trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-25:
Eg er einig i at det er store behov for utbetringar av E6 på Helgeland, på lik linje med mange andre vegstrekningar i Noreg. I Nasjonal transportplan 2010–2019 er det difor lagt til grunn statlege midlar til utbetring/ombygging av E6 på strekninga E6 Brenna–Brattås–Lien med anleggsstart i fyrste fireårsperiode og fullføring i siste seksårsperiode. I tillegg er det vurdert som aktuelt å prioritera statlege midlar til å starta utbetringa av E6 på strekninga Mo–Bolna og Mosjøen–Osen i siste seksårsperiode. Det går vidare fram at dersom det blir tilslutning til eit opplegg for delvis bompengefinansiert utbygging av E6 på Helgeland, vil det vera mogleg å framskunda utbygginga. Utbetring av E6 på strekninga Brenna–Kapskarmo starta i 2011. Arbeida blir vidareførte i 2012 med sikte på fullføring i 2013. Lokale styresmakter har dessutan slutta seg til eit opplegg for delvis bompengefinansiert utbygging av E6 på Helgeland. Sjølv om Hemnes kommune har trekt tilbake tilslutninga si, har fylkestinget i møte i februar i år vedteke at Nordland fylkeskommune likevel går inn for bompengefinansiert utbygging. Det ligg difor godt til rette for vidare utbygging av E6 på Helgeland, men endeleg prioritering av statlege midlar til utbygging etter 2013 vil på vanleg måte finna stad gjennom arbeidet med Nasjonal transportplan for perioden 2014–2023. Eg kan forsikra om at eg ser det som viktig å sikra god standard på E6 både på Helgeland og vidare nordover.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-25:
Det høyrest spennande ut med dei beskrivingane som Ellingsen her gjev. Lat meg understreka: Det skjer stadig forbetringar på vegnettet. Vi brukar no på samferdsel 12 mrd. kr meir per år enn for få år tilbake. Trass i det er mykje ugjort. Det er vel berre ei veke sidan eg stod her og svarte på eit spørsmål frå ein framstegspartirepresentant. Då gjaldt det rv. 3 og spørsmål om utbetring der. Der utbetrar vi for 100 mill. kr kvart år. Der er òg mykje ugjort, på same måten som det er på E6 langs Helgeland. Men som eg sa, her skjer det fleire tiltak i denne perioden, og det er våren 2013 vi skal ta endeleg stilling til korleis Nasjonal transportplan for dei komande ti åra skal sjå ut.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-25:
Eg vil ha mest mogleg veg og mest mogleg bane for pengane. Så vi er kontinuerleg opptekne av at vi skal bruka mest mogleg av dei pengane vi løyver til vedlikehald, til vedlikehald, og der det er snakk om fornying, utbetring og ny veg, skal mest mogleg av pengane gå til det. Men så er det slik at det iblant blir oppdaga arbeid som må gjerast betre. Då hender det at ein må stengja for å få til den forbetringa. Lat oss vera glade for at vi òg har regelverk for trafikktryggleik, som gjer at vi må stengja. Så kan folk gleda seg til ein betre Korgfjelltunnel. Så må eg i tillegg seia at det er så flott med alt som no skjer både av betra vedlikehald og av nyanlegg. Men eg ser fram til, til liks med representanten Ellingsen, ytterlegare forbetringar langs E6 i Nordland, for det er nødvendig.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-25:
Eg merka meg at representanten Halleraker er oppteken av den geografiske fordelinga i neste Nasjonal transportplan. Det er eg òg. Denne regjeringa har eit tydeleg mål om at vi skal tilby eit effektivt, tilgjengeleg, sikkert og miljøvennleg transportsystem som dekkjer samfunnet sitt behov for transport og fremjar regional utvikling. Eg trur representanten Halleraker er samd med meg i at det er eit godt mål. Det forslaget som representanten syner til, er jo nettopp eit forslag frå etatane og Avinor til Samferdselsdepartementet og Fiskeri- og kystdepartementet. Det er såleis eit grunnlag for det arbeidet som no er i full gang i dei to departementa. Eg har sagt det før, og eg kan gjenta det her: Den endelege planen som blir lagd fram for Stortinget, vil bli annleis enn dette forslaget. Forslaget frå etatane og Avinor er jo heller ikkje berre eitt forslag. Forslaget inneheld tiltak og prioriteringar innanfor fire ulike rammenivå. Dette skal gje oss grunnlag både for endeleg rammefordeling og for omfordeling mellom sektorar og regionar. Halleraker tek her for seg berre det eine alternativet, det høgste, og plukkar ut berre éin region. I forslaget er det mykje å velja mellom, og med andre rammenivå blir naturleg nok fordelinga ei anna. Det er nettopp slike spørsmål vi no arbeider med å få klarlagt. Eg må også få minna om at dei tala som står i forslaget om bompengar, naturleg nok berre er eit anslag. Når det gjeld bompengedel, som Halleraker også stiller spørsmål ved – lat meg berre understreka at bompengar blir nytta for det fyrste der det er lokale og regionale initiativ om dette, og for det andre der det blir lokal og regional semje om dette. Deretter er det handsaming i departementet og i regjeringa før vi eventuelt legg ei sak fram for Stortinget. Desse eigenbetalingane skal altså handsamast lokalt og regionalt før dei endeleg blir avgjorde i denne sal. Vi kan ikkje, og vi vil ikkje, styra desse lokale initiativa frå Oslo. I neste Nasjonal transportplan skal vi ha ei god regional fordeling. Ja, eg har til og med sagt at eg har ein ambisjon om at vi skal ha ei enda betre fordeling enn i inneverande Nasjonal transportplan. Det håpar eg òg blir resultatet når Halleraker og dei andre i denne salen har ferdigbehandla Nasjonal transportplan til neste år.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-25:
