trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Finansministeren beskriver en verden full av uro, med fare for kaos. Han peker på stor ledighet i mange av landene rundt oss, og han peker på stor usikkerhet rundt statsobligasjoner og i aksjemarkedet. Allikevel velger denne regjeringen i revidert budsjett å investere alle ekstra skatteinntekter fra det norske folk og fra norsk næringsliv inn i dette urolige markedet. En skulle tro at når det stormer rundt oss, ville vi passe litt bedre på våre penger. Cambridge Systematics International hadde nettopp representanter i Norge som pekte på at hvis en investerte mer penger i hovedveinettet i Norge, ville en få tilbake 3,50 kr for hver krone en investerte. Det ville være en trygg investering, der vi ikke sto i fare for å miste verdiene. Mener faktisk regjeringen at det beste en kan gjøre hvis en får en ekstra skattekrone, er å investere denne ute i den urolige verden framfor i god norsk infrastruktur?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Når regjeringen i dag har gjort handlingsregelen til ideologi, ifølge komiteens leder, ser ikke jeg for meg at vi klarer å få flertall for å endre regjeringens ideologi. Jeg tror allikevel at blant det norske folk ville mange hatt stor glede av å kunne kjøre på bedre veier og få en jernbane som fungerte bedre, framfor å se at pengene går til billige lån i utlandet. Det er et lite paradoks at en del bilister i Norge må kjøre på bompengefinansierte veier og betale renter på 6,5 pst., når oljefondet investerer i utlandet til 1,8 pst. Men det er allerede slik at en i dag kan investere litt av oljepengene i Norge, f.eks. ble det i revidert budsjett bevilget nesten en halv milliard kroner til såkornfond, som ikke skal tas med i budsjettbalansen. En skal altså gjøre det på utsiden. En kan bruke oljepenger til å investere i SAS, men en kan altså ikke investere i veier. Så vil en komme med et svar om at en utsteder obligasjoner osv. – ja, en lånefinansierer disse investeringene istedenfor å bruke oljepenger, men det er en teknikalitet. Hva gjør flyplassen til en god investering, men ikke veien?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Representanten Lysbakken snakket om at det var viktig at handlingsregelen «doserer» pengebruken riktig. SV har flere ganger i denne sal sagt at vi må redusere tempoet i oljeutvinningen, redusere folks antall flyreiser. Men han sa i denne talen ingenting om at handlingsregelen faktisk gjør at vi kan bruke ekstra oljepenger til å øke oljeproduksjonen, ekstra penger til å øke flytrafikken – ved at SAS får penger. Men de samme oljepengene er det forbudt å bruke til å investere f.eks. i miljøteknologi eller i økt infrastrukturutbygging, sånn som jernbane. Så vi kan altså bruke mer oljepenger på det SV er imot, og mindre på det en er for. Staten bruker hele 26 milliarder oljekroner utenfor handlingsregelen i år på å investere i oljen – faktisk øker en med 1 mrd. kr i revidert budsjett, uten at noen har nevnt det. Er dette egentlig – ut fra den andre politikken SV samtidig forsøker å føre – en fornuftig økonomisk politikk?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Sysselsettingsveksten i Norge er vi alle glad for. Det regjeringen ikke nevner, er befolkningsveksten, som vi har samtidig, og at det faktisk er en mindre andel som er sysselsatt i dag enn i den perioden som de sammenligner med – for andeler kan også være interessant å forholde seg til. Regjeringen gir inntrykk av at handlingsregelen er garantien for en god økonomisk politikk. Handlingsregelen skiller ikke mellom penger brukt på forbruk og penger brukt på investeringer. Handlingsregelen tar ikke inn over seg de 35–40 mrd. kr som brukes fra oljefondet inn i statlige selskaper, eller som investeres på norsk sokkel. De pengene gir angivelig ikke inflasjonspress i norsk økonomi. Men hadde en eneste milliard av dem blitt overført til veiinvesteringer isteden, hadde de skapt såkalt inflasjon og økt konkurranseutsatt industri. Hvordan kan det ha seg at penger brukt på oljeinvesteringer ikke skaper inflasjon, mens tilsvarende penger brukt på veiinvesteringer angivelig ødelegger norsk økonomi?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Det er forsøk på elegante svar fra en statsråd, men det har ingen sammenhang med hva Fremskrittspartiet faktisk foreslår, så jeg anbefaler statsråden å lese Fremskrittspartiets spørsmål. Men jeg er ikke overrasket over at man får et svar om at alle andre er uansvarlige dersom man ikke gjør som statsråden sier. I 2000 var det en debatt mellom daværende DNBs seniorøkonom Furunes og Karl Eirik Schjøtt-Pedersen, som da var finansminister. Furunes mente at norsk økonomi ville tåle at det ble brukt 10 mrd. olje-kroner mer per år de neste ti årene – fram til 2010. Det ville øke oljepengebruken med 30 mrd. kr. Svaret fra daværende finansminister var at dette var fullstendig uansvarlig. Det ville sette norsk økonomi over styr på grunn av press i økonomien, og det ville bruke opp sparepengene til våre barn. Nå ser vi hvor mye oljepenger som ble brukt i 2010, man hadde faktisk økt oljepengebruken med 85 mrd. kr – tre ganger mer enn det Furunes mente var bra, men som daværende finansminister mente var uansvarlig. Var den rød-grønne regjeringen tre ganger så uansvarlig som de burde, i 2010? Da hadde Arbeiderpartiet finansministeren.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Det er feil.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Kan jeg påpeke åpenbare feil i resonnementet …
