trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-10:
Jeg har et spørsmål til kirke- og kulturministeren. Han har nemlig overrasket både meg og store deler av Medie-Norge med å gi signaler om at han ikke synes det er betenkelig dersom A-pressen skulle komme til å kjøpe Orkla. Det er påfallende, fordi A-pressen som kjent ledes av styreleder Gerd-Liv Valla, medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre og leder av LO, som er hovedsponsor for Arbeiderpartiets valgkamp. Det er også påfallende fordi statsråden gjennom flere debatter over flere år har hatt en helt klar og konsistent argumentasjon i forhold til viktigheten av å opprettholde tre store eierskap, der A-pressen, Orkla og Schibstedt har gitt navn til diskusjonene. Statsråden hadde ikke behøvd å gå inn i noen lovtolkning da han ble spurt om dette. Det er sikkert riktig at det er et svakt punkt i loven, iallfall sett fra statsrådens ståsted ut fra de politiske målsettinger han har i forhold til medielovgivningen. Men han kunne jo ha gått på barrikadene, som jeg er sikker på at han ville ha gjort i andre sammenhenger, og redegjort for de politiske målsettingene. Han kunne problematisert rundt bestemmelsen. Han kunne ha gjort det klart at lovens intensjon var å opprettholde disse forskjellige eierskapene. Han hadde ikke behøvd å gi så å si klar bane og full åpning for A-pressens overtakelse av Orkla. Dette smaker av at noen har snakket sammen. Jeg vil gjerne ha statsrådens kommentar til om han ser dette som problematisk.
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-10:
Statsråden har i og for seg ikke svart på spørsmålet om A-pressens rolle i dette bildet og det påfallende i at man altså har endret kurs i forhold til den argumentasjon som har vært tidligere. Nå er det altså slik at Gerd-Liv Valla som styreleder kontrollerer 45 pst. av A-pressen. Telenor har ytterligere 45 pst., med den forankring i det statlige eierskap som de har. Jeg må jo si at når det gjelder hele det systemet som statsråden støtter seg til i forhold til eierskapsloven – når man snakker om ryggrad, er det jo prolapser hele veien – vil ikke loven motvirke fremmed eierskap. Den vil tvert imot gjøre at man kan få et eierskap der en sterk politisk aktør som LO får hånden på rattet. Da synes jeg nok at statsråden burde vurdere å lovfeste Redaktørplakaten snarere enn å gå inn og innsnevre eierskapsbegrensningene. Føler statsråden seg bekvem med å ha et politisk aggressivt eierskap i et konsern som kan komme til å eie alle landets lokalaviser?
Olemic Thommessen (Høyre), 2006-05-10:
Det er prisverdig at statsråden har fokus på ofrene i forhold til spill. Men det er også en annen part i dette bildet, og det er de frivillige organisasjonene. Vi har med noe bekymring også merket oss at statsråd Karita Bekkemellem har signalisert et forbud mot telefonsalg, som også vil være et inngrep i forhold til disse organisasjonenes inntekter. Hvis man tenker seg at man går til et forbud, vil man ytterligere komplisere hele bildet når det gjelder finansiering med hensyn til de frivillige organisasjonene som lå innbakt i regjeringen Bondeviks opplegg. Hvordan tenker statsråden seg å møte de frivillige organisasjonenes behov? Det er jo mange penger vi snakker om, og vi setter disse organisasjonene i en veldig vanskelig situasjon.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Jeg takker representanten for spørsmålet. Salget av Orkla Media er kanskje dette tiårets viktigste mediepolitiske sak. Det er Norges nest største mediekonsern som kanskje skifter eiere. Det vil ha stor betydning for flere tusen arbeidsplasser og for svært mange lokalaviser, som utgjør en ryggrad i demokratiet vårt og er en arena for lokal identitet, kulturliv, næringsliv og debatt. Det at medieministeren eventuelt ikke skulle ha noen som helst oppfatning om hva som skjer rundt et slikt viktig konsern, tror jeg ville være en helt feilslått strategi. Tvert imot, vi har viktige mediepolitiske målsettinger, som jeg håper også blir ivaretatt når Orkla Media eventuelt selges. De tre målsettingene vi styrer etter, er følgende: For det første håper vi at Orkla Media fortsatt vil ha et godt eierskap, dvs. at de får eiere som har langsiktige målsettinger, som har publisistiske tradisjoner, evne og vilje til å gi ut aviser på en god redaksjonell måte med respekt for redaktørfriheten, osv. For det andre håper vi på et spredt eierskap. Det ligger i eierskapsloven. Vi håper på mange aktører. At Regjeringen har foreslått å redusere taket på hva en eier kan kontrollere i Norge fra 40 pst. til 33 pst., er nettopp for å sikre et spredt eierskap. Så håper vi selvsagt, selv om det ikke er avgjørende, at vi har norsk eierskap også i mediebedriftene. Vi har gode utenlandske potensielle eiere av norske mediebedrifter, men jeg tror det ville være uheldig hvis alle mediebedriftene i Norge skulle kontrolleres fra utlandet, slik at vi ikke har hovedkontorer som tar strategiske beslutninger, i Norge. Det er de tre målsettingene vi har. Men hvem som konkret skal kjøpe Orkla Media, er det Orklas eiere som bestemmer.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
For det første tror jeg Olemic Thommessen er kjent med at vi faktisk planlegger å lovfeste Redaktørplakaten, så det er absolutt underveis, og jeg mener det er en riktig måte å sikre den redaksjonelle friheten i de ulike avisene på. Om A-pressen har en mer aggressiv politisk linje i forhold til sine eide aviser enn Schibsted-eiere og Orkla Media-eiere eller andre eiere har, det får stå for Olemic Thommessens regning. Jeg synes det er interessant at en representant som jo har uttalt seg svært kritisk til deler av eierskapsloven, nå plutselig blir en varm tilhenger av den fordi den eventuelt kan hindre én bestemt aktør i å kjøpe Orkla Media. Jeg mener at vi som politikere skal holde oss unna hvem som kjøper Orkla Media. Vi skal ha noen prinsipielle, overordnede synspunkter på hvordan Medie-Norge skal se ut, til glede for leserne, til glede for demokratiet, til glede for sunne, gode bedrifter og for arbeidsplassene. Det er vår rolle. Men hvem, konkret, som skal kjøpe Orkla Media, det skal Orkla få lov til å bestemme. Det er de som selger Orkla Media. Og så er det Eierskapstilsynet, som nå er sammenslått med Medietilsynet, som ser om dette er i overensstemmelse med regelverket.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Det er helt riktig som representanten Woldseth sier, at Regjeringen faktisk har foreslått en lovendring – den ligger nå til behandling i kulturkomiteen – som gjør at det totale taket som én eier kan ha, er redusert fra 40 pst. til 33 pst. Det sikrer et større mangfold. Eierskapsloven gjelder selvsagt for alle, og det er Medietilsynet som behandler eventuelle erverv. Det er ikke engang sånn at klagebehandlingen kommer til departementet; den er lagt til en uavhengig nemnd. Så vi som politikere går ikke inn i enkeltsaker. Men vi må jo kunne ha en oppfatning om de lovene vi gir; både lovgiver og regjering må kunne ha en mening om lovene. Jeg har registrert at representantens Woldseths parti stadig har en mening om f. eks. straffeloven, straffeutmåling og den type ting. Når det gjelder eierskapsloven, sier jeg altså det samme i dag som jeg sa da vi behandlet den den 18. november 2004 i Stortinget, at den ikke er til hinder for at de tre konsernene kan selge enkeltaviser seg imellom. Det står jeg fast på den dag i dag.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
