Ola Elvestuen (Venstre), 2014-05-20:
Jeg vil også takke interpellanten for interpellasjonen og denne diskusjonen om et viktig tema. 50 pst. av verdens befolkning bor i dag i byer. Det er klart at byene også er en viktig faktor for å løse de store klimautfordringene som vi står overfor. Det gjelder å utnytte den dynamikken og kreativiteten som ligger i byene, så de kan ta ansvar for de store miljø- og klimautfordringene, men også sånn at de kan være nettopp de vekstregionene og vekstsentrene som områdene omkring trenger. Jeg har også lang erfaring fra å drive politikk i by. Jeg la merke til at representanten Tina Bru presenterte Oslo som et eksempel på Høyres miljøpolitikk. Jeg kjenner godt til hvordan disse prosessene har vært gjennom de siste årene, og tar det som et uttrykk for at alle ønsker å være med på en suksess. Det lover også godt for det arbeidet som skal gjøres på nasjonalt plan i årene framover. Det mest opplagte og viktigste staten gjør, er selvfølgelig å ta ansvar for egen arealpolitikk. Når man plasserer statlige institusjoner, sykehus og annet, må det plasseres i tilknytning til og i forbindelse med byene, og ikke slik vi ser eksempler på, at man plasserer sykehus og må bygge T-bane etterpå for å komme til dem. Det er ikke en riktig og effektiv måte å gjøre dette på. Det er klart at veldig mange byer opplever at det statlige nivået møter dem på mange måter. Enten det er statlige eiendomsselskaper, helseforetak eller andre, trenger staten å koordinere sine egne standpunkter i mye større grad enn det de gjør i dag. Når det gjelder å sørge for tett og god byutvikling, er statens viktigste oppgave å sørge for at man får gode kollektive transportløsninger. Først og fremst må det satses på jernbane. Vi må knytte byene bedre sammen. Vi må gjøre det i Skandinavia på lang sikt og i Norge, slik det er nå. Byene i Norge er tross alt godt arrondert. Det er gode muligheter for å lage gode kollektivtilbud, men da må staten legge inn den nødvendige satsingen på jernbane for å få det til. Så må staten ha en aktiv rolle i byene når det gjelder å utvikle deres kollektivsystem, og en er bymiljøpakkene. Men når det gjelder de store infrastrukturprosjektene, er dette ikke bare en bys anliggende. Det er også et nasjonalt, strategisk anliggende – som i Oslo i forbindelse med bygging av Fornebubanen, som det er å bygge bybane i Bergen. Etter Venstres mening bør regjeringen nå legge inn trykk for å bygge og legge til rette for en bybane i Stavanger. Det vil være umulig å holde den byregionen med et godt nok kollektivsystem uten at man også der bygger en bybane. Dette er en beslutning som vil ha betydning i tiår etter tiår fram i tid. Når det gjelder prioriteringene, skal det bygges for å kunne gå og sykle, reise kollektivt og for nullutslippskjøretøy. På miljøsiden må mye av statens politikk handle om å delegere mer makt til byene. Det er mange prosjekter og mye vilje som stopper på grunn av at regelverket ikke er godt nok tilpasset. Det gjelder muligheten byene må ha for å etablere egne miljøsoner for å sørge for en miljøvennlig transport. Det er noe så enkelt som at enkelte byer ikke har skiltmyndighet. Det ville være et enkelt bidrag for å gjøre det enklere å lage gode sykkelløsninger. Det må være sånn at et fylke eller en by som løyvemyndighet må kunne stille miljøkrav til drosjenæringen. Sånn kan man ta område for område. Det er områder der staten kan spille på lag med lokale myndigheter som har mer enn nok vilje selv. Veldig ofte ligger ambisjonsnivået til byene høyere enn det staten selv har. Så boliger: Husbanken må spille en mer aktiv rolle, sånn at vi kan få flere studentboliger, men også sånn at vi kan klare å bygge de beste prosjektene i områder av byen der markedet ikke selv vil bygge de beste prosjektene. Her må vi ha en politikk hvor lokale myndigheter spiller på lag med staten. Helt til slutt: Jeg synes vi fikk en god illustrasjon på det her – og en påminning om – at gater, plasser og torg er nasjonens viktigste demokratiske arena. Den har en veldig stor betydning i samfunnet. Men da er det også viktig at alle må ha tilgang til denne arenaen. For meg er det uforståelig at det å sitte stille med en kopp foran seg ikke skal være lov i det offentlige rom i Norge.