trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Renate Sølversen Berge (Høyre), 2018-12-18:
Jeg vil først få lov til å oppklare en misforståelse. Jeg anklaget ikke Senterpartiet for ikke å være med på Klimasats. Jeg spurte bare Senterpartiet, som vanligvis slår et slag for kommunene, om de er komfortable med å være det partiet som gir minst til Klimasats i neste års budsjett. Jeg lover at jeg ville brukt langt mer taletid på å forsvare Klimasats dersom noen foreslo å kutte ordningen helt. Samtidig vil jeg komme med et bitte lite ønske for det neste året. Mange har snakket om juleønsker og julegaver, men jeg vil komme med et nyttårsønske: Jeg håper at denne debatten neste år handler mer om hvordan vi bruker ressursene våre, og ikke minst om hvordan vi kan bruke dem om igjen. Sirkulær økonomi vil være tema i en strategi som kommer fra regjeringen. Jeg håper at den for alvor kan sette i gang den debatten. Sirkulær økonomi høres kanskje litt fremmed og tørt ut, men selve essensen er jo grunnleggende god. Det er å få mer ut av de ressursene vi allerede har hentet ut. Det handler om så mye mer enn avfall. Det handler om utvikling av smarte produksjonslinjer og samarbeid på tvers av sektorer som ser at de kan finne verdier hos hverandre. Det er ikke alltid naturlig at en som driver med fiske, samarbeider med en som driver med helse, men der kan sirkulær økonomi være en løsning. Det handler om utleie, abonnementer og smarte systemer for deling. Til syvende og sist handler det om hvordan jeg som forbruker kan ta valg som gjør at mitt karbonavtrykk her i verden blir litt mindre, at jeg kan kjøpe en kjole som er laget av materialer som er brukt tidligere, i stedet for å kjøpe en som er helt ny, og at jeg kan velge produkter basert på hvordan de er produsert, og om de er mer klimavennlige enn andre. Derfor gleder jeg meg til strategien kommer. Sirkulær økonomi er en naturlig videreføring av tanken om en bærekraftig politikk og å ta vare på ressursene vi har. Jeg håper at 2019 blir året da det får en naturlig plass i klimadebatten.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
I september i år var flere medlemmer av Stortingets energi- og miljøkomité, inkludert undertegnede og representanten Myhrvold, i Indonesia. Vi var samstemte om at dette var et viktig initiativ og et viktig satsingsområde. Bevaring av regnskog er et godt klimatiltak, men det er også en god måte å bevare naturverdier og utrydningstruede dyrearter på. Alle partier, inkludert Senterpartiet, mente at det var et godt tiltak. Senterpartiet ønsker nå imidlertid å kutte 200 mill. kr til bevaring av de samme regnskogene som det var viktig å bevare i september – hvorfor?
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
At MDG vil skrinlegge Norges største og viktigste næring, kom ganske tydelig fram i innlegget som ble holdt nå. Men i tillegg å påstå at det er bra for de ansatte i næringen, må framstå som veldig underlig, spesielt for de 200 000 menneskene som sysselsettes i denne næringen, og må jo være en underlig julepresang fra Miljøpartiet. Dette er Norges viktigste næring, men allikevel vil MDG bruke de pengene som næringen bringer inn på statsbudsjettet, i sitt eget alternative statsbudsjett. Hvorfor har MDG lagt opp til å bruke oljepenger i sitt statsbudsjett, når de faktisk vil avvikle den samme bransjen som de får inntektene sine fra?
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Jeg skjønner at det å redusere bompengene var et kontroversielt utspill for en SV-er, men jeg sa også at det ikke først og fremst er et klimatiltak å legge om avgiftssystemet. Det er nettopp for å komme en debatt i forkjøpet. Man kan si at det for en FrP-er må være fantastisk å ha en bil som er avgiftsfri, og som man ikke betaler bompenger for. Så vet jeg like godt som alle andre i denne sal, at på et eller annet tidspunkt vil det komme en endring. Og da er det de rød-grønnes avgiftspolitikk jeg er redd for, for da vet jeg at på et eller annet tidspunkt vil man avgiftsbelegge denne bilen uansett. Da har jeg lyst til å være føre var og heller øremerke den avgiften til andre ting som kommer bilistene til gode. Jeg mente også at forslaget var relativt moderat fordi det kun er snakk om moms, som det meg bekjent er på alle varer, tjenester og produkter i dette landet. Jeg tenker også at jeg gjerne kan moderere forslaget mitt lite grann for å komme representanten Haltbrekken i møte. Hvis vi bruker noen av de midlene som vi nå kunne tatt inn på moms, på andre klimatiltak, mer effektive klimatiltak, som fører til at vi reduserer CO 2 -utslippene med mer enn det de reduseres med nå: Vil representanten Haltbrekken fortsatt være mot en omlegging av de avgiftene selv om det vil resultere i et mindre CO 2 -avtrykk enn dagens system? Jeg merker også at den norske klimadebatten på mange måter blir så smal at man måler klimavennligheten til partiene opp mot hvor mye man er villig til å subsidiere elbilene med. Men jeg vet også at representanten Haltbrekken og jeg har vært ute en vinternatt før, og det jeg ikke fikk svar på, som jeg tok opp i mitt første innlegg, er: Hva skjer med klimaet hvis vi kutter ut norsk olje- og gassproduksjon? For et år siden var representanten Haltbrekken og jeg på klimatoppmøtet i Bonn, og jeg må minne om at der var det en tysk MDG-politiker som hadde lyst til å kjøpe norsk gass, nettopp for å fase ut sin kullproduksjon og gjøre det i et klimaperspektiv. Jeg hadde håpt at SV kunne vært med på Fremskrittspartiets klimapolitikk, som hadde ført til lavere utslipp enn SVs klimapolitikk. Invitasjonen til å avklare standpunktet for norsk gass står fortsatt.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2018-12-18:
