Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-10-12:
Stortingsmeldingen om «Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand» ble lagt fram av regjeringen Bondevik. Regjeringen slutter seg til innholdet i meldingen med de presiseringene som ble lagt fram i vår egen tilleggsmelding. Samlet legger disse meldingene et godt grunnlag for miljøpolitikken og viser at det er stor grad av enighet om retningen framover. De fleste europeiske land, EU, OECD og FN har gjort den samme analysen av behovet for endringer i miljøpolitikken. For å løse eksisterende miljøproblem og hindre at nye oppstår, må hensynet til miljøet integreres i alle sektorer i samfunnet og på alle forvaltningsnivåer. Her i Norge er vi langt framme. Reell integrering av miljøhensyn i alle samfunnssektorer skal være bærebjelken i miljøpolitikken. Stortingsmeldingen om Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand og de sektorvise miljøhandlingsplanene er sentrale virkemidler i dette systemet. Målene for miljøpolitikken som fremmes i meldingen, skal ligge til grunn for arbeidet både nasjonalt, lokalt og i alle sektorer i samfunnet. Dette skaper grunnlag for en bred deltakelse i miljøvernarbeidet. Det er videre en utfordring å styrke det kommunale miljøvernarbeidet. Kommunene må få mer ansvar og økt myndighet på miljøområdet. Dette vil gi mer kraft til miljøvernarbeidet og sikre lokal forankring. Økt miljøansvar til kommunene forutsetter bedre dialog og samarbeid mellom kommunene og statlige myndigheter. De alvorligste miljøproblemene kan bare løses gjennom forpliktende internasjonalt samarbeid. Det er viktig å komme fram til gode internasjonale avtaler når det gjelder klimapolitikk, langtransporterte luftforurensninger, tap av biologisk mangfold og spredning av helse- og miljøfarlige kjemikalier. Regjeringen vil arbeide for at de forpliktende internasjonale avtalene får bredest mulig deltakelse og effektive gjennomføringsmekanismer. EU har kommet langt på mange områder i det internasjonale miljøvernarbeidet. Norge får i dag hovedtyngden av sin lovgivning på forurensningsområdet gjennom EØS-avtalen. Vi har en tett dialog med EU på alle viktige områder, og Regjeringen vil videreutvikle og intensivere arbeidet med EU, både for å påvirke utviklingen av det regelverket Norge blir en del av, og for å styrke det regionale og globale miljøsamarbeidet. Norge inviterte til uformelt miljøvernministermøte i Bergen i september, med deltakelse både fra utviklingsland og industriland, som forberedelse til tiårsmarkeringen for Rio-konferansen, som skal holdes i 2002. Skal vi komme videre med å løse de globale miljøutfordringene, må vi også bidra til utvikling av de fattige landene. Norges arbeid med å støtte utviklingslandene i deres arbeid for å løse miljøproblemer er viktig i denne sammenhengen. Denne høsten arbeider Regjeringen hardt for å få et resultat på det sjette partsmøtet under Klimakonvensjonen, som kan gi grunnlag for at den trer i kraft. Fra norsk side har vi i forhandlingene både lagt vekt på å få etablert en god dialog mellom de industrialiserte landene, ikke minst mellom den såkalte paraplygruppen og EU-landene, og å få til tilfredsstillende løsninger på de områdene som er særlig viktige for utviklingslandene. Regjeringen arbeider også med å følge opp den nasjonale klimastrategien som Stortinget har vedtatt. Oppfylling av Norges forpliktelser etter Kyotoprotokollen vil skje gjennom en kombinasjon av nasjonale tiltak og bruk av Kyoto-mekanismene. Regjeringen tar sikte på å legge fram en melding for Stortinget om disse spørsmålene våren 2001. Meldingen vil også vurdere virkemidlene i lys av den delen av Kyotoprotokollen, om demonstrerbar fremgang, som Hilde Frafjord Johnson har tatt opp. Regjeringen har nå fulgt opp Stortingets vedtak av 9. mars i år knyttet til utslippstillatelser for gasskraftverk. Miljøverndepartementet har ved avgjørelsen av 6. oktober omgjort vilkårene i de tildelte