trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-12-17:
Ja, vi er opptatt av å lage tiltak som er minst mulig byråkratiske og mest mulig enkle å forholde seg til, men samtidig er vi nødt til å ha tiltak. Det betyr jo at når vi stiller krav om f.eks. allmenngjøring av tariffavtaler, eller stiller krav om at det skal være ID-kort for alle som jobber på en byggeplass, krever det litt papirarbeid. Alternativet er å åpne opp for sosial dumping og undergrave hele ideen om at vi skal kunne ha arbeidsinnvandring, men ikke undergraving av norske lønns- og arbeidsvilkår. Jeg tror nettopp vi som mener arbeidsinnvandring er bra, at det å ha åpne grenser i Europa er bra – at folk fritt kan flytte mellom land i Europa, mener jeg er en verdi i seg selv – bør være veldig opptatt av å unngå at det forbindes med sosial dumping, for da vil det komme reaksjoner mot de åpne grensene. Jo mer man er for åpne grenser, jo mer må man være for tiltak mot sosial dumping, selv om det i noen tilfeller også vil føre til litt papirarbeid og byråkrati.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2008-12-17:
Jeg er enig i at kompetanse er veldig viktig. Noe av det jeg tror vi må være forberedt på, og som vi kommer til å oppleve i 2009, er at det i noen sektorer og i noen deler av landet er arbeidsløshet, mens det i andre sektorer, i andre bransjer og i andre deler av landet er mangel på arbeidskraft. For eksempel ser vi nå at ledigheten vokser innenfor bygg og anlegg, og den vokser innenfor industrien. Men det er fortsatt fallende ledighet når det gjelder f.eks. pleie, omsorg og undervisning. Det betyr at det i en kommune godt kan være slik at industriarbeideren går arbeidsløs, mens det er mangel på ansatte på sykehjemmet. Så er spørsmålet: Går det an, og hvor raskt er det i tilfelle mulig, at en som før jobbet i industrien, tar seg jobb på sykehjemmet? Erfaringsmessig vet vi at den typen omstillinger ofte tar lang tid, ofte er vanskelige, og i mellomtiden blir det lett økende ledighet. Uansett er kompetanse, opplæring, skolering og kvalifisering viktig, for det gjør at omstillingsevnen i økonomien blir sterkere, og da reduserer vi arbeidsløsheten – folk kommer raskere i jobb igjen hvis de mister jobben.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-17:
Det er interessant å høre statsministeren redegjøre for virkeligheten i landet, og at han er fornøyd er jo interessant å registrere. For kort tid siden gikk politimesteren i Oslo ut og advarte befolkningen mot å oppholde seg i nedre del av Karl Johan og deler av Grünerløkka på grunn av kriminaliteten der. Det ble vist til voldsepisoder, til ran o.l. Personlig synes jeg jo det er ille når deler av hovedstaden vår delvis stenges av for vanlige borgere på grunn av at de kriminelle regjerer der. Og siden statsministeren er fornøyd med tingenes tilstand, er han da også fornøyd med at politimesteren ser seg nødt til å advare befolkningen mot å oppholde seg i visse deler av hovedstaden?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-12-17:
Vi har en justisminister som har vært høyt og lavt i media med masse utspill i tre år, uten å være i stand til å ivareta en av statens kjerneoppgaver: et sterkt politi som kan sikre befolkningen trygghet. De 52 mill. kr som statsministeren står og skryter av her, går til å dekke merutgifter til pass og merutgifter til voldsalarmer. Når man spør politiet ute, er det ingen som greier å skjønne at det skal bety bedre driftsbudsjetter for dem. Vi ser nå konsekvensene av et svekket politi, med færre saker til domstolene, og vi ser at antallet narkotikasaker viser en dramatisk nedgang. Statsministeren snakket om at man har styrket politiet. Ja, men det er også vedtatt nye arbeidstidsavtaler der man har kuttet ut 120 stillinger i fjor og nye 30 stillinger til nyttår, uten at det er planer for hvordan man skal erstatte det. Jeg synes at statsministeren nå må forklare hvordan det kan ha seg at vi har en justisminister som faktisk har unnlatt å ivareta den viktigste oppgaven i staten, nemlig å ivareta innbyggernes trygghet.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-12-17:
Dette blir nesten samferdselsministerens spørretime, hadde jeg nær sagt! Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Før utlysing av nye anbud for forpliktelse til offentlig tjenesteytelse(FOT) inviterte departementet til innspill. Sør-Troms Regionråd og Ofoten Regionråd har sammen med Troms fylkeskommune dokumentert behov og kommet med klare anbefalinger for et bedre tilpasset regionalt flytilbud over Evenes. Ved utlysingen av FOT for perioden 2009–2012 viser det seg at innspillene overhodet ikke er hensyntatt, og det legges opp til et rutetilbud og en prising som rammer Evenes svært negativt. (FOT) Hva er statsrådens forklaring på dette?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-12-17:
Jeg takker for svaret, men statsråden har sikkert forståelse for at jeg hadde ønsket meg et annet svar enn det. For regionen og for det næringslivet som befinner seg i nordre Nordland og Sør-Troms, og som har sterke forbindelser både ned mot Helgeland og mot Finnmark, med rute via Tromsø og Bodø, vet vi at det er et svært dårlig fungerende rutetilbud i dag. Faktisk er det sånn at korte møter nord og sør for denne regionen må man bruke en hel dag på. Så jeg vil på nytt stille statsråden spørsmålet: Hva slags vurdering er det som ligger til grunn for at man fortsatt skal kjøpe ruter på flyplassene rundt Evenes, altså Framneslia i Narvik og mot Andenes, og sørge for gode forbindelser den veien, mens det næringslivet som sokner til Evenes, fortsatt skal avspises med et svært dårlig tilbud?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-12-17:
Som statsråden er kjent med, kom forslaget om å legge ned Framneslia nettopp for å få et bedre tilbud over Evenes, og man mente at den flyplassen som i dag er stamflyplass for Narvik, også kunne være den regionale flyplassen i regionen. Statsråden er vel også kjent med det store Hålogalandsbru-prosjektet, som også vil innebære at man veksler inn Framneslia og vil få Harstad/Narvik lufthavn, Evenes som en større og viktigere flyplass, som også vil få disse regionale rutetilbudene rutet via seg. Men det spørsmålet koker ned til, er om statsråden er bekvem med at spesielt oljenæringen, for å sette navn på det, som er stor og tung i Harstad, og som har viktige forbindelseslinjer ned mot Helgeland og ikke minst oppover til Hammerfest, ikke skal få noe gehør, heller ikke når den har et samlet næringsliv i en stor region bak seg, og også fylkeskommunene.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Kristelig Folkeparti er opptatt av den sammenhengen det er mellom rus og kriminalitet. Mer politi i gatene hjelper – for all del. Kristelig folkeparti støtter en styrking av politiet og ikke minst synlig politi, men en må slå fast at mer politi hjelper ikke overfor årsakene til rus og kriminalitet. Arbeiderpartiets helsepolitiske talsmann, Jan Bøhler, har sagt at den liberale skjenkepolitikken er hovedårsaken til at det er utrygt å gå i Oslos gater. Han ønsker en strengere alkoholpolitikk, og han vil bl.a. ha strengere åpningstider for skjenkesteder. Stiller statsministeren seg bak det Jan Bøler har sagt? Og når får vi en ny og strengere alkoholpolitikk på dette området?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Kristelig Folkeparti tror at vi fortsatt skal ha arbeidsinnvandring, både neste år og i årene som kommer, for å møte alle de store utfordringene vi har i velferdssamfunnet. Vi tror at den økte ledigheten må møtes med tiltak som gjør at vi utnytter den økte ledigheten til å ta igjen vedlikeholdsetterslep, bygge mer infrastruktur osv. Vi skal gjøre begge deler. Kristelig Folkeparti ser ikke på arbeidsinnvandring som en trussel mot norsk sysselsetting, men vi har en bekymring. Vi vet at noen av de første som blir arbeidsledige, er de ufaglærte. De vil tape i en konkurranse dersom man ikke møter situasjonen som oppstår med økt ledighet, med kompetansetiltak. Det er viktig at en ikke blir for ivrig og bare hjelper de fagorganiserte rundt i bygg og anlegg – det er viktig, men det er også utrolig viktig å sette i gang kompetansetiltak. Det er i alle fall noen som vil tape – arbeidsinnvandring eller ei – i konkurransen om arbeidsplassene, hvis de ikke får kompetanse.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
«I Eidsberg kommune i Østfold har fire enslige mindreårige asylsøkere(EMA) fra 14–15 år vært midlertidig plassert i et fosterhjem siden 20. juli 2008. Barna har ikke fått skolegang. Begrunnelsen for dette har blant annet vært at de er midlertidig plassert. De har altså ikke fått formell skolegang på et halvt år. Dette er i strid med norsk lovgivning og Barnekonvensjonen. (EMA) Hvordan kan statsråden sikre at alle EMA, enten de er midlertidig plassert i fosterhjem eller bosatt i omsorgssenter, får skolegang raskt etter plasseringen?»
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Jeg er veldig glad for at kunnskapsministeren er tydelig i sin tale. Alle barn som oppholder seg i Norge, skal ha skolegang. Derfor er det feil at disse fire ikke har fått det. Det som er min og Kristelig Folkepartis bekymring, er at det finnes flere barn i Norge som ikke får den skolegangen de har krav på. De er først og fremst barn, og så er de asylsøkere. Men de er først og fremst barn med alle de rettigheter som alle barn i Norge har. Nå svarer statsråden, som jeg også hadde forventet, at her må rutinene skjerpes, og her må de som har ansvaret, si tydeligere fra om hvilke rettigheter og plikter grunnskoleopplæringen medfører. Mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden blir: Hvordan kan en gjøre skolene og grunnskolene i stand til raskt å ta imot, for det hjelper jo ingenting om det er gitt beskjed, dersom skolene ikke tar imot raskt? Er det lagt noen føringer for hvordan en skal sette Skole-Norge i stand til å ta imot disse barna?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg tror det er behov for å gjøre et stykke arbeid for å få oversikten over hvordan dette fungerer. Vi vet hvilke barn det er som er midlertidig plassert, og vi vet hvilke barn det er som er i omsorgssenter. Jeg vil oppfordre statsråden til å sjekke ut om disse barna får opplæring der de er. Selv om bedre rutiner selvfølgelig skal på plass, er det nå engang slik at vi må se på om rutinene virker. Det kan være meldt fra om at barnet er kommet, men det kan likevel stå uten skolegang. Så mitt spørsmål blir altså: Vil statsråden foreta seg noe aktivt nå for å få en oversikt over hvordan tilstanden er, om norske enslige mindreårige asylsøkere får den skolegangen de har krav på?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-12-17:
Temaet er hvordan vi kan få mer politikraft, mer politifolk – nå. Jeg skal gi tre eksempler. I Dalane i Rogaland politidistrikt mangler de penger til å betale de folkene som vil jobbe – altså er det en mangel ved driftsbudsjettet. I Hordaland politidistrikt er det et pionerprosjekt for å drive seniorpolitikk. Seniorer vil jobbe lenger i politiet, men de får ikke lov til det, for det er ikke penger til det. I Oslo ville ansettelse av 40 sivile frigjort 40 politifolk som til dels sitter meningsløst i tingrettene i dag. Dette er enkle grep som ganske fort ville brakt flere hundre politifolk ut på gatene – nå. Så mitt spørsmål er: Vil statsministeren være så konkret og så praktisk at han sørger for at driftsbudsjettene blir slik at vi unngår det vi ser i Dalane, at vi unngår det vi ser i Hordaland, hvor seniorer ikke får lov til å jobbe fordi man ikke har penger til det, og at vi unngår det vi ser i Oslo, hvor politifolk med høy utdannelse sitter i tingrettene, mens sivile kunne erstattet dem? Små penger kan gi store resultater og mange politifolk. Er statsministeren med på det?