Denne regjeringa har gjennom alle åra satsa på forsking og utvikling i petroleumssektoren. Det har gjeve betre arbeidsmiljø, betre utnytting av infrastruktur, betre utnytting av investeringar og betra CO2-utsleppa monaleg. Det har gjeve ein formidabel overføringsverdi til fornybarsektoren, bl.a. til havvind. I tillegg kjem komponentar som har fått overføringsverdi innanfor medisin. Regjeringspartia ser verdien av å halda fram dette arbeidet – SV gjer det ikkje, i og med at løyvingane i budsjettet i år er strokne frå SVs side. Ser ikkje SV verdien av å føra vidare dette arbeidet? Og ønskjer SV at Noreg skal vera ei sinke på området, med større utslepp og dårlegare utnytting av den infrastrukturen som er etablert, enn dei landa me likar å samanlikna oss med?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-18:
Den påstanden vil eg for det første seie at eg er ueinig i. Eg meiner at budsjettframlegget som regjeringa la til grunn, viste at ein i regjeringa har prioritert fleire summar som Stortinget har måtta prioritere opp, at det låg inne i statsbudsjettet denne gongen, og eg meiner at Kristeleg Folkeparti skal kunne klare å styrkje det endå meir når vi går inn i regjering. Eg har ambisjonar om at både landets befolkning og resten av verda skal merke at Kristeleg Folkeparti går inn i denne regjeringa, både når vi seier at klimaet i sør skal vere ein prioritet for ei ny regjering, og at ein har ønskt å betre klimarapporteringa, slik at vi får betre framskriving og får flytta klimadebatten i riktig retning. Så meiner eg òg at vi er nøydde til å ta ein debatt om den fasen som norsk oljenæring er inne i, og i så måte har eg merka meg representanten Haukeland Liadal, som på den eine sida seier at vi må drive meir klimapolitikk, og at det må gjelde på alle felt, men så fort Kristeleg Folkeparti løfter debatten om norsk oljenæring, seier ho at det er alvorleg, og at det trugar det føreseielege for næringa.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-18:
Det er veldig mange usikre moment ein skal ta stilling til når ein skal svare på det, og det trur eg òg dei forhandlingane som ein no er inne i, i lag med EU, viser. Mykje av grunnen til at eg er glad for at vi no har ei rapportering etter klimalova, er at det sørgjer for at ein har ein objektivitet som gjev eit betre grunnlag for å sjå kvar Noreg faktisk er på veg, med summen av den politikken vi fører. Det blir styrkt etter budsjetteinigheita. No jobbar vi med å få på plass eit teknisk berekningsutval som òg skal gje moglegheit til meir objektivitet i korleis vi driv klimapolitikken. Det meiner eg at Kristeleg Folkeparti, i lag med Arbeiderpartiet, som òg støtta forslaget om ei klimalov, har vist at vi vil ha, og det kjem vi til å følgje opp.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-18:
Eg slo jo fast i innlegget mitt i stad at eg var skuffa over regjeringa si oppfølging av det vedtaket, som både Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti hadde ivra for å få på plass. Det eg er veldig fornøgd med med det verbalforslaget som no ligg føre, er at ein nemner spesifikt at ein òg skal sjå på frimerkeprinsippet og på korleis ein kan jamne ut dei delane av nettleiga som ikkje kan påverkast, som at landet vårt ser forskjellig ut, at topografien er forskjellig, og at det er historisk ulikskap som gjer at ein i dag har forskjellig nettleige i ulike delar av landet. Eg meiner at det som er viktig for å få framdrift i denne debatten, er at ein òg sørgjer for at ein har eit betre faktagrunnlag om kva alternativ vi faktisk diskuterer, og som gjer at eg håpar vi kan få på plass ei systemendring, i motsetnad til den endringa som ein fekk på plass i raud-grøn tid, som eigentleg var ei lappeordning over statsbudsjettet som eg meiner ikkje leverte godt nok for å få jamna ut desse forskjellane.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-18:
Eg trur det første kjem til å vere at vi treng eit løft for resten av verda når det gjeld kampen mot kol. Når andre land òg i dag planlegg å byggje kolkraftverk som skal stå og pumpe ut CO 2 i uoverskodeleg framtid, er vi nøydde til å kome med ein politikk òg frå norsk side som viser at dette er ei utvikling vi ikkje er nøgde med. Så kan eg òg nemne at vi ønskjer å sjå ei betre klimarapportering, og at den rapporteringa òg kan bevege seg i retning av å gje oss framskrivingar, som òg vil gje oss moglegheit til sjå på korleis vi skal nå dei sektorbanene som vi må nå for å kunne drive ein god klimapolitikk i ikkje-kvotepliktig sektor. Eg meiner vi er nøydde til å ta debatten om norsk oljepolitikk og korleis vi kan vri han i ei meir restriktiv retning, anten det handlar om ekstra sårbare område eller om korleis vi bør ha eit meir provenynøytralt skatteregime. Og det må handle om skatteregimet vårt «as such» – unnskyld, president, det var ikkje meininga å bruke engelsk – for eg trur vi òg treng ein debatt om korleis vi skal få fart på det grøne skatteskiftet. Då fekk representanten fire for tre!
