Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2012-11-29:
Stortinget behandler her et omfattende representantforslag i 18 punkter, og 16 av dem er fremmet som forslag i innstillingen. Gode helsetjenester for alle er grunnlaget for trygge liv. Derfor er debatt om sektorens rammebetingelser og styring helt nødvendig. Slik sett har debatten i dag stor verdi. Antallet forslag gir saksordføreren for liten tid til en bred gjennomgang av alle forslagene i et førsteinnlegg på 5 minutter. Jeg vil her gi noen innledende synspunkter fra flertallspartiene. Forslagene i innstillingen er knyttet til rutinegjennomgang, ekstern evaluering, nye finansieringsmodeller, ventelister, organisering av ledelse, rutiner for omstilling, tempo i omstilling, utstyrsinvesteringer, egen sykehusproposisjon, pasientskadeerstatning, åpenhetskultur, rehabiliteringsfeltet, kreftomsorg og legemiddelpolitikk. Som bakgrunn for forslagene uttaler forslagsstillerne bl.a.: «Helsetjenesten gir i dag et godt tilbud til svært mange pasienter, som følge av kompetent helsepersonell som daglig gjør sitt ytterste i møte med sine pasienter.» Forslagsstillerne uttaler videre: «Norske medier har gjennom alle tider avdekket enkelthendelser i helsevesenet som medfører at pasientene ikke får det helsetilbudet de kan forvente. Dette vil trolig alltid være slik.» Regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti er alene om å uttrykke enighet til begge disse sitater i innstillingen. Regjeringspartiene viser til statsrådens brev at 7. september 2012 med svar og utdypninger knyttet til 18 forslag. Brevet, sammen med henvisning til aktuelle lover, stortingsbehandling av budsjett og andre relevante saker, ny nasjonal helse- og omsorgsplan, kommende stortingsmelding om kvalitet og pasientsikkerhet, offisiell statistikk mv., svarer etter vårt syn godt på forslagene. Saksordføreren vil bemerke at representantforslagene spenner fra betydelige bevilgningsforslag, som hører hjemme i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet, til temaer som dels inngår i pågående prosesser og arbeid. Saksordføreren må i dette innlegget velge å kommentere på ett, på noen eller alle forslagene. Gitt 30 sekunder hver til innledning og avslutning ville alle forslag som er fremmet, kunne få 15 sekunder hver i dette innlegget. Debattens format er altså ikke egnet til det. Derfor konsentrerer jeg meg på gjenværende taletid om forslaget om avvikling av regionale helseforetak. Etter sykehusreformen er det staten som eier sykehusene. Jeg har ikke registrert tunge politiske debatter som problematiserer dette eierskapet de siste årene, og jeg mener det er veldig bra. Videre er min erfaring at organiseringen av sykehus i foretak også har bred støtte, i hvert fall er det bare et fåtall som aktivt reserverer seg, for å bruke terminologi fra vårt arbeid med helseregistrene. Når vi kommer til styringen av sykehusene, er det et helt klart politisk skille. Både Høyre og Fremskrittspartiet vil ha bort de regionale helseforetakene. Det mener jeg er et realt og konkret politisk standpunkt. Men sykehusene er en stor sektor som har 100 000 ansatte, høy kompetanse, ansvar for liv og død og hjelp i livets aller vanskeligste faser, og derfor må sektoren ha en ansvarlig styringsakse fra statsråden og ut til den spisseste ende. Fremskrittspartiet og Høyre vil bryte en slik ansvarlig styringsakse – og etter min vurdering – uten å vise fram et konkretisert og trygt alternativ. Fremskrittspartiet vil i stedet ha et sykehusdirektorat. Taletiden er knapp, og jeg må tale kort og tydelig. Etter min vurdering er et direktorat den dårligste av alle tenkelige modeller for styringen av våre sykehus. Jeg vil utfordre Fremskrittspartiet i debatten på om Fremskrittspartiets talere kan fremvise minst ett eksempel fra dagens Norge hvor vi får god og «hands on» politisk styring på en viktig samfunnssektor gjennom et direktorat.