trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg takker for nok et svar. Når jeg står her, vil jeg samtidig gi ros til dem som jobber på mottaket, jeg vil gi ros til brannvesenet, og jeg vil gi ros til dem som jobber innenfor lensmannsetaten og politiet, for det er klart at dette er en oppgave som er ny, men den er samtidig stor, og den er vanskelig. Jeg tror at de har taklet dette på en bra måte. Samtidig er det mange i lokalsamfunnet som ser med litt uro på dette, for man er jo redd for at den uroen som er på mottaket, kan spre seg videre. Derfor er det bra at det blir tatt tak i disse sakene, og at de som gjør noe dumt, for å si det sånn, blir straffet for det. Det rammer jo også dem som er helt uskyldige, altså de som bor på naborommet, som det ble sagt. Jeg er fornøyd med det som er blitt gjort foreløpig. Men jeg ser at både brannvesenet og det lokale lensmannskontoret trenger ressurser for å takle dette videre, for det er fortsatt bråk der.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
De første ukene etter ankomst til Norge innkvarteres asylsøkere i transittmottak, som bl.a. Haslemoen mottak. Vanligvis bor asylsøkere kort tid på slike transittmottak, inntil søkeren blir intervjuet av UDI og gjennomgår en førstegangs helseundersøkelse. Vurdering av om Dublin II-regelverket er aktuelt i den enkelte sak, er også en del av den innledende saksbehandlingsprosedyren som foretas på disse mottakene. Dersom søkeren er omfattet av Dublin-regelverket, blir vedkommende værende til uttransportering, og dette bidrar til at oppholdstida ved Haslemoen for noen er lengre enn vanlig i transittmottak. Etter at Lier ventemottak brant ned og Fagerli ventemottak ble ramponert, ble beboerne flyttet til andre mottak. Haslemoen mottak tok imot om lag 70 ventemottaksbeboere. Det var rundt dette tidspunktet uroen og branntilløpene ved Haslemoen mottak startet. Ventemottaksbeboerne ble etter hvert flyttet fra Haslemoen og er nå spredd på ulike mottak eller returnert. Til tross for dette har uroen blusset opp igjen. UDI har sørget for økt bemanning i mottaket for å skape sikkerhet og trygghet. Videre har driftsoperatøren satt inn mange tiltak, bl.a. har de styrket bemanningen med en sikkerhetsansvarlig, og de skal foreta en gjennomgang av mulige tekniske forbedringer innen brannvern og kontroll. UDI og driftsoperatør har egne tiltak rundt personer som har behov for ekstra oppfølging, oppfølgingen av de ansatte er styrket med veiledning fra bedriftshelsetjenesten, og det er økt fokus på beboermedvirkning. Norske mottak skal føles trygge, både for dem som bor der, for ansatte og for lokalbefolkningen for øvrig. Regjeringen aksepterer ikke at asylsøkere, eller personer med endelig avslag, truer med eller begår voldelige handlinger. Ingen skal på noe tidspunkt få true seg til opphold i Norge. Blant annet for å prøve å unngå lignende situasjoner i framtida har Justisdepartementet besluttet å endre ventemottaksordningen og opprette retursentre eller returavdelinger. Disse skal i utgangspunktet ha samme standard og bemanning som ordinære mottak. Beboerne skal lage egen mat, men vil fortsatt få reduserte utbetalinger sammenlignet med beboere i mottak som har en sak til behandling. Alle personer med endelig avslag vil få tilbud om innkvartering i slike retursentre, dvs. både barnefamilier og andre. Det er gjort unntak for enslige mindreårige som skal kunne bo der de bodde inntil søknad om beskyttelse ble avslått. Det vil bli lagt større vekt på returmotivasjon og returrettede aktivitetstilbud, som f.eks. opplæring i språk, IKT, håndverksfag o.l. Dette skal både hindre passivitet, motivere for retur, og gjøre det lettere for dem som returnerer å få jobb etter at de er tilbake i hjemlandet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg er veldig enig med spørreren. Jeg synes det er bra at det tas opp, også, fordi det gir oss en anledning til å markere veldig tydelig at dette er en atferd som er helt uakseptabel. Det er kriminelle handlinger, og det er handlinger som setter folks oppfatning av for så vidt hele asylinstituttet i vanry. Og det aller viktigste er at det rammer jo kanskje de mest sårbare, altså de som bor på naborommet, og de som har berettiget grunnlag for å søke asyl. Så jeg må si at en av grunnene til at vi går såpass tungt inn i dette, som jeg har referert til, er at dette må det bli en slutt på. Jeg tror også det er viktig det som politiet og Politiets Utlendingsenhet har gjort overfor noen: reagere raskt med en straffereaksjon, plassering på Trandum og så utsendelse i de tilfellene hvor utsendelse er mulig. Det er veien å gå når vi får kartlagt hvem som skaper disse problemene ute i mottakene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg vil også understreke at de fleste asylmottak i Norge er veldrevet og har lite uro. Vi har sett fra politiær vinkel at det er lite å bekymre seg for. Det er derfor det er så viktig å være tydelig når slike handlinger skjer. Spørreren har jo også erfaring fra mottak litt lenger sør, hvor jeg oppfatter at situasjonen er helt annerledes, og hvor man har få ordensmessige problemer. Jeg må også understreke at når det gjelder Haslemoen, har de gjort en kjempejobb i en tid med mange asylsøkere. Nå er antall asylsøkere til Norge halvert, men i den tiden da vi hadde mange, gjorde Haslemoen en kjempejobb. Det er grunn til å gi stor honnør til de ansatte på Haslemoen i en vanskelig tid, og det er grunn til å gi stor honnør til Våler kommune, og ikke minst til ordensetaten, lensmannskontorene, som har gjort en bra jobb for å stagge dette best mulig.