Intercity, frå tidlegare i dag, vart følgt opp i ei stortingsmelding som er lagd fram for Stortinget. Det var etatane sitt forslag òg med Intercity. Eg har understreka at eg vil ha tidfesting, og er veldig glad for at regjeringa har slutta seg til det no. Når det gjeld Hordfast, Rogfast og ferjefri E39, er eg òg svært nøgd med at vi der har sett i gang eit arbeid som går langs heile leia, der vi har fått nokre avklaringar så langt, der vi kjem til å få nokon i løpet av 2012. Det eg kan seia om det i dag, er at både Rogfast og Hordfast er svært viktige prosjekt og har gode tal for lønnsemd. Endeleg når og korleis må eg få koma tilbake til i neste Nasjonal transportplan. Rogfast ligg jo inne i den.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2012-04-25:
Takk for høvet til å seia for det fyrste at i dagens NTP, altså i denne fireårsperioden, ligg Eiganestunellen – som er ein viktig del, ei viktig påbyrjing på ferjefri E39 – klar. Det ligg midlar inne der, og det er òg slik at dei er i gang med å førebu Rogfast. For det andre: Intercity – varsla i klimameldinga og tidfesting i dag, og utbygging av jernbane i dei andre storbyområda. For det tredje: Ei satsing på jernbane skal ikkje gå ut over vegsatsinga. Den fordelinga som ligg mellom bane og veg i dagens NTP, skal òg liggja til grunn framover.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-04-25:
Representanten Bredvold viser til en undersøkelse gjort av Nationen i forbindelse med Stortingets behandling av melding om landbruks- og matpolitikken. 37 pst. svarer at de i stor eller noen grad har tiltro til at landbruksmeldingen bidrar til et inntektsløft for bonden. 30 pst. svarer at de i liten eller ingen grad har tiltro til et inntektsløft for bonden. Jeg har møtt mange som er bekymret for inntektene i jordbruket. Til dem sier jeg at regjeringen tar de signalene på alvor. Derfor har den rød-grønne regjeringen hver eneste dag arbeidet systematisk med å forbedre inntektsmulighetene i næringen. Så langt har vi, ifølge Budsjettnemnda for jordbruket, gitt landbruket den samme inntektsutviklingen som andre grupper har hatt. Inntektsmulighetene har kommet som følge av økte målpriser, økt budsjettstøtte og økt jordbruksfradrag. Med virkning fra 2012 har vi forenklet og fjernet matproduksjonsavgiften, noe som også vil styrke konkurransekraften til næringsmiddelindustrien. Vi har også forbedret mulighetene til investeringer gjennom å øke avskrivingssatsene for husdyrbygg. Det er det vi har levert. Inntektsmulighetene har økt med over 70 pst. siden den rød-grønne regjeringen overtok ansvaret for norsk matproduksjon, og vi lover nå å sikre utøverne i landbruket inntektsutvikling og sosiale vilkår på linje med andre grupper. Regjeringen vil derfor videreutvikle inntekts- og velferdspolitikken i landbruket, med utgangspunkt i den landbrukspolitikken som er ført etter 2005. Oppå denne politikken har vi lagt et ambisiøst mål om økt produksjon. I 2030 vil vi være seks millioner nordmenn. Derfor er det viktigste målet og budskapet i den nye landbruks- og matmeldingen at vi skal øke matproduksjonen i Norge, i takt med etterspørselen til en økende befolkning. Til sammen viser dette regjeringens vilje til å styrke det norske landbruket. Jeg synes også det er et relativt freidig spørsmål fra representanten Bredvold. For hvilket inntektsløft er det så Fremskrittspartiet kan love den norske bonden? Det er lite eller ingenting. I forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2012 fremmet Fremskrittspartiet forslag om å kutte i jordbruksavtalen med 7,5 mrd. kr på ett år. Det tilsvarer et kutt i jordbrukets vederlag til arbeid og egenkapital på 62 pst. Beregnet per årsverk på jordbrukets totalregnskap tilsvarer det en inntektsreduksjon på ca. 140 000 kr. Hvordan en slik politikk skal gi tiltro til økte inntekter i framtiden, er for meg uforståelig.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-04-25:
Det er riktig at det har skjedd store endringer i norsk jordbruk i de siste 10, 20, 30 årene – endringer som vi også har sett i andre land – fordi vi har tatt i bruk ny teknologi, og vi har tatt i bruk nye arbeidsformer. Vi har på det viset også greid å opprettholde produksjonen med en lavere arbeidsinnsats. Det er i seg selv et godt eksempel på at vi greier å løse utfordringer med lavere arbeidsinnsats. Samtidig har vi en ambisjon om å bedre inntektsmulighetene i jordbruket – også videre. Det har vi, som jeg sa i mitt forrige innlegg, jobbet med hele tiden så lenge vi har sittet i regjering, og det har vi sagt at vi også skal videreutvikle og ha fokus på framover. Et eksempel er at det er et ganske høyt investeringsnivå i jordbruket akkurat nå. Det har riktignok gått litt ned siden 2010, men det er et høyt nivå sammenlignet med nivået på begynnelsen av 2000-tallet. Det er mange ting som tyder på at det går bedre for norsk jordbruk.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-04-25:
Ja, det bekymrer meg at vi i enkelte bygder, i enkelte kommuner, har en veldig stor uttynning, slik at det blir få igjen som driver matproduksjon, og som kan være med på å gi mulighet for økt matproduksjon i framtiden – og opprettholde kulturlandskap, som også er en viktig målsetting med landbruksproduksjon. Men jeg er overbevist om at den norske bonden, den norske matprodusenten, vil levere det vi ønsker. Vi jobber for å legge til rette for det gjennom de rammebetingelsene vi har, som er av både økonomisk art, lovgivingsmessig art og praktisk art. La meg understreke: I landbruks- og matmeldingen som nylig ble behandlet i Stortinget, legges det også opp til en modernisering av eiendomspolitikken. Vi skal gjøre det enklere å dele fra tomter, vi skal ha en mer aktiv delingslovgiving, vi skal stramme inn på odelslovgivingen – vi skal ha en innskrenking av odelskretsen – og vi skal ha en ny jordskiftelov. Vi må også ta med oss at slike ting vil påvirke utviklingsmulighetene i framtiden.