trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Eg trur eg i løpet av dagen skal kunne kome med fleire eksempel på brot i det forliket me inngjekk, men eg er glad for at representanten reiser problemstillinga om Aust politidistrikt sjølv, for den situasjonen som er, særleg i aust politidistrikt, men òg i andre politidistrikt, er svært krevjande, og eg meiner det er feil å leggje ansvar og skuld på politimeistrane i denne samanhengen. I Aust politidistrikt kjem det jo veldig tydeleg fram, for politimeisteren sjølv seier at politireforma i seg sjølv er eit problem for det arbeidet dei skal gjere. Marit Arnstad illustrerte det godt her i stad, at det er alvorleg mange saker som ligg på vent. Det er alvorleg for folks rettssikkerheit. Mitt spørsmål til representanten blir difor: Korleis meiner representanten at dette heng saman – den situasjonen me ser i Aust politidistrikt og òg andre plassar, ein utfordrar folks rettssikkerheit – med det som blei sagt i trontalen i går, at nærpolitireforma styrkjer offerets vern mot kriminalitet?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Eg vil starte med å seie at eg synest det er flott at justisministeren i slutten av innlegget sitt tek sjølvkritikk, at det faktisk er ting som kunne ha vore gjort betre. Men i forliket om politireforma gjekk me saman om eit løfte til innbyggjarane. Me skreiv oss saman detaljert i innstillinga. Denne delen av forliket var veldig sentral for Arbeidarpartiet for å sikre nærpolitiet, og eg legg til grunn at statsråden kjenner godt til denne delen av forliket. Denne delen av forliket meiner eg klart er broten. Spørsmålet mitt til statsråden er: Meiner ikkje statsråden at dette løftet til innbyggjarane var viktig? Og dersom statsråden er ueinig i at det er brote, har statsråden eksempel på at dette faktisk er følgt opp?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Eg registrerer at eg ikkje får svar på spørsmålet mitt. Men i tillegg til det forliket me inngjekk, gjorde me nokre vedtak her i Stortinget i 2017 for å bøte på ei ganske dårleg gjennomføring av forliket. Det var at regjeringa må følgje sitt eige forlik – det burde ha vore unødvendig å vedta – og sørgje for ei reell styrking av dei attverande lensmannskontora etter strukturendringane. Situasjonen ute i landet no er at gjennomføringa er ganske langt frå det vedtaket. Tvert imot høyrer eg frå politiet at det ikkje er kome politiske signal om korleis ein skal følgje opp dei vedtaka me har gjort. Så spørsmålet mitt blir då: Kva slags ansvar har justisministeren teke for at dei vedtaka me har fatta, blir følgde opp?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-03:
Fremskrittspartiets parlamentariske leder skrøt av at Fremskrittspartiet har hatt ansvaret i Samferdselsdepartementet, men det departementet som har hatt flest kriser, har også Fremskrittspartiet ansvaret for: Justisdepartementet. Der har man skiftet statsråd på statsråd på statsråd – og kanskje det vi husker best, er Anders Anundsens skrytevideo av alt som er så veldig mye bedre i norsk politi etter at Fremskrittspartiet har styrt. Men når vi reiser rundt i Norge, opplever vi akkurat det motsatte – at utdannet politi ikke får jobb. I Finnmark møter vi hotelldrivere som sier at når de ringer, kommer ikke politiet selv om det er voldshendelser. Jeg har nå sett at i Trøndelag tok det seks timer før politiet kom til stedet, men allikevel valgte Erna Solberg i går å skryte og si at situasjonen i norsk politi er så fantastisk bra. I sommer sa Politiets Fellesforbund at i elleve av tolv politidistrikter er det kriselignende tilstander i politiet. Er Fremskrittspartiets parlamentariske leder uenig med Politiets Fellesforbund, eller ser han de bekymringene som tillitsvalgte har rundt omkring i hele Norge?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-03:
Nærpolitireformen har blitt en fjernpolitireform. Et annet område som Fremskrittspartiet har hatt ansvaret for, er Olje- og energidepartementet. Da Tord Lien overtok som statsråd, sa han at han var lei av lave strømpriser – det var gjengitt i et intervju i norske medier. Vi har sett at avgiftene på strøm har økt voldsomt når Fremskrittspartiet har styrt, med i overkant av 40 pst. Som en vanlig husholdning har merket: høyere strømpris og mer avgift når Fremskrittspartiet har styrt det departementet. I vår hadde vi en stor debatt i Stortinget om en eksportkabel av strøm, NorthConnect. Det NorthConnect selv sier, er at hvis den kabelen blir bygd, vil strømprisene i Norge gå opp. Det vil bli enda høyere strømpriser for norsk industri, for norske forbrukere og folk som ønsker å skape aktivitet i Norge. Nå ligger den til behandling i et Fremskrittsparti-styrt departement. Synes Fremskrittspartiets parlamentariske leder at det er klokt at vi skal eksportere mer strøm, som gjør at norske forbrukere får høyere strømpris? Eller vil Fremskrittspartiet i regjering stoppe det prosjektet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2018-10-03:
En av tidligere justisminister Listhaugs kampsaker var å innføre dødsgebyr i Norge. Alle som skulle ha en skifteattest, skulle betale penger for det – noe som hadde vært en gratis offentlig tjeneste. Det skulle brukes for å finansiere noen skattekutt til noen veldig få. Det som er det forunderlige med Fremskrittspartiet, er at da Fremskrittspartiet overtok regjeringsmakten, var avgiftsnivået i Norge 6 600 mill. kr lavere. Så da SV var i regjering var det 6 600 mill. kr mindre i avgifter i Norge enn det er i dag. Mitt spørsmål til representanten Lysbakken er: Da SV gikk ut av regjering i 2013 – hadde han trodd at etter fem år med Fremskrittspartiet i regjering skulle det være 6 600 mill. kr mer i avgifter i Norge, og ikke mindre?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
SV og Fremskrittspartiet sto sammen om barnehagereformen og innføringen av makspris. Dette er en av de viktigste utdanningsreformene i nyere tid. Denne regjeringen har innført redusert foreldrebetaling for familier med lav husholdningsinntekt. Dette høres jo vel og bra ut. Men ordningen fungerer ikke. 17 000 – 17 000 – som skulle fått billigere barnehager i 2016, fikk det ikke. Det viser at dette er en byråkratisk ordning. Innser representanten at dette eksperimentet har slått feil, og at lavere pris i barnehagene for alle og gratis halvdagsplass der det trengs, både betyr mindre byråkrati og flere familier som får hjelp?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Nå var det ikke spørsmålet om private barnehager jeg tok opp med representanten, det var spørsmålet om byråkratiet og at 17 000 familier ikke får den hjelpen de trenger. Hva har Fremskrittspartiet konkret gjort for å hjelpe disse familiene? Jeg vil hevde at en makspris på 2007-nivå ville hjelpe disse familiene mye bedre enn den hevingen av maksprisen som Fremskrittspartiet i regjering har gjort.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