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Mye av denne debatten har handlet om rammer for den økonomiske politikken. Det synes jeg er veldig bra, for Fremskrittspartiet har de siste månedene påvist at dagens handlingsregel er full av hull. Mange milliarder kroner brukes årlig på utsiden av denne regelen, selv om regjeringen later som om alt prioriteres innenfor. Vi har vist til at oljeindustriens store investeringer ikke tas med når en legger rammer for resten. Vi har stilt spørsmålet: Hva skjer med oljepengebruken hvis oljeinvesteringene øker med 50 mrd. kr mer enn forutsatt? Svaret er at oljepengebruken vil bli justert med 0 kr. De rød-grønne motargumentene i denne debatten har vært å fordreie Fremskrittspartiets politikk, istedenfor å forholde seg til påstandene våre. Så ingenting er tilbakevist – og det var for så vidt heller ikke forventet, for alt vi påstår her, har vi stilt skriftlige spørsmål om til Finansdepartementet og sett hvordan en resonnerer. Så kommer det allikevel påstander om at Fremskrittspartiet har to handlingsregler, og Dag Ole Teigen påstår at regelen i tillegg har blitt endret underveis. Det er fullstendig feil. Vi har én handlingsregel. Til forskjell fra dagens handlingsregel omfatter den oljepengebruk inn i statsbudsjettet, men den forholder seg også til en oljepengebruk som skjer utenfor statsbudsjettet. Når regjeringspartiene gir inntrykk av at det da må være to handlingsregler, er jo det i praksis en innrømmelse av at de selv ikke har en regel for den oljepengebruken som går på utsiden av statsbudsjettet. Da blir det skapt en kunstig falsk trygghet for den økonomiske politikken, når en overfor folk later som om alt her blir håndtert, mens det faktisk går titalls milliarder på utsiden av statsbudsjettet hvert år, uten at det telles med. Da er det en bedre regel å si at vi teller alle ting, men at vi allikevel definerer ting litt ulikt. Vi vil ha en begrensning på veksten i statsbudsjettets utgiftsside på forbruk, men så sier vi at de prosjektene som er samfunnsøkonomisk lønnsomme investeringer, må vi gjennomføre når det er fornuftig. Det er fornuftig å prøve å framskynde utbyggingen av intercitytriangelet rundt Oslo. Samfunnsøkonomisk lønnsomhet vil bedres ved at en har en litt mer intens oljepengebruk i ti år, framfor å spre det ut over 30 år. Da handler det om hva som er fornuftig for norsk økonomi, istedenfor å la en regel styre den økonomiske utviklingen, slik at vi faktisk må porsjonere ut fornuftige investeringer i en 30-årsperiode, framfor over ti år. Jeg synes det er meningsløst når vi sitter her og later som det er ansvarlig økonomisk politikk at SAS kan få milliarder av kroner utenfor handlingsregelen, men med en gang en ikler en flyvertinne en arbeidsuniform for å asfaltere, skaper den flyvertinnen inflasjon. Men så lenge en går i skjørt og går og serverer peanøtter på et fly, er det ikke inflasjon. Sånn kan vi ikke drive på å diskutere økonomisk politikk. Jeg tror faktisk at mange i SV og Senterpartiet ikke forstår hvordan handlingsregelen i dag funker, når de lar Arbeiderpartiet få lov til å definere hvordan debatten skal være.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Min debatt handler om oljepengebruk. Det er altså hva staten bruker innenfor og utenfor statsbudsjettet. I så måte er privat forbruk irrelevant, for det kan ikke tappes inn i oljefondet. Senterpartiet og SV har i mange debatter utenfor denne sal argumentert for at vi må finansiere infrastrukturen på en annen måte. Derfor er jeg trygg på at dette kommer til å skje selv om Arbeiderpartiet skriker imot. Men når det gjelder Avinor og Petoro, får de i dag lov til å investere etter eget forgodtbefinnende. Av de 26 mrd. kr som Petoro skal investere, har 17 mrd. kr aldri vært politisk behandlet. Det å si at man har politisk styring av all oljepengebruk i dag, er feil. Fremskrittspartiet sier ikke at vi skal ta ut vei og jernbane og opprettholde beløp til å bruke i statsbudsjettet. Selvsagt reduserer man da tilsvarende. Det man må kunne gjøre, er å ta ut vei og jernbane fra statsbudsjettet og gjøre dem til egne selskaper, så skal man kunne investere mer enn det man ville ha gjort innenfor statsbudsjettet, fordi det er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Men det skal skje basert på bestillinger fra storting og regjering, ikke uten politisk styring.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
På vegne av representantene Dagrun Eriksen, Geir Jørgen Bekkevold og meg selv vil jeg fremsette et representantforslag om å iverksette en handlingsplan mot jødehat.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Jeg synes faktisk jeg hørte at komiteens leder i sitt innlegg opphøyde handlingsregelen til å være ideologi. Jeg skjønner at man har behov for ideologisk reorientering på sosialistisk side, men at det var handlingsregelen som skulle bli det nye ideologiske fundamentet, var litt overraskende. Ellers skjønner man jo, ved å høre på komiteens leder, valgkampstrategien til Arbeiderpartiet. Det er stø kurs med Jens og Torgeir, og så er det kaos med Erna og Knut Arild og noen andre. Det tror jeg ikke velgerne biter på i det hele tatt – snarere tvert imot. Men for å ta et eksempel på hva man får til, og ikke gjør noe med: Vi har en skole for hørselshemmede i representantens hjemfylke som er tvangsprivatisert av denne regjeringen. Man sørger nå for at den får så dårlig økonomi at det går ut over elevene. Er det ikke sånt revidert budsjett burde bli brukt til å rette opp?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Da den nye SV-lederen holdt sin landsmøtetale, var det to områder han pekte på som viktige å få gjennomslag for for SVs del. Det var klimapolitikken, det var det første. Her har opposisjonen flyttet regjeringens miljøpolitikk slik at den blir mer offensiv enn det regjeringen la til grunn. Det andre var en stortingsmelding som skulle sikre rettighetene til barn som er her, og har søkt asyl. «Barn på flukt» heter stortingsmeldingen. Det er en stortingsmelding som Fremskrittspartiet har omfavnet, fordi partiet synes det ligner mer på den politikken de ønsker å føre, og som – skulle man tro – var litt i kontrast til det SV står for. Mitt spørsmål er: Hva er det i revidert budsjett nå som skal sette SV-stempel på regjeringens politikk?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Det må være tillatt å si at når det gjelder våren, er jeg litt i tvil.