Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-16:
Det er jo feiende flott at Fremskrittspartiet plutselig har blitt voldsomt opptatt av likestilling og likelønn. Det er jo veldig interessant hvis du ser på begreper som «likestilling» og «likelønn» i Fremskrittspartiets program for denne stortingsperioden. Da finner du at ordet «likelønn» ikke finnes, og at ordet «likestilling» finnes ett sted i programmet, og det handler om likestilling i støtte til offentlige og private barnehager. Sånn sett får vi håpe at dette er en slags form for ny begynnelse for Fremskrittspartiet. Men jeg ser at de har et stykke å gå, for de har ikke helt skjønt hvordan tingene funker. Det er altså sånn at når vi har gått til valg og sagt at vi ønsker å kjempe for likelønn mellom kvinner og menn i Norge, handler jo det nettopp om å få til et lønnsløft i offentlig sektor og om lønnsnivåene i det offentlige. Skal vi få til det, er vi avhengig av at partene blir enige seg imellom. Særlig viktig er det jo at fagbevegelsen og fagforeningene blir enige seg imellom om at dette er noe man er nødt til å gjøre i løpet av årene som kommer, ellers kommer man ingen vei. Hvordan tror ellers Gjermund Hagesæter at det ville bli, hvis man innenfor industrisektoren sier at man har fått en økning i det kommunale som er høyere enn det vi har fått i industrien? Dette vil vi ha kompensert året etter, sier de. Sånn er det partene i arbeidslivet forhandler, og sånn er det det fungerer. Skal vi gjøre noe med dette, er vi nødt til å få en enighet mellom partene. Får vi til en enighet mellom partene, har regjeringen sagt at den er villig til å være med og sørge for å få til et slikt lønnsløft. Den ene biten av likelønnsarbeidet har vi oppfattet handler om forskjellen på lønnsnivået mellom det offentlige og det private. Den andre delen av arbeidet for likelønn, sa Likelønnskommisjonen, med Anne Enger i spissen, handler om den forskjellsbehandling som skjer hver gang en kvinne får barn. Da sakker kvinner akterut. Der har også regjeringen levert. Stikk i strid med det som Høyre og Fremskrittspartiet ønsket, har vi altså levert i forhold til det som handler om å likestille kvinner og menn i foreldreskap. Vi har klokkertro på at mer likestilling når det gjelder ansvaret for barn, over tid vil føre til mer likestilling i husarbeid, mer likestilling i fordelingen av innsatsen mellom kvinner og menn, mer anerkjennelse av at det å ansette en ung kvinne eller en ung mann vil føre til like mye fravær og like mye omsorg for barna, og de samme menn og kvinner vil bli mer likestilt med hensyn til hvordan de ses på på den enkelte arbeidsplass. Dette har jo Høyre og Fremskrittspartiet vært dønn imot. De har sagt at denne delen av likelønnskampen er vi ikke opptatt av i det hele tatt. Her står heldigvis resten av Stortinget, fra Kristelig Folkeparti til SV, samlet om en fornuftig og riktig politikk, og så får vi håpe at Høyre og Fremskrittspartiet aldri får gjennomslag for den delen av sin politikk. Den andre delen av det som handler om ulik lønn mellom kvinner og menn, er en del av de andre tingene som er viktig å gripe fatt i, nemlig det at kvinner i mye større grad jobber i deltidsstillinger; de får ikke heltidsstillinger. Det dreier seg om mye mer midler, ikke sant? Noe av det fører til at kvinner, for å ha full stilling, i mye større grad jobber i midlertidige kontrakter. Dette er jo per dags dato sånn det funker i det offentlige. Vi har fra regjeringens side sagt at vi ønsker et skikkelig krafttak for at folk isteden skal ha heltidsstillinger. Vi ønsker å sørge for at lønningene i det offentlige er gode, og sørge for at folk som jobber i det offentlige, har skikkelige jobber. Her kreves det en felles innsats fra vår side. Hadde det vært opp til høyresiden, hadde det blitt mye mer midlertidig arbeid. Da hadde det blitt mer midlertidig arbeid både i det offentlige og andre steder både for kvinner og for menn, men vi ser at det er en mye større andel av kvinnene som jobber i den type midlertidige stillinger i det offentlige. Her går vi til valg med en arbeidsgivergaranti i tretten punkter – sier veldig klart fra: Vi vil jobbe; der det velges SV-ere inn og SV-ere får makten i kommunene, vil vi jobbe for at vi skal ha større grad av heltidsstillinger. Vi skal jobbe for turnuser som sikrer at folk får muligheten til å stå i heltidsstillinger. Vi vil jobbe mot midlertidig ansettelse, mot sosial dumping og for et skikkelig arbeid for likelønn. Jeg tror at et systematisk arbeid på den måten, både i forhold til familiepolitikken, i forhold til arbeidsgiverpolitikken i det offentlige og et samarbeid med fagbevegelsen og partene i arbeidslivet om et likelønnsløft, er det som skal til – ikke dette forslaget fra Fremskrittspartiet.