Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-13:
I denne saken føler jeg meg faktisk som en ensom ulv(munterhet i salen) (munterhet i salen) Jeg vil starte med å få lov til å gratulere representanten Brustad. Det er bare å legge seg flat for den gjennomslagskraften hun har hatt i disse forhandlingene, og de resultater hun har oppnådd for Hedmark. Her har det vært mye lokalpolitikk ute og gått, og man har også fått et rovviltsenter i Trysil. Det er sikkert arbeiderpartiordfører Norderhaug glad for. Det er også kommet et elgsenter i Kongsvinger. Det er sikkert arbeiderpartiordfører Bones veldig glad for. At en del kommuner i Hedmark er kommet utenfor ulvesonen, er bare å registrere. Det er sikkert en god del av de arbeiderpartiordførerne og SV-ordførerne som er kommet utenfor ulvesonen, som er glad for det. Så det er nesten slik at man kunne være litt fristet til å ønske henne lykke til i nominasjonen og valgkampen. Men jeg synes det er litt trist at man i en så viktig sak som behandlingen av rovviltmeldingen, som berører hele landet – det er ikke bare snakk om ulv, men det er også snakk om de andre rovdyrene – har et så snevert fokus som det som framgår av innstillingen i denne saken. Jeg er forundret over at regjeringspartiene har kunnet være med på det kjøret som tydeligvis Arbeiderpartiet sammen med SV har lagt opp til i denne saken. Jeg ser ikke noen fornuftig argumentasjon for at en del av disse kommunene er havnet utenfor ulvesonen. Det å ha en ulvesone er ikke fornuftig i seg selv. Men det Regjeringen i hvert fall hadde tatt utgangspunkt i, at det bare skulle være ulv øst for Glomma, var i grunnen litt naturlig, for Glomma er en naturlig grense. Vi var ikke enig i det, men vi syntes i hvert fall det var det mest fornuftige her. Det man nå har gjort, er helt – jeg skal ikke si at det er helt meningsløst, men det er ikke langt unna. Det er totalt forvirrende for folk, og ikke minst for ulven, men den bryr seg nok sannsynligvis ikke om dette. De kommunene som ligger øst for Glomma, er jo helt naturlig en ulvesone, uansett hva Stortinget skulle vedta. Ulven kommer fra Sverige, og da kommer den gjennom disse kommunene. Vi synes den måten stortingsflertallet har lagt opp forvaltningen på, er håpløs. Det vil være en forvaltning som øker konfliktnivået ganske radikalt. Vi ønsker å la de enkelte fylkene få lov til å forvalte sine rovdyr. At fylkespolitikerne er i stand til det, det har vi tro på. Dessverre ønsker ikke stortingsflertallet dette. Man vil ha mye større soner, og det blir mye mindre mulighet til å påvirke rovviltpolitikken. Om det er seks soner Regjeringen foreslår, eller om det er åtte soner, spiller egentlig ingen rolle. Vi bor i et langstrakt land, det er store geografiske områder å ta hensyn til, og vi har fylkeskommuner og fylkestingsrepresentanter som klart hadde kunnet ivareta dette, på samme måte som de ivaretar en god del andre områder når det gjelder politikk. Vi mener også at de vedtak rovviltnemndene fatter, burde være endelige og ikke slik som i dag, der de blir anket inn til fylkesmannen, og i realiteten er det Direktoratet for naturforvaltning som trenerer enhver søknad. Det som iallfall har kommet helt klokkeklart fram i den prosessen vi har hatt med denne meldingen, er at Direktoratet for naturforvaltning fullstendig mangler tillit ute i de distriktene som blir berørt. Når man nå legger om til at det er Miljøverndepartementet som skal anke, synes ikke vi at det er noe skritt i riktig retning. Det blir i realiteten samme vurdering, for Direktoratet for naturforvaltning skal gi sin vurdering i saken. Vi tror at regionale og lokale