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Representanten Lundteigen er ikke like kritisk til regjeringens finanspolitikk som han er til regjeringens landbrukspolitikk, men på punktet om investeringer er det jammen ikke langt unna. Det er så. Jeg hadde tenkt å spørre om lederlønninger, siden representanten Lundteigen syntes revidert nasjonalbudsjett var et passende sted å ta opp Buskeruds lederlønninger, hvor de tydeligvis var økt med 10 pst., og kalte det dårlig lederskap. Da har jeg lyst til å spørre tilbake: I de selskapene hvor staten er betydelig inne som eier – eneeier eller majoritetseier – har lederlønningene det siste året økt med 18 pst. Hva slags lederskap er det?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Jeg har også stort sett respekt for de interne partimessige vurderinger som representanten viste til, så det skal jeg forholde meg til. Men når det gjelder hvordan vi skal se på det store bildet i økonomien, vil jeg faktisk si at egentlig viser revidert budsjett en tilnærming mellom de aller fleste partiene i synet på hvor vi står økonomisk. Det som er utfordringen for regjeringen, er vel at mange ser at vi trenger å tenke annerledes når det gjelder investeringer. Det er jo heller ikke noe nytt i Arbeiderpartiet. Anne Marit Bjørnflaten, Arbeiderpartiets fremste representant på samferdselssiden, sa her – inntil hun ble «skutt ned» av regjeringssjefen selv – at vi må tenke nytt når det gjelder investeringer. Der er vi kanskje nå i revidert ved et punkt hvor vi ser at det er skillelinjer, og det er vel verdt å merke seg.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Hvis det er en motsetning, som jeg ikke er helt sikker på at det alltid er, er det klart at Kristelig Folkeparti er opptatt av et godt velferdstilbud. For å ta boligpolitikken: Vi er opptatt av at de som kommer inn for første gang, får en mulighet til det. Det gjelder å styrke BSU, men det gjelder også å sørge for at man har ordninger hvor man kan leie, f.eks. gjennom at det er et samarbeid mellom boligkooperasjonen og kommunene, og så kan man gradvis kjøpe seg inn i den leiligheten man leier. Det har vi fremmet forslag om her i Stortinget. Dessverre fikk vi ikke SVs støtte til det. Men representanten kan være helt sikker på at hvis det kommer noe som helst forslag fra regjeringen – som vi dessverre har til gode å se – som styrker boligforsyningen i dette landet, skal vi være med fra første stund. Men hittil er det jo bare opposisjonen som har fremmet den type forslag – dessverre.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Vi går ikke vekk fra den rød-grønne siden, det er en side vi aldri har vært på! Så det er nok litt vanskelig å bevege seg på den måten representanten tenker seg. Jeg må ta to ting. Når det gjelder Veterinærhøgskolen, må det være en sammenheng mellom det man presenterer for folk, og det som blir resultatet. Det regjeringen nå har greid, er for det første kunststykket å drive opp kostnadene med halvannen milliard kroner, for det andre å skuffe alle som trodde de fikk ordentlige lokaler på Ås. Man har greid begge deler samtidig – det er godt gjort. Så jeg ville kanskje være litt mer nøktern selv når det gjelder å beskrive den situasjonen. Når det gjelder velferd, vet alle at Kristelig Folkeparti setter felles velferd høyt. Det viste vi i Bondevik I og Bondevik II. Representanten Lundteigen kan være helt sikker på at Kristelig Folkeparti kommer til å ha et sosialt stempel på ethvert prosjekt vi skulle være med i.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Finansministeren tok oss med på en reise i den internasjonale økonomien, og det er en beskrivelse jeg tror de aller fleste i denne salen slutter seg til. Derfor har jeg lyst til å spørre litt om den vekselvirkningen som representanten Lundteigen og undertegnede var innom. Det flyttes ikke på ett øre i denne innstillingen. Alt regjeringen foreslår, blir vedtatt til punkt og prikke. Nå er jo finansministeren meget mild i formen, men det kan kanskje tyde på at han er desto hardere i klypa, i den forstand at denne regjeringen ikke lenger tillater regjeringspartiene noe som helst slingringsmonn i denne salen. Når man ikke engang greier å ivareta tilbudet til hørselshemmede, er mitt spørsmål: Er alt handlingsrom nå inndratt for regjeringspartiene i denne sal?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Finanskomiteens leder startet med å opphøye handlingsregelen til regjeringens nye ideologiske ankerfeste, og jeg synes Arbeiderpartiets parlamentariske leder var ganske nær hun også. Og da er jo dette spørsmål om investeringer, som stort sett alle partier, unntatt Arbeiderpartiet, har sett at vi har en utfordring med. Jeg viser til en artikkel som sto i Aftenposten 14. mai, der det ble konstatert at «Sverige åpner åtte ganger mer motorvei enn Norge», og professor Selberg sier følgende: «Vi bygger på en måte som gir lite vei for pengene». Så blir Arbeiderpartiets fremste samferdselspolitiker intervjuet, og hun svarer følgende til avisen på om Arbeiderpartiet tenker noe nytt: «Arbeiderpartiet vurderer å la offentlige utbyggingsselskaper ta opp lån for å sikre og få fart på utbygging av vei og bane.» Det har regjeringen skutt ned. Mitt spørsmål er: Har Helga Pedersen også skutt det ned etter Bjørnflatens forsøk på å tenke nytt?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
Statsråden tok opp IKT og en del priser man har fått, og det er sikkert vel fortjent. Samtidig er det klart at noen av oss er rundt i offentlig virksomhet og ser også en del utfordringer, ikke minst innenfor helsesektoren. Fra mitt eget fylke og den regionen er den fusjonen som har funnet sted mellom sykehusene, ikke veldig komplett før man kan snakke sammen på en IKT-plattform som fungerer for alle. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva har departementet og statsråden, som har det overordnede ansvaret for IKT-satsing, fra sitt ståsted identifisert som de største utfordringene i sektorene, og hva vil regjeringen i tilfelle gjøre med det?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
På vegne av representantene Hans Olav Syversen, Kjell Ingolf Ropstad og meg selv har jeg gleden av å fremme et representantforslag om bedre koordinering og strategisk styring av IKT-prosjekter i offentlig sektor.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-06-15:
På vegne av representanten Bent Høie og meg selv vil jeg fremme et forslag om en ny kolsstrategi.
