trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Helt siden 2005 har Universitetssykehuset Nord-Norge og Helse Nord finansiert et antall sengeplasser i sykestuene i Nord-Troms. Sykestuene i Finnmark har historiske årsaker og springer ut av en forsøksordning med aktivitetsbasert finansering. Forsøksordningen er avsluttet, men tilskuddet er likevel videreført. Og fra 1. januar neste år får alle kommuner i landet en lovpålagt plikt til å ha kommunale øyeblikkelig hjelp-senger. Andre steder drives sykestuer i et spleiselag, spesialisthelsetjenesten kjøper plasser av kommunen, eller kommunen kjøper plasser i spesialisthelsetjenesten. På alle nivåer innen spesialisthelsetjenesten finner vi lokale tilpasninger, og det er i de fleste tilfeller veldig bra. Det betyr at vi lettere kan gi flere tjenester nær der folk bor, og man kan finne lokale tilpasninger som hensyntar demografi og geografi. Men det er helt klart at vi under arbeidet med Nasjonal helse- og sykehusplan ser at vi har vanvittig mange forskjellige innretninger på dette. Det aller viktigste for Fremskrittspartiet er imidlertid ikke hvor mange innretninger vi har, men at tilbudet er best mulig for flest mulig, og at dette krever at vi hele tiden er opptatt av forbedringer. Enkelte har behov for å protestere mot enhver endring som kommer. Det skal vi passe oss vel for å gjøre. Endringer er i de aller fleste tilfeller både riktige og nødvendige. Vi ser derfor veldig fram til å få en skikkelig gjennomgang og en debatt rundt hvordan vi ønsker at våre innbyggere i hele landet skal møtes – i dag, i morgen og på lang sikt. SV fremmer her et representantforslag der de ber regjeringen sikre at sykestuene i Nord-Troms videreføres fra 1. januar 2016. I brev av 24. april slår helseministeren fast at det ikke er planer om å svekke finansieringsgrunnlaget for sykestuedriften i Nord-Troms i 2016. Siden intensjonen i forslaget allerede er imøtekommet, har flertallet fremmet et forslag som går videre på hvordan dette skal løses også etter 2016. Jeg regner med at forslagsstillerne ikke ønsker en stor usikkerhet rundt disse spørsmålene hvert år, og vi ber derfor om at Nasjonal helse- og sykehusplan tar dette opp i seg når den kommer til behandling. Vi støtter derfor ikke representantforslaget, men komitéinnstillingens forslag til vedtak.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
I 2001 overtok staten sykehusansvaret – med foretaksstyrer i fem helseregioner. Raskt oppsto det uheldige grensedragninger mellom helseregionen i sør og helseregionen i øst, hvor en nesten endte opp med å konkurrere eller krangle om pasientene. Dermed kom Helse Sør og Helse Øst fram til det faktum at de måtte slå seg sammen, til Helse Sør-Øst. Det skulle gi en bedre samordning av fag- og forskningsmiljø og sikre bruk av personell, areal, utstyr, teknologi og ikke minst støttefunksjoner. Denne omstillingen har vært krevende, spesielt for sykehusene. Det har blitt stilt veldig mange kritiske spørsmål – ikke minst spørsmål omkring omstillingsprosessen ved Oslo universitetssykehus og de konsekvensene dette har hatt ikke minst for innbyggerne i Oslo. Det har også vist at det ikke alltid er store foretak og store sykehus som er det beste. Dette har blitt behandlet mange ganger i denne salen. Riksrevisjonens rapport har vist ulike IKT-systemer i Helse Sør-Øst, utfordrende økonomiske rammer, at det skjer mye ved et sykehus som har konsekvenser for det som skjer ved andre sykehus, at det er en befolkningsvekst som er gedigen, at det ikke er nok kapasitet selv om vi har fått Ahus, og at det er vanskelige skiller mellom det som er nasjonale funksjoner, og det som er regionale funksjoner. Derfor ba Venstre og Kristelig Folkeparti i starten av denne stortingsperioden om en ekstern ekspertvurdering, som ble nedstemt. De fleste partier i denne salen har vært og har uttalt seg kritisk til en ny gigantutbygging på Gaustad og sier at ja, vi trenger en utbygging, men vi trenger ikke å gå i den samme fella en gang til, med en ny gigantutbygging. For at det trengs ny og økt kapasitet i Oslo, er det ingen tvil om. Skal en få gjort dette på en best mulig måte, er et nybygg en realitet, og skal en kunne bygge et nybygg som er framtidsrettet, trenger en også å utrede kapasitet og hva slags type utstyr en faktisk skal ha der. Samtidig er det viktig at vi i Oslo nå ser på om det er muligheter for å gjøre noe innenfor dette foretaket på kort og på lang sikt, for å sikre en akutt situasjon akkurat nå. Derfor er Kristelig Folkeparti enig med flertallet om at vi ber regjeringen om å vurdere tiltak på kort og mellomlang sikt for å sikre nødvendig trygghet, kapasitet og forutsigbarhet i sykehustilbudet i Oslo, ikke minst til Oslos befolkning. Derfor ønsker Kristelig Folkeparti, sammen med de andre, å se på ledig kapasitet ved Aker sykehus, ved Lovisenberg Diakonale Sykehus og ved Diakonhjemmet Sykehus, for å se om de kan være med og avhjelpe situasjonen på en annen måte og ikke minst overta lokalsykehusfunksjoner, som er viktig for Oslo. Derfor stiller Kristelig Folkeparti seg bak flertallets forslag til vedtak og støtter ikke Senterpartiet og SVs forslag.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Å være sikker på at en får hjelp når en trenger det, og at en når en er alvorlig syk, også har mulighet til å ha familien i nærheten, betyr mye for de fleste av oss. Å bo i Utkant-Norge, med store geografiske avstander, med dårlige veier, med vinterstengte veier, med dårlig vær – kanskje med både høy sjø og storm, uten flyvær – gjør noe med denne tryggheten. Dette utfordrer tryggheten om at en får den hjelpen en skal ha, når en har behov for det. Sykestuene i Nord-Troms er et viktig ledd i vår helse- og hjelpetjeneste, fordi det er mange der som både får den hjelpen de trenger, og samtidig har en mulighet til å ha sine nærmest mulig. Fra Kvænangen kommune er det 320 kilometer til nærmeste sykehus. Det er langt. Det har foregått en lang diskusjon om den framtidige finansieringen av sykestuene i Skjervøy, Nordreisa, Kåfjord og Kvænangen. Da Samhandlingsreformen ble innført, fikk sykestuene i Finnmark sin viderefinansiering gjennom et spleiselag