trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-02-25:
Høgre meiner at lokalt sjølvstyre skal stå sterkt. Konsesjonsloven §§ 7 og 10 opnar for at kommunane kan innføre lokal forskrift om konsesjonsplikt for eigedomar som elles er unntatt konsesjonsplikt etter konsesjonsloven. Men dette representantforslaget omhandlar utelukkande buplikt på bustadeigedom, og forslagsstillarane viser til NMBUs undersøking frå 2002, der ulike negative konsekvensar av buplikta blir trekte fram. Konsesjonsloven omfattar i utgangspunktet alle typar eigedom. Ei rekkje unntak gjer likevel at dei fleste eigedomar i Noreg ikkje er omfatta av konsesjonsplikt. Det er fleire aspekt ved bustadpolitikk som ikkje blir omtalte i dette forslaget frå Framstegspartiet. Blant anna er det, som nemnt, det normative spørsmålet om kven som haustar fordelane om bupliktordninga blir oppheva, og kven som ber ulempene. Buplikt er eit kraftig inngrep i privat eigedomsrett. Samtidig bør ein vise forståing for at kommunar ønskjer verkemiddel for å kunne sikre gode bumiljø. Men her kan det òg vere eit spørsmål om kven som skal hauste gevinsten av at enkelte eigedomar er særleg attraktive. Det er store forskjellar i kor stor grad kommunar ser på bruken av bustaden som å vere ei utfordring, men i enkelte pressområde for fritidsbustader har det vore ønskjeleg å gjere bruk av buplikta. Det er i dag 43 kommunar som har innført sånne lokale forskrifter. I Høgre ser vi det som riktig at dette framleis skal vere opp til kommunen – at dei sjølve kan vurdere om det er ønskjeleg å innføre buplikt på bustadeigedom. Lokalt sjølvstyre skal stå sterkt. Kommunane bør framleis sjølve vurdere om det er eigna å innføre buplikt på bustadeigedomar i sin kommune eller ikkje.
Torill Eidsheim (Høyre), 2021-02-25:
Det er gjentekne gonger teke til orde for å avskaffe buplikt. Til liks med Framstegspartiet har eg stor tru på folk, og det er nettopp difor eg har tru på folkevalde – folkevalde lokalt som kan ta gode avgjerder. Det meiner eg er det som skal til, og at vi bør vere opptekne av å behalde retten til at dei sjølve skal få vurdere om ein ønskjer å nytte seg av denne moglegheita til å innføre buplikt. Buplikt er, som eg nemnde i mitt førre innlegg, eit stort, sterkt inngrep i privat eigedomsrett, og difor er vi i Høgre opptekne av at vi skal bruke den moglegheita med stor varsemd. Landbruks- og matdepartementet sende 15. oktober 2014 på høyring eit forslag om å oppheve konsesjonsplikt og buplikt. Dette forslaget møtte stor motstand, og det blei ikkje fremja i Stortinget. Regjeringa la fram eit anna forslag, Prop. 92 L for 2016–2017, som førte til at Stortinget fastsette ei rekkje endringar som var knytte til buplikt på landbrukseigedom, eller eigentleg generelt retta til landbrukseigedom. Men, som sagt, konsesjonsloven omfattar i utgangspunktet alle typar eigedom, og ei rekkje unntak som gjeld dette, fører til at dei fleste eigedomar i Norge ikkje er omfatta av konsesjonsplikt. Dermed ønskjer eg å gjenta: I denne saka er det viktig og riktig å sørgje for at lokalt sjølvstyre står sterkt, og at kommunane sjølve skal få lov til å bestemme om det er riktig å innføre buplikt eller ei.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-02-25:
Konsesjonsloven er et viktig virkemiddel i eiendomslovgivningen i Norge. Derfor var det viktig for Kristelig Folkeparti å slå fast i Granavolden-plattformen at det ikke skulle gjøres ytterligere liberaliseringer i jord- og konsesjonslovgivningen. Det gjelder også reglene om nedsatt konsesjonsgrense. Dette forslaget fra Fremskrittspartiet handler ikke om boplikten i landbruket, men om den muligheten som kommunene har til å innføre lokale forskrifter slik at helårsboliger ikke blir brukt til fritidsformål uten at kommunen har gitt konsesjon. Eieren kan la andre bo der, men eiendommen må være bebodd, ikke bare i ferier og helger. Bosettingsutfordringene i Norge er forskjellige. Noen steder er fraflytting et problem. Andre steder ønsker man at innbyggerne i kommunen kan ha tilgang på attraktive boliger i stedet for at slike boliger blir overtatt av fritidsbrukere som bor der bare deler av året eller deler av uka. Per i dag er det 42 kommuner – jeg har svart Stortinget 43, men så har vi fått nye tall, så det er 42 kommuner – som har innført slike lokale forskrifter. Det er kommuner fra hele landet, og mange har hatt forskrift i mange år. Eksempler her er Røros, Kragerø og Lindesnes. Det viser at mange kommuner mener at det er behov for dette virkemidlet, og at forskriften er egnet til å løse de utfordringene kommunen opplever. Jeg har tro på lokalt selvstyre. Jeg har tillit til at kommunene selv klarer å gjøre gode vurderinger av om de trenger lokale forskrifter. Jeg synes ikke at Stortinget skal frata lokalpolitikerne dette verktøyet, og jeg er glad for at alle partier utenom Fremskrittspartiet er enig med meg i det. Jeg mener heller ikke at det er urimelig at kommunene mener noe om hvilke boliger som bør brukes til helårsboliger, og hvilke som bør brukes til fritidsboliger. Det har sammenheng med f.eks. utbygging og utnytting av kommunal infrastruktur som skole, som barnehage, som vann, som kloakk osv. Det er helt naturlig at kommunen selv skal ha anledning til å være med og bestemme i slike spørsmål.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-02-25:
Jeg tenker for det første at jeg ikke vil være med på en budrunde i løpet av kvelden for å komme ned i null, for dette mener jeg er en sak som det er så viktig for lokalmiljøer at vi faktisk sier noe om. Så vet jeg at i dette Dokument 8-forslaget, som representanten er med og foreslår, vises det til en NMBU-rapport fra 2002. Men det var også en dom fra EU-domstolen som ble avsagt i 2007, hvor det var snakk om personlig boplikt på en jordbrukseiendom i Danmark, om dette var i strid med menneskerettighetene. Men de norske reglene for boplikt på landbrukseiendommer ble vedtatt i 2009, altså etter EU-domstolens dom, og man mente at de var i tråd med dette – det er ikke noen motsetning når det gjelder det å ha boplikt, det strider ikke mot menneskerettighetene. Det er beskrevet i det som har vært gjort i vårt eget land.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-02-25:
Ja, dette er vurdert på samme måte når det gjelder boplikt på eiendommer som er vanlige hus, uten jordbruksavtale.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-02-25:
