trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Eg vil starta med å seia at det er tydeleg at representanten Kambe og Høgre trivst veldig godt i opposisjon. Eg håpar verkeleg at Høgre held fram med å vera eit opposisjonsparti, for dei er tydelegvis mest handlekraftige når dei er i nettopp den rolla. Grunnen til at eg seier dette, er sjølvsagt alle framlegga og alle formuleringane vedrørande endring og forenkling som dei korkje hadde evne eller vilje til å gjennomføra då dei faktisk hadde høve til det. Eg har eit par spørsmål til Høgre. Kvifor slikt hastverk med å ta bort revisjonsplikta også for morselskap, at ein ikkje kan avventa til evaluering og utgreiing av bl.a. forholdet vedrørande fysiske personar som majoritetseigarar, morselskap i konsern og eventuelle konsekvensar av utviding og endring av rekneskapsplikt? Det andre spørsmålet går på at Høgre tydelegvis ikkje er fornøgd med dei forenklingsgrepa vi gjer, så eg undrast: Kva er eigentleg Høgre sine krav vedrørande forenkling?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Arbeidarpartiet har alltid vore oppteke av å skapa og ta vare på bedrifter og arbeidsplassar. Eit aktivt eigarskap og tilrettelegging av gode rammevilkår for bedriftene er ein kontinuerleg jobb. Vi ønskjer at bedriftene våre skal vera opptekne av å produsera og skapa, og vera gode arbeidsplassar. Derfor ønskjer vi òg å ta vekk unødvendige tidstjuvar og kostnader. Å fjerna revisjonsplikta har vore ei utfordrande sak i avveginga mellom omsynet til skattekontroll og kampen mot økonomisk kriminalitet på den eine sida og forenkling og internasjonal utvikling på den andre sida. Å gjera kvardagen enklare for om lag 100 000 små bedrifter har vege tyngst for oss. Med dette forslaget vil dei små aksjeselskapa sjølve få moglegheita til å vurdera om kostnadene knytte til revisjon overstig den eigennytten selskapa har med reviderte rekneskap. Samtidig likestiller vi norske aksjeselskap og NUF med avgrensa ansvar når det gjeld krav til revisjon, noko som kan bidra til å svekkja insentiva for å nytta nettopp NUF som føretaksform. Dette er ei ønskt utvikling også sett får eit kontrollsynspunkt. Dei fleste andre land i EU/EØS-områda har allereie gjeve unntak frå, eller har aldri hatt, revisjonsplikt for dei minste selskapa. No vert rammevilkåra for dei minste bedriftene tilpassa den internasjonale utviklinga. Det er bra. Arbeidarpartiet har vore oppteke av at denne saka også har ei viktig side når det gjeld skattekontrollspørsmål. For å vareta omsynet til skatte- og avgiftskontroll og omsynet til kampen mot økonomisk kriminalitet er det føreslege at skatte- og avgiftsmyndigheitene får høve til å påleggja revisjonsplikt i inntil tre år når nærare vilkår er til stades – dette for aksjeselskap som har valt bort revisjon, samt NUF med avgrensa ansvar utan revisjonsplikt. Å ta bort revisjonsplikta for små aksjeselskap er eit forenklingstiltak, der bedriftene sparar både tid og pengar. Dette er eit av mange forenklingstiltak som er med på å gjera kvardagen enklare for bedriftene våre. Under dette vil eg òg nemna regjeringas satsing på Altinn. I stortingsmeldinga om innovasjon, St.meld. nr. 7 for 2008–2009 Et nyskapende og bærekraftig Norge, varsla vi raud-grøne at det ville kome ein strategi for små og mellomstore bedrifter. I samband med dette er det sett ned eit råd med representantar frå næringsliv, næringsorganisasjonar og LO. Vi i Arbeidarpartiet har òg hatt mange rådslag/samråd der vi har motteke innspel på forenkling. Eg vil òg nemna at det i Soria Moria II er teke inn at det skal føretakast ei vurdering av aksje- og rekneskapslovgjevinga med sikte på forenkling, og at det no ligg føre ein rapport på dette området, som er til vurdering. Det er òg varsla ei stortingsmelding om framtidig næringspolitikk. Avslutningsvis vil eg seia at finansministeren sa det så bra: Vi er ikkje i mål. Forenklinga kjem til å fortsetja, for denne regjeringa handlar.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Først av alt vil jeg få lov til å si at det var et interessant innlegg fra representanten Thorkildsen – interessant, for etter å ha lest gjennom innstillingen klarte jeg ikke helt å finne ut hva SV faktisk mener. Men det har jo representanten nå gjort rede for, at SV nok en gang i regjering ikke har fått viljen sin, og at de andre i regjeringen sørger for å kjøre over SV. Det er faktisk veldig positivt i denne saken. Representanten viser også til det fantastiske med Altinn. Ja, folk prøvde jo faktisk å søke i skatteoppgjøret på Altinn her om dagen, og det som skjedde da, var at alt brøt i hop. Så det kan jo hende at man må se litt på måten ting er innrettet på. Representanten sier hele tiden at det er bra med de begrensningene man har lagt inn. Jeg har noen spørsmål til representanten Thorkildsen: Når det gjelder ikke-fritak for morselskap, hva er representantens absolutte begrunnelse for det? Så når det gjelder det å melde at man ikke skal revidere: Ser ikke Thorkildsen at det kan man faktisk hente ut gjennom Brønnøysundregistrene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Først av alt vil jeg gi honnør til statsråden for at vi får gjøre nettopp det vedtaket vi gjør i dag. I forbindelse med framleggelsen av denne proposisjonen ble det sendt ut en pressemelding på vegne av både finansministeren og næringsministeren om at revisjonsplikten blir opphevet fra 1. januar 2011. I ettertid har man kunnet lese i dagspressen at det har vært stilt spørsmål ved om man var i stand til å følge den datoen. Mitt spørsmål til finansministeren er følgende: Kan statsråden bekrefte at datoen 1. januar 2011 står fast, og at disse selskapene nå kan innrette seg etter det og ikke måtte henge seg opp i den tvil som har blitt skapt gjennom dagspressen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Først av alt vil jeg