Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-06-18:
Kommuneproposisjonen vi behandler i dag, staker ut kursen for neste år og for fremtidens Kommune-Norge. Kommunene er grunnmuren i velferdssamfunnet vårt. Helt fra herredskommunenes tid, i første halvdel av 1800-tallet, har kommunene sørget for velferden for sine innbyggere. I dag har kommunene ansvaret for mye av den viktigste velferden – fra helsehjelp til spedbarn, unge og eldre og til et sterkt sosialt sikkerhetsnett som fanger opp dem som faller utenfor. Kommunene sørger for at barn får en god grunnskole og dermed har mulighet til å oppfylle sine drømmer. Og kommunene er viktige arenaer for lokalt demokrati og engasjement for nærmiljøet. Et av regjeringens viktigste politiske prosjekter er å gi større frihet og mer makt til enkeltmennesker, familier, organisasjoner, lokalsamfunn og kommuner. Vår politikk er en tillitspolitikk. Vi vet at enkeltmennesker og lokalsamfunn kan ta gode avgjørelser om saker som berører deres egen hverdag og fremtid. Vi mener at samfunnet skapes og utvikles best nedenfra. Derfor vil regjeringen ha mindre statlig detaljstyring, mer lokalt handlingsrom og sterkere lokaldemokrati. Vi skal bevare de gode velferdskommunene i fremtiden. Da må vi være villige til å forandre dagens kommunestruktur. Det kommunekartet som Schei-komiteen tegnet for 50 år siden, er ikke tilpasset det terrenget og den virkeligheten vi lever i i dag. Kommunene har fått en rekke nye, tunge oppgaver som krever mer kapasitet og mer kompetanse. Vi har en sterk tradisjon for å legge tunge velferdsoppgaver til Kommune-Norge, både fordi vi på tvers av partigrensene mener at lokal tilpasning er viktig, og fordi kommunene har vært viktige velferdspionerer. Men kanskje har storting og regjering på tvers av partigrensene vært flinkere til å gi kommunene nye velferdsoppgaver enn til å ruste dem for å bære børen – for det har blitt en tyngre bør. Siden 1964 har kommunene fått ansvaret for alt fra bosetting av flyktninger, kommuneleger, fastlegeordning, helsestasjoner og tilbud til psykisk utviklingshemmede til nasjonalparkstyrer, beredskap mot forurensning og håndtering av avfall og avløp. Kommunene må være best for dem som trenger dem aller mest. Når barn opplever omsorgssvikt, må de møte en sterk og trygg barnevernstjeneste. I dag er mange barnevernstjenester for små og sårbare. Samfunnet vårt utvikler seg raskt, og bosettingsmønstre endres. Gamle grenser basert på prestegjeld og sogn, samsvarer ikke med dagens bo- og arbeidsregioner. Kommunene har større utfordringer, men også flere muligheter i rollen som samfunnsplanlegger. Jeg er glad for og imponert over at Stortinget i dag vedtar første skritt i kommunereformen. Det er et historisk vedtak som fattes. I dag legger vi grunnlaget for fremtidens Kommune-Norge. Jeg er glad for at det er blitt bred enighet på sentrale punkter: behovet for kommunereform, målet for reformen, at prosessen starter i høst, at det skal være gode lokale prosesser der kommunene selv sitter i førersetet, at vi ikke skal sette absolutte grenser for antall innbyggere og at vi skal ha gode økonomiske virkemidler. Det er også bred enighet om at det skal ligge fast at vi skal ha tre forvaltningsnivåer. Det forholder jeg meg til. Det kan synes som om det i retorikken er stor uenighet. I realiteten er det mye enighet. For kommunene er det disse realitetene som er det viktige – ikke retorikken. På noen punkter er det ulike syn mellom samarbeidspartiene og Arbeiderpartiet. Det skygger allikevel ikke for at det er et bredt flertall som mener at det er behov for en kommunereform og er positive til at den skal starte opp høsten 2014. Den brede enigheten danner et godt utgangspunkt for det arbeidet som starter i kommunene. En robust kommuneøkonomi er en forutsetning for at kommunene skal kunne videreutvikle velferdstilbudet til sine innbyggere. Med det opplegget som vedtas i dag, er kommunene sikret en vekst i frie inntekter som er på om lag samme nivå som snittet i perioden 2007–2013. Etter at kostnadene til demografi og pensjon er dekket, vil det fortsatt være mellom 1 mrd. kr og 1,3 mrd. kr til å