Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-17:
Jeg hadde et øyeblikk et håp om at hele Stortinget ville bli sittende under behandlingen av Riksrevisjonens rapport for 2009, men det var en eller annen annen ting som utløste spenningen her, forstår jeg. La meg få takke komiteen for godt samarbeid rundt arbeidet med denne innstillingen. Det ligger et omfattende arbeid bak Dokument 1, både fra Riksrevisjonen side og fra kontroll- og konstitusjonskomiteens side. Komiteen har i år stilt mer enn 50 spørsmål til statsrådene i sitt arbeid med innstillingen. Det er omtrent like mange spørsmål som ble stilt i fjor. Under arbeidet med Dokument 1 er det selvfølgelig ofte slik at det er de mest negative forholdene som vies mest oppmerksomhet. Slik skal det også være, men det er på sin plass å minne om at det i all hovedsak foregår forsvarlig forvaltning av offentlige midler i Norge. Det er avgitt 226 avsluttende revisjonsbrev fra Riksrevisjonen, og 21 av de avsluttende revisjonsbrevene har vært med merknader. For Nav er det også i 2009 gått så ille at Riksrevisjonen ikke har kunnet bekrefte at regnskapene ikke inneholder vesentlige feil og mangler. Jeg kommer tilbake til det noe senere. Jeg vil også si at den jobben Riksrevisjonen gjør med den årlige regnskapsrapporteringen, er viktig. Det er en av Stortingets grunnlovfestede plikter å føre kontroll med den utøvende makt. Gjennom behandlingen av Dokument 1 behandler Stortinget helheten i hvordan den utøvende makt har forvaltet de midler som er stilt til disposisjon, og hvordan en forholder seg til grunnleggende regnskapskontrollprinsipper samt utøvelsen av departementenes styringsrolle. Jeg vil derfor takke Riksrevisjonen for et grundig arbeid som grunnlag for Stortingets kontrollarbeid på dette området. Generelt er det fortsatt en del utfordringer knyttet til departementenes evne til å forholde seg til risikostyring som en integrert del av mål- og resultatstyringen. Det viser seg også at det fortsatt er store utfordringer med å overholde anbudsreglene, og de brytes i for stor utstrekning i en rekke etater. Flere departementer svikter svært kraftig når det gjelder helt grunnleggende IKT-sikkerhet, og det er igjen avslørt alvorlig svikt i IKT-sikkerheten, hvilket nylig resulterte i at store mengder dokumenter unntatt offentlighet fløt ut av departementenes IKT-systemer og landet i hendene på ukjente hackere. Dette er svært alvorlig, og det er ikke akseptabelt at statens IKT-systemer er så dårlig sikret at en ikke kan ha tillit til at opplysninger som er lagret, er beskyttet mot denne typen datainnbrudd. Det er for svakt at dette ikke er ryddet opp i for lenge siden. Riksrevisjonen har påpekt disse manglene ved flere anledninger tidligere. Vi er kjent med at det er skjedd en del etter 2009, men at advarslene ikke er tatt på alvor langt tidligere, er kritikkverdig. Komiteen har for øvrig, helt uavhengig av Dokument 1, sendt brev til ansvarlig departement knyttet til de avsløringene som er kommet frem på dette området etter fremleggelsen av Dokument 1. Jeg har saksordføreransvaret for Statsministerens kontor, Kunnskapsdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet. Ved Statsministerens kontor fremstår alt i sin skjønneste orden. Verken Riksrevisjonen eller komiteen har hatt noen merknader knyttet til Statsministerens kontor. Det er bra. Når det gjelder Kunnskapsdepartementet, foreligger det 48 avsluttende revisjonsbrev, hvorav tre er med merknader. Det er kritikkverdig at Samisk høgskole, Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo samt Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring har stilt seg slik at de har fått avsluttende revisjonsbrev med merknad. Det er i tillegg avdekket at flere universiteter og høyskoler sliter økonomisk, fordi de har brukt mer penger enn det som er bevilget til dem. Det er viktig at departementet i sin styringsdialog med universitets- og høyskolesektoren er tydelig i sin forventning til at tildelte budsjettrammer i all hovedsak overholdes. På ett område avviker komiteens holdning noe fra Riksrevisjonens. Riksrevisjonen har pekt på at mange vitenskapelig ansatte i universitets- og høyskolesektoren har en rekke biverv i tillegg til sitt arbeid for et