Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-03:
Innledningsvis må jeg få takke presidenten for den oppklaringen, for ellers hadde denne saken kommet inn på et visst komisk sidespor. Jeg redegjorde for Statoils forslag til navneendring i energi- og miljøkomiteens høring 19. april i år. La meg likevel kort i denne sal gjenta den prosessen som har vært fram til denne dag. I tråd med henvendelse fra Statoil i januar 2018 gikk man i gang med en prosess internt i selskapet, ved konsernledelse og styre, knyttet til et mulig navnebytte. Vi ga vår tilslutning til at prosessen kunne fortsette. Så meldte Statoil til Olje- og energidepartementet i mars at de faktisk ønsket å foreslå et nytt navn. Vi drøftet dette på regjeringsnivå; jeg drøftet det med de tre partilederne som sitter i regjering. Vi valgte å konsentrere oss om prinsippet: Ville vi akseptere at man byttet navn? Vi gikk ikke inn i de reelle prosessene knyttet til selskapets – styrets og konsernledelsens – prosess for å utvikle et nytt navn. Vi registrerer at Statoil er tydelig på hva Equinor betyr for dem. Equinor består av «equi», som, som det har vært nevnt her, er utgangspunktet for ord som «equal», «equality» og «equilibrium», altså likevekt, likeverd og balanse, og av «nor», som gir selskapet en identitet som tydelig signaliserer hvor selskapet kommer fra, og at man har en stolt, norsk opprinnelse. Styret og konsernledelsen har vært veldig tydelige og klare på at dette er en forretningsmessig og strategisk posisjonering som følger opp selskapets tidligere utmeislede strategi om å bli et bredt energiselskap. Man ønsker altså å posisjonere seg forretningsmessig og strategisk inn mot investorer og samarbeidspartnere – og med hensyn til framtidig rekruttering. Det har vi konkludert med at regjeringen ikke skal motsette seg, og derfor vil vi støtte dette navneskiftet. Kort om de konstitusjonelle rammene: Saksordfører redegjorde også for dem, i forhold til Grunnloven og de rammene som eierskapsmeldingen gir i kapittel 8.1.1. Det er åpenbart at navneendring i seg selv ikke er en sak det er påkrevd å legge fram for Stortinget for samtykke, selv om den skal behandles på generalforsamlingen i Statoil, knyttet til at det her kreves en endring i § 1 i vedtektene. Jeg er derfor glad for at et stort flertall i komiteen i sin innstilling er enig i mitt syn når det gjelder riktig framgangsmåte for statens behandling av denne saken. Når det gjelder Arbeiderpartiet og Senterpartiets forslag i saken vi nå har til behandling, og de innleggene som i dag er blitt holdt av representanten Barth Eide og representanten Borch, så stiller det noen spørsmål om hva Arbeiderpartiet og Senterpartiet egentlig mener. På den ene side snakker man om forankring – som selvfølgelig kunne vært gjort på en uformell måte – i Stortinget, men går man inn og ønsker en forankring i form av en formell beslutningsprosess i Stortinget, bryter man med viktige prinsipper for den statlige eierskapsutøvelsen. På den annen side er det gjennom innlegget til Espen Barth Eide nå kommet tydelig fram at Arbeiderpartiet prinsipielt egentlig ikke ønsker noe navnebytte, men vil beholde Statoil. Da går man altså direkte inn og vil mene noe om en forretningsmessig og strategisk beslutning som vi klart mener primært ligger til styret og konsernledelsen, selv om saken formelt sett skal behandles på generalforsamlingen på grunn av vedtektsendringen. Med det vil jeg bare understreke at med denne behandlingen og det vi har konkludert med tidligere, vil jeg stemme for navneendringen til Statoil – fra Statoil til Equinor – og altså underbygge den strategien selskapet har valgt for å se inn i framtiden og bygge seg opp som et stort, bredt internasjonalt energiselskap.