Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2008-12-09:
Som saksordfører for kapitlet om forskning vil jeg begynne med å nevne to områder som komiteen har omtalt, og der jeg er særlig opptatt av at vi trenger mer forskning. Det ene er fattigdomsrelaterte sykdommer, som står sentralt i det globale sykdomsbildet. Blant de viktigste dødsårsakene i utviklingsland er aids, barnesykdommer, malaria og tuberkulose – sykdommer som tar langt færre liv i industrilandene. Internasjonalt blir det brukt altfor få ressurser på å forske på områder der framgang og utvikling vil ha uvurderlig effekt globalt, men mindre effekt i de rike landene. Jeg er glad for at komiteens flertall skriver at målet om å styrke forskningssatsingen rettet mot det globale sykdomsbildet, må være et viktig mål i Regjeringens innsats for helseforskning. Det andre er kreftforskning og særlig forskning på store krefttyper som prostata, lunge og tykktarm. Kreft er den nest største dødsårsaken i Norge etter hjerte- og karlidelser. På noen områder har det vært mange tiår uten store framskritt. Kreftforskning er også noe som komiteen har omtalt, og jeg håper statsråden tar med seg at det er et tema som komiteen er opptatt av. Så litt om sykehusøkonomi. Jeg tror det har lettet sykehusdriften at Regjeringen i denne perioden har ryddet opp i strukturelle utfordringer som har med finansiering å gjøre. Midler til fornyelse av sykehusbygg og -utstyr er allerede økt. Nå dekkes store pensjonskostnader, og det bevilges midler for å lette omstillinger i sykehusene. Det aller viktigste er kanskje at økt pasientbehandling blir finansiert både i budsjettet for i år og i budsjettet for neste år. Det betyr at flere kan få behandling, og jeg er veldig glad for at Regjeringen har fått dette til. Som vestlending er jeg også veldig glad for at Magnussen-utvalgets innstilling følges opp, og at vi får rettferdig fordeling av midlene mellom helseregionene. Jeg tror sykehusreformen var avgjørende for at vi nå får en rettferdig fordeling. Før var det jo hver enkelt fylkeskommune som avgjorde budsjettene endelig, og da ble det i tidens fylde skapt forskjeller mellom regionene. Da sykehusene ble statlige, ble det behov for en gjennomgang av det. Basert på Hagen-utvalgets innstilling ble det under forrige regjering vedtatt en oppretting av skjevdeling i 2003. Men her skulle man for det første rette opp bare halvparten av den skjevdelingen Hagen-utvalget hadde regnet seg fram til, og deretter skulle det innføres et eget Helse Nord-tillegg – fornuftig nok i seg selv – men det skulle finansieres av de underfinansierte regionene Helse Vest og Helse Midt-Norge. I ettertid må det framstå som urimelig. Forrige regjering foreslo en opprettingsperiode på fem år, fra 2005 til 2009. Hadde ikke dette senere blitt framskyndet, ville vi altså fortsatt ikke vært ferdig med den runden. Heldigvis er vi kommet lenger. Stortingets vedtak fra 2003 ble ferdig fulgt opp to år før tiden, og Magnussen-utvalget ble satt ned. I stedet for at 2009 blir det siste året med oppretting etter Hagen-utvalget, blir 2009 det første året med oppretting etter Magnussen-utvalget, og allerede i 2010 blir denne skjevdelingen historie. Til slutt vil jeg, som forrige taler, trekke fram ett spesielt område der komiteen har gjort noe felles og tverrpolitisk, nemlig i forhold til krigsveteraners skader og psykiske belastningsskader, et tema bl.a. SIOPS, foreningen for skadde i internasjonale operasjoner, og avisen Bergens Tidende har satt fokus på den siste tiden. I dag deltar norske soldater i Afghanistan. Komiteen skriver at deltakelse i internasjonale operasjoner i dag er en sentral og integrert del av norsk sikkerhets- og forsvarspolitikk, at soldater som deltar i slike operasjoner, ofte lever i en stressituasjon over lengre tid, og at oppholdets lengde, trusselnivå og intensitet øker risikoen for psykiske belastningsskader. Nå er det viktig at det blir bygd opp mer kompetanse på bl.a. denne typen skader i helsevesenet, og at krigsveteranene møter et tilbud som er tilgjengelig og koordinert.