Inger S. Enger (Senterpartiet), 2004-05-13:
Det er vel kjent for alle at Senterpartiet er svært kritisk både til rovviltpolitikken vi har hatt, og til den politikken som flertallet på Stortinget nå legger opp til. Men når sant skal sies, syns faktisk Senterpartiet at komiteen nå har arbeidet grundig med meldinga og tatt tak i mange svakheter. Meldinga hadde ikke fanga opp de store konfliktene vi har i rovviltforvaltningen. Bygdefolks motstand og frykt for rovdyr var ikke tatt på alvor. Det er ikke tvil om at komiteen har imøtekommet mye av den kritikken som er framført av næringsutøvere, lokalpolitikere og et par politiske partier. Noen av flertallsinnstillingene er skjøvet i riktig retning. Så får vi høre: Senterpartiet er meldt ut. Langt ifra – seinest i dag har vi fått et forslag lagt på bordet om erstatning. Det er nesten identisk med det forslaget som Senterpartiet la fram for lenge siden, altså at alle kostnadene med rovviltpolitikken skal dekkes av Miljøverndepartementet. Komiteinnstillinga inneholder f.eks. også mange forbedringer ved at Miljøverndepartementet skal være ankeinstans, og at medlemmene i rovviltnemndene skal være folkevalgte. Det er altså stadig forbedringer som flertallet har kommet fram til ut fra signaler de har fått. Nå kan det kanskje høres ut som om Senterpartiet er såre fornøyd med alle ting. Det er vi ikke, for på ett område, nemlig når det gjelder hvor mange rovdyr vi skal ha her i landet, har Senterpartiet et helt annet syn enn flertallet. Og det er jo dette temaet som er helt avgjørende. Færre rovdyr ville betydd mindre konflikter og ulemper. Med de bestandsmålene som flertallet nå fastsetter, vil problemene øke. Det er vel og bra med lokal påvirkning, mer pålitelige bestandsregistreringer, effektive uttak og gradvis innføring av jakt. Men det hadde blitt en mye enklere og mer forutsigbar situasjon dersom Senterpartiet hadde fått gjennomslag for færre rovdyr. Det ville virkelig hjulpet både for utøvelsen av rettmessig beitebruk og for all annen utmarksbasert næringsvirksomhet, ikke minst for dem som bor i de utsatte områdene. Senterpartiet har oppfatta argumentene fra dem som vil ha flere rovdyr. Det er sikkert oppriktig ment, men argumentene er av en helt annen karakter enn dem vi hører fra folk som har problemene inn på livet – litt mindre jordnært på en måte. Senterpartiet er ikke i tvil om at hensynet til lokalbefolkningen og distriktsnæringene burde vært avgjørende. Derfor beklager vi sterkt at flertallet ikke tar det helt avgjørende grepet, nemlig å redusere antall rovdyr. Senterpartiet er helt uenig i at det nå vil bli tillatt med tre ynglende familiegrupper ulv i tillegg til et ukjent antall grenseflokker og enkeltindivider. Senterpartiet blir uthengt for at vi ikke ønsker ynglende ulv i Norge – det får ikke hjelpe. Vi syns det gikk helt greit uten ynglende ulv i dette landet, og perioden var ganske lang. Vi er også uenige i økningen i bjørnestammene til 15 årlige ynglinger. Problemene er store som de er i de utsatte områdene, og det skal altså bli verre. Dette forslaget vil innebære ca. 150 bjørner, og det vil være om lag en firedobling av dagens antall. Når det gjelder jerv, sjølve hovedproblemet for beitebruken, vil det store antallet ynglinger – nesten 40 – fortsatt ta livet av tusener av sau på beite hvert år. Antallet gauper skal også dessverre øke igjen. På bakgrunn av de bestandstallene det legges opp til fra regjeringspartiene og Arbeiderpartiet og SV, er det vanskelig å glede seg over de gode sidene i meldinga, som jeg nevnte innledningsvis. Forbedringene som innstillinga sørger for, blir underordna i forhold til det som er og blir hovedsaken: Det er mengden rovdyr som stortingsflertallet vil ha, med de store ulempene og kostnadene dette fører med seg. På dette avgjørende punktet er mindretallet helt uenig med flertallet. Av og til fremmes det forslag om evaluering av en sak etter et par år. Det pleier å bli gjennomslag for saker der utviklingen framover virker usikker. Ingen har fremma det denne gangen. Heller ikke jeg har sett behov for å fremme forslag om å vedta evaluering. Den kommer nok av seg sjøl. For kravet om færre rovdyr kan ikke bøtes på med gode og velmente formuleringer i stortingsdokumentene. Det holder ikke, vi må ha skikkelige vedtak som hadde gjort noe med rovdyrantallet. Til slutt tar jeg opp de forslagene som Senterpartiet står alene om. Vi støtter også det forslaget som er framlagt av flertallet i dag, og vi går også inn for det som Rahm nevnte, hvor vi var uteglemt i første omgang.