Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 1998-10-27:
Fyrst vil eg gjerne gje uttrykk for at å høyre interpellanten sin måte å beskrive denne delen av kulturhistoria, desse faga og arbeidsmetodane på, i seg sjølv var ei kulturoppleving. Det var ei innsikt, ei grundigheit og eit språk som var ei glede å høyre på. Eg ser det som verdfullt og viktig å ta vare på den kulturarven som interpellasjonen gjeld, og den kompetansen som finst på området. Som interpellanten peiker på, dekkjer ikkje dei utdanningane og fagplanane me har i dag, behovet fullt ut, og på høgare nivå er det gjort svært lite for å gje slik kompetanse. Men for meg er spørsmålet om slike utdanningstilbod ein del av eit større problemkompleks. På kva for nivå i utdanningssystemet skal utdanning innan desse fagområda som her vert omtala, bli gjeven? Skal det vere eit praktisk utdanningstilbod som best kan løysast innafor vidaregåande opplæring, eller skal det vere ei praktisk-teoretisk vidareutdanning som kan leggjast innafor den nye tekniske fagskulen? Eller er det slik at denne typen utdanning best kan takast vare på innafor høgskulesystemet? Svaret må truleg vere at ulike delar og nivå av denne typen kompetanse må fordelast på dei ulike utdanningsnivåa. Allereie i læreplanane ein i dag har for ulike kurs, både for studieretning for byggfag og studieretning for tekniske byggfag i vidaregåande opplæring, vert det slått fast at elevane skal ha kjennskap til faga si historiske utvikling. Elevar som t.d. vel murar- og byggtapetserarfaget, skal ha kjennskap til gamle teknikkar som lasering, ådring og marmorering og ha kjennskap til gamle malingtypar, verktøy og arbeidsteknikkar. Nokre stader i landet er det samla stor røynsle på dette feltet, t.d. ved Hjerleid vidaregåande skule, som har sin hundre år lange tradisjon. Det er viktig for meg å sikre at denne kompetansen blir teken vare på og ført vidare. På vidaregåande nivå kan det difor vere tale om å etablere ei landslinje om fylkeskommunen ynskjer det. I Kyrkje-, utdannings- og forskingsdepartementet arbeider vi no med å få ferdig læreplanane for teknisk fagskule. Eg vil sjå til at dei problemstillingane som representanten Tingelstad her tek opp, vil bli nøye vurderte i samband med dette arbeidet. Teknisk fagskule er mellom dei utdanningstilboda som ligg mellom vidaregåande skule og høgare utdanning. Departementet vil føreta ei systematisk kartlegging av slike utdanningar, der ein òg får greidd ut korleis vi best kan ta vare på desse områda i den nye satsinga på brei kompetansebygging. Kanskje vil det utdanningstilbodet interpellanten her spør etter, finne sin framtidige plass når dette arbeidet er gjort. For at dei historiske og kulturmessige sidene ved norsk byggeskikk skal bli tekne vare på i utdanningssystemet, er det viktig at lærarane som underviser i desse faga, har tilstrekkeleg kompetanse. Høgskulen i Sør-Trøndelag starta denne hausten, med støtte frå Statens lærarkurs, eit 10-vekttals vidareutdanningstilbod i bygningsvern. Innhaldet i dette tilbodet er m.a. vedlikehald, utbetring, rehabilitering, restaurering og konservering av eldre verneverdige bygningar. Kurset gjev òg kunnskap om lovgjeving samt teoretiske og praktiske kunnskapar om prinsipp, metodar og teknikkar for bevaring. Målgruppa for dette vidareutdanningstilbodet er faglærarar i byggfag i vidaregåande opplæring og personar i privat og offentleg verksemd innafor fagområdet. Studiet har 16 deltakarar, og 12 av desse er lærarar. På denne måten håpar eg den viktige kompetansen som representanten Tingelstad etterspør, både når fram til lærarar og elevar i vidaregåande opplæring og til verksemder med behov for denne typen kompetanse. Representanten Tingelstad spør om eg vil ta initiativ til å starte forsøk på høgare nivå. For nokre år sidan var det forslag om å opprette ei toårig handverksutdanning på høgskulenivå på Gjøvik. Forslaget blei den gongen avvist av departementet då denne utdanninga vart vurdert å vere ei parallellutdanning til teknisk fagskule. Grunngjevinga for ein søknad frå Oppland kan vere at dalføra i Oppland har svært mange freda bygningar som treng å takast vare på. Eg veit at Hjerleid vidaregåande skule har arbeidd for å få til ei vidareutvikling for å gje eit best mogleg tilbod på høgare nivå. Dette arbeidet har, som interpellanten sa, vore sterkt støtta av Dovre kommune. Eg er innstilt på å ta kontakt med høgskulane i Sør-Trøndelag og Gjøvik, Hjerleid vidaregåande skule og Oppland fylkeskommune for ei vidareutvikling av slike tilbod på ulike nivå. Det vil vere naturleg å setje ned ei arbeidsgruppe der m.a. desse partane er representerte, for å greie ut korleis ein best kan ta vare på dei verdiane og den kompetansen interpellanten her er oppteken av.