Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-06-11:
Senterpartiet aksepterer et norsk medlemskap i Den europeiske patentorganisasjonen. Men dette er en sak med mange sider. Formålet med medlemskapet er – som andre har sagt før meg – å gi norsk næringsliv patentvilkår på linje med konkurrenter i Europa. Norsk og europeisk patentpraksis er allerede svært likeartet, ettersom EØS’ patentdirektiv ligger til grunn for begge. På et sentralt område er det imidlertid viktige nyanser – når det gjelder patent på liv. Den forrige regjeringen og det forrige stortingsflertallet gjorde adgang til patent på liv til en del av norsk lov, gjennom ratifisering av patentdirektivet. Senterpartiet stemte imot patentdirektivet da Stortinget hadde det til behandling. Dersom det var denne saken som lå på bordet i dag, ville vi fortsatt stemt imot. Senterpartiet ønsker en innstramming av norsk lov når det gjelder patent på liv. Samtidig erkjenner vi at dette, gitt arven fra den forrige regjeringen, må skje på basis av et lovverk vi er imot. De avbøtende tiltakene Stortinget vedtok i tilknytning til patent på liv, skulle være et sikkerhetsnett for etisk kontroversielle saker og skal fortsatt stå ved lag når det gjelder søknader til det norske Patentstyret. Senterpartiet og stortingsflertallet ønsker en evaluering av hvilken effekt tiltakene har hatt i løpet av den perioden de har vært gjeldende, og ber Regjeringen eventuelt foreslå justeringene, slik at tiltakene kan fungere i tråd med intensjonen. Et norsk EPO-medlemskap vil medføre at en stor andel av norske patentsøknader vil bli sendt Den europeiske patentorganisasjonen. Det er ikke mulig fra norsk side å kreve EPO-søknader behandlet i tråd med våre avbøtende tiltak. Det bør være kjent at Senterpartiet er kritisk til avgivelse av nasjonal myndighet på områder av stor samfunnsmessig betydning. Når vi nå aksepterer norsk tilslutning til Den europeiske patentkonvensjonen, har det vært av helt avgjørende betydning at Justisdepartementet så entydig har forsikret at det norske Patentstyret og de norske domstolene vil kunne kjenne EPO-patenter ugyldig i Norge dersom de strider mot det som heter «offentlig orden og moral». Vi vil altså fortsatt ha et etisk sikkerhetsnett, som kan stoppe etisk kontroversielle patenters gyldighet i Norge, eksempelvis i forhold til grenselandet mellom oppdagelser og oppfinnelser. Samtidig med at vi nå aksepterer norsk medlemskap i Den europeiske patentorganisasjonen, tar stortingsflertallet grep for å styrke den offentlige «discussion» om patent på liv. Genteknologien utvikles raskere enn de fleste av oss overskuer, og en våken offentlighet betinger at kritisk ekspertise kan rope varsku når grensen er i ferd med å bli flyttet. Den etiske nemnda for patentsaker skal fra nå av uttale seg om enkeltsøknader på eget initiativ. I dag kan den kun uttale seg om saker den får seg forelagt av Patentstyret. Gjennom de år nemnda har eksistert, har den kun hatt to saker til behandling. Nemnda skal for framtiden kunne ta for seg både ordinære norske patentsøknader og patenter gitt av EPO, dette som ledd i en alminnelig norsk prosess for overprøving av EPO-patenters gyldighet i Norge. En klage fra nemnda må veie tungt. Dersom etisk nemnd innenfor et fastsatt tidsrom kommer til at et patent ikke bør gis, skal klagen behandles i Patentstyret. Dette er en vesentlig styrking av nemndas rolle. Flertallsinnstillingen tydeliggjør og styrker også norsk solidaritet med u-landenes interesse på patentområdet. Norge har over tid vært en sterk støttespiller for utviklingslandene og brobygger når det gjelder deres krav om suverenitet over egne biologiske ressurser. Flertallet slutter opp om Regjeringens arbeid for å få innført obligatoriske krav om opprinnelsesangivelse og sporbarhet i all internasjonal patentrett og ønsker at den norske innsatsen på feltet skal styrkes. Dette gjelder både for biologisk materiale og for tradisjonell kunnskap, i tråd med formålet til FNs konvensjon om biologisk mangfold. Et hovedkrav fra utviklingslandenes side er at bioprospektører må ha vertslandets tillatelse til å ta ut genetisk materiale samt avtale om overskuddsdeling ved kommersialisering av slikt materiale. Flere utviklingsland har innført et eget slikt lovverk, såkalt sui generis-lovverk. Regjeringen arbeider med oppfølgingen av NOU 2004:28, Lov om bevaring av natur, landskap og biologisk mangfold. Den bebudede naturmangfoldloven vil være en utmerket anledning til å presentere et norsk sui generis- lovverk – for å befeste vår støtte til disse prinsippene og bidra til at en standard etableres internasjonalt.