Nils Aage Jegstad (Høyre), 2018-06-14:
Anbud i offentlig sektor er ikke noe nytt, tvert imot er det vanlig når en skal investere i varer, tjenester og infrastruktur. Formålet med anbud er å sikre riktig pris til ønsket kvalitet, det er ikke slik at anbud kun er et spill om pris. Anbudene har grunnlag i et klart definert rammeverk som omfatter både omfang og kvalitet. Det dreier seg om prekvalifisering av aktuelle anbudstilbydere, klart definerte mål og økonomiske rammer. Fordelen ved bruk av anbud er at tilbyderne kan komme med ulike forslag til praktisk løsning. Det ligger betydelige muligheter for innovasjon i en anbudsprosess. Dessuten er det en fordeling av risiko mellom bestiller og utfører. Anbud er velkjent i kollektivtransporten. De fleste fylker har i dag etablert administrasjonsselskaper som bestiller kollektivtransport. Ruter AS er et slikt selskap. Her settes buss og båttransport ut på anbud med jevne mellomrom. Det har vært nøkkelen til en betydelig omlegging til mer miljøvennlige transportmidler. Derimot er ikke skinnegående transport konkurranseutsatt, her er det benchmarking som er virkemiddelet. Hvorvidt dette er formålstjenlig ut fra brukerens syn, kan det imidlertid settes spørsmålstegn ved. I Bergen kjøres Bybanen av det franske selskapet Keolis AS. Det fungerer godt. Vi behandler i dag to representantforslag. Det ene dreier seg om å stanse privatisering av drift og vedlikehold av Østfoldbanen. Det andre dreier seg om å sikre virksomhetsoverdragelse for de ansatte i jernbanen. Felles for dem begge er at de er knyttet til gjennomføringen av jernbanereformen. Sånn sett framstår det som nok et forsøk på å reversere reformen. Erfaringene fra tiden før jernbanereformen var preget av at Jernbaneverket selv tok hånd om de fleste drifts- og vedlikeholdsoppgavene. Det var bare i perioder hvor det var ekstra stor innsats, at private bedrifter ble trukket inn. Dette hadde den følge at det var vanskelig å etablere et privat marked for drift og vedlikehold. Tilbakemeldingen fra disse bedriftene var at oppdragsmengden varierte kraftig fra år til år og ikke ga grunnlag for kontinuerlig drift. Dette førte til at miljøet forvitret. Med jernbanereformen ønsket en å bygge opp et alternativt norsk marked for drifts- og vedlikeholdsoppgaver for jernbanen. Det at Bane NOR ser på mulighetene for konkurranseutsetting av drift og vedlikehold, er derfor et riktig og viktig grep. Høyre anbefaler at representantforslaget, Dokument 8:228 S for 2017–2018, ikke vedtas. Bane NOR har satt i gang mange prosesser som blir mer kostnadseffektive, for å få bedre utnyttelse av jernbanebevilgningene, også bevilgningene til vedlikehold og drift. Målet er å få mer igjen for hver investert krone, slik at tilbudet til passasjerene blir bedre. Konkurranseutsetting av drift og vedlikehold kan være en vei til målet om mer jernbane for pengene, men også utløse innovasjon og sikre sysselsettingen i privat sektor. Den pågående jernbanereformen innebærer en kraftig økning i satsing på infrastruktur og en bedre organisering av sektoren. Det åpnes for mer konkurranse om levering av gode tjenester for at passasjerer og næringsliv skal få et bedre tilbud, samtidig som vi sikrer at bevilgningene til jernbanen blir brukt mest mulig effektivt. Det er imidlertid viktig å understreke at offentlig eierskap og kontroll med infrastruktur fastholdes. Reformen innebærer at det blir utlyst trafikkpakker for jernbane de kommende årene, slik at man får høstet erfaringer underveis. Jernbanepakke Sør er allerede utlyst, og søknadsfristen for tilbydere har gått ut. Komiteen viser til at kontraktsigneringen er ventet i oktober 2018 med trafikkstart for anbudsvinner fra desember 2019. Høyre mener at for å få økt samfunnsøkonomisk lønnsomhet og mer jernbane for pengene trengs en mer forretningsmessig innretning av jernbanesektoren. Dagens organisering gir svakere incentiver til å utvikle et bedre produkt for kundene, både togpassasjerene og godsselskapene. Av klimahensyn må større deler av veksten i persontrafikken tas av jernbanen, og mer av godstransporten må flyttes fra vei til tog og sjø. Konkurransen om å drive persontrafikk innrettes slik at togselskapene får en egeninteresse i å beholde og tiltrekke seg nye reisende. Et viktig prinsipp for å oppnå forbedringer er å overlate til aktørene selv å organisere driften slik de mener er mest hensiktsmessig for å levere bedre kvalitet.