videreutvikle velferdssamfunnet, i realiteten et større handlingsrom i 2015 enn i 2014. I tillegg til frie inntekter er vi i gang med å styrke kommunene på prioriterte områder, med en særskilt finansiering. Det dreier seg om et kunnskapsløft gjennom en sterkere satsing på etter- og videreutdanning og om mer støtte til å bygge sykehjemsplasser. Vi er i gang med kompetanseløft som skal gi bedre kvalitet i pleie- og omsorgstjenesten. Til tross for økte bevilgninger er det fortsatt behov for å prioritere og å effektivisere de kommunale tjenestene, slik det også har vært de siste åtte årene. Komiteen slår fast at veksten i kommunenes inntekter skal sikre utbygging, styrke kvalitet på skole og andre velferdstjenester og dekke demografi og pensjonskostnader. Det oppfatter jeg å være i tråd med hva både den forrige regjeringen og vår regjering har lagt til grunn. Samtidig er det viktig å understreke at kommunesektoren også har et selvstendig ansvar for pensjon, som en del av lønns- og avtalevilkårene. Og det vil alltid være slik at kommuneopplegget må tilpasses den økonomiske situasjonen. Vekstkommunene har lenge møtt store utfordringer med å kunne investere i tjenester i takt med befolkningsveksten. Nå sørger vi for en betydelig økning i tilskuddet til kommuner i vekst, som vil sikre at innbyggerne kan få bedre tjenester. Ordningen blir mer forutsigbar for kommunene ved at tilskuddet beregnes ut fra vekst, og ikke ut fra veksten på landsbasis. Jeg er glad for at stortingsflertallet i dag slutter seg til forslaget til endringer i fylkenes inntektssystem. Dagens system er basert på kostnadsnøkler fra 1990-tallet. Utdaterte tall fører til at noen fylker får kompensert for utgifter de ikke har. Andre fylker får ikke dekket sine utgifter, bl.a. til kollektivtransport. Det er uheldig at slike skjevheter får gro seg fast over tid. Vi vil sørge for et system som er rettferdig og oppdatert, og som utjevner faktiske kostnader, slik at folk i hele landet kan få et likeverdig tjenestetilbud. Den foregående regjeringen varslet endringer i mange år, men klarte ikke å gjennomføre dem. Nå legger vi frem et nytt system, som retter opp skjevheter og urettferdigheter. Noen fylker må omstille seg. Jeg forstår at det er krevende, men det har også vært krevende for fylker som over år ikke har fått dekket sine faktiske utgifter. Vi legger opp til en gradvis innfasing av effekten av de nye kostnadsnøklene. Sammen med tapskompensasjon vil dette gi tid til omstilling. Det vil ikke gå 20 år til neste gang kostnadsnøklene blir oppdatert. Det er viktig at Stortinget tar ansvar og viser vei inn i fremtiden. Hvis vi skal nå målene våre om å gjøre kommunene sterkere og bedre, kan vi ikke sitte stille i båten. Hvis vi vil ta ansvar for en bærekraftig samfunnsutvikling og for gode, offentlige tjenester også for fremtidens generasjoner, må vi være villige til å gjøre forandringer. Mange ordførere og lokalpolitikere fra alle partier har tatt lederansvar. De beslutningene vi tar i dag, vil ha størst betydning for våre barn og for fremtidige generasjoner. Vi bør ta med oss noen tankevekkende ord fra tre unge jenter som ble intervjuet på gaten i Lillesand 20. mai. De beskriver utfordringene med dagens kommunestruktur. De har ikke minst en god beskrivelse av hva som er viktig for lokal identitet og tilhørighet. Jeg vil helst bli en del av Kristiansand, det er en større by med flere muligheter, sier Sunniva Isaksen på 16. Emily og Sandra er enig. Jeg ville helst gå på skole i Kristiansand, men jeg fikk ikke lov, fordi den ligger i et annet fylke, sier Sunniva Isaksen. Selv om vi blir en del av Kristiansand, vil vi fortsatt være i Lillesand, for Lillesand er Lillesand, uansett, sier jentene. Jeg skal selvsagt ikke mene noe om hvilke valg som skal gjøres av kommunene på Sørlandet, men jentene sier noe viktig, nemlig at gamle kommune- og fylkesgrenser ikke er tilpasset dagens behov, og at den lokale identiteten ikke bestemmes av kommunegrensene. Jeg vil benytte anledningen til å takke for det gode arbeidet som komiteen har gjort. Jeg ser frem til godt samarbeid med alle partier i Stortinget i årene som kommer.