Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-21:
Jeg har en litt annen inngang til det Trine Skei Grande sa, enn Torbjørn Røe Isaksen, for jeg er kjempemisunnelig på henne for at hun får lov til å være medlem av et parti som har hatt rett i alt siden Johan Sverdrups dager – du verden hvor vidunderlig det måtte være! Det eneste underlige er at man bare starter med Johan Sverdrup – hvorfor ikke gå tilbake til Adam og Eva i oversikten over alle saker som Venstre har hatt rett i. Det må jo være det eneste partiet – og den eneste personen – i hele verden, noe sted, noen gang som har hatt rett i alt til alle tider. Jeg vil bare få gratulere; det må være flott å ha det slik! Så til vernepolitikken. Grunnen til at vi får opp disse problemstillingene, er at den rød-grønne regjeringen lykkes med vernepolitikk. Det er ikke slik som det blir framstilt her, at det er ukontroversielt, og at alle er enige. Nei, vern av Hardangervidda ble vedtatt med to stemmers overvekt på Arbeiderpartiets landsmøte, og Høyre var imot. Alle de viktige vernesakene som den rød-grønne regjeringen har kjempet igjennom, har vært kontroversielle. Trillemarka var ikke ukontroversiell, den var heller ikke enstemmig. Naturmangfoldloven var det mange som gjorde sitt ytterste for å finne vanskeligheter med, istedenfor å få gjennomført den. Det krevdes politisk mot og vilje til å gjøre det. Markaloven – akkurat det samme. Det var først i siste instans, i Stortinget, at Høyre ikke prøvde å stikke kjepper i hjulene, men gjennomførte det. Det var heller ingen tilfeldighet at det tok 30 år under mye Høyre-styre uten at det ble gjennomført, før vi gjorde det. Nå går vi løs på marine verneplaner, vi fullfører nasjonalparkplanen, og vi gjennomfører utstrakt skogvern – ikke noe av dette ukontroversielt, alt krever politisk vilje, og viljen til vern har den rød-grønne regjeringen vist at den har. Men vi har også vilje til bruk. Nettopp derfor har vi nå altså gått mye lenger enn tidligere regjeringer i å si at det skal være lokal forvaltning av vernet innenfor disse rammene. Vi ønsker å legge det ut, nettopp fordi vi tror på den gode fornuft hos bygdefolk, som Per Olaf Lundteigen og mange andre så godt har tatt til orde for her. Nettopp derfor skal vernet forvaltes der nede, der ute, hos dem som er mest berørt, innenfor de føringer som Stortinget har satt. Og vi gjennomfører verdiskapingsprogram og en rekke andre ting, som viser nettopp at vi vil ha vern, ja – men bruk. Så vil jeg til slutt si at Direktoratet for naturforvaltning er plassert i Trondheim, ikke i Oslo. Man skal lete lenge etter noen som snakker Oslo-dialekt når man kommer på kontorene der. Det er iallfall ikke en del av Oslo-eliten. Men jeg vil også si at Direktoratet for naturforvaltning selvfølgelig bør lytte til den debatten vi har hørt her nå. Kritikk som går på at man kan tenkes å oppfattes som arrogant, må enhver instans og etat i Norge lytte til, og se om man kan forbedre praksisen når den framføres av mange, viktige stortingsrepresentanter. Og så vil jeg bare helt til slutt si: Avveiningen mellom vern, nasjonalt og internasjonalt, og lokale kompromisser som(presidenten klubber) må gjennomføres, er ikke enkelt. Men jeg er enig med Røe Isaksen i at vi må unngå millimetertyranni. (presidenten klubber)