Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2002-05-16:
Det er viktig at vi ofte, ja kanskje til enhver tid, i ulike stortingsperioder, kommer inn på nettopp de problemene som knytter seg til overgrep mot barn. Seksuelle overgrep er en stygg sak. Det er vi alle sammen enige om. Det er viktig at vi holder debatten og samtalen omkring dette levende, slik at vi ikke sovner hen og tror at alt går av seg selv. På den måten synes jeg at representanten Simonsen har gjort et prisverdig forsøk på å sette nettopp dette på dagsordenen igjen. Det er ikke så lenge siden vi diskuterte spørsmål knyttet opp mot den samme problematikken. Personlig er jeg glad for at vi den gang fikk etablert et såkalt barnekripos, og jeg håper at arbeidet der også skal kunne gi oss både kunnskap og erfaringer som kan være med på å forebygge at det begås slike grufulle kriminelle handlinger som et seksuelt overgrep mot barn er. Når representanten Simonsen imidlertid ber Regjeringen fremme forslag om en handlingsplan, innbaker han i denne handlingsplanen syv forslag som jeg synes saksordføreren har gått gjennom på en sakssvarende måte, som også dekker det Kristelig Folkeparti tenker om disse spørsmålene. Jeg har bare lyst til å nærme meg dette på en annen måte enn å gå inn på hvert enkelt punkt. For det første sier forslagsstilleren at man må gjøre noe med overgriperen. Det er jeg enig i, men jeg er ikke enig i måtene, den resepten eller den medisinen som anvises. Det er riktig at man må gjøre noe med overgriperen, men det må skje gjennom programmer eller måter som gjør at vedkommende endrer sin tanke, sin tenkning, sine holdninger, og får – jeg hadde så nær sagt – en annen måte å se på sine medmennesker på. Det gjøres ikke, tror vi i Kristelig Folkeparti, ved at man foretar fysiske inngrep. Vi tror ikke det er det som skal til for å endre en overgripers atferd. Det andre som sies, er at man så må gjøre noe med straffen. Ja, det kan godt hende at det kan være nødvendig å gjøre noe med straffen. Det er viktig at vi ikke låser oss fast i et straffemønster som vi tror skal være gyldig til evig tid. Her har vi lært såpass mye at vi må være villige til å se på nye måter å forholde oss til personer på ut fra den utviklingen vi ser, kanskje med hensyn til både grusomhet og eventuelle – jeg holdt på å si – «raffinerte» metoder som en overgriper vil komme til å benytte seg av. Det kan tenkes at vi er nødt til å se på andre måter å gjøre straffen virksom på, men jeg kan ikke, slik forslagene foreligger her fra representanten Simonsens side, gi uttrykk for at Kristelig Folkeparti vil slutte seg til disse. Det har vi gitt begrunnelser for tidligere. Og som jeg nevnte: Saksordføreren har også gått gjennom det. Jeg vil derfor ganske enkelt konkludere med at det er nødvendig å ha et våkent øye til denne problemstillingen som representanten Simonsen har tatt opp, og det er viktig at vi ikke til enhver tid avviser nye tilnærmingsmåter for å forsøke å forhindre at overgrep skjer. Det gjør vi heller ikke ved at vi avviser de forslagene som ligger på bordet her i dag, men vi ønsker å se både de og andre i en sammenheng som gjør at vi ivaretar det som kan forandre en persons tenkning, og som kan være med på å gi en annen og positiv tilnærming til problemstillingen.