igjen rette en takk til statsråden for at vi nå endelig får denne saken på plass. Det har tatt sin tid. Disse forslagene går flere år tilbake i tid. Flere av opposisjonspartiene har fremmet forslag i denne retningen gjentatte ganger. Det ser vi også nå i en annen sak som vi behandler i dag i tillegg til proposisjonen, som nettopp er et representantforslag. Representantforslaget tar også opp i seg det som har med oppbevaringsplikten av regnskapsdokument å gjøre, og det er trist at det ikke blir flertall for den saken i dag. Det er også trist å registrere at statsråden nå, under replikkordskiftet med undertegnede, har bekreftet at det heller ikke vil bli fremmet en sak i vårsesjonen i så henseende. Jeg håper i hvert fall at statsråden sørger for at det blir fortgang i arbeidet, og at det kommer så tidlig til høsten at det er mulig å få behandlet det i løpet av høstsesjonen, at dette ikke kommer så sent at Stortinget ikke får tid til å behandle saken. Det har også vært litt spørsmål fram og tilbake knyttet til Senterpartiet, og det som har med ANS å gjøre. Jeg synes signalene fra Senterpartiet er veldig gode. Per i dag vil det være flertall i denne sal for akkurat det forslaget. Problemet er jo at det er nettopp Senterpartiet som ikke stemmer for forslag nr. 2. Der ligger jo den åpningen – riktignok vil det bli tatt på et senere møte i Stortinget, i og med at dette er en lovsak, men man har i hvert fall mulighet til å gå inn i det forslaget som ligger her. Jeg er svært glad for at Sosialistisk Venstreparti, som er det eneste partiet i denne salen som nå har sagt at man er imot dette, har måttet gi seg i regjering. Det synes jeg er veldig positivt. Men vi trenger å gå et skritt videre. Regjeringen har ennå ikke kommet til Stortinget med eller gitt uttrykk for hvor mye man vil redusere skjemaveldet. Våre naboland og EU har fastsatt sine mål. Denne regjeringen har ikke gjort det, jf. representanten Heggøs utsagn om at dette er en handlekraftig regjering som leverer. Videre er det også helt klart en diskusjon knyttet til krav om aksjekapital, altså størrelsen på aksjekapitalen og det enmannsutvalget som har gjennomgått disse tingene, og som har kommet med en anbefaling. Jeg håper at regjeringen også kommer raskt med det. Videre har man snakket mye om Altinn II. Jeg må bare si at det tar forferdelig lang tid. Når man får på plass noe sånt, kan man faktisk gjøre noe med skjemaveldet og måten å rapportere inn på. Så jeg håper statsråden, sammen med næringsministeren, får fortgang i det arbeidet, for det trenger de små og mellomstore bedriftene, som dette landet er tuftet på.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Jeg vil også gi Senterpartiet honnør for å ha fått gjennomslag for en viktig programpost i sitt program. Så brukte Lundteigen tid på det som forrige replikant også tok opp, altså hvilke andre selskapstyper som naturlig bør komme inn under de samme ordninger som flertallet her nå vedtar i dag. Mitt spørsmål er da: Hvordan ser Lundteigen for seg at dette arbeidet skal følges opp, og kan vi etter hans syn forvente et forslag fra regjeringen i nær fremtid som innbefatter også de selskaper som Lundteigen selv mente at det egentlig ikke var noen grunn til å forskjellsbehandle ved de ordninger vi nå vedtar?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Jeg vil også benytte anledningen til å takke saksordføreren for et godt utført arbeid. Når Inga Marte Thorkildsen sa at hun ville være festbrems, så er vel min oppfatning at saksordføreren føler det på en helt annen måte. Jeg tror at hun har vært en sterk pådriver nettopp for det resultatet vi i dag kommer til å vedta. Det har jeg merket på hennes engasjement i flere sammenhenger akkurat på dette området. Så jeg tror det er en god dag for saksordføreren, for å si det sånn. Men jeg vil allikevel si at jeg synes Inga Marte Thorkildsen har vesentlige poenger i sitt innlegg. Dette er ikke et ensidig plussregnskap, for å kalle det det. Det er både debet og kredit. Det er bare å se på ganske tunge høringsinstanser til dette forslaget som har vendt tommelen ned. Vi har også veid dette, men vi har funnet ut at fordelene tross alt oppveier ulempene. Men vi er på ingen måte blinde for at det også kan ha noen negative konsekvenser knyttet til at det kan bli enklere med skattesnusk og annen form for økonomisk kriminalitet, som jo også flertallet adresserer ved å peke på at det kan være nødvendig med avbøtende tiltak. Men, som sagt, fra Kristelig Folkepartis side har vi funnet ut at plussene tross alt er flere enn minusene, og så får vi håpe at erfaringene viser at det også vil være tilfellet. En viktig årsak er også å se hvordan man organiserer seg rundt omkring i nærliggende land, og det er ikke noe vi kan lukke øynene for, heller ikke etableringen av norske selskaper i utlandet, som uansett unngår disse reglene som vi har hatt knyttet til revisjon. Det er et poeng i seg selv å hindre en ytterligere sterk vekst av den typen selskaper og heller få dem inn i folden her hjemme i større grad enn tilfellet er i dag. Så har det vært nevnt at Bondelaget har tilskrevet komiteen knyttet til at ansvarlige selskap som har mer enn fem deltakere, men under 5 mill. kr i omsetning, også burde omfattes av samme regelverk. Det tok vi opp i komiteen, og jeg er glad for at en samlet opposisjon støtter at disse også burde komme inn under regelverket. Så hørte vi nå Lundteigen, og vi imøteser også finansministerens svar på den utfordringen han har fått om på hvilken måte regjeringen vil følge opp arbeidet, slik at det som kan synes som en forskjellsbehandling som det ikke er saklig grunnlag for, kan oppheves i det videre arbeidet. Med dette anbefaler vi også innstillingen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Jeg er enig i det. Samtidig mener jeg også at dette er ikke for så vidt revisors hovedoppgave, men det er en følgevirkning av at man har hatt revisjonsplikt. Jeg er helt enig i at det å ha krav på revisjon har en forebyggende effekt, som jeg absolutt anerkjenner er til stede. Men, som sagt, det er ikke revisors hovedoppgave å avdekke kriminalitet. Det er det faktisk andre i dette samfunnet som har til oppgave å gjøre. Men som en naturlig følge av det arbeidet revisor gjør, og i det hele tatt at en revisor er der, blir det et sterkere fokus, som jeg tror har en forebyggende effekt. Derfor tror jeg nok også at en del selskaper like fullt vil velge å ha revisjon, fordi f.eks. kreditorer vil kreve det også i fremtiden.