Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-01-30:
Utgangspunktet for spørsmålet er en alvorlig situasjon for en rekke barn og ungdom i Norge og deres familier. Den offentlige debatten har den siste uken vært sterkt preget av dette. Det norske samfunn har både rett og plikt til å beskytte ungdom som blir utsatt for foreldrenes tvang i spørsmål om forlovelse og ekteskap. Ingen skal tvinges til ekteskap mot sin vilje. Dette er nedfelt i norsk lovverk og i internasjonale konvensjoner. Vold og overgrep er et økende problem også blant norske ungdommer. Uten å gå inn på tall og differensiering vil jeg vise til Handlingsplan mot barne- og ungdomskriminalitet, som ble lagt fram i 2000, og skal gjennomføres i løpet av en femårsperiode. Den skal oppdateres hvert år med eventuelle nye tiltak. Spesielt vil jeg fokusere på et av tiltakene i planen, som er implementering av metoden MST, Multisystematic Therapy, i hele landet. Dette er et intensivt, tidsavgrenset og familiebasert tilbud til ungdom som kjennetegnes av alvorlige atferdsproblemer som vold og rusmisbruk. Tilbakemeldinger tyder på at metoden gir svært gode resultater. En del av spørsmålet gjelder seksualisering av barndom i Norge. Nyborg-utvalget, som Barne- og familiedepartementet nå følger opp, beskriver og problematiserer hvordan kropp har blitt en del av forbrukskulturen. Utvalget foreslår bl.a. at mediebedrifter og medienes organisasjoner bør gjennomdrøfte sitt etiske regelverk i forhold til barn og unge, også i forhold til spørsmål om kropp, kroppsidealer og seksualisering. Til slutt om forskningsinnsatsen: Jeg kommer til å ta opp spørsmålet om denne type kunnskapsbehov med Norges Forskningsråd. Dette vil jeg gjøre på bakgrunn av at Barne- og familiedepartementet allerede støtter det nye forskningsprogrammet om kjønn, der slike problemstillinger skal være dekket opp. Videre kan jeg informere om at som oppfølging av arbeidet med atferdsvansker hos barn og unge er det under etablering et senter for studier av problematferd og innovativ praksis. Til nå har vi i Norge ikke hatt noe samlet miljø med ansvar for forsking om problematferd blant barn og ungdom. Barne- og familiedepartementet har derfor sammen med andre berørte departementer tatt initiativ til å etablere et eget senter for dette tilknyttet Universitetet i Oslo. Formålet er at senteret skal drive metodeutvikling, forskning og opplæring i nye metoder. 10–12 forskere, i tillegg til praktikere som skal stå for implementering av nye metoder, bør tilknyttes det nye senteret, slik at man oppnår den nødvendige bredde og kompetanse. Sosiologi, sosialantropologi og psykologi vil være aktuelle fag, og det bør etableres samarbeid med disse instituttene på Universitetet i Oslo, på lik linje med andre fagmiljøer i ulike deler av landet, for å sikre tilknytning til grunn- og videreutdanningen. Utover den forskning som Barne- og familiedepartementet har direkte mulighet for å påvirke, er jeg også kjent med at Kommunal- og regionaldepartementet for tiden iverksetter videreføringen av IMER-programmet, Internasjonal migrasjon og etniske relasjoner. Kjønnsperspektiver og forskning om kvinners situasjon og samfunnsdeltakelse er ett av fire prioriterte forskningsområder. Også generasjonsperspektivet vil gi nyttig kunnskap på områder med betydelige forskningsbehov, så som familie, velferd og migrasjonskarrierer.