Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2012-11-15:
Jeg vil gjerne starte med å si at handel over grenser i utgangspunktet er noe som er positivt. Vi ønsker generelt å bygge ned barrierer for handel fordi det innebærer effektivitet, det innebærer at folk får tilgang på flere typer varer, det innebærer mer konkurranse, og det mener vi er bra. Så det er utgangspunktet for oss. Men som en samlet komité skriver i innstillingen, skaper dette en del utfordringer spesielt for handelsnæringen i Norge, og spesielt en negativ effekt i grensestrøkene mot våre naboland. Det er absolutt ingen tvil om at det er mange arbeidsplasser, vi snakker om flere tusen, som utvikles i våre naboland i stedet for i Norge. Så er jo spørsmålet om svaret på grensehandelsutfordringen er å radere ut utgiftene på f.eks. tobakk og alkohol. Det er en ærlig sak å mene at det er riktig. Politikk handler i stor grad om å foreta prioriteringer, veie hensyn mot hverandre, og alkohol- og tobakksavgiftene har en sterk helsepolitisk begrunnelse. Det skal på ingen måte underslås at prisforskjeller er en vesentlig pådriver for grensehandel. Det er helt åpenbart derfor folk drar over grensen for å handle, så det å redusere avgiftene på den typen varer ned på svensk nivå ville ha bidratt til å redusere grensehandelen. Det er helt åpenbart. Men det er også helt åpenbart at det avgiftsnivået vi har på den typen varer i Norge per i dag, bidrar til at forbruket av helseskadelige produkter reduseres – og det ville økt dersom man skulle velge å redusere avgiftene ned til svensk nivå. Så dette er en avveining. Man må finne en balansegang som reduserer omfanget av helseskadelige varer, og balansere det mot de negative effektene som avgiftene har, sånn som grensehandel. Det er ganske åpenbart at den helsepolitiske tilnærmingen veier tyngre hos oss enn hos forslagsstillerne. Så skal det heller ikke underslås at dette har en sterk effekt på statens proveny. Hvis vi skulle redusert skatte- og avgiftsnivået på den typen varer ned til svensk nivå, ville det vært snakk om 18 mrd. kr i tapte inntekter. Sett i lys av den skattedebatten vi har hatt gående de siste ukene, er det klart for alle at det er en ganske voldsom sum. Det utgjør f.eks. mer enn hele formuesskatten. Innenfor et samlet skatte- og avgiftsopplegg har vi altså ikke prioritert det. Bare for å sette tingene litt i perspektiv: Da Fremskrittspartiet la fram sitt alternative budsjett i går, lanserte de en reduksjon på vin- og ølavgifter på 830 mill. kr, og de fjernet sjokoladeavgiften. Men de er ikke i nærheten av å foreslå avgiftslettelser som ville bragt oss ned på svensk nivå, for da snakker man om å ta ganske enorme grep. Så har selvfølgelig tollvernet på jordbruksprodukter også stor betydning for prisforskjellene. Matvarer er en viktig del av det folk reiser over grensen for å handle. Her har vi fundamentalt forskjellig politikk, rett og slett. En viktig del av grunnlaget for den sittende regjeringen er at vi skal opprettholde norsk landbruk, at vi skal øke norsk matvareproduksjon og sørge for bosetting i hele landet. Det krever at vi f.eks. bruker det virkemidlet som toll er innenfor de handelsavtalene som vi har. Også her skiller vi oss fundamentalt fra høyresiden, som mer eller mindre vil rive bena vekk under norsk landbruk, helt uavhengig av grensehandelsproblematikken. Jeg er glad for at representanten Gundersen ser at disse avveiningene må tas samlet i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet. Vi foreslår altså at forslaget avvises.