mellom helseforetaket og Helse- og omsorgsdepartementet, hvor de delte 50/50. Men for sykestuene i Nord-Troms ble det skapt en usikkerhet om hvorvidt deres finansiering var sikret – om deres framtid og levetid var sikret. Nå er det varslet stans i finansieringen fra helseforetaket om ikke kommunene samler tilbudet på ett sted, og ikke i hver kommune. Når vi vet at avstanden mellom Kvænangen og UNN er 320 kilometer, vet vi at det er passe langt i dårlig vær, og en får kanskje ikke ha noen av sine med seg. Har vi et pasientens helsevesen, henger tilbud og muligheter for både pasient og pårørende sammen. Brevet og kravet fra helseforetaket betyr at sykestuene, med den kompetansen de har, og den betydningen de har hatt som halvannenlinjetjeneste for folk flest i disse kommunene, vil forsvinne. Kristelig Folkeparti ønsker å beholde disse sengeplassene og la kommunene selv finne ut hva som er best for sine innbyggere. Det er de som kjenner best hvor skoen trykker. Derfor står Kristelig Folkeparti sammen med Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti om forslaget.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Her på talerstolen er det nesten sagt at vi som er i mindretall, er bakstreverske og ikke framtidsrettet. Men vi som har forhandlet med regionale helseforetak om likeverdighet for å få til samarbeidsavtaler i Samhandlingsreformen, vet hvor vanskelig det har vært å være likeverdige parter i den forhandlingen. En liten kommune, eller nå fire kommuner med totalt 11 000 innbyggere, vet hvor vanskelig det er å være likeverdig part i en forhandling med et stort helseforetak. Det vi nå snakker om, er at det ikke har vært en reell forhandling, men et påbud om å sette seg ned og legge dette til én plass, som en forutsetning for å få penger i 2016. Når Kristelig Folkeparti er opptatt av tilbudet i disse sykestuene, er det nettopp fordi det handler om innovasjon. Det er ingen hindring for sykestuene når det gjelder å ta i bruk telemedisin, det er ingen hindring for sykestuene når det gjelder å bruke nye teknologi. Faktisk har kanskje sykestuene gått langt foran mange sykehus i bruk av nettopp dette. For Kristelig Folkeparti er det viktig å vite at folket i disse fire kommunene har gode tilbud, og at det skal være en likeverdig dialog mellom helseforetaket og kommunen. Det viser dette Dokument 8-forslaget at det ikke har vært.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Det er ikke lett å komme med tiltak for barn og unge hvis mor og far kjøper full taxfree-kvote når de reiser på tur. Da har ikke barna så mye de skulle ha sagt. Hva tenker statsråden om at taxfree-kvoten ble radikalt endret i fjor sommer, og at taxfreesalget har gått opp og salget på Vinmonopolet har gått ned? Når vi tenker at Vinmonopolet i seg selv skal være en stamme i norsk alkoholpolitikk og vi reduserer grunnlaget for Vinmonopolet, hva tenker statsråden om det som ble gjort i fjor?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Vi snakker om et av de største helseproblemene vi har. Da vi, Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, satt i møte, i høring om rus, var det flere som tok til orde for at det er ingen som snakker om den store flodhesten i glassburet, nemlig alkohol. Det var det ingen som turte å snakke om. Men det er faktisk ofte begynnelsen til all annen rusutfordring, og vi må tørre å ta tak i det. Når vi snakker om mindre vold fra kl. 03 til kl. 02, er det ikke noe Kristelig Folkeparti har kommet på, det er SIRUS som viser til tallene. Når Fremskrittspartiet og Høyre skriver i en merknad at det blir mer nachspiel av det, spør jeg: Hvor har de tatt det fra? Vi har alle ungdommer og vet at de går ut, men de tallene vil jeg gjerne se hvor er tatt fra. Kombinasjonen alkohol og idrett hører ikke hjemme noe sted, for det er faktisk sånn at det skal være en arena for alle. Men når idrett og alkohol blandes, er det ikke en arena for alle. Da er det noen som er avrusa, som ikke kan gå dit. Da er spørsmålet om du og jeg vil være med på en solidarisk alkoholpolitikk og si at nei, det vil vi ikke ha der – i solidaritet med dem som ikke kan være med da. Det er det det handler om, ikke om utenlandske sponsorer.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Jeg takker for at Hoksrud tar æren for alkolåsen, men det var et forslag fra Kristelig Folkeparti som gjorde at vi fikk alkolås opp. Når vi er opptatt av Vinmonopolet, er det fordi det har vært en bauta i norsk alkoholpolitikk. Vi startet Vinmonopolet fordi vi hadde et kjempestort alkoholproblem i 1919 og 1920, og Verdens helseorganisasjon har sett til Norge fordi vi har et vinmonopol som gjør at vi har et alkoholkonsum som er av de laveste i Europa. Når det gjelder forslaget om reduksjon av skjenketidene fra kl. 03 til kl. 02, kom ikke forslaget bare fra SIRUS, men også fra politiet, så det er ikke noe vi har hentet bare fra ett sted.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Det er en politisk oppgave å sikre at vi har nok lindrende enheter i Kommune-Norge i nærheten av der folk bor. Lindrende enheter i sykehjem er ofte sårbare enheter, fordi de har høyere driftskostnader enn de ordinære sengene, fordi de har personell som koster mer, og de har ofte også litt utstyr som koster mer enn ellers. Statsråden viste til rapporten fra Helsedirektoratet fra i år, Rapport om tilbudet til personer med behov for lindrende behandling og omsorg mot livets slutt. Regjeringen er sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre tydelig på at vi ønsker nasjonale føringer også helt inn i Sykehjems-Norge for å heve standarden omkring palliasjon. Mitt spørsmål er: Hvilke nasjonale føringer ser statsråden for seg utover investeringstilskudd og kompetanseheving på dette feltet?