Jeg har bare lyst til å komme med noen kommentarer. Dette er en viktig sak, og når det gjelder en slik mulighet for kommunene til å kreve boplikt, er ting aldri svart–hvitt. Men det er nå engang slik at kommunene har brukt denne forskriften i større eller mindre grad – i dag er det som sagt 42, ikke 43, som bruker den. Siden 1975 har mulighetene for å omgå regelverket vært der, på samme måte som noen utnytter skattereglene og alt mulig. Allikevel har kommunepolitikerne funnet ut at selv om muligheten til å omgå ting finnes, er det klokt for dem som bestemmer lokalt, å ha en forskrift med boplikt. Noen byer har f.eks. sagt at de ikke vil ha en død by om vinteren og en levende, tett by om sommeren med masseturisme i. De ønsker at folk skal bo der hele året. Den muligheten mener jeg at våre lokalpolitikere skal få. Så er det ikke slik at de har plikt til å måtte gjøre det, men for lokalpolitikere er dette en mulighet og en verktøykasse for å kunne bygge det beste lokalmiljøet på den måten de mener det er viktig, i sin kommune. Og så er det folket som bor der, som velger de lokalpolitikerne som de mener skal stå for det som er best for deres lokalmiljø. Derfor mener jeg at det å beholde dette er et viktig verktøy for å sikre ulike lokalmiljøer, ut fra de verdiene som hver enkelt kommune legger til grunn hos seg. Så er det da noen som velger å si nei, og andre som sier ja, men mulighetsvinduet for misbruk er der alltid. Men det rettferdiggjør ikke at vi skal ta vekk muligheten av den grunn.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-25:
Saken gjelder § 7, om nedsatt konsesjonsgrense for bebygd eiendom. Det er en viktig paragraf. Den skal sikre fast bosetting i kyst- og fjellkommuner, hvor det er veldig stor etterspørsel etter fritidseiendommer, og den skal dermed holde prisene nede, sånn at kommunens egne innbyggere ikke blir utkonkurrert av folk som har ønske om å ta vanlige boliger som fritidshus. Det er altså kjernen i Senterpartiets politikk. Vi har i vår hundreårige tradisjon stått for at vi skal bruke lovverket for å styre innholdet i den personlige eiendomsretten. Det er vi stolt over, og vi har et gjennomført syn på det. Det som er virkelig interessant i saken, er Fremskrittspartiets argumentasjon. Jeg har sjelden sett det så tydelig. Her argumenterer Fremskrittspartiet med at personlig boplikt er i strid med artikkel 56 i EU-traktaten – Fremskrittspartiet sier i de fleste sammenhenger at de er imot EU. Og som om ikke det skulle være nok, sier de at det er i strid med artikkel 13 eller 17 i FNs menneskerettighetserklæring. En bruker altså både EU og FNs menneskerettighetserklæring mot Norge, mens en i alle andre sammenhenger sier: Nei, vi skal i større grad styre sjøl; det norske parlamentet skal styre sjøl. I tillegg til det er argumentasjonen ikke dekkende. Den er ikke riktig, en har ikke dekning for argumentasjonen, for det er jo avklart på ulike måter at det ikke er sant. Men det er helt logisk. Fremskrittspartiet har gjennom alle år argumentert mot enhver konsesjonslov og en sånn regulering. Jeg har tatt med meg innstillinga fra EØS-debatten fra 29. september i 1992. Jeg har lyst til å gjenta dette – den legendariske Carl I. Hagen og Fridtjof Frank Gundersen som sier at en må få opphevelse av de diskriminerende konsesjonsbestemmelsene. Det sies der: «Når reformene ikke er blitt gjennomført, skyldes dette at politiske pressgrupper har bidratt til at norske myndigheter ikke har hatt mot til å gjennomføre en rasjonell politikk. Dette vil bli meget lettere efter at Norge har sluttet seg til EØS, siden regjeringen da kan henvise til at vi er folkerettslig forpliktet til å gjennomføre liberalisering og ikke-diskriminering. Efter disse medlemmers mening er dette en meget positiv virkning av EØS.» Det er det eneste som nå gjenstår at Fremskrittspartiet ikke har sagt i denne innstillinga, men de står for en veldig klar linje. Det interessante er at Høyre ikke er med, og det regner jeg med er statsråd Bollestads fortjeneste.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-02-25:
Representanten Grimstad er i dag på mange måter en veldig god representant for partiet Venstre, et parti som er tydelig på at en på alle områder fjerner seg fra konsesjonslovssystemet. Så jeg synes det var et veldig betegnende og godt innlegg som representerer Venstre i dag. Men jeg ba om ordet til representanten Eidsheim fra Høyre. Vi er enige om å ha tro på de folkevalgte, og vi er enige om at en som folkevalgt kan benytte seg av muligheten til å innføre en boplikt i kommunen i henhold til konsesjonsloven, hvor formålet er bedre å sikre fast bosetting i bolighus i forhold til dem som vil bruke dem som fritidsboliger. Det er helt opplagt at en konsesjonslov sånn som vi snakker om nå, vil medvirke til å holde prisnivået på boliger – alternativt fritidseiendommer – nede. Det er til fordel for dem som vil bo i kommunen, det er til fordel for de ungdommer som vil inn i boligmarkedet i kommunen, og derfor har dette rimelig bred støtte i en rekke kommuner, både langs kysten og i fjellheimen. Men det vi diskuterer, er en nasjonal lov som gir en lokal mulighet, og det Fremskrittspartiet ber om, er at den nasjonale konsesjonsloven skal endres. Det er det som er saken. Det er veldig interessant at partiet Høyre nå sier at den delen av konsesjonsloven er noe en er for. Men det er ganske hult når det samme partiet for kort tid siden gikk inn for å ta vekk hele konsesjonsloven. Det henger ikke sammen. Men jeg må gjenta det jeg har sagt her flere ganger: Det er én årsak til at Høyre har så lav profil i disse sakene nå, og det er partiet Kristelig Folkeparti, som har fått en av sine største og viktigste seire – som Senterpartiet er svært takknemlig for at de har greid – nemlig å stoppe regjeringspartneren Høyres aggressive kampanje for å fjerne konsesjonsloven i norsk lovverk. Det har holdt denne regjeringsperioden, og det takker jeg nok en gang partiet Kristelig Folkeparti for.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Dette gjelder forslag nr. 19 i sak nr. 16 på tirsdagens kart, som vi skal votere over. Det omhandler sammenslåing av politistasjoner i Oslo. Forslaget ville normalt fått flertall av SV, Senterpartiet, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, men vi ønsker etter debatten å trekke forslaget, fordi vi vil komme tilbake til Stortinget med en ny og bedre formulering på det samme temaet, men med den samme konklusjonen. Men siden det ikke er lov til å trekke forslag i henhold til Stortingets forretningsorden, vil jeg nå gjøre det litt pussige grep å anbefale at ingen stemmer for SVs forslag.