Inger Lise Husøy (Arbeiderpartiet), 1999-03-10:
Det er mange grunner til å ta opp problemstillinger som er knyttet til svart økonomi – interpellasjonen kunne vært rettet mot flere statsråder og omfattet flere bransjer. Når jeg har valgt ut restaurantbransjen og justisministeren, skyldes det omfanget av kriminelle aktiviteter og koblingen med mye vold i tilknytning til akkurat denne bransjen. En god del er organisert kriminalitet, og det er en bransje hvor det er lett å fuske med tall og varer og utnytte folk. Deler av den er karakterisert som pillråtten. Dette er ikke en sak for Verdikommisjonen, det må ikke reduseres til et spørsmål om moral. Det er kun lover, regler, økt kontroll og sanksjoner som hjelper. Selv om slike tiltak ikke er populære, er de tvingende nødvendige hvis vi vil rydde opp i bransjen. Det er ville tilstander i deler av restaurantbransjen. Hvor alvorlig den kriminelle virksomheten er, er det ingen som har full oversikt over. De seriøse blir utkonkurrert av de useriøse og kriminelle. Overetablering gjør at det omtrent er umulig å overleve på lovlig vis. Daglig gjøres restaurantgjester til uvitende deltakere i kriminell virksomhet. Mange ansatte er på slavekontrakter. Ansatte så vel som deres organisasjoner og den seriøse delen av bransjen har fått nok og vil rydde opp. Bransjen har også vært prioritert i myndighetenes arbeid mot svart økonomi. De nærmest lovløse tilstandene i restaurantbransjen hersker ikke bare i Oslo. Det dreier seg om kriminalitet i bred forstand med nettverk og forgreninger til flere byer, både i Norge og i utlandet. «Et beinhardt kriminelt miljø hersker i en stor del av Oslos skjenkesteder, der svarte penger, prostitusjon, kynisk utnyttelse av ansatte, ulovlig spill, bedrageri og salg av våpen, sprit og narkotika er hverdagen.» Denne karakteristikken ble gjort av to journalister for noen år siden. Spørsmålet er om det er blitt bedre. Jeg frykter at det er blitt verre! 17 pst. av volden skjer i tilknytning til utesteder. Kursing av dørvakter er et tiltak som skal iverksettes. Det vil forhåpentligvis redusere noe av volden i tilknytning til skjenkesteder, men vil ikke spille noen rolle for den illegale virksomheten og volden knyttet til oppgjør mellom bander som er involvert i organisert kriminalitet. Bransjen er lei av sitt dårlige rykte. Med denne interpellasjonen vil jeg fokusere på virksomheten og få en vurdering av hvorvidt det er gjort tilstrekkelig fra myndighetenes side for å hvitvaske bransjen. Så langt tyder mye på at gjeldende lover og regler brytes, og at kontrollapparatet har for lite ressurser til å overvåke og iverksette tiltak når det er nødvendig. Staten må ta tak i dette på en helt annen måte enn det som er gjort til nå, og man bør lete med lupe etter mer kreativitet og mer penger for å avdekke og stoppe denne virksomheten. Det er ingen grunn til å legge skjul på at mye av den ulovlige virksomheten gjelder etniske restauranter, men det må ikke overskygge ulovligheter fra den andre og mer tradisjonelle delen av bransjen. Uansett er ulovlig virksomhet en trussel mot seriøse bedrifter som utsettes for sterkt press til å tøye lover og regler. Den overkapasiteten som vi har hatt i hovedstaden i mange år, er også en medvirkende årsak til at det er lett å skjule ulovlig virksomhet. Det bør være i alles interesse å få ned overkapasiteten. Trolig taper stat og kommune hvert år milliardbeløp på grunn av unndragelse av og svindel med skatt og avgifter – penger som kunne gått til å bygge opp og bevare velferdsgoder, framfor å legge ned og skjære ned. Skattedirektoratet anslår at svart økonomi generelt har blitt doblet de senere år, og mener at det tilsvarer mellom 110 og 130 milliarder kr. Det er altså ganske store beløp det dreier