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Regjeringen har varslet at den skal komme med en helse- og sykehusplan denne høsten. Og er det noe som er blitt endret siden vi sist hadde en sykehusreform, så er det behandlingsformer, ny kunnskap og ikke minst nytt og ny type utstyr. Noen teknikker er så avanserte at de også vil kreve mengde for å sikre god behandling og god kvalitet. Den nye helse- og sykehusplanen må ta opp i seg hvordan landet vårt er, med avstander, utfordrende vær og spredt befolkning – for å nevne noe. Skal man kunne gi gode tjenester, må alt dette ses i sammenheng, og man må også se på hvilken form for styre vår helsetjeneste er best tjent med for å sikre et godt helsetilbud. Helse- og sykehusplanen må ta inn over seg behovet for akutt hjelp, elektiv behandling og ikke minst all annen behandling som er planlagt. I tillegg vet man at vi stadig kan behandle flere og sjeldne sykdommer og tilstander som vi før ikke kunne gjøre noe med, noe som også vil kreve samarbeid både innad i vårt eget land og – ikke minst – utover egne landegrenser. Kristelig Folkeparti vil legge ned de regionale helseforetakene. Vi mener at foretaksmodellen er byråkratisk og tungrodd. En tydelig politisk styring av spesialisthelsetjenesten har vært vanskelig å sikre innenfor dagens styringsmodell. Det er et mål å sikre likeverdige sykehustjenester over hele landet, samtidig som vi må sikre lokale tilpasninger. Kristelig Folkeparti mener at vi ikke må tilbake til at sykehusene blir en del av lokalvalgkampen eller fylkesvalgkampen. Det blir lite forutsigbart for sykehusene, for fagmiljøene og til slutt for pasientene. Da blir heller ikke tilbudet framtidsrettet for våre innbyggere. Kristelig Folkeparti mener at de lokale helseforetakene må styres etter en nasjonal strategi, forankret i vårt storting og departement, som sikrer hele landet en god helsetjeneste. En god akuttberedskap må ligge i bunnen og være sentral i denne helse- og sykehusplanen og må også styres som en del av hele tjenesten. Kristelig Folkeparti mener at vi må sikre de nasjonale funksjonene, slik at de bevares med den kompetansen som er til beste for vårt land og for våre pasienter. Derfor går ikke Kristelig Folkeparti inn for en endring av styreform nå. Den diskusjonen vil vi ta inngående i den nasjonale helse- og sykehusplanen, for da vet vi hva vi snakker om, og hva vi skal styre. Kristelig Folkeparti følger derfor komiteens tilråding og stemmer imot forslaget.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Nordmenn blir stadig mindre fysisk aktive, forekomsten av overvekt øker, og fedmeproblemet har økt dramatisk. I revidert nasjonalbudsjett fikk Kristelig Folkeparti gjennomslag for en evaluering av sukkeravgiften. Regjeringen skal nå utrede hvorvidt sukkeravgiften på sukkerholdig brus kan ha en positiv innvirkning på folkehelsa, og hvordan den avgiften eventuelt kan innrettes. Mitt spørsmål er: Hva slags grep vil regjeringen ta for å stimulere spesielt barn og unge til å ta sunne og gode valg og ha et godt kosthold, som barn og som ungdom?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-06-16:
Folkehelse i alt vi gjør – på tvers av politikkområder – må til om vi skal lykkes. Men vi kan også gjøre noe på nye og kanskje andre måter. Jeg har lyst til å ta tak i det som representanten Kjenseth sa. Når en så stor prosentandel av norske unger går i barnehagen, bør vi bruke denne arenaen på en helt annen måte enn det vi gjør i dag – sammen med helseetaten og kanskje med både idrettslag og seniorer. Nettopp barnehagen kan være en arena for mange gode tiltak. Vi bør flytte helsestasjonsarbeidet ut i barnehagen, på samme måte som vi har skolehelsetjeneste. Da kan mor og far ha foreldresamtale og ungen få helsekontroll på samme dag. Førskolelæreren eller førskolearbeideren møter helsestasjonsarbeideren. Førskolearbeideren kan møte mor og barn hver dag og ha mye kunnskap å overføre til den helsearbeideren som kommer inn i helsestasjonsarbeidet, enten det er leger eller sykepleiere. Ulike profesjoner ser ungene og foreldrene med ulike øyne; de har ulik bakgrunn og ulik kunnskap. På den måten kan vi sammen hjelpe både barn og foreldre i en mye tidligere fase. Barnehagene kan bidra til reelt folkehelsearbeid på et tidlig stadium. Vi kan bruke kunnskapen i foreldremøter, på fellesarenaer, i parkurs i barnehagen og i foreldrekurs. Her ligger det utrolig mye folkehelsearbeid – om vi evner å jobbe på tvers av både politikkområder og fagområder.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Det er det prinsipielle som er utfordringa med dette Dokument 8-forslaget fra Senterpartiet. Når Senterpartiet har sittet åtte år i regjering og bedt om utredninger – sågar vært med på å slå sammen Oslo universitetssykehus til Europas største sykehus – er det i hvert fall ikke særlig ydmykt å si at man bare skal stoppe hele prosessen via et Dokument 8-forslag. Når det gjelder intensjonen i dette forslaget fra Senterpartiet, er Venstre til dels enig. Vi har pekt på at dette er en prosess som ser ut til å være litt ute av kontroll. Nå har de hentet seg inn litt i det siste halve året, men det er vanskelig å dele ambisjonene om hvilke sykehus vi skal bygge i Norge. Det er noen utfordringer knyttet til Oslo universitetssykehus, som ikke bare er regionsykehus for Oslo. Det har også i seg lokalsykehusfunksjoner, men ikke minst har det i seg noen landsfunksjoner som hele befolkningen i Norge skal ha en del av. Når det gjelder debatten om lokalsykehus som representanten Toppe var inne på, og at vi ikke stemmer for å styrke Aker, har Venstre både i Oslo og nasjonalt pekt på at vi ønsker et nytt lokalsykehus sørøst i Oslo. Aker er til dels i bruk i dag, men vi har ikke pekt på det som den eneste løsningen. Lovisenberg er kanskje Norges største lokalsykehus. De sier de har kapasitet og kan vokse. Diakonhjemmet er også et lokalsykehus med høy kvalitet. Det er store muligheter ved de lokalsykehusene som finnes. For Venstre har det vært særlig viktig at det nå kommer på plass en legevakt. Det er Oslo kommunes ansvar, men det har med hele denne prosessen å gjøre. Det er også slik at Oslo universitetssykehus og Ahus har gjort avtaler med omkringliggende sykehus – f.eks. Kongsvinger sykehus – som mottar en del pasienter for å avlaste. Slike muligheter vil det sannsynligvis bli flere av framover. Det er også muligheter vi må bruke. Vi kan ikke bare bygge oss ut av utfordringene i Oslo hvis det står ledig bygningsmasse og ledig kapasitet i omegnen. Hovedårsaken til at Venstre sier nei til å støtte forslaget fra Senterpartiet, er at vi nå er så nær en utredning at vi må få den i mål. Så får vi se om den blir lagt til grunn videre. Venstre ønsker at vi setter et tak for sykehusinvesteringer, og at vi skjeler til Danmark og andre land for å se hvordan de har lagt til rette for å bygge framtidas sykehus. At vi skal bygge ett kjempestort sykehus i Oslo, ser vi ikke at det er rom for i dag, og vi ser heller ikke behovet for det. Men vi har en lang, møysommelig prosess foran oss. Dette kommer til å ta mange år, og det er et investeringsløp som skal gå over flere år.