trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2004-06-14:
Det er korrekt som Vaggen Malvik sier, at Senterpartiet og SV står sammen om veldig mange av forslaga. Dette er kanskje et av de forslaga vi burde ha snakka mer om. Jeg vil si at begge forslaga er veldig gode, og egentlig tror jeg vi er ganske enige. Forslaget til SV er mer innretta mot miljø enn vårt, faktisk også mer enn flertallets forslag er. Vårt forslag må betraktes som breiere enn SVs forslag er. En skal ikke se bort fra at svært mye forskning og nyskapning innen dette feltet også vektlegger miljøforbedringer, som altså SV er svært opptatt av. Det er jo også mye av målet for forskninga, og jeg vil da nevne av CO2-avgifta f.eks. virker i riktig retning. Vårt forslag vil gi dobbelt så stor avkastning som SVs fond, og det er jo en fordel som vi heller ikke skal stikke under stol i denne sammenhengen.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2004-06-14:
Det er helt riktig at et flertall var svært opptatt av basepolitikken, altså hvordan fastlandsbiten av oljeutvinninga skal skje. Et flertall går inn for at de som har konsesjon, skal fortsette, og det må opprettholdes på samme måte. Regjeringa var i meldinga litt vag på at man kunne se på nye ting, for å si det litt sånn løselig. Vi syns det er viktig å holde på konsesjonskravene, for dette vil gi ringvirkninger for lokalsamfunnene. Det er ikke bare, bare å si at det passer ikke for oss nå, vi flytter litt på det. Det er svært mange arbeidsplasser i distriktene vi her snakker om. I f.eks. Sogn og Fjordane må de ha en sikkerhet for at så lenge det er oljeutvinning utenfor kysten der, må de baseområdene ligge fast.
Siri A. Meling (Høyre), 2004-06-14:
Jeg registrerer med glede at representanten Enger fra Senterpartiet mener at det er viktig å opprettholde aktivitet innenfor denne sektoren. Men jeg synes det er underlig at Senterpartiet ønsker å framstå som distriktenes beste venn, samtidig som de er imot det største prosjektet noensinne i forhold til å skape lønnsomme arbeidsplasser i næringssvake områder av landet vårt, nemlig i Nord-Troms og Finnmark. Senterpartiet stemte imot Snøhvit-utbyggingen og vil heller ikke åpne for helårig petroleumsvirksomhet nå, men vil avvente forvaltningsplanen. I tillegg vil Senterpartiet ha permanente petroleumsfrie områder utenfor kysten av Nord-Norge. Spørsmålet er om Senterpartiet kun er for subsidier til vår nordligste landsdel, men mot aktiviteter som kan gi verdiskaping. Hva mener Senterpartiet at en skal leve av i Nord-Norge?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Jeg skal være ganske kort, fordi det Dokument nr. 8-forslaget vi har framsatt, og de merknadene vi har skrevet i innstillingen, på en god måte beskriver det synet vi har i denne saken. Det kan bli et langt møte i kveld, og det er vel noen som skal være i Odelstinget også, så vi får håpe at det blir et langt og godt møte der. Jeg vil bare knytte noen få kommentarer til hvorfor vi har fremmet dette forslaget. Det har vi gjort med bakgrunn i at vi synes det er på tide at man får en samlet plan, og at vi får en helhetlig vurdering av de planene som foreligger når det gjelder bygging av vindkraft. Om man liker det eller ikke, så medfører det store naturinngrep, naturinngrep som er svært synlige. Man kan diskutere om det er pent eller ikke, og det er delte meninger i forhold til det. Man konsekvensutreder på mange områder. Vi har tidligere i dag snakket om Barentshavet. Vi har i dag fått en melding til Stortinget om supplering av Samlet plan for vannkraft som tar for seg naturinngrep. Vi synes det er litt merkelig at stortingsflertallet ikke vil være med på å vurdere helheten, når det gjelder de store inngrepene som her planlegges ved bygging av vindkraft. Vi sitter igjen med en følelse av at det man gjør her i Stortinget, er å behandle vindkraft som noe som er politisk korrekt, uten å ta for seg det som er realitetene. Man ser at det er en del som nå begynner å demonstrere mot dette. Reiselivsnæringen har betenkeligheter, og en del miljøvernorganisasjoner begynner også å få store betenkeligheter. I f.eks. Tyskland er det blitt en formidabel protest mot alle de planene som der foreligger. I tillegg kommer det også store nettkostnader, opp mot 5 milliarder kr. Med dette tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Jeg skal være ganske kort. I innstillingen fremmes det forslag om at Stortinget ber Regjeringen opprette en skjærgårdspark i Østfold fra fylkesgrensen mot Akershus til og med Iddefjorden. Flertallet i komiteen ønsker og har fremmet forslag om å avvise forslaget, og i den forbindelse viser jeg til de merknadene som står i innstillingen, ikke minst til de to brevene som er kommet fra statsråd Brende i denne saken. Jeg antar at mindretallet vil redegjøre for sitt syn i denne saken. Jeg vil bare for egen regning få knytte noen få kommentarer til forslaget, og det går på Fremskrittspartiets prinsipp om eiendomsrett. Den private eiendomsretten blir viktig for oss når vi skal ta stilling til dette forslaget. Vi ser at en rekke privatpersoner med eiendomsrett kan komme i konflikt med staten hvis et slikt forslag hadde blitt realisert. I tillegg reises det en del problemstillinger knyttet til hva som kan skje i de tilfeller private eiendomsbesittere ikke ønsker å bli innlemmet i skjærgårdsparken. Tvang kan bli aktuelt for å gjennomføre et vedtak om skjærgårdspark, selv om det ikke er nevnt i forslaget, og det er noe vi i Fremskrittspartiet mener man bør være varsom med å gi sin tilslutning til. Kostnadene i tilknytning til etablering av skjærgårdsparker er heller ikke belyst, og da med tanke på overtakelse eller inngåelse av avtaler med private eiendomsbesittere. Det er en rekke slike tilfeller som er viktig for oss i denne saken. Slik vi vurderer det, er brukernes rettigheter allerede ivaretatt gjennom friluftsloven og retten til fri ferdsel. Det er viktige argumenter for oss.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