universitet eller en høyskole. Riksrevisjonen frykter at det kan føre til at hovedoppdragsgiver, altså universitetet eller høyskolen, får dårligere resultat av dette, og at de kan bli skadelidende. Komiteen er imidlertid enig med Kunnskapsdepartementet i at det er ønskelig at også vitenskapelig ansatte er engasjert i denne typen virksomhet, men forutsetter at det er etablert rutiner som bidrar til å hindre eventuelle rolle- og habilitetskonflikter. Det er imidlertid verdt å merke seg at det skjer brudd på anskaffelsesregelverket i et ganske stort omfang innenfor UH-sektorens område. Det har komiteen pekt på som kritikkverdig også tidligere, og en må legge til grunn at departementet sørger for å rydde opp i disse forholdene uten videre opphold. Jeg vil så kort omtale et forhold som komiteen behandlet særskilt under Dokument 1 for 2008 og sa den ville følge opp videre. Det gjaldt en konkret personalsak ved Universitetet i Bergen. Komiteen har fulgt denne saken videre opp i forhold til statsråden, og etter oppfølgingen er komiteen kommet til at den ikke vil følge dette videre. Nærings- og handelsdepartementet har fått ti avsluttende revisjonsbrev uten merknad. Riksrevisjonen har imidlertid kritisert departementet for manglende oppfølging av IKT-sikkerhet. Komiteen har for egen regning tatt opp forholdet rundt saksbehandlingstiden i Patentstyret og oppfordret Riksrevisjonen til å følge opp dette nærmere i senere rapporteringer. Jeg legger så fra meg saksordfører- og komitélederhatten et øyeblikk og tar på meg partihatten. Under behandlingen av Dokument 1 i 2008 skrev Riksrevisjonen en tilleggsrapport om forholdene i Nav. Regnskapene kunne ikke bekreftes, og situasjonen var svært alvorlig. Det ble også avholdt en egen kontrollhøring om dette under komiteens behandling. Da ble det uttrykt at en nå, altså i 2009, hadde bedre kontroll enn i 2008. Derfor er det svært alvorlig at Navs regnskap for 2009 heller ikke kan bekreftes. Dette er selve ryggraden i velferdssystemet, og Nav selv er kjent for å være alt annet enn barmhjertig overfor mennesker som rapporterer feil eller gjør andre småtabber. Det er ikke akseptabelt at en offentlig etat stiller strengere krav til sine brukere enn de gjør til seg selv. Det gir en grunnleggende tillitssvikt når Navs regnskap heller ikke denne gangen kan bekreftes. For egen del vil jeg si at en statsråd ikke kan overleve ett år til med denne formen for kritikk fra Riksrevisjonen. Det er snakk om nærmere en tredjedel av statsbudsjettet – en etat som er helt avhengig av tillit, med en statsråd som er avhengig av det samme. Dette vil også bli omtalt ytterligere fra andre representanter fra Fremskrittspartiet. Jeg synes også det er på sin plass å peke på et par forhold under Justisdepartementet. Det ene er at prosjektstyringen av det nye nødnettet fortsatt fremstår som bemerkelsesverdig dårlig. Det andre er knyttet til politiets IKT-systemer. Den siste tids hendelser, hvor statsråden angivelig peker på politidirektøren som en slags syndebukk med bakgrunn i den dårlige IKT-strukturen og det svake fokus på IKT i politiet, fremstår som litt underlig. Departementet har altså over tid vært klar over denne situasjonen, faktisk i flere år, og det er på det rene at nettopp politidirektøren har gjort oppmerksom på viktigheten av å fornye IKT-systemet. Statsråden har imidlertid ikke fulgt opp og prioritert annerledes, rent faktisk og ikke minst i sin retorikk utad. At POD til slutt har måttet trekke inn midler fra politidistriktene for å få til et forprosjekt på IKT-siden, er bemerkelsesverdig, og det viser for svak politisk ledelse på dette området. Kort oppsummert viser Dokument 1 at det er mye bra i norsk forvaltning, men at det fortsatt gjøres en del helt unødvendige feil som enkelt kan rettes opp. I enkelte tilfeller viser også Dokument 1 at det foreligger vesentlig forbedringspotensial. Det er et mål at forvaltningen skal bli stadig bedre, og det er viktig for Stortinget at regjeringen gjør sitt ytterste for å sikre en effektiv forvaltning som forholder seg til de styringssignalene som sendes fra Stortinget. Også etter denne behandlingen er det en rekke forhold som er påpekt, og som jeg forventer følges nøye opp av regjeringens statsråder.