Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Først har jeg lyst til å takke saksordføreren, Lien, for et veldig godt arbeid og et veldig godt samarbeid. Norge har gode forutsetninger for å bli et land for fremragende forskning. Historiene om områder vi har klart det på, er til fascinasjon og begeistring. Det er ikke annet enn artig å høre professor Stenseth fortelle om hvordan vi har brakt laksen fra å være vill til å bli et husdyr, gjennom den grunnleggende forskningen. Norge er i front. Det er fascinerende å se hvordan Moser-ekteparet har bygget opp et sterkt forskningsmiljø og har oppdaget gridcellene, som har en nøkkelfunksjon i hjernens arbeid med å gi oss stedsans. Norske forskere er i front når det gjelder å løse de mysteriene som foregår i hjernen vår. Og ikke minst er det artig å lese om utviklingen av flerfaseteknologien. Den har gjort det mulig å senke produksjonskostnadene for olje dramatisk og også å åpne for oljefelt som ellers ikke ville vært drivverdige. Dette og veldig mange andre eksempler viser at vi kan være i front, at vi har gode resultater, at vi har grunn til å være stolte av universitetene og høyskolene våre og av næringslivsforskningen som pågår. Det har vært satset mye på forskning under den rød-grønne regjeringen. Fra 2005 har forskningsbevilgningene hatt en vekst på om lag 6,7 mrd. kr, eller hele 32 pst. Under den rød-grønne regjeringen har innsatsen til forskning og utvikling over statsbudsjettet økt fra 0,8 pst. av BNP i 2005 til 0,92 pst. av BNP i 2013. Dette har gitt resultater, i den grad forskningen kan måles kvantitativt. Av de landene som sammenlignes i forskningsbarometeret, har Norge hatt den klart sterkeste veksten i antall publiserte artikler. Antallet publiserte artikler har økt med 84 pst. fra 2001 til 2011. Når det gjelder siteringer, ligger vi over gjennomsnittet i EU-15. Men vi kan bli bedre. Vi har et ønske om å gi forutsigbarhet for forskningen og stadfeste de høye ambisjonene innenfor sektoren. Norge skal ha et velfungerende forskningssystem, høy kvalitet i forskningen, høy grad av internasjonalisering i forskningen og en effektiv utnyttelse av forskningsressursene og -resultatene. Når komiteen tverrpolitisk har sluttet opp om hovedtrekkene i meldingen, viser det nettopp høye ambisjoner. Vi vil sammen satse på kunnskapssamfunnet for å stå rustet til å møte morgendagens utfordringer. Vi vil satse på forutsigbarhet og langsiktighet for våre forskere og forskningsmiljøer. Vi står sammen bak de fleste av de virkemidlene som skal til for å få god forskning i dette landet. Vi er avhengige av at innsatsen for forskning og høyere utdanning er langsiktig, koordinert og tydelig prioritert. Det skal etableres en tiårig nasjonal langtidsplan for forskning. Hensikten er å sikre forutsigbarhet og øke kvaliteten. Samtidig skal langtidsplanen gi rom for nytenkende og grenseoverskridende forskning som kan gi oss ny erkjennelse på lang sikt. Den skal inneholde prioriteringer for forskning og høyere utdanning og legge føringer for investeringer i et tiårsperspektiv. Det gjelder bygg, forskningsinfrastruktur, stipendiater og studieplasser. En slik plan har sektoren ønsket, og det er en glede herfra også å kvittere ut statsrådens iherdige arbeid for å få på plass en slik plan. Andre tiltak som nå utkvitteres, er å innføre en prøveordning for innstegsstillinger for særlig talentfulle, yngre forskere. Det skal utredes en ordning for flere doktorgrader i offentlige virksomheter, tilsvarende ordningen som i dag eksisterer for doktorgrader i samarbeid med næringslivet. Forskningsresultater skal gjøres tilgjengelig og formidles i et språk som legger til rette for at brukere kan anvende kunnskapen. Bruken av midlertidighet skal reduseres. Det skal satses mer på å koble forskning og utdanning, bl.a. gjennom studentaktiv forskning. En skal vurdere om den helhetlige finansieringen av universiteter og høyskoler er hensiktsmesssig for å stimulere til god kvalitet og til at institusjonene satser på fagområder der de har særlige fortrinn. Vi fikk vektige og viktige innspill i høringsrunden. Det