trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Det som omtales av spørreren som en hemmeligstemplet rapport, er et internt arbeidsdokument til bruk i en prosess som pågår. Det er derfor ikke en avsluttet rapport som har noen status som gjør at innholdet der kan brukes, verken av komiteen eller andre. Det er et internt arbeidsdokument i en pågående prosess. Jeg er derimot mer enn interessert i å adressere de temaene som er tatt opp i Aftenposten i dag. Som representanten Marit Nybakk er godt kjent med, hadde vi under behandlingen av St.prp. nr. 42 for 2003-2004 sterkt vektlagt fra departementets side den utfordringen som ligger i lønnssystemet. Det er over 1 000 lønnskoder i Forsvarets lønnssystem, altså ulike måter å beregne tillegg på. Det er helt åpenbart at dette store antall tillegg og lønnsarter er uhensiktsmessig, og det er derfor en prioritert oppgave å forenkle systemet. Vi sier det så sterkt i vårt brev til komiteen den 28. april som at lønnssystemet på noen områder har klare dysfunksjonelle trekk og på disse områdene ikke er tilpasset arbeidsgivers behov. Derfor er det så viktig at vi i tillegg til å nå de omstillingsmålene for 2001–2005 som vi når både på driftskostnadssiden, på personellsiden og på salgssiden, adresserer det som vil være en hovedutfordring framover, fra 2005 til 2008, nemlig å endre Forsvarets lønnssystem. Vi må få et lønnssystem som er mindre tilleggsbasert, der grunnlønnen står for en høyere andel av lønnen og tilleggene en mindre andel. Ideelt sett skulle vi hatt bare én lønn, og så fikk man tillegg når man var ute i en risikofylt operasjon. Men her kommer utfordringen, det må framforhandles i enighet mellom forsvarssjefen og organisasjonene, det kan ikke vedtas politisk. Derfor har jeg den samme oppfordring til Marit Nybakk som jeg hadde til Carl I. Hagen, jeg ber om at forsvarssjefen får støtte i sitt viktige forhandlingsopplegg.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
For det første: Folk som tar ut sluttpakker, kan ikke samtidig leies inn som konsulenter. De tilfellene der dette ble oppdaget, for nokså mange år siden, førte til at det ble satt en effektiv stopp for det. Det er altså ikke tillatt. Når det gjelder gradsnivå, er situasjonen den at vi nå driver og kraftig nedbemanner på ledelsesnivå i Forsvaret, og vi har opprettet en avdelingsbefalskategori nettopp for å gjøre noe med gradsstrukturen i Forsvaret og unngå at det er, som Marit Nybakk sier, for mange generaler. Jeg vil for øvrig si at når det gjelder utnevnelser fra oberster og oppover, så skjer det i Forsvarsdepartementet, det har vi kontroll på. Det som har vært en utfordring, er oberstløytnantnivå. Det ligger ikke til Forsvarsdepartementet. Men med muligheten som ligger i avdelingsbefal, kan vi få den gradsstrukturen vi alle ønsker oss. Når det gjelder tilleggene for øvrig, er de altså framforhandlet i avtaler mellom organisasjonene og forsvarssjefen. Det ble brudd i justeringsforhandlingene i vår nettopp når det gjaldt å lage et prøveprosjekt i noen avdelinger med et annet lønnssystem – men her trenger vi også Stortingets klare støtte.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Dette er ikke noen hemmeligstemplet rapport, dette er et internt arbeidsdokument. Det står i mandatet, som jeg har sjekket i dag, ingenting om at dette skal ende opp i en rapport som skal offentliggjøres. Jeg har finlest mandatet nettopp med det for øye. Mandatet heter nemlig grunnlag for nytt lønnssystem i Forsvaret. Det skal altså være et innspill i de forhandlinger som forsvarssjefen, Forsvarsdepartementet og Moderniseringsdepartementet skal ha framover med bl.a. organisasjonene for å få til et nytt lønnssystem for Forsvaret. Problemet ble adressert både i St.prp. nr. 42 i mars og i brev til komiteen den 28. april. Vi har et lønnssystem som er bortimot dysfunksjonelt i forhold til de oppgaver Forsvaret skal løse. Jeg synes det er underlig at tre partier nå har tatt ordet i denne saken, men ingen har erkjent at dette ligger hos partene i arbeidslivet, og at forsvarssjefen trenger backing for å få gjort noe med det som er problemet – nemlig at et aktivitetsbasert forsvar gir meget høye lønnstillegg.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
De temaene som representanten Arnstad tar opp, synes jeg det er meget god grunn til å gå inn i, ikke minst i den budsjettprosess vi har foran oss. Det er nemlig gode svar på mange av de temaene som tas opp. Når det gjelder gradsinflasjonen som omtales, er tiltaket med avdelingsbefal et tiltak for å bøte på det. Når det gjelder reiser, skyldes mye av økningen i reisevirksomheten transport til og fra internasjonale operasjoner. Vi har også hatt behov for å øke stillingskategorien for dem vi skal ha ute i NATO-stillinger. Det er altså en rekke gode svar på flere av de problemstillingene som reises. Men dette interne arbeidsdokumentet hadde som misjon å peke på ting som var viktige for å få til en endring i lønnssystemet til Forsvaret. Det er derfor jeg er villig til å adressere dette problemet både her og i den framtidige budsjettprosess. Det er ikke riktig at man både kan få sluttpakke, få avgangstillegg og innleies som konsulent. Det er stoppet. Poenget er: Alle disse temaene kan adresseres, men ikke ved at vi utleverer interne arbeidsdokumenter som ikke har den status og omstendelighet som kreves.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Jeg vil iallfall innledningsvis understreke det finansministeren sa: Kontrollen med Forsvarets økonomi har aldri vært strengere. Forsvarets regnskapssystem var i en årrekke ikke i tråd med statens økonomireglement. Det var påpekt i år etter år. Derfor skiftet man i 2003 regnskapssystem, og derfor fikk man selvfølgelig også overgangsproblemer. Når man tar 80 ulike regnskaper og summerer dem til ett, oppdager man blant annet alt som heller ikke i tidligere år var avstemt, fordi man for første gang får en anledning til å avstemme det. Å innføre et nytt regnskapssystem var et utrolig viktig steg, nettopp for å få kontroll med Forsvarets regnskaper og økonomi, og det skjedde i 2003. Når det gjelder Prosjekt Golf, er det behandlet flere ganger i denne sal. Det er et klart flertall av regjeringspartiene og Arbeiderpartiet som er for den måten prosjektet er delt opp i – i enkeltprosjekter i stedet for et stort samleprosjekt – noe som dermed ikke gir mulighet for å gi en sluttsum for prosjektet, men som har gitt langt bedre styring med prosjektet underveis. Når det gjelder andre forhold knyttet til Forsvarets økonomistyring, var det en veldig god debatt om det 11. mars 2003 i Stortinget. Der ble det understreket av meg at jeg ser på Riksrevisjonen som en veldig viktig medspiller, nettopp for å få påpekt på hvilke områder vi må bli bedre. Jeg har også meldt fra i forsvarsbudsjettet for inneværende år at vi setter av 10 mill. kr til intern kompetanseheving, nettopp for å sørge for at enkeltmedarbeidere som skal melde inn dataene til disse regnskapssystemene, får den nødvendige kompetanse og assistanse. Så vil jeg gjenta: At vi faktisk klarer å spare 2 milliarder kr på Forsvarets driftsbudsjetter og gi det over til investering, at vi faktisk klarer å frigjøre driftskostnader ved bygningene, det viser at vi har langt bedre kontroll enn på meget lenge.