Erna Solberg (Høyre), 2008-12-17:
Jeg vil gjerne skifte over til det temaet som jeg tror bekymrer oss alle ved inngangen til et nytt år, nemlig at vi fortsatt ikke har fått bankmarkedene eller de økonomiske systemene til å fungere. Jeg registrerer at statsministeren i dag på første side av Dagens Næringsliv uttaler at situasjonen er skummel. Situasjonen er ikke bare skummel. Den er meget farlig, fordi vi, nesten syv uker etter at vi startet med banktiltak i Norge, ennå ikke har fått et fungerende utlånsmarked for norske bedrifter. Det er fortsatt slik at de fleste store bedrifter i Norge sier at de knapt får lån, eller hvis de får tilbud om lån, er det lån med renter som ligger langt over det vi diskuterer når det gjelder personers boliglånsrente. Utlånsmarkedet er tomt for investeringer i forskning, investeringer i miljøtiltak, investeringer i nye arbeidsplasser. Da mener jeg det er på tide at statsministeren gjør noe annet enn å kommentere dette ved å si at det er skummelt. Da opposisjonen og posisjonen møttes i forrige uke, var dette et av de vesentlige temaene som ble lagt på bordet: Vi må få til banktiltak som virker, fordi obligasjonsmarkedet er tørket ut, og bankene tør ikke låne ut, virker det som. Da må vi vite hvorfor det ikke fungerer, og hvilke tiltak som skal til. Da er mitt klare spørsmål til statsministeren: Når skal han slutte å kommentere med at det er skummelt, og faktisk vise handling, sørge for at Stortinget og andre får god nok informasjon til at vi kan hindre at lønnsomme bedrifter på lang sikt går konkurs på grunn av en kortsiktig finanskrise?
Erna Solberg (Høyre), 2008-12-17:
Det er helt riktig at vi alle har vært enige om at lavere rente er viktig. Det er jo slik at lavere rente for personer i dette landet fungerer omtrent som skattelette. Det gir mer økonomisk handlekraft. Men det er en utfordring hvis lavere rente ikke medfører at det gis lån til norske bedrifter. Da fungerer faktisk ikke lavere rente som stimulans til arbeidsplasser, som stimulans til investeringer. Hvis man har lån, fungerer det, men ikke hvis man trenger å få lån. Det er jo det de rapportene som kommer inn nå, tyder på. Det fungerer ikke overfor de bedriftene som trenger lån. Da er mitt gjentatte spørsmål, for vi har vært enig i alle de tiltakene som statsministeren har nevnt: Hvis dette ikke fungerer, hvis det er slik at bankene ikke er solide nok til at de tør å låne ut, hva vil Regjeringen gjøre, og når?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-12-17:
Det er ingen uenighet om at det er behov for å regulere markedet. Men det ser ut til at vi har en regjering som elsker å skylde på alle andre. Ofte hører vi at det er den forrige regjeringens skyld. Nå får vi høre at det er bankenes skyld at man ikke låner ut penger. I VG i dag leser vi at de rød-grønne politikerne truer med bråk dersom Norges Bank ikke setter ned renten med minimum ett prosentpoeng. Det siste kan neppe tolkes som noe annet enn en stor frustrasjon over egen regjerings manglende handlekraft. Jeg registrerer ellers at statsministeren ikke svarer på de spørsmålene som Erna Solberg stiller. Når statsministeren går ut i Dagens Næringsliv og er så bekymret – og etter min oppfatning med god grunn – for at bankmarkedet fortsatt er tørket ut, bør også statsministeren kunne svare på om og når det blir iverksatt nye tiltak.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Stortinget vet nå at statsministeren er bekymret. Stortinget vet at statsministeren fortløpende vurderer situasjonen og fortløpende setter inn tiltak, men Stortinget får ikke vite hva statsministeren tenker på, og hva han planlegger. For å si som min bestemor: Mens graset gror, dør kua. Det ser vi i daglige oppslag, senest i går i Dagens Næringsliv: «D-dag for Karmøy». – Karmsund Maritime har D-dag i morgen. – Det er akkurat det som er tema for dette spørsmålet. Jeg vil spørre statsministeren: Er han innstilt på å inngå i en nasjonal dugnad for å møte den sterkt økende arbeidsledigheten, slik f.eks. den tyske regjeringen har gjort? Ifølge Financial Times i går har den tyske regjeringen gått inn med betydelige offentlige investeringer i skolebygg, infrastruktur osv., mot at bedriftene forplikter seg til å unngå masseoppsigelser og arbeidslivets parter forplikter seg til å vise moderasjon. Statsministeren skal senere i dag møte partene i arbeidslivet. Vil han ta initiativ til en nasjonal dugnad, som ikke bare omfatter oss i opposisjonen i Stortinget, men som omfatter næringslivet og fagbevegelsen?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Vi nærmer oss jul, og det er på tide å ønske statsministeren en riktig god julehelg. Det er slik at vi har juletradisjoner også her i Stortinget. En av dem har en del av oss opplevd i dag, at ansatte og representanter går rundt juletreet, akkompagnert av Frelsesarmeen. Frelsesarmeen er jo en organisasjon som nyter støtte og respekt fra så å si hele det norske folk. Men Regjeringens julegave til Frelsesarmeen har vært å trekke støtten til deres barne- og ungdomsarbeid tilbake. Det dreier seg om over 6 000 barn og unge rundt omkring i hele Norge, som går i kor, i korps og i speideren. Fra 2009 får de ikke statsstøtte. Grunnen til det er at Regjeringen har vedtatt en forskrift, og at Regjeringen ikke liker de retningslinjene som Frelsesarmeen har for sitt lederskap. Jeg går uten videre ut fra – slik jeg kjenner statsministeren – at han er ubekvem med dette vedtaket. Jeg regner med at det ikke kan bli stående, fordi det vil ramme barne- og ungdomsorganisasjoner langt utover Frelsesarmeen. Flere av dem har nå fått truende brev og mailer fra det samme Fordelingsutvalget som står bak dette. Men bak det igjen ligger det en forskrift som er politisk vedtatt. Jeg vil gi statsministeren en anledning her i Stortinget nå før jul til å markere at dette vil det bli ryddet opp i. Slik kan vi ikke ha det i Norge. Vi skal ha et inkluderende samfunn, og det må også inkludere dem som har andre meninger enn Regjeringen. Frelsesarmeen får nok kompensert sin støtte gjennom julegrytene og andre steder, men Norge må ha et støttesystem for barne- og ungdomsorganisasjoner som er romslig, raust og inkluderende.