ble uttrykt ønske om mer satsing på den næringsrettede biten av forskningen, for det er ingen tvil om at det er her vi har en utfordring. Det offentliges andel av forskningsinnsatsen er høy. Men i næringslivet satses det for lite hvis vi skal nå målet om at forskningen skal tilsvare 3 pst. av BNP. Staten kan ikke ta ansvar for at næringslivet forsker, men staten kan ta ansvar for at det er incentivsystemer i bunnen som gjør at næringslivet forsker mer. Derfor er vi glad for å kunne vise til at SkatteFUNN-ordningen ble betraktelig bedret i forslag til revidert statsbudsjett. Vi viser til teksten som legger vekt på BIA-ordningen, og at det er enighet om hvor bra GCE-ordningen er. Forskningspolitikken skal rettes inn mot fem strategiske mål, der forskningen skal bidra til å møte globale utfordringer, særlig innenfor miljø, klima, hav, matsikkerhet og energi. Det er alle enige om, bortsett fra Høyre. Den skal videre bidra til god helse, mindre sosiale helseforskjeller og helse- og omsorgstjenester av høy kvalitet samt forskningsbasert velferdspolitikk og profesjonsutøvelse i velferdstjenestene, og til et kunnskapsbasert næringsliv i hele landet samt næringsutvikling innenfor områdene mat, marin, maritim, reiseliv, energi, miljø, bioteknologi, IKT og nye materialer. De målene synes vi er viktige, og vi har noen utdypninger: Norge står overfor store utfordringer. Det blir flere og flere eldre i dette landet. Der det rundt 1970 var fire yrkesaktive bak hver pensjonist, vil det i 2030 være om lag to. Dette påvirker generasjonsregnskapet. Dette regnskapet er samfunnets lim. Det går ut på at vi får fra staten når vi er unge, at vi betaler inn til fellesskapet når vi har sterk rygg og kan arbeide, og at vi får igjen når vi blir seniorer. Dette regnskapet må gå i hop. Skal vi finansiere velferdssamfunnet for våre barn i framtiden, må vi sørge for at vi møter demografien med forskning og teknologisk utvikling. For å møte denne utfordringen vil komiteen vektlegge demens og aldringsforskning innenfor helse- og velferdsforskningen. Klimautfordringene vi står overfor, er udiskutable. Flertallet har villet understreke betydningen av de høye ambisjonene Norge har for miljøforskningen. Arbeidslivsforskningen er også viktig og har fått sin plass i komitémerknadene. Petroleumsforskningen er ikke med i EUs nye program, Horisont 2020. Det har vært ekstra nødvendig å fokusere på denne forskningen i Norge. Disse områdene reflekterer særlig sentrale samfunns- og næringslivsutfordringer i landet vårt, og de ligger nær internasjonale satsingsområder. Vi har hatt en grundig realbehandling av forskningsmeldingen i komiteen. Det betyr at vi har kommet med noen forslag til andre punkter vi mener er nødvendige for å ha en god forskningspolitikk i landet. Det er flertall for å legge fram en stortingsmelding om studiekvalitet i høyere utdanning stimulere til økt konkurranse for å bidra til høyere kvalitet i norsk forskning, herunder styrke Forskningsrådets åpne programmer, særlig innen grunnforskning stimulere til mer forskning i næringslivet og til sterkere samhandling mellom akademia og næringsliv satse mer målrettet på internasjonalt fremragende forskningsmiljøer og universitetsmiljøer i verdenstoppen, etter modell av GCE-ene. For å heve kvaliteten i norsk forskning og høyere utdanning ytterligere må internasjonalt samarbeid integreres tettere i flere norske forskeres hverdag. Det er enighet om å bidra til ytterligere internasjonalisering av norsk forskning gjennom tilknytning til det europeiske forskningsområdet ERA, full deltakelse i Horisont 2020 og utvikling av programsamarbeid med ledende forskningsnasjoner. Det er flertall for å opprette et valgforskningsprogram, og det er enighet om å foreslå å øke investeringene i avansert vitenskapelig utstyr og annen infrastruktur for forskning slik at norske forskere får tilgang til utstyr av verdensklasse. Det er vi glade for. Vi har ønsket en samstemmighet bak hovedlinjene i forskningspolitikken, og det vil jeg si at vi har oppnådd, med noen viktige unntak som vi sikkert kommer nærmere tilbake til.