Abid Raja (Venstre), 2011-12-06:
Venstre er ikke representert i helse- og omsorgskomiteen. Jeg håper det er midlertidig. Vi har derfor ikke hatt mulighet til å fremme Venstres posisjon i innstillingen vi nå behandler. På samme måte som da Stortinget tidligere behandlet andre komiteers budsjett, har Venstre valgt ikke å fremme bevilgningsendringer under enkeltposter i henhold til våre prioriteringer i salen i dag. Vi stemmer derfor for regjeringens budsjettforslag som en konsekvens av at vårt forslag til alternativt budsjett under rammeområde 15 falt i forbindelse med Stortingets behandling av finansinnstillingen. Helsesektoren gjør en fantastisk jobb hver eneste dag over hele linjen, men det er dessverre vår oppgave som politikere å prioritere også på helsesektoren. Jeg vil bruke taletiden til å trekke fram to av Venstres prioriteringer i helse- og omsorgsbudsjettet. Det er helsesøstertjenesten og rusomsorgen. Det ene handler om treffsikker forebygging, det andre handler om en av de svakeste gruppene i Norge. Først vil jeg si litt om hvilke endringer som skal tre i kraft fra nyåret, hva Venstre kutter i, og hvorfor, i vårt budsjett. I juni behandlet Stortinget oppfølgingen av Samhandlingsreformen. Intensjonene med reformen er gode, og utfordringene den skal møte, er store. Derfor er vi i Venstre opptatt av at reformen gjennomføres. Men Venstre mener endringene som trer i kraft fra 1. januar 2012, gir usikkerhet. En viktig del av Samhandlingsreformen er en overføring av helseoppgavene til kommunene og et bedre fokus på forebygging og behandlingstiltak tidlig i sykdomsforløpet. Skal vi ha forsterkede institusjoner i kommunene og styrke primærhelsetjenesten, må kommunene gjøres i stand til det. Det mener vi ikke har skjedd. Venstre har tro på at større kommuner kan tilby bedre helse- og omsorgstjenester, men vi frykter at reformen blir mislykket dersom små kommuner, kommuner med liten kompetanse, blir pålagt oppgaver de ikke er i stand til å overta. Da kan vi risikere at vi får et dårligere helsetilbud enn i dag. Det kan bli spørsmål om hvordan Venstre kan forsvare usosiale kutt som økte egenandeler og kutt i hjelpemidler for funksjonshemmede. Venstre foreslår en målrettet satsing på dem som trenger samfunnets hjelp aller mest. For Venstre handler dette også om prioriteringer og omprioriteringer. Dette krever omprioriteringer fra dem av oss som både stort sett er friske og har god økonomi, til dem som er syke og sliter økonomisk. Som et ledd i en slik omfordeling foreslår Venstre å øke egenandelstak I med 200 kr for alle, og med ytterligere 400 kr for alle som har inntekter over 500 000 kr. En slik økning av egenandelstaket vil innebære en samlet innsparing på 272 mill. kr, som målrettet kan gå til å øke innsatsen overfor dem som trenger fellesskapets hjelp aller mest. I tillegg prioriterer Venstre viktige sosial- og helsepolitiske tiltak som økte sosialhjelpssatser og omsorgslønn til foreldre med funksjonshemmede barn, og økt satsing på rusomsorg og rehabilitering. Vi mener at det å øke avgiftene for dem som har mest fra før, er god sosialliberal politikk. De som tjener minst, vil altså tjene på vårt budsjett totalt sett, da vi øker sosialhjelpssatsene og omsorgslønnen til foreldre med funksjonshemmede barn. Så har det tidligere i denne salen vært reist kritikk mot Venstre. Det har vært innvendt at vi som er opptatt av rusomsorgen, samtidig kutter i avgiftene på vin. Hvordan kan vi gjøre det? Venstre mener det er viktig med en helhetlig ruspolitikk som strekker seg fra forebygging til oppfølging og behandling. Målet for den forebyggende politikken ligger i å begrense skadelig bruk av rusmidler, utsette debutalder og fange opp utsatte grupper og enkeltpersoner på et tidlig stadium. Når det er sagt, tror