trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Lund (Senterpartiet), 2000-12-06:
Denne saken gjelder innkjøp under de såkalte terskelverdiene i henhold til EØS-avtalen, og Senterpartiet mener at det ikke er grunnlag for å si det som står i proposisjonen, at samfunnets midler ikke utnyttes på en effektiv måte i de kommunene som har egne innkjøpsreglement, og som på ett eller flere punkt avviker fra det som er tenkt ut i et departement. Jeg trodde det var bred enighet om frivillighet og det å finne de beste lokale løsningene, og at en i hvert fall kunne ha avvik fra det som er tenkt ut sentralt. Jeg er forundret over at Senterpartiet ble stående alene i innstillingen med skepsis til at et felles regelverk for alle store og små innkjøp i store og små kommuner skal være det samme som det som gjelder for staten og alle de største organisasjonene – og at det skal representere den eneste muligheten. Senterpartiet mener, som KS, at innføring av felles prosedyreregler, også for de bitte små innkjøpene, medfører ulemper for det store antallet av kommuner. Det KS sier, og som er inntatt i proposisjonen, er følgende: «Med henvisning til at konsekvensutredningen viser ulemper for det store antall av kommunene ved innføringen av prosedyreregler for innkjøp under de såkalte terskelverdiene, opprettholder KS sitt primære standpunkt om at slike regler ikke bør innføres.» Jeg tror KS har tenkt godt over dette. De har sett at regler innføres frivillig i kommunene fordi de ser fordelene, og de bruker sine egne eller KS" regler ettersom. Senterpartiet mener det er viktig å ta hensyn til at mange kommuner er små, og at de greier seg best med liten administrasjon og lite stivbeinte regler. Jeg vil da minne om den generelle debatten som går omkring detaljstyring av kommunesektoren. I proposisjonen står det at loven begrenser kommunenes frihet. I gårsdagens budsjettdebatt om kommunesektoren hørte jeg taler etter taler si at nå var det om å gjøre at kommunene fikk friheten sin tilbake, at vi sluttet med denne detaljstyringen. Å overse et så lett forståelig budskap fra KS og fra kommunene synes jeg er særdeles uklokt og ulogisk. Jeg har forstått det som at Senterpartiet når sin hensikt ved å stemme mot endringen av §11 første ledd.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-12-06:
På bakgrunn av det statsråden nå sa, at hun vil gå gjennom saken, trekker jeg forslaget og kommer eventuelt tilbake til det når vi får en tilbakemelding fra statsråden.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2000-03-28:
Jeg vil gjerne vise til Odelstingets debatt i denne saken, der Kristelig Folkeparti, Høyre, Senterpartiet og Venstre stemte imot § 42 fjerde ledd andre punktum. Jeg forutsetter at personopplysninger ikke gebyrbelegges, og jeg vil komme med følgende forslag på vegne av Kristelig Folkeparti, Høyre, Senterpartiet og Venstre: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 42 fjerde ledd andre punktum antas å burde utgå.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-03-28:
Jeg viser til debatten og de forslagene som Fremskrittspartiet og Høyre fremmet i Odelstinget om tolloven, og vil på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre ta opp i Lagtinget følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Ny § 16B antas å burde utgå.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-03-28:
Jeg viser til debatten i Odelstinget og de eminente forslagene som ble fremmet der på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre, og fremmer følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Ny § 48a antas å burde utgå.»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-03-28:
Jeg vil på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 3-13 nr. 2 bokstav b antas å burde utgå.Ny § 6-13A antas å burde utgå.» For øvrig viser jeg til debatten i Odelstinget om denne viktige og store saken.
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-03-28:
På vegne av Fremskrittspartiet og Høyre tar jeg opp følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 8-12 antas å burde utgå.§ 8-15 tredje ledd antas å burde lyde:«Aksjeselskap og allmennaksjeselskap innenfor ordningen skal føre en konto for tilbakeholdt skattlagt inntekt. Dersom aksjeselskapet eller allmennaksjeselskapet ikke er nystiftet, skal inngående saldo på kontoen ved inntreden i ordningen settes lik aksjeselskapets eller allmennaksjeselskapets totale egenkapital med fradrag for innbetalt aksjekapital, herunder overkurs, og egenkapitalandelen av netto positive midlertidige forskjeller eller den skattlagte andel av netto negative midlertidige forskjeller mellom regnskapsmessige og skattemessige verdier. Skattepliktig inntekt og inntektstillegg for tonnasjeskatt legges til kontoen. Med inntektstillegg for tonnasjeskatt menes utlignet tonnasjeskatt dividert med skattesatsen for alminnelig inntekt. Utdeling som nevnt i femte ledd a nr. 1 til 3, utlignet skatt og utlignet tonnasjeskatt trekkes fra kontoen.»§ 10-34 annet ledd annet punktum antas å burde lyde:«Endringen settes til årets skattepliktige inntekt tillagt inntektstillegget for tonnasjeskatt etter § 8-15 tredje ledd fratrukket avsatt utbytte, utlignet skatt på selskapets alminnelige inntekt etter fradrag av godtgjørelse etter § 10-12, refusjon etter § 16-40, utlignet skatt på grunnrenteinntekt etter § 18-3, utlignet tonnasjeskatt etter § 8-16 og utlignet skatt etter petroleumsskatteloven § 5.»» For øvrig viser jeg også her til debatten i Odelstinget om saken.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-14:
