Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
Det finnes et sørafrikansk begrep som uttales «o-buntu». Ubuntu er en slags felles betegnelse for en livsholdning som bærer fram ideen om at vi blir menneskelige gjennom møtet med andre. «Jeg er meg fordi du er deg fordi vi er noe sammen – i et fellesskap», sier man i Sør-Afrika. Ubuntu er trua på et bånd som er universelt og knytter det genuint menneskelige sammen. Det er et flott ord med en viktig påminnelse til oss alle. Ubuntu er nær i slekt med sider av det helhetlige helsebegrepet som skisseres i den meldinga vi debatterer i dag, fordi begrepet nettopp dreier seg om betydninga av fellesskap. Kanskje kan ordet inngå i den forståelsesramma vi skal ha for det breie folkehelsearbeidet regjeringa har tatt initiativ til, og som også berører noe av det mest personlige og menneskelige ved våre liv: det vi er sammen med andre. Folkehelsemeldinga er ny, og den er banebrytende. Med denne meldinga forteller regjeringa om hvordan man vil utmeisle en politikk som kan bidra til bedre fysisk og psykisk helse for folk gjennom hele livsløpet, og vi adresserer de viktige utfordringene knyttet til de ulike fasene i livet. Jeg vil spesielt peke på at vi tydelig må fokusere på vår psykiske helse, på sosiale relasjoner og gode fellesopplevelser. Vi vet at ensomhet, psykiske problemer og rusproblemer kan forebygges med målrettede tiltak som fremmer trivsel, deltakelse og samhold. Derfor er det så viktig å forstå og anerkjenne det helsefremmende ved f.eks. kunst og kulturaktivitet, og at vi kan ha gode arenaer for å samles både for publikumsopplevelser og egen deltakelse. Dette er kvaliteter ved livet vårt, både når vi er barn, unge og voksne – og ikke minst i våre eldre år. Det er vel ikke til å legge skjul på at vi som samfunn kanskje ikke fullt og helt anerkjenner de kulturelle og åndelige behovene hos den eldre befolkninga. Vi snakker iallfall ikke så veldig mye om det. Men også når vi blir eldre, har vi mennesker drømmer og ønsker for våre liv. Vi har behov for å kunne delta, gi av vår erfaring, oppleve, og være inkludert i lokalsamfunnet. Heldigvis har regjeringa bevilget penger til gode kulturtiltak spesielt rettet mot eldre og andre som ikke så lett når de generelle tilbudene. Det er mange som er opptatt av – og som kan noe om – hvordan de skapende kreftene i kunst og kultur påvirker helsen vår. Ved Høgskolen i Nord-Trøndelag har man forsket på enkeltmenneskers og gruppers deltakelse i kulturlivet og sett på sammenhengen med helse. For mange grupper er sammenhengen veldig tydelig. Det dreier seg om smertelindring, om å bedre folks psykiske helse ved f.eks. å dempe angst, og om å øke kognitive og språklige ferdigheter. Forskerne i Nord-Trøndelag peker på at vi trenger mer forskning for å få det fulle bildet av de mulighetene som ligger i koblinga mellom kultur og folkehelse. Det tror jeg de har rett i. Ikke minst burde flere ha undersøkt den innvirkninga musikk har på demente, både når det gjelder å oppnå ro og psykisk velbefinnende, og for å finne tilbake litt av det språket som er gått tapt. Et annet godt eksempel finnes i Asker. På Sem gård ble senteret NaKuHel – altså natur-kultur-helse – opprettet i 1994 av professor Gunnar Tellnes, som lenge hadde sett behovet for å koble disse dimensjonene og sette samspillet mellom dem i fokus. Senteret er organisert som en stiftelse og drives i stor grad gjennom frivillig innsats. Her er et stort antall aktivitetsgrupper i sving, med f.eks. musikk, litteratur, lokalhistorie og turaktiviteter på dagsordenen – med bedring av deltakernes helse som et viktig mål. Brukerundersøkelser viser at dette virker etter hensikten. En av deltakerne på senteret sa det slik: Som en omsorgsfull gartner steller en pjuskete blomst, ga NaKuHel-senteret meg akkurat den næringsrike jorda og et passelig klima som jeg fikk hente meg inn i og vokse på. Jeg er opptatt av det helsefremmende perspektivet i folkehelsearbeidet, det som legger til rette for at vi kan leve glade, gode, sosiale og aktive liv. Det perspektivet er sentralt i den store fortellinga om den rød-grønne regjeringa, fra Soria Moria og fram til i dag. Det er det jeg vil kalle ubuntu i den politikken som skal bære oss også i framtida.