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2018-12-18:
Det er et betydelig gap mellom Stortingets klimamål og dagens vedtatte klimatiltak og virkemidler. Det er et klart behov for å forsterke klimaforliket og presse på for flere tiltak. Det er all grunn til å tro at Kristelig Folkeparti går inn i regjering i løpet av kort tid. Mitt spørsmål til representanten Storehaug blir: På hvilken måte vil landets befolkning merke en endring i klimatiltak av at Kristelig Folkeparti har gått inn i dagens Høyre?Fremskrittsparti-styrte regjering? Venstre har vi sett lite til.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2018-12-18:
Jeg takker for svaret. For å bevege oss i retning av et nullutslippssamfunn må 2030-målene konkretiseres mer på hver enkelt sektor med hovedvekt på transport, bygg, landbruk og avfall, som ikke er en del av EUs kvotesystem. Vi må gå foran, og vi må vise at det er mulig å kutte betydelig i egne utslipp gjennom konkrete tiltak her hjemme. Mitt oppfølgingsspørsmål til Kristelig Folkeparti vil være: Hvor mye tenker Kristelig Folkeparti at det er mulig at vi kan kutte?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2018-12-18:
Norges store utfordring i mange tiår framover er å holde balansen i steget fra oljenæringen til nye næringer. Det handler om å flytte vekten fra den ene foten først når vi vet hvor det neste steget er. Gjør vi det for tidlig eller for sent, mister vi balansen, en balanse som både har sikret og i mange år framover skal sikre velferd og velstand for folk. Vi har i dag en trygg plass å stå på. Norge har gjennom olje- og gassnæringen bygd en tryggere framtid for oss alle. Det er noe å være stolt av. Våre dyktige kvinner og menn i oljebransjen har ofret mye, og de har satset hardt. Samtidig har denne næringen fremdeles mye igjen å gjøre. Verden trenger energi, og Norge som sådant ville ha blitt kastet ut i kollaps hadde vi stoppet i morgen. Noen mener vi trenger å stenge ned olje- og gassproduksjonen fort. Jeg er grunnleggende uenig i det. Det gode arbeidslivet og tryggheten er en forutsetning for å takle de utfordringene Norge møter, det er ikke en hindring. Legges olje- og gassnæringen aktivt ned for fort, vil vi fjerne våre forutsetninger for å bygge noe nytt. Det ser vi hver dag i industrien på Vestlandet. Debatten om norsk klimapolitikk må derfor ikke snevres inn til en debatt om oljenæringens sluttdato. Debatten må i større grad handle om det neste steget og hvor vi skal, og det er noen plasser som peker seg godt ut for å satse på. La meg peke på en sånn mulighet: havvind. Parisavtalen og behovet for stabile fornybare energiressurser har økt behovet for havvinder. Installasjonene må derfor av land og lenger ut på havet. Det betyr dypere farvann og behov for flytende havvind. Det betyr også at verden trenger en næring som kan hav. Med andre ord er det en stor mulighet for norsk næringsliv. Vi som folkevalgte kan være med og bygge disse næringene, legge politikk bak det. Det handler bl.a. om å åpne opp for et hjemmemarked med havvindparker, sikre at Enova kan og vil satse på havvind, og stille krav gjennom vårt eierskap. Vi må faktisk også lette foten fra der vi står i dag. Der er jeg helt enig med de ulike miljøorganisasjonene. Hvis verden ikke går bort fra fossilt brensel, vil vi heller ikke møte en trygg framtid for de neste generasjonene. Klimaendringene vil skyve oss helt ut av balanse med mer ekstremt vær. Norge vil også tape hvis vi ikke posisjonerer oss i nye næringer. Men nettopp derfor blir mitt hovedpoeng i dag at vi må holde fokus på hvor vi skal, ikke at en næring skal legges ned. Det vil Arbeiderpartiet være med på.
Aase Simonsen (Høyre), 2018-12-18:
Regjeringen øker i dette budsjettet bevilgningen til geologisk kartlegging av kontinentalsokkelen med inntil 50 mill. kr. Dette er en økning som har sammenheng med kunnskapsinnhenting i Barentshavet nå, med innsamling av 3D-seismikk over en stor grenseoverskridende struktur på delelinjen mot Russland, noe som vil gi oss detaljerte kunnskaper om ressurspotensial på norsk side av delelinjen. Det er kjent at det er samlet inn seismikk på russisk side, og mitt spørsmål til representanten Bastholm er hvorfor ikke Miljøpartiet De Grønne mener at også Norge skal øke sin kunnskap om dette viktige området inn til delelinjen mot Russland. Vi bør vel ha kunnskap om hva og hva slags ressurser vi har til rådighet – eller er det viktig for Miljøpartiet De Grønne at det er nettopp Russland som eier ressursene?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-18:
For det første: Det skjer masse bra på Raufoss. Det vet Rødt veldig godt. Vi har mange som jobber i industrien der som kjenner veldig godt til hva som skjer, og som er viktig for det grønne skiftet. I vårt budsjett gjør vi masse for å stimulere til nye næringer som er fornybare, og som også er miljøvennlige. Vi styrker miljøteknologiordningen, vi går inn for en storstilt opprustning av vannkraftverk, vi satser på klimatiltak i industrien, vi går inn for en demonstrasjonspark for flytende havvind, vi øker de regionale utviklingsmidlene, og vi vedlikeholder og rassikrer fylkesveier – for å nevne noe. Men først og fremst må det være en rettferdig politikk, som ikke rammer usosialt. Det er lærdommen fra Frankrike at hvis man ikke har en grønn og rød politikk, får man en boomerang der folk flest reiser seg mot miljøpolitikken, og det er vi ikke tjent med. Derfor er vi for en rød og grønn politikk i sammenheng.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-18:
Norge eksporterer olje, gass, fisk og en del metaller som er nødvendige innsatsvarer i produksjonslivet bl.a. i EU, som de er helt avhengige av. Kvitter vi oss med EØS-avtalen, kvitter vi oss med fjernstyringen fra Brussel. Da kan Stortinget bestemme landets lover og ikke være et postkasseorgan for vedtak fattet i Brussel. Jeg er helt sikker på at forbrukerne i EU fortsatt kommer til å ønske seg norsk gass, og at industrien i EU vil trenge aluminiumen som produseres i Norge. Problemet er at Venstre, sammen med andre partier, svekker vilkårene for industrien gjennom å støtte ACER, som gir EU større kontroll over norsk energipolitikk. Det er fullstendig bakvendt når målet er å styrke denne industrien for framtiden. Da skal den styres av norske politikere, ikke kontrolleres i større grad av Brussel.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-18:
Rødt har mange tiltak i sitt budsjett som vi går inn for. Vi kutter bl.a. bygging av store, forurensende motorveier. Vi øker CO 2 -avgiften. Vi reverserer avgiftskuttet på flyreiser. Vi kutter prisen på togbilletter. Vi fjerner momsen på alle reparasjoner. Vi ønsker å stanse leterefusjonsordningen for oljebransjen. Men vi ser også at hvis ikke miljøpolitikken oppfattes – og er – reelt rettferdig, hvis regningen sendes til dem som har minst i samfunnet, hvis ikke de som har mest, pålegges å bidra aller mest, risikerer vi at miljøpolitikken mister legitimitet, og at folk gjør opprør mot usosiale avgiftsøkninger. Vi må ha en politikk som ikke bare er grønn, men som også er rød og rettferdig, og der er det nok i praksis en ganske stor forskjell, tror jeg, på politikken til Rødt og Miljøpartiet De Grønne.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Det er mye som skal skje, og det skal skje parallelt neste år. Nå har vi endelig fått på plass en avtale med EU. Dermed er rammeverket på plass. Det må vedtas. Så skal både vi og EU som en oppfølging av Parisavtalen også foreta en vurdering av egne mål fram mot 2030. Dem skal vi levere inn i 2020. Når vi har de målene og målsettingene klare, må vi legge fram en plan for hvordan vi skal nå dem. Det står i Jeløya-plattformen. Det står også at det skal være sektorvise planer. Vi må selvfølgelig også legge en plan ut fra denne diskusjonen – hva er målet? Jeg mener fortsatt at ingen land i verden gjør mer innenfor transportsektoren enn Norge. Vi ligger langt foran. Vi har mange mål innenfor det feltet – 50 pst., også mer spesifikke. Vi bør fortsatt ha mål om at vi skal kunne ta mest mulig, og da hele forpliktelsen, i Norge.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
For det første, og dette er en diskusjon som Arbeiderpartiet tidligere har tatt opp at de vil gå bort fra, viderefører vi nettopp elbilfordelene gjennom hele denne stortingsperioden. Forrige måned var det 42 pst. salg. I tillegg har vi en styrking av grønn skipsfart, det ligger også i dette budsjettet, og vi holder på med en handlingsplan. Vi holder også på med en strategi for hydrogen, og det er en økning i implementeringen og støtten knyttet til hydrogen. Jeg vil også ta med det internasjonale arbeidet. Skal vi nå 1,5-gradersmålet, må vi avvikle bruken av kull. Doblingen som ligger på fornybar energi internasjonalt, er også en viktig del. Skal vi nå målet, må vi ta vare på natur. Økningen i regnskogsatsingen er viktig i dette budsjettet, men det er også fortsatt satsing på å ta vare på natur i Norge. Det er et budsjett som er blitt økt hvert år siden 2013.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Vi har en aktiv rovviltforvaltning i Norge, også når det gjelder ulv. De tre vedtakene som kom i går, var resultatet av en klagesaksbehandling og en vurdering av det juridiske grunnlaget for de beslutningene som ble tatt av rovviltnemndene. Vi mener at de i Slettås kan begrunnes med naturmangfoldloven § 18 c, om vesentlige samfunnsforhold, men at samme begrunnelse ikke kan brukes i Hobøl og Mangen. Hva som ligger langt over, er jo en vurdering, men de siste tallene fra Rovdata viser at det vi vet så langt i år, er at det er dokumentert fire valpekull i helnorsk revir. Det er ett i et grenserevir, og sannsynligvis er det også et helnorsk revir til og to grenserevir. Med det vi vet så langt, har vi seks og en halv yngling i Norge. Det kan riktignok være flere, men jeg er usikker på om representanten ønsker at vi skal finne flere eller ikke.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Jeg driver vår rovviltforvaltning ut fra de to rovviltforlikene. Det er flertallsvedtaket om ulv og vedtaket fra 2017. Ellers er det naturmangfoldloven og Bernkonvensjonen. Naturmangfoldloven må ligge innenfor Bernkonvensjonen. Det ligger også til grunn for Jeløya-plattformen, og jeg ser på dette som et godt felles rammeverk for den politikken som skal gjennomføres. Jeg vil også påpeke, med hensyn til om en kan benytte seg av en juridisk vurdering etter § 18 c, at vår vurdering er at det kun for Slettås er en situasjon som gjør at man kan benytte vesentlige samfunnshensyn og § 18 c, etter den presiseringen som Stortinget har gitt.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Dette er en rapport som kommer fra Miljødirektoratet, og det faglige innholdet i den er det Miljødirektoratet som står bak. Nå har vi fått den, og vi vil gjøre en vurdering av innholdet og hvilke tiltak vi skal gjennomføre. Det er viktig å se på hele virkemiddelapparatet. Prioriterte arter er ett virkemiddel. Det kan være handlingsplaner og nye verneområder. Man må se på hele summen av virkemidler vi har, når vi skal følge opp rapporten. Men innholdet er det Miljødirektoratet som står ansvarlig for.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Klimarapportering etter klimaloven ligger i budsjettet i år, og dette er første året vi har det. Det er ikke noen tvil om at dette er noe som må utvikles over tid for å bli bedre enn det er i år, og det er det ingen som underslår. Vi vil også få med enigheten med EU. Vi skal huske på at det bare er tre land som har en forpliktelse på 40 pst. reduksjon fram mot 2030. Det er Sverige, Luxembourg og nå Norge, så det er et høyt ambisjonsnivå. Vi vil også få utslippsbaner som vi må følge med tanke på regelverket i EU. Når vi har disse målene på plass, skal det ut fra Jeløya-plattformen legges fram en plan for hvordan vi skal nå målene. Der skal det være sektorvise planer innenfor det som er ikke-kvotepliktig sektor.