Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2012-03-29:
En hendelse for to år siden i Tønsberg er den egentlige bakgrunnen for denne interpellasjonen. Da ble vår verdenskjente fiolinist Arve Tellefsen fotgjenger etter en trafikkontroll. Tellefsen, som da var 72 år gammel, hadde nemlig oversett det faktum at de som har fylt 70 år, må ha legeattest for å oppebære retten til å kjøre bil. EUs førerkortdirektiv, som innføres i januar 2013, hever aldersgrensen for legeattest til 75 år som en konsekvens av levealdersutviklingen i Europa. I Norge øker den gjennomsnittlige levealderen med to måneder i året. Fortsetter denne utviklingen, vil vi om 20 år leve tre år og fire måneder lenger enn i 2012. De fleste eldre er sprekere enn noen gang, samtidig som det etter hvert blir flere som i høy alder trenger fellesskapets hjelp og støtte for å opprettholde sin livskvalitet. Det er ikke bare i arbeidslivet at eldrebølgen slår innover oss. Den opplever vi i høy grad også i trafikken. Ennå er det slik at lokalavisene bringer bilde og omtale av 100-åringer som fortsatt kjører bil. Om 20 år vil det trolig være så vanlig at ingen gidder å bry seg med det! Noen tall kan belyse dette: Blant kvinner over 80 år var det i 2005 73 pst. som ikke hadde bil. Blant menn var det samme år bare 23 pst. som ikke hadde bil. Like interessant er det at i aldersgruppen 65–69 år var det 71 pst. av kvinnene og 93 pst. av mennene som hadde bil. Og i aldersgruppen 60–64 år viser tallene at 89 pst. av kvinnene og hele 95 pst. av mennene hadde bil. Mitt poeng er at de som var 64 år i 2005, har passert 70 år nå, og selv om det nok er noen som har lagt førerkortet på hylla, kjører de fleste av dem fortsatt bil – ikke bare fordi bilen nærmest er en forlengelse av kroppen, men fordi bilen er helt vesentlig for eldre menneskers mobilitet og dermed også livskvalitet. Kvinner lever gjennomgående lenger enn menn. Likevel leverer kvinnene inn førerkortet tidligere enn menn. Kvinnene slutter å kjøre bil når de blir 78,5 år gamle, mennene venter til de er 79,5 år. Men det varer neppe lenge før kvinnene tar igjen mennene i så måte. Samlet sett blir det altså flere eldre som kjører bil lenger. Nå er det rett nok slik at evnen til å kjøre bil synker med høy alder, men i dag er det altså seks av ti i aldersgruppen 80–85 år som har førerkort, og hver femte person over 90 år er fortsatt bilfører. Jeg tror ikke vi helt har tatt inn over oss betydningen av denne utviklingen. Hensikten med denne interpellasjonen er derfor å rette oppmerksomheten mot eldre i trafikken, og dessuten bidra til at eldre i trafikken blir et tema i transportplanrevisjonen – i den gode hensikt å legge til rette for at flere kan kjøre bil i høy alder. Det er viktig fordi det har så stor betydning for eldres velferd, men også fordi det skaper en del utfordringer. Av den grunn synes jeg det er betimelig at vi nå får en diskusjon om egne ordninger for eldre i trafikken. Det kan eksempelvis være begrenset lokal kjørerett eller begrenset kjørerett til den tida av døgnet da det er lyst, for dem som har problemer med å kjøre i mørke. I denne omgang velger jeg altså å konsentrere meg om bilens betydning for eldres velferd, vel vitende om at gode kollektivløsninger og spesialtransport er like viktig for dem som ikke har anledning til å bruke bil, eller som er bevegelseshemmede. For en tid tilbake var Dagsrevyen opptatt av utrykningskjøretøyenes problemer med å komme fram i trafikken. En polititjenestemann kunne da fortelle alt folket at det fortrinnsvis var eldre bilførere som ikke overholdt vikteplikten, og dermed hindret utrykningskjøretøyene i å komme fram. Rent bortsett fra at slike utsagn i beste fall er svogerforskning, er