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Jeg oppfattet vel ikke det store spørsmålet. Men siden Inga Marte Thorkildsen – og nå går bort fra talerstolen også – sa at det var et vennligsinnet innlegg, kan jeg jo si, for å få litt politisk balanse i et innlegg fra Kristelig Folkeparti, som jeg alltid er veldig opptatt av, at den kommentaren fra Arve Kambe kan jeg slutte meg fullt og helt til.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Jeg stusset litt når finansministeren sa at han husker godt at Arbeiderpartiet hadde et slagord på slutten av 1940-tallet om at framskrittet skal fortsette. Det er mulig jeg har tatt litt feil av finansministerens alder, men det er vel heller slik at det er en del av den kollektive hukommelse i Arbeiderpartiet vi snakker om. Mitt spørsmål går ikke på det, men på det som statsråden var inne på, nemlig de ansvarlige selskapene. Han varslet for så vidt at hvis Finansdepartementet fant ut at det var en god ordning, så ville man komme tilbake til Stortinget med et forslag til endring. Vi har hørt Senterpartiets syn på dette, så mitt spørsmål er: Ser statsråden nå at det skulle være noe saklig grunnlag for å behandle den type selskaper på en annen måte enn dem vi i dag gir lettelse, slik at fremskrittet skal kunne fortsette?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-04-05:
Jeg synes det var et oppløftende innlegg fra finansministeren, og jeg skjønner godt den balanseringen som må finne sted. Det skulle bare mangle. Så har jeg lyst til å utfordre statsråden på et mer prinsipielt grunnlag – når det gjelder det som han nå refererte til som en aktivitetsskatt. Også det må ses i sammenheng med hva andre land gjør. Men det er jo faktisk slik at finansnæringen – for å si det slik – slipper ganske billig unna i forhold til dagens momsregime. Mitt spørsmål er på prinsipielt grunnlag: Mener finansministeren og regjeringen at det er grunnlag for å se på en endring i det regimet? Og – hvis han gjør det: Kan han tenke seg å veksle det inn i andre lettelser for norsk næringsliv?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-04-05:
Jeg vil også takke saksordføreren for en god gjennomgang, og som saksordføreren sa, er det helt klart at for mange mindre bedrifter er dette en gledens dag. Og det er en glede Venstre deler med mange av dem som har fått et lite pusterom både i forhold til skjemavelde og i forhold til økonomiske kostnader. Venstre er svært opptatt av vilkårene for de minste bedriftene. Dagens vedtak er et skritt på veien for å gjøre forholdene bedre, men vi har en lang vei å gå før Venstre er fornøyd. Og vi kommer til å være utålmodige. Vi vil være minst like utålmodige som vi har vært i denne saken. Vi kan godt være rause i dag og gratulere regjeringen med at det er mange selskaper som etter dette vedtaket slipper revisjonsplikt, men det er grunn til å minne om at en samlet opposisjon allerede 29. mars 2006 – altså for temmelig nøyaktig fem år siden – fremmet forslag om å fjerne revisjonsplikten for de minste selskapene. Etter det har både Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet hver for seg og sammen gjentatte ganger utfordret ulike statsråder og representanter fra regjeringspartiene om akkurat dette temaet. Uten en utålmodig og standhaftig opposisjon er jeg usikker på utfallet her i denne saken. På lik linje med andre representanter stiller jeg meg undrende til at Senterpartiet ikke har fått gjennomslag for å frita ansvarlige selskaper med mer enn fem deltakere, men med under 5 mill. kr i omsetning for revisjonsplikt. Ansvarlige selskaper er en vanlig selskapsform både i jordbruk og skogbruk. Særlig mange skog- og utmarkseiendommer som drives som ansvarlige selskaper, har begrenset aktivitet som omsetning. Typiske eksempler på slike aktiviteter er utleie av jakt- og fiskekort, der revisjonskostnadene utgjør en betydelig andel av omsetningen i disse selskapene. Men som vi hørt, skal finansministeren redegjøre for det senere. En samlet opposisjon vil oppheve revisjonsplikten for denne typen selskaper også. Til slutt en liten merknad knyttet til saken vi behandler parallelt, men som faktisk få har vært inne på, Dokument 8:19 S, representantforslaget fra Fremskrittspartiet og konkret forslag om å redusere oppbevaringsplikten for regnskapsmateriale fra ti til fem år. Jeg registrerer at finansministeren har lovet å komme tilbake til Stortinget med en egen sak i løpet av våren. Vi konstaterer for øvrig at våren er her, og det er av den grunn a) håp om at saken kommer til Stortinget i løpet av kort tid, og b) at utfallet blir identisk med forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre om å halvere oppbevaringsplikten. Som det også fremgår av finansministerens brev, er næringslivets samlede kostnader knyttet til oppbevaring av regnskapsmateriell ca. 630 mill. kr årlig. En halvering av oppbevaringstiden vil derfor være et viktig og riktig bidrag til å redusere både unødvendige kostnader og unødvendig skjemavelde.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-04-05:
Takk til saksordføreren for en god gjennomgang. Jeg vil starte med å rose Fremskrittspartiet for å ha tatt opp en viktig sak. Dypest sett handler det om det enkelte menneskets rettigheter i møte med det store, ofte ugjennomtrengelige «systemet». Det er en problemstilling vi i Venstre er svært opptatt av, både i denne saken og i andre tilsvarende saker. Som også forslagsstillerne peker på, forvalter Skatteetaten og skattekontorene et komplisert regelverk, men har samtidig en stor frihet til å benytte ulike virkemidler som for mange skattytere kan virke både uforståelige og udemokratiske. Det har vi i de siste årene sett mange eksempler på, bl.a. i en rekke oppslag i Dagens Næringsliv sist høst. Det er menneskelig å feile, og vårt engasjement for en bedre rettssikkerhet for skattytere er ikke det samme som et angrep på Skatteetaten. Det er en vanskelig balansegang å være både servicekontor, kontrollorgan, avgjørelsesinstans og innkrever samtidig – slik Skatteetaten i praksis er. Derfor er det behov for en bred gjennomgang hvor alle forslagene fra Fremskrittspartiet inngår, slik at vi kan få styrket skattyters rettssikkerhet. Det er absolutt enkelte forslag av de 15 konkrete forslagene fra Fremskrittspartiet som Venstre kunne ha stemt for, og som jeg virkelig håper at statsråden vil ta med seg i det videre arbeidet. Det gjelder f.eks. forslag nr. 5, om at skattekrav ikke kan inndrives før vedtak om skatt er rettskraftig, og forslag nr. 6, om tilbakebetaling av skatt med forsinkelsesrente. Helt til slutt: Det er fint at de aller fleste er fornøyd i sitt møte med Skatteetaten. Men det hjelper svært lite for dem – og det er altfor mange – som føler seg helt maktesløse og rettsløse. Av respekt for disse burde Stortinget i dag vedtatt å sette ned et utvalg som styrker skattyterens rettssikkerhet.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-04-05:
I mitt innlegg nevnte jeg to av forslagene fra Fremskrittspartiet, nemlig forslag nr. 5, om at skattekrav ikke kan inndrives før vedtak om skatt er rettskraftig, og forslag nr. 6, om tilbakebetaling av skatt med forsinkelsesrente. Hvilke vurderinger gjør finansministeren seg rundt disse forslagene?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-04-05:
Bare kort til representanten Breen, som var kritisk til meg fordi jeg støttet forslag nr. 5, fra Fremskrittspartiet. Advokatforeningen var kritisk til nettopp dette forslaget, det var argumentet hans. Jeg vil bare benytte anledningen til å berømme finansministeren fordi han var mye mer åpen i replikkrunden vi hadde her, og ville se på også dette. Det har vært mange tragiske skjebner i kjølvannet av dette. Jeg ser fram til fortsettelsen og vil følge dette nøye.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-04-05:
Først takk til saksordføreren for en veldig balansert fremstilling av denne saken. Vi kan alle være glade for at Norge kom seg gjennom finanskrisen langt bedre enn de aller fleste land. Det skyldes en rekke forhold. Det skyldes at vi i utgangpunktet var bedre rustet til å møte krisen – ikke minst statsfinansielt. Det skyldes at et samlet politisk miljø fort innså alvoret i situasjonen, og at vi gjennom både en dialog i forkant og raske beslutninger i Stortinget i fellesskap sørget for å møte krisen gjennom politiske vedtak og ved å ta i bruk nødvendig politisk verktøy. Og det skyldes ikke minst at svært mange politiske reguleringer av bank- og finansnæringen allerede var på plass. Så er selvfølgelig spørsmålet: Er det noe vi kan lære av krisen? Er det behov for ensidige tiltak i Norge for å stå bedre rustet neste gang? En av de viktigste forutsetningene for en velfungerende og dynamisk markedsøkonomi er at den overordnede økonomiske politikken virker stabiliserende over tid. Det er ikke mulig, og heller ikke ønskelig, å forsøke å fjerne alle konjunkturbevegelser. Det er normalt at økonomien svinger noe opp og ned som følge av normale konjunkturbølger. Poenget med en stabiliserende politikk er i første rekke å dempe de mest alvorlige svingningene og spesielt redusere risikoen for dype og langvarige kriser. Jeg vil peke på noen prinsipper som er viktige for Venstre. For det første er det viktig at Norges Banks mandat også kan innebære pengepolitiske tiltak som kan motvirke sterke spekulasjonsbobler knyttet til verdipapirer, boliger og eiendommer. For det andre må regulering av banker og andre finansvirksomheters soliditet og evne til å tåle konjunktursvingninger være tilstrekkelig robuste og dekkende, og de bør innrettes slik at de virker motsyklisk og derigjennom stabiliserende over tid. For det tredje må budsjettpolitikken baseres på handlingsregelen, som vil bidra til å skape en forutsigbar finanspolitikk. På denne måten understøttes også landets statsfinansielle robusthet. For det fjerde må Norge aktivt bidra til å bygge og videreutvikle viktige institusjoner innen internasjonal handel, finans- og valutasystemer, som er legitime og effektive, slik flere har vært inne på her i dag. Til sist: Åpne markeder sikres best gjennom rettferdige spilleregler, nøytrale reguleringer og friest mulig konkurranse lokalt, nasjonalt og internasjonalt. Det er viktig å være føre var og ikke tro at vi har så mye penger på bok at vi uansett løser kommende kriser. I så måte er dette forslaget fra Kristelig Folkeparti en viktig påminnelse. Helt til slutt en liten visitt til representanten Thorkildsen. Det er jo ikke slik at om en pålegger finansnæringen en momslignende skatteordning, betyr det automatisk at det bidrar til fellesskapet. Det betyr at tjenesten blir dyrere for brukeren, og kostnadene veltes ofte over på kunden. Det så vi f.eks. da man innførte merverdiavgift på idrettsbilletter.