I min orientering i formiddagsmøtet gjorde jeg rede for hvordan Snøhvit-prosjektet nå lå an kostnadsmessig og tidsmessig, og også for en del av de årsakene som Statoil selv har angitt som begrunnelse for at de nå har problemer med hensyn til både framdrift og økonomi. Jeg vil for det første si at når dette har skjedd fra jeg sendte dette brevet til Arbeiderpartiets stortingsgruppe 6. oktober i fjor og fram til i dag, er det bl.a. fordi en rekke viktige operasjoner har blitt utført i dette tidsrommet. Det er ingen tvil om at Snøhvit-prosjektet er meget komplekst og sammensatt, og med mange aktører inne i bildet, som alle måtte samordne sine aktiviteter for at dette skulle gå bra. Det har vist seg at koordineringen av ulike grunner ikke har vært god nok. Statoil har tatt tak i dette og har bl.a. ønsket å holde flere av dette prosjektets enkeltdeler i sin egen portefølje. Det er jeg glad for. Jeg vil følge dette opp akkurat slik som jeg nå har gjort, tett opp til Statoil, slik at både jeg og Stortinget får den nødvendige informasjon, hvis det skulle foreligge avvikende forhold.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
Det er først og fremst leverandørindustrien og riggaktiviteten som vil bli berørt når aktiviteten går ned på norsk sokkel. Det har vært tilfellet flere ganger, og vi kjenner til hvordan det berører arbeidsplasser og aktiviteter, ikke minst langs kysten, hvor en er avhengig av oljevirksomheten vår. Det er derfor Regjeringen har vært aktiv på dette. Det er derfor Regjeringen gjennom omfattende konsesjonsrunder, både i de forhåndstildelte områdene, og i de modne områdene så vel som i de umodne områdene, ikke minst i 18. konsesjonsrunde, har lagt om politikken, gjort det enklere for selskapene å planlegge, og har utlyst de mest omfattende rundene som noen regjering har framlagt. Bare første konsesjonsrunde var mer omfattende enn denne. Vi har også gjennom skattegrep og kostnadsreduksjoner bidratt til dette. Hvis Stortinget i dag slutter seg til Regjeringens forslag når det gjelder ulike tiltak både for å redusere kostnader, øke forskningen og lyse ut arealer, vil vi kunne motvirke det som representanten Vaksdal og jeg er enige om vil være uheldig.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
Årsaken til både forsinkelse og kostnadsoverskridelse er sammensatt, men jeg betrakter det Statoil selv sier som den viktigste forklaringen: Dette var et umodent prosjekt. Det vil si at det ikke var tilstrekkelig gjennomarbeidet, verken med hensyn til teknologiske løsninger eller med hensyn til økonomi. Det er en alvorlig sak, og det har Statoil selv erkjent. Jeg kommer tilbake med ytterligere opplysninger og analyser av dette når det foreligger en mer utførlig rapport fra Statoil. Så vil jeg bare vise til at Stortinget selv har etablert et system med oljemeldinger annethvert år. Det er for å kunne muliggjøre en helhetlig og grundig oppfølging av det som er Stortingets krav. Hvis det i sterkere grad legges opp til adhocløsninger og departementet blir bedt om å komme med løsninger innimellom disse oljemeldingene, risikerer vi å miste det helhetlige perspektivet vi skal ha på oljemeldingen. Det skaper også usikkerhet for dem som jobber med ulike oljerelaterte problemer. Det er derfor jeg i hovedsak legger til grunn at det er oljemeldingen som skal trekke opp politikken fra Stortingets side.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
Nei, jeg mener ikke at en hensiktsmessig tilbakemelding er en PUD. Det er riktig nok at petroleumsloven inneholder en paragraf når det gjelder ny eller endret PUD. Det er en para-graf som først og fremst forholder seg til endringer i utbyggingsløsninger, og det utløser klart en PUD, fordi det teknisk introduserer nye elementer som departementet ikke er kjent med. Men i dette tilfellet har ikke departementet forståelse av annet enn at Statoil har til hensikt å gjennomføre prosjektet i tråd med den opprinnelige utbyggingsløsningen, som allerede er godkjent. Det som Senterpartiet er opptatt av, er også jeg opptatt av, at vi får på bordet de nødvendige dokumentasjoner i forhold til at vi har kommet opp i en slik situasjon. Det kan være til lærdom både for Statoil og for myndighetene, slik at vi unngår tilsvarende situasjoner i framtiden. Den orienteringen vil Stortinget få, og da jeg hørte at representanten Inger S. Enger mente at vi kunne få fram en PUD allerede til budsjettet til høsten, skjønner jeg at vi mener det samme, men ikke en PUD.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
Ja, det er nødvendig med fleksibilitet. Ja, det er nødvendig med tillempninger. Vi vet at denne aktiviteten vil endre karakter, vi vet at det som foregår ute på sokkelen, vil endres. Det ville da være besynderlig om ikke også aktiviteten i land ville være berørt av dette. Særlig hvis vi går over til undervannsinstallasjoner og fjernstyring, skjønner jo alle at vi kan ikke holde på å fly fram og tilbake med helikoptre eller bygge opp svære arbeidsstyrker som skal pendle ut og inn i Nordsjøen. Dette vil endres. Men det jeg kan forsikre om, er at vi ikke kommer til å legge ned aktiviteten i Florø, for å være helt presis på det, for det er der denne bekymringen utløses. Det skal være aktivitet i Florø, men det kan bli andre typer aktiviteter. For å opprettholde og gi liv til disse oljefeltene som Florø som base er avhengig av, må en også omgruppere, omstille seg og få fleksibilitet i nye typer arbeidsoppgaver. Det er det det handler om. Så til denne redselen for at en omstilling betyr nedleggelse av arbeidsplasser: Det er ganske omvendt.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
