Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-05-05:
Representanten Ellingsen hevder at prosessen flere ganger har vært berørt av ulike feilskjær, og at Stortinget bl.a. vedtok at nye redningshelikoptre skulle fases inn i løpet av 2008 hvis det var mulig. Jeg kjenner meg ikke igjen i deler av den beskrivelsen. Jeg har samtidig lyst til å gi uttrykk for innledningsvis at jeg syns interpellanten beskriver norsk redningstjeneste og redningshelikoptervirksomheten på en veldig god måte. Vi må være glade for at vi nå er i en slik situasjon at vi også fra våre utenlandske kollegaer faktisk blir møtt med beskrivelser som at dette er en tjeneste som fungerer godt, og som man faktisk ser til. Det er god grunn til å ha fullt trykk på det å nå skaffe nye redningshelikoptre. Regjeringa er opptatt av at vi skal ha en god redningstjeneste. Vi følger opp det vi la vekt på i Soria Moria-erklæringen om å ivareta befolkningens trygghet. I vårt moderne samfunn er det, slik Regjeringa ser det, helt vesentlig å ha et kompetent og trent apparat som kan redde mennesker i nød og begrense konsekvensene av ulykker og andre uønskede hendelser. Serien på NRK som går nå, viser med all tydelighet hva slags jobb som gjøres, og betydningen av det å ha egnet utstyr for å redde liv og hjelpe mennesker i nød når ulykken rammer. Der den forrige regjeringa bare klarte å etablere tilstedevaktordninger på Sola-basen, har vår regjering fullført innføringen av døgnkontinuerlig tilstedevaktordning med lege på de andre redningshelikopterbasene, dvs. Rygge, Ørlandet, Bodø og Banak. Dette sikrer raskere utrykning i søk, redning og ambulanseoppdrag, og reaksjonstida er nå redusert fra ca. én time ned mot 15 minutter. Ny base skal i tråd med Stortingets vedtak etableres i Florø i løpet av året. Der er det, som Stortinget kjenner til, bevilget penger, og bygging er på gang. Det vil gi en forbedret beredskap for befolkningen på Nordvestlandet. Jeg legger ikke skjul på at Regjeringas prioriteringer i dette arbeidet den første tida har vært basestrukturen og å få på plass det vi nå får på plass. Samtidig følger vi også opp målsettingen med å utvikle redningshelikoptertjenesten slik at den totalt sett framstår med best mulig beredskap i hele landet, og med korrekt utstyr. Disse tiltakene, sammen med Regjeringas beslutning om å iverksette prosessen for å anskaffe nye redningshelikoptre til erstatning for dagens Sea King – det er en flott dame, noe som jeg har blitt riktig sitert på – representerer store og betydningsfulle deler av Regjeringas satsing på en kvalitativ forbedring av hele tjenesten. Totalt utgjorde satsingen på redningshelikoptertjenesten en økning på til sammen 160 mill. kr i 2008. Så her er det også satset penger. Prosessen med å anskaffe nye redningshelikoptre til erstatning for dagens Sea King har vært og er en krevende prosess, som har medført utfordringer av ulik karakter. Regjeringa legger imidlertid stor vekt på å gjennomføre en grundig og ryddig prosess – dette dreier seg om store penger og viktige størrelser – slik at vi er sikret at den totalt sett beste løsningen oppnås, og at vi får de beste redningshelikoptrene for vårt bruk. Dagens redningshelikoptre har utført omtrent 28 000 oppdrag i den perioden de har vært i drift, og reddet eller bistått et tilsvarende antall mennesker. Det er mye, det er et formidabelt antall, og helt i verdenstoppen når det gjelder operasjon av Sea King. Dagens helikoptre har nylig vært gjennom omfattende inspeksjon og vedlikeholdsprogram med bl.a. innføring av nattsynbriller, og kan om nødvendig operere i mange år til dersom det skulle vise seg nødvendig. Dette har også gitt seg utslag i