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Det spørsmålet finnes det selvfølgelig ikke et logisk svar på, nettopp fordi Golf-prosjektet er delt opp i ulike faser – fase 1 og fase 2: leveranseprosjekt 1 og leveranseprosjekt 2. Å gi en sluttsum før man i det hele tatt har definert prosjektet, er selvfølgelig svært lite hensiktsmessig. Og det vet representanten godt, fordi det var et flertall av regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, startet ved forrige statsråd Godal, som nettopp delte opp Golf-prosjektet på den måten. Jeg vil understreke at det å ha ett stort IT-omstillingsprosjekt der det var satt en sluttsum fra start, øker sjansene for risiko for sprekk underveis. Derfor delte forrige statsråd prosjektet – og jeg støttet ham fullt ut i det og fulgte opp – inn i faser, slik at hvert enkelt prosjekt blir mindre, mer oversiktlig og med lavere risiko. Men det betyr også selvfølgelig at å gi en sluttsum på hele prosjektet, til steg vi ennå ikke har tatt stilling til, det blir meningsløst. Det har vært debattert mange ganger i denne salen.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Forsvarets logistikkorganisasjon utreder i dag det som skal bli den nye organisasjonen. Det utredningsprosjektet skal pågå fram til nyttår, og man har ukentlige møter med fagforeningene for å prøve å komme fram til en omforent løsning på hvordan organisasjonskartet for FLO skal se ut. Det innspillet jeg gav på Rena i går, det var at hvis Hæren har spesielle ønsker som bruker og som kunde av FLO for hvilke verksteder som skal føres videre, og hvilke verksteder som skal avvikles, er det veldig viktig at de behovene meldes inn fra brukeren til det utredningsarbeidet som pågår. Det er altså ikke tatt noen beslutning, og jeg tror at den største muligheten for å få en fornuftig løsning, er nettopp hvis brukeren i hær, sjø og luft gir et entydig råd til FLO, til logistikkorganisasjonen, om hvor de vil ha sine verksteder. Her må man velge mellom ulike verksteder: legge ned det ene og ikke legge ned det andre. Men jeg tror prosessen må få gå sin gang, uten at vi overstyrer den fra toppen i et pågående arbeid.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Jeg oppfatter det som litt meningsløst å omtale her et internt arbeidsdokument. Men det jeg kan si, er: Mandatet for det interne arbeidsdokumentet er å lage et grunnlag for å framforhandle et nytt lønnssystem. Det er altså ikke et mandat for å løse likt og ulikt av de temaene som har vært nevnt i salen her i dag, det er et mandat for å lage et grunnlag for å framforhandle et nytt lønnssystem. Og den som skal framforhandle det nye lønnssystemet, det er forsvarssjefen, med støtte fra Forsvarsdepartementet og med støtte fra Moderniseringsdepartementet. Og det gikk så langt i vår at det faktisk ble brudd i forhandlingene i justeringsoppgjøret for staten i et forsøk på å la noen avdelinger ute i Forsvaret få lov til å forsøke seg med et annet lønnssystem, der mer var som fastlønn, og mindre var som tillegg. Disse er nå pålagt i en tvisteløsning å forhandle videre ut året for å se om de kan komme fram til en løsning. Det er altså et pågående arbeid mellom partene, og det vi trenger her, er støtte til at det er nødvendig å få til en ny reform.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Jeg tror at sett fra Finansdepartementets side er det liten forskjell på de to spørsmålene. Jeg kan være helt klar overfor representanten Width på at omstillingen er i rute. Vi kommer antakeligvis til å nå en større driftsbesparing enn de 2 milliarder kr som vi er pålagt i forhold til 2002. Vi kommer antakeligvis til å klare å selge mer bygningsmasse enn de 2 mill. m2 vi er pålagt, og vi regner med å nå nedbemanningsmålet på 5 000. Det er de vedtatte omstillingsmål for perioden 2001–2005. Så har vi en ny periode, 2005–2008. Der er det en forutsetning at lønnsutgiftene i Forsvaret ikke skal være høyere enn i staten for øvrig. For å få til den forutsetningen må vi ha et nytt lønnssystem, men det kan altså verken denne statsråden eller det øvrige storting beslutte, fordi det må framforhandles mellom partene. Og hvis partene ikke lykkes, vil det bli aktiviteten som blir lidende.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
I vår vedtok Stortinget den neste fireårsplanen for Forsvaret for perioden 2005–2008. Som en oppfølging av dette arbeides det nå med å finne fram til en hensiktsmessig fordeling av virksomheten ved basene Gardermoen, Rygge og Kjeller. En målsetting er at lokalisering av 335-skvadronen til Rygge kan skje snarest mulig, og senest innen utgangen av perioden i 2008. Flytting av 335-skvadronen frigjør bygg og anlegg ved base Gardermoen. Dette er viktig for å følge opp Stortingets vedtak om å lokalisere deler av Forsvarets logistikkorganisasjon og annen forsvarsvirksomhet som i dag bruker flystripen på Kjeller, til Gardermoen. Flytting av virksomheten fra Kjeller, hovedsakelig fly- og helikopterverkstedene ved FLO/Luftforsvarets Hovedverksted, forutsetter imidlertid at Avinor godkjenner at nødvendig testflygning kan gjennomføres på Gardermoen. Stortinget gav i vår sin tilslutning til at divisjon Tungt vedlikehold i FLO blir omorganisert til statlig eller privat eid aksjeselskap og skilt ut fra Forsvarets organisasjon. Parallelt med arbeidet med flyttingen av Luftforsvarets Hovedverksted pågår det derfor et arbeid med å etablere Tungt vedlikehold som aksjeselskap. Prosessen skjer i nært samarbeid med Forsvarets militære