Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-11-25:
Norge er i ferd med å bli en ufattelig rik nasjon, ifølge en nylig utgitt OECD-rapport. Det skriver VG i dag. Oljefondet bare vokser og vokser. Pengene investeres i utlandet, samtidig som det strupes inn på tiltak for å utvikle norsk næringsliv. Og aldri har vel skatte- og avgiftsnivået vært høyere enn det er i dag. Norge opplever en offentlig fattigdom midt oppe i all velstanden. Det er noe som vanlige folk ikke forstår. I disse dager arbeides det rundt om i kommunene med å sy sammen budsjettene. I flere kommuner er det titalls millioner som mangler for å få budsjettene i havn. En god del av årsakene til dette er pålegg de får fra oss i denne salen og fra forskjellige andre statlige institusjoner. Hva skjer så når de skal sy sammen budsjettene? De må kutte der det er mulighet til å kutte, og det går i stor grad ut over de svake. Det er eldre og syke som blir skadelidende – og skolene. Skolene mangler utstyr, de mangler lærebøker. Vi har i de siste dager opplevd at lærerne klager på dårlige arbeidsforhold, og de klager på dårlig lønn. Og igjen er det vanlige folk som sitter med regningen på grunn av at vi ikke er villige til å bevilge nok penger til å oppfylle de forpliktelsene vi pålegger kommunene. Bare for å nevne det, er det staten som forhandler om lærerlønningene, men det er kommunene som skal betale. Det er en litt rar situasjon. Fra Kystpartiets side har vi ved flere anledninger tatt til orde for at det i Fastlands-Norge må investeres i infrastruktur, som bedre havner, bedre veier og ferjefrie forbindelser, som kan avhjelpe næringslivets transportbehov. Det er investeringer som jeg mener staten bør prioritere høyere enn å salte ned formue i utlandet. Det er et lite apropos. Vi skal være den nasjonen som er flinkest i EØS-klassen. Hva med om vi fikk EØS-godkjente veier? Det var en kar som ringte meg i fjor høst. Han kjørte på en vei som var veldig glatt. Han gikk ut av bilen et ærend, og han gled rett og slett av veien, så glatt var det. Bilen som stod på veien, var EØS-godkjent, men veien han kjørte på, var rett og slett ikke til å kjøre på. Det er et tankekors. Vi opplever også i EØS-sammenheng – jeg ser fiskeriministeren sitter i salen – at fiskebruk langs kysten står i ferd med å bli nedlagt, også på grunn av EØS-direktivet og krav fra ESA. Vi står sannsynligvis i fare for å måtte bygge tak over fiskehjellene i Lofoten, hvis ESA får det sånn som de vil ha det. Det er rart å tenke på at en produksjon som er tusen år gammel, kanskje må nedlegges. Men det går vel an å legge ned veto mot sånne forslag. I sommer grunnstøtte Kongeskipet i forbindelse med besøk i Herøy på Helgeland. Denne dramatiske hendelsen vitner om at kartene som vi bruker på kysten, er for gamle. Enkelte kart er opptil 200 år gamle. Det trengs et kraftig løft for å få orden på dette. Med den farten dette arbeidet nå har, blir det vel ikke i min tid vi får oppleve å få gode nok kart. Navigasjonssystemene vi bruker, er nøyaktige, men kartene er unøyaktige. Dette har jeg tatt opp før. Videre opplever vi i fiskerinæringen stadig at de anslag som forskerne kommer med, varierer voldsomt fra det ene året til det andre, spesielt er det tilfellet for nøkkelbestandene, som hyse, torsk og sei. Dette er uholdbart, bevilgningene til havforskning må økes. Men det er ikke nok med det, det er like viktig at det blir en evaluering av hvordan denne forskningen drives. Blir det gjort det som kan gjøres for å få sikre anslag? I den forbindelse vil jeg vise til det som er gjort for å få fram sikre data for hval, og for så vidt også sel. Der er det gjort en skikkelig innsats. Men jeg har inntrykk av at når det gjelder fiske på nøkkelbestandene, trengs det en ekstraordinær innsats. Det ble oppnådd enighet mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet om årets budsjett. Når man kan oppnå bred enighet om budsjettet, vitner det om at det i realiteten ikke er så veldig stor avstand mellom disse to blokkene. I Kystpartiet har vi sluttet oss til dette budsjettforliket, og det har sitt utspring i den muligheten som åpner seg når man i dette budsjettet får en startbevilgning til et fond på 8 mill. kr for å søke etter omkomne – en sak som har vært på dagsordenen i dette huset i ti år, og som ble reaktivert med det Dokument nr. 8-forslaget som jeg fremmet med det samme jeg kom på Stortinget. Jeg er glad for å konstatere på kystfolkets vegne at denne saken nå ble løst, og jeg syns det er gledelig å kunne være med på det. Videre er det gitt klare signaler om at velferdstjenesten på kysten kommer til å få bedre vilkår. Det vil bli økt bevilgning til driften av velferdsstasjonene, noe som har vært et ønske fra både Norges Fiskarlag og fra fiskerne i mange, mange år. Vi er videre glad for at det i dette budsjettet er blitt mer penger til havneutbygging og fornyelse av flåten, og at kondemneringstilskuddet videreføres. Vi ser også fram til at det igjen skal bli mulig å sette av penger i gode tider til et investeringsfond for den enkelte fisker eller det enkelte rederi. Der hadde vi jo en ordning før, men den ble tatt vekk. Denne nye ordningen er nå under utredning, og vi er spent på hva som kommer fram i det budsjettet som blir lagt fram neste år. Selv om jeg har sluttet meg til dette budsjettframlegget, er jeg langt fra enig i alt, men totalvurderingen gjorde at jeg sluttet meg til det. Det er ett punkt som jeg vil henlede oppmerksomheten på, et av verbalforslagene som jeg har fremmet. Det går på produktavgiften som er foreslått økt fra 3,2 pst. til 3,4 pst. Det er gjort etter anslag av en førstehåndsverdi på 8,6 milliarder kr. Da var det forutsatt lave torskekvoter. Nå er de forhandlingene avsluttet i Russland, og uten å ta for sterkt i, er det meget sannsynlig at førstehåndsverdien blir rundt 10 milliarder kr. Det skulle altså tilsi en nedsettelse av produktavgiften istedenfor en økning. Jeg er klar over at det er for sent å få gjort noe med det i forbindelse med dette budsjettet, for når finanskomiteen har lagt det fram, er vel løpet kjørt. Men jeg vil iallfall henlede oppmerksomheten på forslaget, og jeg har støtte fra Høyre og Fremskrittspartiet for at dette skal vurderes i revidert budsjett, og at det skal legges fram et regnskap. For når regnskapet de siste fire årene viste at ordningen går med 32 mill. kr i overskudd, begriper ikke jeg at det ikke skal tas med i vurderingen. Det må ikke bli sånn at en ordning som skal være provenynøytral, igjen blir en fiskal skatt for utøverne i næringen. Jeg tar opp de forslagene som jeg har fremmet alene eller sammen med andre.