driftskostnadene i løpet av de siste årene, som også interpellanten var inne på. Vi ønsker ikke å havne i en situasjon der vi plutselig står uten offentlige dedikerte operative redningshelikopterressurser fordi noe uforutsett oppstår i forbindelse med anskaffelsen av nytt materiell. Vi har derfor valgt å holde Sea King oppdatert inntil vi er sikre på når de kan erstattes. Da Stortinget i mai 2002 – som også interpellanten var inne på – behandlet meldingen Redningshelikoptertjenesten i fremtiden gjennom Innst. S. nr. 156 for 2001–2002, fattet Stortinget ett romertallsvedtak utover at stortingsmeldingen skulle vedlegges protokollen. Stortinget vedtok opprettelse av døgnkontinuerlig tilstedevakt med lege på redningshelikopterbasene på fastlandet. Det var i 2002. I 2005 tiltrådte vi, og vi tok fatt på å gjennomføre romertallsvedtaket så raskt vi kunne. Utover dette vedtaket, som Regjeringa for øvrig har iverksatt i tråd med Stortingets beslutning, ble det altså ikke fattet andre vedtak. Komiteen bad imidlertid i merknad om at nye redningshelikoptre ble faset inn i løpet av 2008 dersom dette lot seg gjør rent produksjonsmessig. Der har interpellanten etter min mening en god beskrivelse av det som har skjedd, og den opprydning som jeg oppfatter faktisk er foretatt. Justisdepartementet, i samarbeid med Forsvarsdepartementet og Helse- og omsorgsdepartementet, arbeider for fullt med å erstatte dagens materiell, fordi helikoptrene også blir gradvis mer kostbare og krevende å operere. Kostnadsnivået er mer enn doblet på ti år – dette i en periode der den generelle prisstigningen samlet sett har vært omkring 20 pst. Vi ser utfordringene som kommer med så pass gamle helikoptre, da de er vedlikeholdskrevende, og Norge etter hvert blir blant de svært få som opererer denne type materiell. Jeg erkjenner at det å berede grunnen for anskaffelse av nye helikoptre har tatt lengre tid enn hva vi hadde forutsatt. Dette har sine årsaker i ulike forhold, og la meg kort gjennomgå de viktigste hendelsene på veien fram til i dag, slik at vi får det riktige faktagrunnlaget. Dagens Sea King-helikoptre har vært i drift siden tidlig på 1970-tallet. Behovet for å erstatte disse ble første gang behandlet i NOU 1997:3 Om Redningshelikoptertjenesten. I 1999 startet Justisdepartementet vurderingen sammen med Forsvaret om redningshelikopter også burde inngå som en del av Forsvarets Enhetshelikopterprosjekt. Da Norge signerte kontrakt på kjøp av 14 stk. NH90, ble det også etablert en opsjon på 10 stk., som interpellanten er inne på. Gjennom Stortingets behandling av St.meld. nr. 44 for 2000–2001 Redningshelikoptertjenesten i fremtiden bad Stortinget i sin innstilling Justisdepartementet om å vurdere egnetheten av å bruke opsjonen. Stortinget gav under behandlingen av meldingen også anvisning om at det skulle opprettes et «Helikopterfaglig Forum» som skulle gjennomgå opsjonen målt mot alternativer i markedet. Gjennom 2001 og 2002 økte også presset på Justisdepartementet – og Regjeringa – som følge av at det ikke var kjent hvilke kapasiteter opsjonen hadde. Det var særlig de store brukerorganisasjonene innen olje-, fiske og skipsfart som var engstelige for at redningsfaglige hensyn ikke ble tilstrekkelig ivaretatt i forhold til opsjonshelikoptret som framtidig redningshelikopter. Helikopterfaglig Forum avsluttet i 2003 arbeidet og konkluderte enstemmig med at opsjonen ikke var dekkende for de krav som måtte stilles for å ha en akseptabel dekning og kapasitet, og at anskaffelsen burde gjøres gjennom en anbudskonkurranse. Opsjonen ble reforhandlet for å forsøke å tilfredsstille Helikopterfaglig Forums krav. Staten ble også flere ganger innklaget til ESA