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Det ble tidligere i debatten etterlyst en lederrolle fra norsk side når det gjelder reduksjoner av klimagassutslipp. Vi har en lederrolle. Det har vi internasjonalt, og det har vi nasjonalt. Skal vi ha mulighet til å nå 1,5 grader og holde oss under det, er det på sju områder vi må jobbe: En må erstatte kull så raskt som mulig. Vi øker satsingen på fornybar energi, som er internasjonalt, og vi øker også inn mot Norfund. Vi må slutte med alt fossilt drivstoff så fort som mulig. Vi leder an i elbilsatsingen i verden, og vi gjør det også for tungtransporten med de målene som er i Nasjonal transportplan. Det ble etterlyst et CO 2 -fond. Vi er i samtale med NHO om et CO 2 -fond. Vi må foreta et grønt skifte innenfor industrien. Derfor styrker vi virkemidlene for å få til det ved at det er en økning innenfor forskning, det er økning gjennom mange år av miljøteknologiordningen, det er av Enova, og vi har også fått på plass Nysnø. Vi må ta tak i det som er lokal forurensning, de korte klimadriverne, også det som er metan. Derfor støtter vi opp under at vi skal ha klimavennlige byer. Vi satser på kollektivtransport. Vi har gitt mange virkemidler til byene i forrige stortingsperiode, og det satses på jernbane. Vi må ta vare på naturen. Derfor øker vi innsatsen globalt inn mot regnskogsatsingen, og vi må stoppe det katastrofale tapet av regnskog som vi ser, men vi må også gjøre mer her. Vi har vedtak om å ivareta myr, restaurere myr. Vi har skogvernmål som det vil bli en høyere sum til neste år enn det vi har hatt tidligere, men vi skal også drive skogen. Vi må drive den og utnytte ressursene i skogen, også for å redusere utslipp. Ja, vi skal referere en referansebane til EU før nyttår, men vi må følge EUs regelverk. Det kommer også Sverige til å måtte gjøre. De har ikke et eget. Vi vil også få en kompensasjonsordning som gjør at det er rom for økning i uttak også fra skogsdrift i Norge. Det er ikke slik at selv med en enighet om felles målsettinger er det EU som setter politikken. Politikken bestemmer vi, og den bestemmer vi selv, som de andre landene. Vi må bygge opp en sirkulær økonomi. Det tar tid, men det betyr at det å redusere matsvinn også er viktig. Det å spise sunnere med mindre kjøtt er også et klimatiltak, og vi må følge opp de tiltakene vi har for å redusere bruk av plast, og ha gjenbruk av ressurser i årene framover. Vi må bygge opp teknologien for karbonfangst og -lagring. Derfor fortsetter regjeringen med prosjektene på Norcem og Klemetsrud. Samtidig med dette må vi også stoppe de andre store krisene. Vi må stoppe et katastrofalt tap av natur og en katastrofal forurensning, ikke minst marin forurensning.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Jeg tok i mitt forrige innlegg opp hvordan Norge ligger foran i klimainnsats, så det kommer jeg ikke til å gjenta nå, men når det gjelder spørsmålet om skogvern, er det altså sånn at aktiviteten innen skogvern øker til neste år. Vi opprettholder summen på 444 mill. kr, og så er det en tilsagnsfullmakt som gjør at den totale summen blir 795 mill. kr. Det har aldri før vært mer aktivitet enn det det blir til neste år. Så var det noen kommentarer omkring Venstre og distrikt. Heldigvis er det sånn at for å kunne nå 1,5-gradersrapporten, kreves det mye innovasjon, det kreves arbeid, og det kreves næringsutvikling over hele landet. Hvis vi ser det som nå skjer, med både å investere innenfor biogass, det som skjer på avansert biodrivstoff, det som skjer langs kysten på maritime næringer, og nullutslipp innenfor grønn skipsfart – det er massevis av aktivitet som skjer på bakgrunn av den miljøpolitikken som føres. Så var det noen spørsmål. Representanten Andersen var opptatt av dobbelttelling. Selv om markedsdelen av regelverket i Parisavtalen ble utsatt, slår Parisavtalen likevel fast at dobbelttelling ikke er lov, så det skal være ivaretatt. Så var det gjentatte ganger spørsmål om CO 2 -fond. Det pågår samtaler mellom regjeringen og NHO, og da kan jeg ikke referere til resultatet av det, hva det kommer til å bli, før vi har en enighet. Men det er kjent hva som er regjeringens utgangspunkt, og det er kjent hva som er NHOs utgangspunkt. Nå pågår samtalene. Når det gjelder referansebanen – og det er referansebanen for forvaltet skog som må meldes inn før 1. januar – er det slik at NIBIO og Miljødirektoratet nå ser på det, og de ser også hen til diskusjonen som er i Sverige. Men det er klart at når vi tilslutter oss en enighet om et system i EU, vil vi måtte følge regelverket, og det kommer vi til å gjøre. Helt til slutt: Vi hadde tre klagesaker på felling av ulveflokker i går, og når vi gjør vår vurdering av beslutningen om det, følger vi de vedtakene Stortinget har gjort: Stortingets vedtak om naturmangfoldloven, Stortingets vedtak om å tilslutte seg Bernkonvensjonen, og de stortingsvedtakene som vi har for øvrig. Så vil jeg også takke for debatten.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Når det gjelder referansebanen, tror jeg at jeg har svart på det flere ganger, at vi har nå en enighet med EU når det gjelder å forvalte skog. Vi kommer til å levere inn det innen 31. desember, og vi vil selvfølgelig følge reglene i det systemet vi tilslutter oss. Men det er en prosess med NIBIO og Miljødirektoratet, som også ser hen til den diskusjonen som er i Sverige og andre land som skal levere inn på samme tid. Ellers er jo dette en budsjettdebatt, og når det gjelder rovvilt, er det på budsjettet for neste år 15 mill. kr i økning. Det er økning til FKT-tiltak, og det er økning til SNO. Det ble i går gjort vedtak når det gjelder klagebehandling. Det er klart at når vi følger opp rovviltpolitikken, er det vi følger, Stortingets vedtak, det er vedtak om å tilslutte seg Bernkonvensjonen, det er vedtak om naturmangfoldloven, det er de to rovviltforlikene, det er flertallsvedtaket på ulv, og det er flertallsvedtaket på ulv med presisering av § 18 c under naturmangfoldloven. I vurderingen i går er det ut fra § 18 c det er gitt tillatelse til uttak av Slettås-flokken, ut fra det som er vesentlige samfunnshensyn.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-12-18:
Selv med en enighet med EU er det vi som beslutter hvilken politikk vi skal føre for skog. Vi skal nå melde inn en referansebane, og dette er et arbeid med beregninger som pågår med NIBIO og Miljødirektoratet. Det vil også være en kompensasjonsordning som ligger innenfor regelverket, og jeg mener det vil gi godt rom for vekst i norsk skognæring. Når det gjelder vedtakene i går, er de enkeltvedtak. Kommer det nye klagesaker til neste år, vil de også være enkeltvedtak med en vurdering i det enkelte tilfellet. Vi skal følge alle Stortingets vedtak. Stortinget er også lovgiver. Det har vedtatt naturmangfoldloven. Det har vedtatt naturmangfoldloven § 18 c og § 18 b, som gjelder i dette tilfellet. Selv om man har et bestandsmål på fire–seks ynglinger, viser tallene siste år at det først var ti og en halv yngling. Så ble to av flokkene tatt ut, slik at det var åtte og en halv yngling. Tallene for det vi kjenner til så langt i år, viser at det er påvist fem og en halv yngling. Forventet så langt er seks og en halv yngling. Ja, det kan hende at det er flere, men det vil man vite mer om etter hvert som det blir sporsnø og man får mulighet til å finne ut av det. Om det er mye eller nært bestandsmålet på fire–seks ynglinger, får den enkelte vurdere, men i klagesaksbehandlinger må man uansett ha en begrunnelse også for uttak innenfor ulvesonen. Vi følger den todelte målsettingen, der det skal være lav terskel utenfor og høyere terskel innenfor, også i henhold til §§ 18 c og 18 b. For Slettås-flokken er det vurdert at det etter Stortingets presiseringer våren 2017 er hjemmel for uttak etter § 18 c.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-18:
