Bent Høie (Høyre), 2016-05-26:
Jeg vil bare bemerke at det siste er feil. Det er tobakk som kan gjøres om til vin. Kvoten er ikke til sprit. Det den forrige regjeringen gjorde, var å åpne opp for salg av 3-litere med vin på tax-free – som jeg tror kanskje har hatt større betydning. Alkohol er det rusmidlet som er mest brukt i Norge, og dermed det som skaper størst sosiale og helsemessige problemer. Det er likevel ikke dette rusmidlet som får størst oppmerksomhet i rusdebatten. Det er viktig at vi også snakker om problemene og utfordringene som følger med alkohol, både på samfunnsnivå, for den enkelte og for andre enn dem som bruker alkohol selv. Alkoholbruk er blant livsstilsfaktorene som påvirker folkehelsen mest i negativ retning. På befolkningsnivå er det en klar sammenheng mellom forbruk og negative effekter. Økt alkoholforbruk i befolkningen gir økte skader og ulemper. Tilsvarende vil redusert forbruk gi færre skader og ulemper knyttet til alkohol. Norge har derfor sluttet seg til Verdens helseorganisasjons målsetting om en nedgang på minst 10 pst. i skadelig bruk innen 2025. Jeg støtter ikke representantforslaget om å utarbeide en særlig alkoholstrategi, men jeg mener at forslaget på en god måte synliggjør at vi trenger en god og helhetlig alkoholpolitikk. Jeg mener vi har det i Norge. For å nå målet om redusert skadelig bruk av alkohol må vi også se på nye tiltak. Det aller viktigste er imidlertid å videreføre hovedlinjene i dagens alkoholpolitikk. Den norske alkoholpolitikken er i stor grad basert på befolkningsrettede tiltak, særlig regulatoriske tiltak for å begrense tilgjengeligheten. De viktigste er Vinmonopol-ordningen, bevillingskrav for salg og skjenking, aldergrenser og åpningstider. Vi har også tatt i bruk andre typer tiltak som skal virke dempende på etterspørselen etter alkohol. Dette gjelder spesielt avgifter og ikke minst reklameforbudet. Virkemidlene vi har tatt i bruk, har god effekt. Norge har et lavt forbruk i europeisk sammenheng, og trenden er at forbruket blant ungdom synker. De regulatoriske virkemidlene vi allerede har tatt i bruk, vil fortsatt være viktige for å sørge for et begrenset forbruk av alkoholholdige drikkevarer. Selv om det foretas mindre justeringer i enkelte virkemidler, ligger kjernen fast og bidrar til å begrense alkoholbruken. Regjeringen har fremmet flere meldinger til Stortinget som skal bidra til å bedre folkehelsen og redusere skadene og ulempene som følge av alkoholbruk. Både folkehelsemeldingen og opptrappingsplanen for rusfeltet, som Stortinget har behandlet, inneholder nye tiltak som skal iverksettes framover for å nå målene knyttet til alkoholbruk. Eksempler på nye innsatsområder for å begrense alkoholbruken er: å styrke arbeidslivet som rusmiddelforebyggende arena å etablere et program for folkehelsearbeid i kommunene med vekt på psykisk helse og rusforebygging å komme tidligere inn på sentrale arenaer for å forebygge uheldig rusbruk, f.eks. på svangerskapskontroll og etter vold og ulykker Målet og forventningene er at de eksisterende virkemidlene og de nye tiltakene samlet skal bidra til fornuftig og begrenset alkoholbruk. Vi vil lage egne indikatorer slik at vi kan følge utviklingen i arbeidet med å nå målet om å redusere for tidlig død som følge av ikke-smittsomme sykdommer. Vi er alle enige om at det er viktig å sikre god folkehelse. Vi er enige om å føre en folkehelsepolitikk som gir hele befolkningen mange leveår med god helse og trivsel. Vi er enig i at det er viktig å begrense bruken av alkoholholdige drikkevarer i befolkningen. Vi er enige om å arbeide for å nå målet om 10 pst. reduksjon i skadelig forbruk av alkohol innen 2025. Det vi derimot ikke er enige om, er om det er behov for et nytt utvalg som skal utrede en strategi for å nå dette målet. Jeg kan ikke se at en slik strategi vil tilføre noe utover det vi allerede har utredet og planlagt av eksisterende og nye tiltak framover.