problemer – eller utfordringer er vel et rettere uttrykk – er best å forvalte der det er mulighet for det, nemlig lokalt. Man har en del vakre formuleringer når det gjelder forebyggende tiltak. De erfaringene vi gjorde som komite da vi behandlet denne saken, var at forebyggende tiltak hjalp svært lite. Vi har fått synliggjort problemer når det gjelder gjerding, når det gjelder vokterhund og når det gjelder omstilling. Da synes jeg den saken i Hasvik i Finnmark er den beste, der en bonde hadde lagt om fra sau til bjørn, nei, fra sau til gris – ikke fra sau til bjørn, men det er kanskje det neste(munterhet i salen) (munterhet i salen) Så må jeg komme litt tilbake til forslaget under IV, som gjelder at kommunene skal få en egen pott penger til fordeling. Jeg tror at en del kommuner, en del næringsutøvere, befolkningen og politikere regionalt og lokalt nå har behov for å finne ut hva dette egentlig betyr. Jeg forventer at man i løpet av denne debatten iallfall gir noen signaler om hvor store beløp man har tenkt på. Jeg er klar over at vi ikke skal ha budsjettbehandling nå, men det går an å gi noen omtrentlige svar, slik at man vet hvilken størrelse på beløpet man her tenker på. For det kan skapes en stemning ute i Distrikts-Norge at man her vil få mye penger til tiltak som vil hjelpe, og da tror jeg fallhøyden kan bli ganske stor hvis det ikke er tilfellet når budsjettet legges fram. Jeg antar at flertallet i innstillingen har diskutert størrelsen på det beløpet, og det ville være interessant for oss andre og ikke minst for dem som blir berørt av det, å få en oversikt over hva man her tenker på. Jeg må også gå litt inn på nødvergeretten. Det er bare å beklage at Høyre ikke står for den politikken som Høyre stod for tidligere, men det har vel å gjøre med at man har havnet i en posisjon der man går bort fra det man mente tidligere. En endring av nødvergeretten er en endring som ville gjøre det mer hensiktsmessig for saueeierne å være ute i felten for rett og slett å kunne passe på sine rovdyr. Dette er innspill vi har fått fra samtlige som har kommet med synspunkter i denne saken, og jeg kan ikke skjønne hvorfor man ikke kan endre på nødvergeretten, når Høyre var enig i det her tidligere. Som jeg sa i replikken til Onarheim, har ikke konfliktnivået gått ned, det har økt, men nå vil man ikke endre det. Etter mitt syn bør man gjøre det man kan for å redusere konfliktnivået, og spesielt gjennomføre tiltak som medfører at de som bor ute i distriktene, og som blir berørt av dette problemet som stortingsflertallet nå gir dem, får noen virkemidler og kan gjøre noen grep som styrker deres tro på den måten vi forvalter rovdyr på her i Norge. Når det gjelder selve meldingen, er det klart at meldingen er pulverisert gjennom den behandlingen som den har vært igjennom i komiteen. Jeg er enig med både Brustad og Rahm i at det er gjort betydelige endringer. Dessverre har ikke de endringene som er blitt gjort, gjort at det har blitt bedre, det har blitt dårligere. Her har Høyre måttet bite i det sure eplet mang en gang, og det må være litt trist for Høyre-representantene å se at en melding som en Høyre-statsråd har lagt fram, er blitt smadret på den måten som den har blitt. Man har konstruert en helt kunstig ulvesone, som ikke følger noen logikk. Det er ingen som er positive til denne ulvesonen, bortsett fra flertallet her i Stortinget. De som er opptatt av dette spørsmålet, bl.a. Norges Jeger- og Fiskerforbund, rister på hodet, det er bare å lese de pressemeldingene de sender ut. De skjønner ikke hva som har skjedd i denne saken, og vi skjønner dem veldig godt, at de ikke har skjønt det.