Trine Skei Grande (Venstre), 2016-11-22:
Det fins veldig mange vakre steder i kongeriket Norge. Svalbard er definitivt et av de vakreste. Og det har en egen magi ved seg som jeg tror at alle som virkelig opplever Svalbard på ordentlig, også vil merke at henger ved dem resten av livet. Meldinga som regjeringa har lagt fram, har noen overordnede linjer, og de har preget norsk Svalbard-politikk over lang tid. Det handler om å holde styrken i det norske samfunnet på øygruppa, ta vare på villmarka og naturen, ivareta Svalbardtraktaten og Norges ansvar der og håndhevelse av den norske suvereniteten. Det er stor enighet på Stortinget om hovedlinjene som regjeringa legger opp i meldinga. Det er også stor enighet i komiteen om de utfordringene som Svalbard-samfunnet nå står overfor. Og så vil jeg faktisk – og det er ikke ofte skjer, i hvert fall ikke i disse dager – skryte av regjeringa for den jobben som er gjort på miljødelen i meldinga. Komiteen slutter seg til det. Det er en ganske god balansegang mellom en bedre og mer aktiv forvaltning av Svalbard-naturen og muligheten for å bruke den på en god måte uten at vi ødelegger de verdiene som vi er satt til å forvalte. Ja, faktisk er det sånn at Venstre i merknadene mener at en burde vært enda mer offensiv i f.eks. muligheten for å bygge næringshytter for å utøve turisme i området. Det er bred enighet i komiteen om at vi også må sørge for at Svalbard-samfunnet fortsetter å være et familiesamfunn der både barn og voksne har tilhørighet. Da er det viktig å utvikle nye næringer på Svalbard, bygd på de ressursene vi der har, men også bygd på de mulighetene som ligger i Svalbard-naturen og i den unike beliggenheten som Svalbard har f.eks. i forhold til forskning, romforskning og andre deler. Svalbard-samfunnet har opplevd mange tragedier opp gjennom tidene, og det siste var det store raset som Longyearbyen opplevde. Her er det viktig å tenke beredskap, og komiteen er enig om at vi må behandle de nye vurderingene som kommer rundt rapportene etter dette raset, på en ordentlig måte og sørge for at Svalbard-samfunnet blir trygt, også med de klimaendringene vi ser, som kommer til å føre til at det som vanligvis har vært trygge områder, nå kanskje ikke er det, og de tingene man ikke hadde forestilt seg var utfordringer for sikkerheten til f.eks. Longyearbyens beboere, nå plutselig må tas på alvor på en helt annen måte. Det er også stor enighet i komiteen om satsingen på forskning. For Venstre er det viktig å løfte romforskningen, som vi tror kommer til å være en av nøklene til å utvikle alle de mulighetene som ligger på Svalbard. Men det er klart at UNIS’ unike posisjon både geografisk og knyttet til norske institusjoner har et stort potensial framover. Det er bred enighet i komiteen om at vi må utvikle flere både heltids og deltids studieplasser. De norske universitetene må virkelig kjenne sin besøkelsestid og lage studieopphold inn i sine studieløp som det er mulig å ha på Svalbard. Her er et vekstpotensial som vi ikke har utnyttet fullt ut. Så er det en viss uenighet i komiteen om dette, men et klart flertall sier at også humaniora og samfunnsfag må være en del av det fagbildet man tilbyr. Det er veldig viktig å ha akademia som fordyper seg og blir spesialister på sine områder. Men skal man bygge gode fagmiljøer som virkelig er med på å møte de utfordringene vi står overfor, er det viktig også å ha så brede fagmiljøer at de blir utfordret på ulike måter. Det er sånn vi klarer å få til omstilling av samfunnet – ikke bare ved å dyrke spesialistene innenfor ett fag, men la spesialistene fra ulike fag få møtes og utvikle nye muligheter. Et av de store spørsmålene som komiteen mener at regjeringa kanskje svarer for dårlig på, er energiforsyningen. Det som er utfordringen i dag, er at man står igjen med et gammelt kullkraftverk som ikke har evig levetid, og som gjør at Svalbard-borgerne faktisk har et klimapolitisk fotavtrykk som er dobbelt det de har i Saudi-Arabia. Det er ikke noe vi kan leve med i Norge at energiforsyningen er så fossilbasert. Vi utfordrer regjeringa til nå å sette i gang et arbeid der man ikke bestemmer seg for én form når man begynner jobben, men at man kikker på både CO2-fangst og -lagring, kabel – alle de mulighetene som ligger for Svalbard-samfunnet – og at man har en bred utredning om energiforsyningen der alle muligheter blir tatt med fra dag én. Så har komiteen også blitt enig om utfordringene for dyrene på Svalbard, og da mener jeg de dyrene som er sammen med menneskene, og ikke de som er en utfordring for menneskene, som jo også fins der. Det er veldig mange hunder på Svalbard, det er ekstremt få katter, men hundene trenger også et godt tilsyn og en god dyrevelferd. Det er klart at den ordningen som er i dag, med bare én dyrlege på en hel øygruppe med så mange dyr, fungerer dårlig dyrevernsmessig, og det fungerer også dårlig fordi det bør være flere mennesker som jobber med dyrevelferden. Det handler om den ene dyrlegens 24-timers vakt sju dager i uka, men det handler også om at det kan være uenighet om hvordan man skal ta vare på dyrene på en god måte, og flere dyrleger i et samarbeid ville ha klart å ivareta det på en bedre måte. Det er komiteen enig om. Det er en viss uenighet når det gjelder både fiskeri og landing av fisk på Svalbard. Her er det klart at regjeringa må begynne å gjøre en jobb med å få klarlagt grensegangen mellom hva som er utfordrende med de andre regelverkene vi forholder oss til internasjonalt, og hva det er som faktisk bare må fikses, nemlig at man kunne få spise fisk fisket på Svalbard når man er på Svalbard. Det er også stor uenighet når det gjelder ruteflyging, men jeg håper kanskje Senterpartiet kan forklare det – på mine få minutter rekker jeg ikke alt. Jeg er kjempeglad for at vi nå får et regelverk for øl som gjør at man kan selge og omsette øl på Svalbard på lik linje som på fastlandet. Jeg er faktisk veldig glad for at alle partier i komiteen mener det. Jeg håper det blir en kjapp og enkel ordning som man fra departementets side kan sette i gang med en gang. Det jeg er litt lei meg for at vi ikke klarte å komme nærmere en bred enighet om, er utfordringene for Store Norske og hva vi skal bruke Store Norske til framover. Hvis vi hadde klart å oppnå bred enighet om det i komiteen, tror jeg det hadde vært bra for Svalbard-samfunnet, men den debatten fortsetter. Jeg tror at det er viktig framover at vi diskuterer Store Norskes rolle, og at vi klarer å få til bred enighet om akkurat det. Så skal jeg bare nevne to temaer som har kommet opp etter at komiteen avga sin innstilling. Det ene gjelder havna. Det har kommet en konseptvalgutredning om ny havn til Svalbard-samfunnet framover. Det er klart at havna på Longyearbyen kan være en hub for både søk og redning i området, og det kan være mange muligheter for også å utvikle næringsvirksomheten der. Det kan øke mulighetene for cruise, men det setter også store krav til søk og redning hvis vi skal åpne for mer cruisetrafikk i området. Jeg syns det er veldig mye bra i konseptvalgutredningen som er lagt fram for havn på Svalbard, og jeg håper regjeringa har tenkt å følge opp det også når man diskuterer Nasjonal transportplan. Den andre saken som har kommet opp, er ambulanseflyet i Tromsø, som har skapt mye usikkerhet på Svalbard. Det å ikke ha et jetfly i nordområdene våre som kan være til hjelp raskt når man opplever store katastrofer, skaper veldig mye usikkerhet blant folk på Svalbard. Dette er et område der man ikke har noen nabokommune med leger som kan trå til, og der man heller ikke har noen nabokommune med andre helsetjenester som kan komme til fort. Jetflyet som er plassert i Tromsø, har vært en viktig del av sikkerheten, som har gjort at folk har følt seg trygge i Svalbard-samfunnet. Så har SV lagt fram to forslag. Jeg skjønner at det er uenighet her. Jeg er veldig lei meg for at de har fremmet forslag nr. 2, for det er bred enighet om energivurderingen i komiteen, og jeg føler at dette forslaget undergraver litt den enigheten som ligger der. Jeg hadde håpet at de kunne gjort det om til et oversendelsesforslag.