trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
I valgkampen argumenterte Per Olaf Lundteigen fra Senterpartiet – sammen med den berømte kvisten sin – for bedre rammevilkår for økt produksjon av 2. generasjons biodrivstoff. Kvisten har Lundteigen til og med hatt med her på Stortingets talerstol. Jeg ser at kvisten ikke lenger er her sammen med Lundteigen. Regjeringspartiene foreslår nå at avgiften på biodiesel skal innføres, slik forslaget ligger i statsbudsjettet. Jeg lurer på om Lundteigen kan forstå at veldig mange velgere og næringslivet – spesielt i Lundteigens og mitt fylke, Buskerud – føler seg direkte lurt av Lundteigen og regjeringspartiene?
Arve Kambe (Høyre), 2009-11-26:
Etter at SV gjorde et dårlig valg, er det helt naturlig at SV taper stort sett alle viktige saker i Regjeringen. Det synes vi i Høyre er helt ok og stort sett bra for landet. I finanskomiteen har vi nå hatt snart 100 skriftlige tilbakemeldinger på statsbudsjettet, vi har avholdt mange høringer med viktige organisasjoner for landet, og mange har hatt håp om at Stortinget skulle forbedre Regjeringens budsjettforslag lite grann. Høyre har i hele vårt alternative statsbudsjett jobbet for å skape en mer miljøvennlig industri, mer miljøvennlig drivstoff og en mer miljøvennlig bilpark – vi har en rekke forslag til det. Representanten Thorkildsen er kjent med at det er utarbeidet en handlingsplan for elektrifisering av veitransport i Norge. Høyre følger opp denne planen, vi gir 30 000 kr i støtte til alle som kjøper elbiler eller oppladbare biler inntil det er 50 000 slike biler i Norge. Spørsmålet til Thorkildsen og SV er: Hvorfor vil ikke SV bidra til en økning i salg av elbiler gjennom å støtte Høyres forslag?
Arve Kambe (Høyre), 2009-11-26:
Heldigvis kan jeg betrygge representanten med at det er tilfellet. Høyre er et økonomisk ansvarlig parti. Det er faktisk slik at vi bruker mindre oljepenger enn det den rød-grønne regjeringen gjør – til tross for at de rød-grønne forteller samfunnet at en egentlig ikke burde ha gjort det. I statsbudsjettet – og i forbindelse med finanskomiteens innstilling, som behandles nå – burde finansministeren faktisk ha kommet opp med en salderingspakke, der vi kunne ha gjort endringer. Høyre har foreslått betydelige skattereduksjoner som vi tror vil ha en dynamisk skatteeffekt, og som dermed vil påvirke positivt i skatteregnskapet. Representanten vet også at nettopp slike tall som dette er det veldig vanskelig å lage i et statsbudsjett, for man må se år for år. I tillegg har vi et betydelig kutt i fylkeskommunen, i statlig administrasjon, og vi prøver altså å gjøre betydelig mer enn Regjeringen gjør for å redusere sykefraværet.
Arve Kambe (Høyre), 2009-11-26:
Hvis representanten fra SV tror at Høyre vil gjøre norsk økonomi oljeuavhengig, tar han helt feil. Det er faktisk omvendt. Det er nettopp SV, som representanten og en tidligere finansminister representerer, som har vært så avhengig av at andre partier har villet gjøre investeringer i oljesektoren, slik at SV har kunnet bruke pengene litt for heftig over altfor mange år, både fra Stortingets talerstol og i Finansdepartementets korridorer. Heldigvis har det blitt en endring på det. I Høyres alternative budsjett, i forhold til hollandsk syke, ser vi utfordringene, og vi ønsker å bremse veksten i offentlig sektor, i statlig sektor, i fylkeskommunal sektor og delvis også i kommunal sektor. Vi ønsker faktisk å bruke mye penger til å fjerne arveavgiften, redusere formuesskatten og beholde de avskrivningssatsene som representanten fra SV faktisk var enig i for noen måneder siden. Vi tror at skal man styrke norske arbeidsplasser og dermed generere framtidige statsinntekter, må vi faktisk gjøre noe med de private arbeidsplassene, og ikke alltid gjøre slik som SV og Kommuneforbundet ønsker.
Arve Kambe (Høyre), 2009-11-26:
Dette er vel fjerde gang Lundteigen stiller spørsmål til Høyres representanter i dag. Han skal få noenlunde samme svar. Det er altså sånn at Høyre har hatt alternative opplegg for landbruksavtalen de årene vi har vært i opposisjon. Vi har også sagt at vi ønsker å endre landbruksavtalen og la den følge kalenderåret. Så er det sånn at i Høyres alternative landbrukspolitikk har vi bl.a. tiltak som opphever boplikten, vi har opphevet priskontrollen på landbrukseiendommer, vi vil redusere støtten, vi vil stimulere til samdrift, vi ønsker faktisk å la kommunene selv få bestemme over reguleringsplanmyndighetene, og vi vil at bøndene skal få mulighet til å utvikle tilleggsnæring – som jeg tror kanskje Lundteigen er med på, men som andre i hans regjeringskoalisjon ikke lar Senterpartiet få lov til å være med på. Så jeg tror at Høyre totalt sett har en bærekraftig landsbrukspolitikk. Så vil jeg minne representanten Lundteigen om at forskjellen mellom Høyre og Senterpartiet i landbrukspolitikken er mindre enn mellom Høyre og Fremskrittspartiet.
Arve Kambe (Høyre), 2009-11-26:
Høyre er kjent med dette. Opheim har hørt om det som blir kalt landeveisrøveri, i og med at Regjeringen faktisk har klart det kunststykket å bli saksøkt av en samlet næring. Over natten tok man altså over 10 milliarder kr fra rederiene – som Høyre stemte imot – som man nå må være med og forsvare i en rettssak. Når det gjelder rederiene: Jeg var på møte med Rederiforbundet i går – det burde kanskje også representanten Opheim ha vært, men han fant ikke tid til å prioritere det. Men der ble det sagt at det var formuesskatten som det var viktig for rederiene å kvitte seg med. Arveavgiften: Representanten Opheim vet sikkert at mange av rederiene i Norge er familieeid, og arveavgiften betyr mye for dem. Avskrivningssatsene betyr mye for dem. Så er det sånn at nettolønnsordningen som Høyre støtter, og rederibeskatningen som Høyre støtter, har en annen inndekning enn det Arbeiderpartiet går inn for – som også har kuttet i den de siste årene. Så har Regjeringen hyrt inn Econ for å evaluere nettolønnsordningen, og Regjeringen – i disse tider når man trenger penger – hyrer ikke inn noen for å utvide en ordning. Så vi snakkes i forbindelse med revidert budsjett.