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg er veldig glad for å få dette spørsmålet. Jeg mener jo at dette er noe av det viktigste vi kan gjøre for å kunne forebygge kanskje noen av de alvorligste former for kriminalitet, som egentlig ikke handler om synlig politi, men som handler om å gå inn i folks hjem. Derfor er forslaget fra Venstre, Dokument nr. 8:26, veldig viktig, og det er jo også tiltak som er beskrevet ganske godt i regjeringas handlingsplan mot vold i nære relasjoner for 2008–2011, som vi har kalt «Vendepunkt», nemlig å kartlegge drapssaker der gjerningsmannen er offerets nåværende eller tidligere partner. Hensikten er å lære mer om risikofaktorer og utvikle tiltak som kan bidra til å forebygge slike drap. Det er for mange av dem, og vi har muligheter til å forebygge. Derfor ble tiltaket lagt inn i denne handlingsplanen. Det er hevet over enhver tvil at på dette området – det gjelder vold i nære relasjoner generelt – trenger vi bedre og mer forskningsbasert kunnskap om arbeidet som gjøres, og om omfanget, herunder partnerdrap. Forskning på dette feltet veies imidlertid, som på andre forskningsfelt, opp mot hensynet til personvernet, som er en grunnleggende verdi i vårt samfunn, og som vi vet Venstre er svært opptatt av. I den forbindelse vil jeg også understreke viktigheten av at vi har uavhengige instanser, som nettopp skal vurdere etikk og personvern i forskningen. Selve kartleggingen av drapssakene var tenkt gjennomført i form av to forskningsprosjekter – et kvantitativt prosjekt med kartlegging av samtlige saker med partnerdrap i perioden 1980–2008 og et kvalitativt prosjekt av et utvalg drapssaker – åtte til tolv saker – der gjerningspersonene er offerets nåværende eller tidligere partner. Det kvantitative forskningsprosjektet ble ikke funnet å tilfredsstille de krav som settes til databehandling av personopplysninger/helseopplysninger i helse- og personvernlovgivningen, og ble derfor ikke gitt tillatelse. Prosjektet er vurdert både av personvernombudet ved Ullevål universitetssykehus og Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag, NEM. Når det gjelder det kvalitative prosjektet, har både Riksadvokaten og Rådet for taushetsplikt og forskning, sistnevnte et uavhengig forvaltningsorgan administrativt underlagt Justisdepartementet, gitt tilgang til taushetsbelagte opplysninger for bruk i dette forskningsprosjektet. Den regionale komité for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk, REK, og personvernombudet ved Oslo universitetssykehus har godkjent prosjektet under forutsetning av at de domfelte gjerningspersonene samtykker. Svært få av de domfelte gjerningspersonene har imidlertid samtykket til bruk av taushetsbelagte opplysninger som omhandler dem. Forskeren har bedt om å få gjennomføre forskningen uten samtykke fra domfelte, men har mottatt avslag. Det er nå påklaget til Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag. Disse to, både REK og NEM, er oppnevnt av Kunnskapsdepartementet og skal avveie nytte og risiko samt ivareta personvern ved forskning.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Det som representanten Skei Grande peker på nå, er også en mulighet. Vi kan framover bli tvunget til nettopp å foreta den type vurderinger, om man skal ha en annen innretning på disse prosjektene. Så har jeg bare lyst til å si at vi fra Justisdepartementets side og fra regjeringas side har vært noe varsomme med å gå inn i de forskningsprosjektene og si hvordan man skal gjøre det, av hensyn til forskernes uavhengighet. Men når vi ser at det dukker opp problemer, og hvis det blir slik at man også i det siste prosjektet får avslag, er vi tvunget til å se på om det fins andre type metoder for å kartlegge dette. Der er det gode innspill representanten Skei Grande kommer med. Jeg mener også at vi, helt uavhengig av dette, må ta initiativ til å få satt i gang en litteraturstudie, der vi skal gjennomgå forskning fra andre land, for å lære av den forskningen som fins.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Det er en invitasjon jeg tar imot med glede. Jeg vil kvittere den ut på den måten at når vi nå får avsluttet prosessen som går i de respektive komiteer vedrørende det siste forskningsprosjektet, syns jeg det er naturlig at bl.a. Venstre kan bidra. Jeg inviterer gjerne til et møte hvor vi kan se på hvordan vi kan gripe dette an videre. Det sier jeg fordi her har vi bare felles interesser. Er det noe det ikke bør gå partipolitikk i, er det med hensyn til hvordan vi skal få til dette. Det er i min største interesse at vi skal få bedre kunnskap om dette feltet, og det trengs. Så jeg vil gjerne få lov til å invitere representanten fra Venstre til å være med når vi nå ser at den siste prosessen blir avsluttet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Helt generelt: Når det gjelder alvorlige straffesaker, er det absolutt vår intensjon at de fortsatt skal etterforskes. En av grunnene til at regjeringa har valgt å bruke så mye ressurser på norsk politi, påtalemyndighet, domstol og kriminalomsorg som vi har gjort i løpet av de siste årene, er at man skal ha bedre kapasitet til nettopp å gå inn i de tunge sakene. Det er også en av grunnene til at vi i motsetning til den tidligere regjering valgte å skru opp opptaket på Politihøgskolen så dramatisk som det vi har gjort. Når det gjelder den konkrete saken, må jeg bare si at det påligger jo påtalemyndigheten og riksadvokaten i siste instans å avgjøre slike spørsmål. Så der har ikke jeg noen mulighet til å influere. Men jeg har bedt riksadvokaten om å komme med en orientering til oss, og jeg vil gjerne sitere hva riksadvokaten har sagt vedrørende det konkrete sakskomplekset: «Den aktuelle saken gjelder en skriftlig anmodning fra Force Technology Certification AS(FTC) til Vestfold politidistrikt om vurdering av eventuelle straffbare forhold. Vedlagt oversendelsen fulgte kopi av vedtak vedrørende Norweld control service as(NCS) med flere. Ved gjennomgang av vedtaket oppfattet saksansvarlig jurist at saken dreide seg om juks med sertifikater og at dette har endt med at aktuelle personer enten har fått inndratt sine sertifikater eller fått advarsler. Det ble vist til dom i Borgarting lagmannsrett av 8. oktober 2010 som gjaldt krav om erstatning og oppreisning etter arbeidsmiljøloven for gjengjeldelse etter påstått varsling om de samme kritikkverdige forhold i NCS. Dette ble ikke oppfattet som en varslersak. Man forstod det slik at varslersaken var behandlet i nevnte lagmannsretts dom. Saksjourhavende oppfattet henvendelsen fra FTC som en anmodning om å undersøke om de involverte burde straffeforfølges for jukset med sertifikatene. Etter en gjennomgang av vedtaket vedrørende NCS besluttet saksjourhavende at saken ikke skulle etterforskes mht eventuell straff for sertifikatjuks. Saken ble henlagt i det en anså spørsmålet om sertifikater som behandlet i lagmannsretten og fant det derfor ikke naturlig med ytterligere etterforskning. Det ble ikke foretatt en vurdering av om saken burde oversendes Oslo politidistrikt som rette vedkommende. Når det gjelder oppslaget i VG er det riktig at saksjourhavende ble kontaktet av en journalist om saken, hvor han fortalte at konsekvensene av jukset bl.a. var at ledninger måtte graves opp slik det er beskrevet i VGs artikkel. Dette var en side av saken som ikke ble vurdert ved saksjourhavendes gjennomgang av mottatte dokumenter. Etter henvendelsen fra VG er saken tatt frem igjen for ny gjennomgang og vurdering. Denne gjennomgangen er pr i dag ikke ferdig.» (FTC) (NCS)