Jeg har lagt fram et forslag som er omdelt på representantenes plasser i salen. Bakgrunnen for det er den samme som saksordføreren peker på, at det er kommet inn en rekke henvendelser etter at saken er avgitt. Jeg tror det er behov for å forklare hvordan sikringstrekket fungerer. Det er på en måte et forskuddstrekk, en forskuddsskatt, som salgslagene krever inn på vegne av skattemyndighetene, altså en gratis skatteoppkreving som salgslagene foretar, i og med de trekker 12 pst. av brutto fangst på alle utbetalinger for å sikre at høvedsmannen eller rederiet som arbeidsgiver har penger på konto når de kommer og skal gjøre opp for skattetrekket som de har trukket av hver enkelt fisker. Ved å fjerne denne ordningen mister skattemyndighetene et sikkerhetsnett som er veletablert, som skattevesenet i kommunene ønsker, som fiskerne ønsker, som salgsorganisasjonene ønsker, og som til og med Fiskeridepartementet ønsker, men som altså Finansdepartementet ikke vil ha. Det er sakens faktiske forhold. Etter de henvendelsene som er kommet fra forskjellige organisasjoner, og også fra fiskere og salgslagene, er det grunn til å anmode finansministeren om også å se på dette på nytt. Det er stor frykt i næringen for – og ikke minst fra salgslagenes side – at ved opphør av denne ordningen vil salgslagene bli nødt til å holde på med en tungvinn og langdryg prosedyre med påleggstrekk som vil bli utferdiget fordi det mangler penger når kontoen skal gjøres opp. Det er altså bakgrunnen for at jeg fremmer forslaget, og jeg vil gjerne høre hva finansministeren sier til dette, og om han vil se på saken på nytt. Jeg er klar over at det må vedtas i dag, men det går jo flere tog, så dette behøver ikke å være absolutt siste ord som er sagt om dette blir vedtatt.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-14:
Jeg vil gjøre om forslaget mitt til et oversendelsesforslag. Jeg bebuder at det etter en stund, når vi har sett hvordan dette fungerer, kan bli aktuelt å fremme et Dokument nr. 8-forslag.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-14:
Da trekker jeg det.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-14:
Odelstinget blir med Ot.prp. nr. 7 innbudt til å rette opp en feil som visstnok ble begått da lov av 11. august 2000 nr. 76 ble vedtatt. Seks dager etter at proposisjonen ble fremlagt, hadde justiskomiteen klar sin innstilling, og nå legges det opp til at forslaget skal vedtas uten debatt, mens vi stortingsrepresentanter har hendene fulle med budsjettbehandlingen, og uten at de fleste av oss er klar over omfanget av det vi vedtar. Dette er en prosedyre som har fått oss i Kystpartiet til å reagere og se litt nærmere på hva den angivelige feilen kan skyldes. Vi sitter igjen med en stygg mistanke om at «noen» ikke har ønsket at lov av 15. desember 1995 nr. 74 skulle utsettes for den grundige behandling med høringsrunder og uttalelser som gikk forut for vedtakelsen av lov av 11. august 2000. Den norske loven mot kjønnslemlestelse er nemlig en av de aller mest diskriminerende lover vi har, kanskje den aller verste. Den forbyr kjønnslemlestelse av jentebarn og unge kvinner, mens det manglende forbud mot kjønnslemlestelse av guttebarn visstnok tolkes som en aksept av at foreldre som tror de har rett til å velge religion og seksuell praksis for sine sønner, får sine nyfødte guttebarn kjønnslemlestet av det norske helsevesenet, med bedøvelse og på folketrygdens bekostning. Slik det foreliggende lovforslaget er utformet, vil foreldre kunne straffes for å betale billett til hjemlandet for en 15-årig muslimsk jente som forkaster det norske skolevesenets ensidige propaganda for den fysiske nytelse og velger foreldrekulturens radikale utslettelse av sin fysiske lyst. Odelstinget innbys med andre ord til å kriminalisere en kulturell og religiøs praksis som finner sted i andre land, også når de som utsettes for inngrepet, er såpass gamle at de bør ha rett til å velge sin religion og sin seksuelle praksis selv. Vi i Kystpartiet synes at dette går langt videre enn til å «rette opp en feil» og ønsker at saken skal sendes tilbake til departementet for å få en langt grundigere behandling. Ideelt sett ønsker vi et straffebud mot kjønnslemlestelse av jenter og gutter under 15 år, først og fremst i Norge, men vi har heller ikke noe imot å strafflegge medvirkning til å få slike ugjerninger utført i utlandet. Når det gjelder eldre barn og ungdom, synes vi derimot at ethvert individ har rett til å velge sin egen vei. Det informerte samtykke av ungdom som utsettes for kjønnslemlestelse, er for oss et forhold som kan tilsi å frita foreldre og andre medvirkende for straff. Det er tragisk at foreldres religiøse overbevisning skal avgjøre ungdommers framtid. Vi vil på et senere tidspunkt fremme et lovforslag om endring av loven slik at gutter og jenter stilles likt i forbud mot kjønnslemlestelse.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-11-14:
La meg først bekrefte overfor representanten Sørfonn at Regjeringen er innstilt på meget raskt å komme tilbake til spørsmålet om tiltak for å sikre den forutsatte inntekt ved innføring av eiendomsskatteloven § 8 vedrørende produksjonsanlegg, slik det er meldt i brev til Stortinget. Jeg tar sikte på at det skal kunne skje meget raskt, slik at Stortinget skal kunne forholde seg til det. Jeg antar også at vi skal kunne gjøre det på en slik måte at det er en oversiktlig problemstilling som vi vil presentere for Stortinget. Jeg registrerer videre både det som representanten Sørfonn og representanten Bastesen har nevnt når det gjelder spørsmålet om sikringstrekk for fiskerne. Norges Fiskarlag har gitt uttrykk for at man ser både fordeler og ulemper ved å ta bort ordningen med sikringstrekket. Ut fra en totalvurdering er Fiskarlaget likevel skeptisk til at ordningen avskaffes. Jeg har merket meg at Fiskarlaget har vist til at bransjen har en særegen struktur med mange små driftsenheter. Videre er det store svingninger i inntekter mellom de ulike periodene i året og årene imellom. Det tilsier etter Fiskarlagets oppfatning at det er behov for den ekstra sikkerheten som sikringstrekkordningen gir. Fiskarlaget trekker også fram faren for økte skatterestanser og de problemer det vil kunne medføre for fiskerikommuner og fiskerifylker. Departementet har i sin vurdering lagt vekt på at det ikke finnes tilstrekkelige grunner til å opprettholde regler som gir det offentlige ekstra sikkerhet for oppgjør for forskuddstrekk og forskuddsskatt fra en særskilt næring som denne. Lik behandling av ulike næringsgrener bør etterstrebes, og det er ikke grunnlag for å si at