La meg sitere hva jeg sa i Stortinget 18. november 2004 om akkurat dette: «(…) slik som jeg leser loven, kan det ikke være til hinder å kjøpe deler av konsernet i form av enkelte aviser.» (…) Det var det jeg sa i 2004, og det er det jeg sier i dag. Jeg tror nok at et sammenslått Orkla Media og A-pressen ganske sikkert vil stride imot de regionale eierbegrensningene. Både i Vestviken og Østviken, dvs. i Østfold og i Telemark, vil de komme over 60 pst., og dermed vil Medietilsynet måtte gripe inn. Så jeg skjønner egentlig ikke hva representanten Molvær Grimstad og jeg eventuelt er uenige om. Men det er altså ikke sånn at hvis f. eks. A-pressen skulle selge Bergensavisen, så kan alle kjøpe den avisen, bortsett fra Schibsted og Orkla Media. Slik kan altså ikke loven forstås. Det var det jeg sa i 2004, og det sier jeg også i 2006.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Nei, det er det ikke. Når fagbevegelsen får tilbakebetalt fordi vi har fått en ny regjering, handler det i hovedsak om at vi har stoppet den høyrepolitikken som bl.a. partiet Venstre var med på i forrige regjering. Vi har reversert endringene i arbeidsmiljøloven, som skapte et hardere arbeidsmarked, vi har stoppet privatiseringen av bl.a. skoleverket og i helsesektoren, vi har fått en mer offensiv innsats mot arbeidsløsheten, og vi har fått langt bedre kommuneøkonomi, noe som gjør at vi får utbygd velferdstjenestene. Disse og mange andre tiltak er det som i hovedtrekk var grunnen til at et stort flertall av fagbevegelsens medlemmer stemte på en rød-grønn regjering. Når det gjelder erverv i Medie-Norge, er det Medietilsynet som kontrollerer det og går inn i enkeltsaker. Jeg synes at verken posisjons- eller opposisjonspartiene skal gå inn i enkeltsaker ut fra politiske motiver. Det kan heller ikke være sånn at høyresiden i Stortinget skal omtolke eierskapsloven for å hindre A-pressen i å gjøre oppkjøp i norske medier.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Jeg synes ikke at vi som politikere har som oppgave å moralisere verken overfor de ulike politiske partiene, Røde Kors, Kreftforeningen, Redningsselskapet eller andre som har inntekter på automatene. Det som er vår oppgave, er å lage et regelverk, som et bredt flertall her i Stortinget har vedtatt, nemlig at vi får et system som gir folk muligheten til å spille, som er til glede for mange i små doser, samtidig som vi unngår de store og alvorlige sosiale problemene som spilleavhengighet fører med seg. Jeg deler fullt ut representantens beskrivelse og omtanke for dem som rammes av dette. Det er rett og slett en sykdom, og det drar med seg ikke bare dem som rammes, men familie, venner og omgangskrets, og skaper enorme problemer. Så vi må få ryddet opp i dette. Stortinget har jo diskutert denne saken, og forbud var en del av diskusjonen: å stenge alle automater og oppfordre til det, eller eventuelt lovforby automater. Det sa et enstemmig storting, faktisk, nei til, og alle partiene bortsett fra Fremskrittspartiet sluttet seg til den modellen som Bondevik-regjeringen foreslo, nemlig at Norsk Tipping skulle få enerett til å drive automater, at antall automater skulle reduseres dramatisk – de skal bort fra dagligvareforretninger og steder hvor folk flest ferdes, og vi skal få en annen type automater som ikke på samme måte skaper spilleavhengighet. Vi er da, som representanten er godt kjent med, dratt inn i rettssalen gang på gang av automatbransjen, som selvsagt er bekymret for å skulle tape milliarder av kroner. Nå synger det på siste verset i den prosessen. EFTA-domstolen skal forhåpentligvis i løpet av et halvt år, kanskje litt mer, ta en beslutning. Da håper jeg at vi får den samme konklusjonen som vi fikk i lagmannsretten: Full støtte til det Stortinget har vedtatt, slik at vi kan få gjennomført Stortingets politikk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Jeg er nok like utålmodig som representanten etter å få en endelig konklusjon i saken og få gjennomført det et bredt flertall i Stortinget har vedtatt. Jeg håper virkelig at ikke EU-reglene hindrer oss i det. Det var også det lagmannsretten kom til. Men vi lever nå engang i en rettsstat, heldigvis, så alle – også automatbransjen – har en legitim rett til å kjøre de rettsprosessene som lovgivningen gir dem anledning til. Så vi må nok dessverre smøre oss med tålmodighet før vi får gjennomført Stortingets vedtak. Men det betyr ikke at vi sitter og venter på det. Vi gjennomfører nå konkrete tiltak for å avhjelpe situasjonen i dag. Vi starter en kampanje mot spilleavhengighet. Vi bruker mer penger på å hjelpe spilleavhengige. Vi stenger seddelinntaket på automatene, forhåpentligvis nå fra 1. juli, slik at det blir vanskeligere å spille så mye penger bort så fort. Og vi har også andre tiltak under vurdering for å avhjelpe situasjonen i dag. Så vi er i full gang med å gjøre det som Molvær Grimstad etterlyser, og vi skal gjøre alt vi kan for å hjelpe dem som rammes.