Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2006-05-22:
Forslaget vi skal behandle nå, omhandler et Dokument nr. 8-forslag om et felles norsk-svensk marked for grønne sertifikater. La meg først si at jeg er glad for den oppmerksomhet som vies fornybar kraft og satsingen på produksjon av fornybar kraft i Norge. En slik fokusering på bruk av miljøvennlige og fornybare energikilder har jo – om man skal uttrykke seg lite grann forsiktig – ikke alltid vært tilfellet. Jeg tror vi alle er enige om at det er behov for et løft og en helt annen satsing på produksjon av ny fornybar kraft enn det som har vært tilfellet til nå. Det har sammenheng både med en kraftsituasjon som krever at det realiseres ny produksjon, og ikke minst med at ny kraftproduksjon må skje på en bærekraftig måte. Derfor har det også blitt ettertrykkelig slått fast fra regjeringshold at det skal på plass et system som stimulerer til produksjon av fornybar kraft i Norge. Det har etter hvert blitt brukt mye tid i denne sal på denne saken. Jeg vil tro det er allment kjent at forhandlingene med Sverige for å få opprettet et felles norsk-svensk marked ikke førte fram. Det hadde – som det har blitt redegjort for ved flere anledninger – sammenheng med uenighet om byrdefordelingen mellom Sverige og Norge. Fra Sveriges side var det et urokkelig krav at Norge og Sverige skulle påta seg like store betalingsforpliktelser. Det kan jo synes urimelig, når Sverige har dobbelt så mange innbyggere å fordele regningen på. I klartekst ville det bety at en norsk forbruker ville måtte betale dobbelt så mye som en svensk forbruker. Det er viktig å huske på at kostnaden ved å innføre grønne sertifikater var noe som strømkundene skulle betale. Skulle vi i Arbeiderpartiet være med på å legge en slik ekstra byrde på forbruker, måtte vi vite at systemet fungerte. Og med «fungerte» mener vi at systemet måtte ført til mer produksjon av fornybar kraft i Norge. Det argumenteres ofte med at den ekstra regningen til forbruker vil oppveies ved at ny kraftproduksjon presser prisene nedover. Det er i og for seg riktig, men det krever jo, til tross for at vi har en viss grad av kraftutveksling, at en vesentlig del av den nye produksjonen skjer i Norge. Med et felles norsk-svensk marked er det sannsynlig at vi ville sittet igjen med halve regningen, mens en stor del av kraftutbyggingen skjedde i Sverige. Det er for Arbeiderpartiets del ikke noe ønsket scenario. Det er på ingen måte noen hemmelighet at det var et sterkt ønske fra Arbeiderpartiets og de andre regjeringspartienes side om å få til et felles norsk-svensk marked for grønne sertifikater. Det har kommet tydelig til uttrykk gjentatte ganger. Det var derfor man gikk i intense samtaler med Sverige og drev forhandlinger til dels på overtid helt til det ikke var mulig å komme lenger. Det er med andre ord ikke slik at det var manglende vilje fra regjeringspartienes side som gjorde at dette ikke ble noe av. Faktum er at det forhandlingsresultatet vi satt igjen med, ikke var godt nok. Det ville ikke gitt den effekten vi ønsket oss – så enkelt og så vanskelig som det. For oss – og jeg regner med at det er en oppfatning som de fleste kan dele – er det ikke slik at grønne sertifikater er et mål i seg selv. Målet er mer produksjon av fornybar kraft, og at det skjer på en måte som ikke belaster forbruker mer enn nødvendig. Med de kravene som ble stilt fra Sveriges side, ville vi ikke oppnådd det på en tilfredsstillende måte. Det er derfor forhandlingene med Sverige ikke førte fram, og det er derfor det er blitt varslet en alternativ satsing på fornybar energi som skal være minst like god som et norsk-svensk sertifikatmarked. Det skal være en bruk av virkemidler som sørger for at det realiseres produksjon av ny fornybar kraft, og at den skjer i Norge. Det er altså ingen nyhet at det ikke vil bli noe felles norsk-svensk sertifikatmarked i denne omgang. Men det betyr ikke at satsingen på fornybar energi er lagt på hylla, tvert imot. Man har lagt fra seg et forhandlingsresultat som var for dårlig, og man jobber med et system som skal fungere, som skal sikre gode, forutsigbare og langsiktige rammevilkår for utbyggerne av fornybar kraft, og som vil sikre at vi får en betydelig utbygging av fornybar kraft i Norge. Vår innstilling er dermed at forslaget avvises.