I tilknytning til det som siste taler sa, tror jeg det passer å gratulere Nord-Norge spesielt med denne oljemeldingen og de vedtak som Stortinget nå kommer til å fatte. Det er åpenbart at mange av de signaler som nå gis, har stor betydning for videre oljeaktivitet i nord. Jeg vil også gratulere Harstad som oljeby. Denne 18. konsesjonsrunde og det vi legger opp til videre når det gjelder Barentshavet, vil få betydning for senteret for nordnorsk oljeaktivitet, nemlig Harstad. Det betyr selvfølgelig at en i tillegg til Harstad vil få driftsorganisasjoner og landbasert virksomhet, ikke minst i Finnmark - fra Hammerfest og østover mot Vardø, Vadsø, Kirkenes og andre steder som vil kunne få viktig aktivitet framover. Kontinuitet og forutsigbarhet er Regjeringens overskrift for det vi ønsker å få til. Derfor legger vi så stor vekt på at kunnskap om de prøveboringer som nå skal foretas, må legge grunnlaget for nye konsesjonsrunder. Det er altså ikke betenkeligheter med den politikken vi utøver i Nord-Norge, som gjør at vi ønsker å ha en betenkning før neste konsesjonsrunde kommer. Det er for nettopp å skape forutsigbarhet, for ikke å bidra til å lyse ut områder hvor selskapene inviteres til å bore uten å vite hva de egentlig kan finne. Vi ønsker at selskapene skal ha den nødvendige kunnskap for å øke muligheten for at de skal finne noe. Så vil jeg også si at det ikke er aktuelt for noen operatør å kunne "slakke på" konsesjonsvilkårene som Stortinget har fastsatt, slik representanten Grande Røys uttrykte det. Det er Stortinget som har fastsatt dette, og det er ikke aktuelt for Regjeringen å endre noe på disse konsesjonsvilkårene. All den fleksibilitet og tilpasning jeg har snakket om, skal være innenfor de gitte konsesjonene. Det kunne virke som om Grande Røys fra SV er imot norsk oljeaktivitet, men for alt som foregår i Sogn og Fjordane. Jeg tror for min del at det er bedre å legge vekt på kommunikasjon mellom operatør, kommune og fylke. Og jeg tror dessverre det er riktig å erkjenne at kommunikasjonen i forhold til operatøren ikke har vært god nok når det gjelder oljemiljøet i Florø. Jeg er enig i det som Marit Arnstad sa, om å flytte arbeidsplasser. Det som ligger i fleksibilitet og tilpasning, er ikke minst muligheten til å flytte ut aktivitet til kysten, der det nå skal foregå ny oljeaktivitet. Flertallets formulering om at ingenting skal endres, kan lett bli et argument for at en ikke får til denne utflyttingen, for at en ikke får bygd opp den aktiviteten som en ønsker, ikke minst i Nord-Norge.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
Regjeringen har i flere sammenhenger gjort det klart at satsing på miljøvennlig gasskraft er et hovedelement i Regjeringens energipolitikk. Realiseringen av slike gasskraftverk vil kunne styrke energiforsyningen på en måte som gjør det mulig å nå de norske klimaforpliktelsene. Politikken på området er rett omtalt i Sem-erklæringen, og videre fulgt opp både i gassmeldingen og i meldingen om forsyningssikkerheten for strøm. Stortingsflertallet har ved gjentatte anledninger gitt sin tilslutning til Regjeringens gasskraftpolitikk. Stortingsflertallets ønsker knyttet til gasskraftverk har på denne bakgrunn ikke vært til å misforstå. Jeg er tilfreds med at flertallet i energi- og miljøkomiteen nok en gang understreker dette i behandlingen av dette Dokument nr. 8-forslaget. Nå sier representanten Øyvind Vaksdal at dette var en anledning til å rydde unna usikkerhet og få bort såkalte inkonsekvenser i Sem-erklæringen. Jeg konstaterer at Regjeringen lever veldig godt med Sem-erklæringen og ser på den som et entydig godt styringsinstrument, og vi kan konstatere at stortingsflertallet på ingen måte har noen vanskeligheter med å tolke hva som ligger i de ulike begrepene. Så dette må være et problem for Fremskrittspartiet. Det kan jo være at Fremskrittspartiet må se på sin egen forståelse og sin egen tolkning når alle andre definerer virkeligheten som klar og grei å forholde seg til. Jeg mener det heller ikke er tvil om hva stortingsflertallet mener om de miljøpolitiske rammebetingelsene for gasskraftverkene, som i sin tid fikk konsesjon av regjeringen Stoltenberg. Stortingets vedtak om at det ikke skal stilles strengere utslippskrav for klimagasser fra disse gasskraftanleggene enn det som er vanlig i andre EØS-land, ligger fortsatt til grunn. Ved eventuelt nye søknader om bygging av gasskraftverk kreves konsesjonsbehandling etter lovverket, og det er ikke adgang til å overføre gitte konsesjoner til nye prosjekter andre steder i landet. Dette har med konsesjonsbetingelsene å gjøre. I revidert nasjonalbudsjett foreslår Regjeringen at satsing på gasskraftverk med CO2-håndtering styrkes ytterligere gjennom etableringen av et fond på 2 milliarder kr fra 1. juli til å støtte pilot- og demonstrasjonsprosjekter. Dette vil gjøre det mulig å sikre tilstrekkelig finansiering av aktuelle pilotprosjekter og vil i tillegg til eventuelle fullmakter og bevilgningsbehov utover avkastningen av fondet kunne gi muligheter for nye pilotanlegg. Jeg mener at det skulle være hevet over enhver tvil hva som er stortingsflertallets prioriteringer når det gjelder gasskraftverk i den norske energiforsyningen. Den økte fokuseringen og den raskest mulige realiseringen av gasskraftverk med CO2-håndtering både nasjonalt og internasjonalt gjør at vi har stor tro på at vi skal lykkes med å få dette til.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-06-14:
Jeg kan ikke se at det er behov for en slik helhetlig plan for vindkraft som grunnlag for å behandle konsesjonssøknadene. Potensialet for lokaliteter for vindkraftutbygging langs vår kyst er tilnærmet ubegrenset. Skulle en slik samlet plan for vindkraftutbygging ha noen verdi, måtte det foretas grundige vindmålinger i terrenget, med oppsetting av et svært stort antall vindmålemaster langs kysten. I tillegg til all tidsbruken ville også kostnadene ved slike vindmålinger være omfattende. Det trodde jeg faktisk Fremskrittspartiet var opptatt av, i hvert fall hvis de ønsker vindkraft, men hvis det er det motsatte de ønsker - hvilket mye kan tyde på - skjønner jeg mer av resonnementet. I tillegg til å sikre vinddata må kapasitet og kostnad for kraftoverføring fra anleggene beregnes, og det må foretas vurderinger av infrastruktur som veier og kaianlegg. Planprosessen og konsesjonsbehandlingen etter dagens regler gir den nødvendige helhet og oversikt når det skal tas standpunkt til de enkelte prosjektene. Jeg har tiltro til at denne grundige behandlingsformen sikrer at vindkraftutbyggingen vil skje innenfor miljømessig akseptable rammer. Jeg er derfor glad for at komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, slutter seg til mitt syn og ikke finner det hensiktsmessig å utarbeide en samlet plan for bygging av vindkraft.