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Overfor foregående taler vil jeg være så ubeskjeden å føye til at vi har et støtteparti som også tør å ta debatten om framtida, og vi låser oss ikke nødvendigvis fast i fortida. Det er ingen tvil om at vi står foran utfordringer med hensyn til å skape det framtidige tilbudet. Flere har nevnt telemedisin, og det gjorde jeg også i mitt forrige innlegg, men i dag er det en umoden sektor. Vi er nødt til å gjøre noe med takstene, og vi er nødt til å gi utdanning til dem som skal bruke dette, slik at de er trygge på det, og der står vi foran en stor utfordring. Når vi skal i gang med arbeidet med Nasjonal helse- og sykehusplan, må vi også diskutere transporten, som er en del av helsetilbudet. Transportutgiftene er ikke alltid på linje med det ønsket vi har om å desentralisere. Det er også en gjennomgang vi må ha. Vi har også vært inne på kompetansetilbudet. Dette gir også en åpning og en større mulighet for en desentralisert kompetanseutvikling, som også bør være en del av den dialogen som kommunene, Helse Nord og Universitetssykehuset Nord-Norge skal i gang med, som vi i dag pålegger dem, og som er det framtidsrettede. Den kompetansen som er der lokalt, må fortsatt brukes, og i disse tilfellene er den svært viktig når det gjelder de lokale forholdene, sammen med den helsefaglige kompetansen som de har. Det skal også rekrutteres nytt helsepersonell der, og de må også være med i en dialog for framtida.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Til representanten Kjersti Toppe, som utfordrer flertallet på om en synes at det er så dårlig kvalitet at tilbudet må legges ned: Jeg har ikke snakket om kvalitet, det presiserer jeg. Dette handler for oss om at det er like uaktuelt å gi kommunene vetorett som det hadde vært å gi Helse Nord eller Universitetssykehuset Nord-Norge vetorett. Det vi legger til rette for her, er nettopp den dialogen, og jeg har faktisk fått med meg at kommunene ønsker at det skal være som det er. Så har jeg også fått med meg at Universitetssykehuset Nord-Norge setter premisser, og det er to parter som prøver å diktere hverandre. Og det er ikke sånt jeg har lyst til å vedta i Stortinget, at den ene eller den andre skal ha rett. Jeg tror ingen av dem kommer til å få rett for framtida, og det er jo det vi skal løse. Så har ingen snakket om kommunestruktur her. Jeg har ingen formening om hva de fire kommunene tenker om framtida rundt det, og jeg ser fram mot at de skal få fatte det vedtaket på samme måte som de her må finne et godt og framtidig tilbud.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Jeg hørte representanten Kjersti Toppe omtale innføringen av helseforetaksmodellen som kanskje den minst demokratiske gjennomføringen av en reform, nesten, i norsk historie. Å skulle avvikle det tilsvarende gjennom et representantforslag, et Dokument 8-forslag, hadde vel overgått det. Så til innholdet i forslaget. Det er sånn at flertallspartiene, og nå er Venstre også i helsekomiteen, har en samarbeidsavtale som sier at vi skal avvikle de regionale helseforetakene. Men først på lista står å få til Stortinget en nasjonal helse- og sykehusplan, og få vedtatt den. For Venstres del har vi nylig hatt landsmøte, som alle andre i vår. Der var sykehuspolitikken omtalt som en del av en kommune- og regionreform. Vi er ikke fremmed for å føre deler av sykehussektoren til nye regioner. Vi er heller ikke fremmed for å videreføre alle sykehusene i statlig eierskap, eller å flytte hele sykehussektoren – også universitetssykehusene – til nye regioner. Men vi har ikke konkludert på dette, og vi ber først av alt om at det utredes en videre tilhørighet til forvaltningsnivå. Vi skal også se på styringsform som hører til dette. Den modellen som Senterpartiet foreslår – i litt stort, det demokratiske sinnelaget til Senterpartiet her – er Venstre mye enig i. Vi ønsker en annen tilknytningsform der helseministeren ikke skal være eierorganet alene. Etter å ha vært i Skottland og sett på modellen der, så er jeg ikke udelt positiv til at det er dit vi skal i Norge. Selv om Skottland har drøyt fem millioner innbyggere, og har reversert mye av det Norge har tatt til seg fra britisk helsesektor, har heller ikke de skotske styrene noen forankring – særlig politisk. De forsøkte seg også med folkevalgte valg til styrene, og sluttet raskt med det. Det ble dårlig oppslutning og det var ikke så lett å få folk til å stille til valg. Det er en uriaspost – vi må også ta i betraktning at dette er en krevende oppgave. Å skulle velge dem ut fra indirekte valg fra de nye regionstingene er det også utfordringer med. Det blir en diskusjon i årene som kommer hvilken modell man skal velge. For Venstres del er vi åpne for å lytte til mange partiers meninger her, men først av alt er vi nødt til å få vedtatt en nasjonal helse- og sykehusplan som sier noe om en struktur og et innhold i sykehusene framover, og ut ifra det kan vi velge både forankringspunkt og styringsform.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Det er mye snakk om én time fysisk aktivitet og mat inn i grunnskolen. Men det er også sånn at den psykiske helsa ikke er nedfelt i læreplanen for grunnskolen – kroppen for øvrig har jo sin plass. Synes statsråden at det er en god idé å nedfelle psykisk helse i læreplanen for grunnskolen og kan det være med på å bygge den mentale kapitalen, regulere følelser, tenke smart og styrke den sosiale adferden?