Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-06-16:
Først vil jeg takke Riksrevisjonen og alle instanser som har bidratt til en omfattende og informativ rapport om forvaltningen av og kontrollen med fiskeressursene i Barentshavet. La meg også rette en takk til kontroll- og konstitusjonskomiteen, som har gjort en meget grundig jobb i behandlingen av denne rapporten. Rapporten er også et veldig viktig bidrag til arbeidet mot ulovlig, uregulert og urapportert fiske. Dette er et område som både har vært - og fortsatt vil være - et høyt prioritert arbeidsområde for Regjeringen. Etter min mening dokumenterer Riksrevisjonens rapport at fiskeriforvaltningen på norsk side fungerer godt. Vi har en ansvarlig ressursforvaltning og hensiktsmessig kontroll med uttaket av fisk. Rapporten synliggjør også at mange instanser gjør et omfattende arbeid mot urapportert fiske, og at samarbeidet mellom berørte etater i all hovedsak er godt. Rapporten peker også på utfordringer knyttet til samarbeidet med russiske myndigheter. Dette er oppgaver som Regjeringen jobber kontinuerlig med. Etter min mening har vi etablert de nødvendige kanaler for å løse utfordringene innenfor rammene av Den blandede norsk-russiske fiskerikommisjonen. Dette er et samarbeid som har fungert godt i 32 år. Et resultat av det arbeidet er at de viktigste fiskebestandene i Barentshavet er i god forfatning. Uenigheter løses administrativt og gjennom diplomatiske kanaler. Det internasjonale havforskningsrådet, ICES, fastslår i sine anbefalinger for kvotefastsettelse for 2009 at fiskeriene i Barentshavet er bærekraftige. Dette kommer økosystemet og de lovlydige fiskerne til gode. Havforskerne anbefaler derfor høyere kvoter av torsk og hyse til neste år. Det er ingen grunn til å legge skjul på at urapportert fiske er et problem for oss som forvaltere. Regjeringen vil derfor sørge for at kampen mot slikt svartfiske vil fortsette med uforminsket kraft. Dette nødvendiggjør ressurser til de mest berørte etatene. Aktørene bak systematisk svartfiske har både vilje og evne til å omgå nye mottiltak. Derfor må vi være i forkant. Sammen med justisministeren har jeg derfor det siste året grepet fatt i flere av de problemstillingene som Riksrevisjonen tar opp, herunder samarbeid mellom norske og russiske justismyndigheter. Senest for to uker siden møttes representanter for rettshåndhevende myndigheter i Norge og Russland for å diskutere samarbeid mot fiskerikriminalitet. Samarbeidet mellom den norske Kystvakten og de russiske grensevaktstyrkene i Murmansk er betydelig utvidet de siste årene, og det har gitt konkrete resultater. Jeg er også fornøyd med at norske havforskningsfartøy har fått gjennomført nødvendige tokt i russisk økonomisk sone i 2008. Når det gjelder de konkrete tallene for hvor stort problemet med overfiske er, er det, som Riksrevisjonen påpeker, grunn til å understreke at estimater over en urapportert aktivitet bestandig vil være usikre. Å komme med omforente tall for overfisket av torsk og hyse i Barentshavet er en prosess vi har arbeidet med i flere år, og som vi vil fortsette å fokusere på. Heldigvis er vi nå i en situasjon der vi har sett mer enn en halvering av overfisket av torsk fra 2005 til 2007. Vår innsats på dette området har vært en god samfunnsøkonomisk investering. I 2007 ble det fisket 61 000 tonn mindre urapportert torsk i Barentshavet enn i 2005. Bare i førstehåndsverdi utgjør dette fisk for over 1 milliard kr hvert år. Når det gjelder tall og telling, vil jeg også nevne at innføring av Den nordøst-atlantiske fiskerikommisjons havnestatskontroll fra 1. mai 2007 stadig gir sikrere tall som grunnlag for beregningene. I debatten her har kontrollpunkter i vernesonen vært tatt opp. Norske myndigheter har hittil ikke valgt å gjennomføre samme type ordninger med kontrollpunkter i vernesonen som i en norsk økonomisk sone. Dette er i all hovedsak et resultat av en praktisk avveining. Mens kontrollpunktene i norsk økonomisk sone er kystnære, er det langt mer utfordrende å opprettholde kontrollpunkter i vernesonen. Jeg vil likevel understreke at vi har en forsvarlig kontroll i vernesonen. Vi må fortløpende vurdere de praktiske sidene ved hvordan dette gjennomføres. Kystvakten gjør jo en formidabel jobb når det gjelder ressurskontroll. Regjeringen har styrket bevilgningene til Kystvakten. Det er også slik at innenfor de ressurser som Kystvakten disponerer, er ressurskontroll av de høyest prioriterte oppgavene. I debatten har også temaet rundt administrative sanksjoner og hjemler blitt tatt opp. Her har Stortinget allerede gitt sin tilslutning til endringer i lov om forbud mot at utlendinger driver fiske mv. i Norges territorialfarvann og i saltvannsfiskeloven. Disse endringene gav oss fra 1. mai 2007 bedre muligheter til slike sanksjoner ved at også fartøy fra kontraktspartnere til NEAFC, Den nordøst-atlantiske fiskerikommisjon, kan bli satt på svartelisten til norske fiskerimyndigheter. Dette har også skjedd i flere tilfeller det siste året. Konsekvensene av å havne på svarteliste er bl.a. lisensnekt. I tillegg har Stortinget også gitt tilslutning til den nye havressursloven, som vil utvide hjemmelsgrunnlaget for administrative sanksjoner. Norge har allerede vært verdensledende på dette området og har i løpet av det siste året blitt enda bedre etter min mening. Representanten Djupedal tok opp betydningen av det internasjonale samarbeidet. Det er klart at det er helt grunnleggende. Norge kan ikke rydde opp i det ulovlige fisket i Barentshavet på egen hånd. Vi er nødt til å gjøre det i et samarbeid med Russland, gjennom de avtalene vi undertegner hvert år, og den løpende politiske dialogen med vårt naboland. Vi er også nødt til å ha på plass skikkelige avtaler med EU og EUs medlemsland. Der har vi jo fått på plass et betydelig antall avtaler i løpet av de to siste årene. Det neste skrittet er å få på plass en globalt bindende avtale om havnestatskontroll, slik at f.eks. land i Vest-Afrika og i Asia er like godt beskyttet som det Norge nå er gjennom det nye havnestatsregimet, som ble satt i verk i fjor vår. Vi har fortsatt utfordringer igjen. Men alt i alt er vi inne i en positiv utvikling. Jeg er svært optimistisk med tanke på å ha en bærekraftig forvaltning av fiskeressursene i Barentshavet også i framtiden.