Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-10-24:
La meg innledningsvis starte med å si at jeg synes at redegjørelsen til utenriksministeren i går var god og interessant. Ikke minst de betraktningene utenriksministeren hadde når det gjelder Russland, er viktige, og kanskje spesielt viktige for oss som ikke bor i «Tjukk-Norge», men i den smalere delen av landet. Med stor grad av nærhet til Russland vil selvfølgelig Norges forhold til det landet være avgjørende og ha betydning i det daglige liv, ikke minst når det gjelder de politiske temaene og hvordan man forholder seg til dem. Videre er jeg også glad for at det er viet forholdsvis mye tid til Schengensamarbeidet. Etter mitt skjønn er Schengensamarbeidet en utfordring for Norge, ikke minst med basis i at vi er et lite land med et stort areal og en lang yttergrense. Det betyr at vi tidvis settes på prøve når det gjelder å gjøre jobben vår fullt ut så godt som den bør gjøres. Jeg er også glad for at Norge nå har funnet det opportunt å bidra i FRONTEX, som jeg tror vil være et uvurderlig verktøy. Det har dessverre vært eksempler på at yttergrenseland i sør har hatt store problemer med massetilstrømning av mennesker, og jeg tror dessverre at det har skjedd at de noen ganger har snudd ryggen forsiktig til og håpet at det skulle gå over. Det betyr at man ikke har tatt inn over seg det ansvaret man har, og man har hatt problem med – skal vi kalle det bokstavelig talt – strøm videre til et annet land. Det er altså etter mitt skjønn ikke i tråd med hovedelementene i Schengen-avtalen. I så måte vil FRONTEX være et uvurderlig verktøy til å bidra til at de landene som utsettes for slike massevandringer, faktisk kan gjøre en bedre jobb enn det de er i stand til å gjøre i dag. Jeg har også registrert – hvis det er lov å ta med en slik kommentar her – at det har vært en viss nyanse mellom Justisdepartementet og Utenriksdepartementet i synet på Svalbard når man fremstiller adgangen til identitetskontroll der. Så langt ønsker jeg at min stemme går til Utenriksdepartementet, forutsatt at beskrivelsen er korrekt. Statsråden var også inne på Prüm-samarbeidet. Jeg tror det er helt avgjørende. Norge er ikke et isolert, lite land. Vi er en del av resten av kloden – det er vel ingen nyhet akkurat – men likevel, det gjelder selvfølgelig også i et kriminalpolitisk perspektiv. Kriminaliteten kjenner ingen landegrenser. I så måte vil jo samarbeid være nøkkelen til å bekjempe den. Jeg tror at det verste som kan skje oss, er hvis vi taper den kampen, og at de som driver kriminalitet i stor skala, spesielt kanskje økonomisk kriminalitet, vil være i stand til å hvitvaske disse midlene og pløye dem tilbake i legal virksomhet. Da mister vi på en måte noe av verdiene i det som er den legale driften, den ordinære driften, fordi andre kommer i posisjon urettmessig. Men man får en stor adgang til å hvitvaske. Det betyr at man trenger gode verktøy også for å bekjempe den slags type kriminalitet. Samtidig vil jeg også si til det som min kollega for øvrig var inne på i stad knyttet til adgang for andre land, at her tror jeg det er svært viktig at man sikrer at man har nødvendig kvalitet på de forskjellige registrene. For det er vel en kjensgjerning at selv innen EU har man forskjellig oppfatning av kvaliteten på de ulike systemene. Jeg synes å erindre at EU nettopp har hatt en liten runde med Bulgaria og landets evne til å følge opp en del av de forventningene som EU har til dem. En av bekymringene må jo være, hvis man skal utvide og ha et bredt samarbeid om kriminalitetsbekjempelse, at man kan komme til å oppgi sensitive opplysninger til feil personer. Da vil et slikt samarbeid faktisk slå negativt ut heller enn positivt, så i så måte vil det være svært viktig, etter mitt skjønn, at man fokuserer på kvalitative forhold rundt dem, og at man hele tiden også tenker rettssikkerhet i forhold til hvem som skal ha tilgang til dette. Det som er positivt utover det, vil selvfølgelig være at Norge i større grad kan bidra. Jeg tror det er en kjensgjerning at Norge har vært en stat som når det gjelder politisamarbeid, i stor grad har mottatt kunnskap og informasjon, men kanskje i mindre grad har evnet å bidra andre veien. Jeg håper at dette samarbeidet faktisk kan være med på å svinge pendelen andre veien. Det vil gi Norge en større anerkjennelse ute, og det vil vise at vi også ønsker å ta vår del av det ansvaret som ligger i denne typen samarbeid. Helt til slutt: Jeg håper at utenriksministeren, eller uansett hvem som måtte bekle posisjonen neste år, da fokuserer på utveksling av personer som er dømt for kriminalitet. Politisamarbeid er bra, men i Norge har vi tidvis en overrepresentasjon av personer uten norsk statsborgerskap som i enkelte fengsler bekler mer enn brorparten av plassene der. Kan vi få til en bedre utveksling av personer som er dømt, til det land de kommer fra, vil det avhjelpe situasjonen her i landet, samtidig som det vil gi de landene en mulighet til å vise at de faktisk bryr seg om det og tar inn over seg konsekvensene av det egne borgere gjør ute.