trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Nysalderinga er i grunnen ikkje så veldig spennande. Stort sett er dette tekniske justeringar, og derfor er det ikkje behov for å bruke veldig mykje tid på det. Det er lite politikk. Dei få tinga som ligg inne av politisk art, er det gjort greie for. Det eine er meirverdiavgiftskompensasjonen ved bygging av idrettsanlegg, som er behandla også i familie- og kulturkomiteen og alt vedtatt her i Stortinget. Så har vi dette som ligg inne om Copernicus, der ein tar 167 mill. kr frå årets budsjett i nysalderinga og set av på grunn av at det er ein kontingent som skal betalast i inneverande år. Så har ein også ein forpliktande merknad om at dei resterande 30 mill. kr som er nasjonale følgjemidlar, skal utbetalast i 2015, og derfor tar ein sikte på – og lover her – at ein skal få det på plass i revidert nasjonalbudsjett. Eg er einig med dei som har vore her oppe og sagt at vi har ei usikker verd og ein usikker økonomisk situasjon. Det er heilt riktig. Men samtidig er det få land som har eit betre grunnlag enn det Noreg har til å takle ei usikker framtid. Det er alt blitt nemnt at oljefondet er rekordstort. Det er større enn nokosinne, og det gir oss eit godt grunnlag for å takle eventuelle utfordringar framover. No er det alt gjort grep i statsbudsjettet ved at ein har forbetra rammevilkåra for norske bedrifter. Ein har senka skattar og avgifter som gjer at ein står betre rusta. Ein har rekordinvesteringar i infrastruktur, i veg og bane. Aldri tidlegare har det blitt investert meir i veg og bane enn det blir neste år, og det vil då medføre at transportkostnadene vil gå ned, både for bedrifter og for privatpersonar. I tillegg til det har ein sett i gang eit forenklingsarbeid og gått laus på skjemaveldet. Det vil gi ytterlegare forbetringar for bedrifter og gjere at ein kan få redusert kostnadene når det gjeld produksjon av varer og tenester i Noreg. Det er eit godt grunnlag. Så er eg heilt avslappa og trygg på at regjeringa kjem til å følgje denne utviklinga veldig nøye og kjem tilbake til Stortinget dersom det på eit eller anna tidspunkt skulle bli behov for det. Men i utgangspunktet har vi nettopp vedtatt eit statsbudsjett som er godt tilpassa dei utfordringane vi står framfor, og så må vi sjølvsagt følgje utviklinga vidare. No er dette med kommuneøkonomi nemnt, og der følgjer fleirtalet den praksisen som har vore, altså at kommunane må ha føreseielege rammer, og det er at ein får behalde auka skatteinntekter, men så må ein ta belastninga dersom skatteinntektene sviktar. Så her følgjer ein den praksisen som har blitt følgd over lang tid. Då vil eg avslutte med å takke for eit godt samarbeid i året som har gått. Eg synest det er veldig fint at vi har ein del gode kvalitetar i Noreg, nemleg at vi kan vere veldig ueinige i sak, men vi er ikkje uvener for det. Vi kan ha ein god tone sjølv om vi er ueinige politisk, og det synest eg vi har hatt i komiteen og i alt samarbeid. Det har vore eit godt år, sjølv om det har vore hektisk og arbeidskrevjande til tider. Då vil eg avslutte med å ønskje alle god jul og godt nytt år, og så sest vi til neste år.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-18:
John Alvheim var Fremskrittspartiets klare og tydelige eldregeneral. Han representerte Telemark her på Stortinget. For noen dager siden var jeg i en radiodebatt der det var et innslag fra Drangedal, der de måtte kutte fra to nattevakter til én på grunn av sviktende inntekter i kommunene. Vedkommende person som ble intervjuet, hadde ligget halvannen time på baderomsgulvet og var redd for at han måtte ligge enda lenger hvis det ble færre nattevakter. Den samme typen historier hører vi fra rundt omkring i hele Norge. Men så har Fremskrittspartiet lullet seg inn i en virkelighet om at alt som ser bra ut på papiret, er bra også ute i virkeligheten. Virkeligheten er at det er beintøft i norske kommuner. Da er spørsmålet mitt til finansminister Siv Jensen: Hvorfor var Fremskrittspartiet prinsipielt for å kompensere sviktende skatteinntekter i 2004, men er nå prinsipielt imot? Hva har endret seg?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-12-18:
Hvis en regjering gjør lite og bevilger lite penger, treffer man mange enkelttiltak, slik at man skal framstå som handlekraftig. Det er dette man ser fra Fremskrittspartiet i eldrepolitikken – det er mange tiltak, men lite handling. Det beste – eller det verste – eksempelet på det er at man nå skal sette av 20 mill. kr til å utrede en forsøksordning for statlig finansiering – utrede forsøk. Spørsmålet er igjen: Hvorfor er det i år greit at man ikke skal kompensere skattesvikten på over 2 mrd. kr, mens man i 2004 mente det var uverdig at man ikke gjorde det, og da klarte å presse Bondevik II til å gjøre det, fordi man var opptatt av de eldre? Hva er forskjellen?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
Jeg er helt enig med representanten Breivik i dugnadens fortreffeligheter, og jeg tenker at vi trenger flere dugnader i Norge. På mange måter er det et politisk år vi nå legger bak oss i Norge, der dugnaden har fått en mindre plass i norsk politikk: mindre velferd, store kutt i velferdsordninger til dem som trenger det aller mest, og ikke minst en direkte smålig asyl- og flyktningpolitikk. Vi tar ikke imot i nærheten av så mange flyktninger fra den største flyktningkatastrofen siden annen verdenskrig som vi burde, og regjeringen har heller ikke gått av veien for å hevde at kommunene i Norge ikke har kapasitet til å ta imot f.eks. de 123 skadde syriske flyktningene som SV har foreslått å ta imot. Så viser det seg etter hvert at dette ikke er tilfellet: En rekke storbyer har fattet vedtak i sine kommunestyrer om at flere syriske flyktninger er hjertelig velkommen hos dem. Da ble det tyst fra regjeringen. For bare noen få dager siden stemte det store flertallet på Stortinget ned å ta imot disse flyktningene. Det er en trist start på jula for Stortingets del. Nå ligger det kanskje en