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg må bare vise til mitt opprinnelige svar og det riksadvokaten skriver, som jeg oppfatter er en ganske annen faktisk beskrivelse av dette forholdet enn det spørreren legger til grunn. Jeg må bare vise til det, og jeg syns nok at man kanskje yter det offentlige, politiet og påtalemyndigheten noe urettferdighet hvis man fortsatt står fast ved påstandene om at man her står overfor en ressursmessig problemstilling. All den tid man nå foretar en gjennomgang av dette komplekset og det som er gjort av rettslig arbeid i denne saken, bl.a. det som har ledet fram til denne dommen i lagmannsretten, er det vår oppfatning at det ikke fins en norsk regjering som på noe tidspunkt har brukt mer penger, utdannet flere politifolk, avviklet soningskø og gjort sitt til at man skal bli i stand til å gå inn i også tyngre saker, gjennom satsing på Økokrim og egne økonomiske team ute i distriktene. Jeg finner det derfor vanskelig å ta inn over meg kritikken av at det skulle være manglende satsing på alvorlige saker.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Det jeg vil si til dem som sitter på nettopp denne typen saker og er i varslerposisjon, er først og fremst at man også bør høre på andre fakta enn det som framkommer i store aviser. Jeg skjønner jo at det overfor spørreren ikke hjelper å komme med fakta, all den tid han nå bestrider at man foretar en gjennomgang av den saken. Det skal gjøres – det er riksadvokatens ord. Vi må bringe noen nyanser inn i det, for det vil kanskje også hjelpe dem som kommer med en eller annen sak til politi og påtalemyndighet, at man faktisk vet at der er det hjelp å få. Vi ser det jo ikke bare på varslerfeltet. Vi ser det f.eks. i forhold til barn som utsettes for kriminelle handlinger, hvor det har vært påstander om at man ikke får hjelp. Nå er det mange barn som henvender seg til politiet og barnehusene, og det hjelper. Da er det viktig at vi også som politikere – og jeg som statsråd – gir det signalet utad at her har man gjort betydelige grep i politi og påtalemyndighet som skal gi hjelp til flere.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
«I VG den 19. september 2010 kommer det frem opplysninger om at Vestfold politidistrikt etter kort tid valgte å henlegge etterforskningen i en varslersak. Begrunnelsen var at man mente at saken ikke hørte hjemme i Vestfold og ville kreve mye ressurser. Saken ble derfor henlagt. Er statsråden tilfreds med at saker hvor det kan ha skjedd alvorlige lovbrudd, blir henlagt på grunn av det enkelte politidistrikts ressurser?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg er glad for at saken nå tydeligvis kommer opp igjen, men dette er jo et eksempel på hvordan varslere blir møtt av det offentlige. Det er ikke tvil om at varsleren føler dette nok en gang som et overgrep fra det offentlige, når man ikke følger opp den type alvorlige tilbakemeldinger som politiet får. Jeg er veldig glad for at saken nå blir tatt opp igjen, men det hjelper altså ikke om justisministeren sier at man bevilger mer penger til politiet for å ha mer ressurser, når man ser at i det ene politidistrikt etter det andre henlegger man saker på grunn av mangel på ressurser og ikke tar hensyn til de alvorlige anklagene som kommer fram i rapporter som blir overlevert til politiet. Jeg er veldig spent på fortsettelsen i denne saken. Jeg vet at Bergen politidistrikt har over 60 pst. økonomiske, kriminelle saker som ble henlagt på grunn av ressursmangel i politiet i Bergen i 2009. Jeg vil utfordre statsråden på om han fortsatt mener at det er tilfredsstillende at denne type alvorlige saker blir henlagt på grunn av ressursproblemer i politiet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg har ikke kritisert politiet for de ressursdisponeringene politiet må gjøre. Det forstår jeg. Men jeg registrerer at statsråden hele tiden skryter hemningsløst av hva denne regjeringen har puttet på av ekstra ressurser. Problemstillingen ute i de forskjellige politidistriktene og de tilbakemeldingene man får, viser jo ikke den virkeligheten justisministeren forsøker å framstille. Når man også sier klart og tydelig, som det står i VG, at saken er henlagt på bakgrunn av ressurser, og man mener at et annet politidistrikt burde behandle saken, burde man i hvert fall i det minste sendt saken over til et annet politidistrikt – det politidistriktet som man mente var riktig vedkommende nettopp for å få behandlet saken og for å få vurdert om det har pågått ulovligheter og straffbare forhold som burde ha vært fulgt opp. Spørsmålet mitt blir altså: Hva vil statsråden si til folk som varsler om alvorlige, kriminelle handlinger, når man opplever at den tilbakemeldingen man får fra det offentlige, er at man etter kort tid, uten å sette seg inn i saken, henlegger saken? Så kan det jo i realiteten nå se ut som om det blir en ny vurdering. Jeg håper at man nå tar dette på alvor, at det blir fulgt opp, og at justisministeren er enig i at slike saker skal følges opp.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
