Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-03-05:
I dag er det en god dag. I dag er det en god dag for et politisk fellesskap som arbeids- og sosialkomiteen er. Det er det fordi vi gjennom merknadsarbeidet og gjennom diskusjonene rundt representantforslaget vi nå behandler, har kunnet evne å komme fram til enighet der hvor vi kan enes. Det er jeg, som saksordfører, svært glad for, og derfor vil jeg starte med å takke for det gode samarbeidet i komiteen, hvor vi ser at de utfordringene man har i volds- og trusselutsatte yrker, er utfordringer som vi alle ser, og bekymringer som vi alle deler. Så er det naturlig å takke representantene for å fremme forslaget og for å løfte fram en veldig viktig sak og et veldig viktig område. Mange av de tyngste jobbene som vi er helt avhengig av at utføres i en velferdsstat, og som vi er helt avhengig av at utføres med høy kompetanse og faglig trygghet, er innenfor yrkesgrupper og arbeid som ofte kan være knyttet til risiko for trusler og vold. Det gjelder dem som jobber på Nav-kontor og som er saksbehandler hver dag, det gjelder dem som patruljerer gatene våre og som skal rykke ut idet man føler seg utrygg og utsatt for kriminalitet, og det gjelder dem som skal ta vare på dem som ikke nødvendigvis evner å ivareta seg selv, og som kan være til fare for sine omgivelser – som barnevernsbarn, utviklingshemmede osv. Det er en bransje jeg selv har jobbet innenfor, der jeg kjenner utfordringene godt, og der jeg også har kjent hvordan det kan virke inn på kroppen idet man ikke ivaretas. Derfor er jeg veldig glad for at vi har evnet å konsentrere oss om det punktet som også høringsinstansene løftet fram da vi hadde høring om saken, nemlig behovet for en forskrift – en klargjørende forskrift som kan være et verktøy både for arbeidsgiver og for arbeidstaker for å kunne trygge dem som trenger trygghet, og som i dag utsettes for vold, trusler og også en uakseptabel arbeidshverdag. Vi har sett at det er en kjønnet praksis, der det er forskjell på sikkerheten mellom kvinnedominerte bransjer og mannsdominerte bransjer, og vi ser at det er større trygghet i forskrift knyttet til det å jobbe med bor enn til det å jobbe med barn. Det er en urett som komiteen samlet ser at er nødt til å rettes opp i, for også de som jobber med mennesker, skal ha et tilstrekkelig vern i sin arbeidshverdag. Derfor vil jeg si at det er en god dag å være politiker når man kan samles om områder som trenger satsing, og som utgjør en så viktig del av menneskers liv, nettopp fordi morgendagen skal kunne bli bedre for sosialarbeidere, for politifolk, for dem som jobber i Nav, og for dem som er velferdsstatens fotsoldater og skal sikre oss trygghet når vi trenger det. Det har gjort sterkt inntrykk å følge med på pårørende, på ansatte, på mennesker som over lang tid har delt sine erfaringer, og også på hvordan man har stått maktesløs tilbake idet man som fagperson har ønsket å utføre en god jobb, men likevel ser at de rammene man har for å utføre faglighet, ikke har vært trygge nok. Det er jeg glad for at vi er i ferd med å gjøre noe med. Jeg er glad for at vi legger inn et samlet ønske og et samlet behov for en forskrift på feltet, sånn at arbeidstakere i framtiden kan gå på jobb med større trygghet, og sånn at arbeidsgivere i framtiden kan få det verktøyet som er nødvendig for å sikre sine ansatte.