Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2016-06-15:
Arbeiderpartiet ønsker bedre helsetjenester, omsorg og skole. Derfor prioriterte vi mer penger til kommunene da vi satt i regjering, og derfor fortsetter vi å prioritere kommuneøkonomi i våre alternative budsjetter fra opposisjon. I innstillingen Stortinget behandler i dag, varsler Arbeiderpartiet at vi vil styrke kommuneøkonomien videre i budsjettet for 2017. Vi mener at regjeringens økonomiske opplegg for kommunene er for svakt, og vi vil derfor øke kommunesektorens inntekter med minimum 3 mrd. kr utover regjeringens forslag. Det vil gi mulighet for å gi plass til alle høstbarna, styrke kvaliteten i barnehagen, ansette flere lærere og sikre tidlig innsats i skolen, styrke eldreomsorgen, styrke skolehelsetjenesten og det forebyggende helsearbeidet blant barn og unge, øke innsatsen for integrering og satse mer på fylkesveier, kollektivtrafikk og båtruter. Til tross for rekordhøy oljepengebruk har regjeringen lagt fram et svakt økonomisk opplegg for kommunesektoren. Etter at utgiftene til befolkningsvekst og pensjon er betalt, samt regjeringens føringer og underliggende vekst i diverse kostnadstunge tjenester er betalt, kan sektoren risikere å ende opp med et reelt negativt handlingsrom i 2017. Flertallet i kommunalkomiteen peker derfor også på at den reelle veksten er svært begrenset. Dette støttes av KS. Under komiteens høring tidligere i vår bekreftet KS-lederen at regjeringens økonomiske opplegg ikke gir rom for å styrke kvaliteten innenfor skole og eldreomsorg. Det hjelper lite at Høyre og Fremskrittspartiet viser til driftsresultat og økonomiske teknikaliteter, når vi samtidig ser at jobbveksten i kommunesektoren går ned. Regjeringens viktigste prioritering er fortsatt store skattekutt til dem som har mest fra før. Mer enn 20 mrd. kr har denne regjeringen brukt på skattekutt siden den tiltrådte. Da blir det nødvendigvis mindre penger til å satse på skole og kommunale velferdstjenester. Regjeringen har senket nivået på overføringene til kommunene. Veksten i kommunesektorens inntekter er lavere nå enn den var med Stoltenberg-regjeringen. Med stramme økonomiske opplegg fra regjeringen må kommunene finne andre inntektskilder. Ifølge regjeringens egne tall har inntektene fra eiendomsskatt økt med 2,5 mrd. kr siden Siv Jensen ble finansminister. De kommunale inntektene fra gebyrer har økt med 7 mrd. kr. Samtlige partier på Stortinget har gått til valg på bedre skole, omsorg og helsetjenester. Men ikke alle partier er villig til å prioritere det i budsjettene, i alle fall ikke de partiene som sitter i regjering nå. Arbeiderpartiet har mer enn 200 ordførere som er utålmodige etter drahjelp fra regjeringen til å bygge videre ut skole og velferdstjenester i sine lokalsamfunn. Det er jeg sikker på at de har til felles med ordførere også fra alle de andre partiene. Vårt alternative kommuneopplegg ville satt kommunene bedre i stand til å lykkes med dette. Gapet mellom oppgaver og penger er kanskje aller tydeligst i fylkeskommunene. I flere av kystfylkene våre gjennomføres det store kutt i båt- og fergetilbudene. Det er et stort etterslep på vedlikehold av fylkesveier, og det er for mange ungdommer som ikke gjennomfører videregående opplæring. Fylkeskommunene har, i likhet med kommunene, store oppgaver knyttet til integrering. Derfor mener vi det er et særskilt behov for å løfte fylkeskommunenes økonomi. Endringer i kommunestrukturen har fått mye oppmerksomhet det første halvåret av 2016. Over hele landet har det vært gjennomført folkeavstemninger. Arbeiderpartiet er for endringer i kommunestrukturen, og derfor har også Arbeiderpartiets mange ordførere og lokale folkevalgte jobbet mye med disse spørsmålene. At man lokalt ser på om kommunegrensene er til hinder for å gi innbyggerne et best mulig tjenestetilbud, er det bred enighet om. Arbeiderpartiet har underveis støttet de lokale prosessene. Nå er vi opptatt av å støtte de lokale beslutningene. Selv om det er noen dager igjen til regjeringens frist går ut, kan vi slå fast at entusiasmen rundt regjeringens kommunereform er lav. Mange folkeavstemninger har endt opp med nei og lav valgdeltakelse. Regjeringens forslag til endringer i det