Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2009-03-16:
Det framkommer stadig i ulike medier og i ulike rapporter at tilbudet til pasienter når det gjelder fysioterapibehandling, er altfor dårlig. Et oppslag i Fredriksstad Blad lørdag hadde følgende overskrift – og den burde fortelle veldig mye: «Lange køer for fysioterapi To – tre måneders ventetid hvis du ikke betaler timen din selv» Den utviklingen vi faktisk har sett, er at flere og flere nå velger å betale selv, fordi de ikke orker å vente på å få fysioterapibehandling. I ventetiden blir folk sykere og sykere. Mange pådrar seg sekundærlidelser, og mange går sykmeldte i lengre tid. Dette er altså fra et oppslag i Fredriksstad Blad, og Fredrikstad er ikke en kommune som er spesielt dårlig stilt – kommunen har faktisk flere avtalehjemler enn en gjennomsnittskommune. Dette oppslaget viser hvordan det er i landet – i en gjennomsnittskommune. Også rapporten fra Helse- og omsorgsdepartementet viser at det er en stor underdekning, og at forebyggende fysioterapi og behandling av kronikere må vike for pasienter som er sykmeldt, eller som kommer direkte fra sykehus. Det nevnte oppslaget viste at en 77 år gammel mann som kom fra rehabilitering etter en hjerneblødning, måtte vente i to–tre måneder for å få behandling. Regjeringen valgte i statsbudsjettet for 2009 å endre ordningen – for å få et større samsvar mellom oppgaveansvar og finansieringsansvar. Og jeg spør meg da: Var det for å bedre tilbudet til pasientene, eller var det et nytt forsøk på å spare penger – ved å overlate mer ansvar til kommunene? Fremskrittspartiet er skeptisk til at et større finansieringsansvar for fysioterapitjenesten nå er lagt til kommunene gjennom rammeoverføringer, da dette sannsynligvis vil forsterke flere av de uheldige følgene som en har sett i forbindelse med praksis knyttet til avtalehjemler. Vi er også sikre på at behandlingstilbudet vil bli ytterligere svekket når et større finansieringsansvar for tjenesten blir tillagt kommunene gjennom disse rammeoverføringene. I rapporten «Finansiering av fysioterapitjenesten i kommunene» framgår det at en slik endring kan føre til at fysioterapi framstår som dyrere for kommunene enn i dag, med hel eller delvis omgjøring av statlig refusjon til rammetilskudd, og at det – isolert sett – kan føre til en reduksjon i tjenestevolumet i enkelte kommuner. Tiden er – slik vi ser det – overmoden for å innføre fri etableringsrett for fysioterapeuter med direkte refusjon fra folketrygdsystemet, noe som vil sikre den enkelte pasient valgfrihet, samt at det vil sørge for at alle fysioterapeuter med godkjent utdanning kan stille på lik linje når det gjelder å tilby tjenester som pasientene har behov for. Situasjonen er en helt annen i dag enn for 24 år siden. Det er ikke lenger mangel på fysioterapeuter, og det er også mange som ønsker å utdanne seg i den retningen – hvis det er muligheter for å etablere seg og tilby tjenester med rett til refusjon. Refusjonen må utløses etter henvisning, og en vil dermed sørge for at det er den enkelte pasients helsetilstand og rettighet som er utløsende for refusjon fra folketrygdsystemet. Vi ber også om at det innføres et nytt refusjonssystem som gir pasientene mulighet til å velge, og at det dermed åpnes for en konkurranse mellom utøverne på like vilkår. Ved fri etableringsrett, hvor pengene følger pasienten, vil pasientene få behandling betalt av det offentlige uten lang ventetid – ikke som i dag, da veldig mange må betale selv. Det vil føre til likeverdig konkurranse. Og oppstår det konkurranse om å tiltrekke seg pasienter og holde på dem, ja da vil det bidra til å heve kvaliteten på fysioterapitjenesten og -behandlingen. Jeg vil imidlertid presisere at ordningen ikke skal medføre økte utgifter for pasientene – noe som også er blitt sagt her. Kommunen er ansvarlig for fysioterapitjenester til alle som trenger det. Det gjelder forebyggende tjenester, skolehelsetjeneste, sykehjemstjenester osv. Det er fullt mulig for kommunene og for helseforetakene å ansette fysioterapeuter, manuellterapeuter eller annen kompetanse som de trenger. Det gjelder også institusjoner, idrettslag – alle som måtte ha behov for denne tjenesten, enten de kjøper den av en privatdrevet klinikk eller en privat aktør, eller de ansetter en som kan tilby den. Så den biten skulle være ivaretatt. Utover dette mener vi at refusjonsordningen skal være innsatsbasert. Det vil sikre at pasienter som får henvisning til behandling, faktisk får behandling når de trenger det, slik at de unngår å gå lenge sykmeldt fordi de ikke får behandling, eller at de blir dårligere. Jeg vil med dette ta opp Fremskrittspartiets forslag i saken. Samtidig varsler jeg at Fremskrittspartiet subsidiært vil støtte forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – som det nest beste forslaget – samt forslaget som Kristelig Folkeparti har fremmet i salen i dag, om å vurdere virkningene av den omlagte finansieringsordningen.