VG har gjennom en serie artikler den siste uken hatt fokus på hvordan seksåringene har det i skolen. Disse artiklene har vært nedslående lesning. Lærere slakter skolen for de yngste. For lite lek og bevegelse, for mye stress og teori er lærernes harde dom. Barnepsykiatere, forskere og elever og lærere har lenge advart om hvordan et økende prestasjonspress, mange tester og prøver og timevis med stillesitting skaper stress og skolevegring. Høyre og kunnskapsministeren har i retorikken nå omsider anerkjent behovet for en skole som tar hensyn til at unger er unger, men når det kommer til hva som må gjøres, er det stort sett ett svar å få: fagfornyelsen. Det er naivt å tro at læreplanen i seg selv skal endre praksisen i skolen. Vil representanten fra Høyre ikke bare snakke om utfordringen, men også begynne å ta tak i det som elever, lærere og forskere mener skal til for å endre skolen i praksis, nemlig å få bukt med den overdrevne testingen?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Det er ikke bare individuell innsats som er oppskriften på om man skal lykkes som student. Gode velferdsordninger for studenter er en viktig faktor for å sikre lik rett til utdanning. Men ifølge Studentenes helse- og trivselsundersøkelse sliter nesten 70 000 studenter med alvorlige psykiske plager. Dette er en eksplosjon og svært urovekkende. SV mener at vi må være villige til å prioritere dette området økonomisk, og at vi i det minste må få på plass en kartlegging av hjelpeapparatet og se bedre på hvordan man kan tilrettelegge mye bedre for studentene. Hva har ministeren og hennes regjering konkret gjort for å ta dette problemet ved rota? Og vil regjeringen vurdere å lage en slik studentmelding?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Spørsmålet var om ministeren var villig til å lage en studentmelding som skulle kartlegge hjelpeapparatet og se nærmere på hvordan man kan tilrettelegge bedre for studentene.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Nylig kom det fram at en av Norges største barnehagekjeder har økt sine inntekter med 43 pst. første halvår i år. Kjeden har økt i ekspressfart og i løpet av de siste seks årene firedoblet sin omsetning. Hundre barnehager er blitt kjøpt opp de siste to årene. Nå er barnehagegruppen bekymret for sitt eget overskudd fordi de må innfri barnehagenormen, og sier de må kutte i aktivitetstilbudet. Vi ser en utvikling i barnehagesektoren hvor flere og flere små ideelle barnehager blir kjøpt opp av store kommersielle selskaper – mindre mangfold der altså. Og vi ser jevnlig eksempler i media der noen eiere har skapt privat rikdom ved bl.a. å kjøpe og selge barnehager. Mener representanten at barnehagene i Norge, både kommunale og privateide, har så mye penger å boltre seg med – at de ansatte har så høye lønninger og gode arbeidsvilkår – at det er helt greit at dine og mine skattepenger og foreldrebetalinger går til overskudd?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Representanten Arnstad var i innlegget sitt innom både tørke og behov for demokratisk styring i bred forstand. Vi har hatt en av de verste tørkesituasjonene på over 100 år her på Østlandet. Da er det interessant at representanten i innlegget sitt var innom nettopp en høyreliberalistisk side – som nå sitter i regjering – som under den verste tørken i starten sa at de skulle sitte stille, de skulle være passive, og de ville ikke investere friske midler for å ta vare på jordbruket. Heldigvis stilte vi fra landbruksflertallet opp og presset Fremskrittspartiet og Høyre på plass, noe som har vært med på å avhjelpe situasjonen noe. Spørsmålet mitt til representanten er om Senterpartiet vil være med Arbeiderpartiet videre i tankegangen med å forsterke landbruket vårt i å møte de klimautfordringene vi står overfor, for å sørge for trygg mat i framtiden.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg takker for svaret. Nettopp kornlagringen er et interessant eksempel, for i denne salen, i vår, mente liberalisten Jon Georg Dale at vi ikke skulle ha noen form for kornlagring fordi vi ikke visste hva vi skulle med beredskapslagre. Det er litt pussig at det kommer fra en regjering som har hevdet at beredskap skal være en viktig sak. Det er vanskelig å sørge for trygghet for folk i en situasjon hvis man kun har kuler og ingen mat å gi befolkningen. Vi ser selvfølgelig også at skal vi opprettholde den næringsmiddelindustrien vi har, trenger vi sikker tilgang på råstoff. Derfor er den type lagring som vi ble enige om her i vår, viktig for å sørge for framtiden for mange tusen arbeidsplasser i landet vårt. Aftenposten var innom nettopp dette temaet i en lederartikkel 1. september, og der sto det ganske klart at man ser det er et stort behov for å møte de utfordringene vi ser. Trolig kan Høyre vente et flertall mot seg fordi vi har landbruksflertallet med oss.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Vi skal være stemmen til dem som ellers ikke synes eller høres – ikke mikrofonstativ for dem som vil skinne og vise seg fram uansett. – Det var holdningen til tidligere stortingsrepresentant og statsminister Odvar Nordli. For oss i Arbeiderpartiet er det en avgjørende verdi at man skal ha trygghet for inntekt og en bedre framtidsutsikt uansett hvilket yrke man har, og hvor man bor i landet. Det er en av våre fellesskapsverdier, som har bygd landet vårt og formet velferdsstaten helt siden annen verdenskrig og skapt bedre håp for nye generasjoner. Men forskjellene øker nå. Blant dem som jobber i privat sektor, har arbeidsfolk med de 10 pst. laveste lønningene gått ned i realinntekt siden 2008. Det er en stor del av befolkningen vår som er dårligere stilt i dag enn man var for noen år siden. Det er arbeidstakergrupper som renholdere, servitører, snekkere, som gjør helt avgjørende jobber for at vi skal ha gode liv. Det påvirker selvfølgelig også deres familier, som til sjuende og sist kan slite med å få endene til å møtes. Imens har de som tjener mest, og har de største formuene, hatt en tosifret prosentvis vekst i inntekt i den samme perioden. Dette er urovekkende, fordi vi vet at det er i landene med økonomisk likhet at det er best helse, høyest tillit og trygghet for alle. Så dette rokker ved selve samfunnsoppbyggingen i landet vårt. Derfor er vi i Arbeiderpartiet veldig glad for at det i vår ble et flertall – som vi bidro til i denne salen – for å sørge for faste jobber med trygghet for pensjon og inntekt, da vi strammet opp den gammeldagse, kortsiktige bruken av underbetalt innleid arbeidskraft. Men vi skal videre. Pensjon fra første krone vil hjelpe økonomien til en million nordmenn og sørge for økonomisk trygghet for langt flere enn i dag. Vi trenger ledere i landet vårt som tar tak i denne typen utfordringer. Og nå når vi har hørt trontalen, er det én ting som har slått meg: Så mye skryt som har vært framført, når vi eksempelvis vet at det er 10 pst. av arbeidstakerne i privat sektor som er dårligere stilt i dag enn for ti år siden – det skrytet ville vært helt fremmed for Odvar Nordli, rett og slett fordi han var altfor opptatt av å sette seg inn i hvordan vanlige folk har det i hele landet vårt, rett og slett fordi det handlet om å skape en bedre framtid, bruke demokratiet vårt for framskritt, ikke skryt, og bruke demokratiet vårt for å sørge for at nettopp dem som ikke synes eller høres, kan bli en del av åpningen i Stortinget. Den holdningen vil vi ta med oss videre. Vi trenger å skape bedre framtidsutsikter for veldig mange folk i Norge som gjør et hardt arbeid og virkelig fortjener å bli sett.