det er flere dårlige skattebetalere i fiske- og fangstvirksomheten enn i andre grupper. Departementet er videre av den oppfatning at de alminnelige reglene om forskuddstrekk/forskuddsskatt innebærer tilstrekkelig sikkerhet for oppgjør for skatt. Fiskarlaget uttaler også at opphevelse av ordningen vil medføre betydelig merarbeid for rederi og regnskapskontorer. La meg presisere at rederi og høvedsmenn allerede i dag har vanlig arbeidsgiveransvar. Det omfatter bl.a. regnskapsplikt. Opphevelse av reglene om sikringstrekk vil således ikke etter min vurdering i vesentlig grad øke arbeidspresset på rederi og regnskapskontor. I forslaget er de eksisterende ordningene ikke særskilt omtalt, og det har ikke vært hensikten å legge opp til endringer i eksisterende særordninger for rapportering og innbetaling av skattetrekk utover dette. Dagens fleksible ordninger vil derfor fortsatt bestå. Jeg legger til grunn at jeg ikke kan se at det er avgjørende argumenter for ikke å gjennomføre den ordning som er foreslått i proposisjonen. Samtidig registrerer jeg de synspunktene som er kommet fra Fiskarlaget, og som også her er kommet til uttrykk, og vil gi uttrykk for at fra departementets side vil vi følge utviklingen nøye videre framover og eventuelt komme tilbake i den utstrekning det skulle vise seg å få utilsiktede utslag.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2000-11-14:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å si noe om denne saken, ikke fordi vi skulle ha en form for skjult agenda eller forsøke å føre Stortinget bak lyset ved at det ikke skulle få anledning til å gi uttrykk for hva det mente om det som Bastesen har referert til, men fordi dette bare er en henvisning som falt bort da vi vedtok endringer i straffeloven mv. – seksuallovbrudd – tidligere i år. Det har ingenting med et materielt innhold å gjøre slik at noen kunne tro at komiteens medlemmer ikke er opptatt av det som går på kjønnslemlestelse. Tvert imot, det er samtlige medlemmer av justiskomiteen opptatt av. Men dette er ikke stedet for å ta det opp til drøftelse – dette er opprettelse av en feil som ble begått. Det skulle vært en henvisning i det som ble vedtatt, og det er denne uteglemmelsen som nå foreslås rettet opp. Jeg kan også beklage at det falt bort noe da dette kom fra departementet denne gangen også, slik at vi måtte få et beriktiget avtrykk, for man hadde ikke oppdaget at bokstav h allerede var opptatt da man foreslo at den skulle brukes. Nå blir det rettet opp, og jeg håper at forglemmelsene ikke er uttrykk for at det er noen som hviler middag, eller er i «kåma».
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg foreslår Øyvind Korsberg som settepresident.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
På vegne av representanten Lodve Solholm og meg selv legger jeg fram forslag om opprettelse av en ordning med eldreombud.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Mitt spørsmål går til helseministeren. De offentlige sykehus går mot milliardunderskudd i inneværende år. Dette er for meg ingen overraskelse. Jeg antydet i Stortinget allerede i vår at resultatet kunne bli slik, da Regjeringen foreslo en tilleggsbevilgning til sykehusene på bare 700 mill. kr, mens det var dokumentert en underdekning på hele 2,1 milliarder kr. Ifølge Aftenposten for 28. f.m. skal helseministeren ha uttalt at det er «dårlig etikk» fra sykehusenes side å presentere driftsunderskudd. Mitt spørsmål er: Mener virkelig helseministeren at det er uetisk av sykehusene å utnytte personell og utstyrskapasitet til å behandle flest mulig pasienter i inneværende år? Og mener helseministeren virkelig at budsjettbalansen er viktigere enn behandling av alvorlig syke og lidende mennesker?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg takker statsråden for svaret. Etter at vi fikk den innsatsbaserte finansieringen, er det ikke lenger så enkelt å tilpasse driften til budsjettet. Forholdet er nemlig at en krones kutt i behandlingstilbudene i tillegg gir 3 kr i tapt inntekt, slik at behandlingsreduksjoner uten at man sier opp personell, ikke har noen innsparingseffekt. Mener ikke helseministeren at sykehusene i en slik situasjon i inneværende år har gjort det eneste rette, nemlig å behandle flest mulig pasienter, selv om dette har ført til driftsunderskudd og sprekk i budsjettbalansen?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg vil på vegne av representantene Ulf Erik Knudsen, Kenneth Svendsen og meg selv fremsette et privat forslag om innføring av elevers rett til fritt skolevalg på videregående skole.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg vil stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Det har gjennom flere år vært arbeidet hardt og intensivt for å få realisert en dypvannskai/offshorekai i Verdal, noe som vil ha stor betydning for hele Midt-Norge. Ved behandlingen av budsjettet for inneværende år uttalte flertallet i kommunalkomiteen at Regjeringen burde bidra til at en finansieringsplan kunne foreligge i løpet av 1. halvår 2000. Når kan man forvente at statsråden vil bidra til å følge opp sin egen merknad, slik at bygging av dypvannskai i Verdal kan realiseres?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg takker for svaret fra kommunalministeren, og vil understreke at den 6. oktober 1999 uttalte departementet at man var positiv til realiseringen av prosjektet. Det ble da bedt om at man måtte utrede videre enkelte forhold i prosjektet. Det ble gjort, og det ble videresendt til departementet. Alle utredninger fra utbygger skulle derfor nå være sendt til departementet. Videre nevner statsråden dette med utviklingskommune. Jeg vil opplyse om at det er en helt annen søknad enn søknaden til det prosjektet vi snakker om, nemlig dypvannskai. Jeg ønsker da å følge opp med følgende spørsmål til ministeren: Når kan søker forvente å få et svar på den søknaden som ligger inne når det gjelder prosjektet om dypvannskai i Verdal?