Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-04-26:
La meg aller først få lov til å takke saksordføreren for den jobben han har gjort i denne saken, og for saksordførerens innlegg. På mange måter har saksordføreren, som er fra Høyre, også oppsummert de mindretallsforslagene som Fremskrittspartiet er med på. Når Odelstinget i dag behandler lov om eiendomsmegling, konstaterer Fremskrittspartiet at utgangspunktet for foreslåtte lovendringer er noe vi deler. Det er ønskelig at man har fokus på forbrukerne, og at man sikrer forbrukernes interesser. Som mange stadig påpeker: Det å kjøpe en bolig er kanskje den største investeringen man foretar seg i livet, og det å selge en bolig er for mange en krevende prosess. Vi har dessverre gjennom de siste årene sett enkelteksempler, med den lovregulering som gjelder pr. dato, på at enkeltaktører innenfor bransjen har opptrådt på en måte som har svekket tilliten til bransjen som helhet. Vi har også erfart at enkelte selgere og kjøpere av bolig opplever at dagens lovverk er mangelfullt. Fremskrittspartiet har valgt å lytte til Forbrukerombudet og Forbrukerrådet, som gjennom godt arbeid har vært talerør for forbrukerne, og som gjennom sitt bidrag overfor sentrale myndigheter har bidratt til å sette søkelyset på enkelte endringer som anses som nødvendige. Men Fremskrittspartiet har også valgt å lytte til bransjen selv. Det er ikke slik at fordi noen innenfor bransjen tydeligvis har opptrådt på en klanderverdig måte, så skulle det diskvalifisere hele bransjen fra å ha meningsfylte bidrag til debatten om ny eiendomsmeglingslov. Tvert imot tror jeg de fleste selgere og kjøpere av bolig opplever sitt møte med en eiendomsmegler som positivt. Det omsettes boliger i et rekordtempo, og det har vel aldri vært omsatt flere boliger i Norge enn det vi har opplevd de siste årene. Bransjen får tross alt meget gode skussmål fra de aller fleste av oss som enten selger eller kjøper bolig. Fremskrittspartiet opplever at interesseorganisasjonene til eiendomsmeglerne og eiendomsmeglingskontorene er opptatt av å få til spilleregler som ivaretar både forbrukerne og bransjen, og av at man skal få til et godt fungerende marked. Fremskrittspartiet mener at det engasjement som er blitt vist i denne saken, er meget positivt fra begge sider av interessefeltet. Det viser vel på en god måte at her er det ikke de store interessekonfliktene, men at de som ivaretar bransjen, og de som ivaretar forbrukerne, har mange felles synspunkter. På mange områder har finanskomiteen valgt å legge fram en innstilling som er enstemmig. Fremskrittspartiet har sluttet seg til lovforslag på områder hvor alle parter mener det er behov for endringer. Dette gjelder bl.a. forslag om å bedre kvalitet og kompetanse i bransjen. Men Fremskrittspartiet har vært opptatt av at det må legges opp til romslige overgangsordninger for kravene om en fagansvarlig for hver enkelt filial og en ansvarlig megler for hvert oppdrag. Årsaken til at vi gjennom merknader har påpekt behovet for romslige overgangsordninger, begrunner vi med at det pr. dato vil være mangel på meglere med tilstrekkelig utdannelse og godkjenning. Fremskrittspartiet anser det fornuftig at ansatte innenfor bransjen skal få tid til å konvertere sin realkompetanse, og ved romslige overgangsordninger sikrer vi også at alle deler av landet vil oppleve overgangen på en grei måte. Derfor må kravene iverksettes på en slik måte at man faktisk kan få gjennomført dette på en god måte som sikrer smidighet. Fremskrittspartiet har valgt å gå imot enkelte forslag, og jeg ønsker å benytte resten av mitt innlegg til å framheve de lovforslag vi ikke er helt fornøyd med. Jeg ønsker også å kommentere de øvrige merknader i innstillingen som Fremskrittspartiet står bak. For Fremskrittspartiet er prinsippet om avtalefrihet sterkt. Når to eller flere parter på frivillig grunnlag ønsker å inngå lovlige avtaler, må det prinsipielle være at dette må partene få lov til, uten innblanding fra myndighetene og uten lovregulering som hindrer partene i å inngå avtaler som de selv vurderer som fornuftige. Fremskrittspartiet har troen på at myndige mennesker selv kan klare å ivareta sine interesser ved inngåelse av avtaler. Dette leder meg over til flertallets innstilling når det gjelder utstrakt forskriftspraksis for regulering av vederlagsforholdet. Fremskrittspartiet legger avtalefriheten til grunn og anser det tilstrekkelig med valg mellom provisjonsbetaling eller betaling