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-14:
SV meiner at petroleumsaktiviteten skal vere med og leggje grunnlag for regional utvikling. Det har då også eit breitt fleirtal her på Stortinget meint tidlegare. I mitt parti og i mitt heimfylke vart vi difor urolege då vi las i meldinga som vi behandlar i dag, det vi oppfattar som nye signal frå Regjeringas side kva gjeld driftsorganisasjonar, nemleg at operatørane skal ha fridom til å organisere verksemda på ein meir effektiv måte enn i dag. Vi kan vanskeleg sjå at det er noko anna enn at Regjeringa ynskjer å slakke på konsesjonsvilkåra som Stortinget har sett. Her har Regjeringa gått selskapa sine ærend. Dei store oljeselskapa har lenge klaga over kor lite effektivt det er å måtte halde seg til dei små basane langs kysten, og har ytra eit ynske om såkalla normaliserte konsesjonsvilkår for alle felt. Ei slik normalisering har allereie funne stad i mitt fylke i form av tap av årsverk og tap av funksjonar. Det er svært ille for eit fylke som Sogn og Fjordane, som har rundt 30 pst. av oljeproduksjonen utanfor kysten, men som har berre 1 pst. av den landbaserte sysselsetjinga. Det er altså ikkje slik som enkelte prøver å framstille det i dag, at vi på død og liv skal halde oppe baseaktivitet utan at det finst oljeaktivitet utanfor. Her er det ein samanheng. Det er framleis stor oljeaktivitet utanfor kysten, mens ein altså begynner med ei nedbygging av dei minste basane. Det er litt spesielt at den fleksibiliteten som Regjeringa legg opp til og ynskjer, nettopp skal gjelde dei små basane fyrst. Eg er difor glad for at fleirtalet avviser Regjeringa sitt forslag om større fleksibilitet i konsesjonsvilkåra. Dei konsesjonsvilkåra som er fastsette for dei enkelte felt, skal respekterast. Det slår fleirtalet i dag fast. Det må Regjeringa halde seg til, og det må oljeselskapa halde seg til. Så kort til Snøhvit. Eg var med og behandla spørsmålet om skattelette på 2 milliardar kr til prosjektet for eit par år sidan - det som skulle til for å få prosjektet i gang. SV røysta imot, og vi åtvara den gongen mot å gjere ulønsame prosjekt lønsame ved slike skattegrep. Når statsråden og fleire representantar i dag framleis omtaler prosjektet som lønsamt, så kan ein jo stille spørsmål ved det. Fyrst fortalde selskapets leiing at Snøhvit-prosjektet ikkje var interessant utan skattelette, så fekk selskapet skattelette og gjekk i gang. Så kom siste sprekk. Olav Fjell uttalte den gongen at prosjektet ikkje hadde vorte sett i gang om dei hadde visst det dei visste då. No er overskridingane komne opp i 10-12 milliardar kr, men då er det plutseleg lønsamt likevel. Fyrst er prosjektet så vidt lønsamt, så ville ikkje selskapet ha satt det i gang, og så er kravet om lønsemd framleis oppfylt - forstå det den som kan. Dei som gav skattelette den gongen, har all grunn til å angre. Enten burde ikkje prosjektet ha vore igangsett, eller så var det fullstendig unødvendig med 2 milliardar kr i skattelette.
Raymond Robertsen (Høyre), 2004-06-14:
Det har flere ganger i debatten blitt antydet hva folk i nord mener om utvinning i Barentshavet, og da følte jeg det kanskje var passende å ta ordet i denne saken. Det er stor enighet i denne sal om at petroleumsressursene i Barentshavet skal utvinnes. Arbeidet er allerede i gang gjennom Snøhvit-utbyggingen, som av andre grunner er nevnt tidligere i debatten. Utvinningen som skal skje i Barentshavet, er et resultat av grundige debatter der miljøaspektet har vært toneangivende, og der sikkerhet for miljøet har vært det viktigste før man har gitt tillatelser for virksomhet i dette området. De fossile ressursene som er i Barentshavet, er viktige både for Norge og for landsdelen. Ny industri og kompetansearbeidsplasser er viktig for utviklingen i Nord-Norge, og alle som bidrar til petroleumsaktivitet i nord, bør være stolte av det de gjør for Norge og Nord-Norge. Jeg registrerer av debatten at Arbeiderpartiet ved representanten Brustad prøver å så tvil om hva regjeringspartiene vil i Barentshavet. Alle som er lesekyndige, og som kan sin historie, klarer ikke helt å se hva hun egentlig sikter til. Hun har flere ganger i debatten sitert fra en kronikk som stod i VG i går, skrevet av fylkesråden i Troms og fylkesordføreren i Finnmark, begge fra Arbeiderpartiet. Jeg har derfor funnet frem den artikkelen, og leser den ikke på samme måte som Arbeiderpartiets representanter gjør i Stortinget. La meg få sitere litt fra artikkelen: "Og det er her Oljemeldingen inneholder de virkelig oppløftende perspektivene for Nord-Norge." Det siktes til beskrivelsene av det man vet om forekomstene i bl.a. Barentshavet. Videre skriver fylkesordføreren i Finnmark og fylkesråden i Troms om meldingen: "Det er befriende klar tale for alle som har troen på at olje og gass skal bli en viktig tilleggsnæring for landsdelen." I tillegg har jeg snakket med fylkesordføreren i Finnmark, Helga Pedersen, i dag. Artikkelen som Brustad refererer til, er over en måned gammel, og Pedersen kunne opplyse om at Finnmark fylkeskommune er svært fornøyd med innstillingen som vi behandler i Stortinget i dag. Det er veldig få, kanskje ikke noen, som er enig i representanten Brustads skremselsanalyser av hva som skal skje i Barentshavet som følge av petroleumsmeldingen og behandlingen i dag. Styrelederen i Snøhvit Næringsforening, hennes partikollega Arvid Jensen, omtaler innstillingen slik: "Godt for nordnorsk næringsliv". Det er derfor ingen som skjønner hva Arbeiderpartiet prøver å formidle i denne saken. Det er nå etter hvert stor konsensus om hvilken aktivitet man ønsker i Barentshavet. At dette ergrer Brustad, må stå for hennes egen regning. Jeg og Høyre, sammen med landsdelen, ser i hvert fall optimistisk på fremtiden for petroleumsaktivitet i Barentshavet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-06-14:
I 1999 ble konklusjonene fra et utvalg ledet av professor Knut Kaasen offentliggjort. Utvalget gjennomgikk en del av de overskridelsene som har vært på norske investeringsprosjekter i oljesektoren. Konklusjonene fra utvalgets innstilling samsvarer i stor grad med det Statoil i dag sier om overskridelsene på Snøhvit, i den forstand at det også fra Kaasen-utvalgets side sies at en starter før planleggingen har kommet langt nok, altså en starter mens prosjektet ikke er modent nok. Det tror jeg er en viktig konklusjon, ikke bare når det gjelder Snøhvit, men antakelig for mange av de prosjektene vi har vedtatt i Stortinget de siste ti årene, og antakelig også for mange av de prosjektene som kommer til å komme til behandling i årene framover, dersom vi beholder det beslutningssystemet som vi i dag har. Senterpartiets forslag i dag har bakgrunn i at petroleumsloven sjøl åpner for at man kan legge fram en endret eller ny plan for utbygging og drift. Det kreves ikke at det skal være betydelige endringer i prosjektet, som statsråden sier. Det står rett og slett i loven at departementet kan be om en