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Slik som jeg ser det, og slik som jeg tror departementet og regjeringa ser det, er Ny GIV egentlig en «nødløsning», vil jeg si. Det som nå skjer når det gjelder hele omleggingen fra ungdomsskolen – at vi innfører valgfag fra 8. trinn og innfører arbeidslivsfag etter hvert – er det som skal bidra til at vi ikke trenger Ny GIV i den andre enden, for da får elevene en variert og mer interessant skoledag fra det første trinnet som de kommer inn på, i 8. klasse. Lesestrategien vil være en slik type tiltak. Matematikkstrategien vil også være en slik type tiltak. Det at vi skal begynne med Ny GIV fra 8. trinn, mener jeg er helt feil. Jeg mener at Ny GIV på sikt skal være en ordning som fases ut av ungdomsskolen.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Nå er det slik at læreplanen for de nye valgfagene er ute på høring helt til mars måned. Jeg tipper at det som representanten Harberg tar opp, vil være en av problemstillingene som en del skoler kommer til å fokusere på, for det er åpenbart at det kan være krevende for de mindre skolene å få et bredt nok valgfagstilbud. Jeg mener også at jeg kjenner Skole-Norge så godt at jeg vet – og det er jeg sikker på at Svein Harberg er enig med meg i – at det er mange skoler som kommer til å sette liv og lyst inn på å sikre et bredest mulig valgfagstilbud for alle elevene der ute. Jeg kan heller ikke se, og jeg husker heller ikke, at Høyre i sitt alternative budsjett la inn noen penger til å innføre valgfagstilbud for alle de tre skoleårene. Det er mulig at jeg tar feil, men dette har jo også en kostnadsside. Jeg tror at vi kommer til å få gode valgfag, og jeg tror at vi kommer til å ha lærerkrefter som vil kunne sørge for at elevene får et veldig godt tilbud ute.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Nei. Men så er det også slik at det er lagt inn ressurser til at en skal innføre valgfag fra denne høsten av. Først har jeg bare lyst til å rose representanten Eriksen for hennes engasjement når det gjelder praktiske fag – jeg tror vi deler det, begge to. Når det er sagt, er det selvsagt klart at det kreves flere ressurser ute i Skole-Norge når det gjelder det å ta i bruk praktiske metoder i den ordinære undervisningen. Jeg tror vi faktisk har en god del å gå på i Skole-Norge i dag. Det gjelder å se mulighetene i de ressursene som faktisk finnes på de ulike skolene. Så jeg er ikke så redd for det. Jeg skjønner at mange lærere kunne ønske seg tipp topp utstyr for alt mulig, men jeg er helt sikker på at vi gjennom ulike typer konkretisering kan få til en mer praktisk undervisning også i de ordinære fagene utenom valgfagene, slik jeg tenker det nå. Så vil valgfagene også sjølsagt kreve ressurser, og det må jo være noe vi også må følge med på framover.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Ja, det kunne sikkert ha vært gjort enda bedre. Men det er slik i dag at det er kommunen som har ansvaret for ungdomsskoleelevene, og så blir det et samarbeid med de videregående skolene om hvordan en finansierer sjølve ordningen. Når det er sagt, tror jeg ikke at det er finansieringen som er den største utfordringen, jeg tror heller det er det andre som representanten Lien pekte på, i forhold til at det er ganske mange skoler spredt rundt omkring i dette landet. Det å kunne få muligheten til å ta fag på et høyere nivå tror jeg er noe regjeringa – i hvert fall departementet og vi i komiteen – nå vil være med og følge opp videre framover. Det er såpass viktig at det blir gitt like vilkår, om ikke alle har rett til det, men at det i hvert fall er en mulighet for elever også i Distrikts-Norge til å kunne ta fag på høyere nivå. Det blir veldig viktig.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Jeg vil gjerne spørre representanten om Lektor 2-ordningen, eller Lærer 2-ordningen, som er et forslag omhandlet i denne innstillingen. I dag er det sånn at alle fylker er representert i Lektor 2-ordningen. 134 skoler er med i ordningen, som også omfatter 50 ungdomsskoler. Lektor 2-ordningen skal bidra til en relevant, aktuell og praksisnær opplæring i realfag og innebærer at fagpersoner fra arbeidslivet involveres direkte i undervisningen på områder hvor faglæreren eller skolen ser dette som en mulighet for å øke elevenes læringsutbytte og interesse for faget. Siden det allerede gjennomføres forsøk med en Lektor 2-ordning i ungdomsskolen, ser representanten at det virker litt unødvendig å fremme forslag om å stimulere til forsøk som allerede gjennomføres?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Hvis en er litt interessert i valgfag, kan jeg jo opplyse om at det helt siden i sommer har ligget ute noen forslag til hvilke typer valgfag det er snakk om. Men jeg vet også at Høyre er veldig opptatt av ressurser, både penger og tid. Valgfagene vil koste penger, eksamen i tre obligatoriske fag for alle 10.-klassinger vil åpenbart koste mye penger. Kartleggingsprøver, obligatorisk for alle elever i 7. klasse, vil åpenbart koste penger og tid. Elevrådsarbeid vil åpenbart også koste penger. Kan representanten redegjøre litt for både tidsbruk og de økonomiske overslagene dere har gjort i forbindelse med innføring av nye eksamener og kartleggingsprøver?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Først har jeg lyst til å si at jeg har også vært på veldig mange skoler som har arbeidslivsfag, og jeg tror ikke jeg har møtt noen som har sagt at de har valgt dette på grunn av dysleksi. Men jeg har hørt dem si at de velger det på grunn av at de skal bli bonde, gartner, drive med unger osv. Nå til et forslag som Venstre er med og fremmer. Det er at alle ungdomsskoler skal tilby minst ett 2. fremmedspråk. Men det er allerede et 2. fremmedspråk på timeplanen, og forslaget om valgfag er jo for å gi et tilbud som ikke er på dagens timeplan. Mener en med dette å tilby et 3. fremmedspråk? Og hvordan ønsker representanten å løse utfordringen ved mindre skoler hvis alle ungdomsskoler skal tilby minst ett 2. fremmedspråk blant valgfagene, et 3. fremmedspråk? Ønsker representanten at 2. fremmedspråk, eller et 3. fremmedspråk, skal ha forrang i valgfagtilbudet?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2012-01-09:
Jeg tenkte jeg skulle prøve å få siste ord i denne debatten! Jeg synes det har vært en god debatt. Det har vært mange gode innlegg. Jeg skal ikke dra opp noen flere kontroverser, tror jeg. Vi har jo prøvd å få en smule dynamikk i denne debatten, og det er veldig bra. Jeg er veldig glad for at det er en samlet komité og tverrpolitisk enighet om retningen for ungdomsskolen. Det viktigste, som jeg tror alle i de ulike partiene er opptatt av, er at vi skal treffe elevene bedre for å framelske det de er gode på. Det skal sjølsagt også skje tidlig. Noen er gode i matematikk, noen er gode i norsk, noen er gode i praktisk-estetiske fag, og noen er gode i mekking, musikk eller språk. Fortvilelsen i skolen har jo vært at man ikke har hatt gode nok muligheter til å gi opplæring som kan treffe alle. Skoler jeg har hatt kontakt med, er i full gang med å forberede seg på valgfagene. Det har vært mye prat om valgfag her i dag, og det er naturlig, siden det er nytt. Det skal ikke være det samme som det mange av oss som gikk på skolen tidligere, har opplevd. Det skal være ordentlig, og man skal ha læreplaner – for det skal også vurderes. Det vil være noe usikkerhet i det. Men vi har ikke råd og heller ikke tid til å vente. Vi må ha et system som gir muligheter, ikke et system som hindrer de mulighetene. Derfor skal vi bli bedre til å praksisrette all undervisning, også fra 8. klasse. Derfor skal vi gi bedre undervisning i norsk og matte. Derfor skal vi gi valgfag, og de valgfagene skal bli gode, og kommer til å bli gode etter hvert som vi jobber med dem. Så skal vi gi arbeidslivsfag. Vi skal bli gode på utdanningsvalg. De praktisk-estetiske fagene har et eget fokus. Det er også en gjennomføringsstrategi, og vi skal styrke lærerne. Derfor skal vi ikke senke ambisjonene for ungdomsskolen, men vi skal tilrettelegge for å fremme dem. Slik jeg leser debatten, er det mange gode intensjoner fra alle partier. Jeg følger ikke helt alle logiske linjer, verken praktisk, med store og små skoler og bruk av tid, med referanse til tidsbruksutvalget, eller når det gjelder manglende finansiering av en del forslag. Men jeg er sikker på at vi kommer til å debattere ungdomsskolen mange ganger framover. Skolepolitikk skal være dynamisk, ikke statisk, men retningen ligger nå fast. Så blir det spennende å følge den implementeringen som nå kommer, og jeg vil oppfordre alle til å besøke ungdomsskoler framover for å høre hvordan de jobber med det.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg registrerer at representanten ikke sa noe om Ny GIV, som er innført det siste halve året elevene går på ungdomsskolen. Det ble innført for at flest mulig elever skal ha ståkarakterer når de er ferdige med ungdomsskolen. Elevene har da allerede gått ni og et halvt år på skolen, og det er tilnærmet umulig å ta inn alt det de ikke har lært tidligere. Erfaring viser at det er viktig at elevene opplever at de mestrer skolehverdagen under hele skolegangen, også fra 8. klasse. Det er en kjensgjerning at elever som sliter med å mestre skolefag, ofte også får problemer med andre forhold i skolen. Spørsmålet er da om Senterpartiet vil sørge for at lignende tiltak som Ny GIV utvides til også å gjelde fra 8. klasse, slik at elever som sliter med fag, slipper å gå to og et halvt år på ungdomsskolen før de får et bedre tilpasset skoletilbud. Dette betyr enormt mye for den enkelte elev.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg vil spørre om noe som kanskje ikke er så veldig kjekt å snakke om. Det er veldig bred enighet om viktigheten av leksehjelp, og at det er et veldig godt tilbud for å fange opp elever som sliter i enkelte fag. Selv om vi får en variert og forhåpentligvis bedre ungdomsskole nå, vil det nok være behov for leksehjelp; det tror jeg vi må erkjenne. Mange ungdomsskoler hadde tidligere tilbud om leksehjelp på ungdomstrinnet, men etter at pålegg om leksehjelp ble innført fra 1. til 4. klasse, har mange skoler av økonomiske grunner måttet legge ned tilbudet på ungdomstrinnet. Er det da slik å forstå at SV mener at leksehjelp gitt på barnetrinnet er det som er saliggjørende, og som skal til for at eleven skal mestre resten av skolegangen, eller ser også SV etter hvert at skolene selv er best til å vurdere og å avgjøre hvor hjelpen skal settes inn, slik at elevene får best og mest utbytte av hjelpen?
Svein Harberg (Høyre), 2012-01-09:
Valgfagene skal nå innføres i ungdomsskoler over hele landet. På større steder og på større skoler kan dette gjøres gjennom arbeidsfordeling og fordypning og også ved å hente inn ressurser utenfra. Utfordringene vil komme på de mindre stedene og på de små skolene. Høyre fremmer i dag forslag for å gjøre det lettere for disse å kunne tilby en reell valgmulighet i flere fag, f.eks. ved at valgfag på slike små steder kan gjøres gjeldende for hele ungdomsskolen for å utløse ressurser på en annen måte, slik at man skal kunne bruke alle ressursene i skoler som gjerne har lite ressurser fra før. Regjeringspartiene stemmer imot, og det synes jeg er underlig. Hvilke tiltak har Tingelstad Wøien tenkt seg for å sikre at mindre kommuner med små ungdomsskoler skal kunne gi gode valgfagalternativer til de elevene som skal få tilbud til høsten, og hvordan vil hun sikre kvalifisert undervisning til disse?
