Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-06-11:
Dette er en historisk dag. Regjeringen foreslår for første gang å fjerne all diskriminering av homofili i lovverket. De homofile skal ikke lenger bare være gode nok, de skal være like gode som deg og meg til å inngå ekteskap. Disse spørsmålene har vært oppe i denne sal mange ganger. I 1972 var det snakk om å avkriminalisere homoseksualitet. Kristelig Folkepartis representanter snakket da om at dette ville være en trussel, særlig mot ungdom, og mente at det var viktig å unngå at unge mennesker skulle utvikle seg til å bli varig homoseksuelle på grunn av tidligere erfaringer. Da Odelstinget behandlet partnerskapsloven for 16 år siden, sa dette partiet, som nå snakker om dårlig utredning, at partnerskap på lengre sikt kan bli en ulykke. Det vil virke ødeleggende for samfunnet, medføre normoppløsning og rotløshet og få store, vidtrekkende konsekvenser for samfunnet. Nå er det denne loven som forsvares av dem som før argumenterte med uante konsekvenser for samfunnet. Heldigvis er det mange som har skiftet syn i denne saken. Det gjorde representanten Tørresdal utmerket rede for. Jeg tror aldri vi hadde hatt en situasjon i dag hvor Anders Gåsland hadde blitt behandlet slik han ble behandlet da han stod fram som homofil leder av Kristelig Folkepartis Ungdom. Andre har også endret syn på ekteskapet. Lode og Meltveit Kleppa har redegjort for det. Det er bare det at når disse kampene har stått i Stortinget/Odelstinget og i samfunnet, er det noen som alltid har holdt igjen, noen som har spredt frykt, mens andre har gått foran. Nå hører jeg at Kristelig Folkeparti har forandret syn på homofile som omsorgspersoner. De sier at homofile er like gode omsorgspersoner som oss andre. Hvis det er slik at de er like gode omsorgspersoner som oss andre, hva i all verden er det som er galt med dem da? For det er faktisk slik at det er mange mennesker i vårt samfunn som i årevis har gått rundt og følt skam for noe av det fineste i livet. Det er jammen på tide at vi alle sammen tar et oppgjør med de fordommene som homofile og lesbiske har møtt i mange, mange år. I denne debatten har motstanderne vist at de ikke bare er motstandere av assistert befruktning. De er også mot at ekteskapet skal gjelde for dem som er homofile og lesbiske. Fremskrittspartiet sier at dette handler om den biologiske evnen til å reprodusere seg. Men er de homofile biologisk uegnet for ekteskap? er mitt spørsmål. Denne saken handler ikke om at spørsmålet har vært dårlig utredet. Det handler ikke om FNs barnekonvensjon. Det handler ikke om kort og dårlig tid. Det handler om følgende: For noen dager siden sto det en annonse i Aftenposten: «Rikshospitalet 15.5: Vakre Tobias og Ingrid kom tidlig, men godt. En varm takk til alle på obs.-posten, føden, barsel og nyfødtklinikken for hjelp og støtte. Karin og Rona Eriksen Andersgaard » Annonsen forteller at lille Tobias og Ingrid kom til verden for tidlig. Heldigvis går det bra med begge mødrene og barna. De er fortsatt på Rikshospitalet, mens Odelstinget diskuterer denne saken. I motsetning til andre annonser som har vært trukket fram i diskusjonen om felles ekteskapslov, er ikke denne annonsen bygd på et konstruert framtidsscenario. Annonsen er ikke et respektløst påfunn fullt av skjellsord som brukes for å rakke ned på homofile og lesbiske foreldre. Karin og Ronas annonse er reell. Den sto i Aftenposten sist uke. Nå er ungene fire uker gamle. Så er det noen som sier at de setter barna i sentrum. På galleriet sitter det ei jente som heter Sofie. Hun er 18 år, oppvokst med to lesbiske mødre. Når noen sier at de er mot assistert befruktning av hensyn til barna, sier Sofie: Slutt å kalle dine egne fordommer for omtanke for meg. Sofie understreker hvor glad hun er i livet. Hun er ei helt vanlig jente som krever respekt fra dem som skal bestemme i samfunnet. For Sofie og mødrene hennes er dette en historisk dag. Det er også en historisk dag for lille Tobias og Ingrid, som kom til verden 15. mai i år. Med den nye loven får mødrene og barna trygghet og juridiske rammer for sin familie, og deres familie er like mye verdt som andre familier i vårt samfunn. Dette er også en dag da vi endelig slår fast at homofil kjærlighet er like mye verdt som heterofil kjærlighet. Så hører jeg at denne loven har vært dårlig utredet. Det er mange land som har gjennomført en slik lov: Nederland, Belgia, Canada, Spania og Sør-Afrika. Sverige, som i denne diskusjonen har blitt trukket fram som et eksempel på noen som har ønsket å gå lenger og utrede saken enda mer, har altså innført assistert befruktning for lesbiske. Statsministeren i Sverige er klokkeklar i dette spørsmålet. Vi bryter med årtusenlange tradisjoner når to av samme kjønn kan gifte seg. Vi bryter med tradisjonelle oppfatninger. Vi etablerer en ny praksis. Jeg har respekt for at det kan være vanskelig for noen. Men de fleste av oss har forandret syn på homofili i løpet av årene. Dette er en historisk dag for veldig mange. Mange frigjøringskamper har jo blitt ført med stor motstand. Enten det handler om dem som har vokst opp med enslig mor, som representanten Skei Grande har redegjort for, om kvinnekamp, om etniske minoriteter eller homofile, har jo alle disse frigjøringskampene vært møtt med stor motstand. Men det har vært viktig for noen av oss å være i front for at alle skal likebehandles. For tre år siden innførte Spania en felles ekteskapslov, som inkluderte adopsjon for homofile. Den gangen forsvarte landets statsminister, José Zapatero, loven slik: Et anstendig samfunn ydmyker ikke sine borgere. Et anstendig samfunn behandler sine borgere med respekt. Loven var ikke populær da den ble vedtatt i Spania, men tre år etter er det stor anerkjennelse for denne loven. Da han ble spurt om hvorfor han innførte noe flertallet i folket var imot, svarte han: For meg er det viktigste i et demokrati ikke å gjøre det flertallet av folket ønsker til enhver tid. Det viktigste og mest grunnleggende som må på plass i et demokrati, er at ingen innbyggere blir diskriminert. Odelstinget vil i dag få anledning til å stemme over et forslag der vi likestiller heterofil og homofil kjærlighet. Gjennom loven anerkjenner vi homofilt og heterofilt samliv som like verdifullt, basert på de samme verdiene. Slik gjør vi det enklere for homofile og lesbiske å anerkjenne sin orientering. Det er mange unge mennesker rundt omkring i Norge i dag som slipper å føle skam, og som endelig kan få mulighet til å føle at de er totalt respektert av samfunnet. Det er viktig for den enkelte. Det er viktig for oss som samfunn. Bare slik får vi et anstendig samfunn.