener er i tråd med en ansvarlig økonomisk politikk. Det er også riktig at det kan være år da det er riktig å avvike fra de eksakte 4 pst. i den økonomiske politikken som følger av handlingsregelen. Det budsjettet som behandles i dag, er et ansvarlig budsjett, og avviket fra regjeringspartienes opplegg til Høyres er minimalt og ville ikke hatt noen reell betydning på utviklingen, verken når det gjelder rente eller andre økonomiske parametere, framover.