Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-15:
Representanten Per Rune Henriksen er bekymra og skriv at situasjonen innanfor petroleumssektoren og leverandørindustrien av mange blir skildra som dramatisk. Bråbrems i investeringar, modifikasjonar og vedlikehald fører til dramatiske nedbemanningar. Per Rune Henriksen skriv vidare at det er uttrykt bekymring for at investeringsstopp svekkjer sikkerheitsnivået og ressursforvaltninga totalt – og også framtidig nødvendig kapasitet i industrien. Han spør kva regjeringa vil gjere for å hindre at ein bråstopp i investeringar motivert av kapitaldisiplin i oljeselskapa svekkjer sikkerheita og gir varige skadar på norsk petroleumsverksemd og leverandørindustrien. Det er fleire svar på denne utfordringa, sjølv om eg slett ikkje deler denne beskrivinga av situasjonen. Ordet «bråstopp» står fram som noko underleg. Som eg sa, er det fleire svar på utfordringa, og industrien ser no fram til dei moglegheitene som Johan Sverdrup-utbygginga vil gi. Johan Sverdrup-utbygginga er det største industriprosjektet i Noreg på fleire tiår. Plan for utbygging og drift er venta å bli overlevert til myndigheitene i februar 2015. Der skapte Arbeidarpartiet stor usikkerheit i ein periode, og mange frykta at alt arbeidet denne utbygginga representerte, skulle bli utsett med minst eit år. Alle forstår konsekvensane av ei slik utsetjing. Då ville nok arbeidsløysetala innanfor denne bransjen sett svært mykje verre ut. Heldigvis unngikk ein dette, mykje grunna press frå fagrørsla. Der er tre viktige område ein må fortsetje å jobbe med for å sikre norsk leverandørindustris framtidige posisjon. Den første er heimemarknaden: Føreseielege og stabile rammevilkår i petroleumspolitikken er viktig for norsk leverandørindustri. Regjeringas viktigaste verkemiddel for å oppretthalde aktiviteten i petroleumsindustrien er tildeling av lisensar i dei ordinære konsesjonsrundane og TFO-rundane. Der blir det levert. Den andre er forsking. Gjennom satsing på auka offentleg støtte til petroleumsretta forsking er regjeringa med på å sikre at norske miljø kan utvikle kompetansen sin for å levere morgondagens løysingar for olje og gassindustrien. Det tredje er internasjonalisering. Internasjonaliseringa av næringa gir auka nasjonal og lokal verdiskaping og sysselsetjing også i Noreg. Regjeringa har varsla eit taktskifte når det gjeld å fremje næringa internasjonalt. Olje- og energidepartementet jobbar målretta for å støtte norsk leverandørindustri i internasjonale marknader. Når det gjeld internasjonal aktivitet, omsette leverandørselskapa for 205 mrd. kr i desse marknadene i 2013. Ein stor og krevjande heimemarknad har medverka til å utvikle ein internasjonal konkurransedyktig leverandørindustri som vi er svært stolte av. Internasjonaliseringa av næringa gir auka nasjonal og lokal verdiskaping og sysselsetjing i Noreg. Etter norsk sokkel er dei viktigaste marknadene for norsk leverandørindustri Sør-Korea, Storbritannia og Brasil. Rigg og boretenester har den største omsetninga internasjonalt. Nesten like stort er segmentet plattformdekk og prosessutstyr, etterfølgt av undervassutstyr og -installasjon. Anslaget ovanfor er henta frå to studiar som Rystad Energy har utført på oppdrag frå bl.a. Olje- og energidepartementet i 2014. Rapportane handlar om leverandørindustriens regionale aktivitet i Noreg samt internasjonal omsetning. Det er også eit faktum at vi må sjå i augo at investeringar og aktivitet nådde toppen i 2014, og at aktiviteten vil minka noko framover. Då handlar det vidare om omstilling, eit større internasjonalt fokusering, og der ser vi heldigvis at næringa er proaktiv og orienterer seg mot nye marknader internasjonalt. I løpet av 2014 har den globale oljeproduksjonen auka meir enn auken i etterspurnaden. Effekten av dette har vore eit kraftig oljeprisfall. Svartmåling i ein periode der ein ser at prisen på olje er under sterkt press, forsterkar dette presset og bør i alle fall ikkje skape eit inntrykk av at denne utfordringa er mellombels, men etter alt å dømme varig. Då minner eg igjen om dei tre viktige områda som eg var inne på tidlegare. Som mange har sagt her, er oljeindustrien ein syklisk bransje. Dette blir konstatert etter erfaring med oljeprisar frå 50 dollar til 150 dollar fatet tidlegare – innanfor ei relativt kort tidsramme. Det er likevel ikkje slik at ein kan konstatere at sikkerheita, HMS, er svakare no som aktiviteten er i ferd med å bli noko redusert. Påstanden om 3 000 borehol som burde vore plugga, står fram som tilfeldig, og i samtalar med selskapa kjenner ein seg slett ikkje igjen. Så spørsmålet er om Arbeidarpartiet sluttar å stole på desse selskapa. Det er noko underleg å registrere bekymringa i Arbeidarpartiet no etter at dei har flytta ut av regjeringskontora. Regjeringspartnar SV er opptatt av å redusere aktiviteten kraftig, slik vi også opplever at arbeidarpartirepresentantane ønskjer når klimadebatten er i gang. Då handlar det lite om at petroleumsnæringa er ei næring for framtida.