Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-07:
Dette er en sak som Stortinget har behandlet en rekke ganger etter forslag fra Fremskrittspartiet, og finanskomiteen og Stortinget har avvist dette hver eneste gang. Denne gangen har man fra flertallets side valgt å åpne for en evaluering av offentliggjøring av skattelister. Vi har for så vidt ingenting imot at man fra tid til annen går gjennom hvordan forskjellige ordninger praktiseres og fungerer, men konklusjonen på dette er gitt. Det bør være åpenhet rundt offentliggjøring av skattelister. Dette har allmenn interesse, og dette er en del av åpenheten i vårt samfunn. Det finnes mange gode argumenter for det, og jeg skal også gå litt gjennom dette. Men jeg vil bare replisere til foregående taler: Det er klart at åpenhet i seg selv kan være en belastning. Det å ha et åpent samfunn med opplysninger tilgjengelig, der man har journalister som bruker åpenheten slik som man journalistisk ønsker, kan selvfølgelig være en belastning. Det er helt åpenbart. Prisen for ikke å ha åpenhet er etter mitt skjønn mye større og er for samfunnet en mye større belastning. Stortinget, og finanskomiteen i særdeleshet, bør ikke redigere landets aviser eller landets publiseringer, om det så er på Internett eller hvor det er, dette må være helt opp til redaksjonelle og journalistiske vurderinger. Etter mitt syn er det klart at Internett og elektronisk formidling gir en helt annen mulighet til å spre disse opplysningene. Det er riktig. Men hva er alternativet? Alternativet er at man innskrenker åpenheten i vårt samfunn, noe som etter mitt skjønn er et mye dårligere svar. At det finnes mange redaktører og journalister som nok kunne ha tenkt gjennom hvordan man presenterer dette stoffet som er tilgjengelig, er en annen sak, men det ligger heldigvis langt utenfor Stortingets mandatområde å redigere landets aviser. Så hvorfor er dette viktig? Hvis en tenker litt tilbake, var det for få år siden stor interesse og offentlig debatt rundt det at mange rike norske mennesker var nullskattytere. Hvordan var det mulig å være nullskattyter med så store formuer og så store inntekter, spurte den vanlige mann og kvinne seg. Dette søkelyset gjorde at det ble mulig å endre skattesystemet slik at man fikk tettet en del av de store smutthullene som de rike menneskene benyttet seg av. Det er selvfølgelig riktig at de tall som fremkommer i likningsprotokollen, ikke sier noe endelig om verken skattyterens formue, inntekt eller andre ting, men samtidig gir det en pekepinn om hvem som har bidratt til fellesskapet, og hvem som ikke har gjort det. Det er også riktig at det kan være feilbehandling, og at det kan være ting i likningsetaten selv som gjør at disse tallene ikke er riktige. Det er også en pris for åpenhet som man faktisk må ta. For SV er dette viktig både for å hindre maktmisbruk og for å sette søkelys på urettferdighet i vårt samfunn. Det er også viktig fordi det kan sette søkelyset på utviklingstrekk ved vårt samfunn, og det gjør det mulig å reise en opinion for å skape et mer rettferdig skattesystem. Det er åpenbart riktig, men det kan ikke brukes som et argument mot åpenhet at det er svakheter ved vårt skattesystem, som bl.a. representanten Hagesæter var inne på. Hvis det er feil i vårt skattesystem, er jo ikke alternativet å hindre åpenhet, men å rette opp feilene. Det er det åpenbart riktige svaret på dette, som for så vidt er et viktig spørsmål, også sett fra SVs ståsted. Det er også viktig at man har åpenhet fordi det betyr at man har mulighet til å reise denne opinionen. At det er pinlig for enkelte at skattelister offentliggjøres, har jeg en viss forståelse for, men da bør det være pinlig for disse. Sannheten er jo den at de som synes dette er mest ubehagelig, er de som har noe å skjule. Jeg tror at de som har betalt sin skatt og ellers gjort opp sine forhold på en skikkelig måte, aksepterer at dette kan ha offentlig interesse og bør ha offentlig interesse. SV forutsetter at departementets evaluering konkluderer med at man fortsatt skal ha åpenhet rundt dette, at det er en redaksjonell og journalistisk vurdering som skal ligge bak hvordan dette skal skje, at man ikke foretar innskrenkninger i dagens praksis, og at man fortsatt skal ha åpenhet. Derfor har vi foreslått at dette avvises, men vi kan selvfølgelig ikke hindre departementet i å tenke gjennom hvordan dette skal være, derfor har vi ikke gått imot dette punktet.