Anders B. Werp (Høyre), 2012-06-15:
På vegne av representantene André Oktay Dahl, Ine M. Eriksen Søreide, Lars Myraune, Svein Harberg og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om målrettet og forsterket innsats for informasjons- og cybersikkerhet.
Anders B. Werp (Høyre), 2012-06-15:
Jeg har overhørt denne debatten, og jeg må si jeg er ganske forundret. Det siste innlegget før jeg kom på talerstolen, bekrefter for så vidt mye av min forundring. En klok partikollega av meg sa for noen år siden at når man kommer i regjering, er det tre faser. Den første fasen er preget av usikkerhet – alt er nytt, man må lære mye. Den andre fasen er at man går inn i en veldig produktiv fase hvor man blir fortrolig i rollen og produserer mye politikk til beste for landet. Den tredje fasen er verre. Det er den fasen når man tror at man selv og regjeringen man er en del av, er de eneste som har alle svar. Da må varsellampene begynne å lyse. Jeg synes denne debatten på mange måter er preget av en regjering og av regjeringspartier som er inne i den tredje fasen. Man ser ikke varsellampene, kun egen fortreffelighet. Man sitter selv med alle svar. Det er dette som preger debatten. Det er urovekkende, for landet trenger en regjering som ser utover og framover. Det er ikke min oppgave å gi råd til regjeringen, men landet trenger en regjering som ser utover og framover, og ikke innover, en regjering som ikke er innadvendt, og som bare tror på egne svar. Alt annet blir avfeid. Så til manus. Jeg skulle snakke om justispolitikk. I Høyres alternative justisbudsjett for inneværende år la vi inn 400 mill. kr mer enn regjeringen, fordi det er store trygghets- og sikkerhetsutfordringer i det norske samfunn. Den linjen viderefører Høyre i revidert nasjonalbudsjett. Jeg vil nevne noen momenter i den sammenheng. Spesielt i Oslo politidistrikt er det særskilte utfordringer knyttet til organisert kriminalitet og narkotika. Det er bakgrunnen for at vi foreslår 30 mill. kr nå i styrket driftsbudsjett for Oslo politidistrikt. Jeg vil nevne kriminalomsorgen spesielt. Vi legger inn 20 mill. kr til å opprette flere klasser ved Kriminalomsorgens utdanningssenter. Det er helt nødvendig for å få flere fagutdannede folk inn i norske fengsler som kan sikre bedre rehabilitering og redusert tilbakefall etter endt soning. Det er mange andre ting fra mitt manuskript jeg kunne pekt på som jeg ikke får tid til å referere til. Det får vi komme tilbake til.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2012-06-15:
I dag har jeg gleden av å fremsette et representantforslag fra representantene Line Henriette Hjemdal, Kjell Ingolf Ropstad, Hans Olav Syversen, Dagrun Eriksen og meg selv om reduksjon av tidsrammen og omfanget av senaborter.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Det resonnementet som Christian Tybring-Gjedde og Fremskrittspartiet her framfører, er basert på helt feil og helt annerledes forutsetninger enn hos alle andre i denne salen. Hva er bakgrunnen for handlingsregelen – vår måte å organisere vår felles formue, oljen, på? I 2001 var erkjennelsen at det for en åpen, liten og konkurranseutsatt økonomi finnes noen grenser for hvor mye av ekstraordinære inntekter fra naturressursen man kan fase inn over tid. Derfor står ikke valget reelt sett om hvorvidt man skal plassere pengene i Tyskland eller Norge. Hele poenget med handlingsregelen er – hva skal vi si – å holde orden, i den forstand at man gradvis og over tid faser penger fra oljen inn i Norge. Derfor står ikke valget mellom Tyskland og Norge. Poenget er at vi ikke kan bruke alle disse pengene samtidig i Norge. Det er alle andre enn Fremskrittspartiet enige om. La meg legge til: Vi bruker nå 100 mrd. kr fra oljen, men Fremskrittspartiet er fortsatt ikke fornøyd. Det står ikke til troende.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Jo, det er derfor jeg mener det er uansvarlig å gå til valg på å fjerne formuesskatten – som i hvert fall har et element av beskattet eiendom – som mange andre land gjør. Jeg mener at mange kommuner med rette kan si at i min kommune er det riktig å beskatte eiendom noe, noe Høyre er imot fordi det skaper store inntekter til felleskassa. Det er også derfor jeg mener det er uansvarlig når representanten Gundersen og resten av Høyre mener at Stortinget, eller finansministeren, skal overstyre Finanstilsynet i en sak om egenkapitalkrav i boligsektoren. Jeg mener det er nesten like uansvarlig som at dette storting skulle vedtatt at vi politisk skulle styre renten. Dette er et faglig spørsmål, fordi det uroer oss at det er ubalanse i boligmarkedet. Det er helt andre ting som må til enn noen enkle «quick fix»-løsninger à la dette, hvis man skal løse utfordringene i boligmarkedet.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Jo, i den forstand at det i revidert er anledning til å gå inn i den type saker. Det har vi gjort veldig grundig – jeg har gjort det, komiteen har gjort det – bl.a. gjennom høringer og egne møter. Det har også resultert i at komiteens flertall har en flertallsmerknad, som jeg er litt usikker på om Kristelig Folkeparti er med på, men det får vi komme tilbake til. Der peker man på at det kan se ut som om denne skolen ikke har fått dekket de pensjonskostnadene de har ved å gå over til å være privatskole. Det hører for øvrig med til historien at dette angår to skoler som har hatt en veldig løs tilknytning til det offentlige. Det er skoler for hørselshemmede, eller folk med mer omfattende begrensninger. Den ene skolen har forhandlet med staten på lik linje med Briskeby og har kommet fram til en enighet det virker som om alle er fornøyd med. Så jeg mener at vi har lyttet, og vi er i stand til å snu oss rundt når det må til. Men jeg er ikke tilhenger av uten videre bare å betale ut penger, når man ikke får sett bevilgningen i en større sammenheng – som vi gjør hver gang i statsbudsjettsammenheng.