Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Justisminister Storberget sa på TV 2 for noen dager siden: «Man har fått mye i løpet av de siste årene. Nå skal man redusere den offentlige pengebruken. Politiet må også være innstilt på det.» Det vil med andre ord si at politiet har for lite penger til å ansette folk nå og vil få enda mindre de kommende årene. Da spør jeg: Hva er egentlig vitsen med å øke inntaket på Politihøgskolen og utdanne flere politifolk? Er det for å sette dem på en buss, frakte dem rundt i landet for å se på politidistriktene som de kunne fått jobb i, for deretter å returnere og slippe dem av hos Nav? Hvis det er hensikten, har han nådd målet på en eksemplarisk måte. Hvis meningen er å få mer synlig politi, flere til å etterforske og tiltale, har han bommet totalt. Politidistriktene tildeles rammer. Disse rammene har økt noe. Det er riktig. Men – og det er et stort men – når de faste utgiftene, som f.eks. husleie og vedlikehold øker, når utstyr forringes og slites ut, må man skaffe nytt. Det koster penger. Det går ut over driftsbudsjettet og dermed lønnsbudsjettet. Når investeringene til IKT trekkes ut av politiets rammer, går dette også ut over lønnsbudsjettet. Når f.eks. Oslo-politiet må finansiere helikoptre fra eget budsjett, går det ut over lønnsbudsjett og stillinger. Til tross for klar beskjed fra Stortinget når det gjelder kostnaden til helikoptertjenesten, belastes altså Oslo-politiet ekstra for dette. Når lønns- og prisveksten langt fra kompenseres, bidrar ikke det til at det blir mer politi i gatene. Man trenger helt klart en omstrukturering når det gjelder tildeling av økonomiske ressurser til politiet, der bl.a. investeringer holdes utenfor det ordinære driftsbudsjettet. Like før jul var jeg i Canada, nærmere bestemt i Montreal. Montreal var tidligere en meget utrygg by med mye kriminalitet. Nå er byen en av verdens tryggeste, med minimalt med kriminalitet. Politimesteren der fikk bevilget økonomiske midler til å ansette de politifolkene han trengte for å skape trygghet. I tillegg analyserte han kriminalitetsbildet i byen – hva slags kriminalitet begås, hvor og når, og hvor er politiet, når er de der? Kriminalitet skjer ikke mellom kl. 08 og 16 på hverdager da flest politifolk er på jobb. Det skjer på kvelden, om natten og i helgene. Det er ganske innlysende. I Montreal hadde man bl.a. økte frekvenser av innbrudd i litt finere bydeler i ferier og helger mens folk var bortreist. Det ble satt inn ekstra ressurser på disse tidene, og kriminaliteten sank drastisk. Det samme ble gjort i sentrum på kveldene og i helgene – med samme resultat. Det ble også satt inn større ressurser for å skaffe informasjon om det kriminelle miljøet og til spaning. Dette ga resultater. Men for å få gjennomført dette trengte man politifolk, og det fikk politimesteren i Montreal. Norsk politi trenger også ressurser, slik at de kan utføre de oppgavene som vi politikere til stadighet pålegger dem. Vi er flinke til å si hva politiet skal prioritere, men vi er ikke like flinke til å si hva de skal nedprioritere for å få utført nye, prioriterte oppgaver. Vi trenger en omstrukturering av politiet, som bl.a. innebærer færre politidistrikter og mer satsing på lokalt politi. Vi trenger også en ledelse, både administrativ og politisk, som greier å foreta en slik omorganisering. Dagens ledelse har ikke klart dette. Man har ikke klart å få ned kriminaliteten, og man har ikke greid å løse oppgavene sine på en god måte. Man har på mange måter mislyktes. Hva gjør man da? Gjør man det samme som man har gjort i flere år, eller prøver man noe nytt? Når ledelsen ikke greier jobben sin, bør denne ledelsen forsvinne. Den skal ikke få fornyet og utvidet tillit. Man kan sikkert skylde på den lokale ledelsen og politimestrene, men hvis de ikke makter å utføre sine oppgaver, ligger ansvaret på toppen. Det er slik at hvis et tre begynner å bli råttent i toppen, reparerer en det ikke med å fjerne roten, da detter hele treet. Man fjerner den råtne toppen.