La meg si først at i tillegg til det jeg nevnte, har vi også gjennom EØS-finansieringsmidlene – jeg vil nevne det – brukt en del ressurser i en del land for å støtte tiltak for romfolket. Så er jeg enig med representanten Thommessen i at det å ha respekt for minoriteter er en kvalitet som samfunnet må bedømmes ut fra – hvordan man håndterer det oppdraget. Jeg er også enig i at det finnes lite ærefulle historier, om både den ene og den andre minoriteten, i norsk historie. Samtidig mener jeg at norsk samtidspolitikk har vist en vilje til å ta tak i dette – ta opp gamle problemstillinger, gamle synder om man så må si, for å ta rede på det. Jeg mener at den handlingsplanen som er lagt fram, er moderne, og den er rettet inn mot konkrete utfordringer. Det er riktig som representanten sier, at det er en gruppe hvor talspersonene er vanskeligere å identifisere enn for mange andre grupper. Men det er det også mulig å gjøre noe med gjennom tett samvirke og dialog rundt de oppgavene som er viktigst – nemlig skole, arbeid, den type integrering. Så her har vi gjort våre erfaringer, og så må vi lære av de europeiske prosessene som nå …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Romfolket er en av fem nasjonale minoriteter i Norge, men i dag vet vi at her bor det mennesker, særlig unge mennesker, med 215 nasjonale bakgrunner, med foreldre som har, eller som selv har, slik bakgrunn. Så Norges karakter har endret seg veldig fort på veldig mange områder. Jeg er enig i det representanten Thommessen var inne på her, at vi kan ikke kompromisse på skolens – utdanningens – nøkkelbetydning for å bli integrert, enten man har foreldre som har den bakgrunnen eller den bakgrunnen. Samtidig har jeg opplevd at både velferdssamfunnet og skolevesenet vårt er pragmatisk og søker å finne løsninger som kan ta vare på spesielle hensyn. Men det ligger en verdiplattform i vårt fellesskap som jeg mener er ganske urokkelig, og hvor det også må være en toveisprosess hvor minoriteter – folk med minoritetsbakgrunn – også må finne seg innganger til disse fellesskapsplattformene, hvor skole kanskje er den aller viktigste. Det mener jeg vi i Norge bør stå fast ved, og det har også vist seg å være vellykket til nå.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg er glad for engasjementet i Forsvarets musikk, for vi er mange som setter pris på nettopp denne delen av Forsvaret. Det var budsjettoverskridelser i 2009, og i år ble det derfor iverksatt tiltak for å sikre at aktivitetsnivået skulle bringes i samsvar med bevilgningene til Forsvarets musikk. Det er derfor naturlig at aktiviteten for Forsvarets musikk er noe lavere i år sammenliknet med i fjor, gitt at det ble brukt mer penger i fjor enn det faktisk var grunnlag for. I dette arbeidet har Forsvarsdepartementet gitt føringer om at det ikke skal foretas reduksjoner i bemanningen i musikkorpsene. Når det gjelder budsjettforslaget for neste år, 2011, legges det opp til å styrke Forsvarets musikk med 1 mill. kr. Det er derfor ikke riktig at Forsvarets musikk får reduserte rammer neste år. Men la meg derfor forsøke å forklare tallet på 34,1 mill. kr. som representanten refererer til. Det er tatt ut av tabellen over tekniske endringer for kap. 1795 Kulturelle og allmennyttige formål. Tabellen viser den nominelle reduksjonen på hele kulturkapittelet. Kapittelet omfatter også museumsvirksomhet og kommandantskap. Tar man hensyn til tekniske justeringer, vil kapittelet sett under ett få en reell reduksjon på 4,1 mill. kr. Tar vi igjen hensyn til at det samtidig skal interneffektiviseres, er den faktiske reduksjonen på 2,5 mill. kr. Jeg er den første til å innrømme at her blir det mye tall og derfor en komplisert forklaring. Men det som gjenstår, er at Forsvarets musikk foreslås styrket reelt med 1 mill. kr til neste år. Dette kommer i tillegg til de 22 mill. kr som musikken er blitt styrket med de siste fire årene. La meg avslutningsvis understreke at regjeringens ambisjon for Forsvarets musikk ligger fast og skal utvikles i tråd med intensjonene i stortingsmeldingen om Forsvarets kulturvirksomhet, som ble lagt fram i 2009.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg tror jeg skal være så ærlig å si at det aktivitets- og ambisjonsnivået vi hadde i 2009, var for høyt i forhold til tildelingen. Dette innebar at aktivitetsnivået måtte tilpasses, for budsjettdisiplin og overholdelse av budsjettrammer er jo en helt sentral forutsetning. Det blir derfor vanskelig å sammenligne neste års budsjettramme med aktiviteten foregående år. For meg er det sentralt å understreke at vi følger opp intensjonene som ligger i stortingsmeldingen, og at vi forholder oss til de budsjettrammene som er foreslått. Jeg tror at vi også med det får realisert den ambisjonen som ligger i stortingsmeldingen. Mitt håp er jo at vi også skal bidra til å videreutvikle den flotte aktiviteten som gjøres i våre musikkorps, videre.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg er enig i at vi her har en fremragende kompetanse, og at det er viktig å legge til rette for å videreutvikle den. Ambisjonene har vært – og skal være – høye. Jeg vet at det er utarbeidet et veldig godt samarbeid med ulike kulturmiljøer i lokalsamfunnene der våre orkestre er til stede. Det å finne former å gjøre dette på som likevel ligger innenfor budsjettrammer, slik at vi prioriterer de aktivitetene som Forsvaret selvsagt ønsker prioritert, vil stå sentralt i det videre arbeidet. Jeg tror vi vil ha mye godt å se fram til også når det gjelder aktiviteten som korpsene vil ha rundt om i landet vårt i tiden som kommer.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Det heter i eiendomsskatteloven § 4 annet ledd: «Bygningar og anlegg skal reknast saman med verket eller bruket når dei høyrer til eller trengst til verksdrifta. Arbeidsmaskinar og tilhøyrsle og ting som kan setjast i klasse med slikt, skal derimot ikkje reknast med utan tingen er ein part av sjølve føretaket.» Regelen innebærer altså at man ved verdsettelsen og utskrivningen av eiendomsskatt skal inkludere gjenstander og utstyr som er knyttet til bygninger og/eller anlegg som utgjør verk og bruk. Bestemmelsen gjelder bare for eiendommer som kan kategoriseres som verk og bruk. Det er derfor ingen kobling mellom denne bestemmelsen og regelen i skatteloven § 14-41 om saldogruppe d, som representanten Flåtten viser til. Saldogruppe d omfatter «personbiler, traktorer, maskiner, redskap, instrumenter, inventar mv.». Flere av disse alternativene vil etter eiendomsskatteloven anses som «arbeidsmaskinar og tilhøyrsle» og vil derfor ikke bli gjenstand for eiendomsskatt. Typisk vil løsøre normalt falle utenfor det som skal inkluderes i eiendomsskatten. Bestemmelser i eiendomsskatteloven har vært oppe til behandling i rettsapparatet en rekke ganger. Gjennom høyesterettspraksis er det utviklet nærmere prinsipper for hva som skal regnes med. En sentral dom framgår