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Jeg hører Høyre si at Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen mangler svar, men vi har helt andre svar enn det som har dominert norsk politikk nå i åtte år, der alle de store offentlige reformene har vært sentralisering. Vi ser det i skatte- og avgiftsprofilen, for ved hver eneste runde har det vært sånn at det er de som har hatt det mest krevende, som har hatt dårligst råd, som har fått de største belastningene. Vi har andre svar enn det Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har gjennomført nå i åtte år. Svarene våre er at vi ønsker å styrke offentlig sektor, på store og små steder, og vi ønsker å bruke skatte- og avgiftspolitikken til å utjevne forskjeller, ikke forsterke forskjeller. Vi ønsker en klimapolitikk der vi skaper industri, arbeidsplasser og verdiskaping rundt omkring i hele Norge, og vi ønsker å spille på lag med folk, ikke mot folk. Så merker jeg meg at Tina Bru sier at vi ikke prioriterer dem som har de største utfordringene. En av de største prioriteringene vi gjør, er å gi 300 mill. kr ekstra til ressurskrevende tjenester, og det er altså til dem som har absolutt størst hjelpebehov rundt omkring i norske kommuner. Og hvorfor gjør vi det? Jo, fordi de skal ha trygghet for at de får gode tjenester der de bor. Men i tillegg skal de være trygge på at det ikke er sånn at den lokale ordføreren kan si at på grunn av at den jenta eller gutten får det tilbudet, må vi kutte i det kommunale fritidstilbudet. Vi ønsker ikke at det skal være sånn. Derfor prioriterer vi 300 mill. kr til den kanskje mest utsatte av alle grupper. Det er noe forunderlig med Høyre, som i alle andre sammenhenger har tro på skatte- og avgiftskutt – med en gang det gjelder alle, så er det noe gærent. Når vi nå ønsker å redusere elavgiften slik at regningen til folk går ned – vi kutter strømavgiftene i januar, februar og mars med 47 pst. – blir det å bruke skatt og avgift plutselig et feil virkemiddel, for da treffer det de mange, ikke de få. Vi i Senterpartiet og Arbeiderpartiet ønsker å gjøre grep som treffer mange, for vi mener det er klokt å bruke skatte- og avgiftspolitikken til å utjevne forskjeller, ikke til å forsterke dem.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Jeg ber Stortinget bare spole noen år tilbake i tid, for da var det finansminister Siv Jensen som sto der finanspolitisk talsperson Hans Andreas Limi står nå. I de årene hun var finansminister, satte hun ny avgiftsrekord år etter år, så det blir nesten litt rart å høre på Hans Andreas Limi når han kritiserer regjeringen for å kutte i elavgiften, når vi vet at hans tidligere leder økte strømavgiftene i løpet av sine første år med anslagsvis 40 pst. Det har aldri noensinne vært høyere strømavgifter i Norge enn da Fremskrittspartiet styrte politikken. Så det er litt rart at han er så indignert over at vi bare reduserer elavgiften med 47 pst. i januar, februar og mars, når Fremskrittspartiet gjorde akkurat det motsatte da de hadde makt. Det er rart at han er så indignert over at vi bare kutter strømavgiftene med 9 pst. resten av året, når Fremskrittspartiet gjorde akkurat det motsatte da de hadde regjeringsmakt. Hvis man ser på dette opplegget, styrker vi jo sykehusene med 700 mill. kr. Vi legger inn mer penger til psykisk helse, for vi mener at det er viktig å satse på psykisk helsevern. Vi styrker kommuneøkonomien, noe som gjør at man kan ta tak i ting i en tidlig fase. Vi gir ekstra midler til å sikre at for dem som har det aller største behovet, i såkalte ressurskrevende tjenester, blir det styrket med 300 mill. kr. Og vi øker bevilgningene til det statlige barnevernet med 100 mill. kr, nettopp for å hjelpe dem som er mest sårbare i samfunnet. Men det må være rart å være Fremskrittspartiet – det partiet som har hatt mest makt i Norge de siste åtte år, sammen med Høyre, og har gjort opp alle budsjetter. Den måten de har gjort opp budsjettene på, er gjennom økte avgifter, og så framstår Hans Andreas Limi som en eller annen form for indignert fordi det nå kommer en regjering som kutter avgiftene for folk flest. Heldigvis har det blitt regjeringsskifte, heldigvis er det en ny kurs, der man ser vanlige folk i hele Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Det som ligger felles i analysen mellom SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet, mener jeg er at vi har et felles mål om å få til et Norge med mindre forskjeller, både sosialt og geografisk. Et av de temaene representanten Kari Elisabeth Kaski løfter opp i innlegget sitt, er boligpolitikk. Vi har også i vårt nye forslag til statsbudsjett løftet boligpolitikken kraftigere, for det er helt riktig som Kaski sier, at en av forskjellsdriverne i Norge er boligmarkedet. Derfor løfter vi lånerammen til Husbanken med 2 mrd. kr. Vi legger også inn mer direkte tilskuddsordninger i boligpolitikken, og vi legger inn penger til områdesatsing i de byene som har størst utfordringer. Når vi snakker om fordelingspolitikk, er det veldig viktig at vi har begge de dimensjonene hele tiden – sosialt og geografisk – og vi mener at boligpolitikk er et av de områdene vi må løfte kraftigere. I klimapolitikken er det veldig viktig at vi får ned norske klimagassutslipp, og også på den måten som Kari Elisabeth Kaski sier, ved at vi kan klare å bygge ny industri, ny verdiskaping og arbeidsplasser, og at det gjøres på en rettferdig måte. Noe av det mest ukloke vi som er så heldige å være folkevalgte eller statsråder nå kan gjøre, er å gjøre grep innenfor klimapolitikken som forsterker forskjellene mellom folk. Vi har sett i en del andre europeiske land hvordan det skaper uro og usikkerhet og setter hele den store dugnaden vi må gjennom, i miskreditt. Derfor er det så viktig at vi, når Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV sammen skal jobbe med budsjettet, klarer å få til en politikk der vi utjevner forskjellene, får ned klimagassutslippene og ser alle deler av Norge. Jeg er i hvert fall glad for at jeg er helt sikker på at SV kommer til å støtte oppunder at vi prioriterer ressurskrevende tjenester. Var det noe min gamle samfylking Karin Andersen brant for, var det nettopp å ta vare på dem som var aller mest utsatt. Jeg mener det grepet vi gjør der, er et godt grep, bl.a. også at vi øker med 100 mill. kr til statlig barnevern.