Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-03-30:
Jeg er veldig glad for at saksordføreren faktisk sier at hun er enig med meg når det gjelder behovet for å bedre servicen innenfor det offentlige. Gjennom erfaringer både som kommunepolitiker, fylkespolitiker og stortingspolitiker har jeg kommet i kontakt med veldig mange mennesker som er lite fornøyd med det offentliges informasjon og service. Av disse er det en høy andel som klager på at det er vanskelig å få tak i saksbehandlere på telefon for å få svar på relativt enkle spørsmål. Som det fremgår av Dokument nr. 8-forslaget, mener jeg at det vil være fornuftig om det på alle forvaltningsnivåer innføres en ordning der saksbehandlere og ledere som håndterer saker som relaterer seg til publikum, herunder både alminnelige brukere og næringslivet, er tilgjengelige minst én dag pr. uke, for at folk skal kunne få raskere svar på enkle henvendelser fra rette vedkommende – altså at det i praksis innføres et forbud eller en sterk anbefaling til alle offentlige kontorer om at f.eks. onsdager eller tirsdager settes av som en dag da man utelukkende er tilgjengelig for å svare på enkle henvendelser ved skranke eller pr. telefon. Det er viktig å bedre folks mulighet til å komme i kontakt med rett person, enten de er kunder i Aetat, på trygdekontor, teknisk sektor i kommunen eller ved et fylkeskommunalt kontor. Som det fremgår av vårt forslag, er det begrenset med fersk forskning som er gjort innenfor temaet møtehyppighet i det offentlige. Det er kun noen få studier, som er gjort for noen år siden, og fra en av dem siteres: «Det synes å være en generell oppfatning at hverdagen består av altfor mange møter. Møtene kan medføre at de ansatte blir mindre tilgjengelige og at dette kan gå ut over servicen.» En annen undersøkelse tyder på at kommunale ledere i snitt bruker 40 pst. av sin tid til møter, noen opp mot 70 pst. Utstrakt møtevirksomhet medfører at mange arbeidstakere bindes samtidig og hindrer ordinært arbeid. Når man sitter i møter, bruker man tid, tid man kunne brukt annerledes. Selv om forskningen på området er begrenset, føler jeg meg sikker på at det er svært mye møtevirksomhet i offentlig sektor, trolig mer enn hva som er bra for produktivitet og service. Vi har registrert at vårt originale forslag om «møteforbud» ikke vinner den store støtte hos de andre partiene i denne salen. Det tar vi til etterretning. Kanskje har vi vært litt for kreative? Det vi imidlertid hadde regnet med støtte for, er forslaget som nå ligger på bordet, om at man skal ha en stortingsmelding som drøfter generelle og spesielle tiltak for å bedre service og tilgjengelighet ved offentlige kontorer. Når vi har tatt ut dette med møteforbud, hadde vi faktisk regnet med å få støtte for et slikt forslag, men det ser det altså ikke ut til at vi gjør. Fra flertallets side pekes det på fire punkter hvor det gjøres en del når det gjelder service i offentlig sektor, bl.a. større grad av elektronisk forvaltning som fungerer som brukerrettede inngangsportaler til offentlig forvaltning på tvers av etater og forvaltningsnivåer, at man samordner ytelsene knyttet til arbeid, trygd og sosiale tjenester, at man prøver å få til en reduksjon av skjemaer, og at man har prøvd å gjøre endringer i plan- og bygningsloven og setter tidsfrister for kommunale saksbehandlinger. Dette er vel og bra, men så langt har de store og vesentlige resultatene av disse tiltakene latt vente på seg. Når det gjelder reduksjon av skjemaveldet, har de sittende regjeringer i liten grad klart å få til dette. Jeg vil med dette ta opp Fremskrittspartiets forslag som referert i innstillingen.