Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2002-10-10:
For oss i Arbeiderpartiet er det et godt motto at en ikke skal fordele verdiene før de er skapt. Derfor er sysselsetting så viktig, og derfor er det så viktig å ha en god næringspolitikk. Når noen har bruk for arbeidskrafta, og når næringslivet tjener penger, da skaper vi felles verdier. Det er imidlertid nå en dramatisk situasjon i den forstand at næringslivet har problemer. Arbeiderpartiet mener derfor at det å ha en politikk for lavere rente og en krone som ikke er fullt så sterk som i dag, er det beste for industrien – en forpliktelse vi også må ta med oss i vårt budsjettarbeid. Men i tillegg mener vi at en må arbeide for et solidaritetsalternativ hvor partene i arbeidslivet og Regjeringa forplikter seg til tiltak for å bedre situasjonen for konkurranseutsatt næringsliv. For det er svært dramatisk når Statistisk sentralbyrå i en helt fersk rapport sier at 75 000 industriarbeidsplasser er i fare. Rapporten er laget på oppdrag for Prosessindustriens Landsforening, og forteller at vi må få kontroll over kostnadsnivået og verdien av den norske krona. I tillegg må vi utvikle ny industri og nye næringer. Til det trengs det aktive medspillere. Vi har god tradisjon for og har fått gode resultater når private og offentlige myndigheter samarbeider for å få til ny næringsvirksomhet. Jeg har sett at næringsminister Ansgar Gabrielsen har sagt at han ikke vil være en minister som syr puter under armene på næringslivet. Samtidig ble han på NHOs konferanse dette året spurt hvordan han skal bidra for at næringslivet skal overleve. Da var svaret at han ikke skulle stå i veien. Det er nesten så en har lyst til å spørre: Hva skal egentlig Bondevik-regjeringa med en næringsminister? Særlig når en ser hvordan dette gir seg utslag i praktisk politikk for inneværende år: kutt i forskning og utviklingstilskudd gjennom SND, kutt i utviklingstilskudd og programvirksomhet, kutt i kommunale etableringsstipend, kutt i bedrifts- og næringsutvikling i distriktene og ikke minst kutt i kommunale næringsfond. Alle disse kuttene kunne etter Arbeiderpartiets mening bidratt til nye næringer og en aktiv utvikling og fornying av eksisterende virksomhet. Møbelprodusenten Ekornes påpeker til stadighet at bedriften hans ikke hadde eksistert om han ikke hadde fått offentlig hjelp i en vanskelig situasjon. Jeg skulle ønske han fikk gjennomslag for en slik tenkning i Høyres sentralstyre, der han er medlem. Det blir for lettvint å si at markedet skal rå ene og alene. Politikken blir godt synlig når Regjeringa i sitt budsjettforslag for neste år sier at arbeidsledigheten vil øke og at investeringene blir mindre. Det kommer daglig alvorlige signaler fra hele landet om at konkurranseutsatt næringsliv sliter. Vi hører om nedlegging av produksjon, utflagging av arbeidsplasser, permitteringer og økt ledighet. Dette er rikets tilstand. Da kreves det tiltak for å snu kursen. Eller er det denne kursen regjeringa Bondevik mener er rett? Når Regjeringa i tillegg foreslår å svekke dagpengeordninga og skyver regninga for lønn under permittering over på arbeidsgiverne, vitner det om at her føres det Høyre-politikk. Ansvaret for rikets tilstand rammer ikke bare regjeringa Bondevik, men også Fremskrittspartiet, som ifølge lederen, Carl I. Hagen, er basis for denne regjeringa. Arbeiderpartiet ser at det føres Høyre-politikk, og regjeringa Bondevik må ikke regne med at vi skal støtte denne kursen. 52 svar på 52 spørsmål fra Fremskrittspartiet, samt at Fremskrittspartiet er både fødselshjelper og basis for Regjeringa, forplikter Kristelig Folkepartis statsminister, enten han liker det eller ikke.