Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2011-06-15:
Vi hadde en debatt sist uke i denne salen der fokuset var på barn og at barns rettssikkerhet ikke blir godt nok ivaretatt. Det er alvorlig at barn ikke blir hørt. Det er alvorlig at barn står alene i kampen mot systemet, og det er alvorlig at barn og unge føler seg fullstendig rettsløse. Særlig er det alvorlig at det her er snakk om barn som ikke har foreldre som taler deres sak. Det er særlig alvorlig at det her er snakk om barn hvor det er staten som har overtatt ansvaret, men som selv ikke greier å forholde seg til norsk lov. Det er derfor viktig at Stortinget setter dette på dagsordenen, og det er viktig at Stortinget diskuterer hvordan vi kan styrke barns rettssikkerhet. Det er også bakgrunnen for at Høyre fremmer dette forslaget i påvente av at noe skal skje fra regjeringens side. I seks år har denne regjeringen snakket om å forbedre barnevernet. Man burde ærlig talt forvente mer. Man burde ærlig talt forvente flere politiske grep etter seks år i regjering enn kun prat og snakk om en fremtidig stortingsmelding. Det er ikke en fremtidig stortingsmelding de barna der ute som ikke får tilsynsfører, de barna der ute som ikke får oppfylt sine rettigheter, de barna der ute som ikke får oppfylt det de har krav på, etterlyser. De etterlyser handling. De etterlyser tiltak. Vi møter oppegående barn og unge som ikke får ta del i viktige beslutninger omkring deres eget liv, f.eks. de barn og unge som bor på institusjon, og som skal ha en hovedkontakt blant de ansatte. Denne hovedkontakten er den personen som skal stå nærmest i deres liv, den som skal ivareta deres rettigheter, den som skal ivareta deres behov og deres interesser. Felles for de barna vi møter, er at mange har en god hovedkontakt og gode relasjoner til den kontakten, men det er også mange som ikke har det. Og det at barna ikke får muligheten til å være med og bestemme hvem som skal være deres hovedkontakt, er det mange som reagerer kraftig på. Det er mange barn i dag, vi snakker om ca. 800 barn ifølge oppdaterte tall, som ikke har en tilsynsfører, enda dette storting har vedtatt at alle barn skal ha en tilsynsfører som skal ivareta deres rettigheter, og som skal komme hjem til disse barna for å høre om fosterforeldrene deres ivaretar deres behov og ivaretar deres interesser. At det er så mange hundre barn som ikke får oppfylt den rettigheten, er umulig for oss å forstå. Og at regjeringen må sette ned utvalg og barnevernspanel for å få en endring på dette, er helt uforståelig. Når en tolvårig jente som i hele sitt liv har bodd i fosterhjem, må ringe til Stortinget for å fortelle at ingen lytter til henne når fosterforeldrene hennes ikke ivaretar det hun mener er hennes behov i hverdagen, når ikke tilsynsføreren lytter til henne, men sitter og drikker kaffe med fosterforeldrene, og hun altså må ringe til Stortinget for å få vite hva hun må gjøre, er det behov for å sette i gang tiltak. Når denne tolvårige jenta som hele sitt liv har bodd i barnevernets omsorg, kontakter sin saksbehandler – etter mye om og men – for å høre hvordan hun skal få kommet seg ut av en situasjon som hun opplever som svært vanskelig, får denne tolvåringen beskjed om å skrive et klagebrev til fylkesmannen. Dette mener Høyre vi er nødt til å gjøre noe med. Derfor foreslår vi en lavterskel klageordning som er laget på barns premisser, som kan gjøre at barn kan nå frem. Barns rettigheter, barns medbestemmelse og barns innflytelse over eget liv er vi nødt til på det sterkeste å ta på alvor. Derfor er det veldig trist at regjeringspartiene i dag stemmer ned forslag som kunne ha ført til konkrete endringer for barnevernsbarna der ute som ikke får ivaretatt sine rettigheter.