organisasjon, og i dialog med Nærings- og handelsdepartementet, Moderniseringsdepartementet og Finansdepartementet. Samarbeidet med andre departementer er viktig for å trekke på erfaringer og kompetanse fra tilsvarende prosesser i andre sektorer. De konkrete kostnadene knyttet til flyttingen vil bli avklart nettopp i de prosessene jeg nå har listet opp. Kostnadene skal, slik flertallet i forsvarskomiteen presiserte, holdes på lavest mulig nivå. Jeg vil avslutningsvis minne om at tidsperspektivet for å gjennomføre disse tiltakene er 2005–2008, og vi er fortsatt bare i 2004. Målet er likevel å kunne gjennomføre vedtatte tiltak så tidlig som mulig i neste periode, når nevnte utredninger er avsluttet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Jeg vil først få presisere at når det gjelder problemstillinger rundt Røyken, sorterer det under en annen statsråd, så det kommer jeg ikke inn på. Men jeg kommer gjerne inn på problemstillinger rundt Gardermoen, som – riktig – er en ny og moderne flystasjon. Det var også et sentralt spørsmål da Stortinget vedtok flyttingen av 335-skvadronen, at vi ikke legger ned aktiviteten på Gardermoen. Gardermoen er blitt særdeles viktig, ikke minst for den såkalte FLO/Trans, som står for mye av de internasjonale transportene våre ut til operasjonsområdene. Det blir derfor lagt mer aktivitet til Gardermoen. I det ligger nettopp denne kombinasjonen av at noe på Kjeller går til Gardermoen, og noe på Gardermoen går til Rygge. Men som sagt, det endelige kostnadsbildet kan vi ikke gi før utredningene er avsluttet. Flere av disse utredningene tar vi sikte på skal være avsluttet ved årsskiftet, slik at vi når målet om å legge fram og gjennomføre en endelig løsning så tidlig som mulig i neste periode, som begynner i 2005.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2004-10-20:
Det er viktig å holde en del av disse problemstillingene fra hverandre. Forsvaret ønsker å avhende så store arealer som mulig av det vi ikke lenger trenger. Det er jo viktig for å kunne finansiere nyinvesteringer i Forsvaret – det moderne Forsvaret som vi alle ønsker oss. Herunder hører også salget av flystripa på Kjeller. Men det er normalt at for å selge forsvarseiendom må vi ha en tett dialog med den enkelte kommune, som er reguleringsmyndighet, og komme fram til en samlet ambisjon både med hensyn til hvilke reguleringsbestemmelser som skal legges på tomta, og med hensyn til en tempoplan for salg. Det samarbeidet er vi selvfølgelig avhengig av også her. Men det er altså ikke en avgjørende investeringsfaktor for det å kunne flytte 335-skvadronen til Rygge. Her er det mange faktorer som spiller inn, og disse faktorene ble svært godt belyst i vår, for det samme temaet var jo oppe da forsvarskomiteen trakk sine konklusjoner – som da er litt i strid med det spørreren tydeligvis hadde ønsket seg.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-10-20:
Jeg føler fortsatt at forsvarsministeren ikke har svart på det egentlige spørsmålet fra Per Ove Width, om stortingsvedtaket om å legge frem for Stortinget det som gjelder videre salg. Er det slik å forstå at det vil bli fremlagt, slik at Stortinget kan ta stilling til hvilke eiendommer som eventuelt skal selges? Så er statsråden veldig opptatt av å vise til at Stortinget har vedtatt et budsjett. Det er helt riktig. Arbeiderpartiet og regjeringspartiene har til og med økt salg av eiendommer på inntektssiden. Statsråden er veldig opptatt av å holde stortingsvedtak og budsjetter. I Aftenposten i dag er det en ganske betydelig overskrift om mange andre stortingsvedtak som det ser ut til at Forsvaret ikke følger opp – det gjelder reduksjoner i driftsutgifter og andre ting. Det er tvert imot ganske betydelige endringer i forhold til det som er oppfølgingen. Er statsråden helt spesielt opptatt av å holde budsjettene når det gjelder Bolærne og salg av eiendommer, eller er hun like interessert på andre områder? Og når det gjelder det bildet som ble tegnet i sommer, og som blir tegnet nå, vil jeg spørre statsråden: Føler hun at hun fortsatt har full kontroll over Forsvaret, og at den jobben hun utfører, er tilfredsstillende når det gjelder å følge alle stortingspålegg?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-20:
Jeg er fornøyd med at Østre Bolærne nå forblir i offentlig eie, for det er en stor seier for allmennheten. Forsvaret har etter stortingsvedtaket om Østre Bolærne solgt ganske mange verdifulle eiendommer, bl.a. en eiendom i Salten som heter Stemland/Nes, også en eiendom av stor interesse for allmennheten. Hvorfor ble ikke denne salgsprosessen stoppet etter Stortingets vedtak om Østre Bolærne, for å vurdere ulike allmenne interesser knyttet til denne eiendommen, som forhold og hensyn til allemannsretten og kulturhistoriske verdier, med sikte på å beholde også denne eiendommen i offentlig eie? Denne eiendommen ble som kjent solgt til takst, 1,7 mill. kr.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-20:
Jeg tror vi skal tilbake igjen til forsvarsministeren. Forsvaret har en meget lang historie i uansvarlig pengebruk. Forsvarsministeren sier at det i Aftenposten i dag blir henvist til en uferdig rapport, som ikke har noen status. Dette står i direkte motstrid til det som blir omtalt i Aftenposten i dag. Jeg vil utfordre forsvarsministeren på følgende: Ifølge Aftenposten var denne rapporten ment for offentliggjøring da den ble hemmeligholdt i juni. Dette var midt i innspurten i arbeidet med langtidsproposisjonen for Forsvaret her i Stortinget. Spørsmålet til statsråden er: Hvem tok beslutningen om at denne rapporten skulle hemmeligholdes, og når ble denne beslutningen tatt?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-20:
Forsvaret har en meget lang historie i uansvarlig pengebruk, og den fortsetter her i dag. Rapporten som er omtalt i Aftenposten i dag, beskriver en rekke områder, der utgiftsveksten er enorm, både i forhold til overtid og tillegg, skjult lønnsvekst, misbruk av tillit. I tillegg viser rapporten ifølge Aftenposten «raus tildeling av budsjettmidler» og et forsvar som tilbringer 100 000 døgn i året på hotell, av statens samlede 300 000 hotelldøgn. Jeg vil spørre statsråden om denne rapporten inneholder antydninger om forslag til tiltak som kunne redusere Forsvarets utgifter, ikke bare i lønnsspørsmålene, og be om svar som kunne være til nytte også for forsvarskomiteen.
