Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2010-11-19:
I likhet med foregående taler tror jeg man kan ha en rent teoretisk tilnærming eller en pragmatisk tilnærming i denne saken. Jeg tror ikke avstanden er urovekkende stor i et demokratiperspektiv, men jeg synes det er grunn til å dvele ved et par problematiske sider ved å gjeninnføre muligheten til å stryke. Det ene er for så vidt godt dokumentert, bl.a. fra Institutt for samfunnsforskning, som kom med en rapport i 2009. Den konkluderer med at den positive effekten ved å gjeninnføre dette vil være liten. Den eventuelt økte valgdeltakelsen vil ikke være varig – det kan være en engangshendelse, at man får en viss interesse første gangen – mens den potensielt negative effekten for demokratiet også ligger der. Nå er jeg ikke så bekymret for Langeland og andre profilerte politikere, som må tåle å bli strøket, men det er tre andre grupper som rapporten framhever, som jeg synes er mer problematiske. Det er kvinner, unge og innvandrere. Det mener jeg er et potensielt problem, ikke nødvendigvis et reelt problem med de erfaringene vi har gjort oss, men når man ser på overrepresentasjonen av strykninger for disse tre gruppene, er det et potensielt problem. Men jeg er en pragmatisk fyr, og jeg har lyst til å ta en litt annen innfallsvinkel. Vi driver nå alle sammen rundt omkring i lokallagene våre og får på plass nominasjonslister til lokalvalget. I min region, som riktignok ikke er den mest folkerike regionen, det er vel i underkant av 20 000 i de sju kommunene, sliter man – nesten alle partier – med å få på plass ordentlige lister. Jeg står ikke nå og prater for min syke mor, for i den regionen var det egentlig 90 pst. rød-grønt ved forrige stortingsvalg, så jeg er ikke så bekymret for Arbeiderpartiet i den regionen – og i min kommune var det sågar tre lister ved forrige kommunevalg, og de var rød-grønne – men det er et potensielt problem. Grunnen til at det er slik, er selvfølgelig ikke at velgerne er så kloke, men det er mangel på alternativer. I det perspektivet mener jeg det er et reelt problem at man nå ønsker å legge til ytterligere et element i forhold til å gjøre det vanskelig å få folk til å si ja til å stå på listene, og jeg ser i avisen – nesten daglig nå – at mennesker har blitt spurt av tre, fire, fem forskjellige politiske partier. Det er noe man ikke har problematisert i innstillingen i særlig grad, og som jeg synes hadde fortjent større oppmerksomhet, for det er et reelt demokratiproblem, som man burde ta inn over seg. Så kan man finne mange begrunnelser for at folk vegrer seg for å si ja til å delta i politikken, men det å legge ytterligere en byrde til det mulige ja-svaret til en nominasjonsliste, bør man ikke gjøre nå. Så er jeg helt enig med representanten Syversen i at man også risikerer en utvikling hvor folk vegrer seg for å ta upopulære avgjørelser i kommunestyrene nettopp fordi man kan få negativ betaling ved neste runde. Det er også en reell problemstilling som man har hørt, gjentatte ganger, har vært en erfart opplevelse. Så når man legger til dette, fra en praktisk hverdag, synes jeg gevinsten – og den teoretiske tilnærmingen – ved å gjeninnføre dette blir betydelig mindre enn den reelle negative effekten det vil ha.