Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-08:
Jeg takker for denne interpellasjonen som representanten Anne Tingelstad Wøien har fremmet her i dag, og for hennes engasjement i disse spørsmålene. Vi har i regjeringspartiene samarbeidet tett for å sørge for at vi kan sette oss djervere mål om fullføring av videregående opplæring. I 15 år, siden Reform 94, har det vært slik at i underkant av 70 pst. har gjennomført fem år etter at de forlot ungdomsskolen. Vi har mye større potensial. Den enkelte ungdommen og samfunnet som helhet har et mye større potensial for at flere kan gjennomføre. Det er enda viktigere enn tidligere, fordi vi vet det kommer til å være liten plass for dem som bare har grunnskolen i framtidens arbeidsmarked, og fordi vi vet at mange barn og unge har et mye større potensial enn det de får vist i dagens skole. Ergo har vi noen vekstmuligheter som dreier seg om både den enkeltes personlige utvikling og samfunnets utvikling. Dette er et sammensatt tema, som også interpellanten var inne på. Det er ikke slik at vi bare kan satse på én ting. Det er også slik at alt det vi ellers vektlegger innen utdanning, har betydning for om elevene har med seg den ballasten de trenger for å lykkes i videregående opplæring: Tidlig innsats, tettere oppfølging av elever, å sikre gode lærere uansett hvor i skolen de jobber, og opprusting av ungdomstrinnet som sådant er avgjørende for at vi skal lykkes. Jeg vil knytte noen kommentarer til ungdomstrinnet først. Jeg har vært veldig opptatt av at vi skal få til en mer praktisk, relevant og motiverende ungdomsskole. Representanten Tingelstad Wøien er også veldig opptatt av det. Det er bakgrunnen for den stortingsmeldingen som Stortinget nylig har sluttet seg til, og som signaliserer hvor utrolig viktig det er å ha en mangfoldig og romslig fellesskole hvor elever kan få vist fram litt ulike sider av seg selv, og hvor ikke all undervisning tar utgangspunkt i en bok, fordi veldig mange lærer like godt gjennom praktisk arbeid som fra skoleboka og ut i praktisk arbeid. De tre viktigste grepene i forbindelse med ungdomstrinnsmeldingen er innføring av valgfag, økt fleksibilitet i fag- og timefordelingen og satsing på klasseledelse, lesing, skriving og regning. Overskriften over dette er motivasjon og mestring og mer variert praktisk og relevant opplæring. Vi har statistikk som viser at det er ingen elever i norsk skole som er så lite motivert som de elevene som går i 10. trinn. Det er bakgrunnen for at vi nå tar dette særlige grepet. Det betyr at vi skal sette i gang med en skolebasert kompetanseutvikling i klasseledelse, regning, lesing og skriving for lærere og skoleledere. Vi skal utvikle beskrivelser av hva som er god klasseledelse og god undervisning i regning, lesing og skriving. Vi skal gi bistand og tilrettelegging for lokalt utviklingsarbeid. Vi skal ha nettverk for erfaringsutveksling og profesjonsfellesskap. For å lykkes i disse satsingene må vi formidle prioriterte tiltak i utdanningspolitikken, slik at alle nivåer i utdanningssystemet ser hvilken retning vi går, sånn at vi kan spille på lag. Hele bakgrunnen for den strategien som vi nå gjennomfører for å følge opp ungdomstrinnsmeldingen, er å sikre oss at den faktisk merkes for elevene helt inn i klasserommet. Det er for mange av de gode ideene som – skal man si – forblir i stortingssalen, i departementet eller i Utdanningsdirektoratet. Men det er jo først når de er gjennomført, sånn at elevene merker at de jobber mer praktisk og variert, at vi kan si oss fornøyd. Vi har siden 2005 systematisk satset på at vi skal få flere elever til å gjennomføre videregående opplæring, men i 2010 la vi inn noen ekstra gir gjennom Ny GIV. Da inviterte jeg de ulike fylkeskommunene til et mye tettere samarbeid enn det som har vært vanlig, om hvordan man praktisk gjennomfører endringer i skolen. Prosjektet Ny GIV har satt seg som mål å få opp gjennomføringen i videregående opplæring fra 69 pst. til 75 pst. innen 2015. Det er et dristig mål, men det er innenfor det som er realistisk. Det er god pedagogikk å sette seg noen dristige mål innenfor det som er realistisk – det bruker vi på oss