André Oktay Dahl (Høyre), 2003-06-19:
Det har vært anført at folk skal behandles skikkelig. Ingen er uenig i at folk behandles skikkelig. Ellingsen ble utsatt for dårlig saksbehandling underveis i prosessen. Ingen bestrider det, heller ikke statsråden. De forhold som ble påpekt av EOS-utvalget, er blitt fulgt opp av ulike statsråder og vil forhåpentligvis sikre at vi ikke opplever mangelfulle rutiner i fremtiden. Når det gjelder behandlingen av Ellingsen hva angår byrettens dom, er den oppfylt ved at han har fått tilbud om en stilling med bedre lønn. Men av naturlige grunner, at Forsvaret omorganiseres, kan han ikke få tilbake nøyaktig den samme stillingen. Det andre er selvfølgelig at han ikke kan få tilbake den samme stillingen, ved at saken ligger i rettsapparatet fordi Ellingsens advokat har saksøkt staten. Det blir litt spesielt at en statsråd skal gå inn for å trekke saken, når det er den annen part som har saksøkt staten. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet og SV ikke synes at Ellingsen har blitt behandlet skikkelig hva angår det økonomiske, og at de føler at Stortinget bør gripe inn i forhold til statsråd så vel som rettsapparat. I andre sammenhenger er enkelte raske til å fremføre mantraet «likhet for loven». Andre viktige prinsipper – i hvert fall i rettssystemet – er at hver enkelt sak skal behandles for seg. Vurderinger av dommers prejudikatsvirkning og presedensvirkninger er ikke til forveksling lik andre lands, men forholdsvis like tilfeller bør behandles forholdsvis likt – da med forbehold når det gjelder særpreget. Det er ikke helt tilfeldig at den type spørsmål hører hjemme i rettsapparatet. Jeg vil si at hensynet til konsekvens og rettssikkerhet ivaretas bedre der enn i et parlament. Det er mange dyktige politikere i både Fremskrittspartiet og SV, men jeg er ikke like sikker på om alle er like gode erstatningsrettsjurister eller dommere. Jeg synes det er en rimelig spesiell praksis man legger opp til, når en enkelt persons advokat i en pågående rettsprosess eller etter en avsluttet rettssak skal kunne bruke kontrollkomiteens medlemmer som en slags ankeinstans for sin klient, og at komiteens medlemmer, ut fra hvor synd man synes på denne ene enkeltpersonen, i realiteten skal overprøve rettssystemets konklusjoner. Man skal ikke knefalle for enkelte eksperter, men man skal heller ikke knefalle for stortingspolitikeres evne til å sørge for rettferdig utmåling av erstatningsbeløp i alle de enkeltsaker som tross alt finnes. Det skal bli en ganske artig situasjon hvis man i alle advokatfirmaer på byen skal kunne ta en telefon enten til representanten Hagen eller til noen av oss andre hvis man er misfornøyd med hva ens klient fikk i kroner og øre, slik at kontrollkomiteen og Stortinget – avhengig av dagsform og nivået på hvor synd man synes på den enkelte – skal sette av de kronene man synes passer. Det må bli konsekvensen hvis man skal behandle folk flest på en skikkelig måte, for det kan jo ikke være slik at vi skal forskjellsbehandle. Vi skal ikke særbehandle Owe Ellingsen. Hva med alle de andre som føler seg dårlig behandlet, som kanskje har fått lavere erstatningsbeløp for verre ting enn det Owe Ellingsen er blitt utsatt for? Det er konsekvensen hvis Stortinget eventuelt skulle vedta forslaget fra Fremskrittspartiet og SV. Jeg kunne tenke meg en liten kommentar til hvordan man synes en slik praksis vil være i forhold til fordelingen av makt i dette landet.