Hårek Elvenes (Høyre), 2018-10-03:
NRK har gjennom faktisk.no sjekket partileder Trygve Slagsvold Vedums påstander hva gjelder regjeringen og sentralisering. Konklusjonen er feil. Det er rekordlav arbeidsledighet i distriktene, aldri før har færre kommuner vært på ROBEK-listen, skogbruket har sitt beste år i 2017 siden 1989, produksjonsveksten er sterk i landbruket, og færre bruk legges ned. Dette er gode resultater for Distrikts-Norge. Da er mitt spørsmål: Hva var det som sviktet i Senterpartiets politikk gjennom åtte år, siden de ikke kan vise til tilsvarende resultat?
Hårek Elvenes (Høyre), 2018-10-03:
Det er også lov å påpeke det faktum at det var et gjennomdokumentert behov for å gjøre noe med norsk politi. Jeg har også lagt merke til at Senterpartiet har svartmalt regjeringens satsing på landmakten i Finnmark. Faktum er at GSV, Garnisonen i Sør-Varanger, nå blir en lett infanteribataljon og får tyngre våpen, Garnisonen i Porsanger gjenopprettes med en kavaleribataljon, Finnmark Landforsvar gjenopprettes, der landstridskreftene settes under en felles kommando, og HV, Heimevernet, blir også styrket i Finnmark når det gjelder mannskap og våpen. Hva mer vil Senterpartiet gjøre for Forsvaret og landmakten i Finnmark, og hva kan Senterpartiet vise til, med hensyn til sin forsvarspolitikk gjennom åtte år, når det gjelder å styrke forsvaret av Finnmark?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Senterpartiet snakker ofte om nærhet og trygghet, og at vi må legge til rette for å kunne bo i hele landet. Folks private hjem er kanskje det nærmeste vi kommer trygghet, og er, sammen med arbeid, inntekt og familietilhørighet, selve grunnlaget for at vi bor nettopp der vi bor. Nå vet vi at Fremskrittspartiet har fått gjennomslag i regjering for forslaget om en reduksjon av eiendomsskatten på nesten 30 pst., fra 7 promille til 5 promille, noe som vil gjøre det enda lettere å bo der man bor, spesielt utenfor byene, siden vi som bor i distriktene, har høyere kostnader for å komme oss til mange av de tilbudene vi og våre barn ønsker å delta i. Kan vi håpe på at Senterpartiet vil stemme sammen med oss for å redusere kommunenes muligheter til å beskatte innbyggernes hjem, slik at folk kan bo der de vil? Er Senterpartiet enig i at den mest rettferdige måten å betale skatt på, er å betale av det man tjener og kjøper, ikke av det man bor i? Eller er det slik at mens Senterpartiet snakker om å kunne bo hvor man vil, viker de unna når de får muligheten til å gjøre noe med det?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Eg vil nytta anledninga til å ta opp saka om pensjon frå fyrste krone. I akkurat denne saka er eg sjølv eit ganske godt eksempel. Eg begynte å jobba annakvar helg som avløysar då eg var 13 år, og når eg jobba ekstra i ferien, reiste bonden med familien sin på sin ferie. Slik jobba eg fram til eg var 19 år, og då begynte eg som lærling. Då eg var litt over 20 år, fekk eg eit brev i posten om tenestepensjon. Fyrst då hadde eg rett på tenestepensjon. Kva tenkjer representanten Arnstad om dette? Er det ikkje litt urettferdig at alle som begynner å jobba før dei er 20 år, vert snytt for tenestepensjon?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Eg får veldig mange e-postar som handlar om Nav og enkeltsaker i Nav. Det er eg heilt sikker på at departementet og statsråden òg får. Det er veldig mykje trist lesing. Det handlar stort sett om folk som føler dei vert trykte ned i dritten av Nav – veldig lang behandlingstid av søknader og avslag på hjelp til straumrekning og andre livsnødvendige ting. Eg reknar med at statsråden les veldig mange av desse e-postane og har lagt merke til at det kjem fleire og fleire av dei den siste tida. Trur ikkje statsråden at eit mjukare Nav, der ein ikkje må senda klage etter klage på avslag om dekning av heilt nødvendige utgifter, vil føra til meir motivasjon enn til depresjon og til meir livskvalitet enn til bekymringar?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Eg må innrømma at eg er spent på den stortingsmeldinga som regjeringa skal leggja fram, om korleis ein reduserer forskjellar. Eg trur det ville overraska meg og mange andre her i denne salen om denne meldinga kjem fram til noko anna enn universelle velferdsordningar betalte av fellesskapet, arbeid til alle og ei løn å leva av. Og av eventuelle nye tiltak som skulle kunna verka kraftig på kort sikt, er ei auking av barnetrygda verd å nemna. På lengre sikt har eg tru på at skulen spelar ei stor rolle når det kjem til å jamna ut forskjellane. Framtida sit jo i dag på skulebenken. Og me veit at gratis skulemat vil fjerna ein god del læringsforstyrringar hos nokon elevar, kanskje hos dei som treng det aller, aller mest, for å sleppa å hengja etter seinare i løpet. Vidare, når ein høyrer på debatten her i dag, kan ein få inntrykk av at både Høgre, Venstre og til og med Framstegspartiet er opptekne av å minska forskjellane. Statsministeren seier at små forskjellar er bra. Det heng ikkje på greip. Representantar frå regjeringspartia står her og bløffar. Dei fører ein politikk som er skreddarsydd for dei aller, aller rikaste. Det er det motsette av å redusera forskjellane. Det ser ikkje bra ut å stå her på Stortingets talarstol og leggja fram eit sånt spel for galleriet. Til slutt vil eg seia, til denne debatten, at eit av dei beste triksa for å redusera forskjellane er ein veldig mykje meir rettferdig skattepolitikk, der dei rike betaler meir enn det dei gjer i dag. Det smertar dei nemleg ingenting. Ein bør auka barnetrygda, leggja fram gratis skulemat til alle ungane i dette landet og føra ein politikk som gagnar alle, ikkje berre dei aller rikaste. Ein politikk for små forskjellar er ikkje den politikken høgresida står for, så ein bør vera ærleg på det. Noreg er det landet i OECD der forskjellane aukar aller fortast, og det er med den politikken som dagens regjering fører. Slutt å gje skattelette til desse Tesla-folka!
