Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2001-12-12:
Opptreningsinstitusjonene spiller en svært viktig rolle i samfunnet. De skal være lett tilgjengelige for brukerne av tjenesten, og de skal fungere som en forlenget arm for sjukehusene. Den raske utviklingen vi i dag opplever innen medisinsk teknologi og spesialisering ved våre sjukehus, betyr at stadig flere kan behandles og reddes tilbake til livet. Utviklingen ved sjukehusene er positiv, men det er dessverre fortsatt mangler og geografiske forskjeller i rehabiliteringstilbudet. I mange tilfeller bidrar manglende opptreningstilbud til å redusere effekten av utført kostbar akuttbehandling ved våre sjukehus. Dette er svært uheldig og må rettes opp. Når staten fra nyttår overtar sjukehusene, vil Regjeringa sikre bedre tilgang og tettere samarbeid mellom sjukehusene og opptreningsinstitusjonene. Regjeringa vil utarbeide og komme tilbake til Stortinget med en ny, permanent og mer forutsigbar finansieringsordning for institusjonene. Mange av opptreningsinstitusjonene sliter med dårlig økonomi. Regjeringspartiene, sammen med Fremskrittspartiet, klarte i budsjettforliket å spisse budsjettet for opptreningsinstitusjonene med 20,5 mill. kr utover det opprinnelige budsjettet. Økningen skal fordeles på institusjonene og gå til økt kurdøgnspris. Ser vi utover økningen i rammen på 20,5 mill. kr, har Regjeringa tatt høyde for at en eventuell rentenedgang og redusert elavgift også vil komme institusjonene til gode. Regjeringa har også tatt ytterligere grep for at brukere med dårlig økonomi lettere skal kunne benytte seg av viktig behandling ved institusjonene. Regjeringa har derfor valgt å redusere egenandelen for brukerne fra 190 kr til 150 kr pr. kurdøgn. Habiliteringstjenesten for barn har i liten grad utviklet intensive treningstilbud. Regjeringa ser det som viktig at foreldre har valgfrihet i forhold til de ulike behandlingsopplegg, og ser derfor positivt på at det skal arbeides videre med å fremskaffe personell som kan sikre videreutvikling av Petø-metodikken og Doman-metoden. Det er viktig at det utarbeides en strategi for hvordan helsetjenesten og velferdsstaten bedre enn i dag kan møte familiene med funksjonshemmede barn. Petø-senteret på Hamar vil som et eksempel være et viktig ledd i en slik strategi. En samlet komite gikk inn for å videreføre Arbeiderpartiets forslag om å gi gratis p-piller til jenter fra 16 til 19 år. Intensjonen med forslaget er å redusere aborttallene. Fra før er både angrepille og abortpille akseptert. Personlig er jeg ikke så veldig glad for den utviklingen vi her ser, og mener at det blir for enkelt å velte alt ansvaret over på unge jenter, som ofte blir stående overfor stort press. Det er derfor viktig at en i arbeidet med å redusere aborttallene også tar i bruk andre virkemidler fremfor å dele ut stadig flere varianter av piller. Mitt inntrykk er at vi etter hvert lever i et mer eller mindre akseptert pillesamfunn. Ta en pille, så ordner det meste seg. Gratis p-pille må ikke bli et signal til guttene om at de ikke trenger å ta ansvar. Bruk av kondom beskytter både mot graviditet og kjønnssjukdommer, og bør derfor bli et tilbud på lik linje med p-pille og markedsføres langt bedre enn i dag. Kanskje bør vi også på et senere tidspunkt ta opp spørsmålet om hvilke holdningsendringer som må til for å snu en svært negativ og farlig trend, der både ungdom og voksne i dagens samfunn blir stadig mindre kritisk til økt pillebruk.