Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2015-05-12:
Vi kan kanskje begynne med at mannlige lærere slutter å sitte på Stortinget og kommer seg tilbake til det de egentlig har utdanning til. Men vi får se om to år. Som både interpellanten og statsråden viser til, viser GSI-tall at antallet mannlige lærere i grunnskolen synker. Dette skoleåret er bare hver fjerde lærer mann. Skolen er tjent med en større kjønnsbalanse enn som så, nettopp av den enkle grunn at barn trenger forskjellige typer læremestre, både menn og kvinner. Jeg deler særlig statsrådens bekymring for og fokus på barnetrinnet, for det er bare litt over 20 pst. som søker seg til å spesialisere seg på 1. til 7. klasse. Det er ganske alvorlig. Når vi summerer dette med det store behovet vi har for flere lærere i framtiden, og når vi i tillegg vet at mange av dem som slutter, flertallet av dem som slutter i skolen, er menn, blir konklusjonen ganske entydig. Det er rett og slett flest menn som velger bort hele skolen og hele læreryrket. For noen uker siden hadde vi debatt i denne salen om gutter i skolen, om at gutter presterer dårligere enn jenter. Jeg tror man skal være forsiktig med å si at det er en parallell mellom det og den lave andelen menn som er lærere i skolen. Men da vi dykket ned i hva som kjennetegner de skolene som klarte å heve guttenes resultater spesielt, handlet det om én ting: ikke at man satte inn særegne guttetiltak, men de skolene som klarte å heve guttenes resultater, var de som hadde fokus på å heve alles resultater på tvers av kjønn. Litt på samme måte tror jeg vi må tenke når vi snakker om å rekruttere menn til læreryrket. Jeg tror på holdningskampanjer og høyt informasjonstrykk. Det handler om at man i større grad skal bli bevisst på hva læreryrket er, for det er noen ganger sånn at gale oppfatninger – eller rettere sagt misoppfatninger – styrer utdannings- og yrkesvalg på en feil måte. Derfor tror jeg det er nødvendig å få ambisjonen om å øke andelen menn inn som en av indikatorene i lærerrekrutteringssatsingen GNIST. Vi har sett positive effekter av satsingen f.eks. på å rekruttere flere menn til barnehagen. Men jeg tror på langt nær at dette er eneste oppskrift. En mer målrettet satsing på mannfolk i skolen, at det er den beste løsningen, er jeg usikker på. Jeg tror vi må sette i verk tiltak som hjelper alle lærere til å bli og til å trives. Jeg må si jeg synes statsråden var noe snever i hva han fokuserte mest på i sitt innlegg. Det er noen stikkord som går igjen: lærerutdanning, krav, opptakskrav, studiepoeng, opptak. Jeg savner et større fokus på jobben som lærer. Det handler om å få utfordringer i den jobben man har, ja. Det handler om å få kompetanseheving, ja, men det handler også om at man har en stolthet og integritet innenfor eget fagområde. Jeg tror også det handler om at man har en frihet til å ta egne, selvstendige pedagogiske vurderinger, at man kan styre sin egen pedagogiske lærerhverdag. Mest av alt tror jeg det handler om at man har nok tid – tid til å gjøre en forskjell. Så tror jeg også, som statsråden har fokusert på i media, at det kan handle om karriereveier. Men det er bare på en betingelse: At karriereveiene bidrar til flere menn i klasserommet, og at det ikke bidrar til at flere menn går over i andre spesialiserte stillinger. Får vi til det, får vi til et større fokus på lærerhverdagen, bedre lærernes arbeidsbetingelser, tror jeg vi automatisk får med mennene også.