Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2016-05-31:
Et bredt politisk flertall er nå enig om en bedre beskatning av bedriftene i Norge. Norge trengte en reform av bedriftsbeskatningen, og det har vi fått. Det er gode nyheter. Forliket om bedriftsbeskatningen sikrer norske bedrifter et forutsigbart skatteopplegg som står seg godt i forhold til andre land. Endringene som vi ble enige om, legger grunnlaget for økte investeringer i norsk økonomi, økte skatteinntekter, flere i arbeid og dermed velferd. Vi gjør det mer attraktivt å investere i norske bedrifter. Samtidig slår vi ring om fellesskapets inntekter. Dette har vært Arbeiderpartiets doble målsetting helt siden arbeidet med endringer i bedriftsskattereglene ble påbegynt. Fellesskapet skal ta store løft i årene som er foran oss. Vi er ikke i mål med å bygge ut velferden og styrke fundamentet for verdiskaping. Vi blir flere, flere eldre, flere flytter til byene, og vi skal nå målene om 40 pst. reduksjon i klimagassutslippene innen 2030. Alt dette betyr investeringer i fellesskap, og da må vi ha et skattesystem som virker. Det var Arbeiderpartiet i Stoltenberg II-regjeringen i 2013 som satte i gang arbeidet med reformen som nå er fullendt. Den internasjonale utviklingen innebar at det behøvdes endringer i bedriftsbeskatningen. Vi tok det første steget da vi foreslo å sette selskapsskatten ned fra 28 pst. til 27 pst., og vi satte ned Scheel-utvalget. Vi har altså i lang tid arbeidet for skatteendringer som stimulerer til økte investeringer og flere arbeidsplasser. At folk er i arbeid, og at norske bedrifter skaper stadig større verdier og betaler skatt, er det som på sikt kan sikre vår felles velferd. Samtidig er vi klare på at vi også skal bruke skattesystemet til å utjevne økonomiske forskjeller. Ulikhet, store forskjeller og urettferdighet gir ufrihet, og det bidrar heller ikke til omstilling. Tvert imot, vi har godt grunnlag for å hevde at store forskjeller svekker omstilling og økonomisk vekst. Derfor var det uaktuelt for Arbeiderpartiet å inngå et skatteforlik som ville ha svekket våre muligheter til å drive fordelingspolitikk også gjennom skattesystemet. Med skatteforliket om bedriftsbeskatning i havn har vi et bedre grunnlag for omstilling og investeringer i norsk næringsliv, samtidig som vi kan bruke personskatten og inntekts- og formuesskatten til å sikre en jevnere fordeling. Selv om vi nå er enige om strukturen i skattesystemet, gjenstår det fortsatt mye å debattere. Arbeiderpartiet er motstander av den usosiale skattekuttpolitikken som Høyre og Fremskrittspartiet har vist fra sin posisjon i regjering. Det første Høyre og Fremskrittspartiet gjorde, var å foreslå 8 mrd. kr i skattekutt – 40 000 kr til dem med de høyeste inntektene, og tre–fire hundrelapper til vanlige folk, penger som raskt ble spist opp i økt barnehagepris for småbarnsforeldre. I budsjettet for 2015 var det igjen store skattekutt som ble prioritert. Halvparten av skattekuttene gikk til de 5 pst. rikeste i landet. I motsatt ende av skalaen foreslo de kutt i ytelser for arbeidsledige, syke, uføre og funksjonshemmede. I år har de kuttet i pendlerfradraget for folk som må pendle til jobb, samtidig som de har fortsatt med å kutte i formuesskatten. Arbeiderpartiet har stemt imot disse formuesskattekuttene. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens skattekutt har gjort lite for å skape nye arbeidsplasser, men mye for å øke forskjellene i Norge, og vi ser at denne politikken har virket dårlig i den økonomiske situasjonen landet står i. Gjennom skatteforliket har Arbeiderpartiet hindret vedtak som ville avviklet formuesskatten. Samtidig har vi fått gjennomslag for forslag om å forbedre verdifastsettelsen i denne skatten. Med en likere verdifastsettelse stimulerer vi til økte investeringer i bedrifter og maskinparker og noe mindre i eiendom. Dette er et forslag som Arbeiderpartiet presenterte i sitt alternative statsbudsjett for 2016, og som vi har fått gjennomslag for. Det bidrar til mer produktive investeringer – et av skattereformens mål. Det er ingenting ved dette skatteforliket som rokker ved mulighetene til å føre en langt bedre fordelingspolitikk enn det regjeringen gjør. En bedre formuesskatt er et viktig grunnlag for at vi skal kunne drive effektiv fordelingspolitikk også i årene som kommer. Så: Enighet om struktur, uenighet om nivå. Vi vil fortsatt ha ulike syn på skattenivået og hvor mye de rikeste personene i Norge skal bidra med, og hvordan skattesystemet kan bidra til fordeling. Det er en styrke for Norge at vi nå har forutsigbarhet om strukturen for skattesystemet og bedriftsbeskatningen.