Rita Tveiten (Arbeiderpartiet), 2004-10-20:
Det var sagt i vedtaket knytt til det Dokument nr. 8-forslaget som var oppe til behandling før ferien, at vi skulle få ei liste over kva slags eigedommar som kan avhendast, og kva slags eigedommar som bør halda fram med å vera offentleg åtte. Kanskje dette hadde vore ein fin retningsgjevar for dei som skal melda si interesse for eigedommar som er til sals, og ikkje minst for kva slags eigedommar staten skal leggja ut for sal. Når kan me rekna med at ei slik liste vert gjord kjend, både for Stortinget og for dei som er ute etter eigedommar i marknaden?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-20:
Jeg har et spørsmål til justisministeren. Den siste tida har det kommet avsløringer i media som viser at stadig mer brutale miljøer presser jenter til å selge sex i Norge, og at norske myndigheter faktisk indirekte bidrar til at dette får fortsette. Mange hadde store forhåpninger til handlingsplanen mot trafficking, men vi opplever nå at Regjeringa er strippet for troverdighet i denne saken. Det har gått ett og et halvt år: Hvor er de trygge oppholdsstedene? Hvor er kulturformidlerne? Hvor er pengene som skulle følge med handlingsplanen? Og hva i all verden signaliserer Norge når vi lar politiet pågripe og fengsle «traffickerte» kvinner uten papirer eller med falske papirer? Jo, at menneskehandlerne hadde rett; politiet kommer ikke til å hjelpe jentene, tvert imot. Jeg har nettopp vært delegat til FN. Der ble hele ungdomsinnlegget, som er UDs innlegg, viet trafficking-spørsmålet. Men hva hjelper det å oppfordre andre land til å ta problemet seriøst, når vi i så liten grad evner å gjøre det som skal til på hjemmebane?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-20:
Jeg takker for svaret, og det er i og for seg som forventet. Jeg tror at statsråden også skal være klar over at mange har vært ganske tilbakeholdne med å kritisere, nettopp fordi de har vært avventende for å se hva det er handlingsplanen vil bringe. Derfor begynner det nå å murre, fordi de begynner å bli utålmodige på vegne av jentene. Det mest sentrale gjenstår, nemlig, og det er å sørge for at de «traffickerte» jentene kan føle seg trygge i Norge. Nå skal jeg sitere en politimann som uttalte seg til Dagbladet den 17. oktober. Han sa: «Vi vet ikke hvordan dette er organisert, og vårt problem er at jentene ikke tør snakke fordi de er redde for represalier.» Nei, de tør ikke snakke – og hvorfor ikke? Jo, fordi politiet i stor grad fengsler og uttransporterer jentene. Da blir spørsmålet: Hvordan har statsråden tenkt å sørge for at politiet får jentenes tillit i en slik situasjon? Dette vet jeg at også mange politifolk er veldig opptatt av.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Representanten tar kraftig i, og det er det jo grunn til å gjøre på vegne av dem det gjelder, men ikke med hensyn til det Regjeringen har gjort. Det var knapt fokusering på denne saken før 2002, og handlingsplanen vår har satt trykk på saken både ute og hjemme. Det som er utfordringen i saken, er at for å få hjelp må noen innrømme at de er et trafficking-offer. Politiet har for øyeblikket tre saker hvor det er saken, som kan gå etter den såkalte slavehandelparagrafen, og som involverer ganske mange mennesker. Politiet har også hjulpet jenter med å komme ut av Norge på en trygg måte. Kompetansen i politiet og i alle instanser er under oppbygging. Det er ingen tvil om at vi har flere skritt å gå, men det er også slik at da vi nylig hadde besøk av representanten for OSSE, fikk vi ros for det vi hadde gjort, både ute og hjemme. Det er en representant som reiser på tvers av Europa. Jeg tror vi skal erkjenne at her kreves det seig og systematisk innsats, for de som er på den andre siden, er seige og systematiske, og de har holdt på ganske lenge. Og hvis vi tar situasjonen til en jente, vet vi at vedkommende ved å eksponere seg og si at hun er trafficking-offer, antakelig må avveie dette med risiko på egen hånd opp imot trusler mot familie hjemme. Vi vet at politiet gjennom media har sagt at f.eks. jenter i det nigerianske prostitusjonsmiljøet i Oslo kvier seg for dette på grunn av tøffe represalier. Selv har jeg f.eks. møtt jenter som har fått politibeskyttelse, bl.a. én som da har framstått i rettssaker, men også én som har vært dypt usikker på hvorvidt hun skulle benytte seg av situasjonen og vitne, fordi hun var redd for situasjonen for sine egne der hjemme. Derfor: Skal man bekjempe trafficking, må man gjøre det i Norge, gjøre det i samarbeid med andre land. Det gjør vi, både gjennom det samarbeidet vi har rundt Østersjøen, det samarbeidet vi har i Norden, og det samarbeidet vi har i Europa. Så representanten bør være utålmodig med hensyn til resultater, men bør ikke være utålmodig med hensyn til at det ikke legges trykk på og er engasjement for å få fram resultatene.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Det er mulig at representanten sikter til et nyhetsoppslag nylig. Akkurat idet jeg gikk inn i salen, fikk jeg vite at informasjonen fra vedkommende jente var gitt på en slik måte at politiet hadde grunn til å tro at man stod overfor brudd på utlendingsloven. Men så oppdager man etter hvert at det kan være noe annet. Da får vi bare erkjenne at vi må være enda flinkere til å prøve å avdekke og se tegnene tidlig. Men da er vi avhengige av et samarbeid med alle som kan melde fra om dette. Og det representanten kan være sikker på, er at politiet ønsker å gjøre det. Når vi har tre saker som involverer § 224, med brede forgreninger, handler det om et systematisk politiarbeid. I mange sammenhenger når vi jo nettopp disse sakene fordi vi kommer i nærheten av annen form for alvorlig organisert kriminalitet. Vi må bare erkjenne at vi står overfor et samfunnsonde som det tar tid å bekjempe. Men det er ingen tvil om viljen til å gjøre noe, verken hos politi, påtalemyndighet eller andre. Og så til syvende og sist: For å få en sak trenger man et vitne. Man må ha et menneske som tør å ta den belastningen det er å si fra om hva det er man er utsatt for – fra første stund. Jeg har beskrevet dilemmaene ved det, men vi vil gjøre det vi kan for at de dilemmaene skal være til å bære for dem det gjelder.