Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2012-01-09:
Med denne stortingsmeldingen tar regjeringen viktige grep for å fornye norsk skole. Dette er en viktig del av regjeringens overordnede mål om å fornye, forbedre og forsterke det norske velferdssamfunnet. Mange i denne salen har lenge pekt på ungdomsskolen som det glemte trinn. Vi har fokusert på tidlig innsats, vi har tatt grep i videregående for å få ned det høye frafallet, men vi vet også at resultatene fra ungdomsskolen er svært viktige for at den enkelte skal kunne klare å gjennomføre videregående opplæring og få mulighet til å følge sine drømmer. Noen viktige grep er at vi nå øker valgfriheten, øker fleksibiliteten og legger grunnlaget for god klasseledelse for å styrke læringsmiljøet. Et viktig forslag er også innføringen av valgfag. Torger Ødegaard, som de siste årene har vært den Høyre har gått til for å lære om skole, ser dessverre ut til å ville stikke kjepper i hjulene for Osloskolens elever, ifølge dagens utgave av Dagsavisen. Ødegaard er nok en type politiker som legger følgende analyse til grunn for sin skolepolitikk: Hvis det kommer fra regjeringen, så er det feil. Nå ser det ut som om han også har overbevist Aspaker i løpet av dagen, som nå antyder at det kan være uansvarlig å innføre valgfag til tross for at hun selv er med på en innstilling som anbefaler det. Det blir spennende å se hva som skjer videre utover. Det er tydelig at Torger Ødegaard har stor makt i Høyre når han bare med et avisinnlegg kan endre hele Høyres stortingsgruppes oppfatning i løpet av noen timer. Valgfagene vil være med på å gjøre skolen mer spennende og vil utfordre ungdomsskolen på hvordan man bruker praksis som inngang for å styrke teoretiske ferdigheter, samtidig som det vil gi en mulighet til å oppleve mestring, skaperglede og få utøve entreprenørskap. Høyre og de andre høyrepartiene snakker ofte om A4-skolen – fellesskolen – der alt er likt, og der alt er så kjedelig og trått. Sannheten er at alle de spennende, nye forslagene som foreslås i denne meldingen, er stort sett lært av norsk skole og det nybrottsarbeidet som foregår veldig mange steder. Jeg synes nesten at høyrepartiene skal si unnskyld til Skole-Norge for den ensidige måten som de ofte omtaler skolen på. Praktisk læring handler ikke nødvendigvis om å lage en liten trefigur eller skru på en sykkel. Det handler også om å løse praktiske oppgaver – problembaserte oppgaver – som er tverrfaglig, der elevene utfordres til å finne løsninger ved å bruke kunnskap fra flere fag eller ved å simulere virkeligheten, og la elevene skjønne hvordan kunnskapen man tilegner seg, er nyttig i det virkelige livet. Mange opplever dette f.eks. når de begynner på yrkesfag, hvor de beste skolene og lærerne vekker elevenes interesse ved å legge undervisningen nært opp til virkeligheten. Det motiverer. Clay P. Bedford, som kanskje ikke er så kjent i Norge, men som var assisterende sekretær for forsvarsproduksjonen i USA og en pioner innen arbeidet med å få teknologi inn i klasserommet, har sagt at du kan lære en student en leksjon om dagen, men hvis du lærer han å lære ved å skape nysgjerrighet, vil han fortsette læringsprosessen så lenge han lever. For meg handler dette mye om praktiske eksempler og utfordringer av elevene. Mange av forslagene til læreplan for valgfagene er også gode i beskrivelsen av koblinger mot andre fag. Det betyr at disse fagene ikke trenger å bli små, praktiske øyer i en teoretisk skolehverdag, men tvert imot bidra til å gjøre hele skolehverdagen mer spennende for alle. Skoler som lykkes med å jobbe annerledes, drar med seg alle. De har gjerne en tydelig struktur. Professor Dylan Wiliam sier at effektive skoler legger til rette for effektive klasserom. Arbeiderpartiet var nylig på besøk på Ringstabekk der de har en klar pedagogisk kultur hvor nye lærere integreres i kulturen, og hvor de har kursing av nye lærere gjennom året der alle får delta i et tverrfaglig team. Jeg sier ikke at man nødvendigvis må gjøre det sånn, men dette er trygt og godt for lærerne – de er en del av et fellesskap, alle vet hvor de vil og hvor de skal, og man deler erfaringer for å søke og nå et felles mål. Regjeringen har også en klar implementeringsstrategi. Det er viktig. Det er viktig at alle på skolen – alle norske lærere – kan få lov til å diskutere og bli enige og få en felles forståelse av hvordan man skal implementere den nye ungdomsskolemeldingen. Det gjør at sjansen for å lykkes blir dramatisk mye høyere enn det vi har sett ved andre tidligere reformer som skal inn i norsk skole.