Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Nå kommer alternativet. Vi behandler i dag St.meld. nr. 16 for 2001-2002 Om ny lærerutdanning. Komiteen har flere ganger bedt om en slik sak, både våren 2000, da Stortinget behandlet lærerrekrutteringsmeldingen, og våren 2001, da Stortinget behandlet Kvalitetsreformen, St.meld. nr. 27, gjennom Innst. S. nr. 337 for 2000-2001. Det har vært store forventninger knyttet til meldingen om kanskje den viktigste av våre høyere utdanninger. Fremskrittspartiets utgangspunkt er at brukernes interesser skal ivaretas. Vårt mål er at lærerne skal bli bedre kvalifisert til å jobbe i skolen, ved at man hever det faglige og pedagogiske kunnskapsnivået. På den måten kan det sikres at elevene får målbar objektiv kvalitet på undervisningen, og at kvaliteten blir målt. Vi er glad for delinnstillingen fra Kvalitetsutvalget, som fokuserer på åpen fremvisning av kvalitet i skolen, målt på ulike vis. Dagens situasjon er at nærmere 20 pst. av elevene går ut av grunnskolen uten å ha tilfredsstillende kunnskaper når det gjelder lesing, skriving og regning. Det er en situasjon som ikke må fortsette, og som skriker etter fornyelse også innenfor lærerutdanningen. Vi kan dessverre konkludere med at dette er en melding hvor fornyelsen er lite synlig, og der det finnes endringer, er det resultater av komiteens behandling – endringer som etter vår mening i hovedsak går i feil retning. Allmennlærerutdanningen står sentralt i denne saken, naturlig nok når det er lærerne som legger kunnskapsgrunnlaget for norsk ungdom gjennom ti års grunnskole. Her er det lite nytt. Det lille nye som Regjeringen har lagt inn i den obligatoriske delen av lærerutdanningen, er byttet bort av regjeringspartiene mot en kvasiløsning for KRL-faget. KRL-faget er riktignok beholdt som obligatorisk fag, men er redusert fra 30 til 20 studiepoeng. De massive protestene og advarslene mot å fjerne KRL-faget som obligatorisk fag i lærerutdanningen har i alle fall ført til at Regjeringen lider nederlag på dette punkt. Også denne «nyheten», en nedprioritering og en nedtoning av et så viktig fag som KRL, er tatt vekk. Ellers er pedagogikk beholdt med 30 studiepoeng som nå, norsk med 30 studiepoeng som nå, og matematikk med 30 studiepoeng som nå – altså lite nytt, faktisk intet nytt. Valgfriheten skal fortsatt være stor. Flertallet godkjenner Regjeringens forslag om å øke valgfriheten fra dagens 60 poeng til 120 poeng. Her er det altså endring, men etter vår mening ikke forbedring. Samtidig og i samme innstilling, på side 8 under 2.5 Yrkesrettet utdanning med faglig tyngde, uttrykker et flertall bestående av Fremskrittspartiet, regjeringspartiene samt Senterpartiet bekymring for at valgfriheten i ungdomsskole og videregående skole er blitt for stor. Likevel er regjeringspartiene med på å endre dagens lærerutdanning, der valgfritt innhold økes kraftig – halvparten av studietiden på fire år gjøres valgfritt. På bakgrunn av status for norsk skole – vist i OECDs PISA-undersøkelse blant 250 000 elever i 32 land – burde lærerutdanningen etter Fremskrittspartiets mening nå få et nytt innhold. Når Finland slår oss ned i støvlene, burde vi kanskje se dit. Blant annet har de lenge hatt en lang lærerutdanning med en høy andel obligatoriske fag. Når Utdanningsforbundets leder nå innrømmer skolebom, bør vi faktisk lytte. Fremskrittspartiet foreslår fem års utdannelse for lærere. Fremskrittspartiet foreslår en treårig bachelorutdanning som kvalifiserer til undervisning på klassetrinnene 1–4. Fremskrittspartiet foreslår at denne utdanningen skal ha obligatorisk innhold, som er fremvist i våre forslag. Vi legger inn et nytt fag vi kaller ledelse, med 30 poeng, og endelig KRL-faget, med 30 poeng, som i dag. Jeg ser at en setning som forklarer Fremskrittspartiets fag kalt ledelse, er falt ut på side 14, kolonne to, etter omtalen av KRL-faget. Den gjengir jeg slik den skulle ha stått: «Disse medlemmer legger til grunn at faget ledelse bør omfatte klasseledelse, hjem-skolesamarbeid, konflikthåndtering og oppdragelse/dannelse.» – herved sitert og omtalt. Etter vår mening bør lærerens rolle som klasseleder og lærerens ansvar som klasseleder behandles i et slikt eget fag. Fremskrittspartiet legger vekt på at lærerutdanningen tydelig skal bidra til at skolen – i et likeverdig samarbeid med foreldrene – gir elevene både utdannelse og dannelse. Fremskrittspartiet foreslår at de to siste årene i en femårig utdannelse