Et veldig bredt flertall på Stortinget har vedtatt at vi skal ha et bestandsmål på fire til seks ulvekull. I dag ligger vi svært langt over det. Rovviltnemndene har gjort en samvittighetsfull jobb med å vurdere uttaket av ulv basert på tallene fra Rovdata og på rovviltforskriften. Da regjeringen i går kastet vrak på den anbefalingen rovviltnemndene kom med, betyr det at vi ikke har noen sjanse til å komme ned på det bestandsmålet som Stortinget har vedtatt. Regjeringen har til og med sluttet å snakke om bestandsmål, egentlig. Det passer kanskje ikke når vi ligger så skyhøyt over som det vi gjør i dag. Likevel står Stortingets brede vedtak fast. Det er bare drøyt to år siden det ble fattet. Hva er regjeringens strategi for å komme ned på det bestandsmålet på mellom fire og seks ynglinger som Stortinget har fastsatt?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-18:
Statsråden refererer nå beleilig én av de fire rapportene som skal komme fra Høgskolen i Hedmark til Rovdata om telling av ulv. Det viktigste som blir sagt i den delrapporten som gjelder oktober til desember, og som ikke tar med seg noe av resten av vinteren, er at vi antakelig kommer til å få en kraftig økning utover det som i dag er registrert. Statsråden var opptatt av § 18 i naturmangfoldloven. Det er to krav i naturmangfoldloven. Det er § 18 a, som sier at det ikke skal være til hinder for bestandens overlevelse, og det er det jo definitivt ikke når vi ligger skyhøyt over bestandsmålet. Det andre er § 18 c, som ble grundig gjennomgått av Stortinget for et og et halvt år siden. § 18 c stenger på ingen måte muligheten for å kunne ta ut alle de tre revirene i ulvesonen dersom en ønsker det. Jeg ser at statsrådens regjeringskollega fra Fremskrittspartiet sier det er behov for en lovendring for å komme ned på bestandsmålet og få tatt ut det som er nødvendig. Mener statsråden det er nødvendig med en lovendring for å gjøre det, eller ser han også at § 18 c er dekkende, og at dette bare er retorikk fra regjeringens side?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-18:
Et fellestema for Høyres talere her i dag har vært naturressursene våre, både den verdiskapingen vi bygger på vannkraft, og den verdiskapingen vi bygger på olje. Og det er lett å være enig i det. Så må det dog nevnes at hvis vi hadde gjort som Høyre ville når det gjaldt vannkraften, hadde vi kanskje ikke vært helt der vi er i dag, når det gjelder nasjonalt eierskap og offentlig kontroll, verdiskaping og muligheten for vannkraft til å være en motor i grønn omstilling. I denne oppramsingen av naturressurser savner jeg én ting, og det er skog. En nevner ikke skogen, men det er klart at skogen og treforedlingsindustrien også er en av våre store næringer, som bygger mye verdiskaping på norske naturressurser. Derfor er det mange som er bekymret for at Miljødirektoratet nå i Trøndelag og Nordland alene registrerer 82 000 mål skog med tanke på vern, fordi de ønsker å oppfylle det 10 pst.-skogvernet som Stortinget har vedtatt, som vil være over en tredobling av dagens frivillige vernepolitikk. Det som bekymrer oss enda mer, er at i dag er det 13 dager til regjeringen skal melde inn til EU den såkalte referansebanen for opptak av utslipp av klimagasser i landøkosystemet, deriblant skog. Det handler rett og slett om hvilken mulighet vi skal ha til å bruke skogen som klimaløsning i årene framover. Det har vært en prosess full av hemmelighold og med lite debatt, men realiteten er at av de elleve ulike referansebanene som Miljødirektoratet har utredet, er det bare en av dem som vil gi oss mulighet til å bruke skogen som en del av klimaløsningen. Alle de ti andre vil sette begrensninger på bruken av skog som en norsk naturressurs. Det viser seg at den anbefalte referansebanen som Miljødirektoratet har foreslått, ikke gir mulighet til å opprettholde avvirkning fordi den viser til stammevolum, ikke til tømmervolum, og det betyr at hvis man trekker fra det, vil man trekke fra en god del av det man har mulighet til å bruke i skogen. Den eneste modellen som er mulig å akseptere hvis vi skal opprettholde det Stortinget har sagt om å bruke skogen som klimaløsning, er den såkalte modell 11, som ikke er utviklet etter EUs regneregler, men i stedet laget av svenskene. Vi kan komme i en situasjon der vi blir nødt til å betale kvoter til EU for å få lov til å dyrke opp dyrkbar mark. Det kan hende det blir greiere miljømessig å importere tømmer fra Russland enn å bruke norsk tømmer. En slik løsning vil være hinsides all fornuft, og om 13 dager skal regjeringen bestemme seg, og hvis regjeringen gjør feil der, kommer det til å bli et rabalder.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-18:
Jeg har lyst til å gå litt videre med det som gjelder skog, for det som skjer når det gjelder innmelding av skog til EUs klimaavtale, er i alle fall ingen ting å le av. Det kan få ganske store konsekvenser, og det kan avgjøre om vi kan bruke skogen som en del av klimaløsningen. Hvis en melder inn referansebaner som ikke har med seg hele tømmervolumet en kan ta ut, begrenser vi våre egne muligheter. Det er min mening at regjeringen i realiteten ikke har noen fullmakt til å forplikte Stortinget på en referansebane som den Miljødirektoratet anbefaler. Både i klimameldingen og i klimaloven er det et bredt flertall i Stortinget som sier hvordan vi ser for oss at skogen skal brukes i en klimaløsning. Nå er ikke Venstre bestandig med på de flertallene, men Høyre, Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti har vært nokså klar på akkurat det. Da er det slik at av de elleve referansebanene som NIBIO og Miljødirektoratet har utredet, er det bare én som kan være aktuell, og det er den som bygger på de svenske reglene, ikke på EU-kommisjonens regler. I tillegg til det jeg nevnte om at det vil vanskeligjøre uttak av f.eks. oppdyrking av dyrkbar mark, vil det også vanskeliggjøre muligheten vår til å utvikle andre generasjons biodrivstoff som er basert på norske