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Jeg avsluttet mitt forrige innlegg med å snakke om vaksiner som har datomerking, og det bringer meg over til nå å snakke om rutiner og systematikk, for en viktig del av folkehelsearbeidet er å jobbe med det vi kan få gjort noe med, og ikke det vi ikke får gjort noe med. MinJournal for alle innbyggere er på vei ut til oss, men bruken er foreløpig nokså beskjeden. Vi bruker store ressurser på å utvikle systemer som MinJournal og SYSVAK. Hvem har vært inne og registrert seg der? Det er utfordringer. Hvem har ansvaret for å implementere og sørge for at vi får effekt ut av slike store investeringer? Jeg trakk opp debatten om helsesjekk for 40-åringer for å diskutere både ansvar og forventninger, men også rutiner – den enkeltes ansvar, fastlegens ansvar som nærmeste helsementor og samfunnets ansvar. Det har også vært en del av denne debatten. Folkehelse er vårt alles ansvar. 30 pst. av alle som starter i dialyse ved Oslo universitetssykehus, er ukjente for spesialisthelsetjenesten. De har utviklet nyresvikt over lang tid og er i ferd med å dø. Dette vitner om en betydelig systemsvikt enten i pasientens forståelse for hva sykdom er, det å bli syk, eller i fastlegens forståelse for nyresvikten. Når halvparten av dem med diabetes type 2 utvikler synshemning, blir blind eller havner i dialyse, er også det en sum av uklart ansvar mellom den enkelte og det offentlige helsevesen, og som i sum fører til svært alvorlige konsekvenser for oss som samfunn og for pasientene i form av store kostnader ved reparering. Vi står overfor en overvektepidemi. Stadig flere får diabetes og KOLS og for mange får fortsatt hjerte- og karsykdommer. De ikke-smittsomme sykdommene er, sammen med psykisk uhelse, de store utfordringene vi står overfor i norsk helsesektor de kommende åra. Skal vi stå ved måla om å redusere dødeligheten av de ikke-smittsomme sykdommene med 25 pst. innen 2025, står vi foran en stor oppgave, og det er vanskelig å se per i dag at vi skal komme i mål. Men vi har ressursene, vi har lyktes tidligere, og nå må vi handle. Også her blir det viktig å organisere og strukturere, samt ta i bruk ny teknologi og ny kunnskap til å hjelpe oss. Jeg må nevne at vi er nødt til å bruke ressursene effektivt. Vi har i dag, i tillegg til å ha fastlegetjenesten for oss som privatpersoner, også en bedriftshelsetjeneste som når ut til 1,5 millioner av 2,5 millioner arbeidstakere. Et av spørsmålene er selvfølgelig hvorfor den ene millionen står utenfor, og hvilke arbeidstakere som gjør det. Det andre er at hvis det er skadelig med en årlig helsesjekk, hvorfor har de fleste arbeidstakere, 1,5 millioner, en årlig helsesjekk i bedriftshelsetjenesten? Dette er også noe av det vi må diskutere, og det er store penger vi bruker på dette. Så vil jeg til slutt fremme Venstres forslag.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Jeg skal avrunde debatten, håper jeg, og ikke bidra til ny debatt. Vi har nå diskutert de store strukturelle grepene og de universelle tiltakene for å styrke folkehelsa for nye generasjoner. Men jeg synes også vi skal ta en liten tur innom noen mindre forslag som også er nyvinninger i denne meldingen. Regjeringen har lagt fram – og statsråden har beskrevet – en innsats i forhold til frisklivssentraler. I dag er det for få, og det er for få årsverk i dem. De må styrkes. Men vi peker også på at det i framtida, med nye kommuner, blir mulig å samordne frisklivssentraler, rehabiliteringstilbud og sågar frivilligsentraler. Pasientorganisasjonene etterlyser jo at frivilligheten må komme mer inn i frisklivssentralene. I dag er f.eks. frisklivssentralene ikke kveldsåpne, og de retter seg ikke mot barn og unge. Pakkeforløp i folkehelse er også nevnt i denne meldingen. Særlig i arbeidet med overvekt blir det av ekspertene pekt på som veldig formålstjenlig for å redusere vekt. Det er en langsiktig innsats. Sosialt entreprenørskap blir også nevnt som et verktøy i folkehelsa. Frivillighet har flere vært inne på. Til representanten Freddy de Ruiter, som snakker om skattelette: Denne meldingen sier også at det kan bli mulig å veksle inn frivillighet mot litt skattelette. Forskning og utvikling er også viktig når det gjelder folkehelsa. Vi bruker mye på forskning og utvikling innen spesialisthelsetjenesten. Vi må bli flinkere til å bruke kliniske studier til å motivere kommunene til også å forske og drive innovasjon. Til slutt vil jeg også få nevne en sektorlov for vann og avløp, som en enstemmig komité mener at Norge trenger, på linje med at vi har sektorlovgivning på mange andre områder i samfunnet. Det er en stor og viktig sektor som føler at den er fragmentertstyrt. Dessuten er vannbårne sykdommer og epidemier en av våre store folkehelseutfordringer. Jeg takker for debatten og engasjementet rundt innstillingen, og ønsker oss både en god natt og en bedre folkehelse!
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Det er viktig at Oslo universitetssykehus og Helse Sør-Øst, som nå har ansvaret for å planlegge, gir et godt beslutningsgrunnlag. Hvilke beslutninger som skal tas på hvilket nivå i framtiden, er avhengig av hvilke anbefalinger som kommer, og hvilke konklusjoner som trekkes. Men det betyr ikke at jeg sitter på armlengdes avstand og ikke følger med på det som skjer. Jeg har jevnlige møter med Helse Sør-Øst og Oslo universitetssykehus for å bli oppdatert om framdriften for de planprosessene som de har. Jeg hadde også det da høringsrunden var avsluttet. Jeg fikk da klare tilbakemeldinger, bl.a. fra Oslo kommune, som hadde betydning for justeringen av den videre planleggingen, der en forlot ideen om å ha en total samling av Oslo universitetssykehus på ett sted.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg tror ikke det finnes ett eksempel på noe som statsråden ikke kan gripe inn i som foretaksmøte. Det har jeg gitt uttrykk for flere ganger i denne sal. Men det er ikke alltid det er klokt. Det som er helt klart, er at helseforetakene har veldig klare retningslinjer for hvilken måte dette arbeidet skal foregå på, og hvilke alternativer og hvor mange alternativer som skal utredes ved de ulike fasene. Det som er viktig, er at helseforetakene og helseregionene følger retningslinjene, og de har ikke forandret seg i det siste. Så vil en selvfølgelig se at hvis det er ting som er utredet, og som det er helt uaktuelt skal bli en realitet, er det selvfølgelig mulig å gripe inn. Men det er viktig at en har et godt beslutningsgrunnlag, òg som statsråd, før en griper inn i prosesser. Jeg mener det er viktig at en nå går videre og får et godt beslutningsgrunnlag med utgangspunkt i de alternativene som nå utredes.