av Retstidende 1999, side 369, den såkalte Bøckmann-dommen. Saken gjaldt en bedrift som produserte isolerglass. Høyesterett viste til tidligere dommer der det framgår at grensedragningen ble basert på hvorvidt anlegg og bedrift var så sammenknyttet at de ikke praktisk eller forretningsmessig kunne skilles, dvs. om de fysiske utfordringene eller de økonomiske konsekvensene gjorde det mindre aktuelt å flytte virksomheten. I vurderingen inngikk også spørsmålet om bygningen kunne brukes til andre formål. I Bøckmann-dommen la Høyesterett til grunn at bygningene kunne brukes i annen virksomhet uten å foreta endringer som ville innebære uforholdsmessige kostnader. Maskiner som var boltet fast, men som kunne flyttes uten at det medførte spesiell verdireduksjon, skulle ikke inkluderes ved utskrivningen. Som det framgår av dette, vil kommunene måtte foreta en konkret vurdering i det enkelte tilfellet. Der hvor de eiendomsskattepliktige er uenig i kommunens vurdering, vil det være anledning til å kreve overtakst. Videre vil det være anledning til å reise sak for domstolene om prøving av gyldigheten av kommunens vedtak. Endelig kan spørsmålet bli gjenstand for såkalt lovlighetskontroll med hjemmel i kommuneloven. Enkeltpersoner kan imidlertid ikke påklage kommunens vedtak etter de sistnevnte reglene. Jeg har ikke grunnlag for å uttale meg om hvorvidt det er begått feil ved utskrivninger, slik representanten Flåtten antyder. Finansdepartementet har ikke instruksjonsmyndighet i forhold til kommunenes utskrivning av eiendomsskatt, men vil kunne uttale seg om lovtolkning og vurdere eventuelle lovendringer dersom det kommer tilbakemeldinger som tilsier at det er behov for dette.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg vil først bare understreke det jeg sa i svaret, at det er kommunene som i første rekke skal gjøre en konkret vurdering. Men dersom det skulle vise seg at det er ulik praksis, og at det er noe som skjer i mange tilfeller, og det også kan dokumenteres at det her kan ha utviklet seg en praksis som er i strid med intensjonen i bl.a. Bøckmann-dommen, så skal jeg selvsagt se på saken.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-10-13:
Jeg synes egentlig det var et bra svar selv også. Det er klart at i Finansdepartementet er vi alltid åpne for å se på ting dersom det kan ha utviklet seg en praksis som ikke er i tråd med de intensjoner som ligger til grunn for loven med forskrifter osv. Det en i tilfelle trenger, er en konkret sak som vi kan ta utgangspunkt i.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Konkurranseutsetting har medført en modernisering av ferjeflåten. I perioden fra 2006 til 2013 vil 20 ferjer på 18 riksveiferjesamband være erstattet av nybygg. Konkurranseutsetting har også her gitt god effekt. Nye og ofte større ferjer krever justerte, utvidete eller nye ferjekaier. Hvordan sikrer regjeringen økonomiske rammer som gjør at standarden på ferjekaiene både på riksveiferjer og fylkesveiferjer holder tritt med fornyelsen av ferjene?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg takker for svaret. Når statsråden i svaret fort kommer til forvaltningsreformen, er det riktig og viktig, fordi hele 78 av 95 tidligere riksveiferjesamband nå er overført til fylkene. Å si at økonomien for fylkeskommuner som har overtatt en rekke ferjesamband, er vesentlig styrket, er i det minste åpent for fortolkning. Selvfølgelig er det gledelig at det har kommet ekstra rassikringsmidler, men her snakker vi altså om ferjekaier. Finnes det ferjestrekninger på fylkesveisambandet som i dag mangler tilpasning mellom ferje og kai? Og hvilke tiltak ser statsråden kan gjøres for å få bort slike flaskehalser? Jeg har lyst til å legge til at jeg ikke vil håpe at det kommer gjennom bompenger. Vi har ett eksempel, Årsnes i Hordaland, der 20 pst. av ferjebilletten på 96 kr faktisk er bompenger for selve kaiforbedringen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Takk igjen for svaret. Det er jo slik at en av premissene for forvaltningsreformen er at nasjonale målsettinger skal ivaretas, så derfor lurer jeg på om det er et nasjonalt mål at ferjene også på fylkesveiene skal moderniseres. Jeg har lyst til å legge inn der når statsråden flere ganger refererer til kompensasjonsmidler, at det er lånemidler som stilles til rådighet for fylkeskommuner med i utgangspunktet anstrengt økonomi, og ikke alle ser seg tjent med, eller ser det som mulig, å oppta lån for å gjøre en jobb staten ikke gjorde da staten var ansvarlig. Så jeg spør: Er det et nasjonalt mål at ferjene på fylkesveiene også skal moderniseres? Og hvordan ser statsråden for seg at dette kan gjøres innen rimelig tid, slik at vi også får modernisering på fylkesveiferjene, slik som vi nå ser at vi kan komme til å få på riksveiferjene?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-10-13:
Under normale forhold skal tilbydar på drift av ferjesamband nytta ferjer som er tilpassa eksisterande ferjekaiar. Det er difor særleg der trafikkauke fører til at det må setjast inn nybygde ferjer som er større enn tidlegare, at det kan vera naudsynt å byggja om eller byggja nye ferjekaiar. Vanlegvis vil dette vera kjent tre til fire år før ei nybygd ferje kan setjast inn i trafikk. Det er difor mogleg å ta omsyn til behovet for ombygging eller bygging av nye ferjekaiar på riksvegnettet ved fordeling av dei økonomiske rammene i Nasjonal transportplan og når dei endelege prioriteringane blir fastsette gjennom utarbeiding av etterfølgjande handlingsprogram. I Statens vegvesen sitt handlingsprogram for perioden 2010–2013 er det prioritert midlar til utbetring og ombygging av ei rekkje ferjekaiar på riksvegnettet. Dette blir følgt opp i samband med dei årlege budsjetta. I tillegg vart det prioritert midlar til dette formålet i perioden 2006–2009. Tilfredsstillande tilpassing mellom ferjer og ferjekaiar på riksvegnettet skal følgjeleg vera sikra. Fylkeskommunane må prioritera midlar til ombygging eller bygging av nye ferjekaiar på fylkesvegnettet innanfor eigne budsjett. I den samanhengen vil eg visa til at økonomien til fylkeskommunane vart vesentleg styrkt gjennom forvaltningsreforma. For det fyrste vart rammetilskotet auka med om lag 6 mrd. kr som følgje av ansvaret for nye vegar. For det andre vart