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Som jeg bl.a. har opplyst i svar på spørsmål fra representanten Rytman, skal vi prøve å gjøre alt vi kan for å legge til rette for at dette faktisk kan skje fra og med 1. januar 2011, slik som forutsatt. Hvis Stortinget slutter seg til saken i dag, og slutter seg til den i neste runde, er det muligheter for å kunne få sanksjonert loven i statsråd 15. april. Så får vi kanskje et forhold til aksjeselskaper som allerede kanskje har avholdt sine generalforsamlinger. Men vi skal se på om det er mulig å lage en overgangsregel her, slik at de også kan bli omfattet. Så glemte jeg i mitt innlegg å vise til at når det gjelder lovforslaget om oppbevaringsplikten, rekker vi ikke det i løpet av våren, men det vil komme så fort som mulig, slik at Stortinget også får anledning til å behandle det i løpet av året 2011.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Det kan vel mer betraktes som en glipp at man ikke hadde den fulle oversikt over antall selskaper, men jeg vil nok motsi at det dreier seg om slurv, for Finansdepartementet har ikke for vane å drive med det. Men her var det en glipp, og det viser seg at antallet var noe mindre. Samtidig, som jeg sa i innlegget mitt, er det viktig nå å glede seg over de selskapene som får en mulighet til å fravelge revisjon, og så får vi se hva framtiden bringer i forhold til om nye selskaper kan bringes inn i ordningen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Det er fortsatt slik at undertegnede er født i 1950, men det sier kanskje litt om finansministerens kunnskaper om arbeiderbevegelsens historie at han kan vise til en valgplakat som han har lest om fra slutten av 1940-tallet. Når det gjelder spørsmålet om ANS m.m., synes jeg at representanten Lundteigen hadde gode svar på de replikkene som var. Det er nødvendig å gå igjennom dette, for det er klart at det hadde vært ulike mye enklere hvis alle selskaper var aksjeselskaper – både lovteknisk og på andre måter. Men det er forskjellige eierformer, og det er behov for å gå igjennom saken. Hvis vi finner at dette kan la seg gjøre uten at det blir for mye styr, for å bruke det uttrykket, så vil Finansdepartementet gjøre det, for dette vil også være en del av den framtidige forenklingen på området.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Det er vanskelig for meg å gå inn i mer detaljerte ting i det vi nå skal gå gjennom. Men et generelt synspunkt når det gjelder selvangivelsen, er at vi som skattytere har plikt til, når vi skriver under på ære og samvittighet, å sjekke at de opplysninger som er i selvangivelsen, er riktige, og vi har plikt til å ta vare på lønnsoppgaver og oppgaver vi får fra banken, for å kunne sjekke det som står i den elektroniske selvangivelsen. Jeg tror at det fortsatt må være slik, om vi skal se på forenklinger og en mer prinsipiell tilnærming, at vi ikke kan frata folk det egenansvaret de har for på en måte å kontrollere at de opplysninger de faktisk står inne for, er riktige. Det er viktig at i et samfunn der det er rettigheter, også er plikter. Jeg mener at plikten til å sjekke selvangivelsen er forholdsvis enkel og bør være mulig å overkomme.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Jeg er nok uenig i karakteristikken som ble gitt av det forrige svaret jeg ga, for det dreide seg om den plikten vi har som skattytere til å sjekke at de opplysningene vi faktisk gir til Skatteetaten, er riktige. Jeg mener at det er en relativt sett overkommelig plikt for de aller fleste av oss. Så ser jeg også at det kan være enkelttilfeller som gjør at folk av forskjellige grunner ikke klarer det. Jeg ser at representanten har et poeng når det gjelder det som dreier seg om tilleggsskattens størrelse. Det jeg kan love, er at vi også vil vurdere det spørsmålet i forbindelse med det vi nå skal jobbe med, for å kunne få en mest mulig samlet diskusjon om rettssikkerheten i Stortinget. Jeg skal love at vi da tar med en vurdering av spørsmålet om en annen innretning på tilleggsskatten.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Som jeg også sa i innlegget mitt, har både finansministeren og den permitterte fylkesmannen et bankende hjerte for rettssikkerhet, fordi det er en så viktig del av folks oppfatning av rettssamfunnet, rettsstaten og velferdsstaten. Det er klart at det selvsagt også skal gjelde på dette området, for skatt er jo noe som berører alle mennesker etter hvert i samfunnet vårt. Det er riktig, som representanten Gundersen sier, at det er en balanse her mellom enkelhet på den ene siden og slik det på en måte var i gamle dager, da du satt i flere dager i slutten av januar og saumfor de enkelte postene i selvangivelsen. Det å finne den rette balansen her kan være krevende, men jeg tror det til slutt koker ned til at det er viktig at en har god opplysning, det er viktig at en har utviklet systemer som gjør at det er lett å få tak i informasjon. Samtidig bør både vi og andre være klare på at det er viktig at folk prøver å sette seg inn i regelverket rundt forenklet selvangivelse.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Jeg tror jeg må begrense meg til å si at dette er av de spørsmål som vi skal vurdere, for dette berører de regler som i dag er i skattebetalingsloven. Men jeg kan love representanten Tenden at dette også er blant de spørsmål som vil bli vurdert, og at en vil se på om det her er muligheter for forbedringer opp mot det som er hensikten med lovverket i dag.