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Det utredes jo nå alternativer som ikke innebærer det, derfor er det ikke sånn at en ikke har mulighet til å utrede andre alternativer. Så er det også slik at Stortinget snart får seg forelagt en nasjonal helse- og sykehusplan, der Stortinget nettopp blir invitert til å ha oppfatninger om hvilke typer funksjoner som skal være på hvilke typer sykehus, og spesielt med vektlegging av hva ulike nivåer kan ha av akuttfunksjoner.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Representanten beskrev jo et av alternativene her som et gigantsykehus, med utgangspunkt i antall kvadratmeter. Da er det viktig å få fram at det som en faktisk planlegger her, er en reduksjon i antall kvadratmeter i forhold til det som er dagens situasjon, nettopp fordi kvadratmeter sier lite om kapasitet i sykehus, i alle fall når man har å gjøre med så gamle arealer som en her har, der utnyttelsen av arealene er svært dårlig i enkelte bygg, f.eks. på Ullevål sykehus, som den forrige regjeringen valgte å frede. Det vil jo være en variasjon med hensyn til hvilken dekningsgrad en skal planlegge for mellom ulike avdelinger. Det som er Helsetilsynets anbefaling, er at en ikke har en beleggsprosent på mer enn 85 pst. på de avdelingene som har et stort antall av øyeblikkelig hjelp-pasienter.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg er enig i at mindretallsforslaget representerer et prinsipp i denne sammenheng, men det er et prinsipp som jeg oppfatter at ble forlatt i forbindelse med Samhandlingsreformen, og som jeg er overrasket over at Arbeiderpartiet nå fremmer forslag om, nemlig et prinsipp om å la bare en av partene – i denne sammenhengen kommunene – få lov til å diktere hvordan et samarbeidstilbud skal være. Jeg oppfatter at det er et viktig prinsipp i Samhandlingsreformen at de tiltakene som spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten skal samarbeide om, skal en faktisk samarbeide om, og at det er to likeverdige parter som møtes og diskuterer dette. Vedtar Stortinget det som Arbeiderpartiet her foreslår, setter en krokfot på det prinsippet og gir en av partene vetorett i dette samarbeidet. Det vil ikke bygge opp under Samhandlingsreformens prinsipper.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Nei, det mener jeg ikke. Det er derfor jeg i mitt innlegg var veldig tydelig på at de to partene må samarbeide og samhandle, også om det tilbudet som Helse Nord skal finansiere i kommunene. Det ville vært urimelig overfor Helse Nord, om de – sånn som forslaget fra Arbeiderpartiet legger opp til – skal betale en regning for et tilbud som de ikke skal ha noen som helst innflytelse over, og der kommunene kan ha vetorett med hensyn til hvordan tilbudet skal være. Kommunene får et selvstendig ansvar for tilbud som de får et lovpålagt ansvar for etter 2016. De pengene vil bli overført fra Helse Nord til kommunene. Der kan selvfølgelig kommunene velge å si: Dette vil vi ikke samarbeide om, dette vil vi bare etablere selv. Men det vi snakker om nå, er den delen som Helse Nord fortsatt skal finansiere utover den forpliktelsen som Helse Nord har ifølge Samhandlingsreformen. Da vil det være urimelig, sånn som Arbeiderpartiet legger opp til, at kommunen skal ha vetorett når det gjelder innholdet i tilbudet.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg kan se for meg mange gode, kloke løsninger på dette området. Men jeg tror at både representanten Tove Karoline Knutsen og jeg bør ha tiltro til at mennesker som jobber i Helse Nord, og de som jobber i kommunene, også har mange kloke tanker om dette. Så jeg vil overlate til dem å finne den gode løsningen. Jeg er veldig tydelig overfor Helse Nord, de må samarbeide med kommunene om dette. Ingen av partene har rett til å legge ned veto. De må finne en god praktisk løsning på dette spørsmålet.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg har ikke tenkt å stå her og dele ut terningkast på de ulike partenes opptreden i denne saken. Det jeg mener, er at flertallets innstilling og forslag i denne saken gir et veldig godt fundament for de to partene til å sette seg ned igjen og begynne å diskutere – og finne en god løsning.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Ingen som spør meg om å få garantier om at helsetjenesten skal se ut i framtiden slik som den så ut i går, får et ja på det spørsmålet. Da ville de hatt en helseminister som reiser rundt og garanterer at kvaliteten på tilbudet skal gå ned. Helsetjenesten vil alltid ha behov for utvikling og endring. Så jeg håper ikke at en garanterer at helsetjenesten skal se ut i framtiden slik som den ser ut i dag. Det ville i så fall være veldig synd for befolkningen. I denne saken tror jeg det er lurt at vi alle bidrar til at kommunene og Helse Nord setter seg ned på ny, diskuterer dette sammen og finner gode løsninger, med utgangspunkt i det som er det beste for innbyggerne i denne regionen. Representanten hørte i mitt innlegg at jeg var veldig tydelig på at det å ha et sykestuetilbud i Nord-Troms er også en viktig del av oppfølgingen av Samhandlingsreformen – og helt i tråd med regjeringens politikk.