etter timepris, slik det foreslås i lovteksten. Et annet krav i proposisjonen er at man skal pålegge megler å skrive detaljert timeforbruksspesifikasjon etter avsluttet oppdrag, når det er gjort avtale om provisjonsbetaling. Dette anser vi som et meget uklokt krav. Hvis man på frivillig grunnlag har inngått avtale om provisjonsbetaling for oppdraget, er det ingen hensikt med krav om en slik detaljert spesifikasjon. Dette vil også kunne lede til at man får en diskusjon mellom oppdragsgiver og megler om den provisjonsbetalingen man faktisk har avtalt på forhånd. Hvilken informasjonshensikt en slik spesifikasjon skal ha, har vi vanskelig for å se. I proposisjonen foreslås det også forbud mot progressiv provisjon. Som sagt mener Fremskrittspartiet at avtalefriheten må veie tungt, og det å forby selgeren av en bolig å inngå avtale om progressiv provisjon er altfor drastisk. For mange som skal selge bolig, vil det være ønskelig å kunne inngå slike avtaler, og vi ser ingen grunn til at man skal gripe inn i avtalefriheten med et lovforbud. Et annet forslag Fremskrittspartiet er imot, er at meglere ikke skal kunne benytte andre tjenesteytere i sitt arbeid, og få betalt for dette. Ved utøvelsen av megleroppdrag vil det ofte være behov for tilleggstjenester, som tilstandsrapporter, takster, forsikring, finansiering, fotografering mv. Etter vår oppfatning fungerer dette med tilleggstjenester bra i dag, og vi ser da ingen grunn til strengere lovregulering. Ved at man tillater dette som det fungerer i dag, mener vi dette gir oppdragsgiveren en bedre service. Man oppnår mest sannsynlig mer konkurransedyktige priser, da slike tilleggstjenester tilbys i en totalpakke til oppdragsgiveren og bransjen har systemer for dette på plass. Det er f.eks. slik at meglerne i dag har framforhandlet gunstige annonseavtaler som den enkelte forbruker vanskelig kan oppnå selv. Etter Fremskrittspartiets oppfatning bør det være tilstrekkelig at oppdragsgiveren gjøres oppmerksom på at megleren får vederlag for tilleggstjenestene. La meg avslutningsvis kommentere proposisjonens omtale av innsyn i budjournal og kravet om at budjournal automatisk skal vedlegges kjøpekontrakten. Det er i dag full innsynsrett for kjøpere og full innsynsrett, minus budgiveres navn, for alle budgivere. Hensynet til kjøper og interessentenes behov for innsyn er derved ivaretatt. Hvis man nå skal pålegge automatisk utsendelse av budjournal, så reiser det noen spørsmål som Fremskrittspartiet mener departementet i liten grad har vurdert i proposisjonen. Fremskrittspartiet er glad for at Datatilsynet har kommet med en uttalelse om dette. Jeg henviser derfor til merknaden på side 40 i innstillingen, og jeg refererer fra Datatilsynets uttalelse, som er gjengitt i merknaden: «Datatilsynet er av den oppfatning at prinsippet bør være at den som har behov for innsyn i budjournalen kan kreve å få slik informasjon. Dette er i tråd med reglene om innsyn i personopplysningslovens § 18 som bygger på at innsyn må kreves etter behov. Utlevering av personopplysningene som fremgår av budjournalen kan betraktes som overskuddsinformasjon dersom huskjøperen faktisk ikke har mistanke om uregelmessigheter i budrunden eller har andre gode grunner til slik informasjon. Dette er ingen god løsning sett hen til personvernet.» Videre sier Datatilsynet i sin uttalelse: «Datatilsynet finner det naturlig at eventuelle mangler med reglene som de er i dag må utredes og problematiseres i større grad, dersom krav om innsyn i journal skal gjøres om til informasjonsplikt om personopplysningene i journalen.» Jeg håper at finansministeren også merker seg denne klare uttalelsen fra Datatilsynet, og at departementet tar dette med seg i det videre arbeid når det gjelder forskriftene. Fremskrittspartiet mener at man nå på flere områder får en god lov og et godt grunnlag for å sikre et velfungerende marked på dette området. Vi er godt fornøyd med at flere av de viktige lovendringene er i tråd med innspill fra store deler av bransjen og forbrukernes interesseorganisasjoner. Fremskrittspartiet synes allikevel at enkelte endringer går langt i å stemple forbrukerne som individer som trenger lovbeskyttelse mot sine egne muligheter til å inngå frivillige avtaler. For oss i Fremskrittspartiet er avtalefriheten viktig, og det er årsaken til at vi går imot enkelte forslag som Regjeringen har framsatt. For øvrig vil jeg henvise til de merknader vi har skrevet, og de forslag som Fremskrittspartiet står bak.