Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2015-01-29:
Jeg vil takke representanten Aasrud for at hun løfter en viktig debatt om diskrimineringsvernet for gravide og for ansatte i foreldrepermisjon. Både kvinner og menn har en unik mulighet til å kombinere arbeidsliv og familieliv, og vi har i Norge et solid rettslig vern mot diskriminering av gravide og ansatte i foreldrepermisjon. Hvis en kvinne blir dårlig behandlet på grunn av graviditet, eller en mann eller kvinne behandles dårlig på grunn av foreldrepermisjon, regnes det som diskriminering. Forbudet gjelder både fast ansatte, vikarer og andre midlertidig ansatte. Forbudet gjelder alle sider av ansettelsesforholdet – utlysning, innkalling til intervju, ansettelse, lønnsplassering, tildeling av arbeidsoppgaver, permittering, oppsigelse og avskjed. Vi har også en bestemmelse i likestillingsloven som sikrer en arbeidstaker som har vært eller er i permisjon, rett til å komme tilbake i samme eller tilsvarende stilling, rett til å fremme lønnskrav, rett til lønnsvurdering og rett til å nyte godt av alminnelige forbedringer i lønns- og arbeidsvilkårene. Det rettslige vernet mot diskriminering er solid. Likevel ser vi at diskriminering forekommer. Når gravide og ansatte i foreldrepermisjon opplever diskriminering på arbeidsplassen, vitner det om at et rettslig vern ikke alltid er tilstrekkelig. Vi vet at LDO fikk mer enn 170 henvendelser om graviditetsdiskriminering i 2014. Jeg er glad for at problemet synliggjøres på denne måten, men det bekymrer meg at så mange opplever diskriminering når vi har et så solid rettslig vern. Arbeidsgiver har et særskilt ansvar for at graviditetsdiskriminering ikke skal finne sted innenfor egen virksomhet. Hver enkelt arbeidsgiver må følge opp med tiltak i egen virksomhet. Lovgivningen forplikter arbeidsgiver til å arbeide aktivt og systematisk for å motvirke diskriminering på egen arbeidsplass. Aktivitetsplikten er ett av flere temaer jeg ser på i arbeidet med ny felles likestillings- og ikke-diskrimineringslov. Jeg mener videre at arbeidsgiverorganisasjonene har et overordnet ansvar for å påse at regelverket etterleves i medlemsorganisasjonene, og det blir viktig å ta dette opp i møter med organisasjonene i trepartsamarbeidet. Hvordan kan vi sammen motvirke graviditetsdiskriminering? Når jeg nå varsler at aktivitetsplikten vil være en del av arbeidet med ny lov, har jeg lyst til også å nevne at det er flere arbeidsgivere som etterlyser både veiledning og mer informasjon om hvordan denne aktivitetsplikten kan etterleves. De ber om fleksibilitet også fordi det er forskjeller på den enkelte arbeidsplass. Det blir et viktig arbeid. Å ha et godt diskrimineringsvern er viktig, men vi må også ha et godt håndhevingsapparat. I den jobben vi nå gjør med en felles likestillings- og ikke-diskrimineringslov, blir håndhevingsapparatet på dette området et sentralt tema i den sammenheng. Et sterkt og godt håndhevingsapparat er viktig for god og effektiv håndheving av loven. Derfor har vi satt i gang en utredning av dagens håndhevingsapparat. Utredningen skal ta sikte på å skille lovhåndheverrollen og pådriverrollen, slik at LDO kan rendyrke pådriverrollen. Det er også et siktemål med utredningen å styrke hele lovhåndhevingen. Slik det er i dag, får det ingen konsekvenser for arbeidsgiver å diskriminere. Et eksempel er en 20 år gammel kvinne som blir sagt opp fordi hun er gravid. Hun kan få et vedtak om at hun har blitt diskriminert i Likestillings- og diskrimineringsnemnda, men må altså gå veien om domstolen for å få økonomisk kompensasjon i form av erstatning eller oppreisning. Og vi vet at en som er 20 år og gravid og mister jobben, kanskje ikke er i den økonomiske situasjonen at hun har anledning til å ta dette til domstolen. En rettsprosess er både tidkrevende og kostbar, og derfor er det i realiteten ikke et alternativ for