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg takker for svaret. Det kan kanskje på mange måter være litt betryggende at statsråden pr. i dag ikke vet når svaret vil komme. Det gir i hvert fall et håp om at det fortsatt er mulighet for at man kan få realisert dette prosjektet. Men det ble også sagt at man skulle ha et koordineringsansvar i Kommunal- og regionaldepartementet, prøve å få til en koordinering av finansieringen mellom flere departementer. Jeg håper statsråden fortsatt vil prøve å få til en god koordinering mellom f.eks. Fiskeridepartementet, Samferdselsdepartementet og Olje- og energidepartementet så en får realisert prosjektet. Når det gjelder behovet i framtiden, vil det fortsatt være svært stort når det gjelder offshoreindustrien, for det eksisterer kun én slik kai i Norge pr. dags dato, og Aker Verdal må faktisk si nei til å delta i anbud i enkelte prosjekt på grunn av at man ikke har dypvannskai.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Oppgradering av farleden på vestsiden av Vikna kommune vil være av stor betydning for å trygge lokale og tilreisende fiskeres hverdag. På bakgrunn av at Vikna kommune har fått avslag fra Kystdirektoratet på søknad om midler til oppgradering av ytterligere to områder på vestsiden av Vikna, vil jeg spørre om statsråden er villig til å iverksette de nødvendige tiltak, slik at samarbeidet mellom Vikna kommune, Nord-Trøndelag fylkeskommune og Kystverket 3. distrikt kan videreføres.»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2000-11-01:
Jeg takker for svaret. Det er gledelig hvis det er sånn å forstå at statsråden her nærmest kan kvittere ut at man har lagt inn de midlene som trengs for å få til en forsvarlig merking oppe i Vikna. I så fall ville det være en stor glede både for fiskerinæringen i Vikna og for befolkningen, som har kjempet nå i 40 år for å få den merkingen. Man har også i en rekke tilfeller opplevd til dels store ulykker utenfor kysten, deriblant den mest kjente, «Sanct Svithun»-ulykken i 1962. Er det sånn å forstå at statsråden nå kan kvittere ut – hvis det budsjettvedtaket som Regjeringen har lagt fram, blir vedtatt med den bevilgningen – at Vikna kommune vil bli prioritert?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-01:
Et samlet storting har ved ulike anledninger understreket ønsket om tilrettelegging for gass til innenlands bruk. De mulighetene for dette som ligger innenfor bl.a. industriell utvikling og produksjon samt i transportsektoren, vil gi oss betydelige miljømessige gevinster. Jeg er kjent med det planlagte gassprosjektet i Bergen som Regjeringen vil støtte over statsbudsjettet med 20 mill. kr, og ser selvsagt positivt på de muligheter som åpner seg ved det. Sentrumspartiene er imidlertid lite glad for at denne støtten gis over posten til energiøkonomisering og alternativ fornybar energi, som dermed svekkes kraftig. Det må vi derfor komme tilbake til i det videre arbeid med statsbudsjettet. Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren: Hvilken strategi og fremdrift ser Regjeringen for seg når det gjelder bruk av gass innenlands særlig med tanke på industriell utvikling og innenfor transportsektoren?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-01:
Jeg vil takke statsråden for svaret og bare poengtere at når det gjelder det som ligger i føringene fra stortingsflertallet, er det snakk om posten som går på alternative fornybare energikilder, og jeg registrerer at statsråden definerer gass som en del av dette. Statsministeren har nylig besøkt Grenland, hvor han redegjorde for intensjonsavtalen om levering av gass til Polen. Mitt spørsmål videre til statsråden er følgende: I hvilken grad vil Regjeringen påvirke valg av traseer for en eventuell framtidig gassrørledning, slik at andre områder av landet – Sørlandet og Grenlandsområdet med sitt tyngdepunkt i bedriftene på Herøya og Rafnes – med letthet vil kunne knytte seg til en slik gassrørledning? Og i hvilken grad vil Regjeringen kunne påvirke de valg som selskapene foretar når det gjelder lokalisering av eller trasévalg for denne rørledningen?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-01:
Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren, som fiskeriministeren da vil svare på: «Gjennom snart to år har lokale interessenter og NSB samarbeidet om et pionerprosjekt for etablering og drift av Timetoget mellom Notodden og Grenlandsområdet. Forberedelsene var så godt som ferdige, og oppstartingsdato var bestemt. Helt i sluttfasen trekker NSB seg fra samarbeidet og setter ved det hele prosjektet i fare. Stiller statsråden seg bak NSBs handlemåte, og hvis ikke, kan han bidra til at prosjektet likevel realiseres, eventuelt ved hjelp av nye eksterne aktører?»
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-01:
Jeg takker for et lite oppløftende svar. La meg poengtere et vesentlig forhold i statsrådens argumentasjon. Det er faktisk ikke riktig at det er mangel på lokførere som har gjort dette. Det som er situasjonen, er at det er interne stridigheter i NSB som NSB velger å løse ved å la det gå ut over minoritetsaksjonærer i et selskap som hadde livets rett. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvem er det som avgjør kompetansen til lokførerne i NSB? Er det lokførerorganisasjonene, eller er det Jernbanetilsynet? Dette er et viktig spørsmål fordi de lokførerne som allerede var klarert for å kunne kjøre på denne banen, altså var godkjent av Jernbanetilsynet og hadde den kompetansen som skulle til. Hvem er det som skal være avgjørelsesmyndighet i en slik sammenheng? Det må jeg be statsråden svare på.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-11-01:
Jeg kan se statsrådens behov som ikke-fagstatsråd for en mer dyptgående gjennomgang av dette. Men jeg tar til etterretning at Regjeringen ikke har noen klar formening om hvem som faktisk skal ha ansvar for kompetansenivået innenfor jernbanen, om det er Jernbanetilsynet eller de forskjellige organisasjonene. Det som er realitetene i dette prosjektet, er at lokale interessenter som har lagt inn millioner av kroner, sitter med svarteper, fordi NSB i denne sammenheng ikke har oppfylt sine forpliktelser ifølge en avtale som er inngått. Jeg registrerer også at Regjeringen velger å hvile tilbake uten å ta noen initiativ, som Samferdselsdepartementet kan gjøre politisk, til å hviske NSB et lite ord i øret om at dette er en svært uheldig opptreden fra NSBs side, og som vi forventer ikke skal bli mal i framtiden. Jeg har også registrert at statsråden ikke her og nå vil gi uttrykk for at staten vil kjøpe tjenester i noe særlig omfang dersom det skulle komme nye eksterne aktører inn i bildet. Det må vi ta til etterretning.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Først vil eg seia meg glad for at det er så stor støtte i Stortinget til å bruka meir pengar og til å stimulera til meir bruk av gass i Noreg. Det har store fordelar når det gjeld både å utnytta denne ressursen kommersielt i Noreg, og også ikkje minst i forhold til miljøet. I samband med statsbudsjettet som er lagt fram, har mitt departement ein plan for korleis me skal ta gassen i bruk i større grad enn det som er tilfellet i dag. I tillegg har Samferdsledepartementet nettopp presentert ein veg- og vegtrafikkplan, der gass er vigd større merksemd enn det som har vore vanleg fram til i dag. Eg håpar at dei aktuelle komiteane på Stortinget vil støtta opp om det arbeidet som Regjeringa har gjort på dette området. Så til dei konkrete løyvingane som me foreslår. Det viktigaste for min del er ikkje kva post dette er blitt postert under, men at ein no får gjort det som Stortinget har sagt i år etter år, nemleg å hjelpa til med å ta gassen i bruk i større grad enn det som er tilfellet i dag. Eg har berre nytta dei ordningane som har vore fram til i dag, og fram til i dag har det altså vore slik at gass har sortert under det samme kapittel som enøk og fornybare energikjelder, og eg har ikkje sett noko grunnlag for å endra på det.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Eg er veldig glad for at det no er forhandlingar med Polen om å selja gass til landet. Eg håpar at det blir mogleg å få gjort det. Dersom me får det til, opnar det for heilt nye moglegheiter for å spreia gassen i Noreg. Det er ei klår målsetting frå vår side at gassen skal kunna vera tilgjengeleg dersom ein ønskjer å ha gass, anten det gjeld i Midt-Noreg, på Vestlandet eller i Grenlandsområdet, eller langsmed Oslofjorden for den saks skuld. Me vil sjølvsagt prøva å kombinera ulike ting når me skal planleggja dei ulike gassrørleidningane. Den viktigaste føresetnaden for å få dette til er at me får ein kommersiell avtale om sal til Polen. Får me det til, er eg veldig optimistisk når det gjeld å bringa gass f.eks. til Grenland, noko som vil vera positivt for det området, veldig positivt for industrien der, men ikkje minst ein stor fordel når det gjeld å utnytta større delar av gassen industrielt i Noreg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Eg er glad for den entusiasmen som her blir vist for i større grad å ta i bruk naturressursen gass i Noreg. Eg håpar at det blir følgt opp i budsjettbehandlingane som no skal vera i Stortinget, der det òg ligg inne eit konkret forslag om pengar til dette området. Eg vil minna om at me har firedobla innsatsen på dette området i forslaget frå Regjeringa si side. Det er slik at det finst ulike planar i Noreg. Eg er ein entusiastisk tilhengar av alle dei planane, og håpar at det blir mogleg å realisera dei. Eg trur at moglegheita for å få det til er større dersom me først får eit pilotprosjekt der me verkeleg prøver dette ut og på den måten får vist dei positive sidene ved å ta i bruk gassen på ein heilt annan måte enn fram til i dag. Eg vil berre oppmoda dei på Sørlandet og i Grenland som har ambisjonar og planar, til å jobba vidare og intenst, og eg vil vera ein stor støttespelar for det arbeidet.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Ei firedobling av innsatsen er etter mitt syn ei offensiv satsing. Dersom det er slik at Stortinget ønskjer endå meir pengar til dette området, skal eg sjølvsagt med glede vera med på å bruka dei pengane. Eg kan ikkje kjenna meg igjen i representanten Langeland sin påstand om at Arbeidarpartiet ikkje satsar offensivt når det gjeld miljøet. Det er òg slik at ei av dei sterkaste grunngjevingane for å ta i bruk gass i Noreg er omsynet til miljøet, rett og slett fordi ein då kan få fasa ut andre, meir forureinande energikjelder. Når det gjeld det nye enøkorganet som me ønskjer å oppretta, så har eg sagt i statsbudsjettet at eg vil koma tilbake igjen til Stortinget med eit forslag om det i løpet av hausten. Det blir derfor Stortinget som vil ta endeleg stilling til både innhaldet i og organiseringa av det nye organet. Men siktemålet har vore å få ein meir slagkraftig organisasjon. I dag er det slik at det er dei same folka i NVE som behandlar søknader om prosjekt for fornybare energikjelder og søknader om gassprosjekt. Eg kan ikkje skjøna at det no skal vera noko grunnlag for å splitta det opp i ulike organ.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Argumenta for å byggja gasskraftverk i Noreg er mange. Det eine er forsyningstryggleiken. Me er i dag i den situasjonen at me må importera kraft frå utlandet. Det andre er at me ønskjer å ta i bruk ein norsk naturressurs i Noreg, og det tredje er miljøet. Ikkje minst er det viktig. Det er slik at det finst eit utal forskingsrapportar og offentlege instansar som slår fast ein ting, nemleg at «sannsynligheten» for at CO2-utsleppa blir mindre ved bygging av gasskraftverk er større enn det motsette. Det er også tilfellet for dei to rapportane som Kristin Halvorsen her refererte til. Eg har dei med meg begge to, og eg kan berre slå opp på f.eks. side 1 i rapporten frå Frischsenteret. Der seier dei at så langt dei kan sjå, vil dei samla CO2-utsleppa gå ned i Vest-Europa, og at reduksjonen blir størst dersom gasskraftverka blir bygde i Noreg. Det er ei rekkje forskingsrapportar og offentlege instansar osv. som slår fast det same, nemleg at det er mest sannsynleg at gasskraftverk bygde i Noreg vil medverka til reduksjon av dei samla CO2-utsleppa i Noreg. Så er det sjølvsagt slik at kvar forskingsrapport og kvar forskar må ta eit visst atterhald, fordi det kan skje ting under gjevne omstende. Likevel er det heilt klart, nokså eintydig bevist, at utsleppa vil gå ned. Det motsette er at dersom me ikkje byggjer desse gasskraftverka i Noreg, vil utsleppa gå opp. Så vidt eg kan skjøna, finst det ikkje ein einaste dokumentasjon, ikkje eit einaste offentleg organ, ikkje ein einaste forskingsinstitusjon som har kome fram til eit resultat som tilseier at det er mest sannsynleg at utsleppa vil gå opp. Derfor meiner me at det miljøvernministeren har gjort no, er å føreta ei fagleg vurdering av det materialet som er tilgjengeleg, og i den faglege vurderinga har ein konkludert med at «sannsynligheten» for at utsleppa vil gå ned, er større enn «sannsynligheten» for at utsleppa vil gå opp.