Jan Petter Rasmussen (Arbeiderpartiet), 1999-11-25:
Ønsket om en rettferdig fordelingspolitikk har stått helt sentralt bak Arbeiderpartiets innsats for å oppnå et budsjettforlik med regjeringspartiene. Et steg i riktig retning blir nå tatt. En videre utvikling mot en mer rettferdig fordeling i samfunnet vårt kan best skje i skjæringspunktet mellom Arbeiderpartiet-SV og sentrumspartiene. Skjønt etter intervjuet på Dagsrevyen i går med Venstres parlamentariske leder, Gunnar Kvassheim, der han tydeligvis ønsket Høyre som fremtidig partner, kan en stille spørsmål om det minste sentrumspartiets vilje til en slik utvikling. Da er det godt å vite at Venstre etter alle solemerker ikke nødvendigvis trenger å inngå i det parlamentariske grunnlag for en framtidig regjering som vil jobbe videre i denne retningen. For denne gang å komme i posisjon var det nødvendig å «godta» kontantstøtten. Det vil imidlertid ikke si at ordningen blir bedre av den grunn. Kontantstøtteordningen og Arbeiderpartiets framtidige holdning til den vil bli et meget viktig tema på vårt landsmøte neste høst. Derfor vil jeg ikke begi meg inn på en videre drøfting av ordningen og dens innretning, men bare slå fast at det gjennom kontantstøtten, og også gjennom barnetrygden, blir fordelt milliarder av statlige kroner uten at en fordelingsmessig og sosial profil ligger i bunnen. Regjeringens tafatthet og handlingslammelse overfor utsatt industri har vært iøynefallende og meget urovekkende. Under behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i juni gav Stortinget Regjeringen vide fullmakter for at den skulle kunne gjøre sitt for at utbyggingsklare olje- og gassfelt snarere skulle kunne realiseres. Intet skjedde imidlertid. For Arbeiderpartiet har det derfor vært maktpåliggende gjennom budsjettforliket å få til strakstiltak for å dempe fallet i investeringsaktiviteten på sokkelen. Tiltakspakker for oppsagte og permitterte ved offshoreverftene og i leverandørindustrien på grunn av dagens ordretørke har også vært et meget viktig og avgjørende punkt for Arbeiderpartiet i forhandlingene. Styrking av arbeidsmarkedsetaten gjennom økt antall tiltaksplasser var helt nødvendig. En viktig forutsetning for å lykkes i dette arbeidet er et samarbeid mellom de involverte parter. Derfor er det gledelig at tilbakemeldingen fra de berørte lokalsamfunn er at kommuner, arbeidsmarkedsetat, bedrifter og fagbevegelse nå er i en god dialog for å nyttiggjøre de økte midlene til tiltak innrettet til beste for både oppsagte og permitterte arbeidstakere. De aktuelle tiltakspakker må ha en profil som gjør det mulig å holde på og videreutvikle den kompetanse den norske verfts- og leverandørindustrien har. Dette er forutsetninger som ikke minst fagbevegelsen har understreket. Så over til det som berører min egen komite, justiskomiteen. Implementeringen av Schengen-samarbeidet ligger inne i neste års statsbudsjett. For Norge er dette samarbeidet av meget stor betydning, både i forhold til bevegelsesfriheten over de indre grenser og en effektiv yttergrensekontroll. Sammen med annet internasjonalt politisamarbeid, som Europol og Interpol, får vi viktige redskaper når det gjelder bekjempelsen av den stadig mer grensekryssende alvorlige, internasjonale, organiserte kriminaliteten. For Arbeiderpartiet er en helhet i strafferettskjeden av overordentlig betydning. Politiet har de siste år fått tildelt store ressurser. Vi trenger et sