Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-02-17:
La meg først få takke representanten Wiborg for interpellasjonen. Bruk av ansiktsdekkende plagg er en problemstilling som har vært mer og mer aktuell i de senere år i forbindelse med at fundamentalistiske tolkninger av islam har fått en noe større oppslutning eller tilslutning blant enkelte grupper og personer i Norge. Selv om det fortsatt er et marginalt fenomen, kan det utgjøre et problem. Det er argumenter både for og imot forbud, og for å gripe inn mot praksisen med å dekke til ansiktet i offentligheten. Slik den politiske situasjonen har vært så langt, har det ikke vært flertall i Stortinget for et slikt forbud. Sist dette spørsmålet ble drøftet i Stortinget, ble det, som interpellanten selv var inne på, fremhevet at et forbud mot ansiktsdekkende hodeplagg kunne være i strid med menneskerettighetene, særlig religionsfriheten etter Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen. Som interpellanten nevnte, avsa Den europeiske menneskerettighetsdomstolen dom i saken SAS mot Frankrike i sommer. Menneskerettighetsdomstolen kom til at det franske forbudet mot bruk av ansiktsdekkende plagg på offentlig sted ikke var i strid med konvensjonen. Et svært viktig utgangspunkt i et liberalt samfunn er den enkeltes personlige frihet og friheten til å ta selvstendige valg innenfor gitte rammer. Så lenge valgene man tar, ikke har uheldige konsekvenser for andre, bør denne friheten være stor. Dette utgangspunktet tilsier at staten bør være varsom med å gjøre innhugg i den enkeltes frihet, dersom man ikke kan se at den enkeltes handlinger går ut over andre. Som interpellanten nevner, vanskeliggjør imidlertid heldekkende plagg identifisering. Eksempler på ansiktsdekkende plagg er bl.a. burka, niqab, finlandshette og balaklava. Det finnes argumenter både for og imot å forby bruken av denne typen plagg i offentligheten. Et aspekt som interpellanten selv brukte en del tid på, er sikkerhet. Sikkerhetsproblemet kan for så vidt delvis løses ved at man er forpliktet til å fjerne ansiktsdekkende plagg i situasjoner hvor identifisering er nødvendig. Selv om man et stykke på vei kan løse slike utfordringer i praksis, oppfattes det lett som et problem at folk går nærmest ansikts- og identitetsløse rundt i offentligheten. Det at mennesker ikke kan se hverandres ansikter i det offentlige rom, kan gjøre noe med den tilliten og trygghetsfølelsen som skal være til stede i et åpent samfunn. Det er svært få personer som bruker ansiktsdekkende plagg i Norge i dag. Sikre tall foreligger ikke, men i media er det fremkommet noen anslag, hvor man har anslått at maksimalt 50 til 100 kvinner bruker de heldekkende islamske plaggene niqab og burka. Dette er en liten andel både av befolkningen som helhet og av den muslimske minoriteten i Norge. Dette tilsier at problemstillingene man oppfatter rundt ansiktsdekkende plagg, uansett er mindre i omfang, og en må vurdere om et forbud er nødvendig, opp mot antallet som bruker slike plagg, og om de problemstillingene det faktisk medfører. Slik jeg oppfatter det, er de aller fleste muslimer av den oppfatning at tildekking av ansiktet ikke er noe religiøst påbud i islam. Det gir igjen mindre grunn til at retten til slik bruk skal vernes, gitt at argumentene for et forbud skal være sterke nok. Det er vanskelig å fastslå hvilken effekt det vil få dersom en skulle innføre et forbud. For noen år siden var slike plagg så å si ikke-eksisterende i Norge. Nå ser det ut til at det kan være en trend som er i endring, og at det er stadig flere som benytter slike plagg. Diskusjonen om et forbud bør imidlertid forholde seg til om bruken reelt sett er et problem eller ikke. Interpellanten nevner at niqab og burka kan oppfattes å ha en kvinneundertrykkende profil. Jeg er enig i at bruken av slike plagg i mange tilfeller er et utslag av et ekstremt syn på kvinners rolle. Det er en oppfatning om at kvinner skal dekke seg til fullstendig for å unngå kontakt, åpenhet og dialog med storsamfunnet og med menn. Dette er en form for segregasjon og en avvisning av kvinners mulighet til å delta i samfunnet og fremstå som individer når de beveger seg i det offentlige rom. Flere kvinner som bruker ansiktsdekkende plagg, har gått ut i media og sagt at de gjør det frivillig som et resultat av et personlig, religiøst begrunnet valg. Selv om det kan være tilfellet for noen, er det vanskelig å utelukke at andre blir tvunget eller presset til å bruke slike ansiktsdekkende plagg. Det å tvinge noen til å bruke slike plagg er allerede straffbart. Denne typen tvang er det imidlertid svært vanskelig å avdekke, og det er liten sannsynlighet for at slike saker blir anmeldt. Et forbud kan bidra til at handlingsrommet blir mindre for dem som ønsker å utøve slik tvang og slikt press på dette området. Et viktig hensyn som taler for et forbud mot ansiktsdekkende plagg i offentligheten, er hensynet til integrering. Bruk av plagg som burka og niqab vanskeliggjør deltakelse i arbeid, utdanning og annet samfunnsliv. Vårt åpne samfunn er basert på at samfunnsmedlemmene er villig til å kommunisere med hverandre. Integrering er først mulig når folk velger å delta. Dette gjelder både på arbeidsplassen, i skolen og i storsamfunnet. For å lykkes med integrering bør utgangspunktet være at folk er villig til å vise ansiktet sitt og være identifiserbare og mulig å kommunisere med. Integrering var for øvrig det hensynet som Den europeiske menneskerettighetsdomstolen la størst vekt på i saken SAS mot Frankrike. Domstolen kom til at hensynet til integrering og behovet for å leve sammen i et samfunn rettferdiggjorde inngrep i religionsfriheten av hensyn til andres rettigheter og friheter. Retten til religionsfrihet og retten til privatliv er ikke absolutte størrelser, men må avveies og balanseres mot andre tungtveiende hensyn. Når det gjelder bruk av ansiktsdekkende plagg i offentligheten, er jeg enig med Menneskerettighetsdomstolen i at integrasjon og kommunikasjon mellom samfunnsmedlemmene er et svært viktig hensyn i avveiningen som skal gjøres. Avslutningsvis vil jeg si at det er en viktig debatt som er reist av interpellanten. Han har selv kommet med en del utfordringer til flere enn statsråden i sitt innlegg. Regjeringen har imidlertid ikke fremmet noe forslag om å forby ansiktsdekkende plagg, og per i dag står det heller ikke på regjeringens agenda.