Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-06-13:
Fremskrittspartiet registrerer at Regjeringen i årets jordbruksoppgjør ikke gir sterke signaler til jordbruket om nødvendigheten av en kursomlegging. Det eneste som foretas, er etter vårt syn noen små justeringer. Heller ikke når det gjelder spørsmålet om kjøp og salg av melkekvoter eller samdrifter, ville departementet bidra til mer effektive og rasjonelle løsninger som hadde et potensial i seg til lavere forbrukerpriser og mindre utgifter til staten. Fremskrittspartiet mener det må gjennomføres gjennomgripende forandringer i jordbrukspolitikken som vil styrke konkurransen i foredlingsleddene og matvarekjedene, redusere kostnadene og legge forholdene til rette for mer rasjonelle driftsløsninger. Da må primærprodusentene gis muligheter til inntekter og muligheter gjennom å utvikle mer effektive bruk. Da er vi nødt til å gjøre noe med alle produksjonsbegrensningene, som konsesjonsgrenser i lov om ervervsmessig husdyrhold, vi må gjøre noe med restriksjonene på salg av jord- og skogeiendommer, vi må gjøre noe med bo- og drivepliktsbestemmelsene og mye, mye mer. I dag er det faktisk slik at en bonde blir kriminalisert hvis han produserer stort, effektivt og billig. Dette må det bli en slutt på. Vi må få den frie, norske bonden tilbake. Vi må føre en politikk som utvikler mangfold, fleksibilitet, kjærlighet til jorda, bygda, arbeidet, maten og mye, mye mer. Vår landbruksminister har vært opptatt av at man gjennom marginstudier i verdikjeden for matvarer skal røke ut reven – hvem som øker sine marginer og bærer ansvaret for høye matvarepriser. Det må ikke bli slik at kravet om knivskarp konkurranse matvarekjedene imellom – og som nå ser ut til å gi seg positive utslag gjennom priskutt hos Rimi – skal trekke oppmerksomheten bort fra et kostbart og uhensiktsmessig reguleringssystem som resulterer i at både bonde og forbruker taper. Landbruksministeren tok selv initiativ til den nylig fremlagte NILF/Econ-undersøkelsen for å finne ut hvem som var skyld i prisøkningene fra 1999 til i dag. Svaret som fremkom, viste tydelig at det var den landbruksbaserte industrien som bidrog til prisøkningen. Her må man bl.a. rette oppmerksomheten mot den særegne lovgivning som gjelder for foredlingsbedrifter innen samvirket. Jeg vil sitere fra Konkurransetilsynets årsberetning: «Markedsreguleringene i omsetningsleddet bidrar til begrenset konkurranse i flere av landbrukssektorene. En årsak til lite fungerende konkurranse er rollen samvirkeaktørene har som markedsregulator …» Og videre: «Reguleringseksport gjør at innenlandsk salgsvolum blir mindre og prisene høyere enn hva som ellers ville vært tilfelle.» Vi kjenner alle til problemene hos Norsk Kjøtt, som både er markedsregulator, leverandør og konkurrent. Mange mener det er oppskriften på en ineffektiv og kostbar markedsdannelse som ikke løser hovedutfordringen, nemlig en effektiv og ikke konkurransevridende prisdannelse i alle ledd i verdikjeden. Vi har også den berømte omsetningsloven og Omsetningsrådet. Først benyttes virkemidler for å få produksjonen opp, så klarer man ikke å stoppe dette i tide, og man får en betydelig overproduksjon, for så å sette inn nye og kostbare virkemidler for å få produksjonen ned. I dag er vi da kommet i en underskuddssituasjon. De som taper, er både bonde og forbruker. Bonden må ofte betale flere kroner i omsetningsavgift pr. kilo kjøtt i stedet for at midlene er i bondens eie i et rasjonelt konkurransesystem som bidrar til å bedre lønnsomheten. Markedsregulering og omsetningslov øker også kostnadene for forbrukerne helt unødvendig, og det har Konkurransetilsynet pekt på. Skal det ha noen hensikt å foreta marginundersøkelser, må man også foreta seg noe når en finner reven i verdikjeden. Derfor må statsråden fokusere på prisøkninger som skyldes landbrukspolitikken og den landbruksbaserte næringsmiddelindustrien. Regjeringen har ansvaret for jordbruksoppgjøret og reguleringsordningene som administreres av den landbruksbaserte industrien. Her må Regjeringen foreta seg noe. Statsråden viste en resolutt opptreden overfor Rimi. Tilsvarende handlekraft på de områder hvor skoen trykker, er et folkekrav! Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag – forslagene nr. 3-9 – som er referert i innstillingen.