Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Naturlig nok har det i debatten vært mye fokusering på situasjonen i arbeidsmarkedet. Det er ingen tvil om at den situasjonen er preget av at den utfordrer oss. Den utfordrer oss i den forstand at veldig mange bedrifter melder om at det å rekruttere nødvendig arbeidskraft er den største utfordringen. Samtidig er det også så viktig at vi er fokusert på og er klar over hvor utrolig mange muligheter den situasjonen vi nå har i arbeidsmarkedet, gir oss. Det virker jo, ut fra det enkelte har sagt i debatten så langt, som om ingenting har skjedd på arbeidsmarkedet siden regjeringsskiftet. Det er i beste fall en misforståelse. 150 000 flere har kommet i jobb på to år. Vi ser at langtidsledigheten til de grader går ned. Vi ser at ungdom kommer i jobb. Vi ser at seniorer kommer i jobb. Vi ser at stadig flere bedrifter nå har veldig aktive rekrutteringsprogram for seniorer, og at ledigheten blant seniorer går ned. Vi ser at innvandrerbefolkningen kommer i jobb. Vi ser at flere yrkeshemmede kommer i jobb. Kort sagt er utviklingen positiv for alle grupper som vi har ambisjoner om å øke sysselsettingen for. Vi er et land i verden hvor mange lever av uføretrygd, men vi er også blant de land i verden hvor en høyest andel av befolkningen er i jobb. Så det norske arbeidsmarkedet virker godt, og vi inkluderer stadig flere i det. Men så erkjenner selvfølgelig Regjeringen at det fortsatt finnes ledige. Vi vil derfor videre, og vi satser derfor tungt i budsjettet for neste år, nettopp ved å fokusere på å få flere i jobb. Det har vært mange som har vært opptatt av tiltaksnivået. Et samlet storting har i forbindelse med St.meld. nr. 9 for 2006-2007 sagt at vi skal bevege oss bort fra skillet mellom ordinære tiltaksplasser og tiltaksplasser for yrkeshemmede. Vi skal skille mellom dem som har behov for bistand, og dem som ikke har behov for bistand i forhold til arbeidsmarkedet. Derfor legger Regjeringen nå så stor vekt på det samlede tiltaksnivået i budsjettet for 2008. Det samlede tiltaksnivået er altså på 40 000 plasser – like høyt som i år, til tross for at ledigheten har gått langt ned. Tiltaksintensiteten øker altså. Et godt eksempel på det er f.eks. kvalifiseringsprogrammet. Kvalifiseringsprogrammet gir på den ene siden retten til stønad, men først og fremst retten til aktivitet, deltakelse i tiltak, for å komme seg i en jobb som er individuelt tilpasset. For dem som deltar i kvalifiseringsprogram, er jo tiltaksplasser noe av det som er viktig. Det er avgjørende når vi nå i løpet av 2008 skal ha 5 500 mennesker over fra sosialhjelp til aktive tiltak, at vi også fokuserer på et høyt tiltaksnivå. De representanter som har det samlede tiltaksnivået som en viktig målestokk, gjør etter min mening rett. Vi innfører også varig lønnstilskudd i hele landet. Vi ser allerede nå veldig positiv respons når det gjelder varig lønnstilskudd, ut fra det forsøket som har vært i fem fylker i år. Vi avvikler ventestønaden, men innfører en tiltaksgaranti for langtidsledige. Vi opphever inntektsprøvingen ved pensjon eller arbeidsinntekt for 67-åringer – for å nevne noen av mange eksempler på at det budsjettet som Regjeringen har lagt fram, og som Stortinget slutter seg til for 2008, er svært offensivt og aktivt for å få en enda større andel av befolkningen inn i arbeidslivet. Det siste jeg skal nevne i innlegget mitt, er den tunge satsingen vi gjennomfører på innfasing av NAV-reformen og pensjonsreformen. Det er alltid morsomt og inspirerende å vedta reformer. Det er en tung jobb å finansiere innfasingen av dem. I budsjettet for neste år er det altså nesten 1,7 milliarder kr til gjennomføring av NAV-reformen og pensjonsreformen. Det er helt nødvendige penger, men jeg skjønner at det ikke er de pengene som har størst oppmerksomhet i salen.