selvoppfyllende profeti i regjeringens hardnakkede motstand mot å kompensere den sviktende skatteinngangen til kommunene, for det er klart at det vil bli mindre kapasitet f.eks. i kommunenes helsevesen, sykehjem, tilbud for mennesker med traumer, tilbud på skolesiden osv. om man ikke kompenserer for skattesvikten. Vi i SV bruker denne anledningen til å foreslå å ta imot 123 skadde, syriske krigsflyktninger, som det ærlig talt bare skulle mangle at Norge ikke kan ta imot, og som jeg er veldig overrasket over at selv ikke Venstre og Kristelig Folkeparti støtter å ta imot. Vi foreslår å kompensere for kommunenes sviktende skatteinngang. Jeg merker meg polemikken fra Venstre når det gjelder oljepengebruk. Jeg ville kanskje vært litt forsiktig med å gjøre det med tanke på det statsbudsjettet for neste år som nettopp er vedtatt, der Venstre ikke har noen problemer med å matche oljepengebruken til finansminister Siv Jensen i det som er et historisk ekspansivt statsbudsjett når det gjelder oljepengebruk. Jeg vil ta opp forslag både når det gjelder krigsflyktningene fra Syria og sviktende skatteinngang fra kommunene. Og det er et forslag til, og det er et «løst forslag», forslag nr. 6, opprinnelig fra Ingunn Gjerstad på vegne av SV, som lyder: «Stortinget ber regjeringen ikke bruke midler på grunnerverv for E18 Ramstadsletta–Lysaker.» Vi fremmer dette forslaget i forbindelse med nysalderingen fordi vi ikke er representert i transport- og kommunikasjonskomiteen, og sånn at det kan bli votert over. Så vil jeg også benytte anledningen til å ønske både finansministeren, presidenten og finanskomiteen en god jul. Det har vært en, om ikke annet, veldig spennende og lærerik høst. Men jeg må innrømme at jeg håper det bare blir to slike høster til før det er et annet flertall på Stortinget som bestemmer i budsjettpolitikken.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
I går i spørretimen spurte jeg finansministeren om kvaliteten på eldreomsorgen i kommunene. Da fikk jeg et langt svar om investeringsordninger og antall sykehjemsplasser osv., men det var ikke det jeg spurte om. Jeg stilte et veldig enkelt spørsmål, som jeg gir finansministeren en mulighet til til å svare på: Mener finansministeren det blir bedre eller dårligere rammevilkår for god eldreomsorg i kommunene neste år når kommunene har en skattesvikt på 2 mrd. kr?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Vi hadde også en runde på dette under spontanspørretimen i går da kommunenes skatteinntekter var et viktig spørsmål fra Stortingets side. Jeg vil gjerne gjenta det jeg sa da. For det første har vi et godt opplegg for kommunene for 2015 som sikrer oss videreutvikling av viktige velferdsoppgaver i kommunene også neste år. Jeg vil også gjenta det jeg sa i mitt innlegg, nemlig at den praksisen som også denne regjeringen følger, som også ble fulgt av den forrige regjeringen, er i tråd med det KS selv ønsker, nemlig at systemet og modellen skal gå begge veier. Det er et godt system som sikrer kommunene forutsigbarhet, særlig også i en situasjon hvor de kan gå inn i 2015 med en god vekst i de samlede overføringene til kommunene, og ikke minst også i de frie inntektene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Jeg merker meg at Arbeiderpartiet gang på gang kommer med påstanden om at vi nå står foran store velferdskutt i kommunene. Vi har hatt tett og løpende kontakt med KS om kommuneøkonomien for neste år og har fått svært gode tilbakemeldinger på den samlede veksten som gir kommunene mulighet til å styrke velferdstilbudet neste år. Det er jeg veldig godt fornøyd med. Det er mulig at det ikke passer helt inn i det bildet Arbeiderpartiet ønsker å tegne av situasjonen, men sannheten er altså den at også kommuneøkonomien vokser neste år. Da kan det umulig bli mindre velferd. Det er også slik, som jeg sa i går, at også kommunene har et effektiviseringspotensial, også kommunene har et ansvar for å ta stilling til hva de velger å bruke penger på. Jeg forventer at de løser de viktigste oppgavene først.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Jeg er helt enig med representanten Syversen i at vi selvsagt må følge utviklingen nøye, også for kommunesektoren gjennom 2015. Med mindre noe helt spesielt skulle skje for norsk økonomi, er revidert budsjett for 2015 det første avstemmingspunktet for det. Så til spørsmålet om julegaven for norsk økonomi. Regjeringens viktigste julegave til norsk økonomi er det budsjettet som Stortinget nettopp har vedtatt. Det er et budsjett som er godt tilpasset norsk økonomi, og som svarer på mange av de omstillingsutfordringene vi står overfor. Regjeringen har, sammen med samarbeidspartiene, satt i gang mye viktig og helt nødvendig reformarbeid på en lang rekke områder. Mange av de reformene skal passere Stortinget i tiden som kommer, og vil være en vesentlig del av den omstillingen vi har visst lenge at norsk økonomi må møte.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Jeg takker for spørsmålet, for det gir meg en anledning til å si litt om Fremskrittspartiets engasjement når det gjelder eldreomsorgen. Vi er nå, som vi alltid har vært, opptatt av at eldreomsorgen skal være god. Den skal være mangfoldig, og den skal være lagt til rette slik at den er best mulig tilpasset den enkelte eldres behov. Noen har behov for sykehjemsplasser, andre ønsker seg gode tjenester og trygghet for å kunne bo lengst mulig i egen bolig. Derfor er det så viktig at regjeringen på bred front iverksetter tiltak i samarbeid med kommunene for å få det til. Vi har innført en ordning der staten tar halve regningen når kommunene bygger sykehjem. Vi prioriterer kvalitet og kapasitet i helse- og omsorgssektoren, vi styrker kompetansen hos de ansatte, vi innfører et kommunalt helse- og omsorgsregister, vi ser nærmere på et forslag om et permanent pårørende- og brukerutvalg, og vi vil innføre kvalitetsindikatorer for omsorgssektoren – for å nevne noen av de viktige områdene regjeringen nå jobber med for å styrke eldreomsorgen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Det vanlige også for Fremskrittspartiet har vært å følge det systemet som vi alle har holdt fast ved, nemlig at kommunenes skatteinntekter, enten de er positive eller negative, skal bæres av kommunene, at de skal få beholde overskuddet og ta ansvar for underskuddet – for å si det litt enkelt. 