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Det kan nesten virke som om representanten Knag Fylkesnes ble provosert over at han fikk et klart svar på det spørsmålet som han hadde til meg i replikkrunden. Hans klare spørsmål var om jeg kunne garantere at ting skulle være som nå. Det fikk han et svar på som det virket som om han i sitt innlegg var enig i, at det å svare ja på det spørsmålet ville vært et veldig uklokt svar. Det er jeg glad for at vi er enige om. Så er det også slik at finansieringen videreføres i 2016. Her er det to parter som begge har hatt veldig klare oppfatninger av hva som er rett løsning. Gjennom det som nå ligger som en flertallsmerknad og forslag til vedtak her, vil de få et godt grunnlag for å se at de må sette seg sammen på ny og diskutere og finne fram en løsning. Hadde en gått for mindretallets forslag her, hadde det ikke blitt noen diskusjon, da hadde kommunene sagt: Vi vil ha det som nå. Det hadde blitt resultatet, og det ville vært et urimelig resultat med tanke på at det faktisk er Helse Nord som betaler denne regningen. Så synes jeg også at en del av innleggene gir en urimelig beskrivelse av Helse Nord i denne saken generelt, for Helse Nord er sannsynligvis den av helseregionene våre som bruker mest penger på og samarbeider nærmest med kommunene om å gi desentraliserte tilbud. Det gjør de fordi de mener det er riktig, men også fordi Helse Nord ikke har noen interesse av at pasienter som kunne fått et tilbud i Nord-Troms, blir transportert til Tromsø. Det er både dårlig helsepolitikk og dårlig økonomi. Det er de som må betale reisen for disse pasientene, det er de som må gi et tilbud på sykehuset. De har all interesse av å bidra til at pasienter som kan få et bedre tilbud i kommunen, faktisk får det. Det er sannsynligvis også en av grunnene til at Helse Nord har vært så framoverlent når det gjelder å bidra til å etablere desentraliserte tilbud, og det ser jeg ingen grunn til at vi skal sette spørsmålstegn ved i framtiden. Men jeg tror det er lurt at en med utgangspunkt i det som Stortinget forhåpentligvis vedtar ut fra den innstillingen som nå ligger, oppnår det som jeg oppfatter egentlig alle her er enige om, at Helse Nord og disse kommunene i Nord-Troms bør finne gode, praktiske felles løsninger på dette området. Det opplever jeg at alle har en interesse av. Så har vi litt ulike syn på hva som vil være det beste redskapet for å oppnå det, men jeg tror ikke det vil være klokt som redskap å gi kommunene vetorett i det samarbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Representanten har også stilt et skriftlig spørsmål til meg om den saken, som jeg – hvis jeg ikke husker helt feil – skrev under på i dag, så jeg tror svaret kommer raskt. Det er helt riktig at det som har vært ute på høring, har skapt reaksjoner. Vi er også blitt gjort klar over at en del organisasjoner ikke var invitert til å gi høringsinnspill. Det har også Helsedirektoratet tatt inn over seg, og har utvidet høringsfristen, og mange av de høringsinnspillene som har kommet til direktoratet, omhandler det temaet. Jeg er opptatt av at familiene skal få et godt tilbud. Det vil gjelde sånn at de ut ifra sin egen situasjon har behov for et tilbud, men i noen tilfeller vil det å involvere familien i behandlingen være vesentlig for å gi gode resultater for den som har et avhengighetsproblem. Men dette er også ikke minst et faglig spørsmål, som jeg mener vi har fått veldig tydelige tilbakemeldinger på i den høringsrunden direktoratet har. Så jobber direktoratet videre med dette. Men dette kommer jeg til å utdype i det skriftlige svaret til representanten.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Til den første problemstillingen så var ikke minst den sentral i det toppmøtet som Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre hadde, der statsministeren, finansministeren og de to partilederne var til stede. Det som jeg tror er det viktigste, er summen av den norske alkoholpolitikken. Jeg tror ikke en kan plukke ut ett enkelt tiltak. Det at Norge – sammen med våre naboland Sverige og Finland – har Europas strengeste alkoholpolitikk i form av kombinasjonen av reklameforbud, regulerte salgs- og skjenketider, en vinmonopolordning og bruk av avgifter, bidrar til et viktig forebyggende arbeid ikke bare i et folkehelseperspektiv, men også i et avhengighetsperspektiv. Så er det veldig viktig at vi setter innsatsen inn spesielt mot å skjerme barn mot en uvettig alkoholbruk.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg mener at det både er oppnåelig og viktig med en målsetting om å redusere det skadelige forbruket av alkohol med 10 pst. Av og til hører jeg når representanten spør om dette, at målsettingen er å redusere alkoholforbruket med 10 pst. Det er ikke det som står, det er det skadelige alkoholforbruket som skal reduseres med 10 pst. Mye av virkemidlene knyttet til det ligger allerede i en veldig streng norsk alkoholpolitikk, som blir videreført, samtidig som vi også må være opptatt av å sette inn målrettede tiltak. Et av de målrettede tiltakene har representanten nylig vist til, nemlig knyttet opp mot en mer ansvarlig skjenkepolitikk. Så er det også viktig å sette inn tiltak der tiltakene virker mest, nemlig inn mot barn og unge. Det vil vi også komme tilbake igjen til med ytterligere tiltak i forbindelse med strategien knyttet til ungdomshelse, som blir lagt fram neste år.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
For det første må jeg si at den mest radikale endringen i taxfree-ordningen ble gjort under forrige regjering. Det var en ensidig utvidelse av kvoten, som ikke minst åpner opp for f.eks. kjøp av vin i boks på taxfree, som mange ikke hadde hatt muligheten til før. Den endringen som denne regjeringen gjorde, var ikke så radikal. Den krever at en bytter inn tobakkskvoten i alkohol. Tobakk er også et betydelig folkehelseproblem. Så jeg er i grunnen litt overrasket over en del av de sterke ordene som en del av de rød-grønne politikerne bruker om denne endringen, med tanke på at de selv var ansvarlig for en betydelig mer radikal endring i taxfree-ordningen. Så har vi også sørget for at det skjer innstramninger på det området, f.eks. på måten mennesker møter taxfree-en på. Jeg tror de som kommer til Gardermoen, nå ser at alkohol er tatt tilbake – det er ikke det som møter familiene når de lander i Norge. Man må oppsøke alkoholen i taxfree-en på Gardermoen i dag.