Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2002-06-12:
Arbeiderpartiet er enig i at det er behov for betydelige forbedringer innenfor norsk strafferettspleie, både av hensyn til rettshåndhevelsen og ikke minst av hensyn til enkeltmennesker som møter systemet enten som siktet eller som fornærmet. Både for siktede og for fornærmede er tida fra handlingen blir avdekket til en eventuell påtale blir tatt ut av særdeles stor betydning. Det er derfor en viktig forbedring når det blir satt tidsfrister for saksbehandlingstida i straffesaker. Regjeringen foreslår nå at fristen for å fremstille en pågrepet person for retten utvides til tre dager. I henhold til dagens lovgivning skal en pågrepet person «snarest mulig og så vidt mulig dagen etter pågripelsen» fremstilles for forhørsretten. Men loven stiller ikke noen absolutt frist for å fremstille pågrepne personer for retten. I henhold til Den europeiske menneskerettighetskonvensjon – EMK – artikkel 5 nr. 3 har den som er arrestert, rett til «promptly» å bli fremstilt for domstolen. Det er ingen tvil om at det nye forslaget er i yttergrensen for hva Den europeiske menneskerettsdomstol godkjenner. Arbeiderpartiet vil likevel støtte forslaget, fordi denne bestemmelsen gjøres absolutt, og fordi den sannsynligvis vil medføre at behovet for varetektsfengsling blir redusert. Vi er tilfreds med at Regjeringen legger opp til at det skal foretas en etterkontroll som vil kartlegge om utvidelsen har resultert i redusert behov for varetektsfengsling. Skulle det vise seg at det ikke leder hen til færre varetektsfengslinger, mener Arbeiderpartiet og SV at alt da taler for å gå tilbake til den gamle fremstillingsfristen. Vi mener at dette forslaget beveger seg på grensen for hva EMK tillater, og skal det i det hele tatt kunne forsvares å ha en så lang tidsfrist, må intensjonen om mindre varetektsfengsling slå til. Selv om fremstillingsfristen nå utvides til tre dager, skal det fremdeles stå i loven at fremstillingen skal skje så raskt som mulig. En enstemmig komite mener det bør utvises varsomhet med å vente med fremstillingen i så lang tid som fristen åpner for. Vi mener den bare bør brukes i svært kompliserte saker. Den største uenigheten i komiteen finner vi i spørsmålet om privates rett til å pågripe naskere. Arbeiderpartiet går imot forslaget om å heve strafferammen for nasking med den hensikt å komme over seksmånedersregelen og dermed oppfylle strafferammevilkåret i straffeprosessloven § 171. Endres strafferammen i naskeribestemmelsen, vil politiet få en generell adgang til å pågripe naskere, og private og andre vil på de samme vilkårene som politiet få rett til å pågripe naskere dersom de «treffes eller forfølges på fersk gjerning eller ferske spor». Denne utvidelsen av adgangen for private til å pågripe er Arbeiderpartiet imot. Vi har de siste månedene sett en rekke eksempler fra regjeringspartiene på at de ivrer etter å gi privatpersoner maktmidler. Vi har sett det i forhold til at private vaktselskaper skal få anledning til å ta seg av fangetransport, militære skal få i oppgave å uttransportere asylsøkere, og ansatte i Oslo Sporveier skal få myndighet til å holde igjen trikkesnikere. Vi mener det er politiets oppgave å utøve makt overfor privatpersoner. Jeg er betenkt over at det nå åpnes for at private vaktselskaper og andre i større og større grad skal få løpe rundt og leke politi. Reglene for pågripelse er kompliserte og skjønnsmessige og derfor svært vanskelig for private å håndtere. Vi mener faren er stor for at naskere blir pågrepet i større utstrekning enn det loven åpner for, og dermed for at det blir brukt mer makt og tvang enn det som er lovlig. Det kan derfor resultere i at den som foretar pågripelsen, selv kommer i et strafferettslig ansvar. Vi er også uenig med representanten Hofstad i at dette er virkemiddel for å forebygge ungdomskriminelle. Faktum er at man ikke har mulighet til å pågripe ungdom under 15 år, og man skal også være svært restriktiv med å pågripe ungdom under 18 år. Så dette er ikke i det hele tatt tiltak man kan bruke overfor ungdomskriminelle. Dessuten, en undersøkelse foretatt i Follo viser at 30 pst. av dem som i dag blir tatt for nasking, er uskyldige. En test på om dette er et godt forslag, er å tenke gjennom hvordan du selv ville ha reagert dersom en overivrig vekter uten grunn pågriper deg og beskylder deg for nasking. Ville du syntes det var trivelig å gå tilbake til den butikken senere? Og hva om naboen din så deg da du uten grunn ble fysisk ført bort av en vekter? Hensynet til folks rettssikkerhet bør stå sterkere enn butikknæringens behov for å sikre profitt. Et siste moment som er avgjørende viktig for Arbeiderpartiet, er at det i de største byene, hvor de kriminelt belastede miljøer er blitt svært tunge, er en stor risiko knyttet til det å pålegge butikkansatte å pågripe naskere. Jeg mener det er uansvarlig å pålegge den unge jenta som har nattarbeid på 7-Eleven, å holde igjen folk som stjeler sigaretter. Helt til slutt vil jeg fremme det forslaget som Arbeiderpartiet er medforslagsstiller til.