Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-17:
Senterpartiet vil føre en innvandringspolitikk som setter menneskeverdet i fokus, og der enkeltmennesket har klare rettigheter og plikter. Senterpartiet vil ha en konsekvent asylpolitikk der rettssikkerhet og menneskerettigheter ivaretas. Arbeidsinnvandring til Norge utgjør et betydelig bidrag til befolkningsoverskuddet i alle regioner. Den utgjør en viktig faktor i norsk økonomi, samtidig som den stiller oss overfor nye utfordringer når det gjelder hvordan velferdsstaten skal innrettes. De forslagene vi behandler i Stortinget i dag, viser med tydelighet at når det gjelder en del fundamentale forhold i innvandrings- og integreringspolitikken, går det et klart skille mellom Fremskrittspartiet på den ene siden og de øvrige partiene på den andre. Det går bl.a. på virkelighetsforståelsen og forholdet til Norges internasjonale forpliktelser. Innvandringspolitikken blir til stadighet utfordret – og ikke bare fra Fremskrittspartiets side. På den ene siden har vi dem som hevder at politikken er naiv og mislykket, at innvandrere har for lett adgang til Norge. På den andre siden har vi dem som mener at Norge fører en altfor streng, ja endog inhuman og hjerterå, politikk overfor innvandrere. Av og til er det vanskelig å forstå at det er den samme innvandringspolitikken begge kritiserer. Personlig er jeg glad for debatten. Jeg tror det er sunt, og jeg hadde vært langt mer bekymret om vi ikke hadde hatt noen debatt, eller om kritikken kun hadde kommet fra den ene kanten. Innvandringspolitikk dreier seg i stor grad om å balansere ulike hensyn. Det er krevende, det er nødvendig – og vi vet at vi ikke kan gjøre alle til lags. Selv om innvandringspolitikken i stor grad handler om å balansere ulike hensyn, er det noen hensyn som alene veier så tungt at de etter mitt syn ikke skal være gjenstand for vurdering. Som et ansvarlig medlem av verdenssamfunnet, kan vi etter Senterpartiets syn ikke vurdere om Norge skal følge sine internasjonale forpliktelser. Forfulgte som søker asyl i Norge, har krav på beskyttelse og en human og rettferdig behandling, enten noen liker det eller ikke. Mange av forslagene fra forslagsstillerne har vært fremmet tidligere. Flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, mener flere av forslagene enten er i strid med – eller må antas å være i strid med – Norges internasjonale forpliktelser. Vi skal være åpne for debatt også om innvandringspolitikk, men ikke for forslag som bryter med våre internasjonale forpliktelser. Flere av forslagene er dessuten kostnadskrevende og kan være til hinder for integrering, noe som er det stikk motsatte av hva vi egentlig trenger. Strengere regler for arbeidsinnvandrere, bl.a. med redusert mulighet til familiegjenforening, vil f.eks. både redusere den enkeltes livskvalitet og trolig også hindre rekruttering av den spesialistkompetansen som Norge har bruk for. Forslagsstillerne har framsatt seks såkalte siktelinjer som de mener må være fundamentet i norsk innvandringspolitikk. Flertallet i komiteen mener dette i stor grad er en dekkende beskrivelse av dagens norske velferdssamfunn. Vi har kommet langt når det gjelder likestilling i Norge, også når vi sammenligner oss med andre europeiske land. Vi har høy sysselsetting, lav ledighet og gode velferdsordninger. I tillegg har vi lyktes bedre med integrering enn de fleste andre land. Vi ligger i verdenstoppen når det gjelder bistand, og landet vårt er preget av en høy grad av tillit mellom innbyggerne og mellom innbyggere og myndighetene. Innvandrere utgjør litt over 13 pst. av befolkningen og står for 12 pst. av den samlede sysselsettingen. Mange innvandrere har allerede stor betydning som en ressurs i norsk arbeidsliv, men det er ingen tvil om at det også er altfor mange som står utenfor arbeidslivet. Det er et problem for dem det gjelder, og det er et problem for samfunnet. At flest mulig har en jobb å gå til, et hjem å bo i og er aktive i lokalsamfunnet er tre kriterier for en vellykket integrering. Her påhviler det både samfunnet og den enkelte innvandrer et viktig ansvar. Senterpartiet mener nøkkelen til integrering ligger i aktivitet – aktivitet i arbeidslivet, i skolen og i lokalsamfunnet. Derfor må det legges opp til at innvandrere så raskt som mulig blir bosatt i en kommune, kommer i gang med introduksjonsprogram og kommer ut i arbeid.