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Det er ingen manipulasjon i denne saka. Det er heller ikkje forsøk på å halda tilbake fakta. Faktisk meiner me at det er fleire som burde setja seg inn i fakta i denne saka. Hadde det vore gjort, hadde me kanskje sloppe diskusjonar som denne. Realiteten er at me som er tilhengjarar av gasskraftverk, kan visa til ei rekkje forskingsrapportar og offentlege instansar som har vurdert dette, mens dei som er motstandarar, ikkje kan visa til ein einaste forskingsrapport, ikkje ein einaste offentleg instans i Noreg, som hevdar at utsleppa vil gå opp dersom me byggjer gasskraftverk i Noreg. Derfor er det slik at miljøvernministeren har alt sitt på det tørre når ho ut frå dei rapportane som er tilgjengelege, konkluderer med at «sannsynligheten» for at CO2-utsleppa går ned ved bygging av gasskraftverk i Noreg, er større enn ved det motsette. Me har forskingsrapportar. Eg kan ikkje seia kva denne representanten frå dette europeiske miljøbyrået har, men eg synest det er merkeleg at ein skal bruka slik ein miljøpessimist som referanse for sin politikk, for det han seier, er at alle kolkraftverk skal bestå, og det vil vera det verste for miljøet.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Eg oppfattar det som ei svært alvorleg skulding når ein påstår at nokon har manipulert med fakta. Det er ikkje tilfellet. Det ein har gjort i denne saka, er å prøva å samanstilla det som er tilgjengeleg av fakta og forskingsrapportar. Då er det sjølvsagt slik at kvar forskar må ta atterhald om at under gjevne omstende kan det skje ting som gjer at det som dei har lagt fram som resultat i forskingsrapporten, likevel ikkje blir realisert. Det er slik at me som er tilhengjarar av å byggja gasskraftverk, kan slå i bordet med rapportar og utgreiingar frå offentlege institusjonar osv. Dei som er motstandarar, har, så vidt eg veit, enno ikkje lagt fram eit einaste dokument frå ein einaste institusjon som viser at det er sannsynleg at utsleppa av CO2 vil gå opp dersom me byggjer gasskraftverk i Noreg. Derfor meiner eg at det er all mogleg grunn til å seia at det miljøvernministeren har gjort her, har ho dekning for i det materialet som er tilgjengeleg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Det er slik at me byggjer vår politikk på rapportar som er utarbeidde no og i samband med at denne saka blei behandla i 1997. Desse rapportane viser at det er meir sannsynleg at utsleppa vil gå ned dersom vi byggjer gasskraftverk i Noreg, enn dersom me lét det vera. Det vil med andre ord seia at det er meir sannsynleg at utsleppa går opp dersom me ikkje byggjer desse gasskraftverka i Noreg. Det er altså slik at det er ingen som har kunna dokumentera at ein vil få reduserte utslepp dersom ein ikkje byggjer desse gasskraftverka i Noreg, mens dei som er tilhengjarar, gong på gong har lagt fram rapportar, og eg vil gjenta det eg har sagt: Det er sjølvsagt ikkje slik at kvar ein rapport og kvar ein forskingsrapport under gjevne omstende vil slå til. Likevel er det slik at konklusjonane som me må byggja på, står skrivne, og der står det altså skrive at med det som er lagt til grunn, vil utsleppa gå ned. Det er det som har vore grunnlaget når miljøvernministeren har behandla denne saka.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Det som er saka si kjerne, er at det er to påstandar. Den eine påstanden er at dersom me byggjer gasskraftverk i Noreg, vil det føra til at dei totale CO2-utsleppa går opp. Og så er det ein påstand som går på det motsette. Dei som påstår at CO2-utsleppa vil gå ned i Norden dersom ein byggjer gasskraftverk, har gjennom ulike forskingsrapportar, samanstillingar og ved hjelp av ulike offentlege organ kunna visa at det er mest sannsynleg at det scenariet slår til. Så er det nokon som påstår at dette skal me sjå vekk frå, me kan ikkje leggja det til grunn. Og då må det vera lov å stilla det relevante spørsmålet: Kva grunnlag byggjer ein då på? Det er altså slik at nokon ved hjelp av forskingsrapportar kan sannsynleggjera sitt standpunkt. Samtidig meiner eg at den sannsynleggjeringa òg sannsynleggjer at alternativet, nemleg å la vera å byggja gasskraftverk, fører til høgare CO2-utslepp i Norden enn dersom ein gjer det. Og det er det som er kjernen i denne saka. Elles er det sjølvsagt slik at ingen forskingsrapport eller modell kan bevisast med 100 pst. tryggleik. Det finst ei uvisse i kvar ei sak, men me meiner det er godt dokumentert at den uvissa er tatt vare på i dei dokumenta som er lagde fram frå Regjeringa si side. Dette er det beste grunnlaget ein har når ein skal svara på dette spørsmålet. Då er det altså slik oppsummert at all erfaring og all kunnskap me har på dette området, tilseier at sjansen for at utsleppa skal gå ned, er mykje større enn sjansen for at utsleppa skal gå opp. Og då meiner eg at det er grunnlag for å framføra det òg her i dag.