flere av dem som blir diskriminert. For meg er det viktig at et sterkt og godt vern mot diskriminering også kan forenes med fleksible løsninger for den enkelte småbarnsfamilie. Representanten Aasrud viser til regjeringens forslag til nye regler for foreldrepenger. Jeg vil for ordens skyld understreke at det er mulig å utvide unntaksordningen i en sak som fortsatt er til behandling i departementet. Saken har, som folk er kjent med, vært på offentlig høring, og vi vurderer nå oppfølgingen av dette og ser på høringsuttalelsene. Forslaget om at flere skal få mulighet til å overføre kvoten til den andre forelderen, bygger på regjeringens ønske om å føre en familiepolitikk som er tilpasset familienes behov. Familiene er forskjellige, og det er ikke slik at én løsning passer for alle. Foreldrepengeordningen må vi heller ikke glemme er til for barna. Fedrekvoten – og mødrekvoten – vil bestå. Det regjeringen har foreslått, er å utvide dagens unntaksordning til enkelte nye grupper vi mener har særlig behov for det. Hvis loven blir endret i tråd med høringsforslaget, vil det fortsatt være en relativt snever unntaksmulighet. Unntak vil ikke gjelde for ansatte i offentlig sektor eller i store bedrifter. En ny gruppe som kan få unntak, er næringsdrivende. Selvstendig næringsdrivende kan i en del tilfeller ha vansker med å være lenge borte fra virksomheten. Jeg kjenner til et eksempel med en familie der far jobber som lærer og mor er næringsdrivende. For dem passer det best at far tar så mye som mulig av permisjonen. De vil dermed kunne ha nytte av en utvidet unntaksordning. Forslaget om å utvide unntaksordningen må også ses i sammenheng med at regjeringen og samarbeidspartiene har gjennomført en økning av fellesdelen i foreldrepengeordningen. Fra 1. juli 2014 er ordningen blitt mer fleksibel ved at den delen foreldrene selv bestemmer over, er økt med åtte uker. På den måten kan foreldrene lettere legge opp til en permisjonstid som er tilpasset sin egen families situasjon. Vi kan ikke med sikkerhet si hvordan endringene vil påvirke foreldrenes uttak. Noen vil nok velge tradisjonelt og la mor ta mer enn før, men med økt fellesdel øker også fars mulighet til å ta ut foreldrepenger hvis foreldrene ønsker det. Tidligere var 14 uker bundet opp mot mødrekvoten. Nå kan mor returnere til arbeid etter ti uker uten at familien mister ukene. Dette kan være aktuelt for familier der mor er næringsdrivende og ikke har mulighet til å være borte fra virksomheten. I stedet kan far komme inn tidligere enn det som var mulig med den forrige regjeringens opplegg. Vi vet i dag at det ikke er alle som har mulighet til å benytte seg av kvoten sin. Dette betyr at de ukene faller bort. Hvis Stortinget vedtar en utvidet unntaksordning, får flere grupper enn i dag mulighet til å overføre kvoten til den andre forelderen. Dermed kan de ukene bli tatt ut av foreldrene til barnets beste, i motsetning til i dag hvor de ukene står ubrukt. Kanskje vil en endring innebære at far oftere overfører sin kvote til mor enn omvendt. Det betyr likevel ikke at mødre i alle tilfeller får lengre fravær fra arbeidslivet enn det de har i dag. Hvis far ikke har mulighet til å ta ut sin kvote, må familien finne en annen løsning. For mange innebærer det at mor må være hjemme ulønnet. At mor øker sitt uttak av foreldrepenger, er dermed ikke nødvendigvis det samme som at mor øker sin tid borte fra jobb. Jeg har lyst til å understreke at foreldrepengeordningen først og fremst er et gode for barna, som får ha en av foreldrene hjemme med foreldrepenger i nærmere ett år. Regjeringen ønsker å tilby gode, fleksible løsninger, slik at foreldrene i størst mulig grad kan bruke foreldrepengeordningen slik det passer dem selv og deres situasjon best. Jeg har tillit til at foreldre tar gode valg for sin familie, og så må vi sammen arbeide for å sette diskriminering på dagsordenen.