Leif Helge Kongshaug (Venstre), 1999-03-26:
Stortinget behandler i dag en stor og viktig sak. Næringspolitikken inn i det 21. århundre er grunnleggende for det norske velferdssamfunnets videre utvikling. Vi snakker faktisk om selve fundamentet. Det er derfor positivt at Regjeringen og næringsministeren får full oppslutning om hovedstrategiene i næringspolitikken, slik de er oppsummert av departementet i fire punkter. De er vel kjent, og jeg skal ikke gjenta dem her. Denne stortingsmeldingen viser en helhetlig og offensiv næringspolitikk, med forståelse for den omstilling og fornyelse som utviklingen krever av oss. Venstre har i mange programmer gjennom tidene hatt formuleringen «vi er ikke i blinde krefters vold». Vi har alltid hatt troen på enkeltmennesket, basert på gode idealer og sterk vilje til å påvirke egen framtid. Det har vi fortsatt. En åpnere, globalisert økonomi, der vi har forpliktet oss til felles spilleregler med verden omkring oss, stiller oss overfor store utfordringer. Men heller ikke den nye situasjonen kaller på avmakt, den gir oss mange muligheter. Utviklingen må styres gjennom regelverk som gjør at viktige samfunnshensyn kan ivaretas, men svaret er ikke å gå tilbake til en lukket nasjonal økonomi. Vi må utnytte de mulighetene den frie konkurransen gir oss, basert på det vi har bygd, og de fortrinn vi har og kan skaffe oss. Næringsmeldingen har tatt tak i disse utfordringene. Regjeringen vil ha en politikk basert på nyskaping og kompetanseutvikling. Vi skal bli en vinner i den globaliserte økonomien ved å bygge på våre naturlige fortrinn, fortsette å bruke av ressurser i hele landet og bedre vilkårene for dem som vil starte og drive nye bedrifter. Næringskomiteens innstilling viser på noen områder en tradisjonell politisk uenighet langs kjente konfliktlinjer. Tross enighet om hovedstrategiene er det åpenbart at Arbeiderpartiet fortsatt sitter igjen i tradisjonell sosialdemokratisk tankegang, med troen på staten som storaktør på eiersiden og innen finansiering. På den andre siden erklærer Fremskrittspartiet seg som det markedsliberalistiske alternativet, der staten ikke skal delta. Høyre går langt i samme retning, og trylleformelen fra disse partiene er skatte- og avgiftslettelser. Sentrumspartiene er i sentrum – der befinner Venstre seg vel. Det er foretatt et markert skifte av fokus i forhold til tidligere regjeringer. Nyskaping er hovedstikkordet. Nyskaping forutsetter at samfunnet verdsetter og legger til rette for å etablere småbedrifter på en helt annen måte enn tidligere. Det er her framtidens sysselsetting vil komme. Også Venstre ønsker lavere avgifter og skatter for næringslivet. Men vi må ikke bli enøyd i vår opptatthet av det. Vi må ikke undervurdere at også næringslivet har interesse av et velfungerende samfunn, med likeverd, sosial rettferd, høy kvalitet på offentlige ytelser og sist, men ikke minst god infrastruktur gjennom samferdsel. Da kan en ikke ukritisk og ensidig legge vekten på bedriftenes skatteforhold, en må se på helheten i de betingelser næringslivet opererer under. Fellesskapssektoren er viktig også for bedriftene, ikke minst de små. Venstre vil ha samspill mellom staten og næringslivet, men vi vil ikke ha en ubalanse der staten blir en mastodont som på politiske premisser skal dirigere en næringsutvikling der det er uklare grenselinjer mellom staten som eier og som aktør, og der samrøre mellom staten og enkelte store aktører i næringslivet kan skape uklarhet og tvil om reell frihet og konkurranse – et reelt demokrati. Bare fra Nærings- og handelsdepartementet har det gjennom de siste årene kommet mange viktige saker som bringer strategiene i næringsmeldingen videre i praktisk politikk. Jeg viser bl.a. til handlingsplanen for småbedrifter, eierskapsmeldingen, næringsrettet IT-plan og IT-kompetanse i regionalt perspektiv. Regjeringens politikk for utdanning og forskning peker i samme retning og viser en offensiv regjering som ser de behov som samfunnet har inn i det nye årtusen. Ting tar tid, og de løpende statsbudsjetter setter alltid grenser for hvor mye som kan satses på hvert enkelt område. Men Regjeringen er meget godt i gang, gitt de økonomiske og parlamentariske betingelsene den opererer under. Mytene som i fjor ble forsøkt skapt om en regjering som ikke fikk til noe, er grundig tilbakevist. Det finnes ikke grunnlag for slike påstander i komiteens innstilling. For så vidt skal opposisjonen ha ros for saklighet. De taktiske behov for å svekke Regjeringen gjennom høystemt retorisk kritikk er dempet. Det er naturlig, slik den politiske situasjonen nå er, og det er godt for det konstruktive arbeid for vårt felles anliggende, å videreutvikle landet til innbyggernes beste.