Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-11-07:
Vi har i dag fått en redegjørelse fra utenriksministeren om de forhandlingene som skal foregå i Qatar, og jeg takker så mye for det. Vi er i en situasjon der verdensøkonomien og handelen ser ut til å være for nedadgående, så avtaler om handel og relasjoner mellom de forskjellige nasjonene er viktig. Sånn sett kan jeg stort sett si meg fornøyd med det utenriksministeren her har tatt opp. Jeg ser at han har lagt mye vekt på dette med å sikre antidumping og få redusert de problemene som antidumping har ført til for fiskerinæringen. Fiskerinæringen er avhengig av et transportmarked og i stor grad fri handel. I de fleste tilfellene tidligere har fiskeprodukter vært en salderingspost når man har hatt internasjonale forhandlinger, og derfor er jeg glad for at det nå er satt skikkelig på dagsordenen. Det jeg er litt mer betenkt over, er det som er sagt om multinasjonale regler for investeringer og konkurranse. Der må jeg trekke oppmerksomheten mot MAI-avtalen, som lå klar til signering i den tiden den forrige Bondevik-regjeringen var på banen. På grunn av at det – heldigvis – ble protestert i Canada og Frankrike, ble ikke den avtalen underskrevet. Den ble lagt på is etter det. Nå dukker den avtalen opp i en annen form i WTO. Det som jeg syntes var mest bekymringsfullt med den avtalen, var retten til å kunne investere i et land etter det såkalte bestevilkårsprinsippet, som går ut på at et multinasjonalt selskap som investerer i et land, skal ha bedre vilkår enn nasjonale selskaper. De skal ikke kunne diskrimineres, og de skal ha unntak fra spesielle lover når det gjelder både miljø og arbeidskraft, og selvfølgelig også unntak fra en rekke andre nasjonale lover. Det var det som lå i den MAI-avtalen som heldigvis ikke ble vedtatt. Jeg vil rette oppmerksomheten nettopp mot disse punktene hvis de kommer opp som et tema under forhandlingene i Qatar. Det som det ligger an til her når det gjelder investerings- og konkurranseavtale for multinasjonale selskaper, blir selvfølgelig ikke vedtatt. Men det er klart at det blir en forhandlingsprotokoll, og jeg ber spesielt utenriksministeren være oppmerksom på dette: Vi er en stormakt i verden når det gjelder naturressurser, og vi er en stormakt når det gjelder mat. Vi har fiskeressurser som vi kontrollerer oppe i Barentshavet, så vi kan godt kalle oss for verdens spiskammer når det gjelder visse fiskearter. Det er klart at slik som utviklingen nå er med salg av konsesjoner, nye lover som blir vedtatt i dette huset, og endringer i eierstruktur, er det ingen ting i veien for at vi om noen år har multinasjonale selskaper som går inn og overtar våre naturressurser. Og hvis man da har vedtatt og gått inn i internasjonale avtaler som overkjører nasjonale regler, er vi ute på ville veger. Det er derfor jeg ber om at man må rette søkelyset nettopp mot disse tingene når vi nå skal forhandle på nytt om en revidert MAI-avtale. Det er ikke for ingenting at NGO-ene og utviklingslandene lager bråk, slik de gjorde i Seattle. Det er klart at de som styrer verdensøkonomien, er interessert i å tjene mer penger. Man investerer ikke for å tape penger. Det er klart de vil ha kontroll med det som er basisen for all velstand. Og den som har kontrollen med matressursene i verden, kontrollerer verdensøkonomien. Derfor retter jeg en pekefinger opp og varsler at den forhandlingsprotokollen som blir underskrevet etter møtet i Qatar, vil bli kontrollert og undersøkt. Og hvis man ikke har gjort jobben sin, skal jeg love at det blir mer bråk i Stortinget!