Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-03-28:
I representantforslagene er det foreslått å lovregulere adgangen til å permittere. Innstillingen fra arbeids- og sosialkomiteen viser tydelig at både komiteens flertall og komiteens mindretall er opptatt av at arbeidstakerne informeres og konsulteres før permittering iverksettes. Som jeg har gitt uttrykk for i mitt brev til arbeids- og sosialkomiteen, mener jeg disse hensynene er godt ivaretatt gjennom de sedvanerettslige reglene som gjelder ved permittering. Som begrunnelse for å lovfeste permitteringsadgangen viser representantene bl.a. til at uorganiserte arbeidstakere ikke har samme rettigheter som organiserte, og at de uorganiserte dermed blir diskriminert og er rettsløse ved permittering. Dette er en feilslutning. Rettspraksis viser oss at uorganiserte slett ikke er rettsløse ved permittering. Dette kommer klart fram i en dom fra Borgarting lagmannsrett fra januar i år. Dommen oppsummerer på en oversiktlig måte dagens rettssituasjon og viser at uorganiserte arbeidstakere har et godt rettsvern ved permittering. Det kan også legges til at Arbeidstilsynet har god og tilgjengelig informasjon om den enkeltes rettigheter på sine nettsider. Jeg kan heller ikke si meg enig i påstanden om at ikke-organiserte arbeidstakere diskrimineres ved at organiserte arbeidstakere framforhandler egne ordninger. Arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjonene spiller en viktig rolle ved å fremme gode og trygge arbeidsforhold, og bidrar med dette til et velfungerende arbeidsliv. Et helt grunnleggende virkemiddel for organisasjonene er å inngå tariffavtaler. Det er i den sammenheng normalt at tariffavtalene etablerer egne, tilpassede ordninger som regulerer sider ved arbeidsforhold som lovgivningen ikke gjør. Dette er en selvfølgelig konsekvens av den frie forhandlingsretten, og slik må det fortsatt være. Selv om det er flere eksempler på at tariffestede ordninger har vært forløpere for lovgivning, kan det ikke være automatikk i at ordninger som følger av tariffavtalene, skal lovfestes. Alternativt ville de facto organisasjonene, ikke Stortinget, styrt arbeidsmiljølovgivningen. Det er dessuten ulike behov for permittering i ulike deler av arbeidslivet. 60 pst. av de permitterte har i dag bakgrunn fra bransjene bygg, anlegg og industri. Tariffavtaleregulering bidrar også til at partene selv drøfter de nærmere behovene og vurderer om vilkårene for permittering er oppfylt. På den måten ivaretas enkelte bransjers særegne utfordringer. Jeg er enig i at det er viktig med gode prosesser og rutiner i forbindelse med endringer i bemanningsbehov. Det er i denne sammenheng viktig at alle arbeidstakere har trygge rammer, uavhengig av om de er organisert eller ikke. Som jeg innledet med, er det i en slik sammenheng liten tvil om at de sedvanerettslige reglene gir de uorganiserte arbeidstakerne et godt vern. Slik jeg ser det, er det ikke her tilstrekkelig grunnlag til å stille seg bak representantforslagene om endringer i arbeidsmiljøloven. Jeg mener likevel at det kan være grunn til å omtale spørsmålet om lovregulering av permitteringsinstituttet i den kommende stortingsmeldingen om arbeidsforhold, arbeidsmiljø og sikkerhet, ikke minst for å få fram behovet for gode prosesser i alle typer virksomheter og se på hvorvidt det er andre forhold, slik jeg har nevnt i svaret til Stortinget, angående drøftingsplikt for arbeidsplasser med under 50 ansatte, der man kan ha et annet virkemiddel for informasjon knyttet til permitteringer.