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Jeg er glad for det svaret som statsministeren nå gir. Jeg har i bunn og grunn trodd at det var slik at statsministeren står for en liberal og romslig stat som er inkluderende for alle, også for dem som representerer et annet syn enn det som i øyeblikket er politisk korrekt. Det som imidlertid er det politiske spørsmålet – som statsministeren kan gå inn i, uten å gå inn i enkeltsaken og ankebehandlingen, som jeg har respekt for at han ikke vil gjøre – er at når man ser at en politisk vedtatt forskrift slår ut på denne måten og truer med å slå ut for organisasjoner som representerer 150 000 barn og unge her i landet og deres fritidsaktiviteter, er det vel god grunn til å gå den forskriften nærmere etter i sømmene. Jeg tror ikke det er noen tvil om at Fordelingsutvalget tolker den forskriften riktig. Spørsmålet er om forskriften er riktig.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-17:
Paradoksalt nok er jeg glad vi bor i et land hvor statsministeren ikke har all makt til å pålegge private banker å låne ut penger til bestemte prosjekter, men må indirekte påvirke bankenes muligheter til å gjøre det. Jeg er faktisk enig med statsministeren i at den veien som handler om tiltak i form av å tilføre likviditet via lån og sikkerhet i bankene, er gått så langt som jeg tror at noen kan komme pr. dags dato. Like fullt holder bankene igjen. Det er åpenbart at de nå er i en situasjon hvor de er opptatt av å bygge egenkapitalen sin – slanke balansen, som økonomene sier. Jeg tror at i denne situasjonen er det neste skritt Regjeringen må vurdere, hvordan man kan tilføre eller styrke egenkapitalen i bankene – og jeg mener definitivt ikke at staten skal overta bankene, men andre måter å tilføre bankene egenkapital på, f.eks. gjennom ansvarlige lån. Ellers er det åpenbart at bankene også er usikre på framtiden. Da er det å komme med tiltak i den økonomiske politikken, krisepakke og andre ting, som kan skape optimisme, også det som skal til for at bankene tør å låne ut. Er det råd statsministeren synes det kan være ålreit å høre på?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-17:
Vi er akkurat i de dager da vi også i Stortinget sender hverandre kort og ønsker hverandre godt nytt år. Men det er nok slik at for mange – kanskje ikke spesielt for stortingsrepresentanter, men for mange andre i dette landet – hefter det i år dessverre en større usikkerhet ved hvor godt det nye året blir. Jeg tenker på den krisen som startet i finansnæringen, og som etter hvert nå sprer seg dypere inn i realøkonomien – så langt kanskje mer i andre land enn hos oss. Men vi ser daglig meldinger også hos oss om hvordan det rammer bedrifter og arbeidsplasser, og skaper oppbrudd i hjem og i lokalsamfunn. Jeg har allikevel lyst til å invitere statsministeren til ikke bare å sette ord på den krisestemningen som nå brer seg i samfunnet, men til å se på hvilke muligheter krisen kan skape for oss. Det er Obamas nye stabssjef, Rahm Emanuel, som har uttalt de siste dager: En krise må ikke bli bortkastet. Jeg er opptatt av at vi også i Norge må klare å håndtere både krise og problemer og å leve med lokalsamfunn og enkeltskjebner, men samtidig ta tak i mulighetene. I en slik oppbruddstid er det stor fare for at vi tar ut nåverdiene av alle problemene – slik bankene tydeligvis gjør – istedenfor å ta ut nåverdiene av de mulighetene dette skaper. Jeg tenker spesielt på de mulighetene til et mer bærekraftig samfunn som en krise og et oppbrudd på ulike måter gir. Jeg vil si ganske tydelig – fra mitt ståsted – at den største utfordringen vi har i 2009, fortsatt må være å få til et vellykket København-møte og å holde utviklingen i retning av å løse klimaproblemene. Der tror jeg også noen av utfordringene ligger når det gjelder å løse de kortsiktige økonomiske problemene. Ser statsministeren den muligheten å kombinere løsningene i den økonomiske verden – også her i landet – med de utfordringene vi har når det gjelder å følge opp klimaforliket?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-12-17:
Jeg er enig i mye av det statsministeren sier her. Jeg er av mitt landsstyre i Venstre pålagt å arbeide for å påvirke statsminister og regjering i den offentlige debatt, slik at over halvparten av de tiltakene vi setter inn for å løse arbeidsledigheten, trekker i en grønn retning. Jeg vet at jeg ikke her kan oppnå at statsministeren vil binde seg til en slik målsetting, men jeg kan i hvert fall uttrykke det synspunktet at det kunne være ønskelig at over halvparten av tiltakene trekker i en grønn retning. Det kan gjelde veldig fornuftige tiltak, som enøksatsing i skolebygg eller offentlige bygg. Det kan gjøres fort. Vindusprodusenter har lite å gjøre, og vinduene er råtne i mange skoler. Det går an å kombinere dette på en måte som gjør at kommunene får billigere drift når dette er gjort, og ikke en dyrere drift. Det samme gjelder hjelp til eksportindustrien, til ikke å sette folk på gata, men at man begynner å tenke nytt når det gjelder hva man kan gjøre med tanke på den nye bærekraftige utviklingen vi nå går inn i. Her har statsministeren et viktig oppdrag. 50 pst. hadde vært en flott julegave til det norske folk!
