Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2010-10-28:
Den 22. oktober i fjor vedtok Stortinget å opprette en fast delegasjon til det arktiske parlamentarikersamarbeidet. Hensikten var nettopp å styrke Stortingets oppmerksomhet om utviklingen i Arktis. De siste årene har det skjedd en ny utvikling, ved at høyere temperaturer har bidratt til at isen smelter og dermed gjør området mer tilgjengelig for menneskelig aktivitet. I lys av at nordområdene er regjeringens viktigste strategiske satsingsområde, er det helt naturlig at Stortinget øker sin oppmerksomhet om områdene. I høst ble Den 9. arktiske parlamentarikerkonferansen avholdt. For første gang ble den avholdt utenfor det arktiske området – den ble arrangert i Europaparlamentet i Brussel. Det er også et uttrykk for at Europa skuer nordover og ønsker å ta aktivt del i de mulighetene og utfordringene som nå blir synlige i nord. Det var tre helt sentrale tema som var gjenstand for debatt når det gjaldt det arktiske området, på denne konferansen. Det handlet om den bærekraftige forvaltningen av de levende ressursene som finnes i det arktiske området. Det handlet om samarbeid om utdanning og forskning, herunder en oppfølging av Det internasjonale polaråret, og ikke minst konsekvensene av at isen smelter i Arktis. Regjeringen er tydelig på at det er de som bor i nordområdene, som også må ha mest kunnskap om områdene. Derfor er forskning og kunnskap viktige satsingsområder, noe også den arktiske parlamentarikerdelegasjonen erfarte da vi besøkte Svalbard og Tromsø på en tur i vinter. Det foregår mye forskning på mange felt, og fasilitetene for å drive forskningen er stort sett gode, bl.a. med den tilretteleggingen som gjøres i Ny-Ålesund. Jeg er også glad for at regjeringen for årets budsjett, altså i 2010, foreslo bevilgninger både til detaljprosjektering og til KS2-kvalitetssikring på et nytt isgående forskningsfartøy. Dette er en mangel ved kapasiteten i dag, og dette understrekes som særdeles viktig fra mange miljøer. Jeg er trygg på at regjeringen vil følge opp dette arbeidet, både ved å holde tempoet oppe i prosessen med anskaffelse og ved å foreslå de nødvendige bevilgningene for å få realisert dette skipet. Det er grunnlag for å framheve Det internasjonale polaråret som en svært viktig innsats. Det har gitt viktige resultater og funn som har vakt stor interesse i mange land. Det siste ble godt synliggjort gjennom den store deltakelsen på den internasjonale forskerkonferansen som ble avholdt i Oslo/Lillestrøm i juni i år. Der deltok over 2 500 forskere fra veldig mange land, og resultatene fra Polaråret ble presentert. Så stor suksess og så viktige resultater har den samordnede innsatsen som ble lagt ned i Polaråret, gitt, at flere nå tar til orde for et internasjonalt polartiår. Det er også omtalt i slutterklæringen fra Den 9. arktiske parlamentarikerkonferansen. Etter min mening må det i aller høyeste grad være i Norges interesse å få til et slikt tiår, både med hensyn til den oppmerksomhet og den interesse disse viktige områdene vil bli viet, og ikke minst med hensyn til de veldig viktige resultatene man vil kunne få ut av ti år med koordinert innsats på forskning knyttet til spesielle utfordringer i de arktiske områdene. Hensynet til urfolks rettigheter og deres mulighet til å ivareta sin kultur gjennom bl.a. tradisjonelle levemåter må fortsatt stå høyt på dagsordenen i det arktiske og sirkumpolare samarbeidet. Minoritetsbefolkninger er under press på grunn av både globale klimaendringer og storsamfunnets utvikling og utbredelse. Grunnlaget for levesettet og kulturen til mange av disse menneskene er mange steder truet, og i økende grad skjer det som konsekvens av klimaendringene. Fortsatt arbeid og engasjement for hvordan man kan avbøte konsekvensene av klimaendringene, må være et sentralt tema i framtiden, slik at vi sikrer at også minoritetsbefolkninger kan videreføre sin kultur og sin levemåte. Kunnskap er svaret på framtidens utfordringer, også for oss som lever og bor her i nord. Fokusering på forskning som grunnlag for utvikling av ny kunnskap og sterke internasjonale nettverk mellom utdanningsinstitusjoner er viktige bidrag for å utvikle slik kunnskap, både for å utdanne og rekruttere nye forskere og for å sikre mer og bedre kunnskap om de særskilte utfordringene og mulighetene vi står overfor i de nordligste områdene på kloden. Det er selvfølgelig viktig for oss som bor her, men det er også viktig for resten av verden, bl.a. fordi konsekvensene av den globale klimakrisen vil gi spesielt store utslag i deler av disse områdene.