Svein Harberg (Høyre), 2012-01-09:
Jeg vil slutte meg til dem som har uttrykt glede over at vi nå har en grundig gjennomgang av ungdomsskoletrinnet – en viktig og ofte avgjørende periode i skoleløpet til norske elever. Vi har et utdanningstilbud vi kan være stolte av i Norge, men samtidig får vi tydelige meldinger om at nettopp ungdomsskolen trenger justeringer for å bedre resultatene. Overgangen fra barneskole til ungdomsskole blir stadig omtalt som en av de tøffeste utfordringene elevene står overfor, og det undrer meg derfor at det kommer så få konkrete tiltak for å gripe fatt i dette. Høyre fremmer flere forslag for å gjøre nettopp det. Jeg er glad for at i hvert fall hele opposisjonen støtter vårt forslag om å legge til rette for forsøk med felles rådgivningstjeneste for grunnskole og videregående skole. Det er store utfordringer mange steder med å få på plass kompetente rådgivere med sosialpedagogisk kompetanse og evner som samtidig skal være oppdaterte på hva de forskjellige utdanninger åpner for i et arbeidsliv i stadig endring – et arbeidsliv med stadig nye utfordringer og kompetansebehov, men også med nye muligheter. Feilvalg er en stor utfordring. Det virker demotiverende og tar krefter og ressurser hos elev, lærerstab og ofte i samfunnet for øvrig. Høyre tror det er åpenbare gevinster i en organisering på tvers der en kan bygge større og bredere kompetansemiljøer, og ikke minst der en elev kan følges av det samme rådgivningsmiljøet fra barneskole til fullført videregående skole. Det gir en unik mulighet for individuell oppfølging til beste for den enkelte elev. Dersom en så i tillegg følger opp vårt forslag om å se på muligheten for å ta i bruk karriereplan som et verktøy i skolen, vil skolen kunne ta mange skritt framover i ønsket om å hjelpe den enkelte elev til å gjøre de rette valg, og til å justere skoleløpet etter de evner og interesser de har. Det er flott at meldingen legger opp til at elevene nå i noen timer skal få velge fag de har spesiell interesse for, og jeg tror dette gir inspirasjon også til innsats i de grunnleggende ferdighetene. Høyre er imidlertid bekymret for hvordan mindre steder og mindre skoler skal greie å tilby et allsidig og kvalitativt godt tilbud til elevene. Det er etter vår mening derfor helt avgjørende at det nå aktivt legges til rette for å ta i bruk e-læring og fjernundervisning i langt større grad enn det som er tilfellet i dag. Høyre ber regjeringen ta initiativ til en total gjennomgang, sammen med KS, av både administrative og undervisningsrelaterte digitale systemer i skolen. Det trengs en konkret plan for å samordne systemer og gjennom det frigjøre ressurser til undervisning, samt kunne tilby både e-læring og fjernundervisning i langt større grad enn i dag. For å kunne få til gode valgfag i hele landet er dette en forutsetning, og regjeringen må ta ansvar. Denne stortingsmeldingen inneholder mange gode intensjoner, men mangler den konkrete oppfølgingen. Det er leit at ikke de rød-grønne partiene følger oss i de konkretiseringer vi foreslår, men samlet støtte fra opposisjonen på mange av de sentrale punktene gir håp for framtiden.
Svein Harberg (Høyre), 2012-01-09:
Jeg har ett punkt som jeg har lyst til å løfte opp, gi litt mer oppmerksomhet, og som vi for så vidt har vært innom. Det gjelder læreren, som alle kommenterer er en viktig og avgjørende ressurs for elevene i skolen. Lærerutdanningen har slitt med rekrutteringen, og vi hører stadig at yrket har for lav status. Vi i Høyre vil ha de beste søkerne, og vi vil justere utdanningen slik at den blir mer attraktiv og tiltrekker seg nye grupper. Det er derfor på tide at vi nå oppgraderer lærerutdanningen til et femårig masterstudium. Selv om dette ikke er tiltak som spesielt gjelder ungdomsskolen, synes Høyre det er viktig å fremme forslaget i dag. Lærere som får en enda bedre utdanning, en utdanning med større mulighet for faglig fordypning og en utdanning som i langt større grad kan ha en kombinasjon av teori og praksis, vil komme alle elever til gode, ikke minst ungdomsskoleelevene. Vi trenger en debatt om hvordan vi skal løfte læreryrket, og om hvordan lærerne kan gis det beste utgangspunktet for å gi en god undervisning. Derfor er det viktig for Høyre å peke på dette også i denne debatten. De nye tiltakene i ungdomsskolen går nå inn i en kritisk fase, spesielt med den tidshorisonten det er fra i dag og fram til skolestart høsten 2012. Det er derfor flott og viktig at det nå blir oppmerksomhet omkring gjennomføringen, noe som synes å ha sviktet en periode nå. Til slutt en liten kommentar til dem som har vært mer opptatt av å diskutere om det er uenighet i Høyre, enn av å diskutere framtiden til ungdomsskolen. Vi er tre stortingsrepresentanter fra Høyre her i dag. Vi har arbeidet aktivt og mye med denne meldingen og har fremmet 20 forslag. Ett er det så stor enighet om at det blir oversendt regjeringen. De 19 andre blir riktignok nedstemt av et flertall. Det er de valgfag og den ungdomsskole vi vil ha, det burde det ikke være veldig vanskelig å lese seg fram til.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-01-09:
Saksordføreren har helt rett i at det å snakke om praktisk rettede fag har vært en stor sak for henne. Jeg mener at hele meldingen inneholder veldig mye mer enn valgfag. Skal man få til praktisk rettede fag, kan det fort bli bare gode ord og gode ønsker. Det krever både kompetanse og ressurser for å få det til ute i skolen. Nå har regjeringen sagt at valgfagene bare delvis skal finansieres med friske midler; noe skal finansieres ved allerede å omfordele innenfor skolen. Så sier man når det gjelder økonomiske og administrative konsekvenser av det man vedtar, at det ikke skal koste noe mer. Tror virkelig representanten at det er mulig å få til en praktisk rettet undervisning i tunge, teoretiske fag uten at det tilføres mer ressurser i ungdomsskolen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-01-09:
Representanten Aasen sa i sitt innlegg at når vi nå er ferdige med denne saken fra Stortingets side, gis det en marsjordre ut til norske lærere om at de nå skal variere undervisningen. Hun nevnte at det er behov for kompetanse, og hun understreket også at det er verken Stortingets eller regjeringens ansvar, men at dette må arbeidsgiverne ordne. Men det hun ikke nevnte, var om det også ville vært behov for ressurser i undervisningen for å få til en variert undervisning i de ordinære fagene. Hvis man skal praksisrette et teorifag som f.eks. matte, kan det hende at man i tillegg til kompetanse hos lærere kan trenge noe investering i læremidler – som alt fra byggeklosser til kortstokker, og i naturfag kjemikalier og labmuligheter – men likevel mener regjeringen at hele gjennomføringen av alle disse ønskene som vi nå har for ungdomsskolen, ikke skal koste noe ekstra. Mener representanten fortsatt at hun kan få gjennomført variert undervisning uten flere tilførte ressurser?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-01-09:
Representanten var i sitt innlegg opptatt av om det var noen vedtak eller standpunkt som man hadde tonet ned for senere å la dem blomstre opp. Da er mitt spørsmål til representanten Hagen om det er noen vedtak og standpunkt som SV har latt avblomstre. For jeg må si at det er med forundring jeg leser at SV støtter at valgfagene nå skal gis status på lik linje med andre fag, og at man skal få karakterer som skal telle med i vurderingen til videregående opplæring. Det kan jeg ikke få helt til å stemme med SVs standpunkt om karakterer generelt, for de har hatt en restriktiv holdning til å bruke karakterer som virkemiddel. Nå går man altså med på dette for valgfagene, som skulle være med og gi et praktisk «lufterom» i skolen. Kan representanten forklare om det er en avblomstring som nå har skjedd?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-01-09:
For Kristelig Folkeparti har det vært viktig at når du skal ta et utdanningsvalg, er det nettopp med tanke på å komme ut i arbeidslivet. Derfor mener jeg at noe av målsettingen er både å gi en erfaring i hvilket yrke du skal velge og konsekvenser for hvilken utdanning du skal ta for å ende opp der, og at vi kanskje med fordel hadde kunnet se om det finnes såpass mye overlapping at man kunne legge dette til et større fellesfag. Jeg synes det er en interessant tanke, og jeg skulle ønske at regjeringen ikke la den helt på hylla, men så at både utdanning og arbeidslivserfaring henger sammen. Kanskje kan vi med det være med og ta vekk noe av det litt unaturlige skillet man har ved at noen velger yrkesfaglig, og noen velger utdanning. Det kan hende vi får flere til å velge på tvers av de to gruppene ved å se disse fagene sammen med entreprenørskap.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2012-01-09:
Jeg vil ta utgangspunkt i valgfagene og mulighetene for lokal tilpasning. Jeg tror at en av uenighetene i dette, er at i de andre fagene lages læreplanene lokalt, mens i valgfagene har man bestemt seg for å lage sentralt innførte læreplaner. Noen av dem som er presentert av de åtte første som nå er sendt ut på høring, har ganske smal mulighet til å bruke bare overskriften for å lage sitt fag, f.eks. Produksjon av informasjon, der det står: «Elevene skal lage og drifte en nettbasert skoleavis.» Det gir ikke mye rom for lokal kreativitet, eller å se på hvordan lokalsamfunnene er bygd opp, hva som vil være viktig å gjøre i Kristiansand i forhold til f.eks. i Åseral – der det sikkert vil være forskjellig behov og forskjellige muligheter til å gjøre dette. Vil statsråden ta et initiativ til at også i disse fagene vil læreplanene kunne utformes lokalt?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
For Senterpartiet er det et mantra at vettet er likt fordelt i hele landet, og man kan da anta at det betyr at Senterpartiet legger til grunn at også i bygdeskoler i små kommuner uten videregående skole er det elever med tilstrekkelig vett til at de er kvalifisert til å ta fag på videregående nivå selv om de er i grunnskolealder. Det krever da enten kostnader i tilknytning til tilretteleggelse av den digitale infrastrukturen, altså å sende læreren via bredbånd til eleven, eller det krever kanskje enda større kostnader ved å sende eleven fysisk til en annen kommune. Mener representanten og saksordføreren at avklaringen av finansieringen av denne typen virksomhet er tilstrekkelig avklart i denne meldingen?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg noterer meg at Arbeiderpartiet fortvilt prøver å late som om de fortsatt er imot nivådifferensiering i skolen. Når man vet at komitélederen, som også er fra Arbeiderpartiet, nettopp ga Arbeiderpartiet æren for at man innførte Ny GIV, som nettopp er nivådifferensiering, og at man i dag i et enstemmig storting, med Arbeiderpartiet om ikke akkurat i spissen så i hvert fall mer eller mindre frivillig med, også lovfester retten til mulighet for raskere progresjon for elevene, har man på to punkter gått inn for nivådifferensiering også i Arbeiderpartiet. Det er greit, og det synes jeg er bra. Da synes jeg det blir litt underlig at man velger å angripe oss fordi vi sier at dette må det være mulig å gjøre i noen tilfeller der det er formålstjenlig – også i mer tradisjonelle former og rammer. Så er jeg helt enig i at det ikke bør bli hovedvirkemidlet i norsk skole. Vi skal komme tilbake til Hattie når vi diskuterer lærertetthetsnormen i Stortinget.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg prøvde å si at jeg tror ikke at denne debatten om tavleundervisning blir noen valgvinner – verken nå eller senere. Hvilke virkemidler læreren bruker når man står framfor en rekke elever og underviser, tror jeg ikke har så mye med dette å gjøre. Når det gjelder estetiske fag, er det vi som har fremmet forslag i Stortinget denne perioden om å innføre teknologi og design som fag i ungdomsskolen – noe jeg har inntrykk av at statsråden har tenkt å følge opp. Så det er vi opptatt av. En nærmere kobling mellom estetiske fag og mer anvendte tekniske fag mener jeg er én av suksesshistoriene i den finske skolen og er noe av grunnlaget for suksessen til finsk næringsliv. Så det er vi absolutt for. Så har vi, i likhet med Arbeiderpartiet, noen ambisjoner om flere skoletimer på sikt, men det kan vi altså ikke få til i 2012. Når det gjelder kulturskolen, handler det om å la kulturskoletimer spise av skoletimene, noe som vi dessverre vet at skjer noen steder, og det mener vi ikke er en riktig og heldig utvikling.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg takker for spørsmålet. Grunnen til at vi mener at dette er viktig – det kan godt hende at det ikke kommer godt nok fram i innstillingen – er at det vil skape økt relevans ute i skolene. Jeg har lyst til å ta ett eksempel: Vi vet at fravær i videregående skole er en av de viktigste grunnene til at man ikke får lærlingplass. Vi vet at alle norske lærere – og sannsynligvis de aller fleste norske foreldre – har fortalt eleven at hvis du ikke kommer deg opp på skole om morgenen, får du heller ikke jobb når du blir stor, og du får heller ikke til noe på skolen. Dette har ikke fungert. Jeg tror at hvis man får norske næringslivsledere – eller for den saks skyld norske yrkesfagkandidater – til å komme på skolen, kan man fortelle elevene at det er faktisk slik i den virkelige verden at hvis du ikke kommer deg opp om morgenen, så får du heller ikke noen lærlingplass senere. Derfor synes vi at det er viktig å holde trykk på denne saken. Så får vi heller vurdere om den ordningen som er satt i gang, kanskje bør styrkes og videreføres.