2004 var et spesielt år, da den daværende regjering i samarbeid med Stortinget valgte å kompensere skattesvikten. Jeg har lyst til å minne representanten Slagsvold Vedum om at de samlede overføringene til kommunene da var langt mindre enn de er i dag, og skattesvikten større. Det forteller alle at behovet var større enn det er nå. Nå er vi i en situasjon hvor overføringene til kommunene blir betydelig styrket neste år. KS selv uttrykker tilfredshet med situasjonen, og da mener jeg at vi har levert. Når det gjelder forsøksordning med statlig finansiering, er jo det en fantastisk mulighet til å få «benchmarket» det eksisterende systemet – med stor variasjon i eldreomsorgen i kommunene – med et statlig finansieringssystem, som Fremskrittspartiet har hatt tro på i mange år.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Når kommuneøkonomien blir styrket med nesten 8 mrd. kr neste år, er det et meget godt utgangspunkt for styrket velferdsproduksjon i kommunene neste år. Når det er sagt, er vi også opptatt av at kvaliteten på ulike pleie- og omsorgstjenester i regi av det offentlige skal være best mulig. Jeg tror vi alle kan være enige om at når det kommer rapporter som avdekker uverdige forhold, plikter både kommunene, som de fremste ansvarlige, og vi å gjøre noe med det. Nettopp derfor er jeg glad for at helseministeren er så tydelig på at det først og fremst handler om å heve kvalitet og kompetanse i sektoren, men samtidig handler det jo om måten vi velger å organisere tjenestetilbudet på. Dette er et område både regjeringen og Fremskrittspartiet har et sterkt engasjement i, og vi jobber tett med kommunene for å sørge for at det blir bedre tjenester også fremover.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2014-12-18:
Jeg takker for en ryddig og grei redegjørelse. Vi støtter presidentens forslag.
Kristian Norheim (Fremskrittspartiet), 2014-12-18:
Jeg takker også for redegjørelsen – og for navnebyttet! Fremskrittspartiet støtter også presidentens forslag.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-18:
SV støttar at forslaget vert oversendt til komiteen.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
På vegne av stortingsrepresentantene Rigmor Aasrud, Sonja Mandt, Hege Haukeland Liadal og meg selv har jeg gleden av å legge fram et forslag om barnevern – ideelle organisasjoner og skjermede anbud.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
På vegne av stortingsrepresentantene Else-May Botten, Line Henriette Hjemdal, Pål Farstad, Rasmus Hansson og meg selv vil jeg legge fram et forslag om bedret sikkerhet på sjøen. Det bes om at forslaget kan behandles etter Stortingets forretningsorden § 39 annet ledd, bokstav c.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg vil fortsette der forrige replikant avsluttet. Når en ser på merknadene som ligger i innstillingen og de klare føringene som flertallet på Stortinget har lagt på det kommende oppgjøret, er mitt spørsmål: Kan en legge fram et oppgjør neste år som er like dårlig, med den innrettningen som regjeringen valgte dette året, eller vil det være i strid med Stortingets forutsetninger for landbrukspolitikken?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Det er et bredt flertall på Stortinget. Alle partiene sier jo at inntektsmuligheter er viktig for å sikre rekrutteringen og øke norsk matproduksjon. Det som jeg mener det er viktig å få avklart, er om denne innstillingen vil innebære at regjeringen må komme med et bedre tilbud – rent økonomisk og med en annen innretning enn årets oppgjør. Det er å betrakte som et ja/nei-spørsmål. Har regjeringspartiene tatt signalene fra Stortinget om at årets oppgjør er for dårlig, og at neste års oppgjør må bli bedre?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Det blir fra Fremskrittspartiets side brukt mye tid på å snakke om forenklingstiltakene. Det blir brukt begreper som «historisk forenkling». Vi har fra Senterpartiets side etterlyst svar fra statsråden om effekten av forenklingene uten å ha fått det. Så jeg vil nå utfordre representanten for å få et svar på hva slags innsparinger det ligger i forenklingstiltakene for den enkelte bonde? Hvor mye mindre papirarbeid kan man forvente seg neste år enn det man har i dag? Vi har ikke fått svar fra statsråden på dette, så kanskje det også er vanskelig for representanten å svare. Derfor vil jeg utforme spørsmålet slik: Kan representanten anslå om det er snakk om i gjennomsnitt mer eller mindre enn en halv time spart papirarbeid for en norsk bonde?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg registrerer at vi ikke får et svar på om dette er snakk om mer eller mindre enn en halvtime per norsk bonde. Da vil jeg spørre, i forbindelse med ett konkret forslag som regjeringen kom med, som heldigvis ble reversert i Stortinget: Er det fortsatt slik at Fremskrittspartiet mener det fortjener merkelappen forenklingstiltak når man kutter ut en tidligpensjonsordning, som norske bønder hadde innrettet seg etter og tenkt generasjonsskifte ut fra? Den ble altså strøket med et pennestrøk fra Fremskrittspartiet og Høyre. Heldigvis kom den inn igjen ved stortingsbehandlingen. Like fullt er dette i proposisjonen fra regjeringen framstilt som et forenklingstiltak. Er representanten enig i at det er et godt forenklingstiltak?