og stevnet. Til slutt besluttet Regjeringa i februar 2007 – en beslutning jeg er veldig komfortabel med – at den ut fra en helhetlig vurdering ikke ønsket å benytte Forsvarets opsjon på NH90 som framtidas redningshelikopter. Regjeringa valgte isteden å iverksette en ny anskaffelsesprosess gjennom en åpen anbudsrunde. Begrunnelsen for å avvise opsjonsvarianten kom ut fra flere forhold, men en vesentlig årsak var at opsjonsvarianten viste seg ikke å ha tilstrekkelig rekkeviddekapasitet. I tillegg ville staten også kunne løpe en prosessrisiko rent juridisk – noe Justisdepartementet ikke kunne anbefale. Dette viser med all tydelighet hvilke utfordringer staten står overfor i store anskaffelser der det er mange interesser og store verdier på spill. Det som er viktigst for Regjeringa, er å sikre best mulig helikopterkapasitet som kan redde flest mulig mennesker i en vanskelig situasjon. Justisdepartementet opprettet derfor i oktober 2007 en for formålet egnet prosjektorganisasjon som skal forestå anskaffelsen på vegne av Justisdepartementet. Bordet var på mange måter ryddet i forhold til tidligere historie. Det var helt nødvendig å gjøre det. Det tok tid, men jeg tror det vil gi det beste resultatet. Prosjektet er opprettet i samarbeid med Forsvarsdepartementet og Helse- og omsorgsdepartementet, og besitter bl.a. fagekspertise fra sivil og militær bransje. En vesentlig parameter i prosjektets arbeid er det etablerte kvalitetssikringsregimet som staten legger til grunn for alle store statlige investeringer. Det tar også tid, for å si det pent. Kvalitetssikringen foregår i to faser, og skal i første fase bistå staten med å sikre at de behovsvurderinger som blir gjort i forbindelse med konseptvalget, er grundige og dekkende. Justisdepartementet arbeider for tida med beslutningsgrunnlaget som skal til for første kvalitetssikring. Jeg har tidligere informert Stortinget om at Regjeringa tar sikte på innfasing av helikoptrene i perioden 2011–2014, men det ser nå ut til at prosessen vil ta lengre tid. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med dette på egnet måte, og syns invitasjonen fra interpellanten er ryddig og konstruktiv. Vi bør i større bredde kunne legge fram denne saken for Stortinget slik at man får orientering både om prosessen og om hva man tenker seg. Den oppfordringen tar jeg, og vil finne egnet måte å gjøre det på. I neste fase skal det foretas kvalitetssikring av styringsunderlag samt kostnadsoverslag, herunder usikkerhetsanalyse for det valgte prosjektalternativ. Hensikten her er at kvalitetssikringen skal gi oppdragsgiver en uavhengig analyse av prosjektet før det legges fram for Stortinget for beslutning om iverksettelse. Dette er også omfattende og tidkrevende analyser som skal understøtte beslutningsunderlaget for den endelige investeringsbeslutningen. Når nye redningshelikoptre til slutt kan være på plass, er med andre ord for tidlig å fastslå, men vi vil komme tilbake til nærmere tidsangivelse når vi kommer til Stortinget med en bredere sak i forhold til dette. Det er mange faktorer som fortsatt kan påvirke prosessen, særlig når vi er i den fasen vi nå står i. Til slutt: Forsvarsministeren har gitt meg forsikringer om at Sea King kan drives lenger enn tidligere antatt, og at drift i flere år framover er mulig, faktisk fram mot 2020. Også leverandøren av Sea King bekrefter at de skal kunne tilby nødvendige tjenester fram mot 2020. Avslutningsvis vil jeg peke på at anskaffelsesprosessen av nye redningshelikoptre, etablering av tilstedevakt på alle basene samt etablering av ny base i Florø utgjør en betydningsfull del av Regjeringens satsing på å skape mer trygghet for befolkningen.