Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-05-20:
Å håndtere det å ha rovdyr som en del av vår natur samtidig som vi skal ha en aktiv landbrukspolitikk – at folk skal drive med dyrehold – er ikke enkelt. Det er derfor Stortinget ved flere anledninger og gjennom mange år har hatt store diskusjoner hvor partiene har strukket seg langt for å bli enige om hvordan en best mulig kan ivareta ulike hensyn. I nyere tid – hvis jeg kan kalle det det – fikk vi et rovviltforlik i 2004 og deretter et nytt forlik, som ble vedtatt i 2011. I tiden etter 2011 har det vært – og er – en diskusjon om oppfølgingen av dette forliket. Stortinget har fått til behandling et representantforslag – fremmet av flere representanter fra Senterpartiet – som omhandler forliket, og som vi skal behandle her i dag. Komiteen har under behandlingen av saken fått en rekke innspill fra organisasjoner, enkeltpersoner og andre som er veldig opptatt av rovviltforvaltningen. Det viser at det er et stort engasjement rundt disse spørsmålene. Først vil jeg poengtere at samtlige partier i Stortinget i innstillingen viser til nettopp rovviltforliket fra 2011, da det ble slått fast: «Norsk rovviltforvaltning skal skje innenfor rammen av bestemmelsene i naturmangfoldloven(…) (…) Videre viser man til at rovviltforliket la til grunn følgende: «All forvaltning av rovdyr skal bygge på vitenskapelig og erfaringsbasert kunnskap. Videre skal det legges vekt på regional forvaltning, respekt for eiendomsretten, og enkeltmenneskers og lokalsamfunns livskvalitet.» Det er altså mange hensyn. I representantforslaget fremmes det åtte punktforslag, hvorav ett har hele fem underpunkter. I innstillingen fremmes det i alt ni forslag – alle fra Senterpartiet. Flertallet i komiteen – alle unntatt Senterpartiet – mener at mange av disse forslagene vil kunne åpne deler av rovviltforliket på nytt. De ulike partiene har sikkert vurdert de ulike forslagene på ulik måte, men flertallets oppfatning er at man ønsker å holde på den enigheten som ble oppnådd i 2011, og ikke rokke ved den. Når det er sagt, vil jeg si at mange representanter, inkludert meg selv, sikkert har sympati for mange av problemstillingene som tas opp av Senterpartiet, uavhengig av hva man mener om de konkrete forslagene. Rovdyrforvaltning er vanskelig – det er det ingen tvil om – og det er en klar forventning om at regjeringen følger opp forliket. Klima- og miljøministeren skriver til komiteen at det er en utfordring i forvaltningen av enkelte rovviltarter at de fastsatte kvotene ikke blir tatt ut, og at det er behov for å effektivisere uttaket. Samtidig skriver hun at spriket mellom fastsatt kvote og faktisk kvote vil ha en sammenheng med hvor realistiske de fastsatte jaktkvotene er. I de enkelte forvaltningsregioner settes det høye kvoter uten at det gjenspeiler hva som faktisk finnes av dyr i områdene. Dette hører alle er en litt krevende materie og alt annet enn konfliktdempende. Det høres rett og slett forvirrende ut. Når det gjelder de konkrete forslagene som fremmes, vil jeg kommentere et par av dem kort. Vi kan så komme tilbake til flere av dem under debatten. Det foreligger et forslag om å utvide lisensjaktperioden for bjørn og jerv. Flertallet i komiteen mener at dette ble avklart i rovviltforliket, og forholder seg til den enigheten. Så fremmes det en rekke forslag til tiltak for å legge til rette for bedre og mer effektiv lisens- og kvotejakt. Et par av disse forslagene mener flertallet i komiteen at kan ses nærmere på, f.eks. å se på resultatet av studiene som gjøres for å se på bruk av ulike hunderaser under simulert jakt på bjørn. Rovviltforliket punkt 2.2.19 er det mange i dette landet som vet hva omhandler, det er noe mange vet hva er. Det omhandler nemlig prioriterte beiteområder og uttak av dyr som gjør skade. Her er ordet «skadepotensial» og forståelsen av det ordet gjenstand for diskusjon, og vi kommer helt sikkert til å få den også her i dag. Klima- og miljøministeren skriver til komiteen at hun sammen med landbruks- og matministeren har tatt initiativ til en klargjøring av det begrepet, og det tror jeg nok samtlige i Stortinget har merket seg. Det er krevende å utforme og forvalte rovdyrpolitikken. Jeg er glad for at Senterpartiet har tatt initiativ til å få en diskusjon her i dag, og jeg ser fram til en spennende og konstruktiv diskusjon.