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Senterpartiet har forståelse for at Kristelig Folkeparti ikke fullt ut kunne få gjennomslag for de offensive målene om inntektsutvikling som de hadde i forrige periode. Vi er glad for at Kristelig Folkeparti og Venstre har bidratt til at oppgjøret er et mindre steg i feil retning enn det regjeringen la opp til. Det som overrasker meg, er at vi gjennom media har blitt kjent med at Kristelig Folkeparti og Venstre gikk inn i forhandlingene med Høyre og Fremskrittspartiet med et krav om en økning i budsjettmidlene på 250 mill. kr, selv om en visste at for å unngå økte inntektsforskjeller måtte det ha kommet 320 mill. kr. Når en vet at fasiten er at Kristelig Folkeparti og Venstre fikk det de ba om, burde ikke Kristelig Folkeparti og Venstre da ha stilt et høyere krav til regjeringen – gått inn i forhandlingene med et krav som ville hindret at inntektsforskjellene mellom grupper i landbruket og andre grupper økte?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg tror at reelt reduserte inntektsforskjeller – som en så i fjorårets oppgjør – er viktigere for landbruket enn merknader. La det ikke være noen tvil om at fjorårets oppgjør reduserte inntektsforskjellene. Mitt oppfølgingsspørsmål er: Med de føringene som flertallet i komiteen nå har lagt, kan regjeringen neste år da levere et tilbud med den rammen og den innretningen som de leverte dette året, og allikevel handle i tråd med Stortingets forutsetninger, eller er Stortingets forutsetninger – etter Kristelig Folkepartis syn – at det må komme et annet oppgjør, med en høyere ramme og en annen innretning enn det vi så fra regjeringen dette året?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
For Senterpartiet er samvirket en av bærebjelkene i landbrukspolitikken. Det at bøndene går sammen og eier disse selskapene i fellesskap, er svært viktig. Så har vi også under den rød-grønne regjeringen, og med en landbruksminister fra Senterpartiet, hatt rom for private alternativer til f.eks. Tine. De har gunstige og gode ordninger å forholde seg til. Noen vil mene de er for gode, aktørene selv vil mene at de er for dårlige. Men vi har også understreket i innstillingen til oppgjøret, i våre merknader, at vi ikke går inn og kommenterer alle enkeltpunkter. Det er bakgrunnen for at vi har valgt å stå utenfor den merknaden.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Nå er det sånn at i Senterpartiet er vi også svært opptatt av lykkelige kyr. Vi er opptatt av at bøndene skal ha mulighet til å satse. Men vi mener at det skal være en grense for hvor store brukene skal være. Det er det også etter denne avtalen, og vi har noe ulike vurderinger av hvor vi ligger. Men det vi også i våre merknader har påpekt som en fare med regjeringens politikk, er at en skal åpne for større kvoter kombinert med at en skal se på kvoteregionene. Det frykter vi kan føre til en rekanaliseringspolitikk, der store deler av melkeproduksjonen blir flyttet fra Vestlandet til Østlandet, der kornproduksjonen på Østlandet blir erstattet av gressproduksjon, og der gressproduksjonen på Vestlandet går ut av bruk. Det er en dårlig spiral hvis en har et mål om å øke norsk matproduksjon basert på norske ressurser.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg tror at det flertallet på Stortinget som ville vært best for norske bønder hvis en legger partiprogrammene opp på hverandre, ville vært Senterpartiet, Kristelig Folkeparti, SV, Arbeiderpartiet og muligens Venstre – la det være klart. Så sier en at pengene er brukt opp. Jo, muligens har Arbeiderpartiet brukt opp sine penger, men vi sier at vi ønsker et oppgjør på linje med fjorårets oppgjør. Det vil da være et forhandlingsspørsmål om en skal prioritere den rammen inn på ordninger som påvirker inntektene eller på andre fellesordninger. Da vil en også se i innstillingen at Senterpartiet f.eks. ikke har tatt detaljert stilling til forslagene fra faglagene om å legge om hele den såkalte SMIL-ordningen til en nydyrkingstilskuddsordning. Vi har sagt noe om at innretningen av rammen vil være et forhandlingsspørsmål mellom faglagene og regjeringen basert på de vedtak som Stortinget har fattet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Nei, jeg er sterkt uenig i det. For det første har vi en næring, beskrevet i proposisjonen punkt 3.3.4, som har hatt en formidabel utvikling, en enorm effektivisering de senere årene som få andre næringer kan vise til. Det er sånn at også med en landbruksminister fra Senterpartiet visste vi, og vi gikk inn i det med åpne øyne, at det ville bli lagt ned bruk. Men det var ikke noe krav om at vi måtte like det! Men det var svært tydelig at det ville være resultatet av politikken. Jeg registrerer for øvrig at den typen utsagn kan komme i dag. Saksordføreren sa på TV 2-nyhetene, etter at avtalen var presentert, at hun håpet dette ville bidra til flere gårdsbruk i Norge. Det tror jeg reelt sett ikke det er noe som helst grunnlag for å hevde. Senterpartiet i regjering bidro til en fornying av eiendomspolitikken. Vi økte konsesjonsgrensene f.eks. for kylling, men vi gjorde det sakte, men sikkert. Vi drev ikke med ideologisk korstog, sånn som dagens regjering gjør.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg oppfatter at det i stor grad er en reell enighet mellom Arbeiderpartiet og Senterpartiet, særlig om det vi har sagt i vårt vedtak, og de merknadene vi står sammen om. Så registrerer jeg at noen steder har Senterpartiet sine merknader og Arbeiderpartiet sine merknader. Arbeiderpartiet må få svare for sin egen del, men på de punktene vi er enige, har jeg oppfattet det dit hen at vi er enige om at vi skal satse på små og mellomstore bruk i større grad enn dagens regjering. Vi er enige om at nivået burde være på fjorårets nivå, altså et nivå som er egnet til å tette inntektsgap. Det vil jo i den politiske debatten framover være viktig å legge tydelig trykk på de flertallsmerknadene som komiteen har satt ned, for å synliggjøre og konkretisere dem, og det vil Senterpartiet bidra til.