Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-05-31:
Det er ingen tvil om at vi alle ønsker åpenhet og debatt om den økonomiske politikken vi fører her i landet. I et demokrati hvor vi løser de store oppgaver i fellesskap, er det en selvfølge at det hele tiden er en levende debatt om hvordan vi bruker de store pengene. Det er også en selvfølge at den økonomiske politikken og resultatene av denne vurderes fortløpende av uavhengige institusjoner. I dag er det mange miljøer som løpende vurderer hvordan den økonomiske politikken vi fører, virker. Det er miljøer innenlands som f.eks. SSB, og det er internasjonalt svært anerkjente institusjoner som f.eks. IMF og OECD. I tillegg har vi en rekke svært gode økonomiske miljøer ved våre universiteter, høyskoler og institutter som også gjør sine analyser, som er tilgjengelige for oss som er beslutningstakere. Stortinget har sin egen utredningsavdeling, og ved spesielle behov settes det ned utvalg for å belyse problemstillinger som har betydning for utformingen av vår økonomiske politikk. Det er ikke lenge siden vi fikk presentert en NOU fra Finanskriseutvalget. I dag har Finansdepartementet oppnevnt et rådgivende utvalg for modell- og metodespørsmål som skal ledes av professor Steinar Holden. Det er ingen grunn til å tro at dette rådet ikke vil være uavhengig i sine råd til departementet, og at rådene som de gir, vil bli tilgjengelig for oss. Flertallet er i sine merknader opptatt av og understreker betydningen av at de økonomiske miljøene representerer ulike tradisjoner og tankegang. Spørsmålet i dag er om vi har behov for enda et organ som fortløpende skal vurdere den økonomiske politikken som føres. Vi som sitter i Stortinget, fatter våre vedtak på bakgrunn av den kunnskap, de analyser og råd som frambringes. Det gjelder ikke minst i den økonomiske politikken. Utarbeidelsen av grunnlagsmaterialet vil ha stor betydning for beslutningene som tas om hvordan fellesskapets midler skal brukes. Men det er viktig å understreke at det er vi som folkevalgte som tar de endelige beslutningene om prioriteringene i den økonomiske politikken, og ikke fagøkonomer og andre eksperter. I så fall kunne vi jo bare legge ned våre verv i finanskomiteen. Det er det politiske skjønnet som til slutt bestemmer, etter at saken er opplyst av ulike miljøer og ulike hensyn er veid opp mot hverandre. I den økonomiske politikken er grunnlagskunnskapen for beslutningene svært viktige. Flertallet i komiteen mener at vi i dag har tilstrekkelige miljøer som gir oss den kunnskapen vi må ha for å ta gode beslutninger. Norge har kommet seg gjennom finanskrisen på en god måte. Det repeterer vi stadig for hverandre. Det går godt for næringslivet i landet vårt, og vi har høy sysselsetting og lav arbeidsledighet. Sammenlignet med nesten alle land i verden går det svært godt for oss. Det betyr ikke at alt ikke kan bli enda bedre. En åpen og frimodig debatt omkring den økonomiske politikken er nødvendig også i vårt land. Høyre skal ha ros for å ha tatt opp viktigheten omkring åpenhet i den økonomiske politikken. Men jeg er usikker på om et uavhengig finanspolitisk råd vil tilføre denne åpenheten og debatten enda en ny dimensjon. Flertallet i komiteen sier nei til et finanspolitisk råd i denne omgangen. Det betyr ikke at vi er ensidig negativ til et uavhengig finanspolitisk råd etter f.eks. svensk modell. Etter å ha møtt lederen for det svenske rådet, som for øvrig var et veldig godt og informativt møte, vil også vi følge erfaringene som gjøres i Sverige, videre. Men på dette tidspunktet finner vi det ikke formålstjenlig å innføre et slikt finanspolitisk råd.