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Eg må innrømma at eg er både stolt og rank når det gjeld den innsatsen som Arbeidarpartiet har gjort for å ta i bruk denne energikjelda i Noreg, fordi det vil betra forsyningstryggleiken vår, det vil føra til at me tar i bruk ein naturressurs som me i dag eksporterer, og ikkje minst vil det medverka til å redusera CO2-utsleppa i Norden. Det meinte eg då me behandla denne saka i februar, og det meiner eg i dag. Og det er altså ingen som kan leggja fram ein einaste forskingsrapport som prøver å dokumentera det motsette. Derfor meiner eg at bevisbyrda i denne saka ligg på dei som hevdar at CO2-utsleppa i Norden vil gå opp dersom me byggjer gasskraftverk i Noreg, og ikkje omvendt. No skal ikkje eg ta debatten om kva som skjedde og ikkje skjedde i samband med avgangen til den førre regjeringa. Eg vil likevel minna om at det var regjeringa sjølv som gjekk fordi dei ikkje ville gjennomføra det som var fleirtalet i Stortinget sin vilje, eit fleirtal som har vore her i denne salen sidan 1996.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Eg har litt vanskeleg for å skjøna spørsmålet, for på den eine sida påstår Sponheim at eg medverkar til å skapa uvisse om kva som vil skje, og på den andre sida seier han at eg opptrer skråsikkert – så her bør ein nesten bestemma seg. Det som er tilfellet, er at me har sannsynleggjort at utsleppa vil gå ned. Det motsette er det ingen som har sannsynleggjort. Det er altså slik at det under visse, gjevne scenarium finst ei moglegheit for at utsleppa kan gå opp, men det er altså scenarium som er mindre sannsynlege enn dei som tilseier at utsleppa skal gå ned. Eg vil derfor vri på dette, for om ein la seg på dei minst sannsynlege alternativa, ville ein altså medverka til at utsleppa i Norden gjekk opp. Og eg er veldig glad for at mitt parti ønskjer å føra ein politikk som gjer at me på dette området kan medverka til å få ned CO2-utsleppa i Norden. Det gjer me m.a. med å leggja til rette for bygging av gasskraftverk i Noreg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
No er det slik at miljøvernministeren i dag skal svara på eit spørsmål frå Enoksen når det gjeld dette, og eg reknar med at ho er i stand til å gjera det. Det blei sagt at her burde ein leggja til grunn føre var-prinsippet. Dersom ein legg til grunn føre var-prinsippet, så er det i ein del forskingsrapportar frå offentlege institusjonar uttalt at utsiktene er størst for at utsleppa blir minst dersom ein byggjer gasskraftverk i Noreg. Derfor tilseier føre var-prinsippet at ein bør gjera det. Så er det sagt at desse rapportane må handsamast med varsemd. Det må dei sjølvsagt, for alt forskingsmateriale er usikkert fordi det byggjer på gjevne føresetnader. Men det miljøvernministeren har gjort, er å summera opp alt det materialet som finst tilgjengeleg på dette området. Det er gjort ei fagleg vurdering i Olje- og energidepartementet, og det er gjort ei fagleg vurdering i Miljøverndepartementet, og dei vurderingane konkluderer altså med at utsiktene er størst for at utsleppa går ned – og det har me lagt til grunn.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Framtida går det ikkje an å bevisa, men ved hjelp av ulike utrekningar går det an å fastslå kva som vil vera den mest realistiske utviklinga. Det er slik at desse rapportane, som det er gjort greie for på ein nøytral måte i det vedlegget som Olje- og energidepartementet har laga til Miljøverndepartementet i denne saka, òg viser at det finst uvisse, og at under gjevne omstende vil ikkje hovudkonklusjonane i rapportane slå til. Likevel er det slik at me har brukt det materialet, det beste materialet som er tilgjengeleg, og oppsummert. Så konkluderer me med at det er mest sannsynleg at dette slår til. Det er altså ein konklusjon som etter mitt syn er veldig robust, og som lett kan forsvarast. Og når den konklusjonen ligg der, fører den også til ein annan konklusjon, nemleg at dersom me ikkje byggjer gasskraftverk i Noreg, vil CO2-utsleppa bli høgre enn om me gjer det. Då meiner eg at det bør finnast noko dokumentasjon for det motsette standpunktet, og det kan eg ikkje sjå er lagt fram verken før eller i dag.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-11-01:
Det gjeld det same spørsmålet – på kva slags måte gassen skal kunne utnyttast i Noreg. Kan eg oppfatte statsrådens svar slik at dersom ein kjem i mål med ein kommersiell kontrakt med Polen, vil ein òg leggje ein plan for ein infrastruktur som dekkjer både Sørlandskysten og Grenlandsområdet, slik at det kan verte ei heilskapleg tenking i forhold til utnytting av denne gassen? Det er veldig viktig at dei områda som har stor verdiskaping – og ikkje minst ei verdiskaping som går til eksport – òg får del i den miljøvennlege teknologien som ein kan utvikle i samband med dette. Kan eg oppfatte statsråden slik at både Sørlandet, Grenlandsområdet og andre aktuelle område vil verte tekne med i ein slik heilskapleg plan?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-01:
Arbeidarpartiet er ikkje kjent for å vera det partiet som er offensivt i miljøpolitikken. La meg likevel seia at dersom ein satsar litt på gass for å fasa ut olje, vil det vera eit betre alternativ. Mitt spørsmål er knytt til det nye organet som skal ta seg av å utvikla alternativ fornybar energi, og som skal leggast til Trondheim. Eg synest det er fornuftig å flytta ting ut frå Oslo, men er det naturleg å legga eit fossilt brensel, altså gass, inn i dette organet? Ville det ikkje vera meir naturleg å oppretta nærast ein eigen organisasjon for gassatsing? Det er det eine spørsmålet. Og korleis kan statsråden forsvara å ta midlar frå eit budsjett for alternativ fornybar energi som allereie er skore ned på, for å satsa på gass? Kvifor gjer ein ikkje noko offensivt når ein veit at ein har heile Stortinget i ryggen for ei offensiv gassatsing?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-01:
Eg vil gjerne stilla følgjande spørsmål til utanriksministeren: «Dei store landa i EU krev at styrketilhøva mellom små og store land må endrast, slik at dei store landa får meir makt. Dei store landa vil også at EU-kommisjonen skal ha 20 medlemmer. Ved ei utviding av EU vil dette bety at små land fell ut av kommisjonen. Meiner Regjeringa at ei slik endring av makttilhøva spelar noka rolle for kva slags EU-strategi Noreg skal ha, og vil eit eventuelt norsk medlemskap i EU, med denne endringa, representera ei utviding av demokratiet for det norske folk?»