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Jeg forsøkte i mitt innlegg å vise at det ikke er det Solvik-Olsen her peker på, de siste 2 mrd. kr, som gjør at den økonomiske politikken et land har, har tillit eller ikke, men at noe skjer over tid, og at det er noe regelbasert rundt det. La meg ta noen eksempler til for å underbygge nettopp dette. I 2007 var regjeringens oljepengebruk 71 mrd. kr. Fremskrittspartiet plusset i sitt alternative budsjett på 22,9 mrd. kr. I 2009 hadde regjeringens oljepengebruk økt til 92 mrd. kr. Fremskrittspartiet plusset på over 30 mrd. kr. I 2011 var regjeringens oljepengebruk 128 mrd. kr anslått – et veldig alvorlig finanskriseår. Fremskrittspartiet plusset på over 12 mrd. kr. Sånn kunne jeg ha fortsatt. Hva er poenget med dette? Jo, uansett hva vi andre byr, er det alltid en fremskrittspartirepresentant som byr mer. Det er dette som er overbudspolitikken. Det er dette som er farlig hvis man ikke er i stand til å følge den regelen alle vi andre har pålagt oss. Da kan det gå galt. Det er dette Solvik-Olsen må forklare i større grad enn teknikker og budsjetteknikker som han bruker all sin taletid på.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-15:
Jeg har noen korte kommentarer til debatten og ett av de mest sentrale poengene som representanten Sanner tok opp mot slutten – for noen minutter siden. Jeg tror at man må bestemme seg for om Arbeiderpartiet – og regjeringspartiene – er et skjult opposisjonsparti, slik Sanner peker på, eller om vi er forsvarere av det bestående – at vi ikke har noen gode ideer, at alt er stillstand, og at vi bare har nok med å forklare og argumentere for det vi gjør. Det er ganske påfallende – Helga Pedersen var også inne på dette tidligere i dag – at hver gang regjeringspartiene tillater seg å peke borti det vi kaller teflonbelegget til deler av opposisjonen, sklir man unna nesten hva som helst, og alle spørsmål skyves inn i framtiden. Man kan ikke presentere noe som ligner et realistisk alternativ på viktige områder i den økonomiske politikken. Ja, da blir vi sure, og da blir vi svartmalende, og da blir vi opposisjonsparti med en gang – det synes jeg ikke er noen rimelig forklaring. Når det gjelder det sentrale poenget rundt handlingsregelen, er jeg helt enig med Per Olaf Lundteigen – ikke nødvendigvis at Høyre egentlig er enig med Fremskrittspartiet, men at de har en politisk side og en egeninteresse av å holde dette temaet unna så langt som mulig, for det er selvfølgelig krevende å bli enig over natta. Når det gjelder Solvik-Olsen, er det ikke jeg, finansministeren, statsministeren, hele det økonomiske miljøet i Norge og Finansdepartementet som har bevisbyrden. Man er så til de grader kjekk i tonen – hvis det er parlamentarisk – og forvalter sannheten, og alle vi andre har misforstått totalt, i et land som gjennom mange år har stått ved en regel som et bredt flertall i Stortinget har stilt seg bak. Man har styrt etter den og har i dag de økonomiske resultatene som landet kan vise til Er handlingsregelen full av hull? Det vil jeg ikke si. Men at det er mye som er innenfor og utenfor handlingsregelen, er selvfølgelig sant. Hva med investeringer gjort av privatpersoner og bedrifter på fastlandet? Det er mange hundre milliarder kroner i året. Representanten Solvik-Olsen tar ikke til orde for å regulere det allikevel. Jeg får nesten inntrykk av, når jeg hører representanten Solvik-Olsen argumentere mot handlingsregelen, at fordi det er så mye kriminalitet i samfunnet, bør vi tillate oss litt til. Helt til slutt: Når det gjelder diskusjonen om man skal investere i selskaper eller ikke, så minner jeg om at SAS er til salgs. Men det er ikke fordi vi ikke har fantastisk flotte flyvertinner og andre ansatte i disse selskapene. Jeg synes at representanten kunne slutte å snakke nedsettende om enkelte yrkesgrupper som gjør en god jobb i det norske samfunn.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Her var det utrolig mange floskler som ble presentert – så mange at jeg nesten ikke vet hva jeg skal spørre om. For det første – handlingsregelen blir ikke fulgt. Hadde den blitt fulgt, hadde i hvert fall representanten Micaelsen hatt et poeng. Infrastrukturen i Norge forfaller, noe representanten Micaelsen selv var inne på da han på slutten nevnte alle manglene som er. Vi trenger kanskje et hundretalls milliarder kroner for å ruste opp både vei og bane. Mener egentlig representanten Micaelsen at det da er klokt å bruke norske penger, plassere dem i f.eks. tyske obligasjoner til 1,8 pst. rente, slik at Kommunalbanken kan låne nøyaktig de samme pengene tilbake for å finansiere veiprosjekter, til 6,5 pst. rente? Det er en sannhet som også Micaelsen kjenner til. Mener han det er klokt å låne pengene ut til 1,8 pst. rente og låne de samme pengene tilbake til 6,5 pst. rente?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Representanten Lundteigen snakker veldig engasjert om distriktene, og jeg tror hans interesse og engasjement for distriktene er veldig genuint og ektefølt – jeg tviler ikke på det. I dag er det slik at investeringer til ting som trengs i distriktene – transport, veier og jernbane, osv. – må konkurrere med f.eks. helse og skole, mens andre prioriteringer kan gå utenfor statsbudsjettet, f.eks. til flyplasser, Statkraft, Statoil og andre ting, som også representanten Ketil Solvik-Olsen nevnte tidligere i dag. Så mitt spørsmål til Lundteigen: Nå har Lundteigen sittet og forsvart denne regjeringen i årevis, og det skjer ingen endring, men jeg ser at retorikken er litt annerledes enn den var tidligere. Mener representanten Lundteigen at dagens måte å finansiere vei og bane på er den beste, eller jobber representanten Lundteigen innad i sin egen regjering for å se på andre måter å finansiere jernbane og vei på?