Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-18:
Forslaget vi har til behandling nå, dreier seg om å sette ned et utvalg som skal gå igjennom ulike teknologiske løsninger for framtidig kraftoverføring gjennom sårbare naturområder. Vi har nå vært gjennom en periode på ganske mange år hvor det har vært investeringstørke i nettet. Tidligere forsømmelser kombinert med nye utfordringer, bl.a. koblet til fornybar kraftproduksjon, gjør at vi nå er på vei inn i en periode med kraftig opptrapping av investeringene i nettet. Statnett alene har investeringsplaner i størrelsesorden 20–45 milliarder kr i årene fram mot 2020. I tillegg kommer investeringer i regionalnett og i distribusjonsnettet, hvor behovet for opprustning også er stort. Så er alle enige om at dette er en utbygging som må skje så skånsomt som mulig. Vi skal unngå unødvendige belastninger, vi skal unngå unødvendige inngrep i natur. Det er jo helt forståelig at store kraftledninger gjennom flotte naturområder skaper sterke reaksjoner. Det er få som vil ha en trafostasjon i hagen sin, og det er få som mener at fjellheimen blir vakrere av høyspentmaster, selv om de også sikkert finnes. De utfordringene som ligger foran oss, er grunnen til at det på slutten av forrige stortingsperiode ble lagt fram en strategi for hvordan det skal tas enda sterkere hensyn til miljø, estetikk og lokalsamfunn når man bygger nett. Forslagsstillerne viser til at det skjer mye teknologiutvikling på kabelfronten, og det er helt riktig. Statnett er bl.a. tungt involvert i forskning og utvikling på dette området, og jeg vil hevde at fokuseringen på og kunnskapen om dette er en helt annen enn for få år tilbake. Det er utrolig viktig at Statnett har et bevisst forhold til å teste ut ny kabelteknologi og bidra til at den skal kunne tas i bruk i større skala. Gjennom at teknologien blir tatt i bruk, vil den også bli bedre. Vi må for all del unngå å havne der at vi ikke tar teknologien i bruk fordi den er for dårlig og for dyr, og at den ikke blir billigere og bedre fordi vi ikke tar den i bruk. Samtidig mener jeg at det er riktig å si noe om at kabel ikke alltid er en enkel løsning, det heller, til tross for at teknologien stadig utvikles. Kabel, og særlig på land, når man graver den ned i jorda, innebærer store naturinngrep. Det krever brede traseer, og det krever mulighet for kjøretøyer til å komme inn. Ved feil må det graves, og nede-tida kan ofte bli lang. Et annet, veldig vesentlig, aspekt, som i hvert fall er viktig for Arbeiderpartiet, handler om ambisjonene våre om utbygging av fornybar kraft. Det er småskalaproduksjon og produksjon som i veldig stor grad skjer spredt. Det er klart at det krever nett som ikke bare frakter store kraftmengder fra a til b, men som gjør at det er mulig å koble seg til langs mange punkter underveis. Det er en mulighet som i stor grad forsvinner med kabel. Så er det mye som kan gjøres gjennom skånsomt valg av trasé og diverse kamuflerende tiltak. Men vi møter faktisk dilemmaer her også. Saksbehandlingstiden i NVE er en gjenganger i denne salen. Posisjon og opposisjon har delt bekymringen for at konsesjonene vil bli liggende til behandling i så mange år at vi ikke får bygd ut nett i den takten som vi trenger. Det er bakgrunnen for at komiteen valgte å presisere at de retningslinjene som kom på slutten av forrige periode, ikke skal føre til økt saksbehandlingstid i NVE. Nett er samfunnskritisk infrastruktur. Det skal gjøres så skånsomt som vi klarer, og her er vi på hogget, med en sentralnettoperatør som har stor bevissthet, og som bruker ressurser på dette. Fra flertallets og fra Arbeiderpartiets side tror vi ikke at et nytt utvalg verken vil revolusjonere utviklingen eller være nødvendig for å følge opp den strategien som Stortinget har lagt. Når det er sagt, er det bra at Stortinget fortsetter å fokusere på nett, og helt nødvendig at det går signaler både til Statnett og NVE om at trykket på teknologiutvikling må holdes oppe. Jeg anbefaler med dette flertallets innstilling.