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Demonstrasjonstoget for to år siden kunne vi ha greid oss uten. Men det er viktig å være klar over at inntektsnivået som den gang ble tilbudt, var på et helt annet nivå enn årets oppgjør, og hvis en legger historikken for de tidligere forhandlingene til grunn, er det ingen tvil om at man også i 2012 ville ha endt opp med et oppgjør som bidro til at inntektsforskjellene i alle fall ikke økte mer enn de skulle. Det er helt rett at landbruksministeren var til stede begge årene. Jeg synes det er bedre med en landbruksminister som er litt skuffet over et dårlig oppgjør, enn en som er stolt av å gi et dårlig oppgjør til bøndene. Når en sier mer om den medisinen som ikke virker, har vi pekt på at økt kornproduksjon er særdeles viktig. Når regjeringen legger fram et forslag som kun vil gi 70 av rundt 11 000 kornprodusenter en inntektsvekst, er det stikk motsatt av en medisin som virker.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Fremskrittspartiets stortingsrepresentant Morten Ørsal Johansen sa følgende til NRK: «At bøndene klager, viser at vi har gjort noe riktig.» En av de store taperne i forbindelse med statens tilbud til jordbruket er kornprodusentene. Av over 11 000 kornprodusenter er det kun 70 som kommer ut med null eller bedre. Det store flertallet, 99,4 pst., taper på statens tilbud. Da er mitt spørsmål: Mener statsråden at statens opprinnelige tilbud til kornprodusentene var egnet til å øke norsk kornproduksjon?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Da er det naturlig å følge opp og spørre hva statsråden vil gjøre for å bedre agronomien i kornproduksjonen.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Hvis ikke den retningen dette oppgjøret peker ut, blir stoppet, mener jeg det vil true landbruket sånn vi kjenner det i dag. Det handler om et landbruk basert på familiebrukene, der en har én eller flere produksjoner på samme gård, det kan være kyr, gris, potet, korn, sau eller alpakka, for den saks skyld. Det er et sånt landbruk, et mangfoldig familielandbruk, Senterpartiet ønsker, med store og små bruk. Det er snakket om de svært store brukene, og det blir direkte knyttet til effektivitet. Men det er ikke sånn at det er noen automatikk i at de største brukene har de mest effektive måtene å produsere trygg og ren mat på. Det er heller ikke sånn at svært store bruk er den beste måten å begrense antibiotikabruken på. Representanten Heggelund var her inne på og snakket om dyrevelferd og hoppet rett på kontroller. Det er ikke antall kontroller som vil avgjøre dyrevelferden, det er vel så mye et spørsmål om hva slags struktur en har på landbruket. Jeg må også korrigere det inntrykk som er skapt, gjennom flere innlegg, at dette er et godt oppgjør for bøndene på Jæren. Nei, det er ikke sånn at det er jubel for dette oppgjøret blant bøndene på Jæren. Det var like mange av dem på plenen utenfor her og demonstrerte som det var bønder fra andre deler av landet. Det må være underlig for dem som har sittet på galleriet og hørt på denne debatten. De har hørt så mange fine ord, og så vet de at resultatet har blitt så magert. Det viser at det finnes et valg for Kristelig Folkeparti og Venstre. De kunne ha valgt en annen kurs. De kunne fått kanskje 0,5 mrd. kr til på bordet, en annen profil, ved å velge et annet flertall. Det valgte de bort. Så kort til historiefortellingen. Hvis en i perioden 2005–2013 skulle hatt prosentvis lik inntektsutvikling, hadde en ligget 70 000 kr under det som er status i dag. Jeg vil også oppfordre opposisjonen til å bestemme seg: Skal de kritisere den rød-grønne regjeringen for at ingen ting skjedde, eller skal de kritisere den for at det var stor strukturutvikling? Det er på en måte greit med kritikk, men de må bestemme seg: Hva var problemet med den politikken vi førte? Det er varslet en ny landbruksmelding. Det er ingen tvil om at det vil skape ny usikkerhet i landbruksnæringen. Jeg synes at landbruket i det minste fortjener å få vite hvor lenge denne usikkerheten skal vare. I mellomtiden får en gjøre som statsråden oppfordret til, trøste seg med at i det minste er vekstforholdene gode. For jeg tror det er mer å hente hos Vårherre enn det er i dette jordbruksoppgjøret.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
En kort stemmeforklaring fra Senterpartiet: Vi støtter vedtaket til I, vi går imot II, til fordel for vårt eget forslag, og Senterpartiet kommer heller ikke til å støtte forslagene fra SV og Miljøpartiet De Grønne. Representanten Hareide var inne på temaet om statsråden var parkert eller ikke. La meg da understreke at vårt syn er definitivt at statsråden er parkert. Men betyr det at vi mener at det Venstre og Kristelig Folkeparti har oppnådd, er godt nok til å sikre økt norsk matproduksjon og et landbruk i hele landet? Nei, det langt fra godt nok. Så det vi snakker om her, er en parkering, men det er også i høyeste grad en feilparkering.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Gode lokalsykehus er en viktig del av politikken for å sikre vekst, velferd og bosetting i hele landet. Til tross for dette ser en at ansvarsfraskrivelsen i sykehuspolitikken fortsetter. Senterpartiets klare utgangspunkt er at folkevalgte har ansvaret for og skal fatte vedtak om sykehusstruktur og viktige oppgaver. Statsråd Høie snakker om de store forventingene til den nasjonale planen som skal komme. Jeg mener Høie selv har skapt disse forventningene, og det er brukt svært store ord om hva denne planen skal være. Ja, det er trukket paralleller til Nasjonal transportplan, men det er jo ikke det vi opplever blir sagt nå. Det var noe en sa før valget. Dette blir som en nasjonal transportplan uten investeringsprogram, og en kan jo tenke seg hvor mye engasjement det ville skapt. Så dette er en stor skuffelse, og en går vekk fra de løftene en hadde. I Flekkefjord er det et stort engasjement for sykehuset. Dette er et viktig tilbud til folk i både Rogaland og Vest-Agder. De som kjemper for et sykehus i Flekkefjord, venter at dettes framtid skal avgjøres i nasjonal helse- og sykehusplan. Det er jo derfor folk har grunn til å føle seg rundlurt av regjeringen og helseministeren når en ser på de vedtakene som ligger i dag. Senterpartiet vil ikke svekke sykehuset i Flekkefjord, og vi vil kjempe sammen mot Høies og regjeringens byråkratistyre for at føde- og akuttfunksjonene skal bestå. Jeg mener det er helt avgjørende for sykehuset i Flekkefjord at helseministeren i dag avklarer hva den saken vi har til behandling i dag, betyr for spørsmålet om føde- og akuttfunksjonen ved sykehuset i Flekkefjord. Skal dette bli en del av den nasjonale helse- og sykehusplanen, eller vil det bli et byråkratisk valg fattet uavhengig av den planen og stikk i strid med de forventningene Høyre skapte i valgkampen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-06-17:
Jeg vil foreslå at saken sendes til næringskomiteen for behandling. Dette er ikke tiden for vidløftig argumentasjon, så jeg skal begrense meg til å snakke om to forhold: Det er påtrengende nødvendig å sikre at stortingsflertallets mening kommer til uttrykk i saken. Det gjaldt også i den såkalte Fedje-saken, som det er referert til i forslaget, og som var oppe til behandling i forrige periode. Det er også et viktig element at det ikke står i motstrid til andre vedtak som er gjort i saken. Derfor fremmer jeg et forslag om at saken sendes til næringskomiteen, og så må næringskomiteen bidra til rask behandling av saken.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Gode inntektsmuligheter er det viktigste virkemiddelet for å sikre rekruttering i landbruket og for å nå de landbrukspolitiske målene. Som jeg sa i mitt innlegg, er inntektsutviklingen avgjørende for betydningen for rammen i oppgjøret, og det er også lagt til grunn i årets oppgjør. I en mindretallsregjering er man avhengig av støtte fra sine samarbeidspartnere, og det greide vi å oppnå her i Stortinget, og det er jeg veldig glad for.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Det er selvfølgelig en utfordring for en mindretallsregjering å få så gode prosesser at alt blir sikret til enhver tid. Jeg skulle ønske at denne saken ikke hadde kommet til Stortinget, slik at det instituttet som foreligger, ikke blir rokket ved. I år skjedde det, saken kom til Stortinget, og som tidligere sagt, er jeg veldig glad for at vi greide å få til en avtale med samarbeidspartiene våre her i Stortinget.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Jeg er helt enig i at dette politikkområdet er svært viktig og berører alle menneskene som bor i dette landet. Jeg skulle ønske vi hadde brede forlik, som kunne sikre forutsigbarhet og ro på dette politikkområdet. Som jeg tidligere har sagt, er gode inntektsmuligheter det viktigste virkemiddelet for å sikre rekruttering og for å nå de landbrukspolitiske målene. Inntektsutviklingen har ligget til grunn for oppgjørene i mange år, og det forutsetter jeg at den gjør også i framtida.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Jeg kan selvfølgelig ikke stå her og forskuttere framtidige landbruksoppgjør, men de fellesmerknadene som er knyttet til de tingene vi er enige om, vil jeg se som helt naturlig blir ivaretatt i framtidige oppgjør.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Nå er det jo sånn at politikken vedtas på Stortinget og ikke på bakrommet i regjeringen, som i forrige periode. Det betyr at det er Stortinget som bestemmer. Når saken kommer hit, er det Stortinget som avgjør.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Nå kjenner ikke jeg alle detaljene i innretningen på alle områder. Det må jeg bare erkjenne. Vi har fått noen tilbakemeldinger fra våre kornbønder om at dette oppgjøret ikke er dårlig, og det ble i tillegg lagt inn litt ekstra på korn i avtalen med samarbeidspartiene, så jeg føler at det er godt ivaretatt.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Alle partier ønsker mest mulig norskprodusert mat – spørsmålet er bare: Hvordan skal vi få dette til? Hvis vi ser historisk på dette, har dette vært en målsetting i minst 50 år, og selvforsyningsgraden går bare nedover. Under det rød-grønne styret fra 2005 til 2013 gikk selvforsyningen fra 52 pst. til 46 pst. Så spørsmålet mitt til SV er: Hvordan tenker SV at vi skal få dette til?
Ingunn Foss (Høyre), 2014-06-17:
Som omtalt mange ganger fra denne talerstolen i dag, vil regjeringen styrke landbruket gjennom forenkling, regler og støtteordninger, gjennom å oppheve begrensninger som hindrer effektiv utnyttelse av kapasitet på enkeltbruk, gjennom å satse på forskning og utvikling som skaper nye produkter og øker lønnsomheten, og gjennom å ha et høyt fokus på miljø og å styrke dyrevelferden. Komiteens flertall ønsker et miljøvennlig, bærekraftig og framtidsrettet norsk landbruk med både store og små bruk i hele landet. Det legges også til rette for at alle kan vokse og øke produksjonen uten at det skal gå ut over dem som driver små og mellomstore bruk. Derfor er distriktstilskuddene i jordbruksavtalen ikke rørt, de er på samme nivå som under regjeringen Stoltenberg. Komiteens flertall er enige om å styrke bruk som har ressursgrunnlag til å være heltidsbruk, samtidig som variert bruksstruktur i hele landet opprettholdes. Det legges også til rette for økt matproduksjon og et enklere virkemiddelsystem, hvor det lettere kan kontrolleres at tilskuddene utbetales i tråd med formålet. En samlet komité viser til at det er bred enighet om at norsk landbruk bør ha en differensiert bruksstruktur, og at det i Innst. 234 S for 2011–2012 bl.a. står følgende: «Komiteen vil legge til rette for en variert bruksstruktur som både tar hensyn til tradisjonelle familiebruk og gir mulighet for ulike samarbeidsformer.» Dette viser at denne regjeringen ikke vil rasere verken landbruket eller distriktslandbruket, snarere tvert imot. Vi vil gjøre justeringer og forenklinger som kan gi optimisme, skape lønnsomhet og trygge arbeidsplassene i næringen inn i framtida. Jeg vil takke Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre for godt og konstruktivt samarbeid i forhandlingene. Jeg vil også takke komiteen og alle dem som har sittet og hørt på debatten her i dag; takk for en god debatt. Det ble mye takk, men igjen: Takk!
