Borghild Tenden (Venstre), 2012-12-17:
Noen merknader fra Venstre, siden vi også er medforslagsstiller til dette representantforslaget. Det meste av sakens realiteter er allerede belyst, så jeg skal holde meg til det overordnede i denne saken. Det undrer meg – noe jeg vil komme tilbake til flere ganger i løpet av dagen – at regjeringen og regjeringspartiene fremviser en så sterk motstand mot fornuftige og balanserte forslag fra opposisjonen. Spesielt gjelder det forslag som ikke er kostnadskrevende, men som først og fremst handler om rettssikkerhet og borgernes møter med systemer og byråkrati, som noen ganger oppleves som krenkende. Vi hører stadig vekk påstander om at regjeringspartiene vil ha en «faktabasert politikk». Senest ble det fremført av fiskeriministeren i et replikkordskifte med meg sist onsdag om dumping av slam i norske fjorder. Fiskeriministeren mente da at det var et spørsmål det ikke var mulig å ta stilling til før man hadde alle fakta på bordet, og sa: «Jeg mener at i denne type spørsmål – som i mange andre spørsmål – må faglighet og kunnskap ligge i bunnen.» Det er jeg selvsagt enig med fiskeriministeren i, men hver gang noen fra opposisjonen foreslår en utredning eller en gjennomgang av et politikkområde – ja så har regjeringen og regjeringspartiene all den kunnskap som er nødvendig, eller de har et eller annet arbeid på gang og mener at systemet slik det er, er fullkomment. Er det noen som opplever noe annet, er det dem det er noe feil med, ikke systemet. Jeg er faktisk enig med representanten Gunnar Gundersen når han sier at det er en selvgodhet her, noe jeg vil advare sterkt imot. Borgernes rettssikkerhet er imidlertid en grunnleggende rettighet det er viktig å verne om for Venstre. Hvorfor regjering og regjeringspartiene ikke vil sikre skattyterne en bedre rettssikkerhet enn i dag, er for meg en gåte, og den har ikke blitt mindre etter å ha hørt på debatten til nå. Det er å håpe at finansministeren kan komme med noe mer konkret enn det han skriver i brevet til komiteen. La meg ta et lite eksempel. Finansministeren skriver illustrerende i brevet til komiteen: «Når det er åpenbare feil i ligningsbehandlingen eller åpenbare og vesentlige feil i skatteoppgjøret, vil ikke skattyter være forpliktet til å innbetale en åpenbart uriktig fastsatt restskatt. Hovedregelen er at utestående skattekrav skal inndrives så raskt som mulig, men når kravet er påklaget skal det ikke iverksettes mer omfattende innkreving enn det som er nødvendig.» Spørsmålet er: Hvem er det som fastslår om det er «åpenbare» feil i skatteoppgjøret, og hvem er det som fastslår om innkrevingen er innenfor definisjonen «mer omfattende enn nødvendig»? Svaret på begge spørsmål er skatteetaten. Den vanlige borger har i realiteten lite han skulle ha sagt, og føler seg maktesløs når en stor etat, slik vi dessverre har sett altfor mange eksempler på, utviser svært lite fleksibilitet og skjønn. Avslutningsvis: Jeg og Venstre mener at det hadde vært en styrke både for Stortinget og for finansministeren om vi sammen kunne vært så ærlige å si at her er det et forbedringspotensial, og at vi derfor har bestemt oss for å stå samlet for å bedre rettssikkerheten for skattytere.