Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-11-24:
Sentrumsregjeringen prioriterte arbeidet med offentlighetsmeldingen og la den fram bare et halvt år etter regjeringsskiftet, etter at den hadde ligget i lang tid uten at det ble framdrift i arbeidet under foregående arbeiderpartiregjering. Etter at offentlighetsmeldingen ble lagt fram, er det tatt mange viktige skritt i retning av større åpenhet. Nye skritt tas i dag, og det generelle inntrykk er at det er en veldig positiv grunntone i komiteen i forhold til åpenhet – det går fram på en rekke konkrete områder. Det legges opp til at loven skal gjøres teknologinøytral, det skal bli større åpenhet når det gjelder SNDs virksomhet, og en vektlegger at arkivlovens forskrifter for journalføring ikke skal svekke offentlighetslovens intensjoner. Det er meget fornuftig at en legger opp til å få en orientering om denne problemstillingen til Stortinget våren 2001. Gode journaler og god journalføring er helt avgjørende når en skal kreve innsyn, og det at en gjør krav om innsyn gjeldende, er helt avgjørende for å få åpenhet og en god offentlig debatt. På ett punkt er Venstre uenig med justiskomiteen. Det legges opp til at søkerlister ikke lenger skal være offentlige i den forstand at alle navn skal stå der. Dette er en endring som sentrumsregjeringen ikke la opp til, og jeg registrerer at en enstemmig komite og Senterpartiet og Kristelig Folkeparti er med på dette punktet. Da offentlighetsmeldingen ble diskutert i Stortinget, var det bare Venstre og SV som stemte imot. Venstre vil også, i likhet med SV, stemme mot i dag. Etter vår mening bør søkerlister til offentlige stillinger inneholde navn på alle som søker. Allmennheten skal ha mulighet til å kontrollere at det ikke tas utenforliggende eller usaklige hensyn ved ansettelser i det offentlige. Ikke bare er det en rett som andre som er part i dette, skal ha, men allmennheten skal være med og sikre at ikke utenforliggende og usaklige hensyn tas. Å søke en offentlig stilling er ingen privatsak. Det har Georg Apenes, som i alle sammenhenger går personvernets ærend, sagt. Dersom stortingsrepresentant Jan Petter Rasmussen søker på stillingen som havnesjef i sin hjemby, er det en offentlig sak, og derfor bør søkerlisten inneholde navn på alle som melder seg i aktuelle sammenhenger. Et eventuelt ubehag ved å stå på søkerlisten til en offentlig stilling har ikke noe med personvern å gjøre. Det er et galt signal til framtidige ledere i forvaltningen om verdien av åpenhet og offentlighet dersom det ikke engang skal være åpenhet rundt søkerlistene. Ufullstendige søkerlister vil oppfordre til journalistikk basert på antakelser, spekulasjoner og rykter. Dette understøttes av at det delvis skal gis opplysninger ved at en opplyser om kjønn. Den unntaksmuligheten som det her åpnes for, vil gjøre at offentlighetsprinsippet når det gjelder søkerlister til offentlige stillinger, vil forvitre. Det pågår et viktig utredningsarbeid for å få større åpenhet på en del andre områder. Det har foregående talere vist til. Blant annet dreier det seg om innsyn i statsforetak, i kommunale og interkommunale selskaper som omdannes til AS osv., og som dermed løftes ut av det området som reguleres av offentlighetsloven. Venstre er av den oppfatning at det er ansvarsområde og arbeidsoppgaver som skal bestemme om det skal være innsyn, ikke organisasjonsform. Mens vi venter på at dette utredningsarbeidet skal bli avsluttet – det skal skje i 2002 – er Venstre opptatt av å understreke at statsforetak og andre selskaper har full anledning til å praktisere offentlighetslovens bestemmelser. Og det er viktig at vi politikere gir klare signaler om at det er en forventning. Vi har hatt en debatt om åpenhet i forhold til NSB. Der mener jeg helt klart at NSB på egen kjøl ville hatt interesse av å vise den publikumsservice som ligger i å gi innsyn i journaler og dokumenter. Og det er mitt ønske at statsråden kan ytre seg om det er aktuelt å sende den type signaler til statsforetak hvor en understreker muligheten for å praktisere offentlighetslovens bestemmelser eller offentlighetsprinsippet, i påvente av at dette utredningsarbeidet skal bli avsluttet. Så vil jeg til slutt understreke betydningen av det som enkelte har vært inne på: holdningsskapende arbeid og innsikt i loven. Vi vet fra den tiden Venstre var i regjering, at det at man hang opp en «Vær åpen»-plakat i departementet, som gjorde det vanskeligere å praktisere hemmelighold og lettere å være åpen og klargjøre regler og bestemmelser, førte til større åpenhet.