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg kan selvfølgelig ikke gi noen eksakt tid for det, men vi kommer nå til å jobbe med å følge opp de vedtakene som Stortinget gjør i dag, og se på hvilket rom det er innenfor de budsjettene vi får til neste år, for å se på muligheten for å igangsette dette arbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Vi jobber nå med oppfølgingen av de anbefalingene som er kommet i den fagrapporten fra direktoratet. Vi valgte å igangsette det arbeidet – vi var jo den gangen også i tvil om en heller skulle igangsette en NOU, men vi mente det var fornuftig å få en rask oppsummering av status på feltet, så vi hadde et grunnlag å jobbe videre på. Det mener jeg vi har nå, og så skal vi også igangsette et NOU-arbeid. Noe av dette er også omtalt i primærhelsemeldingen. Vi kommer til å se på hvilke tiltak vi skal sette i gang for å sikre kvalitet og kompetanse i kommunene som en oppfølging av det. Men hvilke tiltak som blir igangsatt når, kan jeg ikke svare på i dag.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Ja, det er definitivt forskjell på å være i opposisjon og posisjon. Det fornøyelige med å være i posisjon er at en får muligheten til å gjennomføre den politikken som ble utviklet mens en var i opposisjon. Det er vi godt i gang med. Den første viktige endringen i styringsmodellen, som jeg har vært veldig tydelig på hele veien, er å lage en operativ nasjonal helse- og sykehusplan. Den planen vil bli lagt fram denne høsten. Det er det viktigste redskapet for å sikre en bedre politisk forankring. Det er helt riktig at demonstrasjonstogene må vite hvor de skal gå. Når vi nå gjør viktige endringer i innhold eller legger ned sykehus, er det ingen lenger som er i tvil om hvem som har det politiske ansvaret. Mens en del av mine forgjengere i den rød-grønne regjeringen skyldte på helseregionene og brukte dem som skjermbrett, møter jeg demonstrasjonene her utenfor Stortinget og forklarer hvorfor jeg har tatt den politiske beslutningen og det ansvaret det er for viktige samfunnsinstitusjoner som sykehusene. Så ja, det er forskjell på opposisjon og posisjon, men det er jammen meg forskjell på posisjon også!
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Representantens tankeeksperiment her nå bygger jo på et resonnement om at jeg misforstår mine egne uttalelser, og det er selvfølgelig helt umulig. Det er jo sånn at i nasjonal helse- og sykehusplan vil det ligge konkrete føringer og prinsipper for innholdet i de ulike typer sykehus, som vil ha konsekvenser for hvordan sykehusene faktisk utvikler seg videre. Hvis representanten tar seg tid til å lese alle de debattene som var om det temaet i Stortinget i forrige periode, vil hun finne at hovedreferansedokumentet til dette var fødselsmeldingen, og måten den ble utformet på, hadde konsekvenser for utviklingen av fødselstilbudet. Det er nettopp den tenkningen som ligger til grunn for dette arbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Den regjeringsplattformen som jeg styrer etter, og det flertallet som er i Stortinget, innebærer at en skal legge ned de regionale helseforetakene når nasjonal helse- og sykehusplan er lagt fram, vedtatt og virker og en har utviklet en ny styringsmodell. Det er det som jeg jobber etter. Så har vi også vært veldig tydelige på at i Norge vil det være sånn at når en planlegger helsetilbud til befolkningen, er det naturlig å gjøre det i et regionalt perspektiv. Det kommer også nasjonal helse- og sykehusplan til å bære preg av.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Regjeringen har planer om å følge opp regjeringsplattformen i løpet av denne stortingsperioden. Men det har vært veldig tydelig fra både Høyre og Fremskrittspartiet – også da vi var i opposisjon – at et viktig fundament for å endre styringsmodellen er å få en nasjonal helse- og sykehusplan, sånn at en faktisk sikrer at den politiske styringen av sektoren er forankret i Stortinget, og at en har en plan å styre ut fra.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Den avgjørende viktigste årsaken til sosial ulikhet i helse er knyttet til utdanning og arbeid. Den viktigste faktoren for at barn og unge lykkes med å gjennomføre et utdanningsforløp, er lærerens kompetanse. Det er slått fast gang på gang i internasjonale studier. Er det noe denne regjeringen sammen med våre samarbeidspartier har gjennomført, og tydelig satser på, er det den faktoren som betyr mest for sosial utjevning både når det gjelder helse og økonomi, nemlig muligheten til å gjennomføre et utdanningsforløp. Det neste er muligheten for å delta i arbeid. Det er den andre hovedforklaringen på sosial ulikhet i helse. Det handler om muligheten for å ha en trygg arbeidsplass å gå til. Det som Arbeiderpartiet foraktelig kaller for skattelettelse til de rike, er i realiteten skattelettelse for å legge til rette for trygge arbeidsplasser i Norge og å gjøre Norge konkurransedyktig. Det har et stort folkehelseperspektiv.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg svarte i min forrige replikk på det som er hovedårsakene til sosial ulikhet i helse, og viste tydelig at i motsetning til forrige regjering gjennomfører denne regjeringen de tiltakene som har størst effekt på utjevning av sosial ulikhet på helse. Så er jeg opptatt av også å gjennomføre tiltak som har betydning for kostholdet til den enkelte av oss, uavhengig av de individuelle valgene vi gjør. Derfor er det så viktig at vi gjør endringer som får konsekvenser i kjøleskapene og brødskuffene til den enkelte av oss. Nettopp derfor har vi nå et konkret samarbeid med næringen, som reduserer saltinnholdet i alles brød og alles mat. Nå skal vi samarbeide om reduksjon av mettet fett og sukker. Det er nettopp den typen universelle tiltak som har betydning, uavhengig av vår bevissthet eller tid til å ta de kloke valgene selv.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Dette forslaget fra Stortinget, som Kristelig Folkeparti fikk gjennomslag for i revidert, skal selvfølgelig regjeringen følge opp. Sukker er fortsatt en betydelig folkehelseutfordring, brus er fortsatt en viktig kilde – og annen drikke. Det vi ser, er også at dette er et område der det har vært en positiv utvikling, i form av redusert bruk av sukker gjennom at flere nå drikker light-produkter. Men når det gjelder hovedspørsmålet, er det ikke minst viktig at vi sikrer oss at formidlingen i skolen av kunnskapen om kosthold får en helt annen kvalitet enn den som er i dag, og det er nettopp det vi også varsler i denne stortingsmeldingen.