Torild Skogsholm (Venstre), 2004-05-28:
Jeg er glad for at samferdselskomiteen støtter Regjeringens forslag til endringer i vegtrafikkloven. Forslaget innebærer i hovedsak en teknisk oppjustering og presisering av enkelte bestemmelser i loven, men også noen nye hjemmelsbestemmelser. Det foreslås lovendringer som legger til rette for å gjennomføre krav om førerkort for tohjuls moped. Lovendringene innebærer at det legges et formelt grunnlag for en harmonisering av reglene om erverv og dokumentasjon av førerkompetanse for tohjuls moped med tilsvarende regler for øvrige tohjuls kjøretøy. Det endelige innholdet i opplæringen vil bli innført ved forskrift. Forslag til nye forskrifter og læreplaner er nå ute på høring. Jeg tar sikte på at forskriftene skal tre i kraft 1. januar 2005. Når endringene er gjennomført, vil dagens mopedførerbevis bli erstattet med et eget førerkort for moped. Innføring av førerkort for tohjuls moped inngår i arbeidet med et mer helhetlig føreropplæringssystem for alle førere. Moped er en sårbar kjøretøygruppe. Dette tilsier et særlig behov for styrking av førerkompetansen her. Det foreslås videre å gi departementet hjemmel til å gi bestemmelser om gebyr for utstedelse av fartsskriverkort til bruk ved registrering av kjøre- og hviletid i vegtransport. EUs bestemmelser om kjøre- og hviletid og bruk av fartsskriver innen vegtransport har vært gjeldende som norsk rett siden 1994. Dagens analoge fartsskriver vil bli erstattet av et digitalt system. Formålet med innføringen av digital fartsskriver er å hindre de vanligste formene for misbruk av det nåværende systemet og å gjøre kontrollen av den enkelte førers kjøre- og hviletider enklere og mindre tidkrevende. Andre viktige hensyn er økt konkurranselikhet mellom transportforetak og bedre trafikksikkerhet. Forslaget innebærer at de faktiske kostnadene knyttet til produksjon og utstedelse av kortene skal kunne belastes dem som blir pålagt å bruke fartsskriverkort. Det foreslås en ny forskriftshjemmel for tilfeldig utekontroll av kjøretøy. Forskriften er pr. i dag, som en midlertidig løsning, hjemlet i vegtrafikkloven § 43, som gir adgang til å gi forskrifter til gjennomføring og utfylling av lovens bestemmelser. Med det forslaget som nå er fremmet, ønsker departementet å knytte forskriftshjemmelen til de bestemmelsene i loven som omhandler kontroll. Jeg vil presisere at denne lovendringen ikke vil innebære noen begrensning i forhold til den kontrollvirksomhet som utføres langs vegen i dag. Når det gjelder innføring av ny § 19 a om godkjenning av kjøretøyverksteder, innebærer forslaget at det innføres en ny § 19 a til erstatning for lov om godkjenning av kjøretøyverksteder, og at sistnevnte lov oppheves. Gjeldende lov om godkjenning av kjøretøyverksteder er en fullmaktslov som består av kun fire paragrafer. For å forenkle regelverket er det ønskelig å inkorporere denne loven i vegtrafikkloven. De nærmere vilkår for å få godkjenning som verksted framgår av forskrift fastsatt med hjemmel i loven. Forslag til ny forskrift har vært på høring og innebærer en klar forenkling i forhold til gjeldende forskrift. Lovforslaget innebærer også en presisering og utvidelse av § 23 a om bruk av personlig verneutstyr under kjøring med motorvogn. Proposisjonens forslag er i hovedsak en presisering av gjeldende rett. I proposisjonsteksten blir det presisert at bestemmelsen gir hjemmel for å pålegge plikt til å bruke personlig verneutstyr uavhengig av kjøretøyets totalvekt, videre at sjåføransvaret også kan gjelde uavhengig av kjøretøyets vekt. Forslaget innebærer for øvrig også en realitetsendring, ved at departementet gis myndighet til å fastsette forskrifter med krav om bruk av annet utstyr enn personlig verneutstyr, dvs. annet enn hjelm og bilbelte. Dette kan bl.a. være sikringsutstyr til rullestoler mv. og utstyr til sikring av barnevogner. Eventuelle nye materielle krav om bruk av slikt annet sikringsutstyr vil bli innført ved forskrift. Behovet for nye påbud og omfanget av plikter knyttet til dette vil da bli belyst i egne høringer. Departementet vil i forbindelse med fastsettelse av forskrifter søke å finne gode og praktiske løsninger for bruk av verneutstyr i buss. I dette arbeidet vil også sjåførens ansvar for sikring av barn bli tatt i betraktning.