kommunale inntektssystemet og åpning for at fylkesmennene skal komme med egne anbefalinger, uavhengig av de lokale vedtakene, kan ha påvirket de lokale prosessene på en negativ måte. I stedet for å ha is i magen og stole på frivillighetslinjen Stortinget har lagt opp til, har regjeringen falt for fristelsen til å rasle med pisken i den tro at det ville føre til flere sammenslåinger. Det er problematisk av flere årsaker, ikke minst fordi debattene mange steder har handlet om hvor mye penger man vil tape på å stå alene, og ikke hva som er fordelene og mulighetene ved å slå seg sammen med naboen. Regjeringen har også vært avvisende overfor kommuner som har behov for noe lenger tid for å komme i mål med sine prosesser. Regjeringen har i liten grad vært villig til å lytte til opposisjonen i disse spørsmålene. Det er imidlertid ikke for sent å gjøre noe med det. Derfor vil vår anbefaling til regjeringen være at de kommunene som trenger mer tid til å konkludere angående strukturendring eller ikke, får utvidet fristen utover 1. juli. Det har vært lagt ned enormt mye tid, penger og ressurser i kommunestrukturdebatten de to siste årene. Derfor vil det være meningsløst om 1. juli-fristen blir et hinder for kommunesammenslåinger som det kan være lokal tilslutning til, dersom man bare har tilstrekkelig med tid til prosess og forankring. Veien videre handler om at fylkesmennene skal oppsummere prosessene i det enkelte fylket utover sensommeren og høsten. Arbeiderpartiet støtter at fylkesmennene oppsummerer vedtakene i kommunene, men vi mener at fylkesmennene skal respektere de lokale vedtakene sånn at frivillighetslinjen reelt følges. Vi ønsker ikke at fylkesmennene skal tegne nye kommunekart på tvers av beskjedene som er kommet fra lokaldemokratiet. Når Stortinget neste vår skal behandle kommunereformen, må det være de lokale beslutningene som ligger til grunn, ikke fylkesmennenes. Dette kan ikke være opp til den enkelte fylkesmann å bestemme, her må regjeringen klargjøre hvilke regler som gjelder. På bakgrunn av det fremmer vi forslag i dag som tydeliggjør at fylkesmennenes rolle er å veilede kommunene og oppsummere prosessene, og ikke å overprøve lokaldemokratiske beslutninger. Rett før jul i fjor sendte regjeringen på høring forslag til endringer i det kommunale inntektssystemet. Midt i kommunenes arbeid med kommunereform kommer regjeringen med forslag som virker inn på selve grunnlaget i kommuneøkonomien, nemlig fordelingen av midler kommunene imellom. Arbeiderpartiet er opptatt av å sikre et inntektssystem som gir en rettferdig fordeling og et likeverdig tjenestetilbud mellom kommunene. Norge er et mangfoldig land med store og små kommuner både i utstrekning og i innbyggertall. Vi vil ta vare på dette mangfoldet over hele landet. Derfor mener vi at regjeringens forslag etter avtale med Venstre går i feil retning. Nå brukes inntektssystemet som et middel for å gjennomføre regjeringens kommunereform. Vi er kritisk til at dette hensynet går foran målet om et likeverdig tjenestetilbud. Arbeiderpartiets utgangspunkt er at dagens inntektssystem i hovedsak er innrettet på en god måte etter flere endringer da Arbeiderpartiet satt i regjering. Vi mener dagens innretning på de regionalpolitiske tilskuddene har en god balanse mellom tilskudd per innbygger og per kommune, og vi mener derfor tilskuddet bør ha samme innretning som dagens vekting. Arbeiderpartiet støtter at regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet vil vurdere innretning på storbytilskuddet, og vi støtter forslaget om å redusere grensen for å motta veksttilskudd til 1,4 pst. Til slutt merker vi oss at fjorårets lyse idé om å innføre kommunal selskapsskatt er lagt i en skuff i påvente av bedre tider. Arbeiderpartiet gikk imot det forslaget fordi de fleste kommunene ville tape på det, og fordi skatten og inntektene ville variere med konjunkturene. Det er bra at regjeringen ikke vil gjennomføre dette eksperimentet i 2017, men jeg vil minne om at omstilling i næringslivet og i samfunnet for øvrig er en konstant tilstand i Norge. Derfor burde regjeringen dratt av hele plasteret på en gang og slått fast at dette ikke blir noe av. Til slutt vil jeg ta opp forslagene Arbeiderpartiet står bak.