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Først må vi være sikre på at de 45 dagene som vi har, blir brukt, og at de blir nyttiggjort på en god måte. Det er vi innstilt på å gjøre. Situasjonen i Italia kjenner jeg. Jeg har studert den gjennom min statssekretær. Vi har studert en rekke land. Men til syvende og sist er vi helt avhengige av at det fra første øyeblikk etableres tillit. Hvis vi i den prosessen lærer at vi skal gjøre noe mer, vil vi åpent vurdere det. Men vi er nødt til å få etablert tilliten i disse sakene. Alle politifolk som jobber med dette, vet at dette er vanskelig. Og for å understreke det: Jeg har møtt en jente som kom til meg, med politibeskyttelse, som var helt åpen med hensyn til hva hun var utsatt for, men som ikke var sikker på om hun ville vitne. Og hvorfor det? Skal vi da si til henne at vi gir henne retten til å vitne? Da vil vi jo bli anklaget for å ha forhåndsprosedert en sak i retten. Betenkningstiden er der for å gi jentene en sjanse til å tenke seg om. Noen vil da få hjelp til å vende tilbake dit de kom fra, andre vil gjerne stille opp og ta risikoen ved det. Da skal vi stille opp for dem. Men at både politiet og alle som er opptatt av dette, gjør sitt ytterste når de jobber med disse sakene, vet jeg. Vi kommer til å følge dette. Og for øvrig: Det gleder meg av hele mitt hjerte at SV nå er intenst med i kampen mot organisert kriminalitet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Jeg er helt sikker på at både kriminaliteten og synden er jevnlig fordelt i dette landet, helt uavhengig av geografiske navn. Hordaland politidistrikt har selv sagt at de ikke har gjort en god nok jobb, og de har sagt til meg at de nå vil sette i gang et arbeid med å kartlegge og gå inn i miljøene. Representanten har helt rett i at dette er avhengig av hvordan man klarer å bygge opp lokal kompetanse. Den kompetansen er under oppbygging forskjellige steder, og da er det slik at politiet høster erfaring fra de stedene som gjør det best. Eksemplet fra Rogaland er riktig, og vi har eksempler fra Oslo. Jeg er også glad for at dette retter søkelyset mot et viktig trekk ved politireformen, nemlig å bygge kompetanse. Politiet bygger kompetanse for å møte organisert kriminalitet. De er kjempedyktige til det. De bygger kompetanse for å gå inn i disse sakene, som er svært vanskelige og komplekse. Det vet alle som jobber med dem. Men de er oppriktig opptatt av å bygge kompetansen. Jeg har lest politimester Refviks innlegg i Bergens Tidende. Det må vel oppfattes som et selverkjennende innlegg, som konkluderer med at dette skal de gjøre noe med, nettopp fordi de mener at de ikke har gjort nok til nå. Slik sett har vel både representantens og statsrådens engasjement nådd fram.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Saken er faktisk på mange måter godt belyst i Dagbladet både i går og i dag. Det framgår at det har gått tid som ikke skulle gå, fra det øyeblikket det foreligger en rettskraftig dom, og til Kriminalomsorgen skal iverksette denne. Vi har ikke forvaringskø, og representanten og jeg er enige om at vi ikke skal ha en slik situasjon som dette. Her er det ikke mangel på lover eller regler, men det er ikke god nok praksis. Derfor har vi tenkt å bruke saken som «case», for å gjennomgå praksis ut fra at det som varsles skal, skal varsles raskt og uopphørlig. Dette gjelder forholdet fra det øyeblikk en dom er rettskraftig, til politiet går videre til Kriminalomsorgen, og til Kriminalomsorgen iverksetter det. Det er det som er lærdommen. Den lærdommen har min statssekretær på mine vegne uttrykt ettertrykkelig i Dagbladet i dag, for representanten og jeg deler den oppfatning at når man står overfor denne type kriminalitet, opprører det oss alle. Det er ingen tvil om at også når det er snakk om forvaring, og vi har forvaringsplasser med god sikkerhet på Ila, så skal vi bruke de plassene. Så svaret er at vi skal gjennomgå den praksisen vi har, slik at vi kan være sikre på at vi ikke kommer i slike situasjoner. Når vi da får en sak som denne i et så gjennomsiktig samfunn som vårt – og godt er det at det er gjennomsiktig – så lærer vi av det, og vi kommer til å følge det opp.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Det er jo en interessant situasjon. I det ene øyeblikket er jeg for snill, og i det andre øyeblikket er jeg for tøff. Det betyr at jeg trives godt som Venstre-mann. Jeg står verken på soft-soft-linjen eller på tøffe-tøff-linjen; jeg er hard mot de harde, myk mot de myke, snill mot de snille og slem mot de slemme. Alle vet jo at det er slik. Her skal man ikke blande inn forvaringssaken, for den er utvetydig riktig. Der skal det reageres strengt. Strafferabatten gjelder langt mindre alvorlige situasjoner, og den har ett formål: å sørge for at folk kommer raskt inn. Og det virker. Soningskøene avtar – det kan representanten sikkert glede seg over sammen med meg – og da øker også rettssikkerheten i dette samfunnet. Men det er klart at når det gjelder de alvorligste tilfellene, blir de ikke prøveløslatt. Representantens anliggende i denne konkrete saken er et anliggende som jeg deler. Og så er det slik at jeg ikke er regiondirektør i Kriminalomsorgen, jeg er ikke fengselsdirektør. Vi har ikke den type system. Men Norge er heldigvis et land hvor ting som er gjennomsiktige, kommer opp til alles påsyn. Det fører ofte til sunne og gode sosiale reflekser. Statsråder kan drive med både stille og høylydt lemping, som det heter, i mange sammenhenger, og det kommer jeg til å gjøre i den første saken. Så til det å være Venstre-mann: Jeg trives godt, jeg, med Fremskrittspartiet på den ene siden og SV på den andre siden.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
