Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 1999-12-06:
Jeg føler trang til, etter å ha hørt innlegget fra Kjellaug Nakkim og hennes elendighetsbeskrivelse av situasjonen, å minne henne om at det budsjettet som Forsvaret nå jobber etter, ble vedtatt av et flertall sammen med Høyre og Fremskrittspartiet. For øvrig er en budsjettdebatt veldig ofte preget av saker som ikke er bra, men jeg vil starte dette innlegget med noe positivt. Det er det innslaget jeg hørt på Østlandssendingen i dag morges, med et intervju med tre militærpolitikvinner som hadde ansvaret for MP-tjenesten i Oslo i helgen. Etter hva jeg forstod, var det bare jenter på vakt. Vi kan med det konstatere at det går framover, til tross for motstand fra enkelte partier her i Stortinget når det gjelder likestilling. Vi som er opptatt av likestilling og familiepolitikk, vil fortsette å presse for å få bedre ordninger. Det er derfor hyggelig at en ser resultater, både i form av at vi nå har fått en kvinnelig oberst, og at det skal etableres konkrete målsettinger for antall kvinnelige elever på Forsvarets skoler. Jeg vil også understreke viktigheten av at en ikke bare tenker på likestilling i våpengrenene, men at en også jobber målrettet med rekruttering av kvinner til de sivile stillingene i Forsvaret. Det er nødvendig, når en ser i losjen ved siden av, at det noen gang kommer jenter, selv om de som sitter der, sikkert gjør en god jobb. De samme målsettingene når det gjelder likestilling, må vi ha for arbeidet med å rekruttere innvandrere til stillinger i Forsvaret. Det er utrolig viktig at et forsvar gjenspeiler den befolkningen som finnes i et land. Det overrasker meg at Fremskrittspartiet og Høyre har valgt å kutte på kap. 1710, Fellesinstitusjoner og statsforetak under Forsvarsdepartementet. Etter mine begreper er Forsvarets tele- og datatjeneste, Forsvarets boligtjeneste, Forsvarets bygningstjeneste og Forsvarets forskningsinstitutt så viktige støttefunksjoner for det arbeidet som drives av departementet og Forsvaret, at dette er områder som ikke burde kuttes. Et forsvar som ikke har en støttefunksjon som driver forskning og utvikling, vil være relativt fattig. Bare for å illustrere viktigheten av forsknings- og utviklingsarbeidet vil jeg vise til budsjettet og minne om hvilke oppgaver og prioriteringer en skal konsentrere seg om det neste året: Sikkerhets- og forsvarspolitiske studier, strukturanalyser, grunnleggende vitenskapelige, tekniske og medisinske studier av betydning for forsvarsplanleggingen, teknologi- og materiellutvikling i forbindelse med Forsvarets materiellanskaffelser, ledelse og militærpsykologiske aspekter ved moderne krigføring og militære operasjoner under fremmedartede betingelser, og sist, men ikke minst miljømessige konsekvenser av militær virksomhet. Nå er det ikke slik at FFI alene skal drive med alt dette, men samarbeidet mellom Forsvarets forskning og den sivile er viktig. Det er vel nok å minne om at vi i 2001 får en ny langtidsmelding. I tillegg skal departementet på vegne av norsk industri forhandle fram gjenkjøpsavtaler, både i forbindelse med fregattkjøpet og senere kjøp av nye jagerfly. Etter å ha tilbragt forrige uke i Paris i Vestunionens parlamentarikerforsamling med debatter om fremtiden for europeisk forsvar og demokratisk kontroll, styrking av samarbeidet mellom VEUs parlamentarikerforsamling og de nasjonale parlamentene om definisjonen av en europeisk sikkerhets- og forsvarspolitikk, bevegelse mot profesjonelle styrker i Europa, en europeisk krise- og reaksjonsstyrke, og ikke minst situasjonen i Kosovo og den siste utviklingen i Sørøst-Europa, forstår vi at området sikkerhets- og forsvarspolitiske studier er særs viktig. Nok om dette kapitlet i budsjettet, men, som sagt, det forundrer meg sterkt at Fremskrittspartiet og Høyre foreslår kutt i et så viktig kapittel. Som saksordfører for kapitlet om redningshelikoptertjenesten vil jeg understreke at