selv også. Vi har veldig gode erfaringer med prosjektet Ny GIV. Vi tar utgangspunkt i nettopp det som interpellanten også var opptatt av, nemlig at det grunnlaget man har med seg inn i videregående skole, er avgjørende for om man lykkes. De elevene som sliter med prestasjonene sine på ungdomsskolen, sliter også på videregående. Derfor er lesing, skriving og regning helt grunnleggende. Vi har gjennom dette overgangsprosjektet tilbudt elever ved juletider i 10. trinn en ekstra opplæring. Det vi lover elevene, er at de ikke bare skal få mer av det gamle, vi lover at de skal få jobbe på andre og mer praktiske måter enn det de har opplevd i skolen før. Til gjengjeld forlanger vi at de følger det tilbudet som de kontraktfester at de skal være med på. I vår har 5 000 10. klassinger fått en sånn forsterket opplæring i lesing, skriving og regning. Våren 2013 har vi ambisjoner om å tilby dette til minst 6 000 elever – det tilsvarer 10 pst. av hele elevkullet. 234 kommuner, 611 ungdomsskoler og 248 videregående skoler deltar så langt. Målet vårt er at nå i det siste skoleåret skal alle kommunene være med. Til nå har 2 000 lærere fått ny skolering, oppdatering og faglig påfyll. I løpet av høsten og vinteren vil 1 500 nye fra hele landet få det. Det betyr at vi har 3 500 motiverte, oppfriskede lærere som har fått påfyll med tanke på hvordan man jobber relevant. Vi er veldig opptatt av at de skal ta med seg det til sine lærerkollegaer, sånn at det kan være med på å utvikle den måten som hele skolen jobber på. En annen viktig del av de tiltakene vi har, er yrkesrettingsprosjektet. Det handler om på hvilken måte vi skal lykkes bedre med å yrkesrette yrkesopplæringen, for gjennomføringsgraden er lavere på yrkesfag enn på studieforberedende. Vi har veldig gode erfaringer og tilbakemeldinger på det kompetansepåfyllet som lærerne har fått. 90 pst. av dem sier seg fornøyd med det, og elevene melder også tilbake at de har møtt en annen skole enn det de så langt har møtt – som har påført dem mange nederlag til nå i livet. Vi har nå et eget interaktivt panel der veldig mange av Ny GIV-elevene diskuterer den opplæringen de har fått gjennom prosjektet. De bekrefter der veldig tydelig det inntrykket som NOVA-rapporten har gitt, at de tiltakene vi har, motiverer, at de opplever å bli sett – kanskje for første gang – at opplæringen er mer relevant, motiverende og variert, og at de lærer noe. Det de også legger veldig stor vekt på, er at de gjennom Ny GIV-satsingen har kunnet jobbe i mindre grupper, at det er lettere for læreren å se dem og tilrettelegge for deres behov – og ikke gi seg hvis det er noe man ikke forstår. Det er jo en del av den erkjennelsen som vi må ta med oss i arbeidet med en ressursnorm, som er grunnlagt i Soria Moria, for å sikre tilstrekkelig med lærerkrefter for nettopp å kunne jobbe på sånne måter i deler av opplæringen. En annen del av Ny GIV-prosjektet, oppfølgingsprosjektet og oppfølgingstjenesten, har funnet mange flere elever som verken er i utdanning eller arbeid, og sammen med Nav skal man sørge for at hver enkelt av dem følges godt opp. Det er elever, selvfølgelig, som velger feil når de velger videregående opplæring, og som kanskje slutter underveis og ønsker å begynne på nytt igjen. Det er lov å velge på nytt når man er 16–17 år og ikke har full oversikt. Men det som bekymrer oss, er hvis elever er lenge borte fra videregående opplæring, for da er terskelen for å hekte seg på igjen så stor. Det som er nøkkelen nå, er at vi tar med oss de gode erfaringene vi har fra Ny GIV-prosjektet. Jeg er helt enig med interpellanten i at dette har vært et veldig vellykket prosjekt, men det er først 100 pst. vellykket når vi tar med oss de erfaringene og lar dem gjennomsyre hele måten vi jobber i hele ungdomstrinnet på, sånn at elevene kan bli forberedt på et langt tidligere tidspunkt. De som har dårlige skoleresultater, har ikke bare dårlige skoleresultater, de har også ofte en lang rekke av nederlag bak seg som er demotiverende. Jeg har stor tro på at vi skal klare å få til – i samarbeid med skolen – en langt mer motiverende og variert måte å jobbe på som inkluderer flere barn og unge.