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Det er nå engang bransjen som har hindret oss i å gjennomføre det som Stortinget har vedtatt, for hadde det ikke vært for at den førte oss inn i rettssalen, hadde det brede stortingsflertallet faktisk fått gjennomført sin politikk. Nå har jeg vært statsråd i bare seks måneder av de tre årene som representanten Woldseth viser til, men vi er allerede i gang med forslag som kan avhjelpe dagens situasjon, bl.a. ved å stenge seddelinntakene. Vi har andre av de forslagene som bransjen har spilt inn, under vurdering. Det kreves altså høringer, det kreves formelle prosedyrer, noe som gjør at dette ikke kan gjøres umiddelbart, men det er i full gang. Likevel mener det brede flertallet, bortsett fra representanten Woldseths parti, at det er kun en overtakelse fra Norsk Tipping og en kontroll over det spillmarkedet som er en fullgod løsning. Vi har ingen tradisjon for at det private spillmarkedet kontrollerer, som det gjør nå, over tre ganger så stor andel av omsetningen på spill som Norsk Tipping gjør. Vi har brukt Norsk Tipping som det verktøyet vi har for å ha en ansvarlig og god spillpolitikk, slik at en skaper glede i små doser, men unngår de store sosiale problemene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Jeg tror knapt noen regjering har hatt en så offensiv plattform for satsing på frivillighet som det som står i Soria Moria-erklæringen, så det å legge til rette for gode forhold for frivillige organisasjoner er i kjerneområdet for den rød-grønne regjeringens visjoner. Men det som nå skjer, er at med utsettelsen av innføringen av monopolet tjener de frivillige organisasjonene milliarder av kroner ekstra som de egentlig aldri skulle ha tjent. Det som da er helt avgjørende, er at de frivillige organisasjonene ikke legger seg til et forbruksnivå på utgiftssiden som er tilsvarende dette inntektsnivået. For det inntektsnivået kommer ikke til å vare. Det er ingen regjering og ikke noe stortingsflertall, tror jeg, som har noen ambisjon om å kompensere fullt ut det som er dagens spillenivå. Da er det helt riktig som bl.a. Skiforbundet gjør nå, å sette av en del av den inntekten man har på automater i dag, i fond, slik at man bruker pengene over flere år. Så får vi i samarbeid med de frivillige organisasjonene selv finne andre og bedre inntektskilder, som ikke skaper alvorlige sosiale problemer.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
La oss nå berolige eventuelle lyttere eller seere: Bingoen kommer ikke til å forsvinne. Selv om vi forbyr automatbransjens private aktører og overlater dette til Norsk Tipping, kommer bingoen til å bestå, både i bingolokaler, radiobingo og andre måter man spiller bingo på. Det er jo heller ikke bingoen som skaper spilleavhengighet i stor grad. Det er to typer spill, nemlig automatene og Internett-spill, som nå blir et større og større problem. Det viser de tallene vi har fra Hjelpelinjen. Men for meg handler dette om to ting: Det handler om å få et system som er kontrollerbart, og der er jeg helt enig med min forgjenger, at det er det bare Norsk Tippings enerett som sikrer. Og så handler det også om å ha en nasjonal rett til å bestemme spillpolitikken i et land. EU-parlamentet sa nylig nei til EU-kommisjonens forslag om å gjøre spill til en fri tjeneste under fri flyt innad i EU/EØS-området, og jeg mener at vi skal stå fast på at her er det faktisk Stortinget som bestemmer. Vi vant i lagmannsretten ut fra samme regler som EFTA-domstolen skal dømme etter, og jeg har godt håp om å vinne også der.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Siden Stortinget vedtok automatreformen i 2003, har bevisstheten om de alvorlige pengespillproblemene automatene bidrar til, blitt enda større. Jeg setter stor pris på det engasjementet enkeltpersoner, lokale myndigheter og andre viser for å motvirke disse problemene. Det tyder også på at den restriktive pengespillpolitikken myndighetene vil føre, har bred støtte. Automatreformen, med en halvering av antall automater, mindre risikofylte spill og en langt bedre kontroll med både spillutviklingen og spillavviklingen, vil være den beste måten å kontrollere automatmarkedet på, siden man da samtidig forebygger framveksten av et illegalt automattilbud. Jeg har stor tro på at EFTA-domstolen vil komme til at denne ordningen er i samsvar med EØS-forpliktelsene våre. Samtidig forstår jeg den utålmodigheten som nå finnes for å få satt restriksjoner på automatene raskt ut i livet. Regjeringen tar problemene med dagens automatregime med det største alvor. Som kjent har Regjeringen foreslått å forby bruk av sedler på automater fra i sommer. Vi vurderer også ytterligere restriktive tiltak som ikke krever lovendring, og som kan iverksettes i år. Jeg vurderer også å forberede et totalforbud mot automater. Som representanten er inne på, vil et totalforbud kunne være et alternativ dersom EFTA-domstolen kommer til en slutning som står i motsetning til det som lagmannsretten kommer til. Spørsmålet om innføring av totalforbud må imidlertid også veies mot faren for oppblomstring av en illegal automatvirksomhet ved et slikt tiltak. Et forbud krever lovhjemmel, og gjennomføringen vil derfor også ta tid. De foreløpige signalene vi har for tidspunktet for EFTA-domstolsbehandlingen, tilsier at det ikke er aktuelt å innføre noe totalforbud før EFTA-domstolens avgjørelse foreligger. Som sagt er Regjeringen optimistisk, i og med at vi fikk en så klar kjennelse i lagmannsretten, som vurderte saken på nøyaktig det samme regelgrunnlaget som EFTA-domstolen skal gjøre.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Jeg synes representanten Molvær Grimstad, som jeg tror deler de samme målsettingene som Regjeringen når det gjelder å få kontroll over pengespillproblemene, har en litt defaitistisk innstilling til saken i EFTA-domstolen. Jeg er, i likhet med min forgjenger og Molvær Grimstads partifelle, den forrige kulturministeren, Svarstad Haugland, svært optimistisk til at vi skal vinne fram i retten. Lagmannsrettens kjennelse gav jo staten fullt medhold. Høyesterett skulle egentlig behandle saken, men så kom altså ESA inn og brakte saken inn for EFTA-domstolen. Etter mitt syn skulle det ikke være noen grunn til at EFTA-domstolen skulle komme til en annen kjennelse enn lagmannsretten. Det er nøyaktig de samme reglene man bygger på. Hva som eventuelt skal skje dersom vi mot formodning skulle tape saken i EFTA-domstolen, har ikke Regjeringen tatt stilling til. Men det ligger i sakens natur at det da er to alternativer. Det ene er totalforbud mot spilleautomater, det andre måtte være å innføre en slags konsesjonsordning for en eller flere aktører. Men der har Stortinget tidligere sagt at det ikke er en fullgod løsning for å få kontroll over pengespillproblemet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-05-10:
