Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2015-12-16:
I dag diskuterer vi regjeringens tredje statsbudsjett, og da vi fikk budsjettet i oktober, var jeg spent: Kanskje er det nå de kommer, de nye, store satsingene? Men det var lite nytt. På nytt er det etter- og videreutdanning av lærere det går i. Det er en selvfølge at den satsingen som alle partier i denne salen er enige om – øre for øre – blir videreført. I tillegg var det litt naturfag. Men hva med alt det andre som skolen skal drive med? Hva med alle de andre forutsetningene som må være på plass for at læring skal skje? Hva med elevenes psykososiale læringsmiljø? Hva med å videreutvikle IKT-kompetansen? Har ikke regjeringen egne ambisjoner når det gjelder tidlig innsats? Blåser de i å legge til rette for det brede læringssynet, for helse og fysisk aktivitet? Hva med tiltakene som skal gi læreren bedre tid til å hjelpe hver enkelt elev med å nå sine mål? På nytt må vi kunne si at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens budsjett for grunnskolen er et snevert skolebudsjett. Men heldigvis har vi en regjering som ikke har flertall, og som må forhandle i Stortinget for å få i havn et budsjett. Jeg sender en liten takk til høyere makter for at vi har Kristelig Folkeparti og Venstre, som har fått vridd en liten del av budsjettet i en litt mer riktig retning. Jeg tenker da spesielt på midlene som er satt av til flere lærere i 1.–4. trinn. Vi skulle bare ønske at det var lagt litt mer penger på bordet, slik at man kunne gjort et reelt og merkbart løft, som sikrer at alle elevene i skolen får hjelp til å lære seg de grunnleggende lese-, skrive- og regneferdighetene tidlig i barneskolen. Forskning viser at det er nær sammenheng mellom læringsutbytte, ernæring og fysisk og psykisk helse. Det handler om å legge til rette for at læring skal kunne skje. Derfor foreslår Arbeiderpartiet på nytt å øremerke styrking av helsesøstertjenesten. Vi vil ha mer fysisk aktivitet i skolen, og vi tror faktisk at et eple om dagen ikke bare holder doktoren borte, men at det også bidrar til et klarere hode som er litt mer beredt for læring. Altfor mange skolebarn starter dagen med en klump i magen, en følelse av ikke å være gode nok, en følelse av ensomhet. For ni måneder siden presenterte Djupedal-utvalget sine anbefalinger for å bekjempe mobbing i skolen. Vi hadde derfor store forventninger til at ministeren virkelig skulle ta grep på dette feltet i statsbudsjettet, men det var tynne greier. Det meste er videreføringer, og så er det denne nettportalen da. Arbeiderpartiet er utålmodige og foreslår å bruke 60 mill. kr mer enn regjeringen på tiltak for å bekjempe mobbing. Dette er penger som skal gå til et bedre skole–hjem-samarbeid, kommunale beredskapsteam i alle kommuner, flere miljøarbeidere og skolebasert kompetanseutvikling, fordi det haster med å komme videre. Men jeg skal være helt ærlig, for det må man jo være i denne salen: Disse tiltakene er viktige, men det blir som en dråpe i havet sammenlignet med den innvirkningen kommunebudsjettene har på elevenes og lærernes hverdag. Tusenvis av nyvalgte kommunepolitikere sitter i disse dager og skal vedta skolebudsjettene for neste år. KS’ budsjettundersøkelse bekrefter på nytt at det kuttes i skolen, for lærerne og elevene. Cirka 40 pst. av landets rådmenn mener det er verre å lage budsjett i år enn i fjor, og ca. 50 pst. mener det er like vanskelig. Rådmannen i Stavanger foreslår på nytt i år å kutte 20 mill. kr i skolebudsjettet. I Halden ligger kuttet an til å bli over 10 mill. kr. Arbeiderpartiet øker overføringene til kommunene med nesten 4 mrd. kr mer enn det regjeringen foreslo. Jeg synes det er forunderlig at regjeringen, på tross av at vi har mer penger å bruke enn noen gang, og at man prioriterer milliarder i skattekutt, ikke klarer å gjøre nødvendige prioriteringer for kommunene. Jeg må få gjenta: Det hjelper ikke stort med et par ekstra lærere i småskolen dersom kuttet i andre enden spiser opp den satsingen. Et kutt på 10 mill. kr i en kommunes skolebudsjett er ikke først og fremst et kutt i viskelær, skrivebøker og museumsbesøk – det er et kutt i lærerstillinger. Det blir færre lærere til å hjelpe elevene med å nå sine mål.