Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2011-05-26:
Jeg hadde jo egentlig ønsket at representanten Lillehovde hadde gått litt mer inn på de konkrete forslagene. Han var innom blålyssaken. Den skal vi diskutere. Men hvis det var en vilje til faktisk å gjøre noe med denne problematikken, burde regjeringspartiene absolutt kunne gått med på dette. Dette representantforslaget som Fremskrittspartiet har fremmet her, har i den siste tiden blitt enda mer aktualisert etter at diskusjonen om Schengen nå har blusset opp. Ikke bare har Italia og Frankrike hatt heftige debatter om dette temaet, men også Hellas og de nye Schengen-landene, som Romania og Bulgaria, har blitt trukket inn i dette. For Fremskrittspartiet er det viktig å skille mellom ytre og indre grense Schengen samt skille mellom flyktningstrømmer og kriminelle strømninger. I mange av de debattene som har vært i det offentlige rom den siste tiden, har ikke alltid dette vært tilfellet. Nå skal ikke dette være en debatt om Schengen-samarbeidet, men det er unektelig at representantforslaget vårt tar opp problemstillinger som går hånd i hånd med en del av de utfordringene vi ser ved kriminalitetsflyten mellom landene innen Schengen. Vi har sett en seksdobling av vinningskriminalitet begått av utenlandske personer de siste ti årene. 60 pst. av organisert kriminalitet blir begått av personer fra de baltiske landene. Vi ser at Norge, som har et åpent samfunn, gode sosiale ytelser og meget god standard på fengsler, tiltrekker seg kriminelle som en magnet. I tillegg er straffene forholdsvis lave og politiressursene begrenset. Da er det nødvendig å intensivere det arbeidet som gjøres ved landets grenseoverganger. Tollvesenet er i praksis eneste kontrolletat ved norske grenseoverganger ved indre Schengen grense, noe statsråden selv bekrefter i sitt svar til komiteen. Da er det viktig at vi gir disse verktøy til å kunne dekke behovet vi har for å ivareta rikets sikkerhet og begrense den grenseoverskridende kriminaliteten. Danmark har blitt møtt med skepsis etter at landet for få dager siden besluttet å styrke kontrollen ved sine indre grenser. Danske myndigheter hevder at det dreier seg om å intensivere tollkontroll på varer – og ikke personkontroll. Innbakt i dette ligger det som danskene kaller den norske modellen, som også justisministeren vår har påpekt i media. For tollvesenet har rett til å stoppe enhver som kommer over grensen, og dermed også be om ID-papirer. Denne retten er hjemlet i tolloven kapittel 13, med tilhørende forskrifter. For Norges del resulterte det i at tollvesenet avdekket ca. 1 200 personer i 2010, som var mistenkt for ulovlig innreise eller innvandring. Halvparten av disse hadde enten usikker eller forfalsket identitet eller var helt uten ID-papirer. Disse ble overlatt – ofte, ikke alltid – til seg selv på grensen med anmodning om å melde seg for Politiets utlendingsenhet. Jeg merker meg at det er motvilje mot å ta i bruk biometri på grensen. Hadde vi hatt et system som fanget opp disse personene som ikke er i stand til å synliggjøre hvem de er, ville dette ha hjulpet betraktelig for å avdekke mulig kriminalitet. Den nye bistandshjemmelen for personkontroll som tolletaten har fått i utlendingsloven, må kunne utnyttes til å styrke det operative samarbeidet på grensen med eksempelvis tilgang på relevante elektroniske registre. Slik det fungerer i dag, er dette tidkrevende og ressurskrevende. Jeg hører argumentene fra de andre partiene når det gjelder forslag nr. 2, men dette handler om å få på plass en effektiv samhandling på grensen. Politiet er ofte ikke til stede, det er ikke ressurser til å holde på personer som skal sjekkes nærmere, og derfor er tidsaspektet helt vesentlig. Derfor er ikke dette en diskusjon om hva tollvesenet skal ha tilgang på, men om hvordan. Jeg merker meg at justisministeren i sitt tilsvar til komiteen åpner opp for økt gjensidighet i samarbeidet mellom toll og politi, f.eks. ved at politiet i større grad deltar i tollkontroller. Dette er veldig positivt. Men det betyr også at ved å tillegge politiet flere oppgaver må det også følge med ressurser, ellers kan vi se langt etter dette ønskede samarbeidet. Videre ser jeg at justisministeren i sitt tilsvar baserer flere av uttalelsene på hva som gjelder for ytre grense Schengen, en grense Norge finansielt sett bidrar sterkt til å styrke via Frontex. Men dette representantforslaget er først og fremst rettet mot indre grense Schengen og de utfordringene vi møter med fri flyt av personer, varer og tjenester, og ikke minst av kriminalitet. Jeg tar til meg den positive holdningen regjeringspartiene har til forslag 7, blålyssaken, og merker meg at etter flere års utredninger har endelig Finansdepartementet samsnakket seg med Justisdepartementet. Det lover godt. Jeg tar derfor opp våre forslag som vi fremmer alene samt det forslaget som vi fremmer sammen med Høyre. Jeg gjør også oppmerksom på forslaget som er omdelt i salen, og fremmer dette som et tilleggsforslag.