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Som representanten Lundteigen setter også jeg stor pris på folk, på stortingsrepresentanter og på alle andre som har et klart syn på ting, og som på en måte har evnen til å uttrykke seg på den måten. Men det er nok slik, og jeg har selv vært medlem av Stortinget som representant i mange år, at stortingsrepresentanter har litt større slingringsmonn enn en statsråd i forhold til grundigheten i det som skal utredes, og grundigheten i de forslag som blir lagt fram for Stortinget. Så jeg vil nok forbeholde meg retten til å være mest mulig trygg på at de forslag som jeg legger fram for Stortinget, er slik at de tåler dagens lys – selvsagt – men også kan bli utsatt for en god behandling i Stortinget. Derfor føler nok jeg et behov for å tenke meg om, tenke litt på de forslagene som i tilfellet skal legges fram. Så er det slik at rettssikkerheten i et samfunn dreier seg om mange ting. Den dreier seg selvsagt om at en får en fair og god og skikkelig behandling i forvaltningen. Rettssikkerheten dreier seg også – som jeg sa i innlegget mitt – om retten til å få prøvd sin sak for rettsapparatet. Og det krever også at man som borger i landet føler at man får en grundig, god og rettferdig behandling. I en del tilfeller vil det kreve litt saksbehandlingstid. I noen tilfeller, der regelverket er klart og tydelig, kan man si ja eller nei. Det er også en del av dette, men da må den som stiller spørsmålet, være klar over at regelverket er slik at en får ja eller nei på en tydelig og god måte. I mange tilfeller trenger man heller ikke å tenke seg om lenge for å gi et slikt svar som offentlig myndighet. Så vil jeg til slutt understreke at Skatteetaten gjennomgående – som jeg sa – gjøre en god og grundig jobb, og bidrar til at folk har stor oppslutning om skattesystemet. Men så vil det alltid være slik – som også representanten Lundteigen var inne på i sitt innlegg – at det er et ganske fundamentalt forskjellig syn på skatt og beskatning mellom Fremskrittspartiet og de fleste andre av partiene i salen. Det er også grunn til å minne om at opprinnelsen til Fremskrittspartiet var et større møte i et kinolokale i Oslo på 1970-tallet som hadde ett viktig formål, og det var kamp mot skattenivået i Norge, pluss-minus, i ulike varianter. Så her er det nok også en politisk skillelinje som gir seg utslag i bl.a. denne debatten vi har i dag. Men det er interessant nok.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Som jeg sa, pågår det nå et ganske aktivt arbeid i EU, med ulike forslag på området. Blant annet er det slik at så langt tror jeg det er ti EU-land som har sett på muligheten for å innføre en aktivitetsskatt som en del av etterveksten fra finanskrisen. Det viser på en måte at det ennå er stor vilje og evne i EU-systemet til å komme opp med forslag på dette området. Vi vil ta et initiativ overfor våre nordiske kollegaer, og så vil tiden vise om de er villig til og interessert i å gå et steg foran. Hvis det ikke skulle være tilfellet, må vi vurdere det på egen hånd i Norge, men det vil ligge til grunn at vi også er nødt til å se hen til konkurransesituasjonen for norske finansinstitusjoner med tanke på hvor langt vi går og kan gå i å pålegge norsk finansnæring spesielle krav. Men gjennomgående tror jeg det faktisk er slik at det at det også internasjonalt er stor tillit til norsk finansnæring, kan være et konkurransefortrinn, så det er for så vidt to sider av denne saken.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Litt i forlengelsen av svaret på replikken fra representanten Sanner: Hvis en ser på den perioden som var etter den norske finanskrisen, før vi fikk finanskrisen internasjonalt, er det slik at Norge lå nok i fremste rekke på en del områder, f.eks. når det gjaldt kontroll og tilsyn. Så det er mulig å ha gode regler som ikke nødvendigvis er synkronisert med andre land. Når det gjelder aktivitetsskatten, er det, som jeg sa, et arbeid som nå foregår i EU. Jeg vet ikke det endelige utfallet, men det åpner i hvert fall interessante muligheter også i norsk sammenheng. Så er det verdt å påpeke at i Norge har vi Sikringsfondet, og bankene innbetaler en avgift til Sikringsfondet, som p.t. er på ca. 20 mrd. kr, som ikke andre land har tilsvarende, så vi må se på totalbalansen. Når det gjelder muligheten til å veksle om eller veksle inn en mulig skatt for finansnæringen i forhold til andre skatter og avgifter for næringslivet, er jo det en interessant tanke, men jeg får bruke et kjent uttrykk fra debatten her: Vi får komme tilbake igjen til det.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Som dagleg leiar i mindre bedrifter gjennom mange år har eg ofte lurt på hensikta med revisjon for desse små bedriftene. Grunnen var ei dyr teneste og det eg vil omtale som liten eller ingen kontroll. Vi såg at ved bokettersyn hadde likningsmyndigheitene funne manglar som utelukkande hadde si årsak i manglande rapportering av revisjon, som igjen fell på dagleg leiar eller eigar. Det er også påfallande at dagleg leiar i dag må underskrive erklæringar som fullstendig fritek revisjonsfirmaet for erstatning eller ansvar for feil eller manglar, dette trass i ei dyr teneste og full tilgang for revisor til alt av ønskt kontroll, oversikt eller opplysningar. Det er derfor ei glede at revisjonsplikta for mindre bedrifter no blir fjerna. Det fører slett ikkje alltid til at denne tenesta ikkje er ønskt av næringsdrivande, men revisjonsfirmaet må bidra til ei teneste som firmaet eller den næringsdrivande ser på som god og nyttig – og derav ønskt. Men samtidig utfordrar mengda av skjema og plikter dei næringsdrivande slik at også dette burde forenklast, spesielt i firma som har låg omsetning og få vedlegg. Med styreerfaring frå selskap med under 1 mill. kr i omsetning til selskap med 3 mrd. kr i omsetning framstår det for meg som underleg at skjemavolumet er så – relativt – likt. Men det er eit skritt i rett lei for driftige og innovative gründerar som føler seg overkjørte av skjema og kontrollveldet, det som vi i dag skal vedta. Det er også ei styrking av mindre selskap si konkurransekraft, noko som er svært viktig i eit land med eit av verdas høgste kostnadsnivå. Vidare forenkling forventar også næringslivet, i tråd med uttalte målsetjingar, der bl.a. oppbevaringsplikta bør få stort fokus.