Nikolai Astrup (Høyre), 2009-11-26:
Det er interessant å høre på representanten Thorkildsen når hun skryter av Regjeringens store miljøambisjoner, spesielt fordi Norge i europeisk sammenheng må sies å være en sinke når det gjelder nasjonale tiltak. Jeg imøteser derfor en mer kraftfull politikk. Det er interessant at da Erik Solheim var på P4 denne uken, sa han at direktørene og næringslivet leder an med høye klimaambisjoner mens politikerne dilter etter. Det må jo kunne sies å være et sjeldent øyeblikk av selvinnsikt fra statsråden. Men jeg synes også representanten Thorkildsen har frekkhetens nådegave når hun sier at hun håper opposisjonen skal støtte forslaget om 5 pst. innblanding når det gjelder biodiesel. Det ligger jo i klimaforliket. Det er jo vedtatt. Det eneste statsministeren har varslet, er at det kommer til å komme litt senere enn det han trodde. Men det ligger altså et forslag til votering i salen i dag om høyinnblanding av biodiesel, som Thorkildsen akkurat har sagt hun er for. Kommer representanten Thorkildsen til å stemme for dette forslaget? Hvis ikke, hvorfor det?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Her var det mykje å ta tak i, fyrst Regjeringas grunngiving for auka avgift på biodiesel i statsbudsjettet som ligg her. Så viser Regjeringa til klimaforliket, der ein er einig om å trappe opp omsetningspåbodet til 5 pst. frå 1. juli 2010. Det representanten Thorkildsen sa i stad, vil eg påstå i alle fall er ein god bløff. Når vi fyrst snakkar om omsetningspåbod, vil eg seie at i diesel blandar ein inn biodiesel, i bensin må ein blande inn bioetanol. Bioetanol er som kjent alkohol. I tre år har bransjen venta på ei avklaring på korleis dei skal importere alkohol utan å måtte betale alkoholavgift. Dei har purra og purra. Det same har me i Kristeleg Folkeparti gjort, seinast i 2008, då blei me lova ei avklaring i løpet av oktober. Men avklaringa kom fyrst for tre veker sidan. Klok av skade har sjølvsagt ikkje bransjen valt å investere pengar. Dei veit ikkje kvar Regjeringa hoppar. Derfor seier dei no at det vil ta 18 månader før tankanlegg er på plass. Kva er det som har teke så lang tid, og korleis skal Regjeringa klare å nå målet sitt når dei ikkje har komme med noka avklaring tidlegare?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Eg ønskjer å følgje dette litt vidare, for då eg las Vårt Land i dag tidleg, var det to ting som gjorde meg glad. Det første var at Framstegspartiet ikkje lenger vil redusere alkoholavgiftene, og det andre var at dei har kalla inn alle sine stortingsrepresentantar for å stemme for solidarisk høge avgifter. Men så les eg vidare i artikkelen og ser at avgiftspolitisk talsmann i Framstegspartiet, Kenneth Svendsen, uttaler: «Det er ikke noe dramatisk som har skjedd, annet enn at vi har hatt en finanskrise. På grunn av den har vi valgt å justere avgiftene på en annen måte enn tidligere.(…) Når situasjonen normaliserer seg kommer vi nok til å prioritere kutt på alkoholavgiftene igjen.» (…) Så mitt spørsmål til representanten Siv Jensen er: Kvifor er eit høgt alkoholforbruk og -misbruk farlegare under finanskrisa?
Trond Helleland (Høyre), 2009-11-26:
Etter å drevet flere valgkamper med Per Olav Lundteigen i Buskerud har jeg i hvert fall – det skal jeg innrømme – lært litt om biologi og fotosyntese av representanten Lundteigen. Det er jo vanskelig å ikke lære når en hører om det i alle innlegg.(Munterhet i salen) Allikevel må det jo være forsmedelig for representanten Lundteigen i dag å ha som eneste halmstrå at Regjeringens forslag er dårlig – som han sier. Men en regjering ledet av Høyre – han vurderer Høyre høyt her, skjønner jeg; vi skulle lede en regjering, og det er jo flott – hadde altså vært et dårligere alternativ. (Munterhet i salen) Han sier til Drammens Tidende i går at «han vil analysere innholdet i Stoltenbergs utspill før han bestemmer hva han gjør når Stortinget stemmer over saken torsdag». Nå har han altså konkludert, men analysen har jeg ennå ikke hørt. Hvordan analyserer Lundteigen Stoltenbergs utspill om innblanding og ingen avgiftsfritak?