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Representanten Lysbakken startet innlegget sitt med å si at det fine med Norge er at det er små forskjeller mellom folk og sterke fellesskap, og det er Arbeiderpartiet helt enig i. Vi i Arbeiderpartiet er derfor bekymret for de økte sosiale forskjellene under høyreregjeringa. I trontalen har Erna Solberg ingen konkrete forslag om å snu den negative utviklingen, og akkurat det bekymrer kanskje enda mer, for da vil jo utviklingen bare fortsette i feil retning. Nå regner jeg med at representanten Lysbakken deler Arbeiderpartiets bekymringer, og hvis ja, hvilke konkrete tiltak mot fattigdom og økte forskjeller vil etter hans mening være de viktigste og som det samtidig kan være mulig å samle nye sentrum–venstre-flertall bak i denne stortingsperioden?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Det er klart at reell vilje hos sentrum–venstre til å komme fram til kompromisser er en grunnleggende forutsetning for å oppnå resultater. Et område hvor vi faktisk har klart noe av det, er innenfor det å sikre et anstendig arbeidsliv, fritt for sosial dumping og omgåelse av arbeidstakerrettigheter. Der har vi gjennom kompromisser i Stortinget allerede oppnådd noen resultater, som f.eks. i saken om begrensninger i innleie. Jeg har lyst til å stille samme spørsmål på det politikkområdet. Hvilke saker ser representanten Lysbakken for seg at vi kan samle nye flertall for i inneværende stortingsperiode når det gjelder å sikre et anstendig arbeidsliv for vanlige arbeidsfolk?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Fremskrittspartiet liker å kalle seg «partiet for folk flest», til og med «pensjonistenes beste venn», selv om det siste, gjennom flere trygdeoppgjør som har gått i minus, kanskje har fått seg et skudd for baugen. Men i høst har Fremskrittspartiet muligheten til å rette opp det inntrykket noe ved å stemme ja til Arbeiderpartiet og SVs rettferdige forslag om at alle skal ha rett til pensjon fra første krone. Representanten Wiborg var selv i sitt innlegg opptatt av dem som går ut og inn av arbeidslivet. Det betyr som oftest også veldig lav pensjon. Representanten Wiborg har selv sagt at han er enig i prinsippet i forslaget vårt om pensjon fra første krone, men han vil likevel ikke støtte forslag om det hvis NHO sier nei. Er det NHO som bestemmer hva som skal være Fremskrittspartiets politikk for folk flest?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Et godt knep er at når en har et dårlig svar på det en blir spurt om, så svarer en på noe helt annet. Pensjon fra første krone er et tiltak for utjevning av forskjeller pensjonister imellom. NHO har i tariffoppgjøret for 2018 nektet å diskutere å tariffeste det rettferdige kravet om pensjon fra første krone for alle. Det hørte ikke hjemme i tariffoppgjøret, det var en sak for lovgiver, slik NHO så det. Nå har vi, som lovgiver, tatt dem på ordet, men da er også det feil. Tror representanten Wiborg at vanlige folk og velgere i Østfold – ungdom, deltidsansatte, midlertidig ansatte og pensjonister – synes det er rettferdig at Fremskrittspartiet nekter dem pensjon for de første hundre tusen kronene av lønna si?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Årets trontaledebatt har vært en god debatt. Den har fått fram hovedskillet i norsk politikk. På den ene side har vi høyreregjeringas politikk som på viktige områder bidrar til å svekke fellesskapet og øke forskjellene mellom folk, uten at trontalen inneholder ett eneste konkret forslag for å snu utviklingen. Det store, store flertallet av Norges befolkning ønsker en annen kurs. Folk ønsker den tryggheten vår felles velferd betyr for hver og en av oss. På den annen side har vi en samlet opposisjon bestående av sentrum–venstre her i Stortinget, som på område etter område etterlyser tiltak for bedre velferd og mindre forskjeller. Jeg vil gjerne ta opp tråden fra min replikkveksling tidligere i dag med leder av arbeids- og sosialkomiteen fra Fremskrittspartiet. Arbeiderpartiet har satt i gang en ryddeaksjon i norsk arbeidsliv. Vi vil ha anstendige arbeidsforhold for folk flest. Men når vi rydder i norsk arbeidsliv, må vi også rydde litt i det som kommer etterpå – nemlig pensjon. Arbeiderpartiet har sammen med SV fremmet et forslag om obligatorisk tjenestepensjon fra første krone for alle. Representanten Wiborg har selv uttalt offentlig at han støtter prinsippet om pensjon fra første krone, men Fremskrittspartiet og resten av høyreregjeringa vil likevel ikke støtte dette rettferdige kravet, fordi NHO sier nei. NHO advarer – det svekker arbeidslinja dersom vanlige folk får for god pensjon. Men NHO sier ingenting om dem med høye lederlønninger, fallskjermer og pensjonsavtaler som andre bare kan drømme om. LO ville ha pensjon fra første krone inn i tariffoppgjøret i år. NHO nektet og sa det ikke hørte hjemme der, men hos lovgiver. Når vi som lovgiver så tar saken, så er det å blande seg inn i tariffoppgjøret. Pensjon fra første krone hører altså hjemme verken i tariffoppgjøret eller i Stortinget! Hvor hører det hjemme da? Det kunne vært interessant å få et svar på det, f.eks. fra leder av arbeids- og sosialkomiteen fra Fremskrittspartiet, som altså egentlig er for, men likevel mot fordi NHO har sagt nei. Hva handler pensjon fra første krone egentlig om? Jo, det handler om å fjerne den urettferdigheten som ligger i at rundt 1 million vanlige arbeidsfolk ikke har rett til pensjon for den delen av lønna som er under 97 000 kr. De som rammes da, er først og fremst ungdom, deltidsansatte, midlertidig ansatte, folk i kortvarige jobber og vikariater, lavlønte og selvsagt de som blir pensjonister, uten å ha hatt rett til slik opptjening. For mange av dem utgjør 97 000 kr en stor del av den årlige inntekta. Dette er de som har hatt lite fra før. Forskjellene forsterkes ved oppnådd pensjonsalder og følger dem videre, livet ut. Det er den urettferdigheten Arbeiderpartiet og SV vil gjøre noe med. Høyreregjeringa sier nei. Det kan jo vanlige folk merke seg.
