Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-12-16:
Det nærmer seg jul, så jeg ble behagelig overrasket over taletiden. Takk, president! I Norge har vi lange tradisjoner for at de samfunnsnyttige og humanitære organisasjonene kan drive lotterier til inntekt for den frivillige innsatsen som kommer oss alle til gode. Gjennom et langt politisk liv mener jeg også å ha vist at frivillighetens kår er en av mine hjertesaker, og det er bred enighet i Regjeringen om å bedre grunnlaget for de frivillige organisasjonene. Spill og lotterier er et politisk emne som vekker stort engasjement. Det omsettes i dette markedet for ca. 18,7 milliarder kr pr. år. Myndighetene forsøker å regulere dette for å sikre at organisasjonene får sin rettmessige andel av inntektene. Det har også vært fokusert på spilleavhengighet blant både ungdom og voksne, og på illegal spilleautomatvirksomhet i tilknytning til dette. Derfor må en ny lotterilov ivareta flere hensyn: 1. Organisasjonenes inntekter fra markedet må opprettholdes, og det må sørges for en rettferdig fordeling av inntektsmulighetene.2. En ny lov må beskytte spilleren, både ved å gi en garanti for god sikkerhet i spillet og ved å forebygge risiko for spilleavhengighet. 3. En ny lov må dessuten forhindre grobunn for kriminalitet og sikre at en størst mulig andel av omsetningen faktisk går til det samfunnsnyttige eller humanitære formålet. Disse hensynene kan komme i konflikt med hverand re, og å ta standpunkt til det riktige balansepunktet har vært en vanskelig oppgave både for Regjeringen og for justiskomiteen – slik jeg leser komiteens hensikter og merknader. Justiskomiteen har kommet til at Regjeringen må utrede flere forhold før Stortinget vedtar en ny lotterilov. Komiteen har likevel gitt sin støtte til å opprette et statlig tilsyn, i tråd med Regjeringens forslag, og vil gi Regjeringen det nødvendige handlingsrom til å forberede opprettelsen av lotteritilsynet og klagenemnda. Dette er et viktig og positivt signal til alle aktørene i spill- og lotterimarkedet. Etableringen av lotteritilsynet og de pliktene som pålegges aktørene i markedet, vil indirekte gi større legitimitet til alle som er involvert i lotteri- og spillmarkedet. Jeg er glad for at komiteen også støtter Regjeringens forslag om en 18-års aldersgrense for spill på gevinst automater. Jeg er enig med komiteen i at det også er behov for å vurdere aldersgrenser for og markedsføringen av de statlige spillene, og dessuten å se de private og statlige spillene i sammenheng rent generelt. Vi vil derfor sette i gang en samlet gjennomgang av rammevilkårene for og markedsfordelingen mellom statens egne spill og de private lotteriene. La meg knytte noen merknader til dette, for det er jo slik at det er ikke Justisdepartementet eller justisministeren som alene ser på dette. Som kjent er spillene fordelt på ulike departement. Jeg velger likevel på Regjeringens vegne å ta dette som en utfordring til Regjeringen om nettopp på vegne av en innstilling fra justiskomiteen å se på sammenhengen, og sørge for at den hensiktsmessig blir lagt fram for Stortinget. Jeg vil nok nøye vurdere ikke om jeg skal gjøre det, men hvordan jeg skal gjøre det uten å komme i konflikt med det Stortinget faktisk har bedt om, nemlig å få til et lotteritilsyn så raskt som mulig, og samtidig få en del andre praktiske forhold opp og stå. Men den sorteringen tar jeg, og jeg vil faktisk gå til det skritt å si at det nesten er en historisk dag når man i Stortinget kan få en så bred markering av at det er et behov for å se på sammenhengen. Denne sammenhengen går jo ikke på tvers av de gode formål eller de gode hensikter, men retter oppmerksomheten mot hvordan staten, de ideelle organisasjoner og de ulike entreprenører faktisk opptrer, hvordan inntektene fordeles, og hvordan sluttresultatet til sjuende og sist kommer de gode formål til gode. Så den helhetsvurderingen man ber om, tror jeg selv er en meget spennende og riktig politisk utfordring. Regjeringen har sett det som viktig at det etableres kontrollerte spillelandskap i forbindelse med gevinst automater. Jeg er glad for at komiteen går inn for at konseptet med kontrollerte spillelandskap – jeg bruker det ordet fordi det åpenbart er noen som har lest ordet arkade som ensbetydende med spillehall – kan prøves ut. Dette er viktig for gjennomføringen av de kontrolltiltak som det er bred enighet om. Jeg vil understreke at det ikke har vært Regjeringens hensikt med lovforslaget å redusere omfanget av lotterimarkedet. Jeg oppfatter det slik at justiskomiteen støtter at taket på antallet automater opprettholdes på det faktiske antallet tillatelser pr. i dag inntil lotteritilsynet er på plass og samtlige automater er registrert i det planlagte automatregisteret. Men jeg er også klar over de merknader som knytter seg til reguleringen av omfang og de utfordringer vi har fått om selve automatforskriftene. Jeg kommer tilbake til det litt senere i innlegget. Jeg er fornøyd med at justiskomiteen har sett nødvendigheten av å styrke kontrollen med lotterimarkedet. Komiteen støtter forslaget om autorisasjon av entreprenører og lokaleinnehavere. Likeledes er komiteen enig i at regelverket må sikre at organisasjonenes samfunnsnyttige eller humanitære aktivitet ikke må blandes sammen med organisasjonenes egen virksomhet som entreprenør eller lokaleinnehaver. Komiteen