Trond Helleland (Høyre), 2009-11-26:
«Mange av miljøutfordringene i transportsektoren har en langsiktig karakter, og beslutninger med langsiktige virkninger må gå lengre i å ta miljøhensyn enn det som gjenspeiles i dagens miljøreguleringer.» Regjeringen vil bidra til «raskere innfasing av kjøretøy», altså lavutslippskjøretøyer, «gjennom avgiftssystemet, forskning, støtteordninger og tilrettelegging». Dette er to sitater fra en plan som statsråd Navarsete kjenner godt, nemlig Nasjonal transportplan. Kommunal- og regionalministeren tok med seg over 20 000 kilometer riksvei da hun byttet departement. Derfor er det klart at biodiesel og lavutslipp er noe statsråden har vist stort engasjement for. Tidligere i dag klargjorde representanten Lundteigen at Senterpartiets stortingsgruppe er imot biodieselavgiften, men vil stemme for for å unngå en høyreregjering. Så innledet statsråden med å si at både som senterpartileder og kommunal- og regionalminister er hun «nøgd» med budsjettet. Er partileder Navarsete mot, og hva med kommunal- og regionalministeren når det gjelder biodieselavgift?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Høstens budsjettbehandling har lært oss mye om biologi og en god del om demokrati. Harald Stanghelle har i gårsdagens Aftenposten skrevet følgende: «Striden om biodieselavgiften har fått utvikle seg til et absurd politisk teater.» Jeg vil også for øvrig gratulere Senterpartiet med at ifølge dagens Aftenposten har de nå sittet i Regjering 42 dager lenger enn Kristelig Folkeparti. Kristelig Folkeparti har jo også erfaring med å sitte i koalisjonsregjeringer med ulike programmer, inngå kompromisser og så stå samlet bak de forslagene som legges fram. Nybrottsarbeidet fra Senterpartiet her er at man har lagt inn et skille mellom det å sitte i regjering og det å ta ansvar for helheten. Lundteigen har i media tydelig erklært at denne saken formelt ligger i Stortinget, reelt har saken ligget i Regjeringen. Spørsmålet til Lundteigen er derfor: Hvilke deler av det budsjettet vi i dag vedtar, kan Senterpartiet stå bak, og hvilke deler kan Senterpartiet ikke stille seg bak? Det er en nyttig avklaring i lys av uttalelsene knyttet til biodieselavgiften i høst.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2009-11-26:
Det har i løpet av denne debatten – i særdeleshet fra regjeringspartiene og særlig fra statsministeren – blitt gjentatt gang på gang at Norge har klart seg usedvanlig godt gjennom finanskrisen og de urolige økonomiske tidene vi har hatt det siste året, på grunn av den norske modellen med en sterk offentlig sektor. Dette har på en måte blitt forklart med bakgrunn i Regjeringens egen politikk. Men hva er da grunnen til at vi i Norge kan kombinere en sterk offentlig sektor med en så høy materiell velstand som det vi har? Jo, det er nettopp fordi vi faktisk har outsourcet, for å bruke et sånt uttrykk, produksjonen av store deler av det private forbruket, mange av de materielle varene som vi baserer velstanden på, industriproduksjonen. Den skjer nemlig i andre land, i andre deler av verden, ikke minst i Kina og andre asiatiske land. Det er jo de som produserer disse varene. De har ikke en tilsvarende høy andel offentlig sektor, men de har stor industriproduksjon. Det er de som nå betaler prisen for den økonomiske nedgangen vi har sett på verdensbasis. Dette enkle poenget illustrerer at det hadde vært betimelig med en langt større ydmykhet også fra Regjeringen og statsministerens side i møte med de urolige økonomiske tidene vi nå går igjennom. Det har ellers blitt understreket tidligere i dag at vi burde ha tilegnet oss mer kunnskap om biologi for å forstå de grunnleggende prosessene også i politikken. For meg er et av de mest grunnleggende biologiske prinsippene vi da burde ha lært av, nettopp det at vi skal høste det vi sår. I lys av det er det et stort paradoks at en regjering med så store muligheter, så stort økonomisk handlingsrom og et så ekspansivt budsjett så til de grader usynliggjør familiepolitikken, familiens rolle i samfunnet. Hva er trusselen i å styrke valgfriheten og rollen som småbarnsforeldre? Hva er det som forhindrer en storsatsing på familievern og barnevern, f.eks., i Norge i 2009? Vi reparerer. Vi reparerer på område etter område for de utfordringene som skapes i tidlige barneår. Tiden er derfor inne for en storsatsing på oppvekst, på familie og på ungers trygghet og oppvekst for å forebygge de utfordringene som statsbudsjettet i stor grad reparerer.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Kristelig Folkeparti kaller sitt alternative budsjett «Mer sosial økonomi», og ønsker med det et mer sosialt budsjett, som representanten poengterte i sitt innlegg. Og det er gledelig å se at Kristelig Folkeparti, i motsetning til de andre borgerlige partiene, ikke har skattelette til de rikeste på toppen av sin prioriteringsliste. Vil Kristelig Folkeparti garantere at de også i et eventuelt regjeringssamarbeid med Høyre går for en mer sosial økonomi, slik som tittelen på det alternative budsjettet tyder på, framfor skattelette til dem som har mest fra før?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg skal gå litt videre på det med samferdsel. Høyre sier i sine merknader til budsjettet at de er «opptatt av å finne nye løsninger som kan gi raskere og mer rasjonell utbygging, drift og vedlikehold» av samferdselsprosjekter. Høyre påstår i sine merknader at Regjeringens varslede modell for bygging av infrastruktur, nemlig prosjektfinansiering, er skrinlagt. Jeg kan berolige representanten Gundersen med at modellen overhodet ikke er skrinlagt, men at et jernbaneprosjekt og to veiprosjekter ligger inne i budsjettet. Er det slik at Høyre kan støtte denne form for prosjektfinansiering? Eller er det bare OPS, som jo er en dyrere løsning, som er aktuell for Høyre?
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg vil først si at Kristelig Folkeparti er vel det opposisjonspartiet som har et budsjettforslag som ligger nærmest regjeringspartienes budsjettforslag når det gjelder pengebruk. Jeg tror forskjellen på regjeringspartienes forslag og Kristelig Folkepartis forslag er under 1 pst. I det ligger det at avstanden til de andre opposisjonspartiene vel må være større. Samtidig har Kristelig Folkepartis leder i lag med andre partiledere gått ut den siste tiden og spekulert i at dagens regjering har kort levetid. Det betyr jo at Kristelig Folkeparti antakeligvis vil være med og danne et alternativ til dagens regjering. Da blir spørsmålet mitt, sett i forhold til de andre budsjettforslagene som er lagt fram: Hvilket budsjettforslag vil Kristelig Folkeparti påstå ligger nærmest Kristelig Folkepartis budsjettforslag?