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Det er riktig at Bondevik II-regjeringa sette ned eit utval. Resultatet av det arbeidet blei klart i 2006, og retningslinene blei vedtekne politisk i 2007, så det er denne regjeringa som har ansvaret for dei retningslinene som er vedtekne. Det vi ser, er at vedtaket om at Frelsesarmeen ikkje skal få tilskot, og det at ei rekkje andre organisasjonar indirekte får trussel om at dersom dei ikkje endrar retningslinene sine, vil òg dei miste statstilskotet, medfører ei stor uro. Når statsministeren seier at Regjeringa ikkje vil straffe organisasjonar som har eit anna standpunkt enn det Regjeringa sjølv kanskje har, er det heilt openbert at statsministeren no vil ta tak i dette og syte for at retningslinene blir endra, slik at ein kan skape ro i organisasjonslivet. Kanskje blir 150 000 barn og unge ramma dersom Regjeringa ikkje grip inn politisk.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-17:
Vi lever i et stolt demokrati. Statsministeren har selv gjort rede for hvor viktig meningsfrihet og ytringsfrihet er for at vi skal ivareta de verdiene vi står for. Norge bruker mange ressurser også internasjonalt på å spre meningsfrihet og ytringsfrihet som viktige verdier en bør bygge et demokrati og et samfunn på. Den nevnte ordningen gjelder ikke bare Frelsesarmeen. De fleste kristne ungdomsorganisasjonene vil sannsynligvis komme i den samme situasjonen som Frelsesarmeen har kommet i når det gjelder dette konkrete tilfellet, som har fått mye medieomtale. Statsministeren ser nå konsekvensen av forskriften som statsministeren har vedtatt. Selv om det er et utvalg som har kommet med en innstilling, er det, som statsministeren sier, statsministeren og Regjeringen som er ansvarlig for dette. Konsekvensene er nå klare. Kan statsministeren også være klar på at den konsekvensen som vi nå ser, ikke er akseptabel og vil resultere i at statsministeren initierer forskriftsendring, og at det gjøres på en slik måte at det ikke vil få konsekvenser for driftsåret 2009 for de organisasjonene som er berørt?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-12-17:
Miljøvernministeren har sagt at han vil kjempe for å få en grønn krisepakke. Statsministeren kan oppfatte Venstres engasjement i dag som et ønske om å gi miljøvernministeren drahjelp i denne kampen for å få en grønn krisepakke. Jeg hører at statsministeren sier at det vil være tiltak i krisepakken rettet inn mot miljøet. Men det var ikke et tydelig uttalt ønske om å lage en grønn krisepakke som en ser i en del EU-land, og som en ser i USA fra den nye Obama-administrasjonen. Det er her jeg ønsker å utfordre statsministeren på å være tydeligere – om han vil bruke denne krisepakken både når det gjelder forskning, næringspolitikk og klimapolitikk, til kraftfullt å få en dreining i retning av et mer bærekraftig samfunn. Jeg ønsker kort og greit å utfordre statsministeren til å bekrefte at han vil sette betegnelsen «grønn» på krisepakken som Regjeringen kommer med på nyåret.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-17:
Alle krisetiltak trenger ikke nødvendigvis å kreve overføringer eller midler fra staten. Energibransjen sitter på store mengder kapital. De har et stort antall gode prosjekter, og mange av dem er lønnsomme selv uten et statlig støtteregime. Det bransjen likevel påpeker når de ikke klarer å få realisert disse prosjektene, er at det mangler rammebetingelser fra myndighetene og at saksbehandlingskapasiteten i NVE er altfor svak. Dermed blir gode prosjekter liggende i kø uten å bli realisert. Regjeringen har i løpet disse tre og et halvt årene ikke fremmet noen overordnet stortingsmelding om energipolitikk. Det har medført at vindkraftbransjen har fått endret sitt regime hvert år. Det betyr at store vannkraftprosjekter og store oppgraderingsprosjekter blir liggende mange år i kø. Småkraftprosjekter som søker nå, må vente til 2010 før de i det hele tatt får en saksbehandler. Vil statsministeren ta initiativ til å sikre at energibransjen får mer offensive rammevilkår, slik at de kan få realisert de lønnsomme prosjektene som ligger på plass, og som kan være med som et godt konjunkturtiltak i disse vanskelige tidene?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-12-17:
Altfor mange arbeidstakere er usikre på framtiden, fordi de er i bedrifter som har fått et stort fall i etterspørselen, og som dermed har problemer med inntjening. I tillegg har bankene blitt svært varsomme med å låne ut penger. Det gjør at en rekke bedrifter har en akutt likviditetssituasjon. En av de bransjene som har det ekstra tøft, er bilbransjen. Vi opplever at bilsalget stuper, og at en rekke forhandlere står i fare for å gå konkurs. I tillegg er den norske bildelindustrien under sterkt press, med bildelfabrikker som CT Farsund og Kongsberg Automotive. Nå trengs det enkle forbrukerrettede tiltak, og finanskrisen må brukes i miljøets tjeneste. Nyere biler har vesentlig lavere utslipp, og de er også langt sikrere enn eldre biler. Vil statsministeren, i likhet med Høyre, kutte avgiftene på de mest miljøvennlige bilene, for å stimulere salget for å gi Norge en nyere bilpark, en bilpark som er sikrere og mer miljøvennlig?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Jeg er glad for at statsministeren sier at vi ikke må stille oss slik at vi setter arbeid og miljø opp mot hverandre. Han nevnte i sitt svar til Sponheim at vi kan satse på kollektivtrafikk, og vi kan satse på jernbane. Det vil gi folk arbeid, og det vil føre til lavere klimautslipp. Det er slik at i 2007 satte vi ny norgesrekord i klimautslipp, og veisektoren var det området hvor vi nok en gang fikk en økning. Men vi har i Norge et lite industrieventyr: elbilbransjen. Vi ser nå at det er mange konkurrenter innenfor bilbransjen som legger om og satser på elbiler. Norge har et forsprang innenfor denne sektoren, vi har et industrieventyr. Hva vil statsministeren foreta seg med hensyn til teknologiutvikling, slik at vi kan ta vare på dette forspranget som Buddy, som Think, bl.a., har gitt oss?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
