Peter Angelsen (Senterpartiet), 1998-12-08:
Eksportverdien fra fiskeri- og havbruksnæringen vil i 1998 bli på om lag 28 milliarder kr. Dette er en økning på over 3 milliarder kr fra 1997, men en reduksjon i forhold til anslaget i budsjettproposisjonen, som var nærmere 30 milliarder kr. Bakgrunnen for det reduserte anslaget er at de økonomiske problemene i Russland og Asia har medført redusert eksport og lavere priser for sild og makrell til disse landene. Det har imidlertid skjedd en betydelig økning av prisene i de fleste markedene, slik at økning i verdi skjer sjøl om eksportert kvantum er redusert. Eksportverdien fra havbruksnæringen alene forventes å bli på 9,5 milliarder kr neste år. Denne kystnæringen sysselsetter i dag direkte og indirekte om lag 15 000 mennesker. Utviklingspotensialet er meget stort, med muligheter for flere tusen nye arbeidsplasser de nærmeste årene under forutsetning av at næringen utvikler seg i takt med det en skaper av avsetningsmuligheter i markedene. Lønnsomheten i fiskeri- og havbruksnæringen er en viktig forutsetning både for å sikre arbeidsplasser og bosetting i de fiskeriavhengige delene av landet, og for landets totale økonomi. Jeg er glad for at komiteen understreker den økonomiske betydningen fiskerinæringen har for hele landet, og at komiteen også påpeker behovet for å satse mer offensivt på fiskerinæringen i årene som kommer. Regjeringen vil legge til rette for en lønnsom og bærekraftig utvikling av fiskerinæringen gjennom et nært samarbeid med andre kystnasjoner og aktørene i fiskerinæringen. Fra norsk side legges det stor vekt på det arbeidet som skjer i regi av de internasjonale organisasjonene innen fiskeriforvaltningen. Den nordøstatlantiske fiskerikommisjonen, NEAFC, er i ferd med å opprette et eget sekretariat, og det er avsatt ekstra midler til dette i budsjettet for 1999. I 1999 vil kontrollen med uttaket fra fiskebestandene bli styrket. Som følge av forpliktende internasjonale avtaler vil Norge innføre et system med satellittsporing av fiskefartøy. Denne satsingen kommer til uttrykk i budsjettet for 1999 gjennom prioriteringene under Fiskeridirektoratet, som vil ha en sentral rolle i gjennomføringen fra norsk side. I tillegg vil fiskeriforvaltningen videreføre en forsøksordning med inspektører i fiskeflåten og utveksling av inspektører mellom medlemslandene. Videre er det behov for å prioritere arbeidet knyttet til kartlegging og informasjon omkring norsk hvalfangst. Arbeidet med å opprette et DNA-register for vågehval er påbegynt, og bevilgningen til dette økes neste år. I tillegg prioriteres en økt satsing på informasjon om ressursforvaltning, bl.a. knyttet opp mot Norges engasjement i forhold til Konvensjonen for handel med truede dyre- og plantearter, CITES. Jeg er enig med komiteen i at gjennomsnittsalderen på norske fiskefartøy er for høy, og at fiskerinæringen sliter med overkapasitet i flåten. Regjeringen mener at tilpasning av kapasiteten til ressursgrunnlaget ved fornying av flåten er en av de største utfordringene for fiskerinæringen i årene som kommer. De bevilgninger som er foreslått i Fiskeridepartementets budsjett, vil, sammen med en prioritering av fiskeflåten innenfor de ordinære virkemidlene til Statens nærings- og distriktsutviklingsfond, gi et grunnlag for kapasitetsreduksjon og fornyelse. Samlet sett vil det finansielle grunnlag i statsbudsjettet bli forbedret neste år. Oppdrettsnæringen må sjøl ha hovedansvaret for å skape balanse i produksjonsveksten. Fiskeridepartementet vil imidlertid fortsatt bidra gjennom produksjonsregulerende tiltak til at denne veksten blir mest mulig balansert og bærekraftig. Ordningen med fôrkvoter vil derfor bli videreført i 1999 i nær dialog med næringen. I tillegg vil de 31 konvensjonene som retildeles i Finnmark og Troms, kunne komme i gang neste år. Jeg er glad for komiteens positive holdning til de tiltakene Fiskeridepartementet vil sette i verk for å videreutvikle norsk skjellnæring. Jeg merker meg også at komiteens flertall er positiv til Fiskeridepartementets virkemidler for styrking av kompetanse, kvinnedeltakelse og rekruttering av ungdom til fiskeri- og havbruksnæringen. Fiskerinæringen vil i fremtiden være avhengig av et mangfold av kompetanse og erfaringer for å være konkurransedyktig i alle markeder og for å utløse næringens potensial. Dette mangfoldet skapes ved å ha både kvinner og menn på alle nivå i næringen.