Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2017-06-21:
Dette har vært en stortingsperiode der vi virkelig har sett skillelinjene i norsk politikk, men også styrken i det norske Stortinget, og at vi samler oss når det er som mest krevende. Skillene har vært tydelige i de ulike sentraliseringsreformene til regjeringen. For det har vært én fellesnevner i nesten alle forslagene fra regjeringen, og det har vært stordrift, mens vi har hatt tro på nærhet. Vi har sett det i Nav, vi har sett det med skatt, vi har sett det med politiet, der man kalte det nærpolitireform, men det man har opplevd, er at det har blitt en fjernpolitireform. Det er stor uro i Politiets Fellesforbund, der regjeringens eget direktorat beklagde bruken av ordet nærpoliti, og sa at deres tilbakemelding har vært at det har blitt en fjernpolitireform. Vi har sett det i Heimevernet, der man nå kaller det en satsing – men utstyr leveres inn, sånn som i går i Ulven leir, der innsatsstyrken Salamander ble lagt ned – på målet om å få en styrke på 35 000 mann istedenfor 45 000 mann. Man styrker tilstedeværelsen, man forsterker sentraliseringen. Vi har fått en regionreform som ble beskrevet slik av et av de fire partiene som ønsket den, at vi har fått en løsning ingen partier vil ha. Det var beskrivelsen fra et av de fire partiene som stemte for denne reformen, der du har en region fra Halden i sør til Hardangervidda i Buskerud. Det er en helt dysfunksjonell region, men den har man fått, og det ble beskrevet som en løsning ingen partier vil ha. Den ble kalt en lokaldemokratireform, kommunereformen. Den endte med tvangssammenslåinger og at man brukte partipisk, og til slutt også med at enkeltrepresentanter meldte seg ut fordi de fulgte sin egen overbevisning i saken, at man var mot tvang og for frivillighet. Så linjen har vært klar. Det har vært stordrift og sentralisering, man har kalt ting nærpoliti, det er blitt fjernpoliti, man har kalt ting lokaldemokrati, det har blitt tvangsreform. Det positive er som det vi så høsten 2015. Da det virkelig var krise, ble det et nasjonalt forlik om innvandrings- og integreringspolitikken, som vi i Senterpartiet mener var avgjørende viktig, fordi Fremskrittspartiet og Venstre blokkerte hverandre, og dermed var det viktig at Stortinget tok ansvar sammen med regjeringen for å løse situasjonen og få kontroll. Det klarte vi. Så har vi hatt oljeprisfall i denne perioden. IMF beskrev det tydelig tidligere i vår, at svakere krone og redusert lønnsvekst har vært hovedgrep som gjør at man har klart å stabilisere situasjonen på den måten vi har gjort. Hva er det å si om det? Jo, punkt én: Vi har egen valuta. Hvem har vært imot at Norge skal ha egen valuta i de siste årene? Jo, partiet Høyre, og statsminister Erna Solberg har vært en tydelig talskvinne mot at Norge skal ha egen valuta, og at vi skal innføre euro. Høyre har også bekreftet det ved utenrikspolitisk talsmann denne perioden. Men takk og pris har ikke Høyre fått gjennomslag for det. Punkt to: den norske modellen, redusert lønnsvekst, at vi har et trepartssamarbeid der vi har en ansvarlig fagbevegelse. Hvem er det som har vært imot den norske modellen? Jo, finansminister Siv Jensen, som sa da hun var opposisjonspolitiker våren 2013: Den norske modellen står i veien for sunn fornuft. Nå har den norske modellen reddet store deler av norsk økonomi. Hva er det tredje punktet? Jo, vi har hatt mulighet til å drive en ekspansiv finanspolitikk fordi vi har hatt en klokskap i forvaltningen av oljepenger over tid og hatt en god og velfungerende handlingsregel som har gitt fleksibilitet. Finansminister Siv Jensen sa under sitt landsmøte mars 2013: Da står modellen i veien for fornuften. Modellen står i veien for fornuften. Nå har det vært nettopp en ansvarlig oljepengebruk over tid som har gitt oss handlingskraft, og finansminister Siv Jensen har istedenfor å myke opp handlingsregelen strammet den inn. Så det er to ganske ulike virkeligheter i opposisjon og posisjon. Så er det en annen sak som det har vært mye debatt om i vår som skaper mye uro, som det nå også har kommet flere forslag til på bordet i dag. Det handler om å ta lokalbefolkningen på alvor, og det er den såkalte ulvesaken. Jeg legger merke til at Høyres stortingsrepresentant Gunnar Gundersen nå har fremmet to forslag, forslag nr. 115 og forslag nr. 116, her i salen. Vi i Senterpartiet kommer til å støtte de to forslagene, for det er en oppfølging av Stortingets vilje i stortingsforliket i fjor vår, og det har vært et hovedproblem at vi har hatt en regjering som ikke har evnet og ikke ønsket å følge opp Stortingets politikk, og jeg håper at Høyres egne representanter også støtter Gunnar Gundersens forslag og støtter Senterpartiets forslag som skal gjøre at når det kommer ulv inn i en saueflokk, så skal den bli felt med en gang, ikke at man skal vente til all lidelsen tar tak. Jeg tar opp Senterpartiets ulike forslag.