Stefan Heggelund (Høyre), 2018-10-03:
La meg først få lov til å skryte av Audun Lysbakken. Han har klart å gjenreise SV. Han er en tydelig stemme og en drivende dyktig debattant. Andre på venstresiden kunne latt seg inspirere. Jeg har ingen illusjoner om at noe jeg sier her, vil sette ham fast på noen som helst måte. Men jeg har noen spørsmål. I 2017 gikk SV til valg på å kutte klimagasser, men ambisjonen de presenterte i 2017, var ikke nok for å nå 2020-målene. Så hvorfor avlyste SV 2020-målene i 2017? I forlengelsen av det la de i vår fram 42 forslag for å nå målene for 2020. Men hvis man ser nærmere på de forslagene, ser man at de ikke vil bidra til å nå målene for 2020. Flere av dem skal implementeres etter 2020. Da blir jo spørsmålet: Hvis man skal fremme forslag for å nå 2020-målene, burde man ikke fremme forslag for å nå 2020-målene?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Den ikke-vestlige innvandringen til Norge har gjennom mange år vært på et nivå som ikke er bærekraftig for den norske velferdsmodellen på lengre sikt om tempoet fortsetter. Bare de siste ti årene har antallet barn som lever i fattige familier med innvandrerbakgrunn, doblet seg. Mens det er en lav andel fattige barn uten innvandrerbakgrunn i befolkningen, er det så mange som fire av ti barn med innvandrerbakgrunn som lever i fattigdom. Fremskrittspartiet er opptatt av å bremse innvandringen ytterligere og sørge for å integrere dem som allerede er i landet. Dette er helt avgjørende om ikke forskjellene i Norge skal øke mer i årene som kommer, og hvis vi skal lykkes med å redusere fattigdommen. Økt fattigdom og økte forskjeller er en konsekvens av høy innvandring fra ikke-vestlige land. Hvorfor ønsker SV høy innvandring til Norge fra ikke-vestlige land, som igjen fører til økte forskjeller og flere fattige familier i Norge?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2018-10-03:
Det vi vet, er at med biodrivstoff kuttes utslipp i Norge – i transportsektoren 9 pst. i 2017. For noen dager siden ble Biokrafts anlegg i Skogn åpnet. Statkraft planlegger sitt pilotanlegg på Tofte. Vi må få palmeolje ut av tanken. Det betinger mer produksjon av biodrivstoff i Norge og i Norden. Da SV satt i regjering, ble Norges første store biodrivstoffanlegg i Østfold punktert. Så det er ikke helt sammenheng mellom det en sier, og det en gjør. Hvis representanten Lysbakken hørte representanten Marit Arnstads innlegg fra Senterpartiet om en ny kurs, snakket hun lite om klima. Men i klimaforhandlingene i vår, om klimastrategien, stemte Senterpartiet og Kristelig Folkeparti med regjeringspartiene om målsettingene for 2030. Hvordan skal Sosialistisk Venstreparti få til denne endrede kursen? Blir de stående i en svingdørsklemme med Arbeiderpartiet på utsiden av en rød-gul regjering?
