Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-06:
Det er lett å forstå at folk kan bli både fortvilt og irritert hvis prisen på en vare går opp. Og det er lett å forstå at man glemmer de varene prisen går ned på. Hvis vi skal ta en liten oppsummering av hva som har skjedd siden 2000, er det følgende bildet riktig: Reallønnsveksten har vært på ca. 45 pst., økningen i drivstoffprisene har vært på ca. 30 pst. Hvis vi brukte alle pengene våre på drivstoff, hadde vi altså gått i pluss. Prisen på importerte klær og diverse tekniske varer har gått betydelig ned, og vi bruker i gjennomsnitt ca. 3,5 pst. av inntektene våre på drivstoff. Jeg skulle ønske at folk hadde det i bakhodet når de irriterte seg eller fortvilte seg over prisene på drivstoff. For det er i sum hva man har igjen i lommeboka, som er det som tross alt avgjør hva slags økonomi man har. Og da vil det være slik at det som alle som er opptatt av klimaendringer, mener må til, er at vi får en pris på karbonutslipp som gjør at man får opp produksjonen av ny fornybar energi, at man får fortgang i produksjonen av mer drivstoffvennlige biler, at man får opp alternative drivstoff som gjør at CO2-utslippene og andre klimautslipp i verden går ned. Det er det eneste som kan hindre en global oppvarming, som ikke vil utgjøre noen kroner i folks lommebok hvis vi ikke klarer å stoppe den, men som kan føre til dramatiske endringer for veldig mange. Enten det er flom, tørke, ras eller orkaner og villere vær, så vet vi at kostnadene ved det langt overgår dette. Så til det andre, som virker å være Fremskrittspartiets kronargument i denne debatten, nemlig parallellen til «Påskepakken» fra 1986. Med visepresident Hagens hjelp har jeg fått en rask oppfrisking av denne sparepakken, som dette var. Denne sparepakken inneholdt et forslag om å øke bensinavgiften med 35 øre. Og sparepakken i sum var på over 1 milliard kr. Det var ut fra det daværende regjering mente var nødvendig i den situasjonen. Så den relevante sammenligningen for Fremskrittspartiet er jo: Trenger vi nå en stimuleringspakke i norsk økonomi på 7 milliarder kr, som forslaget til Fremskrittspartiet betyr? Er det slik at det nå går så dårlig rundt, og at vi har så store problemer på så mange områder, at det er på høy tid å sørge for å fyre opp litt ekstra? Det er jo motsatt. Det er faktisk slik at hvis man øker bevilgningene over statsbudsjettet nå med 7 milliarder kr bare ved dette ene forslaget fra Fremskrittspartiet, kan det ha konsekvenser for renteutvikling og andre sider av norsk økonomi som har mye større betydning for lommeboken til folk flest. Da går altså ikke bare vinninga opp i spinninga, men da går folk i minus på grunn av dette forslaget. Jeg har én utfordring til Fremskrittspartiet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg ser at man stadig viser til beregninger som er gjort i forhold til Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett, og gunstige virkninger av det. Problemet med de beregningene er at Fremskrittspartiet bare har gitt Statistisk sentralbyrå en flik av det som er Fremskrittspartiets alternative økonomiske politikk. For så fort Stortinget har vedtatt budsjettet, så kommer Fremskrittspartiet med nye forslag som øker budsjettets utgiftsside med mange milliarder kroner. Bare dette ene forslaget øker altså budsjettets utgiftsside med 7 milliarder kr. Det vil ha betydning for renten. Så vis mot - og det regner jeg med Fremskrittspartiet har - i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg forventer at Fremskrittspartiet da gjør opp status over egne forslag fremmet etter forrige budsjett, slik at vi kan få en helhet. Og Finansdepartementet og jeg er selvfølgelig meget behjelpelige med å beregne hva de forskjellige forslagene betyr, for da kommer baksiden av medaljen fram. Da kommer de utgiftene som virkelig har stor betydning for næringsdrivende, for folk i etableringsfasen, for folk med dårlig råd - da kommer renteregningen på bordet. Vi har store utfordringer framover når det gjelder klima. Vi kan ikke gi folk inntrykk av at bensin, diesel, fyringsolje og andre fossile brensler kommer til å bli billigere framover. Det vi kan drive, er en rettferdig fordelingspolitikk og en aktiv distriktspolitikk gjennom andre virkemidler som kan veie opp for dette. Så vil det at fossile utslipp eller karbonutslipp har en pris, bidra til å utvikle en ny teknologi som kan være med på å redde klimaet.