endret eller ny plan for utbygging og drift. Og når Senterpartiet fremmer dette forslaget, er det ikke noe forsøk på omkamp omkring vedtaket i Snøhvit-utbyggingen. Vi har respekt for det vedtaket som er gjort, og at utbyggingen har startet. Men vi mener faktisk at Stortinget som det besluttende organ når det gjelder denne type saker, fortjener den respekt at det også får til behandling en revidert plan for utbygging og drift når et prosjekt har blitt så endret i forhold til de økonomiske forutsetningene som Snøhvit nå har blitt. Jeg er helt enig med Bror Yngve Rahm når han nå sier at det er viktig at det kommer kraftige signaler fra Stortinget om Snøhvit-utbyggingen, men jeg syns også det er viktig at det kommer noen forpliktende signaler. Det er viktig at det kommer noen forpliktende signaler som ikke bare handler om Snøhvit, men som er et tydelig signal til andre oljeselskap om at en i årene framover ikke kommer til å godta denne type overskridelser uten at Stortinget på ny får en behandling av prosjektets videre utvikling. En gjennomgang av en ny PUD trenger slett ikke å bremse prosjektet, og det trenger slett ikke være en helt ny PUD heller. Det er klart at mye av grunnlagsmaterialet knyttet til PUD-en ligger der allerede. Det Stortinget nå burde få på bordet, er de endrede forutsetningene og de økte kostnadene. La meg også på den korte tiden jeg har, få lov til å si to ord om drifts- og basestrukturen. Jeg tror det var svært fornuftig av storting og regjering at vi la en struktur for base- og driftsorganisasjoner for noen år siden. Hvis vi ikke hadde gjort det, tror jeg at det norske oljemiljøet i dag hadde vært langt mer London-basert enn det det faktisk er. I den grad en skal tillate lempinger i årene framover knyttet til den eksisterende strukturen, så burde de handle om å flytte arbeidsplasser og virksomhet fra Stavanger og Bergen og videre nordover til Kristiansund, Stjørdal og Harstad.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2004-06-14:
Eg konstaterer med stort vonbrot at fleirtalet ifølgje innstillinga ikkje ønskjer å likebehandle landet når det gjeld erstatning etter naturøydeleggingar. Det har her frå denne talarstolen vore snakka om seks kommunar i Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag som vart spesielt hardt ramma under flaumen i august 2003. Det vert vist til at etter flaumane i 1995 og i 1997 vedtok Stortinget at staten skulle dekkje kostnadene 100 pst. etter dei øydeleggingane. For meg ville då det naturlege vere at Stortinget sa ja også til å dekkje 100 pst. etter skadane på Nordvestlandet i 2003, likeins å få ein gjennomgang av regelverket og praksisen med tanke på å gjere dette meir treffsikkert og rettferdig. For dei kommunane og dei grunneigarane dette gjeld, opplevest det som sterkt urettvist, og det gjer at dei stiller spørsmål om det ikkje skal vere likskap for lova i dette landet. Nokon må betale distriktsandelen på 20 pst., medan andre ikkje må. Det har naturleg nok vekt sterk oppsikt i heimfylket mitt - Møre og Romsdal - og dei stiller seg spørsmålet: Kvifor? Eg synest ikkje fleirtalet grunngir dette på ein god måte i innstillinga, og statsråden sin argumentasjon for forskjellsbehandlinga mellom Nordvestlandet og Austlandet synest eg heller ikkje er god. Eg trur ikkje at kommunane og kommuneleiingane på Austlandet, som var utsette for dei store øydeleggingane på 1990-talet, føler mindre ansvar i dag, i 2004, sjølv om dei fekk dekt 100 pst. frå staten. Det hadde vore naturleg om fleirtalet sa ja til å innføre ein generell regel om at staten skal dekkje kostnadene. Eg er sterkt usamd med statsråden i vurderingane hans. Det er urimeleg at enkelte lokalsamfunn sit att som dei store taparane, med store ekstra kostnader. Dette bør vere storsamfunnet sitt ansvar, og dagens praksis gir grunn til uro for mange kommunar i åra framover. Eg vil så sterkt eg kan, oppfordre Stortinget til å stemme for mindretalsframlegget frå Senterpartiet, Framstegspartiet og SV.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2004-06-14:
Østfold har en unik skjærgård som gir trivsel, opplevelser og rekreasjon. For mange østfoldinger og, ikke minst, for Oslo-folk er den med på å øke livskvaliteten. Som en av forslagsstillerne til å etablere skjærgårdspark i Østfold, vil jeg beklage at forslaget ikke får flertall i Stortinget. Det er beklagelig ikke minst for alle de menneskene som bruker skjærgården i Østfold, og som opplever at det blir vanskeligere og vanskeligere å finne områder der allmennheten kan gå i land og bruke skjærgården, fordi den er blitt mer og mer nedbygd og privatisert. Forslaget var et grep for å få stanset denne uheldige utviklingen. Dersom det ikke skjer, vil det neppe være gjenopprettelig. Det er skuffende at miljøvernministeren er så negativ til forslaget og avviser det fullstendig. Det virker som om forslaget er noe helt nytt, men det er opprettet skjærgårdsparker både i Agder og i Telemark tidligere. Statsråd Brende velger imidlertid å tolke forslaget som om alt skulle gjennomføres straks, og så avstå fordi det blir for mye på en gang. Men det er grunn til å spørre om han helt har forstått behovet for et samlet grep om forvaltningen av strandsonen og skjærgården i landets mest benyttede sjøområde. Arbeiderpartiet er skuffet og oppgitt over en slik holdning. Vi mener at dette er en så viktig sak at den ikke kan legges bort selv om forslaget blir nedstemt i denne runden. Det kan komme flere anledninger til å ta dette opp igjen. I mellomtiden vil Østfold Arbeiderparti, de berørte kommunene og fylkeskommunen arbeide for å følge opp intensjonene bak forslaget. Arbeiderpartiet ser på Østfold-kysten som ett av de viktigste kystavsnittene i Norge, med unike kvaliteter. Vi har utløpet av Nordens største elv og en usedvanlig rik flora og fauna. Svært mange mennesker benytter dette området til rekreasjon, og det er derfor stor slitasje og stort press på områdene. Det gjør at det haster med at ubebygde arealer vernes, og at vi kan få et grep om disponeringen av kystsonen som sikrer både en fornuftig bruk og et tilstrekkelig vern. Med et slikt grunnlag kunne opplevelser knyttet til kystsonen blitt ett av de viktigste bidragene til en positiv utvikling av Østfold framover. Men det vil ikke flertallet, regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, være med på. Det er også grunn til å minne om en annen sak som har vært toppaktuell i Stortinget de siste ukene, og det er salget av Østre Bolærne til private i Vestfold - rett over fjorden for Østfold. Også i Østfold finnes det verdifulle kystområder som i dag tilhører Forsvaret, og som nå skal avhendes. Disse områdene er blant fylkets flotteste, og bør selvfølgelig gjøres tilgjengelige for allmennheten. Jeg regner med at Regjeringen ikke kommer i samme situasjon én gang til, men sørger for at disse områdene i hvert fall ikke blir solgt til private. Jeg tar opp forslaget fra Arbeiderpartiet og SV i innstillingen.
