Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-17:
For det første: I en hektisk budsjettinnspurt er jeg nok ikke så forberedt, inne i debatten, som det viktige spørsmålet fra Henning Warloe fortjener. Jeg beklager det. For det andre: Mens jeg satt og skrev budsjettmerknader her før pausen, ble jeg inspirert av, men også samtidig litt forstyrret av, en debatt som var rett før oss, som jo også var en interessant debatt som gikk på akkurat samme tema, og som mange stortingsrepresentanter deltok i med stort engasjement. Det er jo fint; det viser at det også er folk utenfor vår komité som er opptatt av forskning og kunnskapsutvikling og ikke minst av koblingen til verdiskapning. Så synes jeg, jeg kunne nesten si, som alltid, Tord Lien hadde et veldig interessant innlegg om forskning. Jeg har jo også forberedt noen tall her og kunne f.eks. si at i 2009 var den offentlige finansieringen av FoU-utgifter i Norge på 9,6 pst. av den totale forskningsaktiviteten i næringslivet, mens Danmark lå på 2 pst. og Finland på 2,5 pst. Men den delen av innlegget har jeg nå ikke holdt – for nå trekker jeg meg litt tilbake. Så kommer vi tilbake under vår egen budsjettdebatt, og så har vi en, ikke ryddigere, men litt breiere tilnærming til hvordan vi skal måle denne viktige aktiviteten på en god måte. I den sammenheng hadde jo ikke minst Tord Lien noen gode fabuleringer omkring hvordan vi gjør det på best mulig måte. Men tilbake til sjølve interpellasjonen fra Henning Warloe. Jeg har noen få spørsmål som jeg gjerne kunne tenke meg å få noen kommentarer til. For det første kritiserer Warloe regjeringa for at regjeringa stadig øremerker noe mer. Jeg er glad for, jeg, at vi har en regjering som er veldig opptatt av at all den politikkutvikling som regjeringa gjør, og alle de tiltakene som følger som en konsekvens av de politiske satsingsområdene, skal være kunnskapsbaserte. Slik sett er det da en bestilling av FoU som regjeringa gjør, nettopp for å få de best mulige forutsetninger for å utvikle klok politikk og ikke minst få på plass riktig virkemiddelsett. Så noe av den øremerkingsdiskusjonen som på den måten her, i slike forskningsdebattsammenhenger, blir trukket fram som noe negativt, vil jeg si er noe positivt i sjøl, og jeg har lyst til å gi regjeringa æren for at den nettopp er såpass bevisst på å være kunnskapsbasert i politikken sin. For det andre ble jeg litt overrasket over hvordan Fagerberg-utvalget ble brukt, for for meg har fagerbergsutvalgsdebatten på mange måter vært motsatt. Det har vært et utvalg som har levert en innstilling, og så har ikke minst vår gode statsråd gått ut og sagt at dette ikke var det innspillet i den viktige debatten omkring forskningens nytte som bl.a. statsråden på forhånd hadde forventet. Her kan statsråden trygt lene seg på nesten samtlige reaksjoner som er kommet så langt, ikke bare fra forskningsverdenen vår, men også absolutt fra nærings- og samfunnslivet vårt – de understreker det samme. Jeg tok med opp på talerstolen en høringslefse som jeg sjøl har skrevet ut. Der er det, ikke minst fra NHO, men som sagt også fra tunge forskningsmiljøer, sagt at ordet «verdiskaping» knapt nok eksisterer i den 200 sider lange rapporten. Visstnok er det bare to av 200 sider som vier nettopp dette viktige temaområdet oppmerksomhet. Det er synd for alle oss som er opptatt av koblingen mellom FoU – forskning og utvikling – på den ene sida og nytten og gleden og målet og meningen med det på den andre sida. Så, helt til slutt, litt om dette med å spre forskning og høyere utdanning tynt utover. Jeg har ikke lest evalueringsmaterialet, som tydeligvis ble publisert i dag. Jeg har derimot hatt en interessant debatt, synes jeg i hvert fall, med representanten Tord Lien på Forskerforums nettsider omkring denne problematikken. Og jeg skjønner poenget, at med knappe midler er det et problem hvis det ikke blir midler nok til de fremste, de fremragende miljøene våre. Samtidig er det så viktig, hvis vi er opptatt av verdiskaping, at også næringslivet ute i Distrikts-Norge er med. Næringsliv er så mangt, og vi vil jo ha et mangfold og variasjon i næringslivet vårt. Det alminnelige, jordnære, praktiske næringslivet må også framover bli understøttet av forsknings- og utviklingsarbeid. I den sammenhengen har vi satt veldig pris på det de regionale forskningsfondene har utløst av godt samspill mellom politiske myndigheter, lokalt næringsliv og forskningsmiljøer.