jeg ikke det er alkoholpolitisk negativt å øke avgiftene på brennevin og senke dem på vin. Om det er så galt som enkelte vil ha det til at Venstre setter opp avgiftene på brennevin og ned på vin, kan jo de som har innvendinger bidra til å øke avgiftene. Men jeg ser at det gjør de heller ikke. Når det gjelder nasjonale helseregistre, har Venstre ved flere anledninger uttrykt bekymring og skepsis overfor regjeringens ukritiske satsing på stadig mer omfattende nasjonale helseregistre. Digitalisering av denne informasjonen er nødvendig, men krever strengere rutiner for å bevare personvernet. Vi ser nå at det ikke alltid er like enkelt. Venstre ønsker at disse rutinene kommer på plass før det planlagte delingsnettverket for pasientjournaler kommer på plass. Derfor foreslår Venstre en reduksjon i bevilgningene til nasjonalt helseregister. Venstre har også foreslått kutt i Den kulturelle spaserstokken. Det er fordi vi mener at det er opp til kommunene å bestemme om vi skal ha et slikt tilbud. Det er kommunene som har ansvaret for pasienter på sykehjem, og det er de som har ansvaret for å gi et kulturelt tilbud til eldre. Venstre mener Den kulturelle spaserstokken egentlig er rene symbolpenger. Venstre har også foreslått kutt i apotekavanse, og jeg vil her vise til Riksrevisjonens undersøkelse av myndighetenes regulering av markedet for kopilegemidler. Riksrevisjonens undersøkelse viser at det fortsatt er behov for tiltak som stimulerer til lave priser. Dessuten vil jeg trekke fram at framforhandlede rabatter på innkjøpssiden i dag ikke kommer pasientene til gode, og andelen av generiske legemidler i det norske markedet er lav sammenlignet med andre nordiske land. Dette bør egentlig de rød-grønne partiene støtte opp om. Dette er god sosial utjevning, og apotekene går som kjent svært bra. Så til Venstres to prioriteringer: helsesøstertjenesten og rusomsorgen. Venstre har i sitt alternative budsjett satset på å styrke primærhelsetjenesten på en rekke områder, bl.a. gjennom økt kapasitet og bedre tilbud av helsesøstre og helsestasjoner. Helsesøstre er viktig for mange ungdommer. En god helsesøster fanger lett opp vansker som ungdommer kan ha, og kan bygge opp et tillitsforhold som vanskelig kan erstattes av andre i helsesektoren. Helsesøstrene kjenner også systemet godt, og kan lett henvise en ungdom til rette fagmiljø. Mange steder har imidlertid helsesøstertjenesten for dårlig kapasitet, og det er synd. For helsesøstertjenesten er ikke bare en god forebyggende tjeneste, det er også en samfunnsøkonomisk billig måte å gi helseråd og helsetjenester til ungdom på. Venstre vil innenfor helsepolitikken også prioritere mer til dem som trenger det mest. Derfor har Venstre prioritert behandling av rusavhengige. Det er flaut at rusavhengige står i kø for akuttavrusning. Per første kvartal 2011 står nær 4 000 i kø. Samtidig har ideelle rusinstitusjoner ledig kapasitet. Det er flaut at rusavhengige ikke får plass innen tverrfaglig spesialisert rusbehandling når avrusning er ferdig, og det er veldig flaut for landet Norge at over 2 000 mennesker har dødd av overdose de siste ti årene. De som er avhengig av rusmidler, trenger behandling, helsehjelp og rehabilitering. Målet må ikke bare være rusfrihet, men også et verdig liv for dem som ikke klarer å bli rusfrie. Det må derfor gis skikkelige behandlingstilbud, bl.a. gjennom økt bruk av legemiddelassistert rehabilitering, og tverrfaglig spesialisert rusbehandling må styrkes. Venstre foreslår derfor en økt bevilgning til LAR og akuttavrusning med til sammen 150 mill. kr. Jeg tar til slutt opp Venstres forslag som er omdelt i salen, og varsler at Venstre stemmer for mindretallsforslagene nr. 1, 3–14, 15, 18, 19 og 22 – pluss de felles forslag fra opposisjonen som gjelder kreft.