Som vi også snakket om i den muntlige spørretimen, har ikke jeg valgt den linjen at vi skal rette en moralsk pekefinger mot noen av aktørene på spilleområdet. Verken Røde Kors, Kreftforeningen eller de politiske partiene skal stilles til rette for det regimet som er i dag. Det er vår oppgave som politiske myndigheter å lage et regelverk som gjelder for alle, og som alle skal følge. Det er helt riktig at et vesentlig poeng for Stortinget den gang man vedtok loven i 2003, var at man måtte ha gode kompensasjonsordninger. Den kompensasjonen skal komme når Norsk Tipping overtar automatdriften. Det sier seg selv at den kompensasjonen ikke er på plass før vi får gjennomført det som Stortinget har vedtatt, og det er det vi nå jobber med. Da vil også kompensasjonen komme i form av en andel av spilleoverskuddet fra Norsk Tipping, men en lavere andel, fordi vi skal redusere spillingen og dermed spilleavhengighetsproblemet.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg hører med interesse på hva statsråden sier, men i Soria Moria-erklæringen sier han noe annet. Der står det følgende: «Regjeringen vil føre en politikk for å motvirke en for sterk eier- og maktkonsentrasjon i mediene. Loven om eierskap i mediene vil bli endret i tråd med dette.» Samtidig som statsråden fremmer dette forslaget – han har altså fremmet det – går han ut og sier at det er helt greit at LO-eide A-pressen kjøper Orkla Media. På den måten blir Gerd-Liv Valla sjef for to av de største mediehusene i Norge. Mener statsråden at Soria Moria-erklæringen skal gjelde for alle andre, men ikke for arbeiderbevegelsen? Er det sånn å forstå at noen statsråden liker, er «likere» enn andre?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Som statsråden også er kjent med, fremmet automatbransjen selv allerede i 2003 ulike tiltak for å bekjempe spilleavhengighet, bl.a. ved å bruke 1 pst. av spilleoverskuddet til forskning og behandling av spilleavhengige. I tillegg til det foreslo de å flytte automatene fra de mest utsatte stedene og skifte til mindre aggressive automater. Hvordan kan det da ha seg at statsråden ikke går i dialog med bransjen? Nå har det gått tre år – og hvorfor går han ikke i dialog med bransjen og finner en god løsning inntil dommen om monopolet faller? Dette handler ikke om en konflikt mellom statsråden og bransjen, men om frivillige lag og organisasjoner og de spilleavhengige. Har det gått så stor prestisje i monopolsaken at statsråden ikke er villig til å finne konstruktive løsninger sammen med bransjen?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
For Kristeleg Folkeparti er det viktig med mediemangfald, både lokalt, regionalt og nasjonalt – ytringsfridom, at vi treng eit allsidig medietilbod, og at vi unngår oppkjøp som svekkjer mediemangfaldet. Det er viktig at vi framleis i Telemark, f. eks., kan ha både Varden og Telemark Arbeiderblad. Statsrådens forslag til nye nasjonale eigarskapsgrenser er noko som vi vurderer. Men i debatten som har vore, lurer eg på om statsråden enno har eit fokus på å sikre mediemangfaldet og ytringsfridommen, eller om statsråden er mest oppteken av å finne kreative løysingar for å sikre A-pressa. Det er ein annan Trond Giske vi høyrer i Stortinget her no, enn då han var i opposisjon. Dei utsegnne som har vore i media, har skapt bekymring i forhold til både Orkla og andre mediekonsern ved at statsråden har gitt nye signal. Han seier at han alltid har hevda det eine, men ser vi tilbake på kva statsråden har sagt tidlegare, verkar det ut frå den siste utsegna om at det er lov å vere kreativ, som om statsråden har endra kurs.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg har eit spørsmål til kulturministeren. Vi har den siste tida fått høyre mange sterke historier av dei som er speleavhengige, som har spelt frå seg alt dei eig, og alle pengane. Det er mange som slit med å gå på butikken og handle brød og mjølk til seg og sin familie, fordi dei ikkje greier å gå forbi dei blinkande speleautomatane, som verkar som ein magnet på dei. Det medfører at dei kjem ut igjen av butikken utan pengar og utan mat og brød til seg og sin familie. Mens statsråden ventar på EFTA-domstolen, ser vi at det i mange kommunar er ein storstilt kampanje i solidaritet med dei speleavhengige. Mange kommunar ønskjer å bli spelefrie, og ein del har også blitt det. Kristeleg Folkeparti meiner at Regjeringa burde sett i gang eit arbeid med å bli kvitt automatane. Dersom vi hadde hatt eit automatmonopol i dag, ville dei politiske partia ikkje lenger fått inntekter på speleautomatane. Vi veit at det er 70 000 speleavhengige, og at ni av ti kroner som blir putta på automatane, kjem frå folk som er speleavhengige. Vi veit at dei som slit med dette, føler enormt stor skyld og skam. Fleire parti får inntekter til sin aktivitet gjennom speleautomatane. Kva synest statsråden om at politiske parti også finansierer sin aktivitet med desse midlane? Burde ikkje Giske og Arbeidarpartiet skunde seg å rydde opp i eige hus, sidan Arbeidarpartiet er eit av dei partia som får finansiert delar av sin aktivitet gjennom speleautomatar?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg takkar for svaret. Men eg synest likevel det er litt urovekkjande. Dette er ikkje snakk om å moralisere. Men vi veit at politiske parti ikkje vil få behalde inntektene sine dersom vi får gjennomført automatmonopolet, som Kristeleg Folkeparti har vore med og kjempa fram. Då vil desse inntektene forsvinne. Derfor har vi som politikarar eit ansvar for å rydde opp i dette. Eg synest ikkje vi skal springe frå det ansvaret. Eg er kjend med at saka ligg inne for EFTA-domstolen, og at ting har drege ut i tid. Det beklagar eg. Då synest eg det er viktig at statsråden ikkje berre sit og ventar. Det er viktig at han set i gang eit arbeid med tanke på korleis vi kan bli kvitt automatane dersom vi ikkje vinn fram i EFTA-domstolen, i staden for å vente på avgjerda og då begynne med nye utgreiingar. Det tek for lang tid i forhold til alle dei speleavhengige som vi veit er der. Dei signala får vi av mange – som statsråden også var inne på – både familie og dei som slit med skyld og skam. Dette er eit stort problem, og no opplever vi at kommunane er utolmodige. Eg kunne ønskje at statsråden var like utolmodig.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg har følgjande spørsmål til kultur- og kyrkjeministeren: «71 000 nordmenn har spilleproblemer og ytterligere 133 000 befinner seg i faresonen. 9 av 10 kr som puttes på automatene, kommer fra spilleavhengige. Vi vet at automatene er hovedårsaken til at spilleproblemer oppstår, og flere kommuner har nå bestemt seg for å gjøre lokalmiljøet til en trygg sone for de spilleavhengige. Vil statsråden forberede innføringen av et forbud mot spilleautomater som kan settes i verk dersom Norge ikke vinner fram i EFTA-domstolen med en monopolordning, eller dersom saken drar ut i tid?»