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Dette vekket gode minner. I første sending sang jeg «Jeg trenger ikke båt, penger og biler», men i dette budsjettet har vi prioritert båt – dvs. ferjer – så vi har gjort en virkelig tung satsing på det. For å få budsjettet til å gå opp trenger jeg jo penger, og før i dag har jeg fått kjeft for at vi er opptatt av biler også, så det er mye man kan bruke «Jovial» eller Klovner i Kamp til. Det er hyggelig. Jeg skal gå videre til det representanten til slutt utfordrer på når det gjelder ledighet. Det første regjeringen gjorde, var at vi økte sikkerheten for dem som er langtidsledige, ut året i år, for å lage en gradvis overgang, men så gå tilbake til normalen. Selv om vi ser at ledigheten er på vei ned, styrker vi tiltakene for å få folk ut fra køen og tilbake i arbeid. Derfor øker vi antallet plasser med 1 000. Vi reduserer ikke selv om ledigheten er på vei ned. Vi styrker det. Og vi styrker ordningene med varig tilrettelagte arbeidsplasser med 250, selv om vi ser at ledigheten er på vei ned, for vi er så opptatt av å få de langtidsledige ut av køen. Vi gir trygghet for alle dem som er på arbeidsavklaringspenger, for den ordningen var det også vedtatt at skulle ut fra 1. januar. Nå gir vi trygghet. Jeg er ikke enig i den analysen Rødt har om at vi kutter, for vi satser. Hele målet til regjeringen er å sørge for at flere som nå har vært ledige over tid, skal komme seg i arbeid, enten det er teoretikeren, praktikeren eller dem som aldri har vært en del av arbeidslivet. Det er en av de tunge satsingene i dette budsjettet. Det er et veldig viktig mål for Arbeiderpartiet og Senterpartiet å få folk ut fra en mottakerrolle og inn, slik at alle kan bidra. Jobb nummer én er arbeid til alle, står det i Hurdalsplattformen, og vi prioriterer det fordi vi mener det er viktig. Det er viktig for den det gjelder, men det er også viktig for oss som samfunn, for vi trenger den arbeidskraften, bedriftene trenger arbeidskraften. Derfor satser vi så tungt som vi gjør.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Det er litt fascinerende å høre en som var statsråd i den utgående regjeringen, moralisere over at vi ikke har bevilget mer penger til kollektivtransport. Det som ligger inne i budsjettet, er jo 500 mill. kr mer til fylkene. Det er ikke 500 mill. kr mindre, det er 500 mill. kr mer, som fylkene kan bruke til nettopp kollektivtransport hvis de ønsker det. Det er litt forunderlig at tidligere statsråd Rotevatn ikke la inn f.eks. de 500 millionene da han selv hadde muligheten. Det valgte man ikke å prioritere. Så vi prioriterer 500 mill. kr mer til landets fylker, slik at de kan opprettholde nettopp buss-, tog- og ferjetilbudet – og andre typer kollektivtilbud – rundt omkring i Norge. Det er et godt tiltak. Denne regjeringen, som utgår fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, har også varslet at vi skal ha en helt annen måte å jobbe med klimapolitikken på. Vi skal ha det som en del av de årlige statsbudsjettene i årene som kommer. Vi har også en ambisjon om å skape grønne arbeidsplasser. Vi bruker mer penger på Enova, vi bruker mer penger på Innovasjon Norge, slik at de kan skape mer grønn industri. Vi sørger for at det blir mer lønnsomt å bruke biodrivstoff framover, som er det motsatte av hva Venstre gjorde da de satt i regjering. Vi øker også klimabistanden, for vi mener at det er riktig. Så vi har en helt annen og aktiv klimapolitikk. Men det er sant, som Rotevatn sier, at vi har strammet inn på firmabilbeskatningen, for vi har sett på hvem det er som får de firmabilsbeskatningsfordelene, og det er de som har best råd fra før. Vi har prioritert en del av de midlene vi har spart på firmabilbeskatningen, til f.eks. ressurskrevende tjenester. Vi mente – da vi så hvilken gruppe som fikk de fordelene – at det var en riktigere bruk av pengene. Det var ikke et klimatiltak at de som kjøpte seg Tesla X eller Porsche Cayenne, skulle få lavere skatt. Det var et tilbud arbeidsgiveren kunne gi, og det kan man fortsatt gi, men man får ikke en så stor skattefordel som tidligere. Det står jeg for; vi bruker pengene på bedre ting.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Når det gjelder hva som har vært viktig for regjeringen, kan jeg begynne med det siste, som gjelder skogvern. Der har vi satt av en stor post til frivillig skogvern neste år, der man kan spille på lag med lokalbefolkningen og finne gode løsninger. Så det er på et høyt nivå. Det er viktig at vi har en vernepolitikk der vi tar vare på unike naturbiotoper og det biologiske mangfoldet. Det er et felles ansvar vi har, og derfor har vi også satt av ressurser til det. Så har vi også satt av ressurser til en aktiv skogpolitikk der vi kan bruke skogen mer aktivt i klimapolitikken. Når vi skal klare å omstille samfunnet vårt over tid, er noe av hovedsvaret å gjøre det gjennom en forsvarlig bruk av de fornybare ressursene. Der er skog en av mulighetene, og det er der analysen til Miljøpartiet De Grønne og til regjeringsplattformen noen ganger krasjer, for vi tror at noe av den beste forvaltningen er forsiktig og langsiktig bruk, ikke ensidig vern. Skal vi klare å bygge ny, grønn industri, må vi verne de biotopene som trengs, men vi må også ha en politikk for bruk av skogen som skaper flere arbeidsplasser og mer industri og gir mer verdiskaping, og som gjør at vi kan binde CO 2 gjennom aktiv bruk. Det er det man også ser i industri- og klimadelen av tilleggsproposisjonen: at vi gjør mange grep for å klare å få opp bruken av våre fornybare energiressurser. Det er grep som gjelder hydrogen, det gjelder havvind, biodrivstoff og skog – som jeg har nevnt – og det er ressurser til Innovasjon Norge, som f.eks. kan hjelpe industribedrifter som skal bli bedre på resirkulering og den typen tiltak. Så det er en meny av tiltak som gjør at vi kan spille på lag med folk, skape arbeidsplasser, få ned utslippene og samtidig sikre det biologiske mangfoldet. Jeg er helt enig i grunnsetningen om at vi som sitter her, har ansvaret for å overlevere Norge i litt bedre stand enn da vi overtok det, og det inkluderer selvfølgelig det biologiske mangfoldet.