Carsten Dybevig (Høyre), 2004-06-14:
Jeg deler forslagsstillernes beskrivelse av at Østfold-kysten har stor verdi som rekreasjonsområde. I Østfold er det i dag allerede 280 friluftsområder eller 25 000 dekar, sikret gjennom erverv og servituttavtaler med grunneiere. I Østfold har vi foreløpig ingen nasjonalparker, men pr. 2000 er det fredet fire landskapsvernområder og 69 naturreservater, eller ca. 2 pst. av fylkets totale areal. Norge har en unik kyststripe helt fra svenskegrensen til Grense-Jakobselv. Norske verneplaner har konsentrert seg om fjell, skog og vassdrag i innlandet. Store deler av befolkningen bor og virker langs kysten. Fornminner vitner om bærekraftige kystsamfunn flere tusen år tilbake. Det rike sjø-, plante- og dyrelivet langs kysten trenger et bedre vern enn i dag. En utvidelse og samling av de viktige kystområdene i Østfold vil sikre viktige rekreasjonsområder for fremtidige generasjoner. Det enestående ville være om både norske og svenske myndigheter gikk sammen og dannet en felles kystnasjonalpark i Østfold og nordre Bohuslän. I forbindelse med opprettelsen av en nasjonalpark vil etableringen av et nasjonalparksenter være naturlig, særlig ut fra at dette kan bli den første nasjonalparken som berører vår kyst. Allerede på 1990-tallet startet fylkesmannen opp arbeidet, og det ble avholdt flere møter bl.a. med Hvaler kommune, fiskeriforvaltningen og yrkesfiskerne i området, som bl.a. er avklart i St.meld. nr. 43 for 1998-99, Vern og bruk i kystsona. Fylkesmannen har fått i oppdrag fra Direktoratet for naturforvaltning å utarbeide et konkret forslag til nasjonalpark. Det er i de siste årene gjort mye forberedende arbeid hos fylkesmannen, herunder sammenstilling av relevant faglig materiale og orienteringer/diskusjoner med Hvaler kommune, fiskerisiden, grunneiersiden, Kystverket og fylkeskommunen. Planområdet innehar store verneverdier knyttet til flora, fauna, strand, kysttyper, kystbarskog, lyngheier og det intakte storslagne kystlandskapet. Dertil er det store marine verneverdier i området. Tjernø Marinbiologiske Laboratorium har gjennom flere år utført marinbiologiske undersøkelser i området på oppdrag for fylkesmannen. I 2002 ble det funnet et stort korallrev ved Tisler som er mer enn 1 200 meter langt. Dette er det største kjente innenskjærs korallrev i verden! Det finnes også en meget variert undersjøisk bunntopografi. Dagens lovverk setter strenge krav til ferdsel og bebyggelse i naturreservater og verneområder. Det er viktig i planleggingen av en nasjonalpark at hensynet til grunneiere og næringslivet ivaretas slik at kystens ressurser også i fremtiden kan høstes. Avslutningsvis vil jeg ta med et utdrag av Børge Brendes svar i spørretimen på undertegnedes spørsmål: "Får vi til dette, kan vi om noen få år vedta opprettelsen av vår første nasjonalpark som dekker både landområder og marine områder. Det vil bli et verdifullt tilskudd i arbeidet med å sikre kystlandskapet i Norge generelt og det særegne skjærgårdslandskapet på Hvaler spesielt." Jeg er enig i miljøvernministerens uttalelse.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2004-06-14:
Det er ønsket fra komiteen at vi stemmer over forslaget under ett.
