Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-04-26:
Vår utviklingspolitikk har historisk sett vært dominert av innsats innen viktige områder som helse, utdanning og landbruk, og med et bredt spekter av målsettinger – kvinner, sivilsamfunn, fordeling, demokrati – alt sammen sentrale byggeklosser i økonomisk og sosial utvikling av et land. Men det er også andre byggeklosser som trengs for å få til økonomisk vekst og ikke minst arbeidsplasser. Utviklingen av vårt eget samfunn fra et fattig bondesamfunn til et moderne velferdssamfunn skjedde gjennom utvikling og utbygging av våre fossefall som grunnlag for industrireising, utnytting av våre skogressurser og våre fiskeressurser. På dette koblet vi organisering av arbeiderne og en politikk som sikret en rettferdig fordeling, og som sikret at verdiene som ligger i naturressursene, kom hele folket til gode. Dette ga grunnlag for finansiering av et godt helsestell, utdanning og privat velstand alle fikk ta del i – ingen dårlig oppskrift for andre land på deres utviklingsbane. Derfor er det bra at utviklingsbistanden nå omfatter energi gjennom et Norfund i samarbeid med norske energiselskaper, fisk for utviklingsprogrammer og bidrag til at fattige lands rike naturressurser forvaltes klokt og langsiktig, og som sikrer at inntektene går til land og folk framfor internasjonale konserner og eneveldige herskere. Denne stortingsmeldingen setter fokus på næringsutvikling, på behovet for arbeidsplasser og de inntekter disse gir til folk og stat. I Afrika vil det i 2050 være én milliard unge under 18 år om befolkningsutviklingen fortsetter som nå, unge som år for år kommer ut av utdanningsinstitusjonene og vil se etter arbeid. Derfor må et helt sentralt mål for vår utviklingspolitikk være å skape arbeidsplasser. Det er, som meldingen viser, mange grep og redskaper som må brukes. Norfund er ett godt eksempel – kombinasjonen av et utviklingspolitisk redskap i samarbeid med andre industrielle aktører. Investeringer i energi, veier, havner og annen infrastruktur vil være viktig. Verdensbanken og regionale utviklingsbanker vil være sentrale aktører. Vi er en del av dette, sist nå gjennom vår deltakelse i den asiatiske investeringsbanken. Norske selskaper spiller viktige roller. Nesten hvor vi enn reiser i Asia eller Afrika, kan vi besøke en norsk fabrikk – gjødselprodusenten Yara eller malingsprodusenten Jotun og mange steder Telenor. Slik har norsk næringsliv bidratt til arbeidsplasser, økonomisk vekst og skatteinntekter som langt overgår den utviklingsbistand vi bevilger penger til her i huset. Handel holdes fram i meldingen som viktig for at utviklingsland skal kunne koble seg på den internasjonale verdikjeden. Det er riktig. Investeringer og handel vil ofte gå hånd i hånd. Men investeringer i mange av utviklingslandene innebærer ikke bare markedsmessig risiko, men også politisk risiko. I et slikt lys vil investeringsbeskyttelsesmekanismer være viktig. Nå har EU lansert en modell som kan legge grunnlaget for en fastere tvisteløsningsdomstol. De fleste land er tettere økonomisk integrert med sine naboer enn med eksportmarkeder lenger unna. Derfor er de regionale samarbeidsstrukturene som utvikles, også viktige deler i arbeidet med å skape økonomisk vekst og arbeidsplasser – Den afrikanske union, ASEAN-samarbeidet og Kinas siste initiativ med den nye silkeveien. Dette er den åttende stortingsmeldingen om utviklingspolitikk de siste ti årene – alle med ulike innfallsvinkler og problemstillinger, alle med viktige elementer for å skape økonomisk og sosial framgang for verdens fattige, og alle med mange målsettinger om at alt vi gjør, må favne de fleste: kvinner, småbønder, personer med hjelpebehov. Vi finner det også i denne innstillingen. Det er på tide med en helhetlig stortingsmelding om utviklingspolitikken, slik at vi kan se de enkelte elementer inn i en helhet, og fordi denne regjeringen driver med ganske omfattende endringer, litt bit for bit og uten å forsikre seg om at det er et solid politisk flertall bak disse endringene.