Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-02-10:
Det er et viktig tema som settes på dagsordenen. Det er klart at skattesystemet har betydning for produksjon, nyskaping og innovasjon. Hvis vi går noen år tilbake, til skattereformen fra 1992, var jo noe av hensikten med den skattereformen å bygge opp under nyinvesteringer, bygge opp under produksjon og verdiskaping i Norge. Det skjedde først og fremst gjennom et bredt skattegrunnlag og lave satser. At en fikk satt ned bedriftsbeskatningen til 28 pst., var en viktig del av den operasjonen. Men det handler om langt mer enn det. Verdiskaping handler om lønninger, det handler om utbytte, og ikke minst handler det om den økonomiske politikken i stort. Det er positivt at ansatte får økt innflytelse og ansvar for egen bedrift. Det er ulike lover som bidrar til dette, både selskapsloven og arbeidsmiljøloven. Det er sågar slik at retten til arbeid og retten til innflytelse er inntatt i Grunnloven § 110. Riktignok står det at nærmere bestemmelser om medbestemmelse skal fastsettes ved lov. Dette er lover som gir ansatte innflytelse over bedriften i kraft av å være ansatt. Det er for meg et viktig politisk prinsipp at arbeid i seg selv også skal gi grunnlag for innflytelse. Det er med andre ord ikke bare eierskap og kapital som skal gi grunnlag for innflytelse i bedriften. Det er positivt når arbeidsgivere legger opp til at ansatte kan få eierandeler i bedriften. Vi har jo en ordning i dag med salg av aksjer til underkurs til ansatte. Mange bedrifter praktiserer det, og dette bidrar til økt eierskap blant de ansatte. Jeg har selv vært styreleder i en bedrift der det var en viktig del av arbeidet i forbindelse med aksjeutvidelser og andre ting, at ansatte kunne benytte den ordningen. Det er gitt egne regler om skattefritak for slike kjøp, og endringer i beløpsgrenser er selvsagt en diskusjon som en må ta i forbindelse med budsjettet. Det er viktig at vi har et skattesystem som generelt stimulerer til nyskaping, verdiskaping og arbeidsplasser. Og som jeg sa: Jeg tror at vi først og fremst oppnår det best gjennom brede skattegrunnlag og lave skattesatser. Det er vel ingen hemmelighet at finansministre – kanskje til og med finansministre av ulik politisk farge – har et spesielt øye til ordninger som kan bidra til å komplisere skattesystemet, og som kan bidra til feil investeringer og dermed over tid lavere verdiskaping. Jeg ser også at det blir argumentert med at beskatningen av personlige aksjonærer skaper innlåsningseffekter og en urimelig forskjellsbehandling mellom aksjonærer som eier aksjer direkte, og aksjonærer som eier gjennom et investeringsselskap. Aksjonærforeningen har i samarbeid med Oslo Børs og Verdipapirsentralen utarbeidet et forslag til en aksjespareordning for personlige aksjonærer, som også skal gi utsatt skatt for personlige aksjonærer, forutsatt at avkastningen på investeringene holdes på en lukket sparekonto. Slik en har utformet beskatningen av aksjonærer, har tidspunktet for når man blir beskattet, for så vidt litt mindre betydning for den samlede beskatningen av en slik investering. Men jeg ser at det kan være en likviditetsfordel å få en utsatt skatt i starten, men over tid slipper en jo ikke unna skattebelastningen. Jeg synes det er et viktig poeng. En aksjonær som eier aksjer direkte, vil bli beskattet løpende for sine aksjeinntekter. For mange skattytere vil det være en fordel, tror jeg, å bli ferdig med det å ha betalt skatten tidlig. I en del tilfeller er det ikke sikkert at det er så gunstig å samle opp skatt, for på et eller annet tidspunkt må skatten betales. Denne aksjonæren får også skjermingsfradrag i den framtidige avkastningen, dersom disse midlene blir reinvestert i aksjer. Med andre ord: Resultatet er at det spiller liten rolle for den samlede skattebelastningen om aksjer eies direkte eller gjennom et investeringsselskap. Som interpellanten var inne på, vil vi i løpet av våren legge fram en evaluering av skattereformen. Da vil vi vurdere ulike sider ved aksjonærbeskatningen, bl.a. forslaget om en aksjesparekonto for personlige skattytere. Så vil vi selvsagt se på om et slikt forslag har en god begrunnelse i det norske skattesystemet, og om det lar seg gjennomføre i tråd med våre internasjonale forpliktelser. I utgangspunktet må jeg nok si at jeg er noe skeptisk til å innføre ordninger som kan gi store, latente skatteforpliktelser, slik som denne ordningen, nettopp ut fra at skatten på et eller annet tidspunkt må betales. Som jeg sa innledningsvis, er jo skatt én av flere faktorer som har betydning for hvor attraktivt et land er å investere i. Det dreier seg om politisk stabilitet, infrastruktur, teknologi, tilgang på kvalifisert arbeidskraft, gode markeder, tillit mellom ulike aktører, tillit mellom partene i arbeidslivet osv. Det aller viktigste for framtidig verdiskaping er at en fører en ansvarlig og forutsigbar budsjettpolitikk, og heldigvis er det stor enighet i Stortinget om at en skal ha stor forutsigbarhet om hvordan den økonomiske politikken blir innrettet. Det har mye å si for tilliten til å investere i et land og for tilliten til å investere i selskaper i det landet. Det er vel slik at generelt sett anses Norge som et bra land og et godt land å investere i og drive næringsvirksomhet i. Det blir bekreftet av næringslivet selv og av ulike undersøkelser, hvor man sammenligner rammebetingelser for næringslivet i Norge og andre land. Vi er på åttende plass på Verdensbankens ranking om «Doing Business» – vi er nummer åtte av 183 land. Av de nordiske landene er det bare Danmark som rangerer før Norge. Skattesystemet scorer veldig høyt i undersøkelsen «Paying taxes», om oppgavebyrder og skattesystemets innfløkthet når det gjelder å sende oppgaver knyttet til skatten, til offentlige myndigheter. Det viser jo at Norge scorer høyt, og det er noe som vi også må ta med oss. Selvsagt skal den type undersøkelser alltid tolkes med forsiktighet, fordi det er mange sider ved hvilke metoder og faktorer en har inkludert i slike undersøkelser. Men for å konkludere: Skatt er én del av rammebetingelsene for næringslivet. Eierskap er viktig, men det er også en lang rekke andre faktorer som vil påvirke investeringer i framtidig næringsliv i Norge. Som sagt, når evalueringen av skattereformen av 2006 kommer, vil også departementet gå nærmere inn i de problemstillinger som interpellanten tar opp, herunder også eventuelle forslag om å opprette en spesiell aksjesparekonto i tråd med interpellantens ønsker.