seg om. Ifølge Arbeidstilsynet bryter halvparten av Oslos restauranter og kafeer lover og regler. De betaler ikke skatt, feriepenger, lønn, eller er ikke registret hos Arbeidstilsynet. Bedrifter svarer ikke på pålegg fra Arbeidstilsynet, og er gjerne slått konkurs innen straffevedtak er fattet. Eierne har stukket av med pengene. Kreditorene betaler for moroa. Stråmenn er på plass i samme sekund. Verken ansatte eller gjester merker konkursen eller eierskiftet. Arbeidstakere blir utnyttet på det groveste, og mange tvinges til å være med på ulovligheter. Ansatte, særlig utenlandske, blir utsatt for trakassering, trusler, og de blir presset. De får ikke utbetalt sykepenger. 14 timers arbeidsdag for luselønn er ingen sjeldenhet. Mange tør ikke fagorganisere seg, og Hotell- og Restaurantarbeiderforbundet har 500-600 av dem som hemmelige medlemmer. Tillitsvalgte trues og må ha hemmelig adresse og telefonnummer. Jeg har tidligere tatt opp illegal arbeidsinnvandring og etterlyst tiltak mot etniske restaurantarbeidere som går på slavekontrakter i Norge. Det foregår omfattende brudd på lønns- og arbeidsvilkårene og dermed brudd på oppholdstillatelsen. De kommer kanskje inn som etnisk kokk, men jobber i oppvasken som billig og lojal arbeidskraft, ofte 12–14 timer daglig, sju dager i uken til lav lønn – om de i det hele tatt får noen. De stues inn på en trang hybel. Sier de noe, klager, er det rett ut av landet. De får ikke tid til å lære seg norsk. Men dette har Regjeringen lovet å gjøre noe med, og det ser jeg fram til. Svart arbeid florerer. Fagforeningen antyder 10 000 svart engasjerte i Oslo. Det er 930 serveringssteder med skjenkebevilling. I tillegg kan det være rundt 100 uregistrerte firmaer bare i Oslo. Våre kontrollmyndigheter er helt avhengige av tips fra gjester, ansatte og konkurrenter for å kunne slå ned på dette. Avslutningsvis vil jeg understreke at en opprydding i serveringsbransjen vil gjøre Oslo og andre byer tryggere. De ansatte vil få bedre arbeidsforhold, og det offentlige vil få mer inntekter. Aller viktigst er det å slå ned på den organiserte kriminelle aktiviteten, fordi den reproduserer kriminalitet – som kjent: Vold avler vold. Skal vi få bukt med uvesenet, må vi få mer kunnskap og kompetanse. Det er forstemmende at Skattedirektoratet opplever at interessen for forskning når det gjelder disse problemstillingene, er liten. Regjeringen bør vurdere å innføre meldeplikt fra engrosleddet og bryggeriene til kommunene når det gjelder omsatt mengde alkohol. Det er i dag vanskelig å etterprøve tallene som oppgis. Dette vil være et viktig bidrag for å rydde opp i bransjen. Det er en kjensgjerning at mange lønnes svart. Da må man også ha svart inntekt. Myndighetene har et ansvar for å redusere mulighetene for svart omsetning. Regjeringen bør også vurdere å innføre en ordning med merking av flasker som brukes til utskjenking av øl, vin og brennevin. Dette vil vanskeliggjøre salg av øl fra forretning til skjenkested. Det er liten risiko ved å gjøre det i dag. Det samme gjelder direktekjøp fra Vinmonopolet og innsmuglet vin og brennevin. Her unndras store pengebeløp fra samfunnets felleskasse. Slike tiltak vil redusere svart omsetning betraktelig, og vil høyst sannsynlig føre til at en del useriøse steder blir nedlagt. Kontroll er tidkrevende og vanskelig, og derfor må det settes inn mer ressurser. Det er lett å etterlyse regler og kontroll, men ofte upopulært. I dette tilfellet mener jeg det er tvingende nødvendig for å få bukt med den økende ulovlige virksomheten i restaurantbransjen. Mange serveringssteder blir etablert primært for å skjule illegal virksomhet. Dette må vi sette en stopper for. Det har allerede gått for langt. Jeg tar med dette opp forslagene fra Arbeiderpartiet.