Bente Stein Mathisen (Høyre), 2015-03-24:
Det er et overordnet mål å inkludere flere mennesker i arbeidslivet. De som er i stand til det, skal få muligheten til å forsørge seg selv. Dag Terje Andersen bagatelliserte at 650 000 mennesker i yrkesaktiv alder står utenfor arbeidslivet. Høyre synes det er svært alvorlig. At en så stor andel av den yrkesaktive befolkningen er på ulike helserelaterte ytelser, er en av de største utfordringene det norske samfunnet står overfor. Altfor mange unge, innvandrere, funksjonshemmede eller personer med nedsatt arbeidsevne får ikke brukt arbeidskraften sin. Høyre vil senke terskelen inn i arbeidslivet for dem som står uten jobb. I meldingsdelen omtales incentiver, hvilke tiltak som har vist seg å ha effekt, og viktigheten av god, arbeidsrettet oppfølging. Samfunnets fremtidige bærekraft er avhengig av å få flere i jobb og færre på trygdeordninger. Vi må legge til rette slik at den enkelte får brukt sin arbeidskraft og restarbeidsevne, og få til mer skreddersøm i arbeidsrettede tilbud. Mange av tiltakene som omtales i Prop. 39 L, vil kreve videre oppfølging og konkretisering. I etterkant av Stortingets behandling vil konkrete forslag i meldingsdelen knyttet til endringer i arbeidsmarkedstiltakene sendes på høring. Det er viktig med en god dialog med brukerorganisasjoner, fagorganisasjoner, partene i arbeidslivet og Nav for å sikre at det satses riktig på det som virker. Regjeringen vil bruke det ordinære arbeidslivet mer i arbeidsmarkedspolitikken. Det innebærer mer bruk av virkemidler rettet inn mot etterspørselssiden i arbeidsmarkedet. Mye av arbeidsmarkedspolitikken hittil har vært orientert mot tilbudssiden, f.eks. gjennom opplæring og kvalifisering av arbeidsledige og personer med nedsatt arbeidsevne. Opplæring og kvalifisering bør i større grad kombineres og gjennomføres i det ordinære arbeidslivet, sånn som vi har sett med Telenor Open Mind og Ringer i Vannet i regi av NHO. Da trengs incentiver slik at arbeidsgivere kan motiveres til i større grad å ansette utsatte grupper i arbeidsmarkedet. Som en viktig del av strategien for å øke bruken av ordinært arbeidsliv ønsker regjeringen mer bruk av lønnstilskudd. Lønnstilskudd er blant de tiltakene som har hatt best effekt. I tillegg vil regjeringen lette adgangen til midlertidig ansettelse. En generell adgang til midlertidig ansettelse for en tidsbegrenset periode med strenge rammer gir flere med usikker arbeidsevne muligheten til å prøve seg i jobb. Midlertidig ansettelse kan i en del tilfeller fungere som et springbrett inn i arbeidslivet. Både økt bruk av lønnstilskudd og en lettere adgang til midlertidig ansettelse vil senke terskelen i arbeidslivet og gi personer som står utenfor, bedre muligheter til å få prøvd seg i jobb. Mennesker med funksjonsnedsettelser opplever det som nesten umulig å skaffe seg jobb, selv om de er kvalifisert. Til tross for flere år med IA-avtale, mange gode intensjoner, ulike tilretteleggingsordninger og arbeidsmarkedstiltak greier man ikke å snu den negative utviklingen. 43 pst. av dem med funksjonsnedsettelser som er i yrkesaktiv alder, er ikke i arbeid, mot 75 pst. av befolkningen ellers, som helhet. Slik har det altså vært de siste ti årene. Regjeringen ønsker en mer aktiv tilnærming, med bedre tilrettelegging på arbeidsplassene. Et nytt og enklere tilretteleggingstilskudd eller inkluderingstilskudd for ordinært arbeidsliv skal innføres. I tillegg skal det etableres en ny oppfølgings- og tilretteleggingsavtale som sikrer at både arbeidsgiver og tiltaksdeltaker får oppfølging og kontaktperson hos Nav. I arbeidsmarkedspolitikken er det viktig å bygge videre på det som virker. Det har en stund vært en trend med økt bruk av tiltaksplasser. Dessverre har ikke resultatene vært så gode som ønskelig. Altfor mange går mellom ulike tiltak istedenfor å komme i ordinære stillinger. Derfor skal arbeidsmarkedstiltakene forbedres og forenkles. Det er for mange nesten like og overlappende ordninger. Overlappende arbeidstiltak skal slås sammen. Tiltakene skal bli bedre og mer effektive. I arbeidet med å forbedre arbeidsmarkedstiltakene er det viktig å utvikle mer kunnskap og kompetanse om inkludering i ordinært arbeidsliv. Løpende praksisnær forsøksvirksomhet skal kombineres med systematisk og målrettet forskningsinnsats. Vi må få mer kunnskap om hva som virker i arbeidet med å få flere inn i ordinært arbeidsliv. Forslaget om å slå sammen Arbeidspraksis i skjermet virksomhet – APS – og Kvalifisering i arbeidsmarkedsbedrift – KIA – til et nytt arbeidsforberedende tiltak som kalles AFT, får støtte fra mange. Det nye tiltaket imøtekommer ønsket om et mer sømløst attføringsløp for deltakerne, i tett kontakt med det ordinære arbeidslivet, slik både fagfeltet og Stortinget lenge har vært opptatt av. Tiltaket må styrkes faglig og ressursmessig. Samtidig må det være en begrensning på tiltakslengden for å motvirke innlåsningseffekter. Det er viktig å satse på kvalitet og kompetanse i arbeidet med å få sårbare mennesker med sammensatte behov i jobb. Derfor har vi i merknadene sagt at vi vil at regjeringen særlig prioriterer økning av antall plasser til dette nye sammenslåtte tiltaket, Arbeidsforberedende trening. Forslag som vedtas i dag, er ikke drastiske. De er moderate og har som mål å senke terskelen inn i arbeidslivet og gi folk en ny sjanse til å få seg en jobb.