Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-02-16:
Det er ingen tvil om at vi har oppgitt vårt primærstandpunkt her – vi skulle helst ha blitt kvitt både konsesjonslov, prisregulering og alt sammen. Men jeg vil samtidig takke Kristelig Folkeparti og Venstre, for alle vet at dette er en vanskelig sak å få flertall for i Stortinget. Sånn sett, når Storberget snakker om handlekraft, må han faktisk respektere at det er diskusjoner i Stortinget som man er med og former. Men det som er hovedbakgrunnen bak forslagene, er at vi tror på en sterk eiendomsrett. Vi tror på eiendomsretten som en drivkraft for både innovasjon, utvikling, nyskaping og alt det. Uten en sterk eiendomsrett, der man råder over egne ressurser, vil man ikke få den ønskede utvikling i Distrikts-Norge. Som jeg også var inne på i replikkordskiftet med Storberget, synes jeg faktisk at utviklingen i Distrikts-Norge tyder på at vi har ganske rett. Men man ønsker ikke å ta det innover seg. Det er noe helt annet. Jeg synes det er forunderlig å se at Arbeiderpartiet er blitt kanskje de mest reaksjonære. Jeg må også si at det er ganske underholdende å stå og høre på representanten Storberget, for i det ene øyeblikket er det vi som er skyld i alt som går galt i landbruket, og nå får vi nesten ikke til noen ting. Jeg mener det vi får til her, er betydelige steg i riktig retning, og det er som Storberget sier: Det blir stadig færre eiendommer som omhandles av både priskontroll og konsesjon, og det er veldig bra. Dessuten synes jeg det er veldig bra at et flertall på Stortinget nå tar innover seg at landbruk består av to vidt forskjellige næringer: jord og skog. Jordbruk lever innenfor høye tollmurer og er en meget skjermet næring som har helt spesielle målsettinger for Norge. Vi er like opptatt av at man der skal utnytte sitt ressursgrunnlag optimalt og få fart på produksjonen. Det viser de grep vi har gjort, også at vi har lyktes ganske godt med. Men det er også ganske klart at den næringen trenger helt andre rammebetingelser enn skogbruk. Det skal jeg komme litt tilbake til, men jeg vil også bringe inn produktivitetskommisjonen her. Landbruk – og det gjelder både jord og skog – har hatt en fantastisk produktivitetsvekst. Det er kanskje de to næringene som har hatt både høyest og mest stabil produktivitetsvekst over tid. Men hva betyr det? Jo, det betyr at det blir tøffere og tøffere å skaffe seg et utkomme på en gård av en viss størrelse. En må produsere mer for hvert eneste år. Der har teknologiske framskritt, og også framskritt når det gjelder arter og slike ting, gjort mye – man produserer mer – men samtidig gir gården mindre og mindre virkning for hvert år når det gjelder hvilken sysselsetting den kan gi. Ergo er denne typen reguleringer som vi her driver med, nærmest umulig å slåss mot. Det viser også utviklingen i landbruket. Det blir stadig flere utøvere som produserer stadig mer mat, og også mer skogråvarer. Når det gjelder skog, mener jeg at vi innfrir mye av det man ønsker, gjennom Skog 22. Det er en hel verdikjede i skogbruket som har bedt om denne typen dereguleringer. Det er helt utrolig at vi nå sitter med en skogressurs som kan bære en avvirkning på i hvert fall kanskje det dobbelte av hva vi i dag har, og som burde kunne gi verdiskaping rundt omkring i det ganske land, men i en rød-grønn periode med totalt manglende fokusering på konkurransekraft halverte man faktisk den industrielle kapasiteten i Norge, slik at vi nå er blitt netto eksportør av tømmer. Det kan nok skogbruket leve godt med, men landet for øvrig går glipp av enorm verdiskaping. Utfordringen på den siden er å skape et så stabilt rammeverk og en så høy aktivitet i skogbruket på primærsiden at de som ønsker å investere i landet, får troen på at man faktisk kan opprettholde et høyere avvirkningsnivå og et høyere aktivitetsnivå. Da får vi grunnlag for investeringer. Sånn sett symboliserer hele skognæringen den omstillingen vi faktisk er inne i. Vi skal skape nytt, bærekraftig landbruk basert på grønne ressurser, som skal leve ute i et internasjonalt marked og skape jobber med høy verdiskaping. Da lykkes vi med omstillingen, og de tiltakene vi gjør her, mener jeg er ganske viktige for å komme på riktig vei der.