Regina Alexandrova (Høyre), 2016-01-19:
Jeg vil starte med å takke komiteen. Det har vært et godt og ryddig samarbeid og en bred enighet om meldingen og om Norges rolle som polarnasjon i sør. Det har vært interessant å være saksordfører for stortingsmeldingen om norske interesser og politikk i Antarktis. Det er mye godt historisk lesestoff som gir et lite innblikk i norsk antarktisk polarhistorie for oss som er fengslet av og interessert i våre polarområder. Det har ikke vært noen strategisk gjennomgang av norsk antarktispolitikk tidligere, og det finnes ingen melding som legger rammene for norsk politikk i Antarktis i nyere tid, så det er litt historisk sus over denne meldingen. Meldingen omhandler norsk politikk og interesser innenfor Antarktistraktat-systemets virkeområder med de norske bilandene Dronning Maud Land og Peter I Øy. Formålet med meldingen er å øke bevisstheten om hva det betyr for Norge å være en polarnasjon i sør og en kravshaver i Antarktis. Norsk antarktispolitikk handler om å ivareta våre interesser innenfor et enormt geografisk område innen et mangfold av aktiviteter. Norges tredje biland, Bouvetøya, ligger nord for Antarktistraktatens virkeområde. Øya er ubestridt norsk territorium, og regjeringen har lagt fram en egen melding om Bouvetøya som jeg vil komme tilbake til. Norsk antarktispolitikk er basert på å holde fast ved norske suverenitetskrav og videreføre det internasjonale samarbeidet for fredelig utvikling i Antarktis med kjerneverdiene fred, vitenskap og miljøvern. Vi er inne i en tid der flere aktører melder sin interesse for ulike aktiviteter i Antarktis, og vi ser en betydelig økning i tilstedeværelsen i området. Det er derfor strategisk viktig at Norge har et politisk omforent styringsdokument som ivaretar norske interesser og norsk politikk. Jeg synes regjeringen har lagt fram en melding som favner bredt. Meldingen gir føringer og rammer som forplikter til et omfattende vern av miljøet i Antarktis og tilhørende økosystemer med bevaring av villmarkskarakteren og estetiske verdier godt forankret i kunnskaps- og forskningsbaserte resultatkrav, samtidig som den gir retningslinjer for ivaretakelse av bærekraftige norske næringsinteresser og ressursforvaltning. Jeg vil si litt om kunnskap og forskning. Norge er blant de fremste polarforskningsnasjonene i verden, og vi liker å tro at vi er verdens beste innen polarforskning. Norsk polarforskning var rangert som nr. tre for Arktis og nr. 21 for Antarktis i 2010. For Antarktis mener jeg det er viktig at Norge nå tar et steg fram i rekken og posisjonerer seg framover i dette verdensmesterskapet. Forskningen i Antarktis skal bidra til å bygge opp under norsk posisjon, politikk, forvaltning og næringsvirksomhet. Blir vi ledende på forskning også i Antarktis, vil vi kunne sette premissene for forvaltning av polområdene. Jeg er sikker på at med kunnskapen om Arktis og økt synergi med Antarktis vil vi kunne fortsette å posisjonere oss. Samtidig er det en økende interesse for norsk forskning i Antarktis. Grunnlaget for denne interessen er den gode infrastrukturen med Troll Airfield og helårsstasjonen Troll, og kompetanse og internasjonalt samarbeid, der man gjennom forskning muliggjør å dele utstyr og data på tvers av nasjonaliteter og drar nytte av hverandres kunnskap og materiell. Både Norsk Polarinstitutt og Havforskningsinstituttet er viktige aktører for kunnskapsutviklingen i Antarktis sammen med flere andre norske forskningsmiljøer fra universitets- og institusjonssektoren, og stortingsmeldingen tilrettelegger for denne innretningen. Næringsvirksomhet har et vekstpotensial i Antarktis om det håndteres med forsvarlig forvaltning i de sårbare områdene. Forskning er avgjørende for norsk næringsvirksomhet i Antarktis, og et samarbeid mellom forskning og næringsliv er viktig for å kunne styrke videreutviklingen og veksten i området. Norsk næringsvirksomhet har lange tradisjoner i Antarktis, og Norge driver i dag næringsvirksomhet innen fiskeri og fiskeriforvaltning, turisme og reiselivsaktiviteter, skipsfart, romvirksomhet og bioprospektering, og jeg vil si litt om disse satsingsområdene. Krill og tannfisk er en viktig næringsressurs for Norge, og interessen for krillfiske har økt blant medlemslandene. For å sikre norske interesser skal Norge bidra til å utvikle og effektivisere fiskeriforvaltningsregimet og styrke kunnskapsgrunnlaget for en bærekraftig høsting av ressursene. I tillegg skal Norge bidra til å videreutvikle sanksjonsmulighetene for håndtering av ulovlig ressursuttak med internasjonalt operativt samarbeid gjennom bl.a. Interpol. Turistaktiviteten