Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-22:
Det er bra at Venstre foreslår en gjennomgang av dagens SFO-ordning i en stortingsmelding. Likevel mener Senterpartiet at det vil være klokt med en evaluering av ordningen først. Selv om Senterpartiet støtter en helhetlig gjennomgang av SFO, er det åpenbart at partiene har ulike målsettinger og prioriteringer som motivasjon for å be om en slik stortingsmelding. For Senterpartiet er det ikke et mål at alle elever i 1.–4. klasse skal gå i en standardisert skolefritidsordning, eller at andelen voksenstyrt og obligatorisk aktivitet i SFO-tida skal øke på bekostning av frilek, der ungene først og fremst får anledning til å være unger. Aktivitets-SFO kan høres tilforlatelig positivt ut. Men hvor går grensen mellom aktivitets-SFO og heldagsskole? Representantforslaget viser til enkelteksempler på at unger enkelte steder deltar i aktiviteter på SFO som er relatert til temaer de jobber med på skolen – altså skolearbeid, men i en annen form. Det er sikkert prisverdig tenkning, men da mener jeg vi snakker mer om heldagsskole enn om en fritidsordning. Venstre mener bl.a. at læringsstøttende arbeid skal være en del av SFO. Dette skal være arbeid som skal «styrke elevenes akademiske kompetanse, men med en lystbetont innfallsvinkel, rotfestet i lek og mestring». Vi skal stimulere til å styrke elevenes akademiske kompetanse, ja, men det er veldig spesielt at de praktiske ferdighetene og den praktiske kompetansen ikke nevnes som viktig å styrke. I en tid der mange har problemer med å se bak og fram på en hammer, hadde det kanskje vært viktig. For Senterpartiet er utgangspunktet at SFO skal være et frivillig tilbud, med frivillig innhold tilrettelagt av den enkelte skoleeier. Skolefritidsordningen ble lovfestet med Reform 97, da grunnskolen ble utvidet og 6-åringene begynte i skolen. Det var heftige diskusjoner på den tida om hvordan skoletilbudet for 6-åringene skulle være. Det ble forsikret overfor foreldrene om at det skulle bli mye lek og ikke en framskyvning av førsteklasse. I dag ser vi at vi har gått bort fra dette. Det er mer vekt på læring fra dag én. Da er det uhyre viktig ikke å glemme lekens betydning for læring – både den frie leken og den styrte leken. Så hører vi også i dag at mange prater om SFO som «oppbevaring». Ja, da er det grunn til å minne om bakgrunnen for denne ordningen, nemlig at de yngste elevene trengte tilsyn i tida etter skoledagens slutt og før foreldrene kom hjem fra arbeid. SFO skulle ikke være en del av skolen og fylles med pedagogisk innhold. Tvert imot: I begrepet «skolefritidsordning» ligger en forventning om fritid i betydningen aktiv lek og utforsking. Altfor få barn får anledning til å kjede seg i dag. Å kjede seg betyr at man må finne på noe på egen hånd, og det er faktisk bra. Fri lek er svært viktig for barns utvikling. Jeg hadde en gang en gutt på skolen som sa at han ikke ville gå i SFO i 2. klasse. På spørsmål om hvorfor han ikke ville det, sa han: «Nei, for når vi endelig får begynne å leke, så kommer mor og henter meg.» Han hadde behov for å få lov til å leke med sine venner, men tilbudet var for fullt av pålagte aktiviteter, slik at frileken ikke kom i gang før mor kom og hentet ham. Mange steder er det nemlig langt til naboen. Da er det viktig at vi legger til rette for at ungene får leke med hverandre. Jeg vil også peke på at behovet for antall timer i SFO har gått ned siden starten, siden skoledagen er utvidet i flere etapper. Særlig gjelder dette for de yngste ungene. Senterpartiet mener det er viktig å fokusere på kvalitet i tilbudet. En fortsatt tilsynsordning med innlagte aktiviteter står ikke i motstrid til behovet for å sikre kvalitet i ordningen. Selvsagt må vi sikre at ungene er i lokaler som er forsvarlige og tilpasset formålet. Selvsagt må det være personale som er kvalifisert til å arbeide med unger. Men det betyr ikke at SFO skal snekres etter én mal og med tilbud som gjør at ordningen blir et obligatorisk tilbud som gjør frivillige lag og organisasjoners aktiviteter overflødige. For meg virker det som om det til grunn for forslaget ligger en overdreven tro på at det blir «kvalitet» bare vi putter mest mulig pedagogisk opplegg og styrte aktiviteter inn i ordningen, tilsvarende at man ikke har forstått betydningen av lek og egenstyrt aktivitet. Det synes jeg er å gjøre ungene stor urett. Uten å foregripe stortingsmeldinga vil jeg tilføye at det viktigste vi kan gjøre for å få en bedre SFO, er å sørge for at det blir stilt krav om bemanning, altså antall voksne per elev, og at personalet har barnefaglig kompetanse.