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-01:
Eg takkar for svaret. Eg er for så vidt samd i at ein må venta på konklusjonane frå Nice-møtet. Men eg vil tru at utanriksministeren – iallfall slik eg har opplevd han før – har idear om korleis ein best kan utvikla demokratiet, og korleis ein best kan syta for at det blir ei folkeleg oppslutning om ting. Ein er nå kjend med at det i EU-landa er stor mistillit til det politiske systemet, nettopp fordi ein føler seg framandgjord, så eg ønskjer likevel at utanriksministeren svarar på det som på ein måte har vore eit slags hemmeleg mantra i heile «Ja til EU»-rørsla, nemleg at ein må vera med for å få innverknad. Og la meg då stilla spørsmålet litt meir generelt: Kva er den ideelle løysinga, sett frå utanriksministeren si side, for denne innverknaden som han altså meiner me får ved å vera medlem?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-01:
Det er lov å lura når det gjeld Langeland òg. Men det er nok ein monaleg skepsis til at det for EU-systemet nettopp gjeld det som m.a. utanriksministeren har peikt på, nemleg at ein ved å delta vil få innverknad og få utvida demokratiet. Eg synest likevel – sjølv om det er i ein spørjetime – at utanriksministeren bør kunna seia noko om kva som er ei ideell organisering for auka demokratisering, så lenge ein veit at folk i EU er svært skeptiske til den elitistiske politiske kulturen som har vore under utvikling lenge. Eg vil utfordra han på kva slags prosessar han meiner er nødvendige for at omgrepet demokratiutviding skal ha eit reelt innhald både i forhold til EU og i forhold til det norske folk. Dette er ei viktig sak òg på landsmøtet i partiet, så vidt eg har forstått.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-01:
«I sommar fann EFTA-domstolen ut at ei svensk ordning med eigne kvinneprofessorat er i strid med EU-direktivet om likestilling. Regjeringa sitt forslag om 20 professorat øyremerka til kvinner kan såleis også bli kjent ulovleg. Kvotering av kvinner er omstridd, men viser seg å vere eit effektivt virkemiddel i likestillingsarbeidet. Kva vil Regjeringa gjere for å behalde sjølvråderetten på dette området, slik at likestillingsarbeidet kan styrkjast?»
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-01:
SV er ein hard kritikar av Arbeidarpartiet sin miljøpolitikk, men eg synest at det er viktig å påskjønna Arbeidarpartiet når dei gjer noko positivt, slik som dei her prøver på i likestillingspolitikken. Eg håpar at det som statsråden her uttrykkjer når det gjeld vår sjølvråderett, er realiteten. Som undervisningsministeren sjølvsagt veit, har ein mannleg forskar i Noreg klaga saka inn for EU, så dette vil bli ei sak. Då blir det eit hypotetisk spørsmål kva ein gjer dersom ein får ein dom mot seg. Men eg tolkar statsråden slik at det som er realiteten, er at Arbeidarpartiet ved undervisningsministeren – same kva EU seier om den klagen – vil stå knallhardt på at ein har sjølvråderett, og at dette vil bli følgt opp av undervisningsministeren.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Spørsmålet går til helseministeren. Vi har et godt helsevesen i Norge, men ikke bedre enn at vi kan forbedre det, og helseministeren har vist sterk vilje og handlekraft til å ta tak i en del flaskehalser, bl.a. når det gjelder den uklare ansvarsfordeling mellom staten og fylkeskommunene. Stortinget vedtok i 1997 en forandring ved at staten vil gå inn og finansiere en vesentlig del av sykehusenes drift knyttet til utstyr i sykehus. Den planen var beregnet til 5,3 milliarder kr, hvorav staten skulle ta ca. 3 milliarder kr på egen kappe. Fra enkelte hold er det nå reist tvil om denne planen vil bli gjennomført i den vedtatte perioden. Hva er helseministerens vurdering med hensyn til å få gjennomført investeringene i samsvar med det som Stortinget har sagt og ønsket?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Jeg registrerer med tilfredshet at staten vil stå ved sine forpliktelser. Det hadde jeg for så vidt også ventet. Jeg tror det er en viktig presisering ut fra det jeg har registrert, at det er skapt en uklarhet det trolig ikke var grunnlag for. Godt utstyr til sykehusene er jo en forutsetning for at vi skal få til en forbedring av helsevesenet. Jeg har imidlertid merket meg at noen fylker ser ut til å henge etter i forhold til det som er rammen for planen og framdriftstakten. Spørsmålet vil derfor være: Vil disse fylkeskommunene, og også da sykehusene, få sin rettmessige del av pengene hvis de kommer helt på slutten av perioden, ja sågar kanskje i siste året? Vil en da kunne få full uttelling ut fra reglene?
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
For det første mener jeg at det ikke skal være grunn til noen tvil om at den planen for utstyrsanskaffelser ved norske sykehus som Stortinget har vedtatt, vil bli gjennomført. Jeg anser det som en meget viktig del av helseministerens ansvar å bidra til det, og jeg legger stor vekt på at planen blir gjennomført etter de forutsetninger som Stortinget har lagt. Ut fra det som har skjedd så langt, har jeg også all grunn til å tro at planen vil bli gjennomført i henhold til de forutsetningene. Pr. i dag er det faktisk slik at anskaffelsene innenfor denne planen ligger foran planen, dvs. at sykehuseierne, da i all hovedsak fylkeskommunene, samlet sett har foretatt beslutninger om investering i utstyr i et raskere tempo enn det som ligger i planen. De planer som vi har mottatt, viser også at fylkeskommunene i det store og hele ligger på det maksimale av de anskaffelser som planen forutsetter. Det gir også grunn til å tro at dette er en plan som vil bli gjennomført helt etter forutsetningene.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-11-01:
Det er riktig som representanten Kristoffersen påpeker, at det er noen sykehuseiere som ligger noe etter planen, selv om man totalt sett ligger foran. Det er litt for tidlig nå å si om dette kommer til å bli et problem for disse sykehuseierne samlet sett. Men det som i hvert fall er sikkert, er at selv om de kommer helt mot slutten av perioden, vil staten refundere det den etter planen skal refundere, og det siste utbetalingsåret i så henseende er 2003. Vi vil selvfølgelig følge opp i forhold til disse for å se nærmere på hva som er årsakene til at de ligger etter planen, og eventuelt også iverksette særskilte tiltak overfor dem, slik at planen kan bli oppfylt.