skal være ubundet, men på en slik måte at det kommer brukerne til gode. Etter vårt syn bør lærere som underviser på ungdomsskolen, ha minst 60 studiepoengsfordypning i de fag eller fagkombinasjoner vedkommende underviser i. Med en sterk obligatorisk innretning på de tre første årene av lærerutdanningen i en gradsstruktur blir etter vårt syn kvaliteten bedre, og den blir bedre sikret. En slik obligatorisk fagmodell kan også motvirke såkalte skoletrette elever på lavere klassetrinn. Bedre kompetanse hos læreren vil sikre bedre motivasjon og bedre læringsresultater. Fremskrittspartiets forslag gir ny lærerutdanning – ny og bedre lærerutdanning. Også førskolelærerutdanningen er sentral. Her fjerner regjeringspartiene det lille som er nytt i meldingen. Regjeringen vil at førskolelærerutdanningen ikke lenger skal gi kompetanse for arbeid i 1. klasse i grunnskolen. Alle de øvrige partiene vil likevel ha en innretning på denne utdanningen som gjør at førskolelærerne fortsatt skal undervise i 1. klasse. Fremskrittspartiet vil også ha førskolelærerne inn i en utdanning med gradsstruktur: treårig utdannelse for førskolelærere med en stor del obligatoriske fag bygd på mye av det vi legger inn i allmennlærerens bachelorgrad. I arbeidet med å forbedre lærerutdanningen legger Fremskrittspartiet vekt på avvisning av studenter som ikke egner seg som lærere. Gjennom både skriftlig og muntlig høring har det vært pekt på at praksis må forbedres. Hvor er tiltakene? Holdningen fra Regjeringen er å anbefale systematisk samarbeid mellom lærerutdanningsinstitusjonene og barnehager og skoler. Fremskrittspartiet vil ha dette som en vedtatt føring på praksisutdanningen etter kriterier gitt av NOKU, som er det nye organet for akkreditering og evaluering. Det skal etter vår mening inngås avtaler med barnehager og skoler om praksisopplæring for lærerne. Fremskrittspartiet vil i tillegg innføre en sertifisering av lærere ett år etter at de har gått ut av utdanningsinstitusjonen og startet som lærer. Også denne sertifiseringen skal skje etter kriterier fra NOKU. Dette er også nytt innhold som etter Fremskrittspartiets syn vil forbedre kvaliteten på lærerutdanningen. Den såkalte kompetanseforskriften er det ulikt syn på i høringsrunden. Fremskrittspartiet vil fjerne de spesielle krav til personalet på skolen som finnes i opplæringsloven §§ 9 og 10. Det gir økt fleksibilitet – nok et nyskapende forslag. Et system basert på akkreditering og evaluering skal sikre kvaliteten, og det bør etter vår mening være fullt ut tilstrekkelig kvalitetssikring. Det kan jo i høyeste grad stilles spørsmål ved kvaliteten i dag med gjeldende kompetanseforskrift. Fremskrittspartiet vil også fjerne forskrifter knyttet til dimensjonering – offentlig fastsatte tall på antall studenter for de ulike institusjonene som utdanner lærere. Samtidig vil vi også endre finansieringssystemet til innsatsstyrt finansiering, altså et system som i hovedsak er basert på stykkpris pr. student. Fremskrittspartiet er lite fornøyd med behandlingen av en så viktig lærerutdanning som yrkesfaglærerutdanningen. Fremskrittspartiet vil ha en egen sak om dette innen utgangen av 2003, med særlig vektlegging av realkompetanse. Tiden tillater ikke alt, men endelig: Fremskrittspartiet foreslår en forskerbasert evaluering av omleggingen av lærerutdanningen, både de små justeringer som foretas nå, og de som er gjennomført for ikke så lenge siden. Avslutningsvis: Gjennom omfattende merknader og elleve ulike forslag viser Fremskrittspartiet frem en ny lærerutdanning med vekt på forbedret kvalitet, med styrket og utvidet innhold. Fremskrittspartiet viser frem en ny lærerutdanning basert på kvalitetsreformens gradsstruktur. Også lærerutdanningen må fornyes dersom vi skal gi norsk skole, norsk utdanning et løft mot bedre kvalitet, bedre undervisning og bedre resultater for elevene. La meg slutte der jeg begynte: Hensynet til brukerne er det sentrale også i denne saken. Vi finner liten omtale og liten bekymring for brukerne i saken. Lærerutdanning som skal være kortere enn andre viktige utdanninger, lærerutdanning med stor faglig valgfrihet for studenten, lærerutdanning uten kvalitetssikring av praksis og uten sertifisering av lærere viser etter vår mening slett ikke frem noen bekymring for brukernes interesser, elevene og foreldrene. Det finner Fremskrittspartiet beklagelig. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag fremsatt i utdanningskomiteen.