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Representanten Pedersen har nå ikke bare gjort handlingsregelen til ideologi, men hun sa at handlingsregelen også gir trygghet, rettferdighet og likestilling. Det er ganske sensasjonelt. Denne handlingsregelen er jo helt utrolig, og den blir sikkert kopiert over hele jordkloden, vil jeg anta. I Norge fungerer alt ifølge representanten Pedersen. Vel, man kan jo si at skolen sliter, og forskjellene øker. Selv om påstanden var at de andre skaper forskjeller, er det altså under de rød-grønne forskjellene øker i skolene. 700 000 lever på ulike stønader. Innvandringen øker rekordsterkt, Oslo segregeres, man sliter med integreringen og kriminalitetsstatistikken viser en sterk økning i antall overfallsvoldtekter. Og så er det et annet fenomen, og det er at regjeringspartiene faller på meningsmålingene. Tror representanten Pedersen det har en sammenheng?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-06-15:
Jeg noterer meg at representanten Micaelsen drar opp noen store linjer. Er det noe som er bemerkelsesverdig med revidert, er det at man ikke bruker revidert til å diskutere de store linjene i norsk økonomi. Han sier om skatt og velferd at den rød-grønne regjeringen har gjort noen politiske valg. Det man egentlig har gjort, er det politiske valget utfra at Bondevik II-regjeringen fant det perfekte skattenivået. Det er det eneste politiske valget den rød-grønne regjeringen har gjort. Micaelsen vet utmerket godt at våre skattegrep går mot å øke arbeidstilgangen gjennom at færre skal betale toppskatt, minstefradraget skal heves kraftig, og vi fjerner deler av formueskatten for å stimulere til sparing. Jeg vil spørre Micaelsen tilbake: Er han ikke bekymret over husholdningenes gjeldsoppbygging i Norge i dag? Vi har svar fra Finansdepartementet som viser at gjeldssituasjonen er vesentlig verre enn den var under krisen vi hadde på 1980-tallet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-06-15:
Jeg merket meg også at statsråden prøvde å uttrykke en viss bekymring hvis Høyre skulle komme i posisjon. Der tror jeg Dagsavisen fra 2005 ga svaret – det var at den rød-grønne regjeringen kom til dekket bord. Det tror jeg de skal få store problemer med å få innarbeidet. Sysselsettingen i Norge er bemerkelsesverdig, og det er også befolkningsveksten. Foregående replikant har jo et poeng der. Men det som også statsråden bør erkjenne, er at det aller meste av sysselsettingsveksten i Norge kom før finanskrisen i 2008, og jeg vil tro at statsråden har såpass innsikt i virkningene at han vet at den veksten kom som resultat av at regjeringen kom til dekket bord – Høyres dekkede bord. Etter 2008 har det stort sett vært en vekst i offentlig ansatte, kanskje en balansert vekst i beste fall. Mitt spørsmål er: Erkjenner statsråden at det både er treghet i systemet, og at foregående regjering hadde en stor andel av æren for veksten i sysselsettingen?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Lånegjelden i privatøkonomien har økt betydelig de siste årene. Stadig flere spår at en boligboble er i anmarsj, diskusjonen går på hvor lang lunte den har. Fremskrittspartiet er tydeligvis ikke villig til å sette inn noen tiltak for å forebygge dette. Man sier nei til Finanstilsynets krav til 15 pst. egenkapital, som er et konkret virkemiddel for å stoppe utlånsveksten og hindre at norsk ungdom ender som gjeldsoffer. Spørsmålet er: Tror Fremskrittspartiet at et uregulert marked best vil forhindre boligboblen og andre kriser i finansmarkedet?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
I Høyres budsjettalternativ framgår det at de vil kutte på regionale utviklingsmidler. I Høyres alternative statsbudsjett kutter de i hele ordningen. Det betyr i realiteten hele virkemiddelapparatet regionalt, både midler til Innovasjon Norge, som går til bedriftsetableringer, og midler til de regionale utviklingsprogrammene. For Nord-Norge betyr dette et kutt på 600 mill. kr. Hele landsdelens felles satsing på reiselivet er finansiert av denne ordningen samt en betydelig satsing på kompetanseheving, markedsføring og investeringer innen både reiselivet og andre næringer. Hvordan forklarer Høyre så store kutt i virkemiddelapparatet for næringslivet?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Jeg er glad for at Fremskrittspartiet er opptatt av å investere mer i jernbane. Det var partiet ikke tidligere. Så der er vi helt enige. Det jeg vil si til Solvik-Olsen, er at hvis man skal få mer penger til jernbane, må man prioritere opp jernbane. Det har denne regjeringen gjort. Den bruker mange ganger så mye penger på jernbane som det den tidligere Bondevik-regjeringen gjorde, som Fremskrittspartiet samarbeidet med. Vi må prioritere opp jernbane. Særlig i sentrale strøk er vi nødt til å prioritere ned firefelts motorvei når vi prioriterer opp jernbane. Denne prioriteringen er Fremskrittspartiet ikke villig til å gjøre. Inntil de er villig til å gjøre den prioriteringen, er de ikke et troverdig jernbaneparti.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Først: Kambe viser til interne arbeidsgrupper, som vi må si er i sin spede begynnelse med arbeidet med neste års valgprogram. Vi har arbeidsgrupper når det gjelder både økonomi, helse, skole og utdanning. Dette er en prosess som er i en tidlig fase. Vårt program vil bli klart og tydelig presentert til høsten, i god tid før valget. Det som vil komme – jeg skal ikke forskuttere for mye – er ikke noe nytt i forhold til den økonomiske politikken SV har stått for hele tiden: mer omfordeling, mer skatt for dem som har mulighet og evne til å betale skatt, og mindre skatt for dem som har middels og lave inntekter. Mer omfordeling og tydelig politikk på dette området er det som vil komme fra SV ved neste stortingsvalg.