Peter Angelsen (Senterpartiet), 1998-12-17:
Som debatten har synliggjort, inneholder denne saken flere sider. Jeg vil i dette innlegget imidlertid konsentrere meg om forhold knyttet til fiskerinæringen. I Fiskeridepartementets stortingsmelding om perspektiver på utvikling av norsk fiskerinæring, St.meld. nr. 51 for 1997-98, er bedring av markedsadgangen for fiskeprodukter fremhevet som viktig for økt verdiskaping i næringen. Arbeidet med å redusere handelshindre som begrenser eksporten av norsk sjømat, er derfor veldig viktig. Veterinæravtalen utgjør et viktig bidrag i den sammenheng ved at grensekontrollen for fiskeeksporten fjernes. Den vil bedre markedsadgangen for norsk fisk til det viktigste markedet næringen har. EU-landene er vårt nærmarked, og mange av EU-landene utgjør våre mest stabile markeder. Verdien av fiskeeksporten til EU var i 1997 14,5 milliarder kr og utgjorde 59 pst. av den totale fiskeeksporten. På tross av de problemene som har oppstått på det russiske og asiatiske markedet, forventes den totale fiskeeksporten i år å øke med over 10 pst. For eksporten av fisk til EU vil imidlertid økningen være enda mer markant, noe som ytterligere synliggjør viktigheten av dette markedet ved at det også er en buffer som demper problemene som oppstår i andre markeder. Når jeg så legger til at en ikke ubetydelig del av fiskeeksporten til land utenfor EU transitteres gjennom EU og derfor også underkastes grensekontroll, ser man hvilket omfang denne grensekontrollen har for norsk fiskerinæring. På denne bakgrunn ser jeg med bekymring på at EU med virkning fra. 1. januar 1997 har harmonisert sitt regelverk for grensekontroll. Det innebærer en strengere grensekontroll sammenlignet med det fiskeeksporten utsettes for i dag. Den særordning vi har hatt med enklere grensekontroll i påvente av den fremforhandlede avtalen, ville fall bort dersom Norge skulle si nei. Da ville fiskerinæringen møte et nytt kontrollregime med betydelig potensial for forsinkelser. Og nettopp forsinkelser er noe av det fiskeeksporten er mest sårbar for. Det er ikke mulig å forutsi hvor store og hyppige forsinkelsene vil bli, men slingringsmonnet er ikke stort før eksportørene risikerer å måtte selge fisken til redusert pris. I alvorligste fall vil konsekvensen bli tap av kunder for dem som over tid ikke klarer å frembringe varen i rett tid og med rett kvalitet. Det kreves selvsagt et visst innsyn i fiskeeksporten og de tersklene varepartiene må over på vei til markedene, og dette er forsøkt besvart og beskrevet både fra Regjeringen og næringen. Dersom det ikke anses som god nok dokumentasjon, syns jeg det må være et krav at de som ikke mener det, mer spesifikt bør kunne påpeke hva slags dokumentasjon som ønskes. I en situasjon hvor allerede dagens særordning medfører problemer for fiskeeksporten, er det svært viktig å unngå at eksportørenes konkurransevilkår forverres ytterligere. Når den fremforhandlede avtalen derimot gir anledning til å vesentlig forbedre dem, er det en opsjon jeg som fiskeriminister vil tilrå benyttes. Sett i sammenheng med at fisk ikke er en del av det frie varebyttet innenfor EØS-avtalen, og at næringen må forholde seg til en betydelig tollbelastning, er det viktig at avtaleverket forbedres på de punkter det er mulig. Samtidig som næringen er avhengig av gode eksportvilkår, er særlig fiskeindustrien i Finnmark og Troms avhengig av råstofftilførsler fra russiske fartøyer. Avtalen vil medføre at Norge må opprette grensekontrollstasjoner for kontroll av denne importen. Dette omfatter imidlertid ikke importen av fersk fisk. For den øvrige fisken vil det bli etablert praktiske ordninger, slik at kontrollen kan skje på en mest mulig smidig måte. Det legges bl.a. ikke opp til at fisken fysisk må fremstilles på selve grensekontrollstasjonen, men at den kan leveres på bedriftens eget anlegg for kontroll der, dersom dette ligger i rimelig nærhet. Det er min intensjon at vi skal strekke oss langt for å unngå at det nye regelverket skal legge unødige hindringer på det etablerte handelsmønsteret. Dersom erfaring skulle vise at systemet ikke fungerer tilfredsstillende i så henseende, kan det bli aktuelt å etablere flere grensekontrollstasjoner. Jeg er således overbevist om at vi skal klare å håndtere denne siden av avtalen på en tilfredsstillende måte, og at avtalen totalt sett vil være til stor gavn for Kyst-Norge.