støtter også forslaget om å skjerpe regnskaps- og revisjonsplikten, og innstiller på at tilsynet må få de nødvendige fullmakter til å føre effektiv kontroll og møte brudd på lovgivningen med adekvate reaksjoner. Jeg har selvfølgelig også merket meg at de alminnelige spilleregler som skal gjelde for markedet, er forhold som Stortinget ønsker å engasjere seg i. Tatt i betraktning at dette er et felt som altfor sjelden har vært løftet opp til bred politisk behandling og drøfting, ser jeg på denne interessen som en sunn og sterk interesse som jeg deler fullt ut. Jeg syns at komiteens saksbehandling gir både meg og Regjeringen en fullstendig bra sjanse til å gjøre noe med dette og legge det fram som sak for Stortinget. Komiteen stiller seg i hovedsak bak prinsippet om at alle automater skal testes og typegodkjennes etter faste kriterier, men ber om at det må foretas en vurdering av automatforskriften, med angivelse av ulike alternativer, basert på at organisasjonenes inntekter må sikres. Jeg vil like over nyttår sette i gang en revisjon av den gjeldende typegodkjenningsforskriften av 1998. Hvilke kriterier som skal fastsettes når man forlater forskriften fra 1998, må imidlertid vurderes nøye. Et første skritt kan være å forlenge overgangsperioden slik at markedet får noe å forholde seg til mens denne vurderingen finner sted og Stortinget får en sjanse til å behandle den saken som de skal ha. Jeg er opptatt av at debatten om regulering av automatmarkedet ikke bare dreier seg om inntekter fra automatene. Jeg vurderer gjerne alternative tiltak som kan kompensere for et eventuelt inntektstap i automatmarkedet, og jeg har allerede signalisert overfor organisasjonene at jeg vil vurdere å myke opp omsetnings- og gevinstgrensene for gevinstautomater, landslotterier og bingo. Men uansett skal disse ulike spørsmålene om automatforskriftene og dermed rammebetingelsene for spill og de ulike spill tilbake til Stortinget så snart som mulig. Komiteen har i tillegg støttet Regjeringens forslag om å åpne for spill på Internett under rammebetingelser gitt av Stortinget. Jeg vil også følge opp komiteens signaler om å vurdere markedet for TV-lotterier, og utrede behovet for kasino som et virkemiddel for å gi nye inntekter til organisasjonene. Inntektene fra lotterimarkedet må ha legitimitet i det brede lag i opinionen. Debatten må således dreie seg om hvilke virkemidler som samlet sett gir best avkastning til formålet innenfor samfunnsmessig betryggende rammer. Når det gjelder opprettelsen av lotteritilsynet og klage nemnden, har det også en budsjettmessig side. I statsbudsjettet for år 2000 er det bevilget 27,5 mill kr til dette, men det er forutsatt at utgiftene dekkes av gebyrinntekter, til dels gebyrinntekter som gjeldende lotterilov ikke gir hjemmel for. Jeg vil derfor vurdere nøye hvordan en kan gå fram og komme tilbake til spørsmålet så tidlig som mulig. La meg så gi et par-tre andre kommentarer. Jeg er glad for at det her understrekes at det er viktig med en aldersgrense, og det sier jeg selv om jeg har lest, eller ikke lest – holdt jeg på å si – det vi har av forskning. Av og til står en overfor spørsmål om fallhøyde, og en må da gjøre en etisk vurdering. Og politikk handler også om det. All politikk handler ikke om forskning. Til sjuende og sist handler det om skjæringspunktet mellom den livserfaring man har, og valg som folkevalgte er vel egnet til å treffe. Og jeg er glad for at flertallet i Stortinget, jeg tror først og fremst ved begrunnelsen at fallhøyden kan være for stor dersom man ikke etablerer en aldersgrense, har vedtatt å markere det, og samtidig bedt om at vi skal se på det også for andre typer spill enn det som knytter seg til gevinstautomatene. Når det så gjelder departementet, har jeg merket meg de ulike uttalelser som er falt. La meg si følgende: Det er jeg som er departementet – er det så langt – slik at kritiske merknader selvfølgelig også faller på meg, og jeg tar det med meg. Stortinget kan være helt sikker på at jeg vet hvordan jeg skal styre mitt departement, og kan legge til grunn at departementet kommer til å opptre på en adekvat måte. Slik er det alltid, og slik vil det alltid være. Men selv om jeg var i den litt spesielle situasjon at jeg lyttet til nyansene, og med bakgrunn i et langt politisk liv tok det med, må jeg gjenta: Det er jeg som er departementet, det er jeg som tegner for mitt sekretariat. Og selvfølgelig er det jeg som tegner for – jeg vet ikke om jeg tegner for hva folk sier på by"n, det gjør jeg nok ikke, men jeg tegner for det som sies i offisielle sammenhenger, og jeg tegner for det som sies i skriftlige spørsmål til komiteen. Jeg skal nøye forsikre meg om at det som foreligger i komiteinnstillingen, blir forstått, og blir tatt med, for det er mitt ansvar å sørge for det. Så fikk jeg et spørsmål fra representanten Valle om jeg har fått fullmakt til på frihånd å etablere en 18-årsgrense. Nei, jeg har nok ikke det. Lovgivning foregår ikke slik. Jeg har fått fullmakt til å forberede det, og jeg har fått fullmakt til å forberede det så raskt jeg klarer å få det til, uten å snuble i de andre hensynene som komiteen har bedt meg om å vurdere. Det er en utfordring jeg skal prøve å komme tilbake til så raskt som mulig, på lik linje med de andre spørsmålene som komiteen har tatt opp, på ganske bred basis i løpet av sin komiteinnstilling.