rammetilskotet auka med ytterlegare 1,1 mrd. kr. I tillegg kjem statlege tilskot til rassikringstiltak på fylkesvegnettet over Samferdselsdepartementet sine budsjett, noko som òg inneber ein vesentleg auke samanlikna med tidlegare år. Frå 2010 har regjeringa dessutan innført ordninga med rentekompensasjon for transporttiltak i fylkeskommunane. I transportetatane sitt forslag til Nasjonal transportplan for perioden 2010–2019 var det foreslått at 250 mill. 2007-kroner av ramma til fylkesvegnettet i fyrste fireårsperiode skulle øyremerkast til tilpassing av ferjekaiar. Det viste seg at det var svært vanskeleg å fastslå storleiken på investeringsbehovet som følgje av konkurranseutsetjing av ferjedrifta. Dette kjem m.a. av at det for mange av ferjekaiane var ynske om å gjennomføra langt meir omfattande utbetringar enn det som var ein nødvendig konsekvens av konkurranseutsetjinga. Forslaget fekk difor ikkje tilslutning, men eg kjem som følgje av dette til å følgja utviklinga på dette feltet særleg nøye.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-10-13:
Det er mitt inntrykk at for 2010 var fylkeskommunane faktisk positivt overraska i høve til dei rammene dei då fekk. Eg tenkjer særleg på den ekstra milliarden som dei fekk i frie inntekter. Det var òg eit visst engasjement for å få på plass ei rentekompensasjonsordning som fylkeskommunane kunne disponera fritt. For 2011 blir altså den ekstra milliarden vidareført. Det gjer òg dei rammene for lånefinansiering, eller for rentefrie lån, som vart etablerte i 2010, altså desse 2 milliardane. Om det finst ferjekaiar som i dag ikkje er oppdaterte, er det jo då opp til det enkelte fylke no å påvisa.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-10-13:
Lat meg fyrst presisera at vi snakkar om to typar midlar, vi snakkar om lånerammer innanfor 2 mrd. kr, men så snakkar vi òg om 1 mrd. kr som vart vidareført frå 2010 til 2011, som i utgangspunktet var meint å vera ei eingongsløyving, men som altså er vidareført. Så til spørsmålet om modernisering òg av fylkesvegkaiane. På det er svaret ja. Ei viss modernisering skjedde i perioden 2006–2009 for nokre av desse kaiane. Det er ynskjeleg at fleire blir moderniserte, men det viste seg altså umogleg, iallfall svært vanskeleg, å fastslå storleiken på investeringsbehovet, fordi ein samtidig då ville gjera ytterlegare forbetringar – difor denne frå-år-til-år-situasjonen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-10-13:
Forvaltningsreforma som vart gjennomført frå 1. januar 2010, inneber at fylkeskommunane har fått eit vesentleg større ansvar for det offentlege vegnettet ved at hovuddelen av det tidlegare øvrige riksvegnettet er overført til fylkeskommunane. Statlege midlar til fylkesvegar blir tildelte gjennom rammetilskotet. Dette gjeld både for investeringar og drift og vedlikehald. Som følgje av forvaltningsreforma vart om lag 6 mrd. kr overførte frå Samferdselsdepartementet sitt budsjett til fylkeskommunane sitt rammetilskot frå 2010. I tillegg vart rammetilskotet styrkt med om lag 1,1 mrd. kr. Det vart dessutan tilført om lag 500 mill. kr i rassikringsmidlar. Ei eiga rentekompensasjonsordning tilsvarande 2 mrd. kr i lån per år vart etablert. Fylkesfordelinga av midlar til drift og vedlikehald er basert på Statens vegvesen sine modellar for utrekning av behov for midlar til drift og vedlikehald. Ein vesentleg del av midlane til investeringar vart fordelte mellom fylka etter ein modell basert på kriteria veglengde, folketal og registrert forfall på vegnettet. Som ei direkte følgje av at det vart gjeve oppstartsløyvingar til nokre store investeringsprosjekt i 2009-budsjettet, har nokre fylke særlege utfordringar med store bindingar på framtidige budsjett. Regjeringa la difor til grunn at det òg skulle takast omsyn til nivået på bindingane ved fordeling av midlar til investeringar. I tillegg har om lag 200 mill. kr vorte fordelte etter skjønn til fylke med utfordringar som ikkje blir fanga opp i den valde fordelingsmodellen, og som kom dårleg ut i høve til tidlegare budsjettår. I Kommunal- og regionaldepartementet sin budsjettproposisjon for 2010 er det gjort greie for fordeling av midlar som er overførte frå Samferdselsdepartementet sitt budsjett til rammetilskotet. Det er òg gjort greie for hovudtrekka i fordelingsmodellen i kommuneproposisjonen for 2010. Midlane er likevel å rekna som frie midlar, slik at fylkeskommunane kan disponera midlane slik dei sjølve ynskjer. På grunn av bindingane er det som sagt lagt til grunn ei særskild fordeling av investeringsmidlane fram til 2013. Det er føresett at midlane skal innlemmast i det ordinære rammetilskotet frå 2014, basert på objektive kostnadsnøklar. Det er sett i gang eit arbeid i regjeringa med dette som siktemål. Ei fordeling basert på objektive kostnadsnøklar vil innebera at eventuell skeivdeling som har oppstått som resultat av omsynet til m.a. bindingar, vil bli retta opp. Riksvegmidlane blir ikkje fordelte fylkesvis, men etter rute/korridor. Ein diskusjon om fylkesfordeling av vegmidlane gjeld difor ikkje denne delen av vegnettet.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-10-13:
Eg kan nok ikkje her og no lova ekstra løyvingar, men det eg kan lova, er ein nøye gjennomgang i forkant av budsjettet for 2013/2014. Eg reknar då med at dei bindingane som vart tekne omsyn til i førre runde, altså no ved 2010-budsjettet, ser noko annleis ut. Det er òg det som er lagt som føresetnad, at ein skal utarbeida objektive kostnadsnøklar før ein eventuelt innlemmar desse midlane i rammetilskotet.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2010-10-13:
Aller fyrst: Når det gjeld riksvegmidlane, blir ikkje dei fordelte fylkesvis, dei blir fordelte etter rute/korridor. Slik kjem det nok òg til å bli framover. Når det gjeld fylkesvegmidlane, er det der ein i fordelinga tok omsyn til dei bindingane som enkelte fylke hadde i framtidige prosjekt, og der andre ikkje hadde så store bindingar. Så er det slik at òg Sør-Trøndelag har fått del i for det fyrste overføringane på 6 mill. kr, for det andre den milliarden som var i frie midlar, for det tredje den moglegheita til rentefrie lån som ligg innanfor ei ramme på 2 mrd. kr, og òg rassikringsmidlar. Men så er det til slutt ei prioritering innanfor det enkelte fylket.
Lars Bjarne Tvete (Høyre), 2010-10-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Historisk sett har det vært betydelige forskjeller på bevilgninger til veiformål fordelt per capita fra fylke til fylke. I Sør-Trøndelag har en eksempelvis fått mindre enn andre deler av landet. Hvilke objektive kriterier fordeles veimidlene etter i bevilgningsprosessene, og vil statsråden ta grep for å sikre at Sør-Trøndelag og andre fylker som har kommet dårlig ut i statlige bevilgninger, vil få skjevhetene gjenopprettet?»
Lars Bjarne Tvete (Høyre), 2010-10-13:
Jeg takker statsråden for svaret, som gir en god beskrivelse av situasjonen i bevilgningsprosessen akkurat nå. Men det er vel slik at et moderne veisystem blir ikke bygd på ett år, og hvis vi ser på statistikken for de siste 50 år, og tar for oss 40 av de siste 50 år, ser vi at Sør-Trøndelag per innbygger eksempelvis har fått bare ⅓ av hva Sogn og Fjordane har fått per innbygger. Som konsekvens av det er det da en påstand og en oppfatning at veistandarden i Sør-Trøndelag er vesentlig dårligere enn i de fleste andre fylkene i landet. På bakgrunn av den erkjennelsen, eller, om man kan si, dokumenterte fakta, at det er slik, vil statsråden ta grep for å sørge for at den skjevfordelingen som vi har vært utsatt for når det gjelder veibevilgninger i Sør-Trøndelag, vil bli rettet opp gjennom at vi får ekstraordinære bevilgninger ved senere års budsjett?
Lars Bjarne Tvete (Høyre), 2010-10-13:
Takk igjen for at man i hvert fall ser problemstillingen og vil gjøre noe med det på sikt. Men for oss som har vårt virke i Sør-Trøndelag, haster saken, og forsømmelsen synes bare å øke gjennom de bevilgningene som vi nå ser i neste års budsjett. Jeg kan eksempelvis referere til et annet aspekt ved akkurat det at vi forsømmer veibevilgningene, nemlig sikkerhet. Jeg har et brev fra lensmannen i Rennebu som kommer med, jeg skulle til å si, et nødrop om hvordan situasjonen er i fylket. Han påpeker bl.a. – og jeg har lyst til å ta fram det aspektet – at litt av forklaringen på de uhellene man ser nesten daglig på E6 og rv. 3 i Rennebu kommune, er at man kommer fra veier med vesentlig bedre standard i nabofylkene Hedmark og Oppland, og greier ikke å moderere farten sin i forhold til det. Det understreker behovet for en snarlig oppgradering, særlig da av stamveiene i Sør-Trøndelag.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-10-13:
Jeg har rettet dette spørsmålet til miljø- og utviklingsministeren: «En rekke kommuner i Hedmark har søkt om utvidet kvote for felling av bjørn. Direktoratet har i brev til departementet, datert 1. oktober, innstilt på avslag. Det nærmer seg raskt tiden da bjørn «normalt går i hi». Saksbehandlingen tar så mye tid at man risikerer at en avgjørelse kommer for sent. Vil Miljøverndepartementet raskt følge opp den lokale anmodningen og innvilge utvidet kvote for felling av bjørn i Hedmark?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-10-13:
Jeg takker for svaret. Da synes jeg vi kunne fått avgjørelsen her, siden det skal avgjøres i dag. Jeg er klar over at forskningsministeren ikke har dette som sitt primære område, men forskningen på dette ligger faktisk under statsråden som står og svarer. Og hvis man lytter til forskningen, er den veldig klar på at et mye større uttak av unge hannbjørner ikke vil påvirke verken bestandsmål eller utviklingen av bestanden. Observasjoner lokalt – som man også har sagt man skal høre på – går veldig klart på at det er en sterk konsentrasjon og en økning i stammen og observasjonen av antall dyr. Jeg vil i hvert fall henstille til statsråden at man tar dette med tilbake, og at man lytter både til det forskningen sier, og til lokale observasjoner, slik at ikke avstanden til forvaltningen blir enda større enn den er, for den er stor nok som den er.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-10-13:
Jeg er glad for at forskningsministeren bringer fram akkurat det argumentet, for Stortinget sa også en rekke andre ting i sitt vedtak rundt dette, og det brytes alt sammen. Det er veldig nyttig å få snakke med en annen statsråd, så kanskje en får litt fornuft i dette. Stortinget sa bl.a. at belastningen der den hadde vært størst fra før, skulle bli mindre. Det er fullstendig urealistisk, og man ser at det er en konsentrasjon i Hedmark. Hedmark har definitivt tatt sin del av belastningen. Man sa også at todelt målsetting skulle opprettholdes. Det skulle være beitebruk og rovvilt overalt. Det er også helt urealistisk. Jeg mener at statsråden har forsømt sine plikter i forhold til Stortinget med henblikk på å informere. Vi håper også statsråden tar med seg inn i regjeringskollegiet at det er på høy tid at vi får en debatt rundt rovvilt som er bygd på realistiske forutsetninger. Det er faktisk det eneste området hvor Stortinget aktivt har vedtatt en politikk som reduserer livskvaliteten til enkelte mennesker i Norge.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-13:
Jeg kan bekrefte at Miljøverndepartementet den 5. oktober 2010, etter forberedende behandling av Direktoratet for naturforvaltning, mottok en henvendelse fra en rekke kommuner i Hedmark vedrørende ulike aspekter ved lisensfelling på bjørn. Det klages på lisensfellingsperiodens lengde og lisenskvotens størrelse. Saken vil selvsagt bli behandlet etter forvaltningslovens bestemmelser, og jeg er klar over at det er viktig med en rask avgjørelse i denne saken fordi den kan få betydning for jakten. Etter det jeg kjenner til, blir saken avgjort i løpet av dagen i dag, og dermed vil man få et svar før tiden for jakt er over.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-13:
Etter det jeg kjenner til, arbeider Miljøverndepartementet nå med avgjørelsen. Hadde jeg visst hva konklusjonen var, hadde jeg selvfølgelig brakt det med meg til Stortinget. Svaret kommer altså i tide, før perioden for jakt er over, og jeg håper at representanten er tilfreds med det svaret. Når det gjelder bestandsmål og forskning omkring rovvilt, er det klart at forskningen har en betydning. Men det er også viktig hva slags politiske vedtak som er gjort, både i Soria Moria-erklæringen fra regjeringens side og også i den grundige behandlingen som Stortinget har hatt av rovviltforvaltningen. Der er det helt klare bestandsmål som man ikke har nådd, bl.a. for bjørn. Jeg tar selvfølgelig med meg nødvendigheten av å informere om den forskningen som er. Men her er forskningen også et grunnlag for de rene politiske beslutningene som selvfølgelig enhver regjering og ethvert storting må ta.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-13:
Det er klart det ligger en todelt målsetting i den saken som ble behandlet av Stortinget i 2004, og det hviler da faktisk et ansvar på dem som driver næring, ikke det at man aldri kan utelukke helt at det kommer rovdyr, sånn er det, men man må veie det ansvaret som næringsdriverne har, opp mot de bestandsmålene som er satt også politisk. Og her er det en enighet om at det skal være bestandsmål på både ulv og bjørn. Ingen av dem er nådd, og da er det selvfølgelig, som representanten er inne på, viktig å ha gode regionale dialoger, gode regionale forvaltninger og god utøvelse både av næringspolitikken og av den overordnede rovdyrpolitikken.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-13:
Ja, de kan det, så sant den enkelte institusjon ser det desentraliserte tilbudet eller deltidstilbudet i sammenheng med fulltidstilbudet til studentene. Alle disse tre institusjonene har over 20 hvis man ser på kombinasjonen av deltidsstudenter og heltidsstudenter når det gjelder det totale tallet. Vi har da ganske riktig presisert at dette er viktig. Jeg kommer til å følge det opp svært nøye. Men det er altså lagt opp slik at styrene foretar denne vurderingen, og at vi i samråd med styrene eventuelt gir dispensasjon. Jeg kan forsikre representanten om at jeg kommer til å være meget streng på dette, og jeg vil igjen legge vekt på at én ting er å klare det alene, en annen ting er å se muligheten for og nødvendigheten av et tettere regionalt samarbeid mellom institusjonene, slik at man i fellesskap, f.eks. to og to institusjoner, kan tilfredsstille de faglige kravene.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-13:
Jeg er jo veldig glad for at vi har fått en generelt sett sterk økning i søkningen til den nye grunnskolelærerutdanningen, når vi ser landet under ett. Det som er utfordringen, er å kunne tilby det over hele landet. Jeg er sikker på at representanten også ser verdien i at vi har tilbud f.eks. på steder som er langt unna de store byene. Og det er noen av disse stedene det er snakk om i de tre institusjonene vi nå har gitt dispensasjon. Det er ikke mange tilbud, og det er lange avstander, slik at det er viktig å holde oppe et tilbud og å gjøre alt vi kan for å støtte det faglig. Jeg kan love at jeg kommer til å følge strengt og nøye med når det gjelder dette viktige kravet, enten det handler om tettere regionalt samarbeid eller det kommer til å handle om eventuelt å ta andre typer beslutninger når man søker om dispensasjon. Det er viktig for meg at det faglige grunnlaget er sterkt og godt.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg ønsker å stille et spørsmål til kulturministeren: «Mandal kommune har satset stort for å lage et landsdelskulturhus. Det er gjort et grundig forarbeid med tanke på å få et så godt anlegg som overhodet mulig. Prosjektet «Buen» er ett av fire prosjekt som departementet viet en større interesse i budsjettet for 2010. Derfor er det med stor undring at vi nå ser at regjeringens kulturbyggsatsing ikke står i forhold til det å ikke ville bevilge midler over statsbudsjettet. Hvorfor har statsråden valgt å ikke tilgodese dette prosjektet, når kommunen har gjort det rette på alle plan?»
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Nå er det nå sånn at statsrådens egen statssekretær uttalte til Lindesnes avis at det først og fremst også var nærheten til Kristiansand – noe som statsråden kanskje også bekrefter i forhold til at 40 pst. av midlene går til Kilden. Men så er dette noe annet. Dette har vært en del av det området som regjeringen både gjennom Soria Moria og på andre områder har uttalt at de vil satse på – dette med å ha en breddekultur, et landsdelskulturhus i regioner. Vest-Agder består av tre regioner: Lista-regionen, Lindesnes-regionen og Kristiansand-regionen. En kan se det sånn at når en region igangsetter tungt arbeid, kvalitativt veldig godt arbeid i alle ledd – en har arkitektkonkurranse, kjøper den beste tomten i kommunen, osv. osv. – og går ut og forskutterer, er det kanskje litt rart at en nå får signal om at en sannsynligvis ikke ville kunne få midler. Stemmer dette?