Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-12-11:
Først: Senterpartiet er for å oppheve boplikten for prestene. Og siden fri bolig har vært en del av prestenes lønns- og arbeidsvilkår, er det også sjølsagt helt riktig at bortfallet blir kompensert gjennom et påslag i lønnen. Denne saken så i utgangspunktet derfor ganske grei ut. Prestene skulle kompenseres med ca. 77 mill. kr, og det skulle gå opp i opp med bortfallet av boplikten. Men etter hvert som vi gikk nærmere inn i saken, ble den mer innfløkt og mer uoversiktlig. Det springende punktet er om denne lovendringen vil forskjellsbehandle Den norske kirke og andre tros- og livssynssamfunn når det gjelder statlige tilskudd. At regjeringa mener det er nødvendig å endre loven for å kunne holde kompensasjonen utenfor beregningsgrunnlaget for støtte til andre tros- og livssynssamfunn, viser i utgangspunktet at saken ikke er helt uproblematisk. Jeg tar til etterretning at regjeringa har fått utredet og konkludert med at de rettslige spørsmålene ikke er i konflikt med internasjonale konvensjoner, som Den europeiske menneskerettskonvensjon eller Grunnloven § 16, som viser til økonomisk likebehandling av Den norske kirke og andre tros- og livssynssamfunn. Når vi i Senterpartiet går imot dette forslaget, er det fordi vi gjennom spørsmål i prosessen ikke har fått tilfredsstillende svar fra departementet om at denne ordningen vil være økonomisk nøytral, slik departementet hevder i proposisjonen. I høringsnotatet fra regjeringen på side 4 står det: «Om utfasingen av den gamle tjenesteboligordningen og den tilhørende lønnskompensasjonen på 60 mill. kroner faktisk har denne nøytrale effekten, samlet sett, er det ikke mulig å regne seg fram til.» Et av de ubesvarte spørsmålene er knyttet til det som i dag er regnet som verdien av den gamle tjenesteboligordningen. I dag er det slik at den regnskapsførte verdien av ordningen i Opplysningsvesenets fond for 2014 var 54,3 mill. kr. Dette beløpet har til nå inngått i beregningsgrunnlaget. Med bortfall av ordningen må vi også regne med at disse millionene går ut av beregningsgrunnlaget. Provenyet av prestenes kompensasjon vil være 77 mill. i 2015-kroner. Problemet er at de 54,3 mill. i 2014-kroner som i dag er verdien av bopliktordningen som inngår i beregningsgrunnlaget, trolig ikke blir nullet ut og erstattet av lønnskompensasjonen. OVF vil i mange år framover ha ansvar for boliger for de prestene som fortsatt vil bo i presteboliger. Regjeringen sier i proposisjonen: «Dersom reduksjonen av fondet sine utgifter til prestebustadene kan gi rom for auke i tilskottet frå fondet til andre kyrkjelege formål, noko som er målet, vil auken på vanleg måte verta rekna med i tilskottsgrunnlaget». Det er veldig fint, men vi vet altså ikke hvordan dette blir. Dersom Stortinget nå vedtar at kompensasjonen til prestene skal holdes utenom beregningsgrunnlaget for andre, vil andre tros- og livssynssamfunn i realiteten kunne få redusert sine tilskudd. Spørsmålet er derfor ikke om endringen i loven vil være økonomisk nøytral for prestene, men om den vil være økonomisk nøytral for staten, inkludert OVF og andre tros- og livssynssamfunn. Vi mener at dette spørsmålet ikke er godt nok besvart til at Senterpartiet kan stemme for lovforslaget. Vi mener regjeringa burde ha hatt en gjennomgang av hele finansieringssystemet først, og deretter gjort endringer i tråd med Stortingets vilje. Når det er sagt, er jeg glad for at en enstemmig komité har blitt med på å gå inn for å be om at vi får en slik sak til Stortinget. Senterpartiet støtter at prestene får kompensert for bortfallet av prestebolig, men vi kan ikke godta at departementet ikke kan garantere eller sannsynliggjøre i større grad hva som skjer med beregningsgrunnlaget, ettersom OVFs bidrag er en del av dette. Tro er ikke godt nok for oss i denne sammenhengen. Jeg synes vi skal merke oss, som andre har vært inne på, at alle høringsinstanser, inkludert organer og organisasjoner med tilknytning til Den norske kirke, går kraftig imot denne lovendringen og mener den vil være i strid med Grunnloven § 16, om likebehandling. Jeg må derfor tilføye at jeg synes det er oppsiktsvekkende at regjeringa ikke har tatt høyde for at lovforslaget ville møte motstand i Stortinget uten at de på forhånd hadde varslet om saken. Regjeringa har ikke tatt høyde for at forslaget kunne bli nedstemt. At det da ville være en manko på ca. 12 mill. kr i regjeringas budsjett, gjør ikke meg noe urolig, men det bør gjøre regjeringa og Venstre veldig urolig. Jeg mener det er uforstandig av regjeringa, og det legger et utilbørlig press på Stortinget for å presse gjennom loven. Jeg håper denne måten å operere på overfor Stortinget endres framover i lys av de store oppgavene vi kommer til å ha i forbindelse med reformeringen av Den norske kirkes forhold til staten.