La meg innledningsvis understreke at menneskehandel er en alvorlig kriminell handling, som skal gis høy prioritet hos politiet og i rettsapparatet. Jeg har derfor iverksatt en rekke tiltak for å styrke politi- og påtalemyndighetenes innsats mot menneskehandel. I gjennomføringen av Handlingsplanen mot handel med kvinner og barn(2003-2005) har jeg først prioritert at politiet får informasjon og oversikt over denne typen kriminalitet. I januar 2004 etablerte vi derfor et nasjonalt kartleggingsprosjekt i Kripos. Kartleggingen viser at politiet har vært involvert i 42 saker der det er mistanke om menneskehandel, og 36 halliksaker med utenlandske forgreninger hittil i år. Kripos antar at de til nå bare har kartlagt toppen av isfjellet. Fem politidistrikter og CATCH jobber nå med å få omsatt informasjonen og kunnskapen til bruk i straffesaker. Det er til nå opprettet tre straffesaker hvor det foreligger siktelse etter menneskehandelparagrafen, § 224. En av sakene omhandler 124 personer bosatt i 21 land. (2003-2005) Prosjektet i Kripos har ført til en økende informasjonsutveksling mellom norsk og utenlandsk politi. Det internasjonale samarbeidet tilfører viktig informasjon om kriminelle som står bak handelen med mennesker i Norge, og om profitten som genereres. Som et ledd i å heve kvaliteten på etterforskingen og påtalebehandlingen, utarbeider Politidirektoratet en håndbok om menneskehandel for politidistriktene. Politidirektoratet har også laget et tiltakskort til bruk for førstelinjen i politiet. Det har vært avholdt et seminar og flere temadager for å styrke politiets kompetanse. I 2005 vil Politidirektoratet organisere regionale møter og kompetansehevingsseminarer. Politidirektoratet opplyser at Hordaland politidistrikt har iverksatt tiltak som går på å kartlegge organisert prostitusjon og hallikvirksomhet i sitt distrikt. Hordaland politidistrikt skal også starte etterforsking i konkrete straffesaker, og er i ferd med å etablere samarbeid med andre politidistrikter, Kripos og andre offentlige og private virksomheter, slik at de kan sikre og beskytte ofre for menneskehandel og etterforske bakmenn. Med økte ressurser og etableringen av Nye Kripos vil politiet i 2005 stå enda sterkere i kampen mot handel med kvinner og barn.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Nå driver ikke Hordaland politidistrikt dårlig. Men det er slik at det er ujevnheter mellom politidistriktene, som det kom fram i spontanspørretimen, når det gjelder denne typen svært vanskelige saker. Politimester Refvik har selv i en bred artikkel i Bergens Tidende beskrevet hva de har gjort, men også sagt hva de ikke har gjort, og har innrømmet at de har gjort for lite, og har også i artikkelen sagt at de vil gjøre mer. Jeg er svært konkret i svaret mitt til representanten Bjørlo Lysbakken. Jeg skal gjenta det for sikkerhets skyld: «Politidirektoratet opplyser at Hordaland politidistrikt har iverksatt tiltak som går på å kartlegge organisert prostitusjon og hallikvirksomhet i sitt distrikt. Hordaland politidistrikt skal også starte etterforsking i konkrete straffesaker, og er i ferd med å etablere samarbeid med andre politidistrikter, Kripos og andre offentlige og private virksomheter, slik at de kan sikre og beskytte ofre for menneskehandel og etterforske bakmenn.» Jeg har lest Refviks artikkel i Bergens Tidende – jeg leser regionalpressen i Norge – og den vil jeg oppfatte som en erkjennelse av at de kunne gjort mer og nå vil gjøre noe med det. Etter min mening er det et veldig presist og klart uttrykk for hva Hordaland politidistrikt vil gjøre med utfordringen som representanten Bjørlo Lysbakken har kommet med.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-10-20:
Det er enhver stortingsrepresentants plikt å være engasjert i sitt distrikt. En justisminister er ikke politimester i Hordaland, ikke politimester i Oslo, ikke politimester i Sør-Trøndelag og ikke politidirektør. Jeg er nødt til å skaffe verktøyene og sørge for – så godt jeg kan – at etatsstyringen som utøves, hever kompetansen. Jeg har derfor i mitt første svar gjort rede for hvordan kompetansehevingen skjer. Det som ofte skjer i politiet, er at den gode praksis som etablerer seg et sted, gir smitteeffekt. Det som har vært resultatet av den offentlige debatt – og den offentlige debatt er alltid en viktig debatt – har jo vært at politimester Refvik har sagt at vi har gjort for lite, vi skal gjøre noe med det. Det er det sikreste svar på det. Han er en effektiv mann, denne Refvik, og når Politidirektoratet stadfester hva de gjør, er det det klareste uttrykk jeg kan gi i stortingssalen for at noe vil skje. Men selvfølgelig – jeg reiser rundt og besøker folk, og jeg har jo talens evne jeg også. Da får jeg drive det på min måte når jeg drar rundt omkring i landet. Som sagt, lesing av norsk regionalpresse gir meg meget stor innsikt og glede, og også de artiklene der politiet selv går ut og er åpne. Jeg synes politimesteren her er prisverdig åpen og selverkjennende, og så sier han at nå skal han gjøre noe.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-20:
Hvis vi virkelig skal få bukt med problemene med organisert kriminalitet og menneskehandel, er vi avhengige av at de som kjøpes og selges, nemlig kvinnene, tør å gå til politiet, tør å være med på å avsløre de godt organiserte kriminelle bakmennene. Det avgjørende er da det som går på tillit, at de har tillit til politiet, og at de har muligheten til å få et pusterom. I Italia gis det midlertidig oppholdstillatelse til alle dem som er med på å avsløre bakmenn. Det var artig at ministeren refererte til OSSEs spesialutsending, for det var jo et av de forslagene som han kom med, nemlig at det bør gjøres slik i Norge også, at man får en større grad av utvidet midlertidig oppholdstillatelse for dem som er med på å avsløre bakmenn. Det er veldig lett å bruke utlendingsloven for å sende folk ut når vi bare gir dem 45 dagers opphold som betenkningstid. Da blir spørsmålet: Kommer Regjeringen til å følge opp OSSEs anbefaling om å innføre midlertidig oppholdstillatelse til dem som er med på å avsløre bakmenn i trafficking-saker?
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2004-10-20:
Jeg ser at noen politidistrikter klarer å gjøre denne jobben som vi alle er opptatt av. I Rogaland har de aktivt oppsøkt de prostituerte. De har gravd fram saker sjøl, og de har fått ti domfellelser de siste åra. I Hordaland har man ikke hatt noen domfellelser når det gjelder hallikvirksomhet, i det hele tatt de siste åtte åra. Senest den 24. september i år innrømmes det fra Hordaland at det ikke er et prioritert område å jobbe med. Da er mitt enkle spørsmål: Vil Dørum være så snill å følge med disse distriktene, gi dem den kompetansen de trenger, for det tror jeg kanskje mangler, spesielt når det gjelder å lete etter halliker, og prøve å få det til å bli effektivt i alle politidistrikter? For jeg tror ikke noe på at det ikke finnes halliker i Bergen.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-10-20:
Jeg har et spørsmål til forsvarsministeren. Da Stortinget behandlet siste langtidsplan for Forsvaret i juni i år, var det en enstemmig forsvarskomite som understreket at driftskostnadsveksten må under kontroll og bringes i samsvar med det som gjelder for resten av staten. Komiteen stilte underveis en rekke spørsmål til statsråden om personellkostnader og økonomisk styring. I dag får vi vite gjennom Aftenposten at det finnes en hemmelig rapport, framlagt omtrent da vi behandlet denne langtidsplanen. Den slår bl.a. fast at overtid og tilleggssystemer for lønn og en rekke andre ting «skyter i været», at «Forsvaret står for 100 000 av statens i alt 300 000 hotelldøgn» i året – begrip det eller ikke – og en ekstrem bruk av konsulenter. Hvorfor ble denne rapporten holdt skjult for komiteen under behandlingen av langtidsplanen? Forsvarer statsråden de opplysningene som kommer fram i Aftenposten i dag?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2004-10-20:
Jeg takker statsråden for svaret. Det høres jo ut som om hun har tenkt å gjøre noe med dette, som har vært drøftet mellom komiteen og statsråden over lengre tid – dog ikke så graverende som det som kommer fram i Aftenposten i dag, og heller ikke at denne rapporten finnes. Statsråden kan umulig forsvare at de incentivtillegg som ble etablert for å holde på helt nødvendig nøkkelpersonell, også gis til militært personell som samtidig får sluttpakke, at Luftkrigsskolen da den skulle omorganisere for å spare penger, fikk en kraftig økning i antall lederstillinger, og at folk som tar ut sluttpakker, samtidig leies inn som konsulenter. Spørsmålet er om Forsvaret har utviklet en kultur der de har kunnet skalte og valte med offentlige midler etter forgodtbefinnende, og man kan lure på om vi er nødt til å fastsette antall oberstløytnanter i Stortinget, for ellers ender vi vel opp med bare generaler i dette systemet. Når skal departementet ta på alvor at også økonomien i Forsvaret må under politisk styring?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2004-10-20:
Eg vil stilla oppfølgingsspørsmål til finansministeren. Det er mange sektorar som treng pengar, og det er for lite mange plassar. Men når vi les i Aftenposten i dag om Forsvaret, kan mange meina at det ikkje er god nok økonomisk styring der – og det trengst i Forsvaret. Eg vil gjerne peika på det som ein samrøystes forsvarskomite sa i juni i år: «Komiteen vil videre be om at budsjettdisiplinen og regnskapsfunksjonene bringes i samsvar med økonomireglementet for staten.» Det at Stortinget seier dette til departementet, er i seg sjølv oppsiktsvekkjande. Mitt spørsmål til finansministeren er: Meiner finansministeren at den økonomiske styringa i Forsvaret er god, eller bør dei økonomiske rutinane leggjast om?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-10-20:
Jeg skjønner at dette er en intern rapport. Stortinget skal altså ikke få kjennskap til at all innsparing på lønn fra 2000 til 2002 har gått rett ut til overtid og konsulenter. Stortinget skal ikke få opplysninger om at tillegget er brukt helt i strid med regelverket. Stortinget skal ikke bli opplyst om at Forsvaret står for en tredjedel av statens reisedøgn i løpet av et år. Stortinget skal ikke bli opplyst om at antallet høyere offiserer er økt dramatisk de siste to årene. Ingenting av dette skal Stortinget bli opplyst om, fordi dette var et intern rapport. Problemet for statsråden er at dette føyer seg inn i en rekke av økonomiske overskridelser og mangel på økonomisk styring i den prosessen Forsvaret er inne i. Spørsmålet blir rett og slett: Når skal Stortinget få tilgang til de opplysningene som Aftenposten i dag sitter med, på hemmelig vis?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-10-20:
Jeg har et hovedspørsmål, som stilles til forsvarsministeren. Som jeg nevnte i mitt oppfølgingsspørsmål, føyer dette seg inn i en rekke saker som tyder på manglende kontroll i departementet, i Regjeringen og hos statsråden når det gjelder økonomistyring knyttet til den pågående omlegging i Forsvaret. Jeg registrerer at dette skal Stortinget stort sett få vite om gjennom kildemessige oppslag i avisene, framfor å bli orientert fra departement og regjering. Men la meg få peke på et par andre punkter, som også er kilde til bekymring når det gjelder økonomistyring av Forsvaret. Det ene gjelder regnskapsrutinene i Forsvaret, som er skarpt kritisert av Riksrevisjonen, senest i sommer. Det andre gjelder det faktum at det i Forsvaret nå er regninger som har ligget i over en måned etter forfall, på flere titalls millioner kroner. Det tredje er det pågående Golf-programmet som vi i Stortinget ikke har fått beskjed om hvor mye har kostet, men som vi altså gjennom kilder i avisene har fått beskjed om hittil har kostet 800 mill. kr, og at regningen til sammen nå kan komme opp i 2 milliarder kr. Føler statsråden at hun har en betryggende kontroll med økonomistyringen i Forsvaret?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-10-20:
Jeg registrerer at statsråden fortsatt ikke har tenkt å offentliggjøre den rapporten. En av konklusjonene i rapporten er at her forsvinner arbeidsplassene til folk – men ikke de oppgavene som skal løses. Så bruker man overtid og konsulenter for å få utført de oppgavene som ikke er fjernet. Men vi i Stortinget får ikke tilgang til rapporten, det er avisene som sitter på den. Jeg kunne ha nevnt flere eksempler – jeg kunne ha nevnt Kystvakten og radarene deres, men jeg har konsentrert meg om Golf-programmet. Jeg vil gjerne ha statsråden til å avkrefte her og nå at Golf-programmet kommer til å koste mellom 1 1/2 og 2 milliarder kr. Jeg vil gjerne ha en avkrefting her og nå i Stortinget fra statsråden på det punktet.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-10-20:
Da Stortinget behandlet St.prp. nr. 42 for 2003-2004, ble det vedtatt at det tekniske verkstedet skulle ligge i Rena leir. Jeg har registrert at statsråden var på Rena i går og besøkte Europas flotteste leir, med alt det flotte, tekniske utstyret som er der. Nå er det imidlertid sånn at Forsvarets logistikkorganisasjon, FLO, har avstedkommet litt forvirring, for nå sier de at dette tekniske verkstedet, som er helt tipp topp, skal flyttes til Trandum. Det betyr at svære mengder forsvarsmateriell skal flyttes 17 1/2 mil på dårlige veier, for det er nemlig ikke lagt inn én krone til å utbedre veinettet på denne strekningen. Hva vil statsråden – for det er statsråden som har det økonomiske ansvaret i Forsvaret – gjøre med det?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-10-20:
Jeg har et spørsmål til justisministeren. Justisministeren er jo tidvis i Stortinget for å debattere, og vi debatterer bl.a. soningskø og soningsforhold. Denne uken har det vært et oppslag i Dagbladet om en person som er dømt for voldtekt av mindreårige, og hvor domstolen har sagt at det er fare for gjentakelse. Allikevel beveger denne personen seg fritt omkring. Jeg registrerer at ansatte i departementet har sagt at vi ikke skal ha det sånn, og det har også ministeren tidligere selv bekreftet, at sånn skal det ikke være. De som er dømt for grov kriminalitet, skal inn til soning aller først. Jeg synes jo dette er sterkt bekymringsfullt, og det gir et signal om at systemet vårt ikke er godt nok. Og som sagt, når ministeren har et ønske og en visjon om å ha en stor grad av troverdighet, har vi ikke råd til slike hendelser. Da blir spørsmålet mitt ganske enkelt: Hvilke tiltak vil justisministeren foreta seg for å forhindre at noe liknende skjer i ettertid?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-10-20:
Jeg takker for svaret i første omgang. Samtidig må det være en utfordring for justisministeren når han sier at vi ikke skal ha det slik, vi har kapasitet, når det er et faktum at justisministeren på vegne av denne regjeringen ønsker å gi større strafferabatt til folk som er dømt for alvorlig kriminalitet i dette landet. For inneværende år innførte Regjeringen, med støtte fra Arbeiderpartiet, en ekstra strafferabatt for å redusere soningskøen – det var begrunnelsen – og for neste år foreslår Regjeringen en styrking av dette. Er ikke justisministeren bekymret for hvordan det blir oppfattet ute, ikke minst blant de pårørende i denne typen saker, av tjenestemenn i politiet, av domstolene og av Kriminalomsorgen, som ønsker å gjøre en jobb for å sikre at folk faktisk får den straffen de har fortjent? Eller er dette en form for handlekraft fra Venstre for å være konkurrent overfor Kristelig Folkepartis velgermasse blant de innsatte? Det er jo et paradoks for noen av oss at vi har denne typen tilnærming. Jeg er klar over at justisministeren tilhører et liberalt parti, men det må da være måte på liberalisme.
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-10-20:
«Åtte år med en ettergivende holdning overfor regimet i Iran har bare ført til en forverring av menneskerettighetene og for forholdene for opposisjonen. Hva er Norges holdning til denne utviklingen, og hva gjør Norge for å bedre menneskerettighetene og forholdene for opposisjonen i og utenfor landet?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2004-10-20:
Jeg vil takke utenriksministeren for et veldig godt svar. Det er veldig betryggende å se at norske myndigheter tar opp dette ved enhver anledning. Jeg er også glad for at utenriksministeren spesielt verdsetter både demokrati og kvinners rettigheter. I uka som gikk, fikk vi beskjed om at en 14-årig jente er dømt til steining i Iran på grunn av seksuelle relasjoner hun skulle ha hatt. Jeg vil bare forsikre meg om at statsråden i tida framover kommer til å benytte enhver anledning til å påpeke overfor iranske myndigheter den svikten som er i utviklingen av demokratiet.