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg har lyst til å gripe fatt i noe av det som representanten Kambe nevnte både i innlegget sitt og i replikkordskiftet, nemlig styrkede norske arbeidsplasser. Representanten kommer jo fra et område som er sterkt representert av rederier og sjøfolk, og i dette området har jeg et inntrykk av at veldig mange er fornøyd med nettolønnsordningen. Men Høyre skriver at det er «gode argumenter for å begrense nettolønnsordningen». Dere skriver for øvrig at norske sjøfolk er en ressurs for rederiene, og jeg kan vel legge til for min egen del at de er ressurser langt utover det. Med utgangspunkt i Regjeringens forslag til statsbudsjett, skriver dere, så ønsker dere å begrense refusjonsutbetalingen pr. sysselsatt til 120 000 kr, eller 125 000 kr – dere skriver nemlig begge deler, alt etter som. Dette er et kutt på 610 mill. kr i nettolønnsordningen. Hva er de gode argumentene for å foreslå et sånt kutt, og hvorfor foreslår Høyre et sånt kutt nå, når denne næringen kanskje går inn i en meget tøff tid?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2009-11-26:
Med Regjeringens storsatsing på full barnehagedekning synes jeg det er litt underlig å registrere at Kristelig Folkeparti gjentatte ganger tar til orde for å øke kontaktstøtten. Kontantstøtten er et blindspor i norsk politikk. Det er høyresidens betaling for at man ikke skal benytte seg av et offentlig tilbud. Jeg mener at full barnehagedekning, som gir trygghet og forutsigbarhet for småbarnsfamilier, er viktigere enn kontantstøtte. Valgfrihet er å la begge kjønn delta i yrkeslivet – ha en skikkelig lønnsinntekt og tjene opp egne pensjonsrettigheter. I tillegg til å være likestillingsfiendtlig er kontantstøtten et tiltak som er inkluderingshemmende, for vi vet at de fleste som mottar kontantstøtte, har minoritetsbakgrunn. Anerkjenner representanten Syversen det problematiske ved en videreføring av kontantstøtten?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Jeg vil fortsette der forrige representant fra Senterpartiet slapp. Jeg vil sitere fra finansinnstillingen. Kristelig Folkeparti skriver at «det er bred politisk enighet om svært mye av innholdet i statsbudsjettet. Mange av prioriteringene som er gjort, vil Kristelig Folkeparti være enig i». Det er veldig hyggelig, og det er veldig bra. Så kan jeg sitere et annet parti i opposisjon. Fremskrittspartiet skriver at «det fremlagte statsbudsjettet er lite egnet til å møte de utfordringene Norge står overfor». Tidligere i debatten tok en representant for Kristelig Folkeparti en replikk når det gjelder det landbrukspolitiske området, der vi ser at Fremskrittspartiet ønsker å kutte over 6 milliarder kr, og Høyre ønsker å kutte over 2 milliarder kr, selv om jordbruksavtalen er inngått. Leser vi videre i budsjettet, ønsker Kristelig Folkeparti å øke bistandsbudsjettet ytterligere, selv om Regjeringen har økt bistandsbudsjettet kraftfullt. Hvordan kan Kristelig Folkeparti – uten å gå sammen med de rød-grønne – klare å få gjennomslag for sin politikk, når vi ser at de to andre partiene, Høyre og Fremskrittspartiet, som er de som har noen kraft i opposisjonen, er fundamentalt uenig i den politikken Kristelig Folkeparti står for?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Det er interessant å høre på representanten fra Venstre når hun snakker om jernbane. Nå er de blitt veldig opptatt av jernbane etter at de kom i opposisjon. Under den forrige regjeringen hadde Venstre samferdselsministeren. Hvis vi ser på hva Venstre gjorde da de satt med regjeringsmakt, gjorde de så å si ingenting på jernbane. Hvis man ser på budsjettallene, vil man se at de har over doblet seg, til opp mot 180 pst. mer til jernbane nå enn for fire år siden. Det har skjedd en enorm satsning på jernbane. Det er satt i gang flere prosjekter. Hvorfor gjør ikke Venstre noen ting når de er i posisjon? Når de er i opposisjon, snakker de, mens det er Senterpartiet og de rød-grønne som handler og klarer å få fart på jernbaneutbyggingen. Hovedutfordringen nå innenfor jernbane er ikke mangel på penger. Hovedutfordringen er at det er så mange prosjekter at det er fagfolkene det skorter på.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Det er helt uten enhver tvil at olje og gass kommer til å være en avgjørende energikilde i uoverskuelig framtid. Men poenget er at når vi er så heldige å forvalte en stor olje- og gassressurs i Norge, samtidig som vi også forvalter andre store ressurser, må vi forvalte dem på en slik måte at vi klarer å få mest mulig ut av de ressursene vi har. Det som vi i Senterpartiet har sagt i vårt program, og det som også er slått fast i Soria Moria-erklæringen, er at man ønsker å bruke tid, så man er helt sikker på at hvis man eventuelt skal åpne opp Lofoten og Vesterålen, så gjør man det på en forsvarlig og god måte, slik at man sikrer de fornybare ressursene som er der, fisk. Det er en enorm kapital for Norge at vi har både fiskeriressursene og olje- og gassressursene, og da må vi klare å ha en forvaltning som gjør at vi får mest mulig ut av begge deler.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Politikk handler om helhet. Når man snakker om reiseliv, handler det ikke minst om helhet. Hvis man tar utgangspunkt i det fantastiske fylket vi representerer, Hedmark, er det veldig langstrakt, og noe av det aller viktigste vi gjør for turisme og næringsliv, er at vi har en offensiv samferdselspolitikk. Med de prosjektene som er satt i gang i vårt fylke, som satsing på jernbane, E6, rv. 3 og et bedre vedlikehold av veinettet, ser vi at det vil være en helt annen tilgjengelighet i fylket vårt når vi er ferdige enn det var før vi begynte. Veldig mye av det reiselivet som er i Hedmark, er basert på landbruket og det kulturlandskapet vi har. Fremskrittspartiet velger å kutte over 6 milliarder kr i én smell i en inngått avtale. En gjennomføring av kuttet ville vært å knekke ryggen på hele landbruket i det fylket vi er så glade i. Hva hadde da reiselivet sittet igjen med? Det hadde bare vært noe vinterturisme, mens veksten i Hedmark er innen bygdeturisme. Knekker man den delen av det, knekker man også reiselivet i fylket vårt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Innenfor landbruket har vi to hovedgrener. Det er skogbruk, og det er jordbruk. Da vi overtok makta for fire år siden, gjorde vi en del skattemessige grep som har stimulert skogbruket veldig. I tillegg gjeninnførte vi tilskudd til bl.a. planting og sørget for at verdien på skogen økte. Men ikke minst med skattemessige grep har vi stimulert skogbruket. Når det gjelder norsk jordbruk, er det helt avhengig av støtte. Skal vi klare å ha overskudd i næringen, trenger man overføringer. Det er riktig at man hele tiden må ha et kritisk syn på det overføringssystemet man har, se om man kan gjøre forbedringer, om det er svakheter i det systemet som ligger der. Det er det Lars Peder Brekk har sagt i dagens Nationen at man må gjøre. Men i bunnen ligger det at hvis vi skal ha et levende norsk landbruk i hele landet, trengs det økonomiske midler, og det er denne regjeringen villig til å gi. Det er dessverre ikke Høyre lenger.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