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Selv i et så stort statsbudsjett som det vi har i Norge, er det veldig krevende prioriteringer å gå gjennom. Da vi skulle gjøre prioriteringer, var en av de tingene vi tenkte vi måtte prioritere høyere på barne- og familieområdet, det statlige barnevernet. Jeg mener at det var en riktig og viktig prioritering, derfor løftet vi 100 mill. kr til det. Vi mente også at tiltaksordningen for å inkludere barn og unge, som er en målrettet ordning, var den viktigste veien å gå, og vi økte den posten til 550 mill. kr. Den treffer ikke alle på samme måte som fritidskortordningen, men den treffer dem som trenger det aller mest – en målrettet, god ordning. Så tenkte vi på den ordningen som skulle treffe alle. Da gikk vi over på kultursektoren og prioriterte momskompensasjon, for det stimulerer det frivillige arbeidet. En kan få mye merverdi av at de som legger til rette for fotball eller idrett av andre slag eller kor eller hva det skulle være, merker at dugnadspengene de tar inn, går til aktivitet. Derfor prioriterte vi det. Og så la vi på, som representanten Ropstad sa – det er sjelden kost i en stortingssal at en opposisjonspolitiker roser den nye regjeringen, men han roste oss for å øke kommuneøkonomien, og det må jeg takke for. Det er nettopp fordi det gir kommunene større muligheter til å tilpasse fritidstilbud, hjelpe dem som har ekstra utfordringer. Og så har jeg flere ganger løftet fram ressurskrevende tjenester. Det er derfor vi har prioritert som vi har gjort. Når man ser summen av prioriteringer, vil man merke at det er en ganske kraftfull satsing mot barn og unge, og spesielt mot dem som har ekstra store utfordringer. Hvis man også ser på skatteprofilen, er de som får mest nytte av skattereformene vi gjør, folk med lave og middels inntekter. Derfor er helheten et godt og balansert budsjett som vil styrke frivillighet og styrke hverdagen for mange unger. Ikke minst er det også bra at vi nå har redusert maksprisen i barnehagen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-08:
Det som er hovedlinjen i det statsbudsjettet som nå er lagt fram, er at Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen har tro på å bruke politikken til å utjevne forskjeller. Man får også fram i den debatten som har vært her nå, at det er helt ulike holdninger til det, der Høyre prøver å nesten umyndiggjøre budsjettforslaget og si: Hva er prosjektet? Hva er meningen? Jo, prosjektet er at vi ønsker å utvikle hele Norge. Det er et ganske stort prosjekt – at vi har ambisjoner om at det skal være mulig å leve gode liv helt fra Nordkapp i nord til Lindesnes i sør. Det er et kjempeprosjekt, og vi gjør mange grep for det. Og så har vi et prosjekt om at uansett hvilken bakgrunn man har, så skal man ha like muligheter – om man kommer fra et rikt hjem eller fra et fattig hjem. Vi ønsker å bruke politikken til å utjevne sosiale forskjeller. Det er egentlig det norske prosjektet oppsummert; vi ønsker et land med små forskjeller mellom folk uansett hvor man kommer fra, uansett hvilken økonomisk bakgrunn man har. Og Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen har tro på at vi kan bruke politikken nettopp til å nå det målet. Det er det store prosjektet. Vi har den grunnholdningen at vi som sitter og styrer nå, er heldige, for det har vært noen strateger før oss som har tatt kloke valg som gjør at vi har helt unike muligheter. Man har sikret nasjonalt eierskap, nasjonal råderett og kontroll over naturressursene, noe som har gjort at vi har bygd arbeidsplasser, sørget for verdiskaping og opparbeidet oss en enorm nasjonalformue som knapt noe annet land har. Når vi brukte såpass mye tid på det i finanstalen, var det nettopp for å understreke at nå er det vår jobb å forvalte den arven videre. Men vi må også ta kloke valg som gjør at de generasjonene som kommer etter oss, enten det er som statsråder eller som folkevalgte, har samme muligheten som det vi har, til å skape gode, trygge liv. Hele formålet med den økonomiske politikken er å skape trygge rammer rundt folks liv, at hverdagen er god, at den er trygg, at man kan ha framtidsdrømmer og ha noen visjoner – uansett hvor man kommer fra. Det er vårt prosjekt. Jeg er veldig stolt over og glad for å få lov til å være en del av en regjering som har det som prosjekt, at vi også framover skal ha et Norge med små sosiale forskjeller og små geografiske forskjeller, og at vi, når vi skal omstille Norge til et mer klimavennlig samfunn, alltid skal ha den ledetråden med oss. Vi skal omstille, skape arbeidsplasser, men det skal alltid være med framtidstro og optimisme, uansett bakgrunn, uansett bosted. Jeg gleder meg til et tett og godt samarbeid med Stortinget om budsjettprosessen. Det er alltid et fint eventyr og mange runder. Jeg takker for en god debatt.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-11-08:
Høstens valg ga landet et nytt flertall. Likevel ble grunnlaget for dette budsjettet lagt av den forrige regjeringen. Den nye Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen har bare hatt tre uker på seg, men viser likevel med dette tilleggsnummeret at vi endrer retning på politikken. Vi endrer retning i arbeidslivspolitikken. Der arven etter åtte år med Høyre og Fremskrittspartiet er en svekket arbeidsmiljølov og en dobling av unge uføre, tar vi nå kraftfulle grep for å sikre et trygt og organisert arbeidsliv for alle: flere tiltaksplasser, læreplasser og VTA-plasser, et styrket Nav og arbeidstilsyn og en dobling av fagforeningsfradraget over to år, for å nevne noe. Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen styrker også velferden. Der våre forgjengere har økt barnehageprisen, senkes nå maksprisen kraftig. Sammen med reduserte ferjepriser, et økt pendlerfradrag og redusert skatt for vanlige og lave inntekter viser vi hvem vi er til for, og at vi mener alvor når vi sier at vi skal redusere de økonomiske forskjellene. Det gjør vi også ved å øke skatten for noen. De med de største aksjeformuene må betale mer i formuesskatt. De med høye inntekter må betale litt mer. Etter åtte år med høyreregjering kommer det til å gå helt fint. To tredjedeler får lavere skatt med dette budsjettet, kun 13 pst. får økt skatteregning. Klimapolitikken skal være offensiv og samlende. I dette budsjettforslaget tar vi kraftfulle grep for å kutte utslipp, og vi gjør det mulig å ta grønne valg, bl.a. gjennom tilskudd til ladestasjoner i hele landet. Næringspolitikken skal henge sammen med klimapolitikken og kutte utslipp, skape arbeidsplasser og øke eksporten. Fra regjeringspartienes side ser vi fram til å jobbe med dette budsjettforslaget i Stortinget. Høstens valg ga et historisk mandat for en ny kurs, og den kursen tegnes opp allerede i dette tilleggsnummeret.