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Utfallet av behandlinga av jordbruksoppgjøret dette året viser til fulle at regjeringa ikke var på linje med stortingsflertallet. Ser man på beløp, er den økonomiske rammen økt betydelig – med en kvart milliard kroner. Det er langt mer enn bøndene vel fikk inntrykk av da man satt med forhandlinger. Et flertall på Stortinget, Arbeiderpartiet, SV, Venstre og Kristelig Folkeparti, sier på innstillingens side 13 og side 15 ganske klart at dette ikke var i samsvar med de intensjoner Stortinget har. Et flertall i Stortinget ber derfor regjeringa ved framtidige tilbud sørge for at Stortingets vedtatte landbrukspolitikk reflekteres i statens tilbud. Hvorfor var ikke årets tilbud forankret i Stortinget?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Det var strengt tatt ikke svar på mitt spørsmål. Jeg mener det er avgjørende viktig, når man behandler en så avgjørende næring som landbruket er, og når vi ser at vi har behov for å øke den innenlandske produksjonen basert på norske ressurser, og når man ønsker å reformere betydelig, at man i større grad enn det årets oppgjør bærer preg av, forankrer i Stortinget. Jeg gjentar derfor mitt spørsmål: Hva er bakgrunnen for at man valgte ikke å forankre i Stortinget ved denne runden?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Hvordan man finansierer sin egen splittelse er et litt uklart spørsmål, for å være helt ærlig, men det er vanskelig for opposisjonspartiene og for Arbeiderpartiet å skulle ta noe ansvar for den prosessen som regjeringa har lagt opp til i tilknytning til landbruksoppgjøret. Regjeringa har valgt å inngå i et flertall med Venstre og Kristelig Folkeparti – med full respekt for det – men etter mine begreper er det regjeringa og statsråden som har ansvaret for det jordbruksoppgjøret som nå går mot veis ende. Det ansvaret synes jeg faktisk representanten Gunnar Gundersen skulle ta sjøl. Når det gjelder våre forslag, har vi hele tiden ment at det må slås ring rundt forhandlingsinstituttet, men vi har tydelig signalisert at hvis man skal kunne klare å fortsette den inntektsutviklingen som man hadde da den rød-grønne regjeringa forlot regjeringskontorene, er man avhengig av, som det sto både i våre merknader og i våre utspill, en langt bedre økonomisk ramme. Vi anslo minst 450 mill. kr, som nettopp ville bidra til at man fortsatte den kursen man hadde tidligere med å tette inntektsgapet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Det er ikke vår intensjon – og det mener jeg er viktig, i respekt for forhandlingsinstituttet – å sitte i Stortinget og detaljregulere og plassere de pengene vi mener ramma bør økes med, på de respektive poster. Det er mange poster vi mener bør styrkes. Ser man f.eks. på arealtilskudd for grovfôr, har man en fordeling som viser at det er de små som fortsatt taper. Man har mulighet til, innenfor ethvert beløp, å fordele annerledes. Det er det ene. Men jeg er litt undrende: Når Arbeiderpartiet sier at man burde hatt minst 450 mill. kr til i disse forhandlingene å forhandle videre med, er det et såpass lite tilleggsbeløp opp imot det som ble enden på visa. Det er nærmest det samme som Kristelig Folkeparti klarte å plusse på ved å snu kuttet – 250 mill. kr. En kvart milliard til mener jeg faktisk er viktig. Den ville man kunne oppnådd viktige forhold med, både når det gjelder å styrke kornøkonomien, når det gjelder velferdsordninger og når det gjelder klimatiltak.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet, fordi det gir meg anledning til å snakke om landbrukspolitikken til Arbeiderpartiet. Vi har jobbet mye med det i løpet av våren og laget en strategi, som vi har kalt «Grønn vekst». Jeg ber alle om å lese den. Vi erkjenner at man, historisk sett, i løpet av de siste årene – siden 1999 – har hatt en nedgang i antall bruk på 39 pst. Om det fortsetter i samme takt, er noe annet, men vi vil få en nedgang i antall bruk. Likevel må vi aldri stille oss i en slik posisjon at, hvis man erkjenner det, da skal man være med på alle typer strukturendringer, av alle typer grader. Fra Arbeiderpartiets side har det vært viktig ved dette oppgjøret nettopp å signalisere at det er en del små og mellomstore bruk vi er helt avhengige av for å kunne nyttiggjøre oss produksjonsmulighetene i Norge, og for ikke å komme i en situasjon hvor vi bl.a. får så store melkebruk at de går inn på kornarealer, og slik at mye av grovfôrarealene i Norge blir liggende brakk.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Aller først har jeg lyst til å si at jeg tror mange partier kan gjøre hverandre gode – gjensidig. Jeg legger ikke skjul på at mye av det rød-grønne samarbeidet – og ikke minst samarbeidet med Senterpartiet – på nettopp dette feltet bidro til at man fikk økt politisk oppmerksomhet rundt et felt som vi i Arbeiderpartiet faktisk mener bare blir viktigere og viktigere. Det er det grunn til å takke for. De målsettinger som Arbeiderpartiet har satt når det gjelder spørsmålet om inntektsutvikling, framgår av vår landbruksstrategi. Der har vi sagt at vi mener at det er riktig å fortsette den inntektspolitikken og inntektsutviklinga som vi forlot da vi forlot regjeringskontorene, og som vel tydeligst kom fram ved jordbruksoppgjøret i 2013. Det var en betydelig tetting av inntektsgap. Jeg kan ikke stå her og love hva framtidige jordbruksoppgjør vil bringe, men det er i den retninga vi vil jobbe. Arbeiderpartiet har alltid hatt sansen for å gjøre forskjellene mellom folk mindre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg vil si det slik at vi ser også behov for strukturendringer, men det er forskjell på å barbere seg og å skjære av seg hodet. Derfor mener jeg det er synd at man får prosesser – som den vi har hatt rundt årets jordbruksoppgjør – som egentlig bidrar til at Stortinget i utgangspunktet er avkoblet. Nå får vi håpe at man – bl.a. takket være Venstres og Kristelig Folkepartis innsats – i større grad blir hørt framover. Så litt til historien: Her nevnes landbruksminister Gunhild Øyangen, som jeg for så vidt har stor respekt for. Som det framgår av innlegget mitt, har jeg lest Grues bok, som gjennomgår alle landbruksoppgjørene. Det som først og fremst slår meg, når man gjennomgår alle landbruksoppgjørene, er at de er preget av sin tid. På 1990-tallet og i Gunhild Øyangens tid var det ganske stram økonomi, som bidro til at disse oppgjørene fikk en helt annen innretning enn det man står ved i dag. Slik tror jeg det må være. Går man til 1987, stilte Høyre mistillitsforslag ved jordbruksoppgjøret fordi det var for lite penger der. Jeg tror vi vanskelig kan trekke noen særlig erfaringer av eldre jordbruksoppgjør fram mot dem vi har nå.