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Representanten Breivik snakket om et grønnere samfunn og etterlyste samarbeid om åpne og reelle utslippskutt. Det skal han få, og han skal se – om kort tid – en veldig klar sammenheng, i hvert fall i Arbeiderpartiets alternative budsjetter, mellom vår ambisjon om å være et ansvarlig styringsparti og erkjennelsen av at ansvarlig styring i det 21. århundret dreier seg om å styre innenfor naturens tålegrenser. Derfor er det forunderlig for meg at Venstre etter at de gikk inn i regjering, i praksis har abdisert fra sine egne løfter om selvstendige nasjonale utslippsmål og har slått seg sammen med Fremskrittspartiet og Høyre om å si at når vi setter internasjonale mål – som er bra, som vi er enig i – skal de også oppnås gjennom ikke minst det som heter innsatsfordelingsordningen i EU. Det er bra i teorien, men i praksis er det så store overskudd at man kan kjøpe mange kvoter derfra som ikke vil føre til noen reelle utslippskutt noe sted. Derfor har Arbeiderpartiet og SV gått sammen om en rekke forslag til konkrete kutt her og nå, med kjent teknologi i Norge, og jeg inviterer Venstre til å være med på det. Jeg vil gjerne høre Breiviks kommentar.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg takker for anerkjennelsen av Arbeiderpartiets politikk. Det hadde gledet meg enda mer om Venstre ikke beveget seg i motsatt retning, for da hadde det blitt lettere å få til flertall her, men vi skal forhandle godt sammen i månedene som kommer, om klimavennlige budsjetter. Men jeg har lyst til å løfte fram et helt konkret spørsmål, og det gjelder altså ideen om et CO 2 -fond. Det ble vedtatt allerede i statsbudsjettet for 2017, og målet er 4 pst. i årlige reduksjoner. Næringslivet har grepet dette med entusiasme og sagt at de gjerne vil administrere dette, og sånn sett bidra til innovative, nye grep som vil gjøre at vi kan få store utslippsreduksjoner, med en begrenset kostnad for staten når det gjelder dette fondet, mens Venstres klima- og miljøminister, Elvestuen, har sagt at det ønsker han ikke. Han sier nei til dette forslaget fra næringslivet og vil isteden at også dette skal administreres av Enova. Hvorfor vil ikke Venstre være med på å bruke denne anledningen til et konkret partnerskap med næringslivet om CO 2 -reduksjon?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-10-03:
Venstre og Breivik skryter av innsatsen sin i distriktspolitikken i dag. Det er merkeleg å høyre på, når til og med Venstres eigne medlemer krympar seg over politikken som sentraliserer landet. Fleire av Venstres eigne kommunestyrerepresentantar har gått ut av verva sine fordi ein rett og slett protesterer mot den sentraliserande politikken. Er folk i distrikta dumme? Ta regionreforma: Det var den raud-grøne regjeringa som flytta den reelle makta og pengane frå sentralmakta til fylka. Det ein gjer no, er berre å flytte nokre arbeidsplassar som alt er der ute, eventuelt dublere dei inn til fylkesadministrasjonane. KS seier at 0,2 pst. av budsjettet og 100 arbeidsplassar er resultatet ein kjem fram til med denne fantastiske reforma ifylgje Venstre. Kva er Venstres tal for kor mange arbeidsplassar som er flytta frå sentralmakta til regionane? Kor stor del av statsbudsjettet vil det utgjere?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-10-03:
Det vil Senterpartiet gjerne gjere, men me vil jo fyrst forhåpentlegvis stoppe heile reforma, for det de har kome med av oppgåver, er jo berre ull. Det er mykje ull og lite får. Men eg har eit anna spørsmål til representanten frå Venstre. Under arbeidet i Stortinget med langtidsplanen for Forsvaret viste Venstre eit stort engasjement. Då ein kom i regjering, hadde ein snudd på veldig mange av dei standpunkta ein hadde då me sat saman i komiteen og diskuterte. I Sundvolden-erklæringa stod det at regjeringa skulle evaluere dagens ordning med integrert strategisk leiing i sektoren med tanke på reform og forbetring. «Forsvarssjefens rolle som etatssjef styrkes», stod det. I Jeløya-erklæringa, som Venstre var med og forhandla fram, er denne formuleringa teken ut. Erklæringa vart forhandla fram mellom den dåverande regjeringa og Venstre, og det er difor nærliggjande å tru at det var Venstre som kom med krav om at formuleringa skulle ut. Kva er grunngivinga for at ein i Jeløya-erklæringa ikkje lenger går inn for å evaluere ordninga med integrert strategisk leiing i Forsvarsdepartementet og å gi forsvarssjefen meir makt?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-10-03:
Har Noreg vorte eit tryggare land med den Høgre-leidde regjeringa? Eg skal fokusere mest på Forsvaret i den samanhengen, men må berre nemne at i Sogn og Fjordane er politidekninga no lågare enn før politireforma: éin polititenestemann per 1000 innbyggjarar. Det har gått ned samanlikna med tidlegare. Det er sju vakante stillingar. Ein prøver å verne vaktberedskapen, men det går sjølvsagt ut over førebyggjande arbeid og den jobben politiet skal gjere med å etterforske og få saker fram for domstolane. Økonomien avgjer, seier Arne Johannessen, som er leiar for politiet i Sogn og Fjordane. Er det akseptabelt? – Nei! Så til Forsvaret: Regjeringa har lagt ned Sjøheimevernet, ein kapasitet som kosta fattige 80 mill. kr i året. Resultatet er at Kystvakta no må gå bort frå sitt primæroppdrag og støtte Heimevernet i objektsikringsoppdrag. Dette svekkjer Noregs evne til å sikre bærekraftig forvaltning av våre maritime ressursar. Høyringa i samband med Riksrevisjonens kritikk av regjeringa i høve til objektsikring er tydeleg. I landmaktproposisjonen vart det stadfesta at Noreg framleis skal ha ein hær organisert som mekanisert brigade og med stridsvogner som ein viktig del av kampoppsettet. Likevel vil regjeringa utsetje kjøp av stridsvogner til etter 2025. Trass i at ein har eit godt forlik, som Arbeidarpartiet er så nøgd med, følgjer ikkje regjeringa opp forliket. Med forslaget frå regjeringa vil Noreg vere det einaste landet blant våre allierte med ein moderne hær som ikkje har helikopterstøtte for hæren sin. På same måte er Sjøforsvaret prisgitt at NH90-helikoptera ein eller annan gong kjem i lufta. Det same er Kystvakta. Og nedlegging av 2. bataljon vil ha negativ påverking, og ein øydelegg strukturen på den siste brigaden Noreg har. Senterpartiet vil at Noreg, til liks med våre mange nære allierte, går til innkjøp av nye stridsvogner no. Det er ein stor prosess, og Senterpartiet har difor levert eit forslag i dag om kjøp av nye stridsvogner. Me ber regjeringa sikre at prosjektet med innkjøp av nye stridsvogner til Hæren startar i løpet av 2018. Regjeringa har òg kutta i Heimevernet med 5 000 soldatar. Rapporten frå Riksrevisjonen syner at me treng Heimevernet. Den viktigaste oppgåva til alle regjeringar er å sikre tryggleiken til innbyggjarane. Dagens regjering svekkjer tryggleiken i Noreg, den tryggleiken folk skal ha, uansett kvar dei bur i landet. Det vert ikkje eit sterkare forsvar av sterk retorikk. Det må handling til.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Det var en viss forventning hos oss som jobber med justispolitikk, da Venstre kom inn i regjeringen, for vi deler faktisk mange av de samme justispolitiske grunnholdningene. Derfor var vi også veldig glad for at Venstre greide å forhindre at et forslag om permanent bevæpning av politiet kom inn i Jeløya-erklæringen. Der er Venstre og SV helt enig. Samtidig har vi sett at etter at Venstre kom inn i regjering, har politiet fått stadig mer våpen på hoften. Regjeringen har fått flertall for permanent punktbevæpning, og justisministeren har også varslet Stortinget om at han gir tillatelse til at politipatruljer i Oslo kan bære våpen. Vi har kalt dette for snikinnføring av våpen på hoften til politiet, og det har altså skjedd mens Venstre har vært i regjering. Mitt spørsmål til representanten Breivik er: Er ikke han også bekymret for denne utglidningen av stadig mer våpen til politiet, og hva vil han gjøre for å forhindre at dette sklir enda mer ut?