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Dette forsøkte jeg å redegjøre for i mitt innlegg. Fremskrittspartiet er veldig for at elever sammen med foreldre skal få gjøre flere valg. Et slikt valg kan være å velge språkfag. Et slikt valg, mener vi, bør i framtiden være å kunne velge arbeidslivsfag eller gjøre andre utdanningsvalg. Men vi mener, i motsetning til flertallet, at det er viktig å ha fokus på å lære å skrive norsk tilstrekkelig. Det å tvinge elever til f.eks. å ta andre fremmedspråk styrker ikke nødvendigvis disse elevenes sjanse til å mestre morsmål og engelsk, noe som vi oppfatter som viktigere målsettinger. Så mener vi at det skal bli større valgfrihet. Det er Arbeiderpartiet uenig i. De vil ha mindre valgfrihet enn oss – det er en ærlig sak. Men det er ikke sånn at vi vil redusere muligheten til å velge språkfag i framtiden.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg må tilstå at jeg synes statsråden åpnet atskillig bedre enn hun sluttet, særlig når hun sier at fjortisene – som hun kaller det – ikke vil ha en slappere skole. Det håper jeg at statsråden husker når hun skal starte sitt viktige arbeid med å følge opp dette. Det har vært mye snakk om nivådelt undervisning i dag, og denne meldingen slutter et enstemmig storting seg til, at det er greit, men flertallet mener altså at dette med å hente opp dem som i ni og et halvt år har hatt sviktende læringsutbytte, skal skje det siste halvåret av en ti år lang utdanning. Det er litt som om statsråd Berg-Hansen skulle etablert en sjøredningsredningstjeneste som bare reagerte når et fartøy hadde forlist. Hva er det som gjør at det er helt ok å nivådele etter ni og et halvt år på skolen, mens det tydeligvis er behov for å lovfeste et forbud mot å gjøre det samme etter f.eks. åtte år?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Jeg forstår fortsatt ikke dette. For eksempel at det som er greit det siste halvåret, ikke er greit det siste året, forstår jeg ikke. Jeg tror noen av disse elevene kunne ha trengt noe mer tid. Men så er det noe jeg tydeligvis må ha misforstått, for jeg trodde vi var enige om at det vi i hvert fall ikke trengte i noen del av norsk skole, var lavere ambisjoner for det statsråden kalte det teoretiske kunnskapsnivå. Jeg har hele tiden trodd når vi har behandlet dette, at det vi gjorde, var å legge til rette for at vi skulle bruke praksis i skolen for å få elevene til også å lære mer akademisk teori og gi dem mer kunnskap. Men nå startet saksordføreren med at vi også skal anerkjenne praktiske ferdigheter. Det er jeg enig i, de skal også anerkjennes. Men kan statsråden bekrefte at denne meldingen ikke inneholder noen senkede ambisjoner for akademiske prestasjoner i norsk ungdomsskole?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Det har vært mye snakk om skole. Jeg tenkte jeg skulle si noe om samfunnet også, med det samme. I tidligere generasjoner var det altså sånn at en betydelig del av arbeidsstokken arvet arbeidsplassen etter faren sin. Helt til nylig har det vært sånn at hvis du har lært deg et yrke, enten gjennom yrkesfag eller høyere utdanning, har du med stor sannsynlighet kunnet stå i det yrket – og kanskje i den jobben du fikk da du var ferdig utdannet – inntil du gikk av med pensjon. Dette sier jeg fordi det er viktig å huske på at det verken er for i dag eller for i morgen vi snakker om når vi gjør de grepene vi gjør med ungdomsskolen i dag, det er tiårene framover mot 2065. Hvert eneste år forsvinner mellom 10 til 15 pst. av arbeidsplassene i privat næringsliv. Heldigvis blir det skapt flere – mellom 12 til 15 pst. nye arbeidsplasser blir skapt hvert år. Men det skjer altså en endring i næringslivet som samfunnet vårt aldri tidligere har stått overfor, noe som gjør at det kreves mer kompetanse blant de elevene vi sender inn i videregående utdanning – og forhåpentligvis ut av videregående utdanning. Derfor er jeg veldig glad for den avklaringen statsråden kom med, om at denne stortingsmeldingen på ingen måte medfører at man svekker ambisjonene om akademiske resultater og akademisk læring i skolen. Gjør vi det, vil vi også sende mange av disse elevene ut i en kortsiktig yrkeskarriere og deretter uføretrygd. Så noen korte betraktninger om infrastrukturen: Det er et paradoks at vi vedtar at vi skal ha mer praksisrettet undervisning, uten å vite om vi har en infrastruktur ute i skolene til det. Kjemi er et fag jeg hadde stor nytte og glede av – og så lærte jeg meg også matematikk, i tillegg til kjemi – men det er det for det første ulovlig, og sannsynligvis også til dels farlig, å gjøre uten å ha et velegnet kjemirom. Dette kan man ikke gjøre i et vanlig klasserom. At vi ikke engang kan enes om at vi trenger å kartlegge situasjonen før vi tar hvert enkelt års budsjettdebatt, synes jeg er litt uheldig. Så en liten visitt til Senterpartiet: Hvis det er sånn at vettet er likt fordelt i hele landet, som jeg også tror det er, synes jeg det hadde vært greit om vi hadde klargjort at det er fylkeskommunene som har ansvaret for å finansiere videregående utdanning – uansett hvor gamle elevene er. Så en liten visitt, helt avslutningsvis, til Høyre: Vi kunne ha brukt denne dagen til å avklare hva Høyre mener om valgfag. Jeg prøvde flere ganger i valgkampen å utfordre dem på det, men fikk ikke noe svar. Jeg trodde jeg hadde fått et svar i høst. Jeg må innrømme at jeg er mer usikker på hva Høyre mener nå, enn jeg var før debatten startet. Men så er det sånn at Fremskrittspartiet, gjerne sammen med Venstre, sikkert nok tar på seg ansvaret for å være garantist for valgfrihet også internt i den offentlige skolen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Det er sikkert ikke riktig av meg å trekke opp dette på dette tidspunktet i debatten, men jeg reagerte litt da statsråd Halvorsen begynte å snakke om faneflukt fra tidligere standpunkter. Det er jo litt morsomt når vi behandler denne saken. For nå innfører vi altså mer valgfrihet, vi er enige om at det skal være karakterer i valgfagene, allmennlæreren har statsråd Halvorsen, stilltiende – med min store støtte, men like fullt stilltiende – tatt rotta på, veldig gledelig. Vi går bort fra ideen og målet om å holde årskullene samlet og tillater raskere progresjon. Vi legger til grunn at nasjonale prøver og PISA-resultatene er viktige for oppfølgingen av skoler, og vi er enige om at vi gjør dette fordi det i den norske skole er behov for økt læringsutbytte. De tingene hørte ikke jeg Øystein Djupedal snakke veldig mye om i 2005 og 2006. Men KD har en jobb å gjøre, vi er på rett spor, tror jeg, og det er ingen som vil tilbake til kursplaner. Men lykke til!
