Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-19:
Jordbruksforhandlingane og hovudavtalen for jordbruket er viktige berebjelkar i norsk landbrukspolitikk, og forhandlingsinsituttet gir organisasjonane makt og ansvar. Årets jordbruksavtale, som blei signert av begge landbruksorganisasjonane og staten, legg grunnlaget for ei positiv utvikling i norsk landbruk. Stortingsmeldinga om landbruks- og matpolitikken ligg som grunnlag for årets forhandlingar. Sentrale mål i landbruksmeldinga er mattryggleik, landbruk over heile landet, auka verdiskaping og berekraftig landbruk. Meldinga legg opp til auka matproduksjon, samtidig som ho legg stor vekt på bruk av nasjonale ressursar som grovfôr og beite. Landbruket er også viktig leverandør av mange samfunnsgode, og det er basis for mange lokalsamfunn kring om i landet. Inntektsutviklinga har vore eit sentralt element i jordbruksforhandlingane. Partane er samde om at inntektsutviklinga dei siste åra har vore i samsvar med føresetnadene i oppgjera. Avtalen i år gir grunnlag for ein inntektsvekst på 31 000 kr per årsverk. Ein del av inntektsveksten kjem frå auke i målpris. Dei tolljusteringane som blei gjennomførte i samband med statsbudsjettet for 2013, er ein viktig føresetnad for denne inntektsauken. Ei god inntektsutvikling også i åra som kjem er viktig for å nå målsettingane i landbrukspolitikken. Det er viktig for å sikre rekrutteringa til landbruket, og det er viktig for å oppretthalde dyrka areal og matproduksjon. I landbruksmeldinga blei det peika på at vi står overfor store utfordringar i delar av Agder/Telemark, kyst- og fjordstrøka på Vestlandet, Nord-Noreg og fjellområda i Sør-Noreg. Partane i jordbruksoppgjeret har i år blitt samde om å setje ned ei arbeidsgruppe som skal sjå på korleis vi kan målrette verkemiddel mot bruk eller område med spesielle driftsulemper. Det gjeld f.eks. bratt areal, små teigar eller kantsoner. SV ser fram til at dette utvalet kjem opp med konkrete forslag som kan bidra til at areal med spesielle driftsulemper blir haldne oppe og blir vidareførte med drift. Det er viktig for å oppretthalde ein variert bruksstruktur, og det er viktig for eit aktivt landbruk over heile landet. Landbruksmeldinga la vekt på matproduksjon basert på nasjonale ressursar som grovfôr og beite. Det er viktig for å få god ressursutnytting av nasjonale ressursar, og det er viktig for å gjere oss mindre avhengige av importert fôr. Derfor har regjeringa dei siste åra styrkt den grasbaserte husdyrproduksjonen. I år er partane samde om å auke tilskotet til beite og til utmarksbeite. SV er opptatt av å legge til rette for auka bruk av grovfôr og beite, som er viktige nasjonale ressursar. Matkjedeutvalet dokumenterte ein sterk maktkonsentrasjon på distribusjonsleddet og detaljleddet. I tillegg har vi ofte sterk vertikal integrasjon. Dette kan true landbrukssamvirket og marknadsreguleringa som er ein viktig del av den norske landbrukspolitikken. Matkjedeutvalet tilrådde bl.a. å etablere ei lov om god handelsskikk. Regjeringa sette ned eit lovutval som samrøystes foreslo å etablere ei slik lov. Det er viktig å følgje opp dette arbeidet for å redusere dei uheldige utslaga av maktkonsentrasjon. Opposisjonspartia brukar stor plass på å kritisere landbrukspolitikken til regjeringspartia. Men dei burde kanskje sjå litt på kvarandre. Det er interessant, men også urovekkjande, å registrere det veldige spriket mellom regjeringspartia på dette området. Kristeleg Folkeparti legg seg tett opp til regjeringa i sin politikk. Men Framstegspartiet held fram med sin raseringspolitikk. Dei kuttar dramatisk i overføringane og vil i tillegg svekkje tollvernet. Med ein slik politikk vil distriktslandbruket forsvinne, og vi vil få eit sentralisert landbruk basert på importert fôr. Dermed vil den reelle sjølvberginga bli sterkt redusert, og vi vil kome i ein situasjon med dårleg mattryggleik. Vi kan vel sjå for oss bønder på Austlandet, på Jæren og kanskje i nokre område til, som stort sett fôrar opp med mais frå Brasil, eller med andre importerte råvarer. Det er ikkje eit landbruk som SV ser fram til. Men ikkje nok med det, når bøndene flyttar frå ei bygd, kan heile bygda bli lagd ned. Det er faktisk slik at Framstegspartiet er i ferd med å endre noregskartet gjennom den raseringa av landbrukspolitikken dei legg opp til. Høgre er som i alle andre samanhengar i denne valkampen meir utydelege. Det er litt vanskeleg å få tak i om dei legg seg på Framstegspartiet si linje, eller berre legg seg litt imellom utan å vere tydelege. Det som er heilt klart, er at no skal Kristeleg Folkeparti få litt av ein jobb for å trekkje både Høgre og Framstegspartiet over til ein fornuftig landbrukspolitikk.