Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-03-05:
Både interpellanten og justisministeren skal ha ros for å ha anlagt en bred debatt. Men jeg synes det er viktig å slå fast det som flere har sagt, slik at det er spikret: Det er ingen kvinne som skal pålegges ansvaret for at hun blir utsatt for et overgrep. Det at den forestillingen i det hele tatt skal eksistere, er såpass vanvittig at det må bare sies nok ganger at det er helt hinsides at det skal være slik. Det er den som foretar overgrepet, som må stå ansvarlig. Så er det også slik at jeg tror at det representanten Chaudhry tok opp om at man skal tenke seg om i hvilke sammenhenger man kan lære folk at et nei er et nei, og lære folk respekt for integritet, er ganske viktig. Jeg husker hvilket lurveleven det ble i Norge da avdøde Annette Thommessen i 1990, ca., ville innføre et kjønnskurs. Det var for å fortelle klart og tydelig at selv om noen i andre land går med litt andre klær enn det man er vant til, så er ikke det nødvendigvis en invitasjon til noe som helst. Nå kan dette gjelde i mange sammenhenger, for det er, som justisministeren har sagt, store mørketall, og de fleste overgrepene skjer jo privat, ikke i det offentlige rom. Når noe så galt og så dramatisk som en overfallsvoldtekt er, skjer i det offentlige rom, synes jeg vi rett og slett skal gjøre noe godt ut av det ekstreme ondet: Vi skal sørge for at det blir satt et sterkt søkelys på hva vi må gjøre for å sette en stopper for det. Og når det først skjer i det offentlige rom, må vi sørge for at det blir fulgt opp, slik jeg forstod justisministeren, at voldtekt og for så vidt også vold i nære relasjoner skal etterforskes som drap fra sekund null – fra sekund null. Hvis vi ikke gjør det, viser vi etter min mening fra samfunnets side en total mangel på respekt for den som utsettes for dette. Det er vel og bra at kriminalteknikere er på plassen, men vi er ganske avhengig av at også andre er det. Hadde det foregått et drap et eller annet sted i denne byen, eller hvor som helst ellers, ville man rykket ut øyeblikkelig, helt uavhengig av at det er helg og uavhengig av alle andre bestemmelser. Hvis samfunnet mener det som alle i denne salen sier, må også politiet opptre slik. Og har det konsekvenser for budsjetter, vil jeg tro at justisministeren har bred forståelse for at han vil få støtte for det i denne salen. Man må også organisere sitt arbeid slik at det å bekjempe seksualovergrep, det å bekjempe vold i nære relasjoner, vold utøvd av en veldig nær slektning, må få status. Vi vet jo at når politiet de senere årene har tatt fatt på arbeidet mot vold i nære relasjoner, har det skjedd noe svært positivt. Det skal de ha ros for. Men det må også være slik at det å bekjempe voldtekt og voldtekt i sin mest dramatiske utgave, overfallsvoldtekt, må få som konsekvens at det fra denne talerstol blir sagt tydelig at hvis dette skjer på fredag kveld eller på lørdag eller søndag, skal man ikke måtte vente til noen kommer på jobb på mandag. Så tydelig må det sies. Så er jeg sikker på at kloke mennesker finner de administrative, økonomiske og praktiske konsekvenser av det. Jeg tillater meg å si det, ikke fordi en statsråd eller politikere skal ha andre roller enn det de har, men fordi justisministeren har vært prisverdig klar i sin innsats mot trafficking generelt og i Oslo spesielt. Justisministeren har vært prisverdig klar i sin linje mot gjenger og mot gjengkriminalitet, gjenger som er voldelige og voldsomme i det offentlige miljø. Da må den samme prisverdige klarheten også være uttrykt når det gjelder alle praktiske sider ved politiets arbeid, ved å sørge for at de som har vært utsatt for overfallsvoldtektene, får bistand. Det rosverdige arbeidet som statstråden nevnte, om å ta fornærmede på alvor, er jo nettopp å sørge for bistandsadvokater og å lytte veldig nøye til representanten Aspakers historie. For det er en alvorlig historie. La oss si at den i sin enkleste forklaring handler om at man har for få folk. Så vet vi at politiets prioritet nr. 1 er å ta fatt på vold. Vi vet det, det er blitt sagt. Den historien er såpass tung i seg selv, at når noen går til det skrittet og er såpass åndsnærværende, som representanten Aspaker skildrer det, får det være en case som handler om det vi ikke kan akseptere, og som gjør at vi fra denne talerstolen bør få høre at i dialogen med Oslo politidistrikt og med alle andre politidistrikter i landet skal signalet være at når voldtekter har funnet sted, skal disse etterforskes som drap fra sekund null. Da har vi på vegne av samfunnet gitt et signal som er utvetydig. Det er også en håndsrekning til dem som har vært utsatt for en så fornedrende og så integritetskrenkende handling. Så får det være slik at pengene som måtte følge av det, må bli en budsjettsak. Vi skal ha revidert nasjonalbudsjett om få måneder, og jeg er sikker på at man har evne og vilje til å følge det opp der, hvis man har evne og vilje til å ta konsekvensen av det jeg hørte justisministeren si tidligere i dag.