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg vil takke statsråden for svaret, sjølv om eg føler at eg ikkje har fått noko klart svart på om Regjeringa vil setje i gang og førebu eit forbod viss vi ikkje vinn fram i EFTA-domstolen. Eg tolkar statsråden slik at han vil vente. Det som Kristeleg Folkeparti er bekymra for, er at alle tiltaka som blir sette i verk, tek tid. Ein kan sjå på forbodet mot å bruke setlar i automatane. Det har teke tid, for ein må ha høyringar, ein må ha utgreiingar. Og mitt spørsmål til statsråden er då: Fordi ting tek tid, vil statsråden straks starte arbeidet med å sjå på korleis vi kan bli kvitt automatane viss vi ikkje vinn fram, i solidaritet med dei mange speleavhengige?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Det er mange frivillige lag og organisasjonar som får inntekter frå automatane som går til mykje godt arbeid. Men samtidig veit vi at 9 av 10 kroner som blir putta på automatane, kjem frå speleavhengige. Derfor er det viktig at Regjeringa ser på kompensasjonsordningar for frivillige lag og organisasjonar i samband med arbeidet for å bli kvitt automatane og oppblomstringa av den svarte marknaden. Det synest Kristeleg Folkeparti er viktig. Men dei som også får inntekt frå speleautomatane, er ein del politiske parti, også Arbeidarpartiet. Statsråden har ikkje svart klart tidlegare i spontanspørjetimen om han vil rydde opp i eige hus og gjere noko for at Arbeidarpartiet skal bli kvitt sine automatar. Hadde det blitt innført eit monopol, ville desse automatane vore vekke. Det har ikkje vore intensjonen at det er dei politiske partia som skal tene pengar på dette. Det vil dei heller ikkje gjere ved eit monopol, men det hadde etter tidsplanen blitt fjerna. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden rydde opp i eige hus på dette området – ja eller nei?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg har følgjande spørsmål til kunnskapsministeren: «I forslaget til statsbudsjett for 2006 frå regjeringa Bondevik II var det sett av 50 mill. kr til kompetanseheving i barnehagesektoren. Ni av desse millionane er no gitt til fylkesmenn som bidrag til implementering av ny lov om barnehagar og revidert rammeplan for barnehagen. Korleis skal dei resterande pengane brukast?»
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg vil takke statsråden for svaret. Det er flott at det er mange viktige tiltak som blir prioriterte. Vil desse tiltaka komme i form av ein handlingsplan som vil bli gjord offentleg og marknadsført i forhold til det Stortinget tidlegare har uttalt at ein gjerne vil ha? Når det gjeld kvaliteten i barnehagane, har det dei siste åra vore mykje diskusjon om talet på barnehageplassar. Det er veldig viktig. Pris er viktig. Men det er også viktig at vi ikkje gløymer å diskutere kvaliteten i barnehagane. Alle som leverer barn i barnehage, ønskjer å vite at barna har det bra, og at dei trivst der. Vil statsråden i tida framover fokusere på ein kvalitativt god barnehage, slik at det ikkje berre blir statistikk over talet på plassar og pris, men at vi konstant har søkjelyset på kvalitet og innhald? Mange kommunar har eit press på seg for å få nok barnehageplassar, og av og til kan det verke som om det får følgjer for kvaliteten.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Eg takkar igjen statsråden for svaret. Eg veit at ein i ein del kommunar diskuterer målet om full barnehagedekning. Det er veldig viktig. Men eg har skjønt at press i forhold til areal enkelte stader har blitt ein diskusjon. Har ein eit større areal enn det som på sett og vis er lovpålagt, bruker ein kanskje f.eks. det ekstra puterommet til å byggje ny småbarnsavdeling og presse inn fleire, slik at kvaliteten nokre stader kanskje blir litt dårlegare. Vil statsråden i tida framover følgje godt med på om kommunane følgjer opp og fokuserer på kvalitet, slik at det også blir eit signal på at vi ikkje berre skal ha full barnehagedekning, men at vi også skal ha ein kvalitativt god barnehage?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-10:
Sentrale tillitsvalgte i Bondelaget har sagt at de forventer å få tilbakebetalt fra denne regjeringa den støtten de har gitt, og det har andre fra andre fagforbund også sagt. LO-lederen sa 1. mai at vi har nå en regjering som arbeider med oss og ikke mot oss. Det er også styrelederen i A-pressen som uttaler det. Med de åpningene som statsråden faktisk har hatt, og med den dobbeltkommunikasjonen og den åpningen for kreative løsninger statsråden har hatt, så er mitt spørsmål: Er det sånn man får tilbakebetalt i sosialdemokratiet, og er det det som er statsrådens prinsipper?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-10:
Jeg vil faktisk begynne med å skryte litt av statsrådens initiativ i forhold til kampanjen mot spilleavhengighet. Men vi har også kommet opp i et politisk uføre akkurat nå. For Venstre var det ikke monopolet som var poenget, det var kontrollen som var poenget, og nå setter statsråden inn en god del tiltak for å få bedre kontroll på de maskinene vi allerede har. Men jeg har to spørsmål til statsråden. For det første: Kunne statsråden ha tenkt seg å vurdere et strengere regime, en annen type kontroll enn bare monopolløsninger, så vi hadde kommet ut av det uføret vi er oppe i med hensyn til EFTA i dag? Og for det andre: Har statsråden sett på følgene av en slik type forbud, f.eks. hva det vil føre til av åpning på Internett-spill? Statsråden har i opposisjon vært en stor forkjemper for bingo, og bingoen vil jo forsvinne ved et slikt automatforbud. Så jeg lurer på om statsråden har tenkt over de følgene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-10:
«I Innst. O. nr. 43 for 2002-2003 ble gratisprinsippet i grunnskolen presisert og tydeliggjort. Dessverre er det fortsatt betydelig uklarhet blant skoler, skoleeiere og foreldre om hvordan prinsippet skal praktiseres. Vil statsråden foreta en evaluering av hvordan gratisprinsippet har fungert siden 2003, og om det eventuelt er behov for ytterligere tiltak i denne forbindelse?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er enig i de prinsippene som statsråden nevnte til å begynne med, og som bygger på de prinsippene som gode, gamle Venstre-høvdinger og ideologer utarbeidet da de laget den offentlige norske skolen. Ofte ser vi at håndhevingen i dag bygger på at man ønsker å gå rundt et stortingsprinsipp med fiffige løsninger. Er det ikke slik at statsråden kunne tenke seg å vurdere hvorvidt håndhevingen av gratisprinsippet og regelverket burde ha vært mer lokalt utformet for å imøtekomme lokale løsninger. Lokalt ønsker man også å holde gratisprinsippet høyt, men man ønsker å finne de gode løsningene som gjør at man ikke får forskjeller i skolen. Er ikke statsråden åpen for en mer lokal håndheving av gratisprinsippet?
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-05-10:
Min erfaring fra skoleverket er at tidligere ble gratisprinsippet håndhevet av gode, dyktige lærere, som av og til la giroer for frivillig innbetaling i noen sekker, men av og til lot være å legge dem i andre sekker. Så fattet vi et stortingsvedtak som har blitt oppfattet som å være veldig rigid i forhold til den lokale forvaltningen. Hvis man legger det f.eks. til dem som også har budsjettansvaret for den enkelte skole, vil man kanskje få mer sammenheng mellom de ønskene man har, f.eks. å reise på turer, og de bevilgningene den lokale skolen også får. Tror ikke statsråden at det vil være en god ansvarsfordeling å legge håndhevingen av dette lokalt i stedet for å gjøre det via sentralgitte rundskriv?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Det kunne være interessant å høre hvorfor det går an med 58 nautiske mil noen steder, men ikke andre steder. Men jeg ønsker å fokusere på noe annet. Dette var noe alle var enige om i valgkampen, også Fremskrittspartiet. Allikevel får ikke Regjeringen det til. Men farledsbegrensning kan sammen med skikkelig slepebåtberedskap redusere muligheten for forlis og akutte oljeutslipp. Vi har imidlertid behov for å ha noen til å rydde i strandsonen når uhellet skulle inntreffe – et svært arbeid, og et kompetansekrevende arbeid. Villmarksfondet er i disse dager i ferd med å utdanne frivillig personell til å ta seg av disse oppgavene. Dette mener Regjeringen er så viktig at den setter av 80 000 kr. Av et budsjett på 1,3 mill. kr til Villmarksfondet gir Regjeringen 80 000 kr til dette prosjektet. Dette er Regjeringens økte satsing på oljevernberedskap. Er miljøvernministeren fortrolig med dette?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2006-05-10:
Statsråden har uttrykkelig slått fast at den russiske oljetrafikken er den suverent største miljøtrusselen i nordlige farvann. Dette kommer også meget tydelig frem i den nylig fremlagte forvaltningsplanen. Så sier statsråden her at hun skal gi tre stikkord for å forklare resonnementet for å flytte oljetrafikken mye nærmere inn til land, midt i de største kystfiskeriene, i et område hvor Regjeringen tidligere har sagt nei til oljevirksomhet, tilnærmet risikofri oljevirksomhet. Hva er resonnementet? Hva er logikken bak å tillate at denne trafikken, av statsråden selv definert som høyrisikotrafikk, skal flyttes til midt inn i kystfiskerienes primære område? Det er som å lete etter utgangen i den kjente ukebladøvelsen «Hvor finner man utgangen fra labyrinten?» når man skal lete etter statsrådens stikkord for å forklare logikken.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg tillater meg å stille et spørsmål til landbruks- og matministeren. Den vinteren som vi nå har vært igjennom, har skapt en ny type lærdom for oss nordmenn. Den har skapt nye typer erkjennelser, og en ny type usikkerhet blant norske forbrukere som vi ikke har hatt tidligere. Det har blitt stilt spørsmål ved om den maten vi spiser, er trygg nok. Flere saker har, som statsråden er kjent med, illustrert dette. Spørsmålet er imidlertid hvilken lærdom vi har tatt av disse hendelsene, og om vi evner å ta den innover oss. Forbrukerne har nemlig god grunn til å stille spørsmål ved om norsk mat er trygg nok etter de hendelsene vi har vært gjennom. Trygg mat er helt avgjørende. Forbrukertillit er helt avgjørende. Det er avgjørende for aktørene i næringen, som bonden, industrien og dagligvarehandelen, men ikke minst for offentlige kontrollorganer som Mattilsynet, Næringsdepartementet og Landbruks- og matdepartementet. Det er god grunn til å stille spørsmål ved om den norske forbrukeren kan ha den nødvendige tilliten til matvarekjeden. Og det er kritisk, for er det ett område hvor vi er nødt til å ha 100 pst. tillit, er det dette. Det har også blitt avdekket at vi ikke er noe særlig gode på dette med sporbarhet og opprinnelsesmerking. Her er det store svakheter. Industrien har ikke gode nok sporbarhetsinstrumenter, og opprinnelsesmerkingen er heller ikke god, slik at forbrukeren kan orientere seg. Mitt spørsmål er: Hva har statsråden lært av de sakene som vi nå har vært gjennom, og hvordan vil statsråden følge dette opp videre, slik at mattrygghet blir et satsingsområde i tiden som kommer?