Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-06-10:
Det ble i starten av utvalgsarbeidet og i høringen rettet ganske krass kritikk mot at man ikke tok en fullstendig gjennomgang av loven når man først var i gang. Mandatet var begrenset og ble ytterligere innskrenket etter at utvalgslederen ba om en presisering. Etter Høyres mening er det lite heldig at man ikke angrep denne saken så bredt som mulig når man skulle ha en gjennomgang. En grundigere undersøkelse av markedets rolle og en sterkere vektlegging av objektivitetsprinsippet i salgslagsordningen ville etter Høyres mening vært ønskelig. Det ble ikke gjort. Man kan jo selvfølgelig inkvisitorisk hevde at hvis dette er Høyres syn på saken, står minsteprisinstituttet for fall med Høyre i regjering. Nei, det er faktisk ikke riktig. I den nye fiskesalgslagsloven går også Høyre for modellen med mekling ved uenighet om prisfastsettelsen, og at fiskerne får siste ordet etter mekling. Hvorfor denne selvmotsigelsen? Den nye fiskesalgslagsloven er mangesidig. Den gir fiskerne i lov rett til fangst og førstehåndsomsetning av fisk, inkludert valg av salgsform, og minsteprisinstituttet. Men i tillegg til dette pålegger den fiskerne, via sine salgslag, en rekke forpliktelser. Loven forplikter fiskerne til å skaffe seg tilstrekkelig markedskompetanse og benytte seg av den. Råfisklaget skal forvalte fiskernes markedskompetanse. Den forplikter i prisfastsettelsen å ta hensyn til de neste leddene i verdikjeden, slik at man kan oppnå lønnsomhet i alle leddene. Man har altså ansvar også for at arbeidsplassene på land får levelige rammevilkår. Den forplikter fiskerne til å levere fangst av en slik kvalitet at industrileddet skal kunne velge mellom flere produksjonsformer. Den forplikter fiskerne når det gjelder ressurskontroll. Bærekraftsertifisering vil i framtiden bli styrende i mange, mange flere markeder. Hvis det kan sås tvil om hvorvidt vi rapporterer riktig volum i ressursforvaltningen, kan vi stå overfor større tap av omdømme og verdier enn vi liker å snakke om. Sjømatnæringens omdømme må altså være et felles ansvar – like tydelig på båtdekket som i produksjonshallen. Den nye loven stiller kort sagt større krav til at fiskerne skal se sin rolle i et mer helhetlig bilde. I Høyre tror vi at den nye loven, med meklingsinstansen, vil virke disiplinerende når det gjelder utspill mot egne og andre aktører i næringen. Det vil både fiskerne og industrien tjene på. Høyres mål med den nye fiskesalgslagsloven og stortingsmeldingen om sjømat er at man nå starter på veien mot lønnsomhet i alle ledd. Vi tror det er mulig å oppnå ved at næringen får et mer markedsrettet fangstmønster, en kvalitetstenkning som går langt utover de enkelte leddenes behov, og en produksjonsforståelse og produktutvikling som gir både mer salg og bedre pris i markedet. En godt betalende forbruker som velger norske sjømatprodukter fordi de har best kvalitet, fordi de er enkle å tilberede, og fordi de inngir tillit om at de er fangstet og er bærekraftige bestander, er et godt bilde vi skal ha med oss i debatten videre. Avslutningsvis vil jeg legge til at den siste vinterens tumulter og debatter rundt minsteprisen viser at Råfisklaget var seg oppgaven voksen. I stormen sto de imot både egne medlemmer og industrien, og de gjorde etter min mening en dugelig jobb. Så det er også litt av Høyres begrunnelse for å være konservative og å endre sakte. Vi mener dette er en god lov.