Tina Bru (Høyre), 2021-11-08:
Støre-regjeringen mangler svar på de store utfordringene som Norge står overfor. De mangler svar på hvordan de skal fortsette å få flere til å fullføre skolen og færre til å falle utenfor. De mangler svar på hvordan de skal hindre helsekøene fra å øke når de tar valgfriheten fra de sykeste. De mangler svar på hvordan de skal kutte de klimagassutslippene de sier de skal kutte, samtidig som diesel og bensin ikke skal bli dyrere. De mangler svar på hvordan de skal skape flere jobber samtidig som de øker skattenivået for norske bedrifter. Gjennom åtte år med borgerlig regjering var kritikken fra den sosialistiske opposisjonen den samme: Alt av justeringer kunne stemples som usosiale kutt. Nå som de samme partiene sitter i regjering, ser vi at usosiale kutt kommer i mange former, deriblant gjennom å fjerne fritt behandlingsvalg og f.eks. fritidskortet. Fremfor å prioritere dem som trenger det mest, velger denne regjeringen å smøre milliardene tynt utover. Gjennom åtte år i regjering valgte Høyre å målrette tiltak for dem som trenger det. Staten skal ikke være alt for alle, men den skal hjelpe dem som trenger det mest. Jeg mener de 690 mill. kr til lavere makspris for alle og 3 mrd. kr til redusert elavgift for alle heller kunne vært brukt på å løfte dem som har minst. Det er sikkert hyggelig – og det er fint for meg som har en sønn i barnehage – å nå få litt billigere barnehage, men det er ikke jeg som trenger det mest. Vi i Solberg-regjeringen prioriterte lavinntektsfamilier og andre sårbare grupper på både barnehage, SFO, fritidsordninger og bostøtte, for å nevne noe. Det ble billigere eller helt gratis for dem som trengte det mest – vi prioriterte. Denne tilleggsproposisjonen bekrefter det inntrykket vi fikk da regjeringen la frem Hurdalsplattformen. Det finnes ingen store prosjekt denne regjeringen ønsker å gjennomføre fremover. Det nærmeste vi kommer, er at de øker satsingen på arbeid utover vårt forslag, og det er vel og bra. Men fra der av er det lite spor av noen skikkelige satsinger eller start på satsinger som løser de store utfordringene vi står foran. Det er smått og stort, det er innfrielser av valgløfter som Senterpartiet kom med, som sikkert er hyggelige, men lite egnet til å ta Norge fremover. Mye av det er også veldig dyre, men ganske dårlige løsninger. Det synes jeg er synd. For å avslutte med litt skryt: Det er godt at regjeringen ikke øker oljepengebruken. Norsk økonomi går nå godt, og det er viktig at vi begrenser offentlig pengebruk og legger til rette for at norsk næringsliv får tilgang på den arbeidskraften de trenger. Som regjeringen selv skriver: Den gode utviklingen i arbeidsmarkedet tilsier at budsjettbalansen ikke bør svekkes sammenlignet med forslaget fra regjeringen Solberg. Jeg håper regjeringen følger sitt eget råd når den nå skal forhandle i Stortinget med SV.