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Jeg har veldig respekt og sympati for representanten Breiviks holdninger i disse spørsmålene. Og så er jeg veldig glad for at han tar med seg dette som jeg nå sier, inn til Venstre, og at det da også får konsekvenser for hvordan regjeringen arbeider med det. Nå har justisministeren varslet at han vil komme tilbake til Stortinget med noen nye forslag til bevæpning av politiet. Jeg ønsker å spørre representanten Breivik om Venstres stortingsgruppe via regjeringen har blitt orientert om dette, og i så fall hvordan han har sett på dette, og hvilke råd han har gitt til justisministeren.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Jeg er også glad for at vi har fått en utviklingsminister, men ikke alltid like glad for utviklingspolitikken hans. Se for dere for fire uker siden, da sto utviklingsministeren sammen med Norwegian-sjef Bjørn Kjos, og han lempet store pakker inn i et nødhjelpsfly. Jeg skal ikke kritisere at det ble gitt nødhjelp til Tsjad, for det var dét som var tilfellet, men jeg vil kritisere tre ting ved at utviklingsministeren sto der i T-skjorte sammen med Kjos og lempet nødhjelpspakker. Jeg vil kritisere den veldig tradisjonelle dramaturgien som ligger bak dette, altså at hvite mennesker fra nord skal hjelpe fattige hjelpeløse i sør. Jeg vil også kritisere dette reklamestuntet overfor Norwegian. Og jeg vil også kritisere hans syn på fattigdom som ble formidlet gjennom dette. Jeg har lenge kritisert statsråden for å være for lite opptatt av den politiske dimensjonen ved fattigdom, men nå vil jeg utfordre ham: Hvorfor ville han samarbeide med Bjørn Kjos på denne måten, og hva slags type bistand og bistandsløsninger var det han formidlet gjennom dette?
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Selvfølgelig – jeg kritiserer ikke at det blir gitt bistand og nødhjelp til Tsjad. Det jeg er opptatt av, er hvilken tradisjonell dramaturgi som utviklingsministeren presenterer dette inn i. Når folk er fattige i land ute, skyldes det at noen vil at det skal være slik – det skyldes vanstyre, mangel på demokrati, overgrep mot den fattige befolkningen og i stor grad griskhet. Det å formidle bistandsløsninger ved hjelp av pakker er en veldig tradisjonell måte å tenke bistand på. Jeg har flere ganger utfordret utviklingsministeren til å peke mye tydeligere på de politiske løsninger som han vil iverksette for å endre de politiske årsakene til fattigdommen i sør. Jeg har ennå ikke hørt veldig gode svar på det.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Jeg synes nesten synd på justisministeren. Han får mye kritikk nå, og her kommer også min. Det er ikke riktig at det er ungdomskriminalitet som er det største, økende problemet i Norge i dag. Det er det overhodet ikke. Der politiet nå ser størst andel økning i anmeldelser, handler det om vold i nære relasjoner, voldtekt og seksuallovbrudd mot barn. Bare første halvår i år kom det nærmere 400 anmeldelser om voldtekt av barn under 14 år – 400 voldtekter av barn under 14 år! På tross av et historisk løft i politiet, som justisministeren sier, rapporterer politiet at de ikke har kapasitet til å håndtere dette. Bare én av tre saker som gjelder familievold, greier politiet å få fram til domstolen – én av tre saker. Det betyr at to av tre saker som gjelder familievold, ikke blir lagt fram for domstolen. Da lurer jeg på, for dette har skjedd under denne justisministerens vakt: Hva har gått galt under vaktperioden til justisministeren?
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
I gårsdagens trontale var det faktisk veldig lite om de mest utsatte og utstøtte i vårt samfunn. I norske fengsler sitter det over 4 000 mennesker. De fleste har lav utdanning, lav inntekt, majoriteten har et rusproblem, en vanskelig oppvekst med mye vold og mishandling – mange triste historier. Ja, det kommer noen til Norge med mål om å begå kriminalitet, og de skal selvfølgelig møtes med strenge reaksjoner. Men målet med kriminalomsorgen er å rehabilitere de innsatte til et liv i frihet, uten ny kriminalitet. Dessverre står det dårlig til med rehabiliteringen. Det varsles nå fra norske fengsler – jeg har reist rundt og besøkt mange av dem – at kriminalomsorgen går for lut og kaldt vann. Ansatte rapporterer om dårlig vedlikehold, kutt i antall ansatte, mer innlåsing av innsatte, kutt i rus- og sinnemestringsprogrammer. Disse dårlige forholdene fører til mer vold og trusler mot de ansatte, og det er dessverre sånn at mange innsatte i fengslene sliter med å vende tilbake til et liv i frihet. Fremskrittspartiet har hatt kontroll med dette i fem år, og situasjonen har bare blitt verre. Det er altså en villet situasjon. Vi kan ikke forstå det på noen annen måte. Det er en villet situasjon at forholdene i norske fengsler og norsk kriminalomsorg har blitt verre. Hvorfor er det slik, lurer jeg på. Og nå må en holde seg fast, for nå kommer det noen sterke uttalelser – ikke fra meg, men fra noen andre. Jeg fikk nemlig svar på hvorfor det er slik, kanskje et delsvar, da jeg leste tidligere justisminister Listhaugs betraktninger om norsk kriminalomsorg. Hun uttalte for noen år siden at standarden må holdes dårlig fordi fengselsoppholdet skal svi. «Kriminelle bør pines i fengsel», uttalte hun. Det er ganske drøye uttalelser, og at hun med slike holdninger et par år etter dette kunne bli justisminister, var ganske oppsiktsvekkende. Jeg tviler på at den sittende justisministeren støtter disse uttalelsene, men jeg har ikke hørt det bli bekreftet at han ikke gjør det. SV mener at Fremskrittspartiet totalt har misforstått når de ønsker tøffere forhold i norske fengsler. Det er farlig, og det er feil å tro at dårlige soningsforhold avskrekker kriminelle. Den type fengsler de ønsker seg, vil produsere mer kriminalitet i stedet for å rehabilitere innsatte, og det vil bidra til å reprodusere ulikhet og urettferdighet. Dette er en oppskrift på et dårligere samfunn. De landene med de strengeste straffene og de dårligste soningsforholdene er også de landene med mest brutalitets- og kriminalitetsproblemer.