I forbindelse med dette budsjettet har vi bl.a. økt overføringene til Enova med 5 milliarder kr – veldig viktig, et veldig godt og effektivt virkemiddel. Vi så i forrige periode at det økte fornybarsatsingen, produksjon av fornybar varme, med over 12 TWh, så det er en god satsing og et virkemiddel vi satser videre på. I dette budsjettet legger vi nå inn 100 mill. kr øremerket for videreforedling, slik at vi kan få på plass 2. generasjons biodrivstoff. Vi øker innblandingsgraden, omsetningspåbudet. Så vi er fornøyd med mye av det som ligger i budsjettet. Men budsjettet er til sjuende og sist en helhet, og vi er opptatt av helheten i budsjettet. Vi ser at det er sammen med de to andre partiene vi klarer å finne de beste løsningene, og den helheten er vi fornøyd med.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Det er viktig at representanten Dagrun Eriksen leser Soria Moria II-erklæringen og ser hvilken retning og hvilken fokusering som ligger der når det gjelder Regjeringens framtidige skolepolitikk. Fokuseringen der er helt klart at man nå ønsker å prioritere flere lærere, slik at man får fylt de timene man har valgt å utvide med, med best mulig innhold. Det står de tre rød-grønne partiene sammen om, etter at man har gått runder. Man har vært enige om å øke timetallet, men man mener at tiden nå er inne for å satse på lærere og på innhold, slik at man øker læringsmengden – styrker innholdet – men ikke timetallet. Dette er felles rød-grønn politikk, som altså er slått fast i Soria Moria II-erklæringen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Jeg anbefaler folk å lese Soria Moria-erklæringen veldig ofte, for den er veldig god. Og den handler om mye mer enn bare ordet «næring» eller ordet «gründer». I den står det bl.a. om samferdselssatsing, om jordbruk, om innovasjon og om fylkeskommunenes rolle for å skape mer aktivitet. Det er en rekke virkemidler som man vil klare å skape næringsaktivitet i Norge med. Men det aller viktigste for norsk næringsliv og for utviklingen framover er at vi klarer å holde orden i norsk økonomi – at vi klarer å holde et lavt rentenivå, og at vi klarer å ha en lønnsutvikling som gjør at norsk næringsliv kan konkurrere. Men i tillegg trengs det mange virkemidler. Noen virkemidler vil over tid vise seg å være gode – andre ikke fullt så gode. Man må da hele tiden evaluere om man skal bruke andre virkemidler for å skape aktivitet og utvikling rundt omkring i hele Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2009-11-26:
Jeg må igjen lese opp fra Kristelig Folkepartis merknader i finansinnstillingen. Det er bra lesning. Det står at «det er bred politisk enighet om svært mye av innholdet i statsbudsjettet. Mange av prioriteringene som er gjort, vil Kristelig Folkeparti være enig i». Det er veldig bra. Så til spørsmålet til representanten Høybråten. I den perioden vi har bak oss, var det en årlig aktivitetsvekst i kommunesektoren på 3,5 pst. i snitt. Under den regjeringen Høybråten satt i, var det en årlig aktivitetsvekst på 0,8 pst. i snitt. Så tar representanten Høybråten opp ressurskrevende tjenester. Da er spørsmålet til Høybråten: Hvis en sammenlikner den endringen vi nå har gjort når det gjelder ressurskrevende tjenester, med den ordningen som var da han gikk ut av statsrådskontoret, hva er hans vurdering av dagens ordning – er den bedre eller dårligere enn da han gikk ut av kontoret?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Halvparten av formuesskatten betales av de 2,5 pst. rikeste menneskene i Norge. Her vil Venstre bidra til lettelser i beskatningen. Samtidig øker Venstre barnehageprisene, som vil gjøre det vanskeligere både for barn og for småbarnsforeldre. Venstre kutter i Den kulturelle spaserstokken, som er et tilbud rettet mot eldre som ellers har problemer med deltakelse ved kulturarrangement, og Venstre kutter i frukt- og grøntordningen i skolen. Mitt spørsmål til representanten Tenden blir da: Hvorfor har Venstre valgt å prioritere mer til de rikeste på bekostning av barn og kulturtilbud til eldre? Er det dette som er Venstres bidrag til fornyelse av velferdsstaten?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg har lyst til å følge opp noe som jeg tok opp i et innlegg litt tidligere i kveld. Det handler om Høyre som parti, som liker å framstille seg som et ansvarlig parti når det gjelder økonomisk politikk. I budsjettet for neste år foreslår Høyre skatte- og avgiftsreduksjoner på 6 milliarder kr, bokført 2010-virkning, og en påplussing, utgiftsøkning, på 4,4 milliarder kr. Inndekningene i Høyres forslag til budsjett er etter mitt syn problematisk. Det gjelder bl.a. reduksjon i jordbruksoppgjøret, flere uspesifiserte forutsetninger og lite konkrete tiltak for å redusere utgiftene i budsjettet. Mitt spørsmål til representanten Arve Kambe er om han synes at Høyres budsjett er i tråd med forsvarlig budsjettpraksis, som det sømmer seg et ansvarlig parti.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Sjølv om Venstre har omtrent same pengebruk som Regjeringa, er det ulike prioriteringar, bl.a. innan fordeling: Mindre skatt til dei med høge inntekter, altså 69 000 kr for dei med over 3 mill. kr i inntekt, og nærmast ingenting for dei med låge inntekter. For å dekkja inn sine prioriteringar har dei brukt ulike innsparingstiltak som faktisk ikkje er i tråd med god budsjetteringspraksis. Eg berre nemner reduserte dagpengeutbetalingar, 3 200 færre tiltaksplassar som følgje av at Venstre legg til grunn lågare arbeidsløyse, anslått effekt av samordningstiltak ved helseføretak, færre AFP-pensjonistar og sal av eigedom, som berre er ei eingongsinntekt. Eg har veldig lyst til å spørja representanten Tenden om korleis Venstre ville ha prioritert dersom dei skulle lagt fram eit reelt budsjett.