de stigmatiserende og diskriminerende overfor eldre i trafikken. Det finnes ikke belegg for å hevde at eldre jevnt over er dårligere bilførere enn andre. Sammenlignet med f.eks. unge bilførere har eldre langt lavere ulykkesrisiko. Samtidig er det klart at risikoen øker med høy alder, skjønt de fleste tilpasser sin kjøring etter evne. De kompenserer for manglende ferdigheter med større forsiktighet. Vi vet at mange eldre unnlater å kjøre bil på tidspunkt med høy trafikk, holder seg til områder der de er godt kjent, kjører lite når det er glatt eller i mørke, osv. Jeg hadde nær sagt føyd til: Eldre bilførere er som gruppe de som i størst grad holder fartsgrensene. Men det er også svogerforskning. Ulykkesrisikoen reduseres dessuten gjennom Vegvesenets oppfriskningskurs for eldre bilister, det som kalles «Bilfører 65+», som kanskje bør endres til «Bilfører 70+» som en konsekvens av levealdersutviklingen. Svært mange eldre bilister deltar på disse kursene, hvilket i seg selv er et uttrykk for at mange ser nytten av dem. Når aldersgrensen for legeattest nå heves til 75 år og førerkortet de facto må fornyes, er det et spørsmål om dette tilbudet bør utvides kraftig. Mye tyder på at demens i trafikken er i ferd med å bli et alvorlig trafikksikkerhetsproblem. Demens er en snikende sykdom som utvikler seg over tid. Hyppigheten øker i høy alder. I Norge har vi liten kunnskap om demensproblemet i trafikken. I utlandet, og da først og fremst i USA, er det gjort noen studier av dette problemet. Folk som daglig steller med trafikksikkerhet i Statens vegvesen mer enn antyder at flere av de tilfellene vi har hatt med kjøring mot kjøreretningen på firefelts motorveier, kan tilskrives demens. Bilførerne har i de enkelte tilfellene rett og slett ikke vært i stand til å oppfatte trafikksituasjonen. Ifølge Knut Arne Engedals lærebok om demenssykdommer er demens en sjelden sykdom i aldersgruppen under 65 år. 1 pst. i aldersgruppen 65–69 år lider av sykdommen, men så øker det til 3–4 pst. i aldersgruppen 70–75 år og 7–8 pst. i aldersgruppen 75–79 år. I gruppen over 80 år er det hele 20 pst. som er demenssyke. Studier fra USA viser at demente, sammenliknet med en kontrollgruppe med friske i samme aldersgruppe, har to til to og en halv gang høyere ulykkesfrekvens enn andre som ferdes på veien. Ifølge dr. Anne Brækhus ved Oslo universitetssykehus, som har studert demens i en årrekke, er det viktig at fastlegene er oppmerksomme på – og legger vekt på – dette ved utstedelse av helseattest. Enda viktigere blir dette når vi vet at kravet til helseattest heves til 75 år. Det er imidlertid vanskelig – også for legene – å vurdere om, og når, den mentale svikten er så stor at vedkommende kan være en fare i trafikken. Det er i seg selv et problem at det oftest er fastlegene, som ikke alltid har godt nok erfaringsgrunnlag på dette området, som skal utstede helseattest til eldre bilførere. Det er med andre ord pasientens fastlege som eventuelt skal frata vedkommende kjøreretten. Det kan føre til at pasienten ikke lenger betrakter legen som medspiller, men motspiller, med de negative konsekvensene dette får. Når vi dessuten vet at pasienten ofte oppfatter det å miste førerkortet som en regulær frihetsberøvelse, undres jeg ikke over at fastlegene ofte lar tvilen komme pasienten til gode. Så skal jeg skynde meg å legge til at en Alzheimer-diagnose ikke er ensbetydende med at pasienten mister førerkortet. Det finnes gode eksempler på at pasienter med tidlig Alzheimer har gjennomført førerprøve med godt resultat. I det store og hele bør det etter min oppfatning forskes mer på demens i trafikken – av hensyn til trafikksikkerheten og eldre menneskers mobilitet og livskvalitet.