Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-11-10:
Saksordføreren redegjorde på en god måte for hvorfor flertallet i komiteen ønsker at forslaget vedlegges protokollen. Omkamper kan ha noe for seg hvis forutsetningene har endret seg, og hvis sjansen for å vinne er større enn sist. Det er vel ingen av de forutsetningene som er til stede i denne saken, og da er det jo greit at noen får anledning til å foreta en politisk markering. Det skal vi ikke kimse av. Jeg synes det er greit at partier får lov til det, at de skal gjøre det, og at de behandles med respekt. Til saken: Som jeg sa, redegjorde saksordføreren for flertallets syn, men det er et par punkter jeg ønsker å gå litt inn på. Det ene gjelder mangel på arbeidskraft med spesialkompetanse og hvorvidt den mangelen er stor eller ikke. Det ser ut til – når en ser at kvoter ikke er fylt opp, og at det ikke er noe skrikende behov i bedriftene for spesialkompetanse – at behovet ikke er spesielt stort. Det er klart at enkelte bedrifter har behov for en helt spesiell kompetanse, og klarer å få tak i den kompetansen uten de helt store problemene. Som saksordføreren også var inne på, er det gjort en del endringer i lovverk og regelverk som gjør det enklere for bedrifter å få tak i den kompetansen de behøver. Det blir i forslaget nevnt «bærekraftig arbeidsinnvandring», og da stiller jeg meg spørsmålet: «bærekraftig» for hvem? En dansk undersøkelse, som ble gjort for noen få år siden, viste at hvis en arbeidsinnvandrer skulle være «bærekraftig», måtte vedkommende komme til landet i en alder av 30 år, være ferdig utdannet, uten å ha med seg familie og unger som skulle i barnehage og skole, tjene rundt 500 000 kr i året og flytte hjem i en alder av 62. Da kunne denne arbeidsinnvandreren faktisk være «bærekraftig». Hvorvidt det er tilfellet i Norge, der arbeidsinnvandrere ofte har med seg familien – har med seg unger som skal gå på skole og i barnehage – samtidig som forslagsstillerne krever at det skal være en rettighet at de får norskopplæring, lurer jeg på hvor «bærekraftig» denne innvandringen egentlig blir, og for hvem. Når en arbeidsinnvandrer kommer til Norge, og søker jobb i Norge, bør det være dennes ansvar å lære seg språket i Norge, eller eventuelt i det landet vedkommende kommer til. Er det en bedrift som headhunter og får inn spesialister, må det også være bedriftens ansvar at disse lærer språket i det landet de kommer til. Så er Høyre opptatt av at det er vanskelig å få arbeidskraft til Norge på grunn av lønninger, eller, rettere sagt, det som blir igjen av lønningene etter at skatten er betalt. Jeg kan til dels være enig i det Høyre sier om skatt, men da ikke bare for arbeidsinnvandrere, men for hele landets befolkning. Vi har et for høyt skattenivå på lønninger – det er det ingen tvil om. Men hvis vi da skal gå ut og plukke ut enkeltgrupper som skal få lavere skatt fordi de kommer til Norge for å jobbe, så blir det for meg en måte å diskriminere norske arbeidstakere på. Diskriminering fører som kjent ikke noe godt med seg, så slike særordninger ser ikke Fremskrittspartiet at det er noen fordel å ha. Skal vi gjøre noe med skatten, bør skattenivået for samtlige arbeidstakere reduseres, slik at det blir rettferdig. Det er litt overraskende at Høyre vil være en forkjemper for diskriminering av norske arbeidstakere. Utover det er det ikke så mye å tilføye i saken. Det er gjort mye på området. En del tilpasninger som er gjort, vil gå seg til etter hvert. Jeg håper at vi får en arbeidsinnvandring som ivaretar de behovene Norge har for arbeidskraft, og så får vi håpe at vi får et godt og «bærekraftig» arbeidsliv, også i Norge.