Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2004-12-16:
Sosialkomiteen har i sin behandling av endringer på statsbudsjettet på Helse- og omsorgsdepartementets område for 2004 bare gjort én forandring. Komiteen har for øvrig sluttet seg til alle de endringer departementet har foreslått, med unntak av kapitlet om helseforetaksøkonomien, hvor Fremskrittspartiet og Senterpartiet har et annet bevilgningsforslag. Forandringen er gjort på kap. 710, Nasjonalt folkehelseinstitutt. Denne forandringen er imidlertid vesentlig. Det ble kjent under budsjettbehandlingen at Nasjonalt folkehelseinstitutt hadde anbefalt nyvaksinering for kikhoste for barn i seks–sju-årsalderen innenfor Barnevaksinasjonsprogrammet. Dette var det etter de opplysninger som kom fram, meget god grunn til, ettersom Nasjonalt folkehelseinstitutt den 1. desember i år meldte følgende: «Kikhoste er nå den smittsomme sykdom som er hyppigst meldt til MSIS. Alle fylker har kikhostetilfeller, slik at man må påregne at kikhostesmitte sirkulerer i hele landet, og at uvaksinerte barn reelt er utsatt for risiko for å bli utsatt for smitte.» Det er med forundring og bekymring jeg må konstatere at departementet åpenbart ikke hadde tenkt å følge opp denne krystallklare tilråding. Jeg synes ikke det skulle være nødvendig at det var forslag direkte i Stortinget som skulle tvinge fram en løsning for å få barn vaksinert på en tilfredsstillende måte i Norge. En kan jo være fristet til å spørre om det er andre saker av stor helsemessig betydning, med fagmedisinske tilrådinger, som heller ikke er brakt fram i dagen. Når det gjelder de regionale helseforetakene, er det et bredt flertall som slutter seg til departementets forslag om å tilleggsbevilge 160 mill. kr. Jeg har lenge vært opptatt av at helseforetakene skal få betalt for det de faktisk gjør, og at de forutsetningene som Stortinget legger ved årsbudsjettene, skal gjelde for hele året, slik at det er full forutsigbarhet i finansieringssystemet. Når det nå viser seg at den endrede registreringspraksisen var lavere enn antatt og aktivitetsveksten høyere enn det som ble lagt til grunn, er det viktig at enhetsprisen reflekterer dette og settes opp. Det ville skapt vansker om helseforetakene ikke skulle få betalt for faktisk utført arbeid. Forslag fra tidligere år fra departementet om avkorting i enhetsprisene har gitt nettopp manglende forutsigbarhet. Så har bl.a. Fremskrittspartiet knipset med fingrene ut i lufta, og 2 milliarder kr ramlet ned for å dekke underskudd i 2004. Det viktigste sett utenfra er vel ikke at Fremskrittspartiet ikke har anvist dekning for disse pengene, men at effekten av dette forslaget ville være svært begrenset om det hadde fått flertall. I helse- og omsorgsministerens svar til representanten Bjarne Håkon Hanssen på spørsmål om effekten av å bevilge 2 milliarder kr i 2004 svarer ministeren slik i sitt svar 7. desember i år: «Til ditt første spørsmål; dersom Stortinget bevilger 2 mrd. kroner i 2004 som også blir utbetalt til de regionale helseforetakene inneværende år, er mitt svar at dette vil bedre helseforetakenes likviditet og dempe behovet for driftskreditt i 2005, og vil ikke ha noen resultateffekt i 2005 utover reduserte rentekostnader knyttet til denne ekstra likviditeten slik du riktig påpeker.» For egen regning legger jeg til at dette trolig ville tilføre alle landets helseforetak til sammen et sted mellom 60 og 70 mill. kr.