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Eg synest det er fint at Høgre vil at alle skal med. Men det var ikkje det eg skulle spørja Høgre om i dag. Høgre har i sitt alternative budsjett fleire angrep på midlar som skal gå til regional utvikling, til næringsutvikling, bedriftsetablering og nyskaping i heile landet. Høgre kuttar ein halv milliard kroner til fylkeskommunane på eit tidspunkt da fylkeskommunane faktisk skal få ei sterkare rolle i utviklingsarbeidet, og 800 mill. kr i midlane som går direkte til regional utvikling i fylkeskommunane. Det er eit dobbelt kutt som vil ramma næringsutvikling i distrikta. Eg vil gjerne spørja representanten Gundersen om ein i Høgre ikkje er oppteken av næringsutvikling og bedriftsetablering i distrikta. Representanten Gundersen er jo frå Hedmark, der me møttest i valkampen. Tilbakemelding frå det publikumet var vel heller sterkare satsing på distrikta.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Det var ikke et varsel om en forestående avgang, men når en blir 70, er det vel kanskje på tide å trekke seg tilbake. Jeg synes dette er et godt budsjett. I dag har vi fått de siste arbeidsledighetstallene som viser at den registrerte ledigheten i Norge er på 2,6 pst. Det er et uttrykk for at den økonomiske politikken virker. Handelspartnerne våre har i gjennomsnitt en arbeidsledighet på 7,8 pst. – altså tre ganger så høy – så jeg synes dette er et godt budsjett. Men det er ingen tvil om at det er et budsjett hvor vi bruker mye penger, og som gjør det krevende å få ned pengebruken og få redusert veksten i utgiftene i årene framover. Det må vi! Men det vil avhenge av mange ting, bl.a. hvordan utviklingen i internasjonal økonomi går, hvordan oljeprisen utvikler seg, og om de land som nå har brukt betydelige midler for å bekjempe finanskrisen, trekker seg gradvis og kontrollert tilbake, eller om det skjer over natta. Det er mye som skal klaffe for at vi skal få dette til, men den jobben skal vi gjøre.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Det er riktig at vår virkelighet er her og nå. Altså: Vi er i 2009, og vi behandler i dag budsjettet for 2010. Men samtidig er det slik at vi som er i denne sal – både de som skal stemme, og vi andre – har et ansvar for å forvalte de muligheter og de verdier som Norge har, slik at generasjonen etter får nytte av det. Det er det politikk dreier seg om. Det er det politikk alltid har dreid seg om, helt fra vi begynte å bygge den norske velferdsstaten, at generasjoner etter oss skal få en tryggere og bedre framtid. Så peker representanten på noe som er en stor utfordring i økonomien, nemlig at det er ca. en halv million mennesker i arbeidsfør alder som permanent eller på kortere basis er ute av arbeidslivet. Så et av de store prosjektene i årene som kommer, handler om hvordan vi skal ta vare på arbeidskraften på en bedre måte, hvordan vi skal bygge opp under og ikke uthule arbeidskraften. For det er samfunnets viktigste og største ressurs – mye, mye større enn oljeformuen. Så det blir en formidabel politisk oppgave, og jeg ser fram til fortsettelsen også i salen her når det gjelder akkurat det spørsmålet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Den overordnede økonomiske politikken er det viktigste for konkurranseutsatt næringsliv – det at vi klarer å føre en økonomisk politikk som fører til lave renter, som fører til lite press på kronekursen, som fører til at Norge totalt sett har en god konkurransekraft, og det å investere i utdanning o.l. Hvis vi ser på noen konkrete forslag, er det slik at vi i 2009 har foreslått betydelige økninger i GIEKs garantirammer, vi har satset betydelig på forskning, og ikke minst var vi raskt ute i fjor høst – for omtrent et år siden – og sørget for å bygge et soliditetsvern rundt norsk bankvesen og norsk finansvesen. Det er noe av det viktigste vi kan gjøre for å skape et godt grunnlag for næringsvirksomhet. Jeg er helt overbevist om at innsatsen for å bygge opp under det norske finansvesenet og finansmarkedene kanskje er det aller viktigste grepet vi har gjort for å passe på at det er muligheter for norske bedrifter til å konkurrere og til å produsere.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Som jeg sa i stad: Det å passe på at vi har et finansvesen som fungerer godt, er avgjørende for at bedriftene våre skal gjøre det bra. Ser vi på budsjettet for 2009 og 2010, bygger det opp en politikk som skal passe på at ikke ledigheten skal bite seg fast i Norge, at arbeidsledigheten er lav slik at vi også i en krisetid kan passe på at den kompetansen som er i arbeidskraften, også blir der. Så er det klart at hvis vi ser litt lenger framover, er det viktig at vi får et lønnsoppgjør på plass til våren. Som jeg nevnte i innlegget mitt, må frontfagene på en måte komme i forgrunnen. Det er klart at inntektspolitikken også skal bygge opp under konkurransekraften til norsk næringsliv, og når samspillet mellom finanspolitikk, pengepolitikk og inntektspolitikk fungerer på sitt beste, er det det som virkelig er med på å sørge for at det blir gode vilkår for å produsere fra Norge og selge i utlandet. Så det er i grunnen noe av det viktigste Regjeringen skal jobbe med gjennom 2010-budsjettet og i tiden framover.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg tror ikke jeg er i stand til å gå i detalj nå, men jeg kan komme med et par betraktninger. Det ene er at de utfordringene vi ser i dag, er litt forskjelllige fra de vi hadde tidlig på 1990-tallet, hvis en skal gå tilbake til den tiden. En veldig stor forskjell er at da hadde vi lite penger på bok – de kom i 1996. Nå har vi et pensjonsfond på 2 600 milliarder kr, så det er klart at pengerikeligheten i seg selv i det norske samfunnet gjør antakeligvis både forventninger større og innstramminger vanskeligere. Men dette skal jo ikke bare handle om å redusere veksten i utgiftene, det skal også handle om en politikk som bl.a. skal gjøre det lettere for et lite mindretall som ikke har det så bra i Norge – barnevernsbarn, barn som faller ut av skolen, rusmisbrukere og andre. Vi skal også bruke denne perioden til å bygge noe for dem som ikke har fått ta del i velstandsutviklingen slik som vi andre. Så skjer det jo noe fra 1. januar 2011, nemlig pensjonsreformen, som Stortinget har bidratt til – og det er veldig