Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-02:
Da Riksrevisjonen endevendte norsk fiskeriforvaltning, konkluderte de med det som er den nest kraftigste kategorien av kritikk. De sa at «etablerte fiskeripolitiske prinsipper er blitt utfordret». På godt norsk betyr dette at Riksrevisjonen slår fast at fiskeripolitikken har gått i feil retning. Og det store spørsmålet politisk er om fisken i havet på ny skal tilhøre folket, eller om et titall søkkrike kvotebaroner skal stikke av med fortjenesten. Kvotemeldingen, som ble banket igjennom i Stortinget av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet i fjor vår, tar oss videre på en kurs som tjener kvotebaronene, ikke kystbefolkningen. De lovendringene vi stemmer over i dag, ble sendt ut på høring av regjeringen før det nye forslaget til kvotemelding var behandlet i Stortinget. Regjeringspartiene ville heller ikke vente på Riksrevisjonens gjennomgang av fiskeripolitikken før lovendringene skulle behandles. Men der måtte de bøye av for presset. Med Fremskrittspartiets velsignelse fikk altså regjeringen presset fram en ny politikk som hele kysten og store deler av næringen er imot. For ett år siden var jeg i Vardø, som er arnestedet for Kystopprøret, der folk langs kysten har reist seg i protest fordi fiskeriressursene privatiseres og havner på stadig færre hender, kystsamfunnene fratas ressursene og et tjuetall familier i dag eier halvparten av landets kvoter. Norge råder over enorme havområder med noen av verdens aller rikeste fiskerier, men Vardø, som mange andre lokalsamfunn langs Finnmarkskysten som ligger nærmest de mest fiskerike områdene i verden, får altså ikke mulighet til å leve av fisken. Når et tradisjonsrikt fiskerisamfunn som Vardø ikke får til det, er det noe grunnleggende galt med landets fiskeriforvaltning og landets fiskeripolitikk. Det som har skjedd, med Stortingets vitende og vilje, med åpne øyne og ører, er et ran av fellesskapets ressurser. Og det skal sies: Det har beriket milliardærer som Kjell Inge Røkke og Helge Møgster. Det har de fått til, de borgerlige – det skal de ha. Men det har altså fratatt kystsamfunnene grunnlaget for mye av sysselsettingen og bosettingen i framtiden, og det er dette vi ønsker å snu. Fisken må tilbake til fellesskapet, og den må på land, så den sikrer og skaper aktivitet langs hele kysten og kommer det norske folk til gode. Etter sterkt press fra Rødt vedtok Stortinget i vår at regjeringen skulle konsekvensutrede de delene av fiskeripolitikken som ikke var utredet før vedtakene fra kvotemeldingen ble iverksatt. Vi mener at de endringene vi nå foretar i deltakerloven og havressursloven, burde vært utsatt til alle delene av fiskeripolitikken var konsekvensutredet, for den må ses i sammenheng, og den må ses i en helhet. Under koronapandemien ser vi også hvor sårbart Norge er når arbeidsinnvandringen stopper opp. Vi trenger en fiskeripolitikk som sikrer flere helårsarbeidsplasser langs kysten, og som gjør oss mindre avhengige av importert arbeidskraft. På den måten sikrer vi også sysselsetting og bosetting i kystsamfunnene. Nylig kom det et brev til departementet fra Fiskarlaget, der de i skarpe ordelag sa at «kvotemeldingen og Stortingets behandling av denne, har satt hele fiskerinæringen i en nærmest umulig situasjon hvor viktige rammebetingelser for framtida fremstår som svært uavklarte». Dette er et sterkt signal. Det er også en kraftig dom over de borgerlige partienes useriøse behandling av fiskeripolitikken i Stortinget. Rødt ønsker både et rikt kystfiske og levering av fisken til bedrifter i kystsamfunnene våre. Verdiskapingen i Norge øker når kystsamfunnene får bearbeidet fisken til kvalitetsprodukter. Det skaffer levebrød for kystfiskerne og for folk langs hele kysten, mens det som regjeringen og Fremskrittspartiet går inn for og gjør, er en snikprivatisering av retten til framtidens fiske, og det er et svik mot kystens folk.