Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2016-06-08:
Det er i tråd med Norges grunnholdning når vi sammen med de andre EØS/EFTA-landene Island og Liechtenstein helt siden EØS-avtalen trådte i kraft i 1994, har bidratt til økonomisk og sosial utjevning i Europa gjennom EØS-finansieringsavtalene, ikke minst fordi dette tjener norske interesser og bidrar til økt samarbeid og styrking av bilaterale relasjoner i Europa. Avtalen om finansieringsordningene for perioden 2014–2021 ble endelig signert 3. mai i år etter en forutgående lang og krevende forhandlingsprosess som ble avsluttet i juni i fjor. Den ble etterfulgt av en tidkrevende prosedyre på EU-siden. Avtalen omhandler også rammer for de såkalte Norway Grants og en tilleggsprotokoll til frihandelsavtalen Norge har med EU om handel med fisk. Regjeringen fortjener ros for en god håndtering av prosessen og for å ha framforhandlet en god avtale for Norge. Avtaleperioden for EØS-midlene er forlenget til sju år. Norge, Island og Liechtenstein skal i perioden bidra med 2,8 mrd. euro, og det tilsvarer en samlet ramme på totalt 26,6 mrd. kr, der Norge finansierer det alt vesentligste, om lag 97 pst. Avhengig av valutakursen blir Norges årlige bidrag på om lag 3,3 mrd. kr til de 15 minst velstående landene i Europa. To særskilte fond på i alt 100 mill. euro er forbeholdt sysselsetting for ungdom, regionale samarbeidsprosjekt og styrking av det bilaterale samarbeidet mellom Norge og mottakerlandene. Forhandlingene om markedsadgang for fisk og fiskeprodukter har vært ført parallelt, og en enighet om EØS-bidragene forutsatte en tilfredsstillende løsning på dette området for Norge, dvs. en forbedret markedsadgang for sjømatnæringen. Når den nye avtalen trer i kraft til høsten, har norsk sjømatnæring i realiteten vært uten en slik avtale i over to år, fordi de tidligere avtalene om frie kvoter utløp sammen med de gamle EØS-finansieringsordningene i april 2014. Det er uheldig. Dette har tatt for lang tid, og forsinkelsene ligger på EU-siden. Når det gjelder det videre arbeidet for å trygge rammebetingelser og bedre handelsavtaler for norsk sjømateksport, inklusiv tollfri markedsadgang for norsk sjømat til EU-markedet, er det en høyt prioritert sak for regjeringen. EØS-midlene gir en unik mulighet til å delta i europeisk samarbeid og til å styrke båndene og relasjonene mellom Norge og mottakerlandene på ulike nivå – politisk, økonomisk og kulturelt. Sammen om et grønt, konkurransedyktig og inkluderende Europa er regjeringens visjon for samarbeidet. Målet er at Norge skal kunne bidra til økt trygghet og sikkerhet i Europa og til å styrke EUs konkurransekraft og vekst i den globale økonomien. For å oppnå dette er det vesentlig at Norge nå innretter en mer strategisk bruk av EØS-midlene. Midlene skal målrettes mot innovasjon, forskning, utdanning og tiltak for økt mobilitet i det europeiske arbeidsmarkedet. De skal styrke Europas energisikkerhet og bidra til en offensiv klima- og miljøpolitikk, altså til overgangen til en mer grønn økonomi. Avtalen åpner i tillegg for å utvide politi- og justissamarbeidet mellom Norge og mottakerlandene, inkludert felles innsats for å håndtere migrasjonsutfordringene. Utviklingen i rettsstatsprinsippene i enkelte EU-land kan også bli et tema i forbindelse med at det skal forhandles fram detaljerte avtaler med de ulike mottakerlandene. Det er grunn til å gjenta betydningen EU og EØS-avtalen har for Norge, for verdiskapingen og velferden her hjemme. 75 pst.–80 pst. av vår eksport går til EU, og avtalen gir oss tollfri markedsadgang til 31 land med 500 millioner mennesker. Det indre markedet er bunnplanken i det europeiske samarbeidet og i Norges partnerskap med EU, og det er viktigere enn noen gang i lys av det komplekse utfordringsbildet som preger Europa. EØS-avtalen handler likevel om noe mer. Det er ikke bare snakk om markedsadgang, økonomi og finansieringsordninger, men om relasjoner og verdifellesskap. På de fleste områder er vi avhengig av europeisk samarbeid og å finne gode løsninger i felleskap for å fremme nasjonale interesser. Når avtalen om EØS-finansieringsordningene nå ratifiseres, ønsker vi regjeringen lykke til med forhandlingene om rammeavtaler med de 15 mottakerlandene om innretningen – detaljbruken av midlene.