Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2015-10-05:
Dagens regjering har verken i trontalen og meldingen om «Noregs rikes tilstand og styring» eller i dagens debatt gitt inntrykk av at de har noen som helst visjoner for utviklingen av landet. Hva er det Høyre og Fremskrittspartiet vil med regjeringsmakten? Hvor er det alle disse enkeltsakene som er ramset opp i trontalen og meldingen, fører landet? Det har ikke dagens regjeringspartier svart på i trontalen og i dagens debatt. Det vi har hørt om i debatten i dag, er at regjeringen ifølge regjeringspartiene har bevilget litt mer til alt og satt i gang utredninger av enkeltstående omstillingstiltak som spriker i mange retninger, og at dette vil de gjøre mer av neste år – men altså ingen visjoner for landet. I valgkampen i høst var Fremskrittspartiets budskap at de skal gi folk en enklere hverdag. Det hadde tydeligvis ikke gehør eller tillit hos befolkningen. Fremskrittspartiet gikk sterkt tilbake ved valget. Høyre vil gi muligheter for alle og har nye ideer og bedre løsninger. Heller ikke dette hadde gehør eller tillit i befolkningen ved valget i høst. Også Høyre gikk sterkt tilbake i valget. Tilfeldig? Vel, folk har nå opplevd Fremskrittspartiet og Høyre i regjering. Det har blitt skattelette. Formuesskatten er redusert. Men en ansvarlig økonomisk politikk kan være utfordrende, og målet om at det ikke skal bli mindre velferd med skattelette, har de ikke klart å nå. Det merker ungene, som opplever kutt i barnehagene, kutt i skolene, færre lærere og kutt i vedlikehold av offentlige bygninger, som betyr dårligere skolebygg og gymsaler. Det opplever de eldre innenfor pleie og omsorg, med kutt i tilbud som resultat. Om de opplever en enklere hverdag og nye muligheter og bedre løsninger, vet ikke jeg. Hva velgerne har lagt vekt på når de gjør sine valg, er ikke lett å vite. Et nærliggende spørsmål er imidlertid om ikke Fremskrittspartiet og Høyre bør se på sin egen politikk for å finne svaret. Var det manglende visjoner som var årsaken? Det var i hvert fall de rød-grønnes visjoner for samfunnsutviklingen som vant valget. Det har vært mye snakk om omstilling her i dag, og at den forrige regjeringen burde forutsatt denne situasjonen og startet omstillingen tidligere. Dette blir for dumt. Den forrige regjeringen gjennomførte en rekke omstillingstiltak for å møte utfordringene med hensyn til finansiering av velferdsstaten i framtiden, med en aldrende befolkning, og legge til rette for en omstilling fra et oljebasert næringsliv. Pensjonsreformen, uførereformen og arbeid for et inkluderende arbeidsliv gir incentiver til økt arbeidsinnsats og mulighet for å stå i arbeid lenger. Utbygging av barnehager gir familiene mulighet for at både far og mor kan ta del i arbeidslivet. Den norske modellen med høy organiseringsgrad, koordinert lønnsdannelse, et velregulert arbeidsliv og trepartssamarbeid har bidratt til utjevning og tillit mellom folk, noe som er grunnleggende for omstilling av arbeidslivet. Ulike virkemidler for omstilling av næringsliv og fornying av offentlig sektor er andre tiltak. Perspektivmeldingen peker på utfordringene vi opplever nå, og mulige svar. At man er uenig i disse tiltakene, er en ærlig sak, men å si at det ikke ble gjort noe, blir feil.