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Først: Jeg løftet i mitt hovedinnlegg fram tre tydelige saker som SV er fornøyd med i revidert nasjonalbudsjett. Vi er også fornøyd med helheten, med prioriteringen. Det Lysbakken lovte i sin landsmøtetale, er langt på vei innfridd. Han lovte en god klimamelding – den er kommet. Han lovte også en melding om barns rettigheter, «Barn på flukt», der det er tydelige signaler om at UNEs praksis skal endres. Barns rettigheter skal vektes mer når det gjelder oppholdstillatelse. Han lovte for øvrig én ting til, at det snart skulle bli vår. Det er det også blitt. Så alle de tre løftene han ga i forbindelse med landsmøtet, er innfridd.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Jeg har med interesse lest Kristelig Folkepartis forslag om å øke boligbyggingen og vil berømme partiet for å ha fokus på sosial boligbygging. Samtidig har Kristelig Folkeparti støttet forslaget om en betydelig økning av BSUs maksimumsramme. Begge deler er omfattende og kostbare forslag, og innenfor en forsvarlig økonomisk politikk innser de fleste partiene her i salen at man må prioritere. Spørsmålet blir: Hvis Kristelig Folkeparti må velge, vil de da satse på dem som mest trenger samfunnets hjelp til å skaffe seg et sted å bo, eller på dem som trenger det minst?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
En av hovedgrunnene til at det går så godt som det gjør i Norge – det kan vi si med stor ydmykhet – er at man har ført en politikk for å redusere forskjellene, med fokus på omfordeling og fokus på vekst og investeringer i tider det har gått dårlig, og en ansvarlig økonomisk politikk. Venstre velger i den nåværende politiske situasjonen å alliere seg med høyresiden, hvor fokus på reduserte forskjeller tones ned. Da Venstre selv satt i regjering, økte forskjellene. Altså: en økonomisk politikk hvor skattelette til næringslivet prioriteres framfor omfordeling. Erkjenner ikke Venstre at dette er et brudd med hovedlinjen i den nordiske modellen?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-15:
Det var en ting jeg ikke fikk nevnt i mitt hovedinnlegg. Det er foreslått 100 mill. kr ekstra til Ofotbanen i det budsjettforslaget som ligger på bordet. Pengene skal gå til ny malmhavn i Narvik og oppgradering av transportkapasiteten. Situasjonen for Ofotbanen er den at gruveindustrien i Nord-Sverige øker sin kapasitet betydelig, særlig LKAB, men også nye gruveselskaper planlegges både i Nord-Sverige og i Nord-Finland. Økte råvarepriser er bakgrunnen for denne betydelig økte aktiviteten. Samtidig øker varetransporten fra Oslo til Nord-Norge gjennom Nord-Sverige via Narvik, og situasjonen er den at hvis man ikke i løpet av en to–femårsperiode klarer å øke kapasiteten, får man et sammenbrudd i kapasiteten på banen, og man må begynne å prioritere transporter. Det som er spesielt med Ofotbanen og transportene til Nord-Sverige og Nord-Norge over denne banen, er at dette behovet har økt radikalt de siste årene, på en sånn måte at man ikke har maktet å fange det opp verken i Nasjonal transportplan eller i de årlige budsjettene. Derfor krever situasjonen at man må tenke annerledes, man må se på nye muligheter. Det er også understreket i merknaden fra komiteen. Man vil utfordre gruveindustrien – som tjener grovt og stort på denne virksomheten – til å være med og bidra med anleggsbidrag. Den andre muligheten som Samferdselsdepartementet har, er å øke kjøreveisavgiften for de tyngste aksellastene, slik at man kan få en finansiering hvor også industrien er med og finansierer denne oppgraderingen. Men også staten, over statsbudsjettet, må være med og bidra. Ellers får man en situasjon i løpet av kort tid – som jeg har sagt – hvor hele transportkapasiteten bryter sammen. Jeg vil da understreke at særlig varetransporten til Nord-Norge fra Alnabru, Oslo og nordover via Narvik kan bli skadelidende. Da kommer vi i den situasjonen at transporten går fra bane til vei, og det ønsker vi ikke. Derfor er det en stor utfordring særlig for Samferdselsdepartementet og samferdselsministeren fram til budsjettet – og i de årlige budsjettene – å finne en løsning på dette spesielle finansieringsbehovet. Vi snakker om opp til 500 mill. kr, i løpet av kort tid, så man kan få gjennomført den nødvendige oppgraderingen av Ofotbanen som forutsatt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Jeg vil følge opp det samme temaet. Det er klart at når Finanstilsynet øker kravet til egenkapital til 15 pst., noe som har bred oppslutning i regjeringspartiene, vil det innebære en reell innstramming. Representanten Solvik-Olsen vet bedre, han vet at det innebærer totalt sett en reell innstramming. Representanten Solvik-Olsen vet også at det han sier her om løsgjeld og tilsvarende herligheter, har de ikke forslag til å svekke låneopptaket på. Mitt spørsmål er: Er Fremskrittspartiet prinsipielt uenig i egenkapitalkravet, eller er det størrelsen, eller hva er det egentlig? Er dette noe som staten ikke skal blande seg borti?