Kåre Gjønnes (Kristelig Folkeparti), 1998-11-24:
Jeg er glad for at en samlet komite slutter opp om forslaget til revisjon av jordskifteloven fra 1979, og også for saksordførerens solide gjennomgang av det saksområdet som er til behandling. Revisjonen fører til at offentlige myndigheter rent allment nå kan kreve jordskifte i tilknytning til utbyggingstiltak. Forslaget bygger bl.a. på de positive erfaringene en har fra de såkalte samferdselsjordskiftene. Jeg viser i den forbindelse til evalueringen av grunnervervet i Gardermosaken. Det er også grunn til å peke på den nylig avgitte innstillingen om en evaluering av jordskiftesaken på Rena leir, Rødsmoen. Hovedbudskapet synes å være at både grunneiere og utbyggere foretrekker jordskifte framfor tradisjonell ekspropriasjon ved større offentlige grunnerverv. Lovrevisjonen åpner også adgang for vernemyndighetene til å kreve jordskifte. Vi står overfor store utfordringer ved gjennomføring av barskogvernet. Etter min vurdering vil arealbytte gjennom jordskifte kunne være et meget godt alternativ i forhold til ekspropriasjon basert på kontanterstatninger i nettopp disse store og arealkrevende sakene. Endringsforslagene åpner også for at kommunene kan kreve jordskifte i tilknytning til boligbygging, skoler, industri, friluftsliv, idrettsanlegg m.v. Jeg ser det som særs viktig at jordskifte nå kan bli et godt egnet virkemiddel ved nedlegging av private jernbaneoverganger. Ved innføring av høyhastighetstog står vi kanskje overfor nedleggelse av flere tusen slike overganger. Jeg viser også til de tragiske ulykker vi den senere tid har hatt på slike overganger. Lantmäteriverket, som nærmest kan kalles en søsterorganisasjon til Jordskifteverket, har vist seg å være et velegnet og effektivt organ ved gjennomføringen av slike tiltak i Sverige. Et hovedmål i landbrukspolitikken har bl.a. vært å skape bærekraftige bruk, senke kostnadsnivået og en økt vektlegging på miljøhensyn. Jeg har merket meg at komiteen mener at en videreutvikling av jordskifteretten står sentralt i en slik omstilling. Jeg er enig med komiteen i dette. Jeg vil likevel understreke at jordskifteretten er en særdomstol som må bygge sin virksomhet på grunnleggende domstolsprinsipper. Jeg er rimelig overbevist om at vi gjennom denne revisjonen har funnet den riktige balansen mellom disse hensynene. Jeg har merket meg at komiteen tar opp forholdet mellom jordskifteretten og offentlige planmyndigheter. Jeg vil igjen understreke at jordskifterettens virksomhet skal utøves på grunnlag av alminnelige domstolsprinsipper. Departementet vil følge nærmere med i utviklingen på dette området. Formålsparagrafen om eiendomsutforming blir knyttet opp til et mer tidsmessig og dynamisk tjenlighetskriterium enn tidligere. Miljøvernparagrafen blir utbygd og forsterket. For første gang i jordskiftelovens historie blir det innført bestemmelser som åpner adgang til å trekke leiejord inn i skifteplanen. Når jordeier og jordleier er enige og leietiden er mer enn ti år, kan leiejord inngå i eiendomsutforming til jordleier. En eier vil også kunne kreve at hans eiendom blir utformet med sikte på leiejord. Jordskifterettene stifter årlig ca. 150 grunneierlag i forbindelse med saker om bruksordning og sams tiltak. Etter gjeldende rett bygger ansvarsformen til disse lagene på solidaransvar. Etter forslag i proposisjonen skal ansvarsformen til den enkelte part nå begrenses til bare å gjelde hans andel i saken. Investeringstiltak som kan medføre stor risiko for tap, som f.eks. kommersiell hyttebygging og råstoffutvinning, skal ikke lenger kunne gjennomføres etter vedtak av jordskifteretten. Rettens oppgave blir å være tilrettelegger. Det skal ligge til partene ved flertallsvedtak om de skal gjennomføre slike planer. En eventuell gjennomføring forutsetter at det blir opprettet et driftsselskap, og at mindretallet blir sikret inntekter basert på markedsverdi. Etter min vurdering er disse endringene en viktig nyvinning. Rettssikkerheten til partene har stått sentralt under revisjonsarbeidet. Det blir derfor gjort en rekke endringer for å styrke denne. Det blir innført en ny avgjørelsesform, vedtak, som er av stor viktighet i denne forbindelse. Det blir innført tilhørende bestemmelser om saksbehandling og begrunnelse. Jeg har sett det som viktig å innføre adgang til å gjenoppta en jordskiftesak etter de alminnelige bestemmelser i tvistemålsloven. Jeg har sett det som minst like viktig å gi partene adgang til å gjenoppta en jordskiftesak på grunnlag av endringer i de forvaltningsmessige forutsetninger som en jordskifteplan eventuelt måtte bygge på. Under lovarbeidet har to vilkår vært av grunnleggende betydning: Det ene gjelder forutsetningen om at det skal skapes en privatøkonomisk gevinst ved et jordskifte. Det andre gjelder den såkalte tapsgarantiklausulen, som sikrer at ingen part kan tape ved å bli part i et jordskifte. Disse viktige vilkårene blir videreført og skal legges til grunn ved alle framtidige jordskiftesaker. Den enstemmige komiteinnstillingen er av stor betydning for Jordskifteverkets videre arbeid, og jeg ser den også som en honnør til det tillitskapende og viktige arbeidet som jordskifterettene utfører over hele landet. Det er viktig å legge merke til at de som bruker dette lovverket, gir positive tilbakemeldinger, noe som for meg, som statsråd er et av de viktigste argumentene for at dette er et nyttig instrument slik det fungerer i dag. Jeg vil gjerne også tilføye at det som utøves gjennom jordskifteretten på denne måten, er samfunnsøkonomisk godt tjenlig arbeid Så en liten merknad til slutt når det gjelder større saker der jordskifte blir brukt, som det er vist til i innstillingen og som jeg også har vist til i mitt innlegg. Det forutsettes her naturligvis at det offentlige har areal for å kunne delta i den typen jordskifte. Så i saker som en vet kommer, er det viktig at det offentlige har dette i tankene når eiendom er til salgs, for det kan brukes i den typen skiftesaker når vi eventuelt skal foreta slike grep som det er vist til, og som har vært positivt også i forhold til denne innstillingen.