Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-03:
Legemiddelassistert rehabilitering inngår som ett av flere tverrfaglige, spesialiserte tilbud for rusmiddelmisbrukere i Norge, og ble overført staten ved de regionale helseforetakene som ledd i Rusreformen fra 1. januar i år. Fastlegene har fått en mer sentral rolle ved at legen, på lik linje med sosialtjenesten, nå kan henvise til slik spesialisert behandling. Når det gjelder det medikamentbaserte behandlingstilbudet, er det slik at selve medikamentet inngår som ett av flere elementer i et helhetlig opplegg. Medikamentene som brukes, vanligvis metadon eller Subutex, er sterkt vanedannende. Kombinasjon med andre rusmidler kan medføre helsefare, og de er attraktive på det illegale markedet. Det følger derfor også betydelig risiko med denne behandlingsformen. Dette er bakgrunnen for at det er utarbeidet kriterier for hvem som bør ha slik behandling samt kontrolltiltak rundt forskrivning av medikamentene. For å sikre faglig forsvarlige rammer er tiltaket regulert gjennom utleveringsforskriften, som fastsetter at legemidler bare kan rekvireres til den enkelte pasient som ledd i legemiddelassistert rehabilitering ved narkotikamisbruk når vedkommende er med i tiltak godkjent av departementet. Folkehelseinstituttet har rapportert om en markert økning i antall metadonrelaterte dødsfall i Norge. Rådet fra instituttet er at det må føres streng kontroll med utlevering av medikamentene. All helsehjelp skal ytes forsvarlig. Når en lege mister retten til å rekvirere A- og B-preparater, er det ut ifra forsvarlighetskravet i lov om helsepersonell. Vi har også rapporter fra fagmiljøene om at mange rusmiddelmisbrukere som får forskrevet «kvoter», ofte ikke kommer i posisjon til å søke legemiddelassistert rehabilitering, og ved en eventuell oppstart i et slikt tilbud faller enkelte ut på grunn av manglende motivasjon til å følge opp rehabiliteringen. Vi vet også at rusmiddelmisbrukere ofte har sammensatte problemer og vil trenge bistand fra både helse- og sosialtjenesten for at innsatsen skal ha effekt på lang sikt. Forskning viser at metadon eller Subutex i kombinasjon med psykososiale tiltak er mer effektivt enn medikamentet alene med hensyn til rusbruk, overdosedødelighet og redusert kriminalitet. Studier viser dessuten at medikamentet alene ikke er nok til å holde pasienter i behandling over lengre tid uten psykososial støtte. Dette er grunnlaget for det helhetlige rehabiliteringsopplegget vi har i Norge. Sosialtjenesten og vedkommendes fastlege er sentrale når det gjelder innsøkning og den medisinskfaglige vurderingen i forkant. Regionalt senter ivaretar den spesialiserte delen av tilbudet med ansvar for å godkjenne opplegget for den enkelte, bistå i behandlingen etter behov, foreta eventuelle utskrivinger og utvikle og veilede det lokale hjelpeapparatet. Fastlegen og sosialtjenesten har så ansvaret for oppfølgingen lokalt. Stortinget sluttet seg til denne desentraliserte modellen i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett for 2001. I helseregion Midt-Norge vet vi at det for en del personer har vært lang ventetid, men to–tre års ventetid, som representanten Alvheim viser til, medfører ifølge departementets rapporter ikke riktighet. Ved årsskiftet mottok om lag 2 500 slik behandling, samtidig stod 550 på venteliste regionalt. Regjeringen har derfor også det siste året styrket tilbudet budsjettmessig. I 2004 er tiltaket styrket med 30 mill. kr til økt behandlingskapasitet, herunder etablering av et nytt senter i Nord-Norge og til arbeidsrettede tiltak for personer i legemiddelassistert rehabilitering.