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Representanten Huitfeldt og eg var begge i Japan for berre kort tid sidan. Der er fødselstala endå lågare, og det viser eigentleg at Japan ikkje er eit berekraftig samfunn. Den same utfordringa har landet vårt. No har me fødselstal på 1,62. Da har me ei utfordring som bør bekymre heile denne salen, og det må me gjere noko med. Så trur eg ikkje at alt dette handlar om pengar. Eg er sjølv småbarnspappa og kjenner nok ikkje på at det er det økonomiske som er det mest krevjande i den situasjonen eg er i. Det trur eg er riktig for mange barnefamiliar. Det handlar om tid. Eg trur me må sjå på ordningar, og eg meiner at det som bl.a. handlar om eingongsstønaden, er ei openberr ordning i dag, for veldig mange ventar med å bli foreldre til ganske seint. Ein student taper i dag betydelege beløp på å bli forelder samanlikna med å bli forelder når ein er i jobb.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Eg skal vere så ærleg og seie at eg har ikkje førebudd meg på dei mest krevjande replikkane i dag. Grunnen til at eg ikkje sjølv har tatt nokon replikkar, er at eg ikkje har kome til, men eg skal vel ikkje seie at eg saknar merksemd akkurat no for tida.(Munterheit i salen) Til spørsmålet som representanten Arnstad heilt riktig stiller, kan eg seie at dette er eit høyringsutkast som er sendt frå Samferdselsdepartementet. Kristeleg Folkeparti var med på ei endring knytt til Posten da me gjekk frå seks dagars til fem dagars ombering. Da var me opptatt av at ikkje minst dei avisene som er i Distrikts-Noreg, var det viktig at me sikra. Me sikra den gongen ei løysing som gjorde at ein får Dagen, Vårt Land og Nationen på laurdagen, men ein slepp rekningane på laurdagen. Det syntest me var ei ganske god løysing, og eg meiner det er også eit perspektiv som me treng å ta med oss dersom me skal sjå på vidare endringar. (Munterheit i salen)
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Me kjem til å leggje fram heilt konkret kva som ligg i barnereforma vår, men eg kan seie at ja, me ønskjer ei universell barnetrygd. Eg trur at nettopp det at me har ordningar i samfunnet vårt som alle er med på å bidra til, og at alle får høve til å hente ut den typen ytingar, er med på å gi ein legitimitet som er viktig i samfunnet vårt. Og me veit at det å auke barnetrygda er det viktigaste strukturtiltaket for å gjere noko med barnefattigdomen i vårt eige land. Eg synest me skal lytte til Kåre Willoch, som har tatt til orde for det i sterke og gode ordelag, og eg sluttar meg til appellen frå Kåre Willoch: Me bør auke barnetrygda.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Eg er opptatt av at nettopp familiane får meir tid. Da er det viktig for meg å seie at eg trur valfridom og fleksibilitet er viktig. Det er òg slik at barn er forskjellige, og at familiar er forskjellige, og eg trur det ville vore bra med ulike løysingar på det. Derfor vil eg vere forsiktig med å seie at det er éi løysing som passar for alle familiane, og éi løysing som ikkje passar for alle familiane. Eg trur det skal vere ulike løysingar. Å gi fleksibilitet for det er tenkinga bak familiepolitikken til Kristeleg Folkeparti. Det er nettopp det å ha respekt for at familiar vel forskjellig, men gi moglegheit for meir tid saman. Med dei fødselstala me no ser, meiner eg at det bør vere noko eit samla storting ser på. Kristeleg Folkeparti er kjent for å vere eit familieparti som har fokusert på familiepolitikk. Eg håper me får konkurranse frå alle parti på Stortinget om nettopp det.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Eg er heilt einig i det representanten Raja seier her. Me – Kristeleg Folkeparti og Venstre – har fått store politiske gjennomslag i løpet av desse fem åra. Me har sett vårt betydelege preg på det politiske Noreg. Eg nemnde i mitt eige innlegg berre saker det siste året som har vore viktige for oss. Når me har fått til ei forbetra pleiepengeordning, hjelper det familiar som verkeleg treng det, familiar som opplever at barnet deira blir sjukt. Dei ønskjer å gjere det beste for barnet sitt, og da må me bidra til det. Eg tenkjer på ei lærarnorm som hjelper dei mest sårbare elevane i skulen, og eg nemnde òg meir til dei pensjonistane som har minst frå før. Eg kunne ha fortsett den lista. Me har fått til mange gode resultat, men det vil ikkje seie at me frå vår posisjon i Stortinget nødvendigvis greier å styre retninga på alle område. Det er den debatten som no skal gå i Kristeleg Folkeparti – kva retning me ønskjer å vere med på – og eg er glad for det fleire har sagt her, at dei har respekt for at det er ein debatt som går ut frå det.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg takker for et innlegg som i stor grad setter barnefamilienes situasjon på dagsordenen, både de som sliter økonomisk, som ikke kan gi ungene sine materiell trygghet, og som ikke kan gi dem tilgang til fritidsaktiviteter som er inkluderende, og også den tidsklemma som mange opplever. Mitt spørsmål litt i forlengelsen av det handler om noe vi ikke har fått til i Norge de siste årene. På 1980-tallet så vi at fødselstallene gikk ned, og så klarte vi gjennom skolefritidsordning, lengre fødselspermisjon og barnehager å øke tallene. Vi var også ganske kjent internasjonalt, og vi var i ferd med å nå i snitt to barn per familie. Men siden finanskrisa i 2008 har fødselstallet i Norge stadig gått ned, og nå er vi på 1986-nivå. Jeg tror verken Hareide eller jeg har svar i dag på hva vi skal gjøre, men har representanten noen tanker om hva vi kan gjøre for å øke fødselstallene i Norge?