Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-12-02:
I budsjettforslaget for 2003 har Regjeringen lagt opp til den største satsingen på barnehager noensinne. Vi har tre klare mål for sektoren: full behovsdekning, lavere foreldrebetaling og økonomisk likebehandling av alle barnehager. Disse målene er det bred politisk enighet om. Det er også bred politisk enighet om – og vilje til – å sikre at målene nås i løpet av inneværende stortingsperiode. 11. juni i år inngikk opposisjonspartiene på Stortinget en avtale om en betydelig satsing på barnehager. Regjeringspartiene har hele tiden vært enig i dette behovet. I budsjettforslaget for 2003 gir Regjeringen klare signaler om at vi ønsker å følge opp avtalen. Vi mener imidlertid at det ikke er forsvarlig allerede nå å binde seg til å innføre alle omfattende endringer som avtalen legger opp til, før vi vet noe mer om konsekvensene. Jeg har merket meg at avtalepartiene også innser at tempo og ambisjonsnivå for viktige deler av barnehageavtalen er for høyt. Det er derfor gledelig at de på flere punkter nå foreslår justeringer i tråd med det Regjeringen har foreslått. Blant annet gjelder dette tidspunkt for innføringen av maksimalpris og skjønnspott for fylkesmannen. I tillegg noterer jeg meg at man ikke lenger snakker om ett offentlig tilskudd, men at det fortsatt skal være både kommunal og statlig finansiering. Dette vil gi oss en utfordring ved innføring av maksimalpris ved at man mister et vesentlig virkemiddel for å utjevne forskjeller mellom kommunene. Det er selvfølgelig viktig at vi sikrer gode og likeverdige driftsvilkår for alle barnehagene. Dagens kommunale forskjellsbehandling mellom private og kommunale barnehager må – og skal – rettes opp. Det er også viktig med tiltak som sikrer foreldrene en vesentlig reduksjon i foreldrebetalingen i forhold til hva de betaler i dag. Men det må ikke være tvil om at Regjeringens mål nr. 1 er full behovsdekning. Det står fortsatt tusenvis av barn i kø for å få barnehageplass i dag. Opposisjonspartiene forutsetter i sin avtale at det skal etableres 32 000 nye barnehageplasser i løpet av de neste tre årene. Det er en utbyggingstakt vi ikke har hatt siden tidlig på 1990-tallet. Dette betyr at de statlige virkemidlene må motivere kommunene og private utbyggere til å satse på barnehager i mye større grad enn det vi har klart i de seneste årene. Likevel er det med glede jeg konstaterer langt større byggeaktivitet i år enn i fjor. Vi må få bedre kunnskap om konsekvensene for sektoren som helhet. Regjeringen har derfor satt i gang omfattende utredninger for å kartlegge de økonomiske forholdene i sektoren. Jeg ser med noe bekymring på at stortingsflertallet nå presser på for å forsere utredningsarbeidet for barnehagereformen. Flertallet ber Regjeringen komme tilbake til Stortinget allerede medio mars med forslag til gjennomføring av barnehageavtalen. I forhold til framdriften i utredningene som nå pågår, er dette lite forsvarlig dersom Stortinget vil ha god nok kvalitet på beslutningsgrunnlaget. Det er viktig at de forslag som nå kommer ut av utredningene, er godt gjennomarbeidet og godt kvalitetssikret, slik at de forebygger nye problemer eller utsettelser av reformen. I tråd med stortingsavtalen er det lagt opp til at Regjeringen vil fremme sine forslag i revidert nasjonalbudsjett. Vi bør bruke den tiden som er nødvendig for å komme fram til de virkemidlene som er best for sektoren som helhet, samtidig må vi bygge tillit til foreldre som ønsker tydelige resultater. Jeg håper at det er mulig å drøfte dette nærmere med opposisjonen. For å støtte opp under valgfriheten foreslår Regjeringen å øke kontantstøtten med 657 kr pr. måned fra 1. august 2003. Dette tilsvarer småbarnstillegget i barnetrygden. Fra samme tidspunkt foreslås småbarnstillegget avviklet. Småbarnstillegget, kontantstøtten og statstilskuddet til barnehager er alle overføringsordninger som når samme målgruppe – nemlig foreldre med barn i alderen 1–3 år. De fleste 1- og 2-åringer vil med Regjeringens opplegg nyte godt av enten billigere barnehager eller økt kontantstøtte. Omleggingen vil føre til at noen i første omgang vil komme litt dårligere ut enn i dag. Men gradvis vil barnefamiliene se at de får et bedre tilbud som samtidig letter den økonomiske omsorgsbyrden. Jeg ønsker et målrettet samarbeid til barnas beste. Til slutt vil jeg understreke ønsket om å få til gode og samlede løsninger for utbyggingen av barnehager, og Regjeringen vil på denne bakgrunn legge fram forslag som bidrar til dette.