Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-02-22:
Representanten Thomas Breen har redegjort for hva regjeringa har gjort i forhold til dette spørsmålet i det siste. Vi har nå en sak på høring hvor vi innstiller på at man skal gjøre visse endringer i måten dette blir presentert på, og i muligheten for å søke eller hvor man skal kunne søke. Dette skjer på bakgrunn av utslag av, hva skal man si, ekstrem kommersiell interesse fra enkelte aktører, som har gjort at debatten i mye større grad enn det den egentlig burde, har handlet om selve offentliggjøringa istedenfor hva som faktisk har ligget i det som har blitt offentliggjort. Jeg har imidlertid lyst til å bruke mitt innlegg til å fokusere på bakgrunnen for at skattelister i Norge er offentlige. Nå er det to forskjellige forslag som blir debattert her. Det ene, fra Høyre, går ikke så langt som det fra Fremskrittspartiet, hvor man ønsker å forby offentliggjøring av skattelistene, som vi for øvrig har lang tradisjon for å offentliggjøre i Norge, og som nok også er noe av grunnlaget og bakgrunnen for at vi i Norge har små sosiale forskjeller mellom folk, relativt sett, hvis vi sammenligner oss med andre land. Jeg vil minne om at det at vi har små forskjeller, er en viktig verdi ved vårt samfunn. Jeg vet at særlig Christian Tybring-Gjedde fra Fremskrittspartiet ikke er spesielt opptatt av at vi skal ha små sosiale forskjeller, men fra den rød-grønne regjeringas side er det en viktig verdi, og noe av bakgrunnen for at vi også satte inn flere virkemidler på skattesida for å få snudd en utvikling som gikk i retning av større forskjeller mellom folk. Det er viktig å ha små forskjeller mellom innbyggerne i et land; det handler ikke minst om tillit mellom innbyggerne. Tilliten blir mye dårligere mellom folk hvis de sosiale skillene, klasseskillene, øker. Helsa blir også dårligere, faktisk ikke bare for dem som er nederst på stigen, men i alle lag av folket. Det blir også mer kriminalitet. Og det henger sammen med denne diskusjonen, for hvis vi lukker debatten rundt skatt, rundt det at vi alle skal bidra etter evne, legger vi også grunnlaget for økte forskjeller, fordi det da vil være lettere å kunne påvirke for dem som i utgangspunktet har stor interesse av at det er lite åpenhet rundt disse spørsmålene. Jeg synes at Christian Tybring-Gjedde hopper veldig glatt over et viktig faktum når han sier at skatt er en sak mellom den enkelte borger, den enkelte skatteyter, og staten. Han hopper bukk over det faktum at penger er makt, og at diskusjonen rundt penger, rundt de ressursene som folk sitter på, er en viktig side også ved demokratiet. Vi må diskutere fordeling av ressurser og fordeling av skattebyrde også i et maktperspektiv. Derfor er det et offentlig spørsmål hvordan skattesystemet vårt fungerer. Det er av offentlig interesse å få debatt om hvorvidt det er det vi ønsker: at de som har mye, også bidrar mest. Og det er viktig at vi har en offentlig og opplyst debatt om rettferdighet i vårt samfunn. For hvis vi mister legitimiteten til skattesystemet, hvis folk opplever at det ikke er et rettferdig system, faller viljen til å bidra bort. Det betyr også at oppslutninga om fellesskapet, om et ekstremt viktig verktøy for sivilisasjonen, nemlig skatteinntekter, også vil være truet. Derfor er dette et veldig alvorlig spørsmål, som man ikke kan drive og harselere med på den måten som Christian Tybring-Gjedde gjør – i hvert fall ikke uten en grundig analyse av hva det vil få å si for oppslutninga om fellesskapet. Men det er jo interessant at det partiet som i mest ekstrem grad er for å dele ut de største skattelettene til dem som allerede har millioner – for ikke å si milliarder – og gjøre dem til nullskatteytere og syns at det er helt i orden, og som i tillegg syns det er i orden at man flagger ut eller investerer pengene sine i skatteparadiser, det er også de som ønsker å forby en offentlig og opplyst debatt om akkurat dette spørsmålet.