Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2014-06-12:
Denne saken omhandler et representantforslag fra Venstre, som lyder: «Stortinget ber regjeringen legge frem en sak om et særskilt kompetanseløft for tilsatte i grunnskolen som mangler undervisningskompetanse for trinnene de underviser på.» Komiteen har, tross sin korte levetid, flere ganger allerede tverrpolitisk slått fast at lærere med høy faglig, pedagogisk kompetanse er avgjørende i utviklingen av en god skole, selv om debatten i denne sal tirsdag viste noen små nyanser av hva som er riktig kompetanse, hvor. Det dette representantforslaget til syvende og sist handler om, er kompetanse – de lærerkreftene som i dag fungerer og virker i norske klasserom hver eneste dag. Som det kommer fram av representantforslaget, viser tall fra Statistisk sentralbyrå at det er ca. 9 400 tilsatte i norsk skole – 3,3 pst. av lærerårsverkene – som mangler undervisningskompetanse. Samme undersøkelse viser at i overkant av halvparten av disse har videregående utdanning eller lavere. De resterende har universitets- og høyskoleutdanning, men ikke godkjent pedagogisk utdanning. Tallet er høyt, men vi skal ikke henge oss for mye opp i tall og prosenter. Vi vet at dette tallet er sammensatt av en rekke ulike faktorer – vikariater, studenter som er under utdanning, pedagogisk støttepersonale osv. Det er ikke noe poeng i å forklare tallet så mye at vi overskygger det faktum at det i norsk skole for ofte gis undervisning av lærere uten formell kompetanse. Det vil være stort behov for kvalifiserte lærere i årene som kommer. Dette representantforslaget går rett inn til kjernen når vi snakker om å sikre framtidens lærerkompetanse. Det handler om å videreutvikle kompetansen hos dem som allerede har et ben innenfor, hos dem som allerede har valgt skolen som arbeidsplass, men som mangler noe av den formelle utdannelsen. Det er behov for bedre kunnskap om hvilken formell bakgrunn denne gruppen skoleansatte har. Derfor er det bra at departementet har satt i gang et arbeid med å kartlegge grunnskolelærernes kompetanse og grad av faglig fordypning. En slik kartlegging er helt nødvendig for å få vite hvilke innsatsfaktorer som må iverksettes for at lærerne skal få den kompetansen som kreves. Når en slik kartlegging er klar, er det viktig at vi tilpasser innsatsen, eksempelvis gjennom å tilpasse etter- og videreutdanningstilbudet, slik at vi får flere lærere med riktig kompetanse. Til syvende og sist er det skoleeier som har ansvaret for den daglige driften av skolen, for ansettelser og for å legge til rette for kompetanseheving. De har et ansvar for å sørge for at den arbeidsstyrken som de har, er i tråd med krav og behov i skolen. Vi har nylig innført kompetansekrav når det gjelder undervisning i skolen. Det må være et overordnet mål at ansatte i undervisningsstillinger gis gode muligheter til å tilegne seg formell kompetanse, i tråd med disse kravene. Over halvparten av lærerne som mangler formell undervisningskompetanse, har universitets- og høyskoleutdanning. Det er derfor naturlig og nødvendig å se på hvilke muligheter andre yrkesgrupper og fagpersoner har til å få undervisningskompetanse i skolen. Tilbud om PPU-utdanning og tilrettelegging her bør spesielt vurderes. Statsråden påpeker i sitt brev til komiteen at det er knyttet noen kapasitetsutfordringer til det å nå målet om å sikre alle lærere tilfredsstillende faglig fordypning på kort sikt. Dette er ikke vanskelig å forstå. På tross av dette er det likevel nødvendig at man fra Stortingets side tydelig stadfester dette målet. Dette er en flertallsinnstilling. Jeg tror ikke det er nødvendig, men for å være på den sikre siden anbefaler jeg komiteens innstilling.