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Utviklingen i Europa er utrolig viktig for Norge, og den er skremmende, fordi den inneholder så mange usosiale elementer. Representanten Sanner sa at det var den nasjonale politikken og nasjonale politikeres pengebruk som førte til dette. Det er ikke noe ukjent at det er forskjellige kulturer når det gjelder pengebruk i euroområdet. Det er stor forskjell bare mellom Tyskland og Frankrike. Etter Senterpartiets syn er det noe langt viktigere som er årsaken. Det er en systemfeil – en felles valuta med felles rente. Det er svært feilaktig å gjennomføre det for land med ulikt næringsliv, ulikt arbeidsliv og ulik forbrukskultur. Mitt spørsmål er: Er det i dag overraskende for representanten Sanner at det gikk feil med felles valuta, med samme lave rente i euroområdet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Det er riktig at staten finansierer flyplasser på den ene sida og jernbane og statlige veier på den andre sida forskjellig. Flyplasser er finansiert gjennom Avinor som en egen økonomisk og juridisk enhet, som da kan ta opp lån, mens vei og jernbane, derimot, er en del av statsbudsjettet. Det som er viktig for Senterpartiet, er at investeringer til vei og jernbane hele tida må være under folkevalgt styring. Det er en del av Nasjonal transportplan, hvor fylkeskommunene kommer med sine prioriteringer, departementet kommer med sine forslag, og Stortinget gjør vedtak. Det er et politisk spørsmål med store konsekvenser for hvordan Norge skal se ut. Det kan ikke gjennomføres på samme måte som Avinor, som en egen økonomisk og juridisk enhet. Når det er sagt, må systemet endres, for slik det fungerer i dag, får vi ikke tilstrekkelige resultater.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Todelinga i norsk nærings- og arbeidsliv og det høye kostnadsnivået vil jeg påstå ville vært enda mer negativt, enda mer alvorlig, dersom Høyre med sine venner hadde fått styre. Det ligger i deres økonomiske politikk – det må jeg understreke så sterkt jeg kan. Når det gjelder hva vi gjør, er det riktig at treforedling er et eksempel hvor finansministeren har vært i front for å gjøre noe. Jeg vil si at det viktigste er ikke hva som står under bevilgninger, men det viktigste er den holdning og den oppmerksomhet dette spørsmålet nå har i regjeringa. Et annet punkt regjeringa gjør noe med, er å øke egenkapitalskravet for dem som kjøper boliger, gjennom anførsel fra Finanstilsynet – det er bra. Det blir også motarbeidet av opposisjonen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
To punkter: Det er riktig at jeg som stortingsrepresentant og finanspolitisk talsmann i Senterpartiet har klare meninger om en del forhold. Det er viktig å framføre. Det en samlet presse er opptatt av, er at det innenfor en flertallsregjering er viktig å ha vekselvirkning mellom hva som rører seg ute, og hva som skjer innenfor parlamentet. Representanten Martin Kolberg og jeg har – eksempelvis i Stortingets kontrollkomité – en positiv, kritisk holdning til hva en gjør, og det er klokt. Når det gjelder lederskapet, var vi tydeligvis enige om Buskerud fylkeskommune. Om staten er et godt eller dårlig forbilde: Det er opplagt at slik statens selskaper oppfører seg, med de lederlønnsøkninger som er der, er det flere ganger påpekt av Stortingets kontrollkomité, med regjeringspartiene i front, at vi ser det som svært uheldig.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Representanten Syversen setter spørsmålstegn ved om Veterinærhøgskolen får plass på Ås. Jeg syns det er unødvendig med slik dramatisering fra en tingmann fra Oslo. Det er så store krav fra Veterinærhøgskolen at jeg tror også at de bør ha en noe mer nøkternhet i sine krav i den situasjonen som vi har – noe mer sparsommelighet. Når det så gjelder boligfinansiering, merket jeg meg at representanten Syversen følte litt ubehag ved de holdninger som han nå har blitt med i, og sa at man måtte gjøre noe med boligforsyningen. Et av problemene her er at Husbankens rolle blitt kraftig strippet gjennom EØS-avtalen – som jeg sjøl var med på da jeg var statssekretær i Kommunaldepartementet – så der sitter Kristelig Folkeparti sentralt plassert. Mitt spørsmål gjelder den økonomiske politikken. Kristelig Folkepartis grunnplan har en sterk sosial forankring. Vil jambyrdigheten i den økonomiske politikken bli større eller mindre dersom Kristelig Folkeparti går vekk fra den rød-grønne siden?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Venstre prater mye om klima, men lite om de grunnleggende poeng når det gjelder klima. Jeg vil snakke litt om karbon. Karbon har to hovedkilder: olje, gass og kull eller levende planter. Senterpartiet vet hva en skal ha hovedfokus på, nemlig de grønne plantene, det er de som er fornybare. Venstre foreslår å avvikle tilskudd til skogsbilveier og skogplanting under Landbrukets utviklingsfond med 60 mill. kr. Det er beskjedne, men viktige tiltak som korrigerer markedskreftene og øker skogproduksjonen innenfor – og det understreker jeg igjen – en flerbrukstankegang, hvor en skal ivareta flere hensyn. Så presterer partiet Venstre å ta det vekk. Spørsmålet mitt er: Vil Venstre har lavere tilvekst og hogst i norske skoger?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
Jeg takker for svaret. Jeg har respekt for at både planting og skogsbilveier innebærer inngrep, og derfor blir dette nå gjort på en slik måte at en skal ta flere hensyn. Det er et svært regelverk, ikke minst i forbindelse med skogsbilveier, som sikrer at det skal skje på en nøktern og miljøvennlig måte. Men mitt spørsmål var: Vil Venstre ha en lavere tilvekst og hogst i norske skoger – ja eller nei?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-06-15:
I revidert nasjonalbudsjett foreslår regjeringa – og får det gjennomført – at det skal bli 1 000 nye studieplasser, derav 300 på ingeniørstudiet. Sett i forhold til at det er revisjon av budsjettet, er det en kraftfull satsing. Jeg synes det er sterkt at ikke Venstre i større grad prater om det på en nøktern måte. Ellers er det prisverdig at Venstre er opptatt av fattigdom, men det som er det avgjørende, og som virkelig er det nordiske, er de universelle ordningene som sikrer jambyrdigheten. Regjeringspartiene har i innstillinga fokusert på de tre store todelingene, nemlig todelinga geografisk i næringslivet, konkurransemessig i næringslivet og i arbeidslivet. Spørsmålet er: Er Venstre enig i de tre hovedutfordringene som jeg nå refererte? Det er det viktigste for å sikre jambyrdigheten i Norge.