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er helt nødvendig at Regjeringen viser at den er offensiv på dette området, for vi kan ikke som samfunn akseptere at vi får den typen saker som vi nå har vært vitne til. Dersom det skulle skje igjen, vil det helt svekke troverdigheten til den norske matvarekjeden, og det vil skape store problemer for mange aktører i samfunnet. Jeg takker statsråden for at han vil ta tak i dette. Men det er klart at man her også er nødt til å se på myndighetenes håndtering, f.eks. interessekonfliktene i statsrådens eget departement, mellom næringsinteresser og kontrollhensyn. Spørsmålet mitt er om statsråden aktivt vil legge frem saker for Stortinget om ikke så altfor lang tid som tar tak i de problemstillingene som vi nå har vært gjennom?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg har følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Tallet for antallet rein i Vest-Finnmark, som ble vedtatt av Stortinget, skulle ha vært på 64 100 dyr 1. april 2005. Reindriftsforvaltningens anslag for 2005 viser til en økning av dyr som med kalvetilvekst ville passere 150 000 dyr. Dette gjentar seg på mange måter i 2006. Dette kan gi en økologisk og samfunnsøkonomisk katastrofe i tillegg til dyretragedier og massedød av reinsdyr. Hva vil statsråden foreta seg for å opprettholde Stortingets vedtak og redusere reintallet til fastsatt nivå?»
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er riktig, som statsråden sier, at denne problemstillingen har vært behandlet i Stortinget en rekke ganger tidligere uten at antallet rein har gått betydelig ned. Situasjonen i Vest-Finnmark er prekær på mange måter, og man kan stille spørsmål ved om næringen selv er i stand til å håndtere denne problemstillingen. Det har vært forsøkt en rekke ganger med frivillige tiltak. Jeg forventer at statsråden nå setter dette i fullt fokus, og at han vil vurdere tvangstiltak overfor næringen for å få en kraftig nedgang i antallet rein, slik at det vil stå i forhold til de beiteressurser som er på Finnmarksvidda. Det er ingen tvil om at reintallet må betydelig ned, og den frivillighetslinjen som har vært så langt, kan ikke fortsette. Vil statsråden vurdere å innføre tvangstiltak?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg takker for svaret. Fremskrittspartiet ser frem til at statsråden skal fremme forslag til reindriftslov i Stortinget, og vi vil bidra konstruktivt når det kommer til behandling. Det er riktig, som statsråden sier, at økologiske forhold må vektlegges når man fastsetter antallet rein. Vi forutsetter imidlertid at når statsråden fremmer forslag til ny lov for Stortinget, vil det inneholde tiltak som gjør at vi en gang for alle kan få bukt med dette problemet.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-05-10:
Jeg takker for spørsmålet, som omhandler et viktig område, og jeg vil gjerne utdype det litt. Det er ikke tvil om at vinteren har satt fokus på mattrygghet, og for meg og Regjeringen er mattrygghet det viktigste spørsmålet innenfor matpolitikken. Slik sett er det all grunn til å ta med seg den lærdommen en kan, etter den vinteren vi har vært gjennom. Vi satte tidlig i verk nye tiltak for å møte det konkrete som skjedde, hvor fokuset var på hygiene i slakteleddet og den første delen av verdikjeden knyttet til mat. I etterkant av det har vi hatt prosesser videre med Mattilsynet og berørte departementer, og man har konkludert med at alt som skjer og har skjedd i saken om E. coli og mattrygghet, skal evalueres. Det kommer veldig snart til å bli lagt fram et forslag til både mandat og utvalgssammensetning for å gå gjennom alle sider ved saken. Vi er ikke langt unna å ferdigstille det. Vi har i tillegg satt i gang et relativt intensivt arbeid i forhold til det spørsmålet representanten Kielland Asmyhr tar opp knyttet til sporbarhet. Jeg er helt enig i at det er et forsømt område, et område som det burde ha vært gjort mer på tidligere. Det er god tilgang på informasjon i dag, men koblingen av informasjon er ikke god nok. Derfor har vi nå satt i gang et konkret arbeid med sikte på å få på plass et godt sporbarhetssystem i forhold til matvarekjeden så raskt som mulig. Jeg har også – og det tok jeg initiativ til i høst, før problemene i forhold til E. coli dukket opp – satt i gang et arbeid om merking og bedre ordninger på det. Så svaret på spørsmålet er at denne vinteren har vist hvor viktig fokus på mattrygghet er, og vi har – som jeg nå har referert – satt i gang en rekke tiltak for å sørge for at vi blir bedre på dette området.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-05-10:
Når det gjelder det spørsmålet, vil jeg svare det samme som jeg har svart tidligere, at for å bli bedre gjelder det å ta del i den kunnskapen som denne saken kan gi oss, og sørge for at vi ikke trekker noen forhastede konklusjoner. Nettopp derfor har vi nå jobbet med å sette ned et bredt sammensatt evalueringsutvalg. Vi har hentet ekspertise fra utlandet for å se hvordan vi kan bli bedre. Jeg vil mene at det er veldig lite klokt å konkludere på hvordan vi best kan møte denne utfordringen og ta med oss erfaringene videre, før en får svaret på den evalueringen som vi nå skal sette i gang. Nå er det viktig å sørge for at vi tar oss tid til å få den nødvendige informasjonen på bordet. For øvrig er det viktig å si at Mattilsynet har en uavhengig rolle. Det er Stortinget som selv har definert den i forhold til de faglige vurderingene knyttet til disse spørsmålene.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-05-10:
Jeg tror at hvis det er en viss vilje til å se hva som er blitt sagt av Regjeringa i disse spørsmålene, skal det ikke være tvil om hva som er svaret på det spørsmålet. Hele denne saken handler jo om forbrukertrygghet, mattrygghet, og det gav jeg også et utførlig svar på i forbindelse med representanten Asmyhrs spørsmål. I den grad representanten Hansen savner engasjement fra meg med hensyn til sisteleddet i verdikjeden her, har det med ansvarsdeling å gjøre. Realiteten her er jo at det er helseministeren som overtar ansvaret for disse spørsmålene når et dyr er slaktet og det blir et matspørsmål og ikke et spørsmål knyttet til den første delen av verdikjeden.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-05-10:
For det første er det, for å gjenta meg selv, usedvanlig viktig å la fagfolkene gå gjennom dette for å se hva som faktisk har skjedd av negative ting, eventuelt hva som har vært gjort riktig fra faglig hold i denne prosessen. Når det gjelder de konkrete tingene som jeg har gjort og kommer til å gjøre, må jeg også gjenta meg selv i forhold til hva jeg svarte på spørsmålet fra representanten Asmyhr. Vi satte i verk tiltak raskt overfor bransjen da fokuset var på ureine dyr, på hygiene i slakteleddet. Det ble gjort i vinter, tidlig i prosessen. Så har vi nå satt i gang hurtigarbeidende prosesser knyttet til sporing, som er en nøkkel i denne saken, og vi har en prosess på merking. Så får vi et svar fra evalueringsutvalget når det har ferdigstilt sitt arbeid, og da skal vi selvsagt gå inn i de problemstillingene og de anbefalingene som måtte komme derfra, med det alvor som denne saken krever.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-05-10:
Som jeg sa, kommer jeg tilbake til Stortinget med et forslag til ny reindriftslov i løpet av høsten, antakeligvis i oktober. I den forbindelse vil vi i fellesskap få en god mulighet til å jobbe med enkeltelementer både i lovtekst og i forhold til praktisk utforming av politikk. Jeg er glad for engasjementet til Fremskrittspartiet og håper vi kan ha en god prosess når saken kommer til Stortinget. Mitt utgangspunkt er at økologi og bærekraft må være en overordnet inngang i forhold til dette. Det betyr at vi må ha virkemidler som gjør at reintallet står i forhold til de grensene økologi og bærekraft setter. Det må være mulig å håndheve. Utover det vil jeg ikke gå inn på detaljer nå og kommer som sagt tilbake med en fullverdig lov til høsten.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2006-05-10:
Min intensjon med å fremme forslag til ny reindriftslov for Stortinget er definitivt å finne løsninger i forhold til en vanskelig situasjon, bl.a. det med reintall opp mot de grensene som økologi og bærekraft setter, spesielt i Vest-Finnmark.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-05-10:
Jeg synes landbruks- og matministeren, som øverste ansvarlig for mattrygghet i Norge, har vært forholdsvis tam i forhold til samvirkebedriften Gilde i den alvorlige E. coli-saken som har vært de siste månedene. Selv etter alvorlige feil, så alvorlige at Mattilsynet har truet med politianmeldelse, har det vært taust fra statsråden. Når forbrukerminister Karita Bekkemellem som et gledelig avvik påpeker at forbrukeren har mulighet til å velge produsenter, kommer reaksjonen fra statsråd Riis-Johansen, som også er kjøttbonde og andelseier i Gilde. Bekkemellem fikk relativt kraftig refs og fikk også kritikk fra andre senterpartistatsråder da hun tok opp forbrukerinteressene i denne saken. Er det å tale forbrukernes sak i den type spørsmål akseptert i Regjeringen, eller er det kun å beskytte produsentinteressene som står i fokus for Regjeringen i denne type saker?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-05-10:
Matskandalane i vinter har gjort noko med oss. Folk er utrygge, og veldig mange lurar på om den maten som me kjøper i butikken, er sikker, eller om me kan verta alvorleg sjuke av han. Det må vera eit minstekrav at folk kan vera sikre på at den maten som me kjøper, er rein. Statsråden har jo svart litt, nemnt enkelttiltak og gransking som vil verta sett i gang, evaluering osv., men eg vil på nytt oppmoda statsråden til å lyfta litt på sløret og seia kva han har tenkt, for det må jo koma noko i oppfølginga av dette – om han ganske kjapt kan seia kva slags offensive grep han har tenkt å gjera for å hindra at nye tilfelle oppstår, og at vi ikkje berre må takla tilfella etter kvart som dei dukkar opp. Så mitt spørsmål er: Kva har statsråden tenkt å gjera for å gjenreisa tilliten til at den maten som me kjøper i butikken, er rein, og at ein ikkje vert sjuk av å eta denne maten?
Gunn Berit Gjerde (Venstre), 2006-05-10:
Det er store utfordringar både miljøvernministeren og resten av folket står framfor når det gjeld kraftkrisa i Midt-Noreg, men eg vil minne om at dette handlar ikkje berre om ei kraftkrise for Midt-Noreg, det handlar om ein nasjonal mangel på kraft. Eg er samd med miljøvernministeren når ho snakkar om at vi må passe på å få på plass dei miljømessige omsyna når vi no skal byggje nytt. Statoil-sjefane har sagt at det ikkje er lønsamt å byggje eit gasskraftverk utan reinsing og at reinsinga så kjem etterpå. Mitt spørsmål går på desse mobile kraftverka som er tenkt å skulle kome til erstatning i ein krisesituasjon. Det er sagt frå NTNU-miljøet at det går an også å gjere dei mindre forureinande. Vil miljøvernministeren ta initiativ til eit samarbeid med NTNU og forskarane der som gjer at ein kan få på plass mindre forureinande mobile gasskraftverk?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-05-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til finansministeren: «Regjeringen vedtok i statsbudsjettet for 2006 å innføre engangsavgift på lette lastebiler mellom 3 500 og 7 000 kg. Denne avgiften fører til en kraftig prisøkning. Økningen er mellom 35 000 og 200 000 kr pr. bil. Næringsdrivende som har bestilt disse spesialbygde bilene under de gamle avgiftsreglene, vil pga. svært lang ombygningstid få store ekstrautgifter som man ikke kunne ta høyde for, når bilen ble bestilt før endringene ble kjent. Vil statsråden sørge for at også disse kan få unntak fra avgiften?»