Bent Høie (Høyre), 2015-02-17:
Det er viktig med god forbrukerinformasjon på alle mat- og drikkevarer for å legge til rette for at forbrukerne kan ta informerte valg. Jeg mener at alle alkoholholdige drikkevarer bør merkes, slik det gjøres med andre næringsmidler. Dette er viktig ut fra et forbrukerhensyn, men også av hensyn til folkehelsen. Regelverket om merking av mat- og drikkevarer er harmonisert i EØS-området gjennom matinformasjonsforordningen, EU-forordning nr. 1169/2011, som trådte i kraft i EU og Norge 13. desember 2014. Denne forordningen fastsetter harmoniserte og detaljerte krav til merking. Disse kravene er ikke minimumskrav. Forordningens kapittel 5 gir også regler om medlemslands adgang til å fastsette nasjonale krav om merking. Regelverket omfatter også alkoholholdige drikkevarer. Regelverket krever i dag at all alkoholholdig drikkevare som inneholder mer enn 1,2 volumprosent alkohol, skal merkes med alkoholinnhold angitt i volumprosent. Videre skal innholdet av en rekke ingredienser eller stoffer som kan utløse allergier eller intoleranse, merkes på alkoholholdige drikkevarer, slik det gjøres på andre næringsmidler. Alkoholholdige drikkevarer med over 1,2 volumprosent alkohol er unntatt fra kravet om at merking skal omfatte en ingrediensliste og en næringsdeklarasjon. For alle andre ferdigpakkede næringsmidler gjelder kravet om merking med en ingrediensliste allerede i dag. Kravet om merking med en næringsdeklarasjon gjelder for alle andre ferdigpakkede næringsmidler fra 13. desember 2016. Overgangstiden skal gi aktørene tid til å tilpasse seg. Etter matinformasjonsforordningen skal Europakommisjonen utarbeide en rapport til rådet og parlamentet der kommisjonen særlig skal vurdere om alkoholholdige drikkevarer skal omfattes av forordningens krav til merking med ingrediensliste og næringsdeklarasjon. Rapporten skulle vært lagt fram senest 13. desember 2014, men har dessverre blitt forsinket. Jeg er gjort kjent med at Europakommisjonen har informert om at et utkast til rapport er til intern behandling i Europakommisjonen. Jeg ser det som naturlig å avvente denne rapporten fra Europakommisjonen, og er glad for at komiteens flertall også er enig i det. Jeg vil i tiden framover arbeide for at alkoholholdige drikkevarer skal bli omfattet av kravet i matinformasjonsforordningen, og jeg vil ta opp spørsmålet når jeg treffer mine kollegaer i EU, bl.a. når jeg reiser til Brussel i slutten av denne måneden. Jeg vet at det har vært oppmerksomhet rundt den forsinkede rapporten fra helse- og miljøkomiteen i Europaparlamentet, senest i komiteens siste møte, som var i slutten av januar. Jeg ser det derfor ikke som naturlig å begynne et arbeid med en eventuell nasjonal regulering av merking av alkoholholdige drikkevarer med ingrediensliste og næringsdeklarasjon nå. Jeg tar imidlertid forbehold dersom prosessen i EU skulle vise seg å ta urimelig lang tid. Det kreves en grundig vurdering for å avgjøre om det vil være anledning til å lage nasjonale bestemmelser om dette. Jeg kjenner så langt ikke til at noen andre land i EØS-området har utviklet og notifisert slike regler etter at matinformasjonsforordningen ble vedtatt i 2011. Eventuelle nasjonale krav til merking av ingredienser som gjaldt før forordningen ble vedtatt, kan imidlertid videreføres. Norge har ikke vedtatt slike bestemmelser. Matinformasjonsforordningen er ikke til hinder for at alkoholholdige drikkevarer på frivillig grunnlag kan merkes med ingrediensliste og næringsdeklarasjon. I påvente av en avklaring av forordningens krav til merking av alkoholholdige drikkevarer er det mulig for bransjen å merke slike drikkevarer. Jeg har registrert at flere alkoholholdige drikkevarer som selges i Norge, har den type merking, og det er jeg positiv til. Jeg vil også følge med i utviklingen i land i EØS-området når det gjelder advarselsmerking av alkoholholdige produkter.