Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-12-02:
Høy sysselsetting er et av denne regjeringens hovedmål. Sammenlignet med andre europeiske land har veksten i arbeidsledigheten i Norge vært forholdsvis beskjeden, og den relative veksten i ledighet for innvandrere totalt sett det siste året har vært omtrent lik veksten i ledigheten for befolkningen for øvrig. Arbeidsinnsats skaper verdier og grunnlag for velferdsordninger. For innvandrere har arbeid dessuten en avgjørende betydning for en vellykket integrering i samfunnet. Derfor er innvandrere en prioritert gruppe for arbeids- og velferdsforvaltningens arbeidsrettede tiltak og virkemidler, på linje med ungdom og langtidsledige. Arbeidslinjen er retningsgivende for all virksomhet ved Nav-kontorene. Økonomisk sosialhjelp til arbeidsføre personer knyttes derfor til vilkår om aktiv arbeidssøking og en plikt til å ta imot tilbudt arbeid. Vilkåret er hjemlet i lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdsforvaltningen. For personer som av ulike grunner trenger tett og individuell oppfølging for å kunne komme i arbeid, gir kvalifiseringsprogrammet effektiv arbeidstrening for senere overgang til arbeid. Kvalifiseringsprogrammet er landsomfattende fra i år og har allerede vist gode resultater, også for innvandrere fra land utenfor EU-området. I programtiltakene deltar innvandrere og norske arbeidsledige stønadsmottakere på lik linje. Dette mener jeg er bra, også i et integreringsperspektiv. Arbeidslinjen som prinsipp har vært retningsgivende for utformingen av hele arbeids- og velferdslovgivningen, både for det statlige og for det kommunale regelverket. De norske velferdsordningene er dessuten de samme for alle som oppholder seg lovlig i landet: Inngangsvilkårene er individuelle og knyttet til den enkeltes bistandsbehov, ikke til etnisk bakgrunn. Det gjelder også for livsoppholdsytelser. Forslaget fra stortingsrepresentantene Eriksson, Amundsen, Giltun og Reiertsen går ut på å innføre en arbeidsplikt for grupper av innvandrere som mottar offentlige stønader. Det vises til Danmark, som har innført et krav om 450 timers ordinært og ustøttet arbeid innenfor de siste 24 månedene for å bevare retten til kontanthjelp. Her vil jeg for øvrig legge til at det danske kravet om arbeidsplikt for stønad gjelder generelt og er ikke spesielt rettet inn mot grupper av innvandrere. Jeg er imidlertid enig med forslagsstillerne i at internasjonal mobilitet krever kunnskap om hvordan økt migrasjon over tid påvirker og påvirkes av den norske velferdsmodellen. Det er, som det er sagt i denne salen før i dag, derfor satt ned et offentlig utvalg som skal se på dette og skissere forslag til eventuelle endringer og tilpasninger i virkemidlene for å sikre en bærekraftig utvikling. Parallelt vurderer et offentlig utvalg for inkluderings- og integreringspolitikk et bredt spekter av tiltak, herunder også tiltak for å fremme innvandrerkvinners yrkesdeltakelse. Når disse to utvalgene har fullført sitt arbeid, vil regjeringen legge opp til en bred gjennomgang av mulige tiltak for å bedre sysselsettingen blant innvandrere. Utvalgene avgir sine rapporter i mai/juni 2011. Både det forhold at hjemmel for arbeidsplikt allerede finnes i vår velferdslovgivning, og at de to siste utvalgene ennå ikke har avgitt sine rapporter, tilsier etter min mening at det ikke er hensiktsmessig nå å vurdere et forslag om å innføre en 450-timers regel om arbeidsplikt for grupper av innvandrere som mottar livsoppholdsytelser.