utslippstillatelsene for gasskraftverk etter forurensingsloven, i tråd med Stortingets vedtak. Vi har funnet at fordelene som Naturkraft og andre får, er vesentlig større enn de skader eller ulemper omgjøringen vil føre til for miljøet, og at vilkårene for omgjøring etter forurensingsloven dermed er oppfylt. Dette gjorde jeg rede for i trontaledebatten tidligere denne uken. La meg nå gjenta at vi har tatt hensyn til jus og politikk i behandlingen, og at lovavdelingens uttalelser ligger til grunn for vår avgjørelse. Jeg har merket meg komiteens positive omtale av kulturminner og kulturmiljøer, og forslaget om å opprette et eget kulturminnefond. Regjeringen arbeider med en opptrappingsplan for kulturminner. Første skritt i dette arbeidet presenteres i budsjettet for 2001, der bevilgningene til kulturminnevernet foreslås økt med 20 mill. kr. Regjeringen vil videreføre dette arbeidet, og forslaget om et eget kulturminnefond vil bli fulgt opp i denne sammenhengen. Kulturminneutvalgets innstilling, som kommer innen utgangen av neste år, vil også utgjøre en viktig del av arbeidet med å styrke kulturminnevernet. Jeg er glad for at Stortinget ønsker å styrke innsatsen for å bevare de ville laksebestandene, i tråd med Regjeringens politikk. Som en del av denne styrkingen har vi foreslått å øke bevilgningen til villaksformål i budsjettet for 2001. Regjeringen vil særlig prioritere arbeidet med å utvikle et konkret forslag til nasjonale laksevassdrag og laksefjorder. En slik ordning vil ikke bare være viktig for villaksen, men også for oppdrettsnæringen, og et forslag vil bli lagt fram for Stortinget. Jeg har ellers merket meg at flertallet av komiteens medlemmer regner med at den nasjonale handlingsplanen om biologisk mangfold vil konkretisere den økte innsatsen på feltet, og at den nasjonale innsatsen må styrkes. Jeg tar sikte på å legge fram handlingsplanen som en melding for Stortinget i løpet av våren 2001. I forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 58 for 1996-97 bad Stortinget regjeringen legge fram en melding om avfallspolitikk, kildesortering og gjenvinning. En slik omtale inngår som en integrert del av St.meld. nr. 8, som vi i dag behandler. Jeg har merket meg at Stortinget i sin innstilling ber om en bredere gjennomgang av enkelte tema, og at Regjeringen snarest, og på en egnet måte, legger fram en sak for Stortinget om avfallspolitikk, kildesortering og gjenvinning. Dette vil jeg komme nærmere tilbake til i høstens melding om Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand. Støy forårsaker betydelige helseproblemer, særlig i byer og tettsteder. Komiteen peker på behovet for å styrke det støyforebyggende arbeidet. Jeg er enig i dette. Veitrafikk er den dominerende kilden til støy. I stortingsmeldingen om Nasjonal transportplan redegjør Regjeringen for hvordan arbeidet med å redusere støy fra veitrafikken vil bli fulgt opp. Innsatsen på støyområdet vil også bli fulgt opp i kommende meldinger om Regjeringens miljøvernpolitikk og rikets miljøtilstand. Regjeringen ser det som svært viktig å styrke friluftspolitikken, slik komiteen også tar opp i innstillingen. Allemannsretten i strandsonen er en viktig side ved dette. Videreføringen av denne politikken vil jeg komme tilbake til i en stortingsmelding om friluftslivet, som jeg tar sikte på å legge fram våren 2001. Denne meldingen vil også omhandle bruken av Forsvarets eiendommer til friluftsformål, basert på det samarbeidet som er i gang mellom forsvars- og miljømyndighetene. Jeg ser friluftsmeldingen som en svært god mulighet til å følge opp det forslaget som representanten Jan Tore Sanner har reist i denne debatten. Alt i alt synes jeg denne debatten viser at vi har et godt grunnlag for det videre arbeidet på miljøpolitikkens område. Innstillingen i dag gir retning til den politikken som Regjeringen er i gang med å følge opp, og som Stortinget vil få rik anledning til å komme tilbake til, slik jeg har redegjort for.