«Når det ikke finnes plass på omsorgssentrene for mindreårige asylsøkere, blir disse midlertidig plassert. Trygghet er viktig for ethvert barn. Raske og mange flyttinger er uheldig for de fleste barn. Hva vil statsråden foreta seg for at midlertidig plasserte barn får en forutsigbar og best mulig bosituasjon?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Jeg takker for svaret. For noen uker siden ble jeg kjent med noen mindreårige asylsøkere som er plassert midlertidig. Verken de eller vergene deres har fått vedtaket om denne midlertidige plasseringen. Barna har bodd i landet i et halvt år. En av grunnene til at disse nå er foreslått flyttet, er den trygghet som dette miljøhjemmet har klart å skape blant disse ungene. Jeg er glad for at statsråden sier at det er tiltak der hvert enkelt barn blir vurdert. Men når trygghet blir ett av to argumenter som blir brukt for å flytte barnet, synes jeg det virker nokså spesielt, også med henblikk på det statsråden sier, at man håper at barnet kan bo midlertidig til søknaden er avklart. Det var lovt i dette tilfellet, men ikke fulgt opp. Ser statsråden noen mulighet for å gå inn og se på systemet for å finne ut om det fungerer slik som hun ønsker?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-12-17:
Jeg er helt sikker på at den kompetansen man har på omsorgssentrene, er god. Men når barna ikke kommer direkte dit, er det en utfordring å flytte dem. I det tilfellet som jeg refererer til, har barna dessverre ikke fått skolegang. Det har kunnskapsministeren i et svar tidligere i spørretimen i dag sagt er brudd på norsk lov. Men det som kanskje er det mest problematiske her, er hvor lite informasjon vergene får fra det offentlige. Det er jo vergene som på en måte skal fronte barnas situasjon og være deres talsmenn og -kvinner. I dette tilfellet har jo ikke vergene fått noen av disse vedtakene som vi fra det offentlige forholder oss til. Dermed er det en stor svikt overfor disse barna vi her snakker om – de har ikke fått skolegang, og så er det tryggheten som er skapt i hjemmet, som blir én av to flyttegrunner. Ser statsråden at dette er problematisk?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-12-17:
Norske arbeidstakere går tøffe tider i møte. Én ting, med tanke på den finanskrisen vi opplever nå, er at vi daglig opplever konkurser innenfor små og mellomstore bedrifter, permisjonsvarsler går ut hver eneste dag, og vi opplever større og større ledighet. Statsministeren har jo i en tidligere spørretime sagt at det må norske arbeidstakere tåle, og de må innstille seg på en omstilling, særlig innenfor bygg- og anleggssektoren. Men det er også andre ting som norske arbeidstakere må føle som en stor utfordring i framtiden. Den 1. mai neste år går overgangsordningen for 15 EU-land ut. Det betyr at etter 1. mai neste år kan arbeidstakere innenfor hele Schengen-området komme til Norge uten noen restriksjoner overhodet og finne seg arbeid. Innenfor mange sektorer kan man faktisk tilby sin arbeidskraft til 20, 30 og 40 kr timen. I tillegg til det vet vi at tjenestedirektivet er like rundt hjørnet, et direktiv som har sådd stor tvil om hvorvidt utenlandske arbeidstakere kan komme til Norge og ta med seg lønns- og arbeidsvilkår fra opprinnelseslandet. Når vi vet at norske arbeidstakere også i utgangspunktet har verdens høyeste skatte- og avgiftsnivå, vil alt dette sette norske arbeidstakere i en konkurransesituasjon som blir vridende uansett hvilke tiltak Regjeringen måtte sette inn i forhold til sosial dumping. Mitt spørsmål til statsministeren er: Utover de tiltak som Regjeringen nå har gjort i kampen mot sosial dumping, og utover det som Regjeringen har uttalt om tjenestedirektivet, har Regjeringen noen planer – eller forbereder den et eller annet – for å styrke norske arbeidstakeres rettigheter og konkurransevilkår når markedet fra 1. mai åpner seg 100 pst., og når tjenestedirektivet er inkorporert?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-12-17:
Det er helt riktig som statsministeren påpeker, det er mange ting som er på plass. Men fortsatt er det slik at innenfor enkelte bransjer faller man utenfor disse reguleringene. Som jeg også prøvde å si i mitt hovedspørsmål: Selv om man allmenngjør alle tariffer for alle bransjer og sektorer i dette landet, vil fortsatt norske arbeidstakere tape i konkurransen med arbeidskraft fra eksempelvis Polen, eller andre land innenfor EU, fordi norske arbeidstakere er bosatt her og belastet med helt generelle skatter og avgifter, noe som utenlandske arbeidstakere ikke vil få ved at de pendler fra opprinnelseslandet til Norge. Det kan nevnes både eiendomsskatt, bilavgifter, bompenger, strømavgifter, boligutgifter – alle disse generelle avgiftene som er pålagt norske arbeidstakere, vil ikke bli lagt på utenlandsk arbeidskraft. Derfor vil man også tape i den konkurransen. Da er mitt spørsmål: Kan man også se på disse områdene for å få ned kostnadsnivået for norske arbeidstakere – altså, rett og slett redusere skatter og avgifter for norske arbeidstakere?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-17:
Det er 40 000–50 000 arbeidere fra EØS-området i Norge i dag, og mange av dem er i ferd med å miste arbeidet. Noen går rundt og tror at denne arbeidsstokken er i ferd med å reise hjem, men tallene viser noe annet. – Og hvorfor skulle de reise? De har opparbeidet seg rettigheter i Norge. Finanskrisen rammer også Polen, Litauen og andre land. Det vil selvfølgelig forsterke virkningen av finanskrisen i Norge. Norge har et av verdens høyeste skatte- og avgiftsnivå. Norske arbeidsplasser kan tape i framtiden hvis man ikke gjøre noe med det. Vi har over 400 milliarder kr i overskudd i statsbudsjettet. Statsministeren har vært i Storbritannia og fått gode råd av den engelske statsminister, Gordon Brown, om at man bør satse på å senke skatte- og avgiftsnivået. Hvorfor vil man ikke gjøre dette, når man vet at en reduksjon i skatte- og avgiftsnivået som kan vedtas i denne salen, har samme virkning som en reduksjon i renten?