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Under mitt besøk i Fauske kommune kom det fram at på grunn av mangel på føreseielegheit smuldrar næringsverksemda knytt til naturen meir og meir bort. Manglande føreseielegheit gjorde at ein ikkje fekk finansiering av tiltak, og dei som hadde idear eller stod for aktivitetar til ungdom, torde ikkje å satse og fekk heller ikkje bankfinansiering. Grunnen til dette er at ein ikkje veit om denne prøveordninga som har gått føre seg i så mange år, blir permanent eller trekt tilbake, og om eventuelle investeringar då blir bortkasta. Det blei sagt at det verka nesten som om Miljøverndepartementet venta på ei negativ tilbakemelding og skal finne ei unnskyldning for å kunne trekkje tilbake igjen denne forsøksordninga som har gitt så gode erfaringar. Spørsmålet blir då: Stoler ikkje statsråden på dei gode erfaringane ein har hausta frå dette forsøket, der ein også kan sjå at kommunen forvaltar dette på ein veldig god måte, og der mykje av den striden som har vore tidlegare, faktisk er borte?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
No blir det gjeve klåre signal frå Distrikts-Noreg om at det ikkje er overflod av næringsaktivitet og næringsmoglegheiter der. Sidan statsråden er inne på dette med rovdyrpolitikk: Dei er veldig tydelege i distrikta på kva som bør gjerast med den, slik òg Framstegspartiet er oppteke av, at ein skal redusere rovdyrtrusselen og uttaket av beitedyr, slik at det er mogleg å kunne leve av dei avgrensa ressursane som distrikta har. Når det gjeld moglegheitene for å kunne gje eit tilbod om overnatting og servering, ser vi at også dei er smuldra opp i distrikta. Ser ikkje då statsråden at dette vil føre til at ungdomen blir sitjande i heimane sine med Apple på PC-en sin og ikkje blir aktiviserte? Mange av desse treng faktisk å få noko motorisert, noko meir moderne enn det som har vore tradisjonen?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Det har vore ei underleg førestelling å høyre representantar frå regjeringa på mange måtar argumentere mot statsråden sin. Vi registrerer også at den einaste som har følgt statsråden, er han som kjem fra same parti. Vi hadde òg eit innlegg frå ein representant frå Finnmark, som måtte oppkonstruere ei problemstilling for å vere ueinig, fordi han også tydelegvis kjenner til fordelane med ei god lovgiving bak bruk av snøscooter på ein formålstenleg og god måte for å auke naturopplevingar og for at fleire skal komme seg ut i naturen. Kva er det vi har som basis her? Vi har gjennomgåande positive tilbakemeldingar frå alle forsøkskommunane, og dette har naturlegvis gitt forventningar om ei positiv haldning, altså ja til auka sjølvstyre, fordi ein har vist at ein klarer å ta det nødvendige ansvar. Vi ser også at NINA si undersøking er positiv. Så blir det hevda av representanten Sund at opposisjonen tek fram undersøkingar som er positive, og dei er tekne opp i dei sju mest scooterrike fylka. Ja, kva så? Er det dei gåande eller syklistane som skal leggje premissane for bygging av motorvegar? Eller skal dei få vere med og bestemme, dei som brukar han? Er det dei som bur i område der scooter er ønskjeleg, som skal få leggje premissane, eller er det den urbane bybuaren som vel og vrakar i tilbod? Lat meg berre understreke avslutningsvis: Det er ingen som har teke til orde for at det skal vere fritt fram for scooterkjøring på land og strand, hadde eg nær sagt – eller land og fjell er vel meir korrekt. Men den raud-grøne regjeringa vel altså å bryte forsøkslova, som seier at forsøk skal kunne halde på i seks år, og så skal det stansast, framfor å erkjenne at forsøksordninga har vore vellukka. Det er eit paradoks oppi dette.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Vi nærmar oss no eit nivå på 17 pst., som er eit uttalt mål for verna areal. Verneprosessane er ofte omstridde, og det er viktig at slike prosessar blir gjennomførte med utgangspunkt i lokal interesse og støtte. Viktig er det også at lokale krefter som har forvalta område gjennom generasjonar, får medverke til vidare forvaltning, sidan det nettopp er denne typen bruksforvaltning som har ført til ønsket om verning og ivaretaking av viktige naturområde. Framstegspartiet er tydeleg på at den lokale medverknaden må vere på plass skal den nye vernestatusen ha nødvendig legitimitet og støtte. Så må det også vere slik at lokale planar som er under planlegging og vurdering, ikkje må overkøyrast i prosessen fram mot vern. Næringsutvikling side om side med vern går ofte smertefritt om lokale vurderingar blir varetekne, samstundes som vi veit at dersom vernestatusen kjem på plass først, er alt låst for framtida. Dessverre har vi altfor ofte sett at planar og ønske om kraftutbygging som ikkje truar eller utfordrar verneformålet, blir nekta – dette til tross for det store behovet for fornybar energiproduksjon. Det er ofte eit paradoks at dei som ropar høgast om utsleppsfri energiproduksjon, er dei same som stikk kjeppar i hjula for nettopp denne typen utbyggingar i eller ved verna område. Dei såkalla komparative fortrinna ein kan finne i Distrikts-Noreg, som vassfall og anna, blir verna på bakgrunn av misforstått vernehysteri, der SV oftast går føre og fråtek utkantane mogleg næringspotensial. Vi har hatt ein gjennomgåande debatt om næringsmoglegheitene, eller mangelen på desse, i føregåande sak, så det skal eg ikkje gjenta. Spørsmålet blir igjen om distriktspartiet Senterpartiet også i denne saka vil vere like fråverande og anonymt som i føregåande sak, om motorferdsel i utmark. Det handlar om lokal forvaltning og styring, dette også.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Lat meg også vere ein av dei som uttrykkjer glede over at vi har nasjonalparkar som gir oss moglegheiter til å ta vare på det biologiske mangfaldet osv. Eg har personleg stor glede av å gå i ein del av desse, så lat det ikkje herske nokon tvil om gleda over mange av desse nasjonalparkane. Samtidig vil vi også utfordre metodikken som blir brukt når ein vernar, også dette med vern gjennom bruk. Det er jo gjerne slik at vern gjennom bruk ofte styrkjer verneformålet. Bruk av natur og lokal skjøtsel er det som har gitt oss mange av desse nasjonalparkane, og som har gjort at dei har framstått så flotte og så verdifulle at vi har funne ut at vi vil verne dei. Vi ser no at store ressursar må til for å sikre desse nasjonalparkane. Spørsmålet er då: Vil vern gjennom bruk, slik som det blir beskrive av mange, bli ein prioritert metode for skjøtsel framover?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
