Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2022-03-17:
Nord-Norge er viktig for landet vårt. Det er en landsdel som har 80 pst. av Norges havområde, og en landsdel som har viktige naturressurser som energi, mineraler, natur og sjømat. Det er naturressurser vi skal utnytte på en god måte, sånn at vi kan skape nye næringer og arbeidsplasser som igjen bidrar til skatteinntekter sånn at vi kan opprettholde gode velferdstjenester for folk. Selv om Nord-Norge har mange muligheter, har Nord-Norge også mange utfordringer – utfordringer vi må løse om vi skal klare å gå fra mulighet til virkelighet. Siden 2000-tallet har befolkningen i Nord-Norge økt med over 20 000 nye innbyggere, men de siste årene har vi sett en nedgang i befolkningsutviklingen. Det skyldes flere ting, bl.a. at urbaniseringen i Norge – som i resten av verden – er sterk, men også at vi har fått mindre arbeidsinnvandring, noe som ble forsterket av koronapandemien. Nord-Norge trenger at det bor folk i landsdelen, og med den nye sikkerhetspolitiske situasjonen vi nå opplever i verden etter at vårt naboland Russland gikk til krig mot Ukraina, er det viktigere enn noensinne for at vi skal klare både å utnytte mulighetene og hevde suvereniteten vår i nord. Tall fra NHO Arktis viser at to av tre bedrifter i Nord-Norge ikke får tak i de fagfolkene de trenger, og enda flere vil mangle i framtiden. Det er alvorlig, for om bedriftene ikke får tilgang på nok kompetent arbeidskraft, gjør det at bedriftene ikke får utviklet seg og utnyttet det potensialet som er i Nord-Norge. Da trenger vi en skolepolitikk som sørger for at flere fullfører videregående skole, at vi styrker yrkesfagene sånn at de blir mer attraktive, og at vi bygger ut flere relevante og desentraliserte utdanningstilbud. Kort oppsummert: Nord-Norge trenger folk – og folk med riktig kompetanse. I starten av februar holdt statsminister Jonas Gahr Støre en tale i Tromsø om regjeringens politikk for å utvikle Nord-Norge. Det var en tale med mange fine ord og alvorlige problemstillinger som også jeg kan stille meg bak, men det var en tale helt uten konkrete tiltak for hva regjeringen vil med Nord-Norge, og hvordan regjeringen har tenkt å utvikle Nord-Norge. Det kommer heller ikke veldig tydelig fram i Hurdalsplattformen til regjeringen. Det mest konkrete vi har sett fra regjeringen så langt når det gjelder Nord-Norge, er at bedriftene må betale enda mer i skatt, som gjør at de får mindre til å investere i nye og flere arbeidsplasser; reversering av en rekke reformer, som vil bidra til mer og ikke mindre byråkrati for folk; og lavere ambisjoner for skolen, ved at kravene til gode lærere er blitt senket, for å nevne noen tiltak. Det er også grunnen til at jeg har fremmet denne interpellasjonen, for å få vite mer tydelig og konkret hva regjeringen vil med Nord-Norge. Høsten 2020 la Solberg-regjeringen fram nordområdemeldingen «Mennesker, muligheter og norske interesser i nord». Det var den første nordområdemeldingen som ikke bare så på de internasjonale forholdene i Arktis og i nordområdene, men også på samfunnsutviklingen i Nord-Norge. Det var en viktig dreining i nordområdepolitikken. Høyre vil følge opp nordområdemeldingen med å føre en politikk som bidrar til at det går bra i Nord-Norge, med at det skal være attraktivt for folk å bo og leve i nord. Da mener Høyre vi trenger å bygge ut det desentraliserte utdanningstilbudet og få flere elever til å fullføre skolen, fortsette den historiske satsingen på samferdsel, sørge for at bedriftene skaper mer og ikke skatter mer, gi folk trygghet i hverdagen med god beredskap og et sterkt forsvar, ha en helse- og omsorgstjeneste med kvalitet og valgfrihet og satse enda mer på forskning og innovasjon. Til slutt er jeg spent på svaret fra regjeringen på denne interpellasjonen. Jeg må være helt ærlig på at jeg er skuffet over at statsministeren selv ikke stiller i interpellasjonsdebatten, men velger å avgrense nordområdepolitikken og utviklingen av Nord-Norge til kommunal og distrikt, når det er så mye mer. Det handler om næring, det handler om utdanning, det handler om forsvar og andre områder som er viktige, spesielt i en situasjon der vi mer enn noensinne trenger en aktiv nordområdepolitikk ut fra den nye sikkerhetspolitiske situasjonen vi nå ser i verden, som vil utfordre også nordområdepolitikken og utviklingen av Nord-Norge i årene framover.