har økt fra 5 000 til 20 000 turister de siste 20 årene. Med økning i forsknings-, fiskeri- og turistaktivitet øker også skipstrafikken i Antarktis. Det er i dag manglende kunnskap om hvordan den økte aktiviteten påvirker natur- og kulturmiljøet. Dette må vi finne ut av, og utviklingen av framtidig turisme i Antarktis må finne sin form innenfor forsvarlig miljø- og sikkerhetsforvaltning. I dag er Hurtigruten den største norske aktøren for turistvirksomhet i Antarktis med god erfaring fra næringsaktivitet i Arktis. Samarbeidet Hurtigruten har på Svalbard innen turistvirksomhet, kan ha overføringsverdi til Antarktis, og kan bidra til miljøvennlig forvaltning med videre satsing på turistnæringen i området. Antarktis er spesielt godt egnet for etablering av bakkestasjoner for satellitter som går i polare baner. Den norske satellittstasjonen TrollSat i Dronning Maud Land er et viktig redskap for innhenting av data som i hovedsak benyttes til jordobservasjon, meteorologi og navigasjon. Satellittene er spesielt nyttige i ressurs- og miljøforvaltning og til værmeldingstjenester. Jeg er glad for at regjeringen som et langsiktig tiltak i denne internasjonale miljø- og ressursovervåkingen vil tilrettelegge for en videre vekst i bakkestasjonstjenester og mottak av data på TrollSat for internasjonale jordobservasjonssatellitter. Når det gjelder bioprospektering, samles det i dag inn genetisk materiale i Antarktis som kan ha potensial for kommersiell bruk, og det er ventet at denne aktiviteten vil øke i årene framover. For å bidra til mulig næringsutvikling er det positivt at regjeringen vil arbeide for at det utvikles regelverk under Antarktistraktat-systemet som legger til rette for uttak og utnytting av genetisk materiale innenfor miljøforsvarlige rammer. Jeg vil understreke viktigheten av at Norge må arbeide for en økosystembasert, helhetlig forvaltning av miljøet i havet og på land i traktatområdet, som særlig fokuserer på vern av sårbare og verdifulle områder. Regjeringen vil legge til rette for økt forskningssamarbeid med andre land for å skaffe best mulig informasjon og forskningsresultater om hva Antarktis betyr for det globale klimasystemet, og om hvordan endringer i ismassene vil påvirke havnivået. Norge skal være et foregangsland på miljøområdet i Antarktis, og skal arbeide for å sikre at Antarktis skal være mest mulig upåvirket av aktiviteten i området, og at det skal stilles strenge miljøkrav til all norsk aktivitet. Avslutningsvis vil jeg si noen ord om norske interesser og politikk for Bouvetøya. Meldingen har som mål å beskrive Bouvetøya og gi en bred framstilling av ulike forhold når det gjelder rammebetingelser, forvaltning og aktivitet på øya og i havområdet rundt, der forskning og miljøovervåkning er sentrale aktiviteter. Bouvetøya ble norsk biland ved lov 27. februar 1930, og Norge etablerte naturreservat på øya og i territorialfarvannet i 1971. Øya har vært en del av vår polare identitet og historie. Norge vil ivareta sine suverene rettigheter og plikter og fortsette med å identifisere særlig sårbare og verdifulle områder, og innhenter ny kunnskap om Bouvetøyas rolle for økosystemet i havet og rundt øya. Med bakgrunn i dette er jeg glad for at regjeringen vil ta stilling til om det bør iverksettes tiltak for bedre forvaltning og ivaretakelse av miljøverdiene på land og til havs, samtidig som Bouvetøya videreføres som plattform for forskning og overvåkning av de globale økosystemene. Det er en økende interesse for forskning og kartlegging av dyphavsøkosystemene rundt Bouvetøya, spesielt med tanke på metalliske havbunnsmineraler. Det er derfor bra at regjeringen vil legge til rette for geovitenskapelig forskning og få kartlagt omfanget av ressursene på kontinentalsokkelen rundt øya. En ytterligere kartlegging av havbunnen kan også fastslå kontinentalsokkelens utstrekning. Bouvetøya ligger nord for området som omfattes av Antarktistraktaten, og er derfor ikke en del av traktatssamarbeidet. Regjeringen legger derfor opp til en gjennomgang av bilandsloven og annet regelverk for Bouvetøya med sikte på oppdatering og opprydning i lovgivningen for å sikre at det er samsvar med dagens behov når det gjelder forvaltning av området, herunder en vurdering av øyas statsrettslige stilling. Norge har lange tradisjoner som polarnasjon både i nord og i sør med næringsinteresser og politisk engasjement fra 1890-tallet og fram til i dag. Norge skal også for framtiden være en tydelig og sentral aktør i videreutviklingen av forvaltningen av våre polare områder, og meldingen om Antarktis og Bouvetøya legger et godt grunnlag for dette arbeidet.