nå begynner jeg å bli utålmodig med hensyn til den varslede stortingsmeldingen. Jeg vet at rette statsråd ikke er til stede, men jeg vil si at det haster med å få en skikkelig gjennomgang av redningshelikoptertjenesten. NOU 1997: 3 Om redningshelikoptertjenesten ble overlevert Justisdepartementet den 12. desember 1996. Det er nå gått fire år siden dette. I forbindelse med behandlingen av de siste budjettene har vi spurt om igjen og om igjen: Når kommer meldingen? Våre merknader i denne budsjettinnstillingen ble skrevet før ulykken med «Sleipner», og med de erfaringer som er høstet i den tragedien, må det foretas en vurdering av hele saken. Jeg ber om at statsråd Løwer gir tilbakemelding til statsråd Dørum om at vi og flere med oss nå begynner å bli ganske utålmodige når det gjelder redningshelikoptertjenesten. NOUen som ble forelagt i sin tid, er etter min mening et godt grunnlag for en stortingsmelding, og det burde ikke være noe problem å få denne fram, med mindre det er en debatt om hvilke departementer som skal ha ansvaret, som skaper problemer for departementet. Jeg vil si at flere og flere av oss venter med spenning. Vi håper at den kommer, som lovet, senest våren 2000. Så noen ord om Flyvåpenet, som vel også er på sin plass. Vi går spennende tider i møte, og det er vel nok å minne om at vi skal gå til anskaffelse av nye jagerfly, som også statsråden nevnte i sitt innlegg. De siste F-5 flyene skal snart settes på bakken, og etter planen vil Stortinget få seg forelagt et program eller prosjekt vedrørende nye enhetshelikoptre. Det er positivt, men vi sliter også med problemer. Etter det jeg forstår, har nå Lynx-helikoptrene våre stått noen dager på bakken med problemer. Alle F-16 flyene står for tiden på bakken, og etter hva jeg forstår, repareres de nå, og man har funnet en løsning på problemet. Verre er det at vi også har problemer med våre Herkules transportfly. Dette er fly som vi har et sterkt behov for, og det hadde vært ønskelig at vi var i en annen situasjon når det gjelder disse flyene. En levetidsforlengelse til 2010 er ikke lang tid, og vi skyver problemene foran oss. Samtidig ser jeg at økonomien ikke strekker til for å foreta kjøp av nye fly, og at disse er prioritert bort. Så over til noen andre fly, nemlig de som står i en hangar på Gardermoen. Jeg skal ikke si mye om den saken, som gjelder Forsvarets flysamling. Men det er noe uvanlig at Stortinget omtaler en sak i budsjettinnstillingen som ikke er omtalt i budsjettet. En enstemmig komite har imidlertid ansett at det å få løst de problemene som har oppstått i forbindelse med flysamlingen, er så viktig at vi gjennom en merknad i budsjettinnstillingen har bedt departementet jobbe fram et forslag til løsning. Jeg vil også understreke at dette ikke er noen kritikk til departementet – de har gjort jobben sin. Tvert imot stoler vi på at departementet bidrar til en løsning av de problemene som nå har oppstått i forbindelse med flysamlingen på Gardermoen. Siden det er litt tid igjen av min taletid, har jeg lyst til å gjøre noe uvanlig. Jeg har lyst til å kommentere en av informasjonssakene i budsjettet. Det er ikke ofte vi gjør det, men en informasjonssak som gjelder oppbevaring og sikring av Forsvarets våpen i private hjem står omtalt. Jeg synes det er veldig bra at vi nå har fått i gang et konstruktivt arbeid med hensyn til dette, og at Forsvaret, sammen med Oslo og Follo politidistrikt, jobber med å få til en sikring av de våpnene som i første omgang folk fra Heimevernet har hjemme. Jeg håper også at det jobbes aktivt med lovgrunnlaget for mulighet til å kunne frita personell fra taushetsplikt, og at Forsvaret så tidlig som mulig kan få informasjon om personer som ikke er skikket til å oppbevare våpen og ammunisjon i hjemmet. Jeg ønsker statsråden, og også Justisdepartementets statsråd, lykke til med det viktige arbeidet, som Stortinget har vært opptatt av i mange sammenhenger i de senere årene.