For alle oss som er opptatt av en sterk og god offentlig sektor, er det også viktig at vi har et kritisk blikk på hvilke tjenester som leveres fra denne sektoren. Når det kommer til Skatteetaten, føler jeg at det går en linje fra Bondevik II-regjeringen og fram til i dag, hvor man kontinuerlig har drevet en prosess for å fornye og forbedre Skatteetaten, og heldigvis er det slik at brukerundersøkelser viser at et flertall av dem som har kontakt med skattemyndighetene, er veldig fornøyd med den tjenesten man får. Jeg vil understreke at Skatteetaten årlig behandler over 4 millioner ligninger, og det sier litt om den kvaliteten som den etaten leverer. Gjennom de årene som har gått, er det mange tiltak som er trådt i kraft for både å forenkle og forbedre tjenesten fra Skatteetaten. Her kan man nevne forhåndsutfylte selvangivelser, leveringsfritak for dem som er lønnsmottagere eller pensjonister og som ikke har endringer – en stor omorganisering av etaten for å bedre kvaliteten. Saksordføreren var inne på at i denne saken har det vært en bevegelse – noe jeg regner med at finansministeren kanskje gir en liten redegjørelse om – som viser at regjeringen er opptatt av å fortsette det arbeidet som nå har pågått med etaten gjennom mange år. Når det er sagt, er det er all grunn til å ta inn over seg de virkelighetsbeskrivelsene man får. For dem som husker litt tilbake: Det var en ganske lang runde i dagspressen, spesielt i et par aviser, hvor det ble trukket fram enkeltsaker som har pågått i årevis mellom selskap og Skatteetaten, noe som viser at vi fortsatt har et forbedringspotensial. Nå viser heldigvis erfaringen fra det nye systemet, hvor man har en bedret dialog mellom selskaper og Skatteetaten, at en del av de tvistene som tidligere har oppstått på grunn av kompliserte ligninger, nå unngås på grunn av en forbedret dialog. Så det er klart at på det området er en underveis, og på vei til å bli bedre. Når de rød-grønne partiene har fremmet en merknad i saken, et Dokument 8-forslag, hvor vi ber finansministeren komme tilbake til Stortinget på egnet måte, er det nettopp – som saksordføreren også var inne på – i respekt for kompleksiteten i saksfeltet. Skattyters rettssikkerhet har veldig mange innfallsvinkler, og jeg mener at det neppe er egnet for et Dokument 8-forslag å gå inn og endre disse store tingene, fordi det er så komplekst. Så her må man se saken i en langt større bredde. Og jeg mener at det kan ikke tas til inntekt for noen uvilje mot å gå inn i denne debatten at vi nå ikke kommer til å stemme for noen av de forslagene som er fremmet fra Fremskrittspartiet. Men nettopp i respekt for både etaten, som gjør en god jobb, og den enkelte skattyter, mener vi at dette fortjener en bredere prosess enn det et Dokument 8-forslag legger opp til.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2011-04-05:
Tidvis er jeg misunnelig på Tybring-Gjeddes – hva skal jeg si – svart-hvitt-verden. Hvis det var slik at vi bare kunne hoppe på noe, så hadde alt vært så mye enklere. Hvis det var tilfellet, hvorfor har da Tybring-Gjedde selv endret sitt opprinnelig fremsatte Dokument 8-forslag etter høringen? Viser ikke det nettopp at det er en kompleksitet i denne saken som gjør at den fortjener en bredere tilnærming? For eksempel fikk forslag nr. 5, som også Venstre mener er et godt forslag, veldig liten støtte i den høringen vi hadde. Advokatforeningens rettssikkerhetsutvalg gikk faktisk imot det, fordi de så for seg at her kunne det treneres med vilje, noe som ville skape en masse brudulje. Dette har Fremskrittspartiet tatt inn over seg, og så har de endret forslaget noe, eller modifisert det, som jeg vil kalle det. Det viser jo at kompleksiteten på dette feltet er såpass stor at det fortjener en bredere tilnærming enn – holdt jeg på å si – å fremsette i et Dokument 8-forslag en rekke forslag, som også endres underveis. Og så skal man være høy og mørk på at ikke vi bare hopper på det. Det er en underlig tilnæring til et så komplekst felt. I tillegg harselerer man nærmest over at vi påpeker at fire millioner selvangivelser behandles årlig, og at de fleste er veldig fornøyd, og at dette nærmest blir tatt som en selvfølge. Nei, det er ikke det. Da har man ikke fulgt med i historien til etaten og den utviklingen som har vært de siste årene, både under Bondevik II og denne regjeringen. Hvis man leser brukerundersøkelsen, ser man at tilfredsheten går betydelig opp. Derfor mener jeg også det er på sin plass å gi ros til en etat som har vært under en ganske stor omstilling, og som faktisk har lyktes i så stor grad. Så skjønner jeg at det ikke ligger veldig nær hjertet til representanten Tybring-Gjedde å gi ros til offentlige etater, men for oss andre er det helt naturlig å påpeke det faktum. Så har jeg en undring til: Representanten Anundsen er jo kanskje en av dem som i denne sal ofte diskuterer det som gjelder revisjon. Det er ikke så lenge siden Riksrevisjonen påpekte en ganske stor antakelse rundt svart økonomi. Hvor er den betraktningen i denne debatten? Er de helt underordnet, de milliardbeløpene som unndras fra fellesskapets kasse, for representanten Anundsen? Jeg hører ingen – ingen – tilnærming i forhold til den problematikken når Fremskrittspartiet diskuterer dette feltet.