bra. Den er et viktig innslag i det å kunne få en redusert vekst i utgiftene i årene framover, når eldrebølgen etter hvert siger inn over landet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Man får jo inntrykk av at dette er noe som har kommet nesten som julekvelden på kjerringa. Men hvis vi går tilbake til bl.a. St. prp 1 for 2006–2007, den såkalte skatteproposisjonen, sier Regjeringen at «på prinsipielt grunnlag bør alle trafikanter betale avgift som tilsvarer de kostnadene de påfører samfunnet i form av ulykker, kø, støy, utslipp til luft og veislitasje. Det meste av kostnadene ved bruk av personbil er knyttet til ulykker, kø og støy. Dette er kostnader som i liten grad varierer med valg av drivstoff». Så det er i grunnen ikke helt nye tanker som kommer i statsbudsjettet for 2010 – et forslag som jeg stiller meg fullt og helt bak. Bare som et lite apropos: Det er ikke første gang avgifter har skapt brudulje i Stortinget. Jeg minnes en debatt som var i salen her i april 1986. Da var det spørsmål om å øke bensinavgiften med 5 øre. Det korrekte er 35 øre. Selv om det har vært mye støy nå, var det mye støy den gangen, og som kjent fikk det store konsekvenser – konsekvenser som vi ikke ser i denne saken.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Gjennom skatte- og avgiftssystemet skal vi sikre inntekter til velferdsstaten også i framtiden. Jeg registrerer at også Fremskrittspartiets leder har tatt til orde for at det vil være riktig å innføre en biodieselavgift på sikt, og da kan ikke jeg skjønne hvorfor vi skal skyve en beslutning som fortoner seg som vanskelig, foran oss. Avgiftssystemet skal også bidra til å fremme ønsket adferd, men det vil være veldig, veldig rart om vi om fire–fem år har en situasjon der vi bruker mer penger på å subsidiere biodiesel enn det vi f.eks. gjør på å bygge jernbane og å fremme sjøtransport.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Vi skal slå ring om maktfordelingsprinsippet. Når Regjeringen legger fram et budsjett, er det bl.a. på bakgrunn av brede prosesser der våre stortingsgrupper har vært involvert. Det har også skjedd i denne sammenhengen. Så har vi merket oss den debatten og den kritikken som har kommet mot biodieselopplegget etter at budsjettet ble lagt fram. Vi har også imøtekommet mange av de kritiske merknadene fra bl.a. opposisjonspartiene i den forbindelse. Derfor har vi lagt inn mer penger til å fremme annengenerasjons biodrivstoff i Norge, og vi har varslet at vi vil øke omsetningspåbudet slik at markedsandelene på biodiesel ikke skal gå ned når biodieselavgiften blir gjennomført.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Maktfordelingsprinsippet ligger fast. Men det er også slik at det norske folk har valgt et flertall i dette storting, og Arbeiderpartiet og våre samarbeidspartnere, SV og Senterpartiet, har forpliktelser overfor sine velgere til å føre rød-grønn politikk. Noe annet ville være et svik. Innføringen av biodieselavgiften handler blant flere ting også om at forurenser skal betale. De som kjører på biodiesel, vil fortsatt være fritatt for CO2-avgift, selv om de fortsatt slipper ut CO2. Når det gjelder investorene, mener jeg at de kan leve veldig trygt, puste rolig. Vi har lagt inn betydelig med penger, 100 mill. kr, som er øremerket, og 40 mill. kr til kan brukes til å utvikle 2. generasjons biodrivstoff i Norge. Staten bidrar. I tillegg har vi innført et omsetningspåbud og varslet at det skal trappes opp, helt i tråd med det som man ble enig om i klimaforliket.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Vi har veldig stor respekt for klimaforliket, og vi står selvfølgelig bak det. Vi står fast på det og skal følge det opp med forlikspartnerne også i fortsettelsen. Så vidt jeg minnes, stod det ikke noe i klimaforliket om avgift. Det stod at man skulle vurdere å øke omsetningspåbudet for biodiesel basert på de høringene som skulle gjennomføres om biodiesel. Dette kom det mange kritiske merknader til, også fra opposisjonspartiene. Det har vært dialog mellom miljøvernministeren og forlikspartnerne om det. Vi trapper opp omsetningspåbudet til neste år og opprettholder det markedet som er i dag. Jeg håper at de øvrige forlikspartnerne er tilfreds med det. Så har vi varslet en ytterligere opptrapping fra 2011. Jeg håper at også forlikspartnerne våre er opptatt både av at næringslivet skal ha noen måneder til å omstille seg til det på, og at vi har skikkelige bærekraftskriterier på plass, slik at vi sikrer at den biodiesel som omsettes i Norge, er bra, både for klimaet og for verdens fattige som trenger mat på bordet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Regjeringen og Arbeiderpartiet har stor respekt for klimaforliket. Jeg mener at vi også har fulgt opp klimaforliket på dette punktet. Vi har også merket oss de kritiske merknadene som Kristelig Folkepartis leder og parlamentariske leder har hatt på dette området. Vi skal gjerne komme tilbake for å diskutere oppfølgingen mer inngående, men jeg håper og tror at også Kristelig Folkepartis stortingsgruppe er opptatt av at en opptrapping av biodiesel skal kombineres med en innføring av ordentlige bærekraftskriterier.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg er ikke enig i representanten Skei Grandes konklusjon. Klimaforliket er viktig for oss, og vi er veldig glad for at vi fikk på plass et forlik på dette viktige området. I løpet av de fire siste årene har vi skjerpet Norges klimaforpliktelser. I budsjettet ligger det en solid satsing på miljøteknologi. Vi har fulgt opp i forhold til grønne sertifikater, som jo har vært et tema i mange, mange år. Vi er offensive i forhold til et testsenter på Mongstad, karbonfangst og lagring, og vi er en pådriver i forhold til toppmøtet som snart skal være i København. Vi følger også opp i forhold til biodiesel, som jo partiet Venstre er opptatt av. Så får vi komme tilbake og diskutere mer inngående de andre oppfølgingene av klimaforliket, men jeg føler meg trygg på at også Venstre er opptatt av at opptrapping av biodiesel skal følges med strenge bærekraftskriterier, slik at vi faktisk er helt sikre på at det gir ønsket klimaeffekt.