Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-05-28:
Dette er en debatt der en kan lære mye av å høre på representanter fra både Høyre og Kristelig Folkeparti og reflektere over det som blir sagt. Det er mange gode innlegg. Jeg vil begynne med å si at vi i Senterpartiet er glødende engasjert i hospicetanken. Jeg kan illustrere det med at vår parlamentariske leder satt i det første styret for Hospice Norge. Jeg selv satt i styret for eierselskapet til Lovisenberg Sykehus, og har vært dypt engasjert i de private, ideelle starttilbudene som har vært. Omsorg ved livets slutt er en veldig krevende oppgave innenfor helsetjenesten. Det utfordrer oss som politikere, det utfordrer de pårørende som skal ha den omsorgen og ikke minst fagfolk. Døden er livsreisens slutt, og det er i veldig mange sammenhenger i det daglige jaget på et sykehus, i sykebilen, ved akuttmottaket, på sykehjemmet at døden inntreffer. Noen ganger skjer det brått, andre ganger rolig. Men vi trenger folk i ambulansen, på sykehuset, ja overalt i helsetjenesten, som har forståelse for og ord rundt døden, og som vet hvordan man omgås folk som er døende. Hver dag opplever noen å bli rammet av alvorlig sykdom, og noen opplever tap av sine nærmeste – tap som kan endre livet fundamentalt for dem. Jeg ser forslaget fra Fremskrittspartiet som et ønske om at vi skal ha institusjoner som skal ha spesialkompetanse på å møte døden, hospice-tanken – der den døende får dekket både fysiske, psykiske, sosiale og åndelige behov. Nettopp det sosiale aspektet er svært viktig. Hospice har dette elementet, bl.a. ved frivillige, som er en viktig del av tenkningen omkring behandlingen av alvorlig syke og døende. Målet er en verdig utgang på livet. I tillegg til at hospice er et tilbud til de enkelte pasienter gjennom dagsenter, og også sengeplasser når folk skal dø og ikke lenger kan stå på beina, har de en stor oppgave med å drive undervisning, ikke bare innenfor spesialisthelsetjenesten, men også innenfor kommunehelsetjenesten. Når hospice fungerer godt, er dette det viktige mellomleddet mellom kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten som gjør at pasientene, uansett om de er hjemme eller i en seng på et hospice, er omgitt av de samme folkene. Å drive undervisning for mennesker som jobber innenfor kommunehelsetjenesten, er en viktig del av virksomheten både på Sunniva Hospice og ved Hospice Lovisenberg. Regjeringspartiene har bedt om at forslaget blir vedlagt protokollen. Både i denne debatten og tidligere debatter har statsråd Hanssen vektlagt at han har stor sans for filosofien som ligger til grunn. Vi har i denne innstillingen vektlagt hvor viktig det er at alle deler av helsetjenesten bevisstgjøres i sitt møte med døden – om det er i ambulansen eller ved akuttmottaket. Vi mener at det aller viktigste er at vi klarer å støtte opp om nye hospicer og de hospicer som allerede er der, som inspirasjonssentre, slik at det brede helsevesenet blir løftet, at vi får et språk, en behandling og et tilbud både til den døende og de pårørende i alle deler av helsevesenet. I denne saken, som i så mange andre saker, er det ildsjeler som viser vei for det offentlige, og det offentlige kommer etter. Det er målet her at hospicene kan virke som inspirasjon, slik at vi får den filosofien og tanken inn i den offentlige virksomheten.