Tina Bru (Høyre), 2021-11-08:
Jeg er ikke enig i at en av de største prioriteringene til denne regjeringen er de 300 millionene. Det er jo tvert om de 3 milliardene i redusert elavgift som er den virkelig store prioriteringen i dette budsjettet. Ja, det treffer alle, men det er jo ikke alle i Norge som nå har lik strømpris. For noen er strømprisen ganske lav. Dette er en betydelig kostnad, og jeg lurer veldig på om regjeringen har tenkt å fortsette med dette i årene fremover. I så fall er det en stor prioritering, år etter år, som vil spise opp mye av handlingsrommet. Jeg skulle ønske at finansministeren kunne fulgt de ordene han selv brukte i innlegget sitt her i dag, hvor han sa at vi må ikke sløse, vi må bruke pengene der de trengs. Jeg synes ikke at dette budsjettet gjør det når man smører så tynt utover på mange ting. Men for å ta et annet konkret eksempel: skole. Som nevnt dropper en av fem elever ut av videregående opplæring. Det er alvorlig. Vi vet at fullført videregående henger veldig tett sammen med mulighetene folk har til å få seg jobb senere i livet. Å sørge for at flere fullfører videregående, gjør at flere, særlig ungdommer, kommer seg i jobb, færre går på ytelser og færre faller fra. Likevel: Den største skolesatsingen til denne regjeringen er å gi et flatt beløp til alle kommuner, som belønner dem for å ha mange skoler, ikke for å ha gode skoler. En milliardsatsing på skolene er bra, men denne milliardsatsingen bør gå til å sørge for at vi har gode skoler, ikke bare mange skolebygg. Når en av fem dropper ut, er det en betydelig utfordring for samfunnet, som vi er nødt til å gjøre noe med. Det er min hovedkritikk av dette budsjettet – det er ingen store prosjekter for å ta tak i de store utfordringene Norge har. Samtidig øker man skattene for næringslivet når vi er på vei ut av en pandemi. Det er ikke god politikk for å skape vekst. Og samtidig svekker man klimaeffekten i vårt viktige virkemiddel, som er CO 2 -avgiften, ved å senke veibruksavgiften, som hindrer grønn omstilling, og som jeg vet at denne regjeringen er opptatt av å få til. Nå gjenstår det å gå inn i detaljene for å finne ut hvordan dette tar oss til målet om å kutte utslippene innen 2030. Jeg stiller meg tvilende til at vi får det til.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-11-08:
Arbeidet med å ta Norge i en ny retning er i gang. Den første store milepælen er i dag, og den nye Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen har en ny plan for Norge. Vår klare ambisjon er å redusere forskjellene og sørge for at flere av dem som står utenfor arbeidslivet, kommer seg i jobb. Vår plan er å sørge for å utvikle hele Norge og sørge for å gjøre hverdagen litt bedre for dem som bor ytterst. Vår plan er å sørge for å kutte klimagassutslipp i Norge samtidig som vi skaper flere arbeidsplasser og øker verdiskapingen i Norge. De første kommentarene som kom til statsbudsjettet, var ganske betegnende når det gjelder hvordan den avgåtte regjeringen ser på den nye regjeringens politikk. Da den nye regjeringen sa at vi har behov for å styrke den felles velferden i kommunene – styrke mulighetene som kommunene har til å gi en bedre eldreomsorg, til å gi bedre skoler, til å gi bedre tjenester til noen av de aller svakeste i samfunnet – var det første representanten Solberg gjorde, å rette en advarende finger mot at en ikke skal bruke for mye penger. Og da den nye regjeringen gikk ut og varslet at vi skal sikre folks trygghet i hele Norge og sikre det lokalt tilstedeværende politiet, var den første kommentaren fra representanten Stensland at vi må komme oss ut av valgkamptåken. Nei, vi skal ikke ut av noen tåke, vi skal gjennomføre den politikken vi gikk til valg på. Det er det dette budsjettet bærer tydelig preg av. Til reduksjonen i avgifter og reduksjonen i elavgift: Det er altså de som har minst fra før, som blir rammet hardest når avgiftene øker. De som har gode inntekter, kan trekke på skuldrene og si at det ikke er så viktig med redusert barnehagepris, det er ikke så viktig med reduserte avgifter. Men for dem som har minst fra før, blir det litt enklere å gå vinteren i møte når en vet at en får de laveste elavgiftene i vintermånedene siden midt på 1990-tallet dersom dette budsjettet går gjennom. Så kan heller de som har god rygg til å bære, bidra til fellesskapet gjennom å betale litt mer skatt av sin inntekt og formue. Den prioriteringen legger dette budsjettet opp til. Vi tar kraftfulle grep for å se hele Norge, for å redusere forskjeller, for å ta hele Norge i bruk og for å kutte utslipp – ikke mot folk, men på lag med folk i hele Norge.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-11-08:
La meg først få gratulere finansminister Slagsvold Vedum med sin første budsjettfremleggelse, riktignok bare et tilleggsnummer – men allikevel. Finansministeren snakket mye om at det er en ny retning, og så kan man spørre seg om hva som egentlig er forskjellen sammenlignet med det budsjettet som ble lagt frem 12. oktober av den forrige regjeringen. Det er i hvert fall noen helt klare likhetspunkter: Det settes rekord i pengebruk, og de helt klare budsjettvinnerne er symbolske klimatiltak og økning i bistand – symbolske i den forstand at effektene er høyst diskutable og prisen også usikker. Det er vanlige folk uansett, og det er norsk industri som skal ta denne regningen. Regjeringen har funnet rom for å øke fagforeningsfradraget, det skal dobles, men de har ikke klart å reversere den usosiale økningen i egenandelsgrensen, som altså rammer en million nordmenn som har frikort. Og det er ikke en videreføring i dette budsjettet av satsingen på psykisk helse på det nivået som Fremskrittspartiet fikk gjennomslag for i årets reviderte budsjett. Det er heller ikke 1 mrd. kr til sykehusene, som Arbeiderpartiet har forespeilet tidligere. Det betyr at helsekøene sannsynligvis ikke går ned, men vil gå opp. Det er et dårlig signal i den situasjonen vi står i, og det er en skuffende leveranse. Økningen i CO 2 -avgiften på nesten 30 pst. blir videreført, og finansministeren bekreftet nå nettopp at det er et mål for denne regjeringen, som for den forrige, å tredoble CO 2 -avgiften, til tross for tydelige løfter tidligere om det motsatte. Og det er veldig kritisk for norske arbeidsplasser. Drivstoffprisene er skyhøye, CO 2 -avgiftsøkningen presser prisene ytterligere opp, pumpeprisene vil gå opp i henhold til det statsbudsjettforslaget som ble fremlagt av den forrige regjeringen. Når jeg ser det som skrives i dette tilleggsnummeret, kommer jeg til å tenke på det Jens Stoltenberg av og til sa: Hvis du har planlagt å ta heisen til femte etasje og du går av i tredje, har du da tatt heisen opp eller ned? For det er høyst uklart hva regjeringen egentlig legger opp til når det gjelder veibruksavgiften, men konklusjonen må være at den går opp selv om den ikke går så mye opp som det Solberg-regjeringen hadde foreslått. Så kan man snakke mye om strømpriser som er skyhøye, og det er bra at regjeringen foreslår å redusere elavgiften, men dessverre bare i tre måneder. Utover de første tre månedene skal man bare videreføre det som var forslaget fra Solberg-regjeringen om halvannet øre i reduksjon. I tillegg har vi november og desember i år, som også blir vanskelig for svært mange norske husholdninger.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2021-11-08:
Jeg er ikke indignert, snarere tvert om: Jeg sa at det er bra at regjeringen foreslår å kutte i elavgiften. Men jeg sa at det er for lite, og at det er en for kort periode. Så vet jeg at finansminister Slagsvold Vedum er veldig glad i å kjøre dieselbil. Da vet han selvfølgelig også at det er en grunn til at frontruten er mye større enn bakspeilet. Nå er det ikke historien om hva som skjedde i går eller i fjor, som gjelder, nå er det dagens situasjon og de fremtidige konsekvensene av den nye regjeringens politikk for vanlige folk. Da vet vi at vi står i en situasjon nå hvor vi har skyhøye drivstoffpriser – og regjeringen foreslår altså å øke dem ytterligere, selv om det ikke er med like mye som den forrige regjeringen – og vi har rekord når det gjelder nivået på strømpriser. Det betyr at da må vi også iverksette kraftfulle tiltak. Vi vet at perioden fra nå og ut året kommer til å bli tøff for veldig mange private husholdninger i Norge. Derfor mener Fremskrittspartiet at man burde ha gjort noe umiddelbart. Bostøtten er et lite tiltak, men det treffer få. Så dette har vi etterlyst, og det har vi fremmet forslag om: både reduksjon i momsen på strøm og en kraftig reduksjon i og fjerning av elavgiften. Vi er altså fornøyd med at dere gjør noe, men vi mener faktisk at i dagens situasjon – og da snakker vi ikke om tilbake til 2013 eller de siste åtte årene – burde regjeringen ha gjort mer. Men jeg er fortsatt ikke indignert. Så vet vi at dette budsjettet skal forhandles i Stortinget, og det er naturlig å tenke seg at regjeringen vil forhandle med SV. Da vet vi jo i hvilken retning budsjettet går. Det blir i hvert fall ikke mindre pengebruk, og det blir i hvert fall ikke en politisk retning i tråd med det Fremskrittspartiet ønsker. Men jeg kan love finansministeren at til tross for dette er vi i Fremskrittspartiet beredt til å være med på å forhandle om enda lavere avgifter og lavere utgifter for folk flest. Så han har noen alternativer i Stortinget.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-08:
Hele dette tiåret vil defineres av klimakrisen og ulikhetskrisen. De henger sammen, og de må løses sammen. I land etter land ser vi at fellesskapene brytes ned og svekkes – solidariteten svekkes. Økende forskjeller er gift for samfunnet. I Norge vokser det nå opp 115 000 barn i fattige familier. Samtidig har vi over 400 milliardærer. De siste årene har folk med lave inntekter og høye boutgifter fått mindre bostøtte. Forskjellene mellom dem som eier sin egen bolig, og dem som ikke får kommet seg inn i boligmarkedet, øker. Samtidig eier de 10 pst. aller rikeste i Norge nesten 60 pst. av all formue. Uføre har fått mindre penger til å forsørge barna sine de siste årene. Samtidig har de rikeste fått over 100 ganger så store skattekutt som dem som har minst å rutte med. De aller rikeste i Norge betaler langt mindre skatt enn det en gjennomsnittlig lærer eller sykepleier gjør. Mens barna har fått kuttet brillestøtten og mange ikke har råd til en helt nødvendig tannbehandling, mottar den rikeste prosenten i Norge 20 pst. av all inntekt. Forskjellene i makt og rikdom øker i Norge, og det er et resultat av villet politikk. Økende forskjeller kan ikke møtes med symptomlindring. Vi må omfordele rikdommen og spre makten. Denne sommeren har hetebølger, skogbranner og flom herjet. Klimaendringene er i gang og gir kortere skisesong, men også tapte liv og tapte hjem. Klimaendringene rammer dem som har bidratt minst til endringene, aller hardest. Og alle utslipp teller nå. Endringene rundt oss skyldes klimagasser vi allerede har sluppet ut, og hvor ille det blir, avhenger av hvor mye vi slipper ut de neste ti årene. Hvert tonn unngått CO 2 er en seier og en forpliktelse vi har. Klimapolitikken kan ikke svekkes. Hvert budsjett framover må derfor kutte utslippene og bygge framtidens næringer. Vi må ha en klimapolitikk for folk flest, en politikk som gjør det mulig for pappaen på Veitvet, barnehagelæreren i Sogndal og kystfiskeren i Steigen å bli med på klimadugnaden. Men da må også oljedirektøren møte opp. Ett statsbudsjett kan ikke og skal ikke løse alle verdens utfordringer, men det vil vise hva som er prioriteringene. For SVs del er det små forskjeller, en sterk velferd og høy sysselsetting, og det er klimatiltak som kutter utslippene i dag, og som omstiller Norge fra å være en oljenasjon til å bli en klimanasjon. Det er det mest ansvarlige vi kan gjøre.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-11-08:
Jeg takker for kommentaren. SV har gjennom de siste årene lagt fram alternative budsjetter som jo viser en annen kurs for Norge, en mer solidarisk kurs, en mer rettferdig kurs, som reduserer de økonomiske forskjellene, som omfordeler både makt og rikdom, som kutter klimagassutslippene, og som ikke minst har grønn næringspolitikk og industripolitikk som bygger framtidens arbeidsplasser. For nettopp å få til den kursen må man være villig til å bruke de store virkemidlene og de store summene – i kommuneøkonomien, for det er ute i kommunene våre at velferden vår skapes, oppleves og leves i. Da må man bruke de pengene som trengs til det; også i boligmarkedet, hvor det er viktig at flere får kommet seg inn, men man må også ta kontroll på boligmarkedet, sånn at ikke prisene bare får fortsette å stige sånn som de gjør i dag. På samme måte må vi bruke de store virkemidlene vi har, for å omfordele gjennom skattesystemet, der de med de aller største inntektene og formuene, som har fått enorme skattekutt gjennom åtte år med borgerlig styre, nå får bidra mer til fellesskapet, samtidig som folk flest kommer ut i pluss. Vi må sørge for at folk flest merker at de får bedre råd, også i møte med all den klimapolitikken vi skal gjennomføre de neste årene. Det kommer til å merkes for folk, og det skal det også, men vi skal sørge for at folk får være med i den klimadugnaden. Vi skal sørge for at man får kuttet utslipp, at man får energieffektivisert, men at man også ser at det er en solidaritet ved at de store forurenserne også bidrar – som oljeselskapene, som har et stort ansvar for de klimagassutslippene vi har. Det er det ansvarlige å gjøre når vi nå skal bygge de nye næringene våre for framtiden. Vi trenger en kraftigere grønn industripolitikk som bygger framtidens arbeidsplasser, og sånn sørge for at Norge omstilles fra en oljenasjon til en klimanasjon.