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-01-09:
Jeg kan ikke bekrefte den virkelighetsbeskrivelsen representanten Hanekamhaug kom med her, men jeg kan bekrefte at vi selvfølgelig støtter Ny GIV, som vi har tatt initiativet til, som er helhjertet støttet av Kristin Halvorsen, og som departementet hennes gjennomfører. Vi støtter også noe som allerede finnes i norsk skole, og som vi viderefører her, nemlig at teoriflinke elever – særlig i matte, engelsk og norsk – kan ta fag på høyere nivå på videregående skole. Ikke noe av dette er direkte i strid med nivådelingsprinsippet, selv om Ny GIV har en variant som er i grenseland. Jeg vil likevel si at det kan forsvares ut fra følgende tunge begrunnelse: Et hovedmål i norsk skole er at alle barn og unge skal klare å gjennomføre videregående skole. Vi vet at stryker de i de grunnleggende basisfagene på høsten i 10. klasse, så klarer de ikke det. Vi må gjøre alt vi kan den siste våren for å sikre at de består. Derfor er det ikke noe problem å forsvare den ordningen.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-01-09:
Jeg er veldig glad for å få akkurat dette spørsmålet, så jeg kan få oppklart dette hvis det er forvirring i Høyre på dette punktet. Jeg er positiv til alle tiltak som gjøres for å bedre overgangene. Det er store svakheter i norsk skole mellom alle overganger, fra barnehage til 1. klasse, fra 7. klasse til 8. klasse og fra 10. klasse til videregående skole. Alt som kan sikre mer informasjon og bedre informasjonsflyt der, er veldig bra. Når det gjelder overgangstestene i Oslo, har ikke jeg noe imot at Oslo har slike, så lenge summen av tester ikke blir for stor. Det var på den måten jeg uttalte meg også. Men jeg vil ikke som stortingspolitiker pålegge alle kommuner i hele landet å gjøre de testene. Det kan hende de har annen type informasjon, annen type kartleggingsprøver, annen måte å håndtere det på lokalt, som jeg ikke vil at Stortinget skal blande seg opp i. Så etter min mening er det ikke noen motsetning på dette punktet.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-01-09:
Ja, jeg mener faktisk det. Men jeg mener også at man selvfølgelig kan gjøre det enda mer spennende hvis man får ekstra ressurser. Det gjør vi til dels, og vi kommer til å fortsette å gjøre det gjennom en god kommuneøkonomi. Men det må ikke være en oppfatning i Skole-Norge at det å gjøre undervisningen mer praksisrettet avhenger av at man får tilført nye ressurser. Det finnes mange skoler – og de har sikkert både representanten Eriksen og jeg besøkt – som har tatt grep for å gjøre undervisningen mer praksisrettet, og som får det til bare ved å jobbe annerledes. Hva betyr «praksisrettet» egentlig? Jo, det betyr f.eks. å jobbe mye mer i grupper. Det koster ikke mye penger. Men det gjøres i altfor liten grad, og du skal ikke lete lenge for å finne elever på enhver ungdomsskole som etterlyser variert undervisning. Variert undervisning er ikke nødvendigvis veldig kostnadskrevende. Men så kan det være opplegg som koster mer, f.eks. å reise på ekskursjoner, og da må vi passe på at det er penger også til det.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-01-09:
Med all respekt for representanten Trine Skei Grande – så tror jeg ikke hun helt hørte hva jeg svarte på forrige replikk. For det første sa jeg at det går an å lage en praksisnær undervisning – slik som representanten i og for seg skisserte det i sitt spørsmål – som ikke koster mer penger. Det handler om hvordan man legger opp undervisningen. Men det handler selvfølgelig også om å bruke mer penger, noe jeg ikke har avvist i det hele tatt. Deretter påstår hun at jeg hadde et endimensjonalt syn på praksis og teori. Det har jeg ikke, og det har jeg ikke sagt i denne salen eller noen andre steder. Jeg er helt enig med Trine Skei Grande. Absolutt alle typer elever har mer utbytte av en mer praksisnær undervisning. Det er ikke noen forskjell der på om du er teoristerk eller teorisvak. Jeg tror jeg lar dette svaret stå, for jeg skjønte ikke helt hvor hun ville med dette spørsmålet på bakgrunn av det innlegget jeg holdt.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2012-01-09:
Vi kan i dag lese i Dagsavisen følgende overskrift: «Torpederer Halvorsens nye valgfag.» Det står det å lese, og det er Torger Ødegaard, som er skolebyråd og bestemmer mye i Osloskolen. Det kunne like gjerne stått: «Torpederer et samlet stortings vedtak om valgfag». Mitt spørsmål er så enkelt som så: Når Høyre nå ønsker og er svært opptatt av valgfag, og ikke minst at det ikke er forskjell på ungdom som går på små skoler i distriktskommuner, kontra ungdom som går på store skoler i bykommuner, hvordan stiller Høyre seg da til at byrådet fra Høyre i Norges største kommune har som intensjon ikke å innføre valgfag?