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Vi er ikke villige til å avgjøre den saken i et replikkordskifte knyttet til jordbruksoppgjøret. Men de oppgaver som Mattilsynet har, knyttet til dyrevelferden, er avgjort viktige. Jeg mener at en av fordelene med norsk landbrukspolitikk er at vi bl.a. har et godt dyrevern og en god dyrehelse, men det kan bli bedre. Nå står vi framfor ganske store strukturelle endringer i Mattilsynet, og vi er nødt til å følge det nøye for å se at hensynet til dyretilsyn ivaretas. Det er det jeg kan si om det nå.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Mange utvalg og grupper jobber nå med sentrale temaer i norsk landbrukspolitikk, og som det framgår av merknadene i dag, er det i hvert fall et flertall av representantene i denne sal som mener at man ved framtidige oppgjør må forankre sitt tilbud bedre. Jeg antar at statsråden har merket seg det. Samtidig varsles det en stortingsmelding om landbrukspolitikken. Det er jo et godt virkemiddel for å kunne forankre sine reformer i stortingssalen. Mitt spørsmål til statsråden er derfor: Når antar man at denne meldinga vil komme til Stortinget, og vil en slik melding innebære at reformforslag settes på vent til en helhetlig behandling av landbrukspolitikken i Stortinget, som jeg mener er helt nødvendig, er foretatt i forbindelse med stortingsmeldinga?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Også jeg syns at det har vært en god debatt, også med noen avklaringer. Det som representanten Hjemdal kommer med nå på tampen med hensyn til melkekvoter, er et veldig godt eksempel på hvilken retning vi er i ferd med å bevege oss inn i, og hvor viktig det må være for både Kristelig Folkeparti og oss andre i hvert fall å prøve å slå ned noen påler som bidrar til at vi ikke får en utvikling som vi ikke klarer å snu. Det sies, særlig fra Høyre, at man skal satse på dem som vil satse. Hva er det som ligger i det at man ikke skal satse på dem som er små og mellomstore, når vi trenger dem så mye som vi gjør? Hva er det som gjør at de som driver smått og mellomstort, ikke vil satse? Den strukturprofilen vi ser i dette, er jo egentlig ikke et argument for å satse på dem som vil satse, men å satse på dem som vil satse ordentlig stort, og som i dag er store. Det ligger veldig lite rekrutteringspotensial akkurat i det. Så har jeg registrert, særlig fra Høyres side, at angrep ser ut til å være det beste forsvar. Bondeorganisasjonene blir beskyldt for å drive med hersketeknikker, og Arbeiderpartiet blir beskyldt for å ødelegge forhandlingsinstituttet. Jeg føler i så måte at vi er i godt selskap med dem som får beskyldninger i denne debatten. Arbeiderpartiets utspill i januar har jeg absolutt behov for å si følgende om: Det er jeg veldig glad for at vi kom med. Hvordan skulle det vært om vi skulle gitt garanti i forkant, at vi skulle godta statens tilbud, når vi vet historien til Høyre og Fremskrittspartiet, med betydelige kutt? Det er jo én ting. Men hvordan skulle det vært om vi avga en sånn garanti i januar, tatt i betraktning at det ikke er ett parti i denne salen som støtter det tilbudet i dag? Skulle vi sitte igjen der alene og støtte statens opprinnelig tilbud? Det ville være helt meningsløst. Er det virkelig noen som har bidratt til å forlate den tradisjonen man måtte ha med å legge statens tilbud til grunn og stemme det igjennom i Stortinget, må det jo være de partiene som har skapt flertall i dag for at man faktisk plusser på 250 mill. kr. Det var helt uaktuelt for oss, og jeg vil bare varsle representanten Gundersen om at til neste år vil det heller ikke være aktuelt for oss å gi noen garanti på det. Forhandlingsinstituttet i seg sjøl er jo ikke hellig. Det som er viktig for oss, er hva som kommer ut av det. Men at det er en sterk tradisjon for at man ønsker å bevare det og legge det til grunn – ja, det er det. Men vi vil jo ikke se på at et forhandlingsinstitutt river ned viktige bærebjelker, og at man legger inn store strukturelle endringer i forhandlingene, som gjør sitt til at norsk landbruk ikke blir til å kjenne igjen. Jeg hører at Gundersen refererer Kaggestad, som han hørte på radio, og så ville de slippe kreativiteten og galskapen løs. Men etter å ha hørt representanten Gundersen, vil jeg advare sterkt mot et ytterligere frislipp av galskapen.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg skal prøve å klare opp noe etter innlegget til representanten Ropstad fra Kristelig Folkeparti. Jeg tror også representanten Hjemdal var inne på noe av det samme i sitt hovedinnlegg i dag. Arbeiderpartiet har i forbindelse med forhandlingene her i Stortinget antydet at man bør øke den økonomiske rammen med minst 450 mill. kr. Meg bekjent, det skal ikke så mye mattekunnskaper til, er det noe mer enn 250 mill. kr. Man har altså beløp til disposisjon. Etter mitt skjønn er det ikke riktig at det spises opp av en eventuell justering av målprisøkninga på frukt og grønt, som ble beskrevet som populisme fra Kristelig Folkeparti. Det er det ikke. Går man inn i tabell 6.5 på side 48 i proposisjonen, framgår det at verdien av målprisøkninga er på ca. 63,1 mill. kr. Vi mener det er fornuftig å se på en viss justering av det, men det spiser slett ikke opp det handlingsrommet som et eventuelt opplegg med Arbeiderpartiet ville hatt. Etter mitt skjønn ville det være gode effekter også av en slik type politikk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg skjønner at det sitter veldig langt inne for representanten Foss å være klar på om det nå er det flertallet i Stortinget har sagt om utviklingen i landbrukspolitikken som gjelder, eller om det er regjeringens utgangspunkt som er det viktige, for i innlegget sitt avsluttet representanten Foss med å si at hun håpet at Stortinget til neste år skulle slutte seg til regjeringens framlegg til Stortinget nesten uansett. Det mener jeg er illevarslende, fordi regjeringens opplegg var veldig dårlig, det førte til et brudd, og jeg har ikke hørt noen ting i det representanten Foss har sagt til nå, som viser at det er en reell erkjennelse av at dette var et dårlig opplegg som måtte endres. Er det slik at representanten Foss fremdeles mener at det opprinnelige opplegget var det beste?