Martin Engeset (Høyre), 2008-12-17:
Jeg er glad for at statsministeren er så tydelig på at arbeidsinnvandring har vært positivt for Norge. Det er en erkjennelse som flere burde benytte seg av. For Høyre er det viktig å slå fast at Norge fortsatt må være et land som det er attraktivt for kompetente og arbeidsvillige arbeidsinnvandrere å komme til. Det betyr at de som kommer, må behandles med anstendighet, at de ikke må utnyttes, og i tillegg få skikkelige arbeids- og lønnsvilkår. Høyre har støttet en rekke av de forslag Regjeringen har fremmet i tiltakspakkene 1 og 2 for å motvirke sosial dumping. Mitt spørsmål er: Når det gjelder de nye tiltak som kommer i tiden fremover, og som statsministeren og Regjeringen ser for seg, vil man være opptatt av de ikke blir byråkratiske, ikke blir vanskelige å praktisere, og at de blir mulig å forholde seg til også for den store underskogen av små og mellomstore bedrifter?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-17:
Jeg vil rette et spørsmål til finansministeren: «Nationen har 27. november overskriften «Må skatte av tapte verdier». En av mange småbedriftseiere står fram og viser at han nå betaler formuesskatt av tapte verdier. Finansavisen 21. november viser et eksempel der to aksjonærer i et par småselskaper på Oslo Børs må betale henholdsvis 30 og 40 pst. av gjenværende verdier i to selskaper i formuesskatt. Dette er katastrofale eksempler på hvordan formuesskatten slår ut og tapper sårt tiltrengt egenkapital ut av bedrifter og eiere. Er dette en politikk tilpasset dagens utfordringer?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-17:
Jeg takker for den gjennomgangen. Men jeg hadde håpet at finansministeren kanskje hadde kommet litt inn på de mer prinsipielle og langsiktige virkningene av formuesskatten, for det er vanskelig å få til arbeidsplasser uten egenkapital. Det ser vi i dag. Noen må faktisk eie egenkapitalen. Formuesskatten er en skatt som slår direkte inn mot egenkapital i bedriftene. Det er min overbevisning at små og mellomstore bedrifter og familieeide bedrifter rundt i landet er bærebjelken når det gjelder framtidig verdiskaping og sysselsetting. Dette eierskapet må kunne takle de bunnivåene vi ser i markedet. Finanskrisen er jo et godt eksempel på det. Derfor vil jeg fokusere på de rammebetingelsene vi faktisk gir et mangfoldig eierskap i Norge. Jeg vil spørre: Ser ikke også finansministeren hvor sentralt et mangfoldig eierskap er med tanke på å utvikle arbeidsplasser og verdiskaping rundt i hele Norge?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-17:
Jeg tror svaret på det spørsmålet er enkelt. Man kan bare fjerne formuesskatten, for det er en skatt på allerede beskattet kapital. Og som sagt: Formuesskatten slår veldig negativt ut med tanke på framtidig verdiskapingsevne i det brede eierskapet, som også finansministeren er ute etter. Det var litt derfor jeg spurte om denne politikken er «tilpasset» situasjonen. Det er klart at vi har hatt eventyrlige tider, og det har vært en sterk vekst. Men næringslivet har stort sett brukt dette til å investere i verdier for å forberede seg på ytterligere vekst. Det man nå ser, er at man undergraver tiltroen til at det man har investert i, kan skape verdier. Verdiene sitter ikke som penger i bedriftene. De sitter investert i verdier som nå skrumper inn. Jeg mottar stadig mailer fra familiebedrifter der man er fortvilet over at man må dra penger ut av bedriften for å betale formuesskatten. I tillegg diskriminerer formuesskatten norsk eierskap i forhold til utenlandsk eierskap. Så jeg vil be finansministeren gå dypt inn i den problemstillingen som formuesskatten nå skaper i dagens situasjon.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-17:
Jeg vil rette et spørsmål til kunnskapsministeren: «Oppslag i Aftenposten og Dagsavisen antyder at Utdanningsdirektoratet har funnet en feil i grunnlaget for tilskudd til friskolene, og at feilen avregnes friskolene i budsjettet for 2009. I statsbudsjettet for 2009 står det: «Satsane for 2009 er korrigerte i høve til dei trekka som skal liggje inne i utrekninga av satsane.» Skolene har forstått det slik at det for 2009 både er avregnet tidligere feil samt korrigert til nytt grunnlag. Hva er riktig, og mener statsråden at dette er en akseptabel behandling av skolene?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-17:
Jeg takker for gjennomgangen. Dette spørsmålet har blitt liggende en god stund på grunn av reisevirksomhet hos kunnskapsministeren, så komiteen har hatt fokus på dette. Men jeg takker for gjennomgangen og ser at den i og for seg er riktig. Men det er andre ting som slår i motsatt retning for skolene. Vi vet at de også får en pensjonsbelastning neste år som ikke er tatt med i beregningsgrunnlaget. Her er det skoler som vi vet har operert i god tro. De har planlagt et helt skoleår og skrevet avtaler ut fra en helt annen forutsetning enn de nå har. Særlig for skoler som er i vekst, skaper det en kjempeutfordring fordi de får trekk ut fra nytt elevgrunnlag og ikke ut fra det grunnlaget de tidligere har hatt. Jeg undres litt over at statsråden fortsatt har et så stort behov for å gjennomføre dette så raskt, når det er så mye usikkerhet i beregningene, og skolene umulig kunne ha sett det selv. Jeg vil be statsråden om å gå tilbake og igjen se på hvordan man skal behandle private aktører.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-12-17:
Som statsråden vet, og som jeg vet, er grunnlaget her veldig komplisert. Det er mange usikre faktorer, og KOSTRA-tallene er heller ikke utviklet nok til å kunne si eksakt hva som er riktig. Jeg er enig i at man skal korrigere feil, men samtidig vet vi nå at det også er utgifter som skolene får, som ikke ligger inne i kompensasjonsgrunnlaget, og som slår ut enda kraftigere i den andre retningen. Derfor hadde jeg kanskje trodd at i og med at Regjeringen så at det brant under universitets- og høyskolesektoren under budsjettbehandlingen og kom med 160 mill. kr ekstra for å kompensere for den utviklingen, så man at det er behov for å gjøre tilsvarende også innenfor denne sektoren for å sikre at det er noenlunde like rammebetingelser for private aktører og offentlige aktører. I grunnen er dette bare en henstilling til at man går inn og ser på dette, for det er kritisk for en del privatskoler som er aktører i markedet, og som har lovet elever og sine ansatte rammebetingelser for også den første delen av neste års skoleår.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-17:
Det er jeg helt enig med representanten Gundersen i. Heldigvis har vi et mangfoldig næringsliv. De fleste aktørene i dette næringslivet har hatt fem eventyrlige år. Vi ser det med hensyn til hvordan egenkapitalen har utviklet seg i selskapene. Nå vet vi at det kommer tøffe år, og det er klart at disse svingningene blir en utfordring å håndtere, også for dem som driver små bedrifter. Men det har altså vært veldig gode tider, som gjør at de fleste bedrifter har mye å gå på. Og så viser jeg til det svaret som jeg allerede har gitt, for vi ser at det er noen utfordringer i det spørsmålet som representanten Gundersen tar opp. Men jeg har ikke noen nye signaler å gi med hensyn til hvordan vi skal løse den utfordringen. Det vil jeg komme tilbake til når vi har sett nærmere på spørsmålet.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-17:
Jeg tror vel ikke Høyres standpunkt til formuesskatt er situasjonsbestemt. Som jeg har forstått det, er dette en grunnleggende uenighet mellom Regjeringen, og SV, og Høyre med hensyn til hvordan skattesystemet skal være. Det argumentet fra Høyre gjelder i oppgangstider og i nedgangstider, morgen og kveld – til og med om natten. Men man kan jo selvfølgelig finne stadig nye argumenter for gamle standpunkter. Vi mener at formuesskatten er en viktig del av et rettferdig skattesystem, og Høyre har jo selv dratt fram den problemstillingen hvis man fjerner formuesskatten, nemlig at mange med betydelige inntekter og formue vil være nullskattytere. Det er en stor utfordring i et samfunn der vi legger så stor vekt på at man skal betale skatt etter evne. Det er det som er drivkraften bak de endringene som vi har gjennomført i formuesskatten, og som har gjort at 400 000 mennesker som betalte formuesskatt for fire år siden, nå slipper å betale formuesskatt. Ytterligere 500 000 har fått nedsatt formuesskatt, men samtidig har vi tettet en del av de hullene som de mest bemidlede kunne bruke. Jeg mener at i krisetider er rettferdig fordeling viktig. Det er heller ikke et situasjonsbestemt standpunkt fra min side. Men det er viktig fordi vi vet at 2009 kommer til å by på mange utfordringer, og da må vi be folk om å være med og løfte i flokk.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-17:
Den samlede beskatningen av bolig i Norge er svært lav, både sammenlignet med andre land og i forhold til andre kapitalobjekter. Det skyldes fritak for inntektsbeskatning av bruken av egen bolig, lave ligningsverdier for formuesskatteformål, og ikke minst regler som i stor grad fritar for gevinstbeskatning. Motstykket til denne gunstige gevinstbeskatningen er tilsvarende begrenset mulighet til tapsfradrag ved salg av egen bolig. Det gjelder her et symmetriprinsipp. Ved eier- og brukstid over ett år faller både gevinstskatteplikt og fradragsrett for tap bort. Gevinstbeskatning på boligsalg har i utgangspunktet gode fordelingsvirkninger. Det har sammenheng med at boligformuen i stor grad samsvarer med husholdningens økonomi. Beskatningen skjer på omsetningstidspunktet og er direkte knyttet til den likviditeten som salget frambringer. Gevinstfritaket for bolig innebærer et brudd med prinsippet om nøytralitet i beskatningen, og medfører overinvesteringer i boligkapital i forhold til annen type realkapital. Hensynet til mobilitet og likviditet i boligmarkedet har imidlertid gått foran hensynet til et ensartet og symmetrisk skattesystem. Da hovedregelen om gevinstbeskatning ble endret i 1974, var det et mål å fange opp gevinst på utleid boligeiendom, mens egen bolig fremdeles skulle behandles liberalt. Tidligere var det en regel om fritak for gevinstbeskatning bare når gevinsten ble brukt til å reinvestere i ny bolig innen en bestemt frist. Bestemmelsen var ligningsteknisk komplisert, samtidig som få ble skattlagt. Det gjeldende gevinstfritaket er utformet med et absolutt krav til eiertid og botid. Dette er generelt vel kjent og lett å orientere seg om. Urimelige utslag i enkelttilfeller er forsøkt dempet ved reglene om brukshindring, hvor man gjør unntak fra brukstidskravet. Unntaket går ut på at en eier som ikke kan bruke boligen på grunn av arbeid, sykdom, skilsmisse e.l., likevel kan opptjene botid og komme innenfor skattefritaket. Det er ikke anledning til å gjøre individuelle unntak på bakgrunn av skjønn. Begrunnelsen er bl.a. at reglene skal være enkle å forholde seg til både for skattyterne og for ligningsmyndighetene. Når reglene er utformet med absolutte krav, kan noen som ikke omfattes av reglene, føle at det er urimelig. Utformingen er imidlertid helt nødvendig for å sikre likhet i beskatningen ved at like tilfeller behandles likt. Det ligger også i det alminnelige systemet for gevinstbeskatning at hele gevinsten skattlegges når man faller utenfor de aktuelle fritaksreglene. Når man har et smalt område for gevinstskatteplikt på egen bolig, må man generelt leve med at også fradragsretten for tap er tilsvarende smal. Jeg avviser ikke at disse reglene i skatteloven § 9-3 kan forbedres, og jeg tar med meg synspunktet i det videre arbeidet med å utvikle et godt skatteregelverk.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-17:
Jeg ser at situasjonen på boligmarkedet er anstrengt, for å si det slik. Vi har et betydelig fall i boligprisene, gjennomsnittlig 10 pst. i løpet av ett år, og vi har en halvering av omsetningshastigheten. Så det er helt opplagt at boligmarkedet nå ikke fungerer normalt, og at det er mange utfordringer for enkeltpersoner som kjøper og selger bolig i disse tider. Det er nettopp bakgrunnen for avslutningen i mitt svar – de synspunktene, eller standpunktene, som representanten Flåtten har, vil jeg ta med meg og se på. Men jeg har ikke noen signaler å komme med nå om hvordan de konklusjonene blir.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-17:
Jeg har jo ukentlige møter med representanten Flåtten i Stortinget, med ulike spørsmål. Jeg setter pris på det, for det er viktig å bruke Stortinget og spørretimen og den muligheten det gir til å sette søkelyset på ulike problemområder i det norske samfunnet. Flåtten er iherdig med det, og på mange områder har det også gitt undertegnede noe å tenke på, selv om jeg ikke utkvitterer over bordet med akkurat det som spørreren gjerne skulle ønske. Jeg tar med meg de problemstillingene som Flåtten har tatt opp i dette spørsmålet, og kommer tilbake til dem. Jeg vil gjerne benytte anledningen til å ønske ham en riktig god jul, og så møtes vi til ny dyst på nyåret.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-12-17:
Mitt spørsmål til finansministeren er slik: «Stagnasjonen i boligmarkedet medfører nå at i tillegg til problemer med mellomfinansiering kan personer som har kjøpt ny bolig, risikere ikke å få solgt den gamle, eller at salget tar over ett år. Ved flytting til ny bolig før salg av gammel kan det bety at gevinstbeskatning inntrer også for boliger som har vært eiet og bebodd i mange år, jf. bestemmelsen om botid i skatteloven § 9-3. Vil statsråden i lys av dette vurdere lettelser i bestemmelsen om å ha bodd ett av de to siste år før salg i boligen?»