ressurser. Vi kan komme i en situasjon der vi blir nødt til å betale kvoter til EU for å få lov til å utvikle andre generasjons biodrivstoff. Det ville være helt paradoksalt. Ingen ting ville være bedre enn om statsråden i dag kan bekrefte at denne regjeringen kommer til å legge seg på scenario 11, altså det som er basert på de svenske reglene for beregning for skog, og ikke på noen av de andre scenarioene. Da ville vi følt trygghet. Hvis ikke må jeg spørre om det er sånn at Høyre og Fremskrittspartiet synes det er greit å bli lurt av Venstre én gang til. Jeg må også få lov til å kommentere rovvilt med noen få ord. Det ene er at jeg har respekt for at SV mener noe annet enn Senterpartiet om rovdyrpolitikken, men faktum er at Stortinget har vedtatt et bestandsmål. SV vil ikke forholde seg til det, men Stortinget har vedtatt et bestandsmål. Økningen i antall revir har vært særdeles sterk de siste fem årene, og vi ligger nå langt over det bestandsmålet. Regjeringen skal forholde seg til det Stortinget har bestemt. Jeg er fortsatt forundret over at en her bruker lovtekniske argumenter. Stortinget gikk grundig gjennom både Bernkonvensjonen og naturmangfoldloven § 18 våren 2017. Vi gikk gjennom alle ulike paragrafer, både § 18 a og § 18 c, og vi baserte oss på noe av den fremste juridiske ekspertisen en har på Bernkonvensjonen og naturmangfoldloven i Norge. De sa: Det er ikke noe problem å bruke § 18c for å komme ned på bestandsmålet. Det er fullt mulig å legge vekt på både lokale næringsinteresser og distriktsinteresser, og de har full mulighet til å ta ut de kullene de ønsker i ulvesonen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-12-18:
Jeg blir ganske urolig av det statsråden sier om skog, for hvis man melder inn en referansebane som ikke er nummer 11 og i tråd med svenske regler, er man i brudd med det Stortinget har sagt om bruk av skogen som klimaløsning. Jeg må si at hvis Høyre og Fremskrittspartiet har tenkt å godta det, blir jeg meget bekymret. Kompensasjonsordningen som enkelte viser til her, vil bare gjelde forvaltet skog, den vil ikke gjelde de andre kategoriene. Det jeg nevner som eksempel, at vi kan komme til å betale kvoter til EU for å få lov å dyrke opp dyrkbar mark i et land som har 3 pst. dyrket mark, står fast. Når representanten Halleland er opptatt av at vi må se klimakampen globalt, vil jeg si at Fremskrittspartiet må følge med på det som skjer i Norge og i egen regjering. Vi kan være i ferd med å fraskrive oss skog som en del av klimaløsningen. Det burde representanten Halleland konsentrere seg om. Til representanten Heggelund vil jeg bare si at når jeg hører ham angripe Arbeiderpartiet og Senterpartiet om CO 2 -fond, høres det hele ut som en særdeles god søknad til embetsverket i Finansdepartementet.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Jeg mener dagens system allerede ivaretar dette på en god måte. Jeg merker meg at Klimarisikoutvalget mener at norsk økonomi, samlet sett, er relativt robust. Men Norge er en liten og åpen økonomi, og klimaendringene kommer til å påvirke oss også. Petroleumsnæringen og -virksomheten er svært viktig for norsk økonomi. Utvalget peker på at klimarisiko ikke tilsier at man bør fravike prinsippet om nøytralitet i petroleumsskattesystemet. Finansministeren mottok denne rapporten sist uke, og jeg mener den er i trygge hender. Den kommer til å bli sendt ut på en bred høring før den får sin oppfølging.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Jeg mener at dagens petroleumspolitikk styrer mot 2-gradersmålet og 1,5-gradersmålet i Parisavtalen. Klimautfordringen er global og må løses globalt. For å bruke det internasjonale energibyråets analyser: De viser at det vil være behov for olje og gass i framtidens energimiks i mange tiår framover. Norge har en konkurransedyktig og attraktiv sokkel, fordi vi har gode virkemidler og en god skattepolitikk for det.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Som jeg viste til i forrige svar, er klimautfordringene globale og må løses globalt. Én ting kan vi sikkert si når det gjelder oljeprisen: Den kommer til å gå opp og ned. Norge har en attraktiv sokkel i dag, det vet vi og ser vi, og vi vet det kommer til å være et behov for norsk olje og gass også i framtidens energimiks i mange tiår framover.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Strømnettet vårt er avgjørende for en sikker kraftforsyning. Kostnadene ved vedlikehold og utbygging av strømnettet betales av dem som bruker nettet. Regulering av strømnettet skal medvirke til effektiv drift og utbygging av nettet, og til at kostnadene for strømkundene ikke blir høyere enn nødvendig. Så mener jeg at jeg svarte ut det som Stortinget gjennom anmodningsvedtaket ba om, i vår budsjettproposisjon. Der viser jeg bl.a. til den rapporten som ble laget tidligere, og som er omfattende, der kunnskapsgrunnlaget er oppdatert og framkommer i proposisjonen. Så kan jeg bekrefte at statsråden selvfølgelig kommer til å følge opp det anmodningsforslaget som jeg oppfatter at kommer til å bli vedtatt i dagens budsjettvotering.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Jeg mener at regjeringserklæringen, som er mitt oppdragsdokument, trekker opp en riktig retning for klimaarbeidet og det viktige arbeidet vi har framfor oss. Det samme mener jeg at statsbudsjettet gjør. Klima- og miljøministeren har nettopp vært på talerstolen og redegjort for bl.a. hva regjeringen gjør. Tar man seg en kjøretur – i den grad man har bil – vil man se at det er langt mellom skiltene det ikke står «el» på, nettopp fordi det er en bevisst politikk, en villet politikk og en riktig politikk med hensyn til jobben med klimautfordringene.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Jeg mener vi jobber på et bredt felt mot våre europeiske venner på energiområdet. Norge som nasjon har masse å bidra med her. Vi har vært inne på havvind, og her har Norge absolutt en rolle å spille, ikke minst fordi vi har kompetanse og teknologi fra petroleumsnæringen som kommer til å spille en viktig rolle inn i dette. Derfor jobber vi med å åpne to områder for havvind.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2018-12-18:
Det har vært mange gode innlegg i denne debatten, og det har vært mye debatt om klima. Det er bra. Men vi er nødt til å slå fast at klimaproblemet er globalt og må løses globalt. Derfor er Norge en pådriver i det internasjonale klimaarbeidet. Vårt bidrag til Parisavtalen er basert på at vi fortsatt skal ha en aktiv petroleumspolitikk. I dette bildet er norsk gass viktig. Norsk gass muliggjør et skifte fra kull til gass i Europa, som i Storbritannia. En slik endring gir raske, store og billige utslippsreduksjoner i land som bruker kull. Gass er også utmerket i samspill med varierende energi fra sol og vind. Dette gjør gass til en løsning i EU-lands klimapolitikk. I kombinasjon med CCS kan gass på lang sikt gjøre hydrogen til en viktig del av løsningen på klimautfordringene. Representanten Karin Andersen sa at det er farlig med olje og gass. Nei, bruker man gassen til det den er veldig godt egnet til, er det ikke farlig. Hvis de ca. åtte millioner hjemmene og boligene i Storbritannia ikke hadde fått gassen fra Norge, ville alternativet ha vært kull til oppvarming. Engelskmennene er litt som oss: De er hyggelige folk som liker det gode liv, men de kommer ikke til å sitte med pledd om vinteren for å holde varmen. De kommer til å finne andre energikilder. Det er nærliggende å tro at kull vil være den energibæreren. Da vil jeg takke for en god debatt. God jul, president.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-12-18:
Alt henger sammen med alt, sa vår tidligere miljøvernminister, statsminister og generaldirektør i Verdens helseorganisasjon, Gro Harlem Brundtland, og sjelden passer sitatet så godt som når det kommer til sammenhengen mellom en sunn planet og vår egen helse. Tidligere i høst la Verdens helseorganisasjon fram en rapport om nettopp klima og helse. Det er en sterk sammenheng mellom klimaendringer, luftforurensning og helseproblemer. La oss ta luftforurensning først. Hvert år dør over 7 millioner mennesker som følge av luftforurensning. Dødsårsaken er gjerne hjertesykdom, slag, kronisk lungesykdom eller lungekreft, men egentlig er det luften på stedet de bor, som tar livet av folk – som tar livet av oss. 90 pst. av folk som bor i urbane strøk, puster inn luft som overstiger Verdens helseorganisasjons grenseverdier for luftforurensning. Derfor er jeg så stolt av de grepene det rød-grønne byrådet gjør i Oslo, det er villet politikk som gjør byen mer miljøvennlig og mer helsevennlig. Det samme gjelder min hjemkommune, Ski, som har framtidens miljøby som et av sine fem hovedsatsingsområder. Klimaendringene påvirker oss både direkte og indirekte. Temperaturøkning, hetebølge, tørke og flom fører til en rekke helserelaterte plager og dødsfall. Det kan dreie seg om vannbårne sykdommer, skader, forgiftning, underernæring, heteslag, infeksjoner m.m. Og så er det slik at klimaendringene påvirker en del av oss mentalt, noe som jeg selv kjenner meg igjen i. Jeg har fått fire barn i verdens beste land for mammaer og barn, og jeg har – bank i bordet – hatt få bekymringer etter at jeg ble mamma for første gang for ti år siden, men etter den sommeren vi har lagt bak oss, har jeg kjent på en sterk uro, ja, jeg må faktisk innrømme at jeg er litt redd for hvordan framtiden til mine barn og deres generasjon vil se ut, med tanke på stabilitet i verden, fare for ekstremvær og naturkatastrofer og tilgang på mat og medisiner. Jeg er urolig for om våre barn og barnebarn kan leve et godt liv i helsefremmende omgivelser. I denne salen er vi 169 representanter, som har et særskilt ansvar. Vår generasjon ser allerede de store konsekvensene av klimaendringene. Vi har nok kunnskap. Vi er den siste generasjonen som kan gjøre kraftfulle nok grep til å stoppe klimaendringene. Jeg er bekymret, men like fullt optimist. Den 8. desember 2018 var det 100 år siden Hans Børli ble født. Avslutningsvis vil jeg derfor gjøre hans ord til mine: « Du og Jeg er ikke rette ord å si. – Verdens håp er dette vesle ordet Vi. »
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-18:
Verden opplever tap av natur som vi aldri har sett maken til så lenge menneskene har eksistert. Det er et faktum. Hvert eneste år mister vi rundt 2 pst. av verdens dyreliv. I løpet av mitt voksne liv siden 1970 – 1970 var for øvrig det første naturvernåret – har verdens dyrebestander blitt redusert med i gjennomsnitt 60 pst., ifølge WWFs Living Planet Report, som er vel kjent. Mange har hørt om insektenes betydning i det siste, og det har kommet alarmerende opplysninger fra Tyskland. Det kjenner vi også til. Mens bestandene synker, dør også artene ut i høy fart. Samtidig blir det mindre villmark – mindre og mindre. Det verste for oss er at naturtapet foregår i like stort omfang i Norge, og det verste av alt er at feil arealdisponering er den viktigste årsaken til alt dette. Enda verre: En liberalisert utbygging og nedbygging er en ønsket politikk fra denne regjeringen. Det har jeg tatt opp flere ganger i denne salen, bl.a. i en interpellasjon for kort tid siden. Nå konstateres det, med dyp bekymring, som det heter, at de fleste bærekraftsmålene i FN ikke kan holdes innen 2020, i uttalelsene fra det nettopp avholdte FN-møtet om naturmangfold i Sharm el Sheikh i Egypt. Der var vår miljøminister, Ola Elvestuen, så han kjenner godt til dette. I Norge har minst 114 arter dødd ut de siste 200 årene. Hver femte art i norsk natur er i større eller mindre fare for å dø ut, om vi ikke gjør noe, ifølge den norske rødlisten over truede arter – ikke minst er gjennomtenkt og langsiktig arealdisponering avgjørende for at ikke natur, arter og dyrket mark skal gå tapt. Regjeringa har gitt klare føringer for at man skal gi kommunene større frihet og færre innsigelser fra Fylkesmannen og andre fagetater. Dette gjelder f.eks. tolkingen av naturmangfoldloven. Dette gjør at naturen taper – igjen og igjen. Et ferskt eksempel kan fortelle det aller, aller meste. Saken om en omkjøringsvei på Karmøy i Rogaland, fv. 47 Åkra sør–Veakrossen, er blitt en prøvestein på regjeringens respekt for naturmangfoldloven. Her står store naturverdier på spill. Fylkesmannen kom med sine innsigelser for andre gang, men Kommunaldepartementet godkjente planen i 2016. Så kommer Sivilombudsmannen på banen og krever ny behandling av departementet, med henvisning til naturmangfoldloven § 7. Men så, på min bursdag den 7. desember, for en uke siden – takk til statsråd Mæland for gaven – godkjenner statsråden utbyggingen, eller kommunedelplanen, og overkjører naturvernprotester og Fylkesmannens innsigelser igjen, dvs. med noen uklare formuleringer om noen avbøtende føringer for reguleringsplanen. Så jeg ber om at man legger seg dette på minne: Arealdisponering er veldig, veldig viktig.