Iselin Nybø (Venstre), 2015-06-02:
La meg også få starte med å takke statsråden for redegjørelsen i en veldig viktig sak. La meg få begynne med å understreke at også vi i Venstre er for at man skal ha den muligheten til å bevæpne politiet generelt eller midlertidig i en spesiell terrorsituasjon, som vi har nå, og at vi som storting må legge til grunn at statsråden, sammen med sine, vurderer på en samvittighetsfull måte hvorvidt behovet for en generell midlertidig bevæpning er til stede. Så er jeg glad for at statsråden er så tydelig når han slår fast at vi skal ha et ubevæpnet politi i Norge, og at vi skal følge opp det vedtaket som Stortinget fattet for ca. en måned siden. Men jeg synes allikevel det er god grunn til å være bekymret over at en midlertidig tilstand som har vart i et halvt år, går over til å bli en form for permanent tilstand. Det er tydelig ut fra statsrådens redegjørelse at det terrorbildet som vi har nå, og som den midlertidige bevæpningen er begrunnet i, ikke er midlertidig. Det er noe som ser ut til å kunne vedvare, og da synes jeg det er viktig at vi spør oss selv om det er bevæpning som er det eneste – eller det beste – svaret på å møte den terrortrusselen som vi nå står i, og som vi skal stå i framover. Jeg har lyst til å vise til en artikkel som sto i VG i desember i fjor, skrevet av tre forskere på FFI. Der skriver de: «Vår studie identifiserte 76 planlagte og utførte angrep fra 2001 fram til i dag hvor angrepsmodus er kjent. I de fleste hendelsene var overraskelsesmomentet for stort til at bevæpnet politi kunne gjort en forskjell.» Derfor synes jeg det er grunn til å utfordre statsråden på enkelte punkter når det gjelder denne midlertidige bevæpningen. For det første ønsker jeg at statsråden i større grad svarer på hvordan vi skal kunne kombinere ønsket og vedtaket om et ubevæpnet politi med dagens trusselbilde, som ikke bare er i dag, men som vi også ser kan vare framover. Så kunne jeg gjerne tenke meg å høre statsrådens tanker om og vurderinger av hvordan vi kan redusere bevæpningen under det trusselnivået som vi har i dag. I likhet med Marit Arnstad synes også jeg at det hadde vært grunn til å se litt nærmere på det med geografisk begrensning, selv om politiet selv har sagt at de ikke ser det som hensiktsmessig. Men jeg synes statsråden skal vurdere om man i større grad kan ha punktbevæpning istedenfor en generell midlertidig bevæpning, om det er behov for tydeligere føringer for når våpenet skal bæres og når våpenet ikke skal bæres, sammen med en geografisk avgrensning – en vurdering av det. Så synes jeg det er grunn til å se til andre land, hvordan de lever med et ubevæpnet politi under tilsvarende trusselnivå som vi har. Det er jo nærliggende å vise til Storbritannia, som over lang tid har levd med et trusselnivå, men har valgt å ikke ha et generelt bevæpnet politi og har opprettholdt det over mange år. Helt til slutt har jeg lyst til å avslutte med et sitat fra samme artikkel, der disse tre forskerne skriver til slutt: «Uansett må vi ikke glemme at vår beste beskyttelse mot terror ikke er pistolen, men god etterretning. Modige infiltratører og skarpe analytikere har avverget langt flere terrorangrep i Europa de siste årene enn bevæpnede politipatruljer. Flere våpen i gatene kan i beste fall bare begrense – neppe forhindre – terroren som truer Norge.» Vi har altså langt større utfordringer foran oss enn det et midlertidig bevæpnet politi kan løse.