Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-11:
Jeg tror det var Ibsen som sa at man skal være varsom med å ta troen fra et gjennomsnittsmenneske, og det er vel det dette innlegget fra Hagesæter bekrefter. Han kan godt leve i sin tro, det skal jeg ikke ta fra ham. Skattesystemet har tre viktige oppgaver: skaffe inntekter til å finansiere velferdsstaten, omfordele inntekt slik at de som sitter øverst ved bordet, betaler mer enn dem som sitter nederst, og å bidra til en effektiv bruk av samfunnets ressurser. Dette er utgangspunktet for SV når vi skal vurdere hvilke skatteendringer vi mener er riktige. Vårt utgangspunkt er at man ikke nødvendigvis trenger å betale sin skatt med glede, men den må betales med forståelse. Skal det være mulig, må skattesystemet være bygd opp slik at det oppleves som rettferdig og rimelig, i tillegg til at det bringer penger inn i statskassen, slik at vi kan bygge ut velferdsstaten videre. Vi ønsker at fellesskapet skal finansiere fellesskapets prosjekter - barnehager, skoler, sykehus og hva det måtte være - gjennom en felles skatt, ikke gjennom egenbetaling og egenandeler, slik som Regjeringen i stigende grad ønsker. Vårt utgangspunkt er derfor at 12 milliarder kr i skattelettelser til de mest formuende og mest velstående i Norge, som Regjeringens forslag innebærer, er svært uheldig. Det viser, som all empiri også viser, at Høyre-folk har hjertet sitt nærmest lommeboka og er ikke opptatt av hvordan velferdsstaten kan bygges videre ut. Denne tilnærmingen som SV har til hvordan skattesystemet skal være, er den som egentlig har kjennetegnet oppbyggingen av de nordiske velferdsstater. Den har et langt historisk løp i våre land, som har bidratt til lavere arbeidsledighet og en bedre velferdsstat enn det man har i svært mange andre land. Den har også bidratt til mindre forskjeller mellom folk og lavere arbeidsledighet, den har bidratt til robuste bedrifter, og ikke minst har den bidratt til at prinsippet om fellesfinansierte velferdstjenester er et gode. Denne tilnærmingen til skatt og fordeling har vært og er en enestående suksess. Det er ingen grunn til at denne suksessen skal rives ned av høyresiden, og det er ingen grunn til at Fremskrittspartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti, som ønsker noe annet, skal få muligheten til å eksperimentere videre med velferdsstatens framtid. Når man hører på denne skattedebatten, kan man få inntrykk av at Norge er et land som ligger helt i det øverste sjikt når det gjelder skatter og avgifter, men dette er ikke riktig. All internasjonal forskning på dette viser at Norge ligger omtrent midt i laget, der Norge bør ligge. Vi ligger under våre nærmeste naboland i Norden, under også mange store europeiske nasjoner, men vi ligger også selvfølgelig over de land som har lavest velferd i Europa. Vi ligger altså omtrent der vi bør ligge, og høy skatt er ikke for noen, verken for enkeltmennesker eller bedrifter, noe avgjørende problem i Norge. Det ble ikke mye igjen av det som enkelte har kalt en ny stor skattereform, og som med sine ambisiøse anslag var sammenlignet med skattereformen av 1992. En omfattende forberedelse ble lagt til grunn under ledelse av tidligere finansminister Arne Skauge, men det blir liksom ingenting igjen når Stortinget nå har ferdigbehandlet dette. Jeg tror at de som må være mest skuffet i dag, er Arne Skauge og alle de som satt sammen med ham i denne omfattende skattekommisjonen, fordi en ser at det ble ikke mye igjen av alle disse lange møtene, alle disse store utredningene som de fikk seg forelagt. Det komiske er kanskje, sett med SVs øyne, at det eneste Regjeringen får flertall for, er skatt på aksjeutbytte, et prinsipp som SV i svært mange år stod alene om i denne sal. Etter hvert fikk vi støtte også fra andre, og nå er det til og med Regjeringen, og ikke minst Per-Kristian Foss, som er den som har brukt mest tid på å polemisere mot dette opp igjennom årene, som innfører dette. Dette er jo et historisk paradoks, men det viser at de som hele tiden har hevdet, og hevdet med tyngde, at å skattlegge aksjeutbytte er riktig, har fått rett. Riktignok innføres dette prinsippet i en svært modifisert form, men det innføres som prinsipp, og det er SV glad for. Regjeringen har gått seg bort i denne meldingen. De var så oppsatt på skattelettelse at de glemte det helt avgjørende i en skattereform, nemlig at en reform som sådan må være skattelette- eller skatteskjerpelsesuavhengig. Derfor har dette blitt det store mageplasket det rent faktisk har blitt. Man har gått seg bort i en struktur som er avhengig av å smøres av skattelettelser, istedenfor at man går inn på en reformendring, og så kan hvert enkelt parti mene hva man vil om nivået på skatt. Det er det som gjør at dette ikke har blitt noen skattereform, det har blitt en skattemelding med 12 milliarder kr i skattelettelse. Det er også derfor den er maltraktert av Stortinget og i praksis ikke har støtte på noen avgjørende punkt annet enn skatt på aksjeutbytte. Det betyr at det neppe er noen i denne sal eller utenfor denne sal som kommer til å snakke om en stor skattereform av 2004, slik som man fremdeles snakker om skattereformen av 1992, simpelthen fordi forslagene er grunnleggende usosiale, med store lettelser i formuesskatt og toppskatt, og skatt på aksjeutbytte som motytelse. Den har sågar også blitt enda mer moderat gjennom regjeringspartienes behandling i Stortinget. Det betyr at i praksis er det nå svært få mennesker som vil betale skatt på aksjeutbytte gjennom de endringene som her er foretatt. Man har i tillegg heller ikke konkretisert hvilke fradrag man ønsker å fjerne, man har bare sagt at man ønsker å fjerne fradrag i størrelsesorden 5,5-6,5 milliarder kr. Fradrag er som kjent noe av det som treffer alle og har størst effekt for dem med lav inntekt. Når man ikke konkretiserer dette, vil det være de med lav inntekt som får smellen. Hovedproblemet med skattesystemet er at det har hatt i seg en grunnleggende urettferdighet ved at kapitalinntekter har vært så mye lavere beskattet enn arbeidsinntekter, og ikke minst at store inntekter gjennom aksjeutbytte har vært skattefrie for mottakerne. SV er derfor enig i at delingsmodellen må fjernes. SV advarte allerede i 1992 mot de svakhetene som delingsmodellen hadde i seg, og gjennomføring av den. Vi gikk derfor imot denne modellen av 1992, og på mange måter kan man si at denne debatten er Eilef Melands, vår daværende skattepolitiske talsmann, store revansj, for han advarte nemlig i detalj mot de svakhetene som lå i delingsmodellen. Men det er ikke nødvendigvis slik at å fjerne delingsmodellen betyr at skattesatsen på arbeid og kapital må være helt lik prosentuelt. Deler av skatten som vi betaler på personinntekt, er trygdeavgift, og den gir rettigheter som kapitalskatt ikke gir. Det er derfor riktig at man kan ta utgangspunkt i at det er noe forskjell, noe differanse, mellom sats på inntekt på kapital og sats på inntekt på arbeid. SV ønsker ikke lavere toppskatt. Vi ønsker ikke at denne meldingen skal smøres med 12 milliarder kr i skattelettelser. Men vi er veldig klare på at hovedprinsippet med skattemeldingen er at man må drive med omfordeling. For SVs vedkommende betyr det at vi ønsker høyere minstefradrag for dem med lave inntekter. Regjeringen har foreslått å fjerne frikortet for ungdom, av en eller annen helt uforståelig grunn. Jeg mener at jeg i svært mange valgkamper nå har registrert at Unge Høyre har reist rundt og sagt at man skal øke frikortbeløpet, og ikke fjerne det helt. Dette må være et av mange eksempler på hvor lite innflytelse Unge Høyre har på Høyre. Det er også interessant å legge merke til at Regjeringen ønsker en utvidelse av dokumentavgiften til også å gjelde borettslagsleiligheter. Her settes Regjeringen kraftig på plass av stortingsflertallet. Dette er nok et forslag om urettferdig beskatning fra Regjeringen overfor ungdom. Det er i grunnen interessant å se at hele profilen denne regjeringen har, er at er du en voksen, middelaldrende mann, er det ikke grenser for hvilke skattelettelser denne regjeringen ønsker å overøse deg med, men hvis du har moderate inntekter, er ungdom eller på annen måte helt alminnelig, vil denne regjeringen ikke gi deg noe som helst, snarere ta fra deg det du måtte ha. SV ønsker en annen modell for kapitalbeskatning enn det flertallet ønsker. Den skiller seg fra aksjonærmodellen ved at den tar hensyn til alle kapitalinntekter, også aksjeinntekter, men den har ikke dette skjermingsfradraget som har vært en av de store svakhetene ved aksjonærmodellen. Vi ønsker i stedet et bunnfradrag. Fordelen med det er at det gir mer rettferdig skatt på kapital, ved at en likestiller alle ulike kapitalinntekter. Ut fra prinsippet om at ulik inntekt skal beskattes likt, er en slik modell langt å foretrekke. Den vil også gi større inntekter til staten, inntekter som kan brukes til lettelser i andre deler av skattesystemet, f.eks. lettelser i personbeskatningen gjennom høyere bunnfradrag. Svakheten ved aksjonærmodellen er særlig skjermingsmodellen. Særlig for nye bedrifter som har liten kapitalverdi, er det vanskelig å fastsette en kostpris eller en markedspris på en aksje som ikke er omsatt. Dette kan medføre en skatteulempe for disse bedriftene. Alle partier bortsett fra regjeringspartiene ber om at dette må utredes mer, særlig også fordi dette ikke var en del av det omfattende utredningsarbeidet som lå til grunn. En stor svakhet ved hele denne meldingen er at grønn beskatning i liten grad er berørt. SV ønsket at det skulle være en del av Skauge-utvalgets mandat. Det ble det dessverre ikke, og det viser seg nå at dette er en stor svakhet. Grønn beskatning, eller lavere skatt på arbeidsinntekt og høyere skatt på miljøforurensning, er et riktig skatteprinsipp, som ikke minst for norske bedrifter også vil være en viktig del av beskatningen i framtiden. Dette burde ha vært en del av innstillingen for at vi skulle kunne få en helhet i dette. Jeg ser at presidenten reiser seg, og det betyr at mitt innlegg nå er slutt. Men summa summarum må jeg si: Denne skattemeldingen har vært et mageplask for Regjeringen. Den vil ikke sette varige spor etter seg i norsk skattedebatt annet enn gjennom et viktig prinsipp, nemlig at nå skal aksjeinntekter beskattes, og det er positivt.