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2004-06-14:
Dette forslaget fra Fremskrittspartiet ser ut til å være hele Fremskrittspartiets program for denne fireårsperioden innen feltet lov og orden. Det kan selvfølgelig være rasjonelt å fremme partiprogrammet i helhetlige forslag, men å kalle dette en målrettet og helhetlig kriminalitetsbekjempelse må bero på en gedigen koblingsfeil i Fremskrittspartiet. Alle vet at alle menneskebarn kan vokse opp til å bli lovlydige voksne skattebetalere hvis det investeres nok i samfunnet rundt dem. Helhetlige strategier for å bekjempe kriminalitet starter med å legge forholdene til rette for barna og deres foreldre. Kriminalitetsbekjempelse starter med forebygging, og det har vært Arbeiderpartiets ledesnor hele tida. Det er derfor vi har gode kontrollrutiner for barna allerede i mors mave, gratis. Vi har bygd opp helsestasjoner der barns helse kontrolleres, gratis. Det er gratis lege for barn under 7 år. Arbeiderpartiet har helt siden barnehagene ble et faktum også i Norge, vært opptatt av at alle barn skulle få en barnehageplass billigst mulig. Vi har vært opptatt av at alle barn har rett til skolegang, og at skolen skulle lære alle barn å utvikle sine egne evner og sin selvtillit. Vi har vært opptatt av å ha et velfungerende barnevern, som skal hjelpe foreldre som trenger hjelp til å klare det å være foreldre, og hjelpe barna ut av familien hvis det er nødvendig. Vi har lagt forholdene til rette for frivillige organisasjoner innenfor musikk, sang, dans, drama, idrett og gratis ungdomsklubber for ungdom. Alt dette er bygd opp for å utvikle vår oppvoksende slekt best mulig og gi dem alle muligheter til å bruke all sin kreativitet på positive - og ikke kriminelle - måter, og for å fange opp hjem med foreldre som trenger annen voksenhjelp ved sin side for å kunne gi sine barn det beste utgangspunktet for et lovlydig voksenliv. Dette er mange av de forebyggende faktorene som vi i Arbeiderpartiet mener er den aller viktigste årsaken til at det norske folk generelt er et lovlydig folk. Det er dette vi trenger å bygge videre ut: flere barnehageplasser, flere ungdomsklubber og ikke færre, som vi nå ser over det ganske land. Da snakker vi om helhetlig kriminalitetsbekjempelse. Til slutt kan vi f.eks. ta med at hadde alle barn som er ADHD-barn, blitt diagnostisert tidlig og fått den behandlingen de så sårt trenger, tidlig, så hadde vi også hatt færre kriminelle. Og hadde alle de over 200 000 barna fra rusbelastede hjem blitt oppdaget tidlig nok og gitt den hjelp og de tilbud de har behov for, hadde vårt samfunn hatt mange færre alkoholikere og narkomane, som også utgjør en ikke uvesentlig del av det kriminelle Norge. Men da må alle partier, også Fremskrittspartiet, være med på betydelige økninger til kommunene i Norge, slik at de klarer å forebygge kriminalitet skikkelig. Det er etter vår menig kommuneøkonomien som er den viktigste forebyggende faktoren for det gode, kriminalitetsfrie livet, og som bygger opp lovlydige voksne som bryr seg om den oppvoksende generasjon. Da snakker vi om helhetlig kriminalitetsbekjempelse.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Som et av de viktigste momentene i forhold til kriminalitetsbekjempelse og oppklaring er verktøyet som politiet har til rådighet, ofte avgjørende. Av de tingene som justiskomiteen og Regjeringen har fulgt opp, er bruken av DNA, som utvilsomt er et viktig verktøy. Engelskmennene har tatt det i bruk med stor suksess i forhold til hverdags- og vinningskriminalitet, hvor man også har hatt en økning i oppklaringsprosenten, fra 14 til 40. I Norge oppleves problemet, iallfall slik som tilbakemeldingene er, som at man ikke tar seg råd til å satse på det nasjonale registeret til DNA. Man begrunner det med at hver enkelt stasjon og hvert område selv må dekke kostnadene ved slik analyse, for deretter å få det registrert. Nå registrerer jeg at andre partier også har tatt initiativ til å vurdere en annen organisering av dette. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Kan justisministeren tenke seg en ny ordning når det gjelder betaling av DNA-prøver, der det dekkes av en sentral post?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Jeg skal gjøre det fort og enkelt. Representanten Storberget utfordret meg, og når hansken er kastet, skal man av og til ta den opp og av og til la være, men her greide jeg ikke å la være. Han avviser glatt forslaget om DNA og avviser glatt forslaget om romavlytting og provokasjon. Det kan han selvfølgelig gjøre. Men hvis det var slik at representanten Storberget og Arbeiderpartiet hadde noen intensjoner om å gjøre noe med det, er det slik at komiteen behandler forslagene, skriver nødvendige merknader og har anledning til å fremme nødvendige forslag. Så jeg synes den bortforklaringen Storberget her leverte, ikke står til troende i det hele tatt.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-14:
Siden helhetlig kriminalpolitikk også forutsetter at man bekjemper vold i hjemmet, og siden vi vet en del om hva vold i hjemmet gjør med barn - en del av guttene som vokser opp i slike hjem, ender sjøl opp som voldsutøvere, og en del av døtrene blir voldsofre - mener jeg det er på sin plass å spørre hva justisministeren tenker å gjøre med det sørgelige faktum at bare 5 av 27 politidistrikter har familievoldskoordinatorer ansatt på heltid, noe som har vært grundig belyst bl.a. gjennom flere medier. Det bekymrer meg veldig. Det burde også bekymre statsråden veldig, i og med at dette på en måte har vært flaggskipet til Regjeringa. Mitt spørsmål er: Vil justisministeren ta initiativ f.eks. til en øremerking av bevilgningene til familievoldskoordinatorer, eller vil han på annet vis sørge for at vi får disse stillingene opp å stå?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-14:
Jeg har tidligere, i ulike sammenhenger, gitt uttrykk for to forhold angående dette. For det første vil Regjeringen i nær framtid sette ned et eget utvalg for å se på DNA, både den bruken vi har i dag, og en eventuell utvidelse, for å bekjempe kriminalitet. Jeg har også i forbindelse med de utfordringer som retter seg mot det rettsmedisinske arbeidet, sagt at jeg har et arbeid i gang for å se på hva slags finansieringsordning vi har. Så disse spørsmålene er vi inne i. Det betyr at det å være sikker på at vi kan håndtere det materialet vi har, og eventuelt utvide det, står på min dagsorden.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-14:
Først vil jeg starte med å gi stor anerkjennelse til de politifolk og andre som har sørget for at familievolden og det som tidligere var skjult, har kommet opp og fram i lyset. Det skal vi glede oss over. Det er et faktum at familievoldskoordinatorordningen er under evaluering. Resultatene av evalueringen og hvordan ordningen kan utvikles vil bli tatt inn i Regjeringens nye handlingsplan mot vold i nære relasjoner, hvor vi også vil ta opp de emner som representanten tok opp når det gjelder barns situasjon, altså de barn som opplever hvordan vold utøves, og hvordan det virker på barna. På samme måte vil vi også ta opp situasjonen for dem som utøver vold. Altså: Hvordan kan vi ha flere tanker i hodet samtidig for å gjøre noe med dette spørsmålet? Når det gjelder øremerking, er det min holdning at politireformen forutsetter at man har frihet under ansvar. Da finnes det ulike former for tett dialog for å fremme virkemidler også på dette området. Det er mitt inntrykk at ledelsen i Politidirektoratet fokuserer skarpt på det og er engasjert i dette spørsmålet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-14:
I svaret på spørsmål om forslag 13 er det fra min side gjort rede for at det blant domsinnsatte var 274 med utenlandsk statsborgerskap, og det er gjort rede for hvilket hjemmelsgrunnlag vi har for å overføre til andre land. Det var også gjort rede for hvilke land som har flest statsborgere i norske fengsler. La meg nevne i fleng: Irak 23, tidligere Jugoslavia 20, Litauen 19, Sverige 15, Somalia 14, Iran 12, Nederland 11 og Pakistan 10. Av disse er det bare innsatte fra Sverige, Litauen og Nederland som kan overføres etter gjeldende regelverk. Når det gjelder land i Europa, sliter nok de med sine køer og ganske overfylte fengsler. Jeg har oppfattet at det er Stortingets ønske at vi skal ha en straffegjennomføringspolitikk som i tillegg til at folk skal gjøre opp for seg, skal gi dem en sjanse til å vende tilbake til samfunnet som folk, også i de sammenhenger hvor de soner slike straffer. Det er fortsatt den politikken jeg legger til grunn.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Når det gjelder forslag 13, som går på muligheten for å skaffe til veie fengselsplasser for utenlandske kriminelle i deres hjemland, bruker statsråden en del tid på å svare på at man har et problem i forhold til om andre land vil påta seg dette. Har man sett muligheten for å kjøpe eller leie fengselsplasser? Har man i det hele tatt forsøkt å få en avtale, f.eks. med USA og Canada, om konkret å leie fengselsplasser for dem det gjelder, og ikke bare overføre i henhold til konvensjoner, men også være litt proaktive sett fra den norske stats side.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Det er i og for seg interessant å høre de andre partienes helhetlige kriminalpolitikk, ikke minst i denne saken, som begrenser seg til at saken vedlegges protokollen. Jeg kan heller ikke se at noen andre partier har valgt å benytte muligheten til faktisk å vise hvilke tiltak de kunne tenke seg. Jeg er noe usikker på Storbergets omtale av veldig vanskelig tilgjengelige forslag. Jeg kan ikke forstå at forslag 3 - "Stortinget ber Regjeringen fremme de nødvendige lovendringsforslag slik at politiet kan benytte rom- og kommunikasjonsavlytting i saker som gjelder rikets sikkerhet og terror" - er et utrolig vanskelig formulert forslag. På samme måte kan vel neppe spørsmålet om avgiftsfritak for politiets tjenestekjøretøy være å betrakte som et veldig vanskelig tilgjengelig forslag. Men det er vel slik i denne sal at det er utrolig hva som er vanskelig, hvis man ikke vil vite. Her er det vel i og for seg egentlig ikke et spørsmål om ikke å kunne tilegne seg, men mer et spørsmål om ikke å ville tilegne seg. I den sammenheng har vi vel erfaringer fra tidligere om at vi kan se fram mot den sommerferien som snart står for døren, og jeg vil ikke bli forundret om et ikke uvesentlig antall av disse forslagene dukker opp, riktignok fra andre partier, og hvor man forventer vår støtte.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-14:
Jeg skal tillate meg å prøve å være kort innenfor et treminutters innlegg. Jeg er helt enig med saksordføreren og de andre som har hatt ordet. Saksordføreren har formulert seg usedvanlig bra. Dette er jo tiltak som ikke er helhetlige. Det ville være til stor skade for kriminalitetsbekjempelsen om man nå virkelig gikk i den fella og trodde at vi her var i ferd med å bevilge oss en helhetlig kriminalpolitikk. Hadde vi ført en slik politikk i løpet de siste 50 årene, hadde det antakelig vært mer kriminalitet i Norge. Det er det ene. Det andre er for å forebygge for alle de debattene som vi skal gjennomgå, bl.a. i en kommende valgkamp, hvor vi antakelig vil få høre folk fra Fremskrittspartiet si at vi har stemt imot alle disse forslagene. Jeg har lyst til å si at nettopp disse forslagene, ved siden av at de ikke er helhetlige, er nesten usigelig dårlig formulert og så vanskelige å gå inn på at det i seg sjøl, hvis Stortinget eventuelt skulle gjøre det, ville blokkere muligheten for en god utredning, en god saksbehandling. Jeg nevner særlig spørsmålet rundt DNA, som er kommet inn i siste fase. De fleste er antakelig opptatt av bl.a. å utvide mulighetene for registrering i forhold til DNA-bevis. Det vil jo ikke dette hjelpe til med i det hele tatt. Hvis noen av oss f.eks. også skulle være opptatt av å se på muligheter for utvidelse av metodebruk, ville det nærmest være umulig for Stortinget å gå inn på forslag 2, hvor man altså sier at Stortinget skal be "Regjeringen fremme de nødvendige lovendringer for å kunne benytte såkalte utradisjonelle etterforskningsmetoder, som avlytting, provokasjon mv." Er ikke dette et felt hvor vi nettopp skal være veldig stringente i forhold til hva vi som storting ønsker, hvor man nettopp er nødt for å avgrense hva slags type metode politiet skal ha, og når. Når det gjelder begrunnelsen for hvorfor noen av partiene og særlig da mitt eget, Arbeiderpartiet, her faktisk går imot hele forslaget, er ikke det nødvendigvis fordi vi ikke ser behov for å bruke andre typer metoder, ikke nødvendigvis fordi vi ikke ser behov for bruk av DNA i en større krets enn det som er foreslått, men fordi man her har lagd et forslag som det så å si er umulig å gå inn på.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-06-14:
President! Jeg fikk ikke stemt!
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-06-14:
Jeg skal stemme mot.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-06-14:
Kan jeg med det samme få si hva jeg skal stemme for, og hva jeg skal stemme mot?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-06-14:
Ja. Forslag nr. 2, fra Arbeiderpartiet, skal jeg stemme mot. De øvrige forslag fra Arbeiderpartiet stemmer jeg for. Når det gjelder Fremskrittspartiets forslag, skal jeg stemme mot forslagene nr. 9, 11 og 12, men for forslag nr. 10.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-06-14:
Jeg tar det herfra. Når det gjelder forslag nr. 5 fra Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, skal jeg stemme imot. De øvrige forslagene stemmer jeg for. Så skal jeg stemme for forslagene nr. 13 og 14. Forslagene nr. 15 og 16 stemmer jeg mot. Forslagene nr. 17 og 18 stemmer jeg for. Forslag nr. 19 stemmer jeg mot.