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Jeg registrerer at representanten Jensen i sitt innlegg tok selvkritikk på vegne av opposisjonen for sitt noe ensidige fokus på biodiesel. Det skal hun i og for seg ha ros for, også for at hun trekker opp litt andre og bredere perspektiver i sitt innlegg. Betydelige deler av de inndekningsforslagene som Fremskrittspartiet har i sitt budsjett, framstår som noe luftige og kreative. Det synes jeg er veldig synd fordi vi da ikke får se hva Fremskrittspartiets reelle prioriteringer er. På ett punkt er imidlertid Fremskrittspartiet ikke til å misforstå. På et av de mest målrettede tiltakene vi har for å få folk ut i jobb og ut av fattigdom, kutter partiet 80 pst. av Regjeringens foreslåtte bevilgning. Representanten Leirstein ble tidligere i debatten utfordret på dette, på hvorfor man kutter i kvalifiseringsprogrammet. Det fikk vi ikke noe godt svar på. Kan representanten Jensen forklare hvorfor Fremskrittspartiet vil utradere kvalifiseringsprogrammet i Nav?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Et av de urealistiske inndekningsforslagene som Fremskrittspartiet har, er at man kutter bevilgningene til uføreområdet, vel 5,1 milliarder kr, uten at ytelsene skal reduseres. Kan representanten Jensen forklare hvordan Fremskrittspartiet skal gjøre mange tusen norske uføretrygdede friske og arbeidsføre på de fem ukene som gjenstår før budsjettet for 2010 trer i kraft? Man kutter altså kvalifiseringsprogrammet, utraderer det nærmest totalt, men uten at representanten Jensen her kan gi svar på hvordan man skal få disse menneskene ut i arbeidslivet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-11-26:
Først må jeg få lov til å kommentere det bemerkelsesverdige i at den fremste representanten for den konservative økonomiske politikken i Norge ikke makter å ta inn over seg de fantastiske resultatene Regjeringens politikk har skapt, og som får topp internasjonal karakter, ikke minst ved håndteringen av finanskrisen. Høyre krever alltid ansvarlige budsjetter, prisverdig nok. I år har Høyre kritisert Regjeringen for at vi bruker for mye oljepenger. Deres bruk er ca. 2,3 milliarder kr mindre enn det Regjeringen har lagt opp til. Så er det sånn, når man går gjennom Høyres alternative budsjett, at mange av deres inndekningsforslag er i strid med kravet om realistisk budsjettering. For eksempel kalkulerer man med skatteinntekter fra seniorer i arbeid, uten nærmere spesifisering, og man legger også opp til å bryte jordbruksavtalen midt i perioden. Med andre ord strammer ikke Høyre inn på oljepengebruken. Hvis Høyre virkelig er opptatt av å stramme inn, hvorfor bruker man ikke muligheten?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Jeg merket meg at Arbeiderpartiets parlamentariske leder i sitt innlegg sa at avgifter har vi for å sikre inntekter til fellesskapet. I alle tidligere sammenhenger når Arbeiderpartiet har forsvart avgiftsbelegging, har argumentasjonen vært at man ønsker å legge om adferden på ulike områder. Man har sagt at når man opprettholder alkoholavgift eller tobakksavgift, så er det for å påvirke folks konsum. Da blir det litt underlig at når man nå skal innføre en biodieselavgift, som for så vidt har en helt annen effekt, er det ikke for å redusere bilkjøringen man gjør det, og det er ikke for å oppnå noen miljøgevinst at man gjør dette. Det man ender opp med å gjøre, er å oppfordre bilistene til å bruke mest mulig av de mest forurensende drivstoffene. Da har jeg litt problemer med å følge logikken til Arbeiderpartiet når den forandrer seg avhengig av hvilke avgifter vi snakker om. Da blir mitt spørsmål til Helga Pedersen: Hva er den egentlige grunnen til at Arbeiderpartiet ilegger avgifter?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Nå som Helga Pedersen har kommet til Stortinget fra Regjeringen, håper jeg at hun også er litt bekymret for maktfordelingsprinsippet i samfunnet. Det er nemlig et prinsipp som stadig færre mennesker i vårt samfunn – selv de med høy utdanning – er i stand til å redegjøre for, når vi nå har hatt langt over fire år med en flertallsregjering. Man får jo inntrykk av at Regjeringen ikke bare er den utøvende makt, men den lovgivende makt og snart også den dømmende makt. Det mener jeg er et problem. Det burde også bekymre Arbeiderpartiet som i hvert fall historisk sett har vært opptatt av å ta vare på disse verdiene i vårt samfunn, og som er et helt grunnleggende element i vårt styringssystem. Hva vil Arbeiderpartiet gjøre for å ta større vare på maktfordelingsprinsippet og vise det norske folk at det faktisk er Stortinget som er lovgiver og fatter de endelige beslutningene?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Jeg skjønner at maktfordelingsprinsippet ikke er like viktig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
For det første vil jeg utfordre Helga Pedersen til å være litt mer konkret når hun kommer med påstander om Fremskrittspartiets såkalte luftige og kreative inndekning. Jeg vil gjerne vite hva det er som er luftig og kreativt i Fremskrittspartiets inndekning, for det tror jeg ikke Helga Pedersen har belegg for å hevde. Så til hvordan vi skal få flere folk i jobb. Vel, nå har vi altså hatt en rød-grønn flertallsregjering i fire år, og aldri før har flere mennesker stått på utsiden av arbeidslivet. Da er det kanskje på tide at vi begynner å lete etter nye virkemidler, som bidrar til at flere av dem som står på utsiden og banker på døren, men som ikke slipper inn, får anledning til å komme i jobb. Det er altså 92 000 funksjonshemmede som ber om muligheten for en tilrettelagt arbeidsplass, slik at de kan bruke kompetansen sin i arbeidslivet, men det passer Regjeringen bedre at de ikke kommer på arbeidsledighetsstatistikken, men i stedet kommer på uførestatistikken. Det burde være flaut for Arbeiderpartiet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2009-11-26:
Det svaret vil jeg gjerne gi. Helga Pedersen forutsetter jo at alle som i dag får uførestønader, er syke og ute av stand til å jobbe. Sannheten er jo den motsatte. Vi får daglig rapporter om mennesker som er definert inn i uførekøen til Arbeiderpartiet, som er friske, eller som i hvert fall har en betydelig restarbeidsevne som de ønsker å tilby norsk næringsliv. Problemet deres er at de har ikke mulighet, på grunn av et ineffektivt Nav, på grunn av firkantede regelverk, på grunn av stivbeint byråkrati. Da burde heller Helga Pedersen rette blikket inn i sin egen regjering og råde den til å tenke nytt i forhold til hvordan vi kan frigjøre disse menneskene fra en varig tilværelse som uføretrygdet, når det eneste de ønsker, er en mulighet til å delta i arbeidslivet på linje med alle oss andre.