Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-06-04:
Etter en omfattende prosess la regjeringen 16. mars fram våre forslag til oppfølging av NOU 2008: 5 – også kjent som Kystfiskeutvalget for Finnmark – om retten til fiske i havet utenfor Finnmark. Dette er svar på anmodningsvedtaket fra Stortinget om å utrede saken og fremme en oppfølgende sak. Stortinget kjenner derfor godt til sakens bakgrunn og oppfølging, og jeg vil ikke gå inn i detaljene her. Jeg vil likevel trekke fram den konstruktive dialogen vi har hatt med Sametinget. Fra et utgangspunkt med posisjoner i motsatte ender har vi løftet blikket over sentrale, prinsipielle uenigheter og blitt enige om et sett av tiltak som vil styrke fiskeriene i nord. Jeg vil også benytte anledningen til å rose Sametingets imøtekommende holdning, og jeg mener våre erfaringer er et eksempel på god oppfyllelse av konsultasjonsavtalens formål. Saken viser at norske myndigheter tar forholdet til samene som urfolk og minoritet på største alvor. Det er dette som er sakens kjerne – noe som gjenspeiles i den grundige gjennomgangen av folkeretten i lovproposisjonen. I tillegg er regjeringens vurderinger viet betydelig plass i teksten. Jeg vil derfor gå rett på konklusjonene og forslagene til tiltak. Ut fra vår tolkning av rettsgrunnlagene er vi ikke enig med Kystfiskeutvalget i at det eksisterer en rett til fiske for befolkningen i Finnmark, verken på bakgrunn av folkeretten eller historisk bruk. Vi legger samtidig til grunn at gjeldende fiskeriforvaltning er i tråd med de folkerettslige forpliktelsene. Vi foreslår likevel å lovfeste en rett til fiske i deltakerloven – på visse vilkår – for alle som bor i Finnmark, Nord-Troms og andre områder i Troms og Nordland som har hatt sjøsamisk bosetting over en viss tid. I tillegg ønsker vi å tydeliggjøre samiske hensyn i fiskerilovverket gjennom en ny bestemmelse i deltakerloven og havressursloven. I praksis vil det være adgang til å fiske i åpen gruppe i virkeområdet som lovfestes. Dette innebærer ingen realitetsendring i forhold til dagens system, men lovfestingen gjør at fisket for framtiden ikke kan lukkes uten en lovendring. Gjennom forslaget om å tilføre en tilleggskvote til åpen gruppe i virkeområdet – noe som er gjennomført både i 2011 og 2012 – bidrar vi samtidig til å styrke inntektsmulighetene for fartøyene. I slutten av mai hadde nesten 200 fartøy meldt seg på årets ordning, og fisket på tilleggskvoten er allerede i gang. Motivet er å gi et vesentlig løft til tradisjonelt fiske med små fartøy i deler av Nord-Norge som et distriktspolitisk virkemiddel, men i tillegg ønsker vi å sikre at fiskerireguleringene også for framtiden vil være klart innenfor folkerettens rammer. Det er ikke til å komme utenom at nedgangen av fiskere og fiskefartøy de siste tiårene har vært størst i områder med sjøsamisk bosetting. For regjeringen er det likevel viktig å se samlet på utfordringene som befolkningen i Nord-Norge møter. Intensjonen bak forslaget om forbud mot fiske innenfor fjordlinjene for fartøy over 15 meter er å sikre at de minste fartøyene får fisket kvotene sine. Likevel kommer vi ikke utenom hensynet til ressursene ved denne typen reguleringer. Realiteten i dag er at fiske innenfor fjordlinjene allerede er begrenset gjennom kysttorskvernet. Vi har uansett lagt opp til en fleksibilitet som åpner opp for unntak fra hovedregelen når gode grunner taler for det. Vårt forslag om å etablere en fjordfiskenemnd vil kunne bidra til en funksjon som kan vurdere og anbefale praktiske og fornuftige løsninger for fiske i fjordene. Vi legger opp til et videre arbeid med å konkretisere fjordfiskenemndas arbeidsoppgaver og rolle. Ettersom Fiskeridirektoratet kan stå for sekretariat, antar vi at omfanget av økt byråkrati og kostnader vil bli begrenset. Uavhengig av den pågående oppfølgingen av forslaget fra Samerettsutvalet II om å lovfeste konsultasjonsplikten, legger vi samtidig opp til en formalisering og videreutvikling av Fiskeri- og kystdepartementets konsultasjoner med Sametinget. Avslutningsvis vil jeg vise til vårt forslag om å åpne for krav om anerkjennelse av tinglige rettigheter til fiskeplasser skal kunne framsettes for Finnmarkskommisjonen, gjennom en ny bestemmelse i finnmarksloven. I dag kan fiskere eller en gruppe av fiskere gå til domstolene med krav – ut fra deres bruk av plassen – om ene- eller fortrinnsrett til fiskeplasser i forhold til andre som vil bruke plassen. Kystfiskeutvalget vurderer det som mer hensiktsmessig at Finnmarkskommisjonen ilegges denne oppgaven. Regjeringen mener at vi med denne pakken av tiltak har kommet fram til en god, legitim og framtidsrettet løsning som bidrar til at fiskeriene fortsatt vil stå sterkt i sårbare områder i nord.