Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-06-12:
Kampen mot terrorisme stiller verdenssamfunnet overfor store utfordringer. Terroranslaget mot USA 11. september viste på en gruoppvekkende måte hvor sårbart vårt moderne samfunn er, og hvor hensynsløst enkelte er villig til å gå fram for å fremme sine mål. Siden terrorismen er internasjonal, må også bekjempelsen av terrorisme skje på tvers av nasjonale grenser. FN har derfor vedtatt flere konvensjoner og resolusjoner som skal ramme terrorisme og finansiering av terrorisme, og som Norge har sluttet seg til. Lovforslagene i den foreliggende proposisjonen gjennomfører resten av Norges folkerettslige forpliktelser på dette området. Det har vært viktig for meg å utforme forslagene slik at de lojalt og tydelig oppfyller Norges internasjonale forpliktelser. Samtidig må ikke lovtiltakene gjøres så inngripende at de i for stor grad griper inn i de verdiene vi ønsker å beskytte. Lovtiltak må balanseres mellom det å beskytte samfunnet og det å unngå inngrep i samfunnsgodene vi ønsker å beskytte, som f.eks. rettssikkerhet, personvern, ytringsfrihet, forsamlingsfrihet og foreningsfrihet og andre grunnleggende menneskerettigheter. Jeg vil imidlertid advare mot at diskusjonen overforenkles, slik at det fremstår som om menneskerettighetene ubetinget kommer under sterkere press når tiltak mot terrorisme innføres. Passivitet i bekjempelse av terrorisme kan også være et brudd på menneskerettighetene. Prosessen med lovarbeidet har vist hvor vanskelig det er å finne et modus vivendi. I ettertid kan det konstateres at enkelte av forslagene som ble sendt på høring, nok var for vidtrekkende. I saker som denne er høringen særlig verdifull, fordi synspunkter fra vidt forskjellige ståsteder bidrar til å finne den riktige balansen i departementets endelige forslag. Det endelige lovforslaget faller i fire hoveddeler: For det første foreslår departementet en ny straffebestemmelse om terrorisme som uttrykkelig retter seg mot terrorhandlinger. Formålet er å markere klart i loven at slike handlinger står i en særstilling. Definisjonen avgrenser dessuten virkeområdet for de andre lovtiltakene mot terrorisme. Uten en definisjon hadde det vært nødvendig å gi mer generelle regler. Definisjonen bidrar dermed til at lovtiltakene ikke får et videre nedslagsfelt enn formålet tilsier. For det annet foreslår departementet et nytt straffebud om finansiering av terrorisme. Bestemmelsen rammer det å skaffe til veie økonomiske midler til finansiering av terrorhandlinger, og det å stille midler til rådighet for terrorister. For det tredje foreslår departementet nye regler om båndlegging av midler. Forslaget innebærer at påtalemyndigheten på nærmere vilkår kan frata siktede rådigheten over formuesgoder, for å forhindre at de brukes til finansiering av terrorhandlinger. For å trygge rettssikkerheten foreslår departementet at en beslutning om båndlegging alltid må bringes inn for forhørsretten for stadfestelse. Båndlegging kan heller ikke besluttes for mer enn fire uker om gangen. Etter utløpet av denne perioden må saken på ny bringes inn for forhørsretten. For det fjerde inneholder proposisjonen forslag om å utvide reglene om bortvisning og utvisning til også å omfatte dem som har overtrådt de nye bestemmelsene i straffeloven §§ 147 a og 147 b, eller noen som har gitt trygt tilholdssted til slike personer. Lovforslagene departementet sendte på høring 20. desember 2001, har som kjent vakt stor debatt. Mange har vært kritiske. Selv om deler av kritikken bygde på misforståelser, kom mange med verdifulle innspill som var nyttige under lovforberedelsen. Departementet har f.eks. tatt på alvor at definisjonen av terrorhandlinger kunne gjøres mer presis og mindre vidtfavnende. Den har imidlertid aldri rammet politiske demonstrasjoner eller frigjøringskamper. Også bestemmelsen om planlegging og forberedelse av terrorhandlinger er vesentlig innskrenket, men vi har, som det er påpekt av enkelte, foreslått en egen forbundsbestemmelse. Jeg har merket meg at komiteen foreslår å utvide reglene om båndlegging til også å omfatte straffeloven § 147 b, om finansiering av terrorisme. Grunnen til at Justisdepartementet ikke foreslo en tilsvarende avgrensning, var at slike handlinger i det alt vesentlige vil kunne rammes som medvirkning til overtredelse av straffeloven § 147 a. Jeg har imidlertid forståelse for komiteens forslag, og ser ingen avgjørende betenkeligheter ved det. Jeg er glad for at Stortingets justiskomite i all hovedsak har sluttet seg til forslaget, som innebærer et viktig bidrag i kampen mot terrorisme. For å være best mulig rustet til å foreta slike vurderinger også i fremtiden, vil jeg under det nordiske justisministermøtet senere i juni foreslå at det opprettes en nordisk arbeidsgruppe for å identifisere problemstillinger og verdivalg som lovtiltakene mot terrorisme har aksentuert. Jeg vil også foreslå at arbeidsgruppen skal komme med forslag om hvordan grunnleggende menneskerettigheter kan forenes med behovet for lovregler som beskytter samfunnet.