Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2010-10-21:
Det er et viktig tema som interpellanten tar opp, men det er ikke noe nytt at de såkalte énprosentklubbene i Norge har supportklubber og vil få flere supportklubber. Det ser vi i andre land – supportklubbene trår inn og gjør grovarbeidet og skitner til hendene sine, slik at de fullverdige medlemmene i de organiserte bandene slipper å få skitnet til hendene sine. Det er viktig at vi er proaktive når det gjelder å gå på disse énprosentklubbene. Å prøve å bagatellisere det, som jeg fikk et lite inntrykk av at representanten Bøhler gjorde, skal vi være veldig forsiktige med. Når dansk politi blir invitert med og sitter og spiser brødskiver sammen med de erfarne medlemmene i disse organiserte bandene, vil jeg vel heller si at det tyder litt mer på naivitet enn på å være aktive mot miljøet. Jeg tror nemlig en av de viktigste tingene vi kan gjøre, er å være aktive, holde dem under oppsikt, holde dem under press hele tiden, og ikke la dem få fred til å gjøre de kriminelle handlingene som de gjør. Vi ser på erfaringer fra andre land at disse énprosentklubbene også blir rekruttert av andre organisasjoner, mafiaorganisasjoner, for å gjøre arbeid for dem. Dette er spesielt kjent i USA og Canada, der énprosentklubbene ikke er de som styrer, men de som gjør det praktiske arbeidet for mafiaen. Dette er også en situasjon vi kan regne med å måtte oppleve i Norge. Det har alltid vært mange gode forslag om hvordan en skal behandle disse énprosentklubbene, og hva slags tiltak som er riktige. En del har vært inne på dette med å forby «colors» – altså ryggmerkene de bruker – noe som jeg ikke ser er noen veldig god løsning. Har de ryggmerker på seg, og har den identiteten, så er de i hvert fall lett å se på gata, og det tror jeg også vi skal forholde oss til. Jeg tror ikke det er noen god løsning å gjøre dette. Derimot å styrke lokale politiforskrifter og prøve å regulere dem bort fra de områdene de ønsker å etablere seg på, tror jeg er en riktigere løsning. Vi kan bruke både politivedtekter og kommunale vedtekter for å hindre dem i å etablere seg i nærområdet. Det tror jeg en fint kan klare med å si at dette er organiserte kriminelle som ønsker å etablere seg, og dem ønsker vi ikke å ha. Der er også noe av det som jeg ønsker å ta opp i dette innlegget, nemlig begrepene «organisert kriminalitet» og «MC-kriminalitet». Jeg får i perioder ukentlig flere henvendelser fra folk i motorsykkelmiljøet, altså i MC-miljøet i Norge, som utgjør omtrent 430 000 personer, som kjører motorsykkel, som har dette som hobby, og som koser seg med å skru på motorsykkel og ha samholdet i et sånt motorsykkelmiljø. Disse føler seg til dels stigmatisert. «MC-kriminalitet», «MC-gjenger», «kriminelle MC-folk», er begrep som brukes om énprosenterne, og de utgjør en bitte, bitte, bitte liten del av det som kalles MC-miljøet. Mange av dem som er med i disse énprosentklubbene, kjører ikke engang motorsykkel, de har ikke engang lappen for motorsykkel. Enda er de medlemmer i en såkalt MC-klubb som driver med kriminalitet. For meg er ikke disse noe annet enn en gjeng som driver med organisert kriminalitet, rett og slett en type mafia, og de skal behandles deretter, de skal behandles som nettopp det de er: personer som har gått sammen for å drive organisert kriminalitet for å kunne gjøre penger på det på en bedre måte enn å drive for seg selv. Å sammenligne dem med og ta dem inn i det som kalles MC-miljøet, blir for meg totalt feil. Og vi skal være veldig forsiktige med å gjøre det. Som sagt: De som kjører motorsykkel i Norge, og som er opptatt av det, føler en viss stigmatisering, og det er til skade for de 99 pst. av motorsykkelfolket som virkelig ønsker å være motorsykkelfolk. Helt til slutt ønsker jeg bare å kommentere så vidt Storbergets budsjett. Det er riktig at en bevilger 546 mill. kr til politiet, og det er for så vidt bra, det, Men når 378 mill. kr går vekk i lønns- og prisstigning, blir det ikke igjen så mye frie midler å drive politiarbeid for. Slik har det også vært med tidligere budsjett, bl.a. fjorårets. Det gikk vekk mye i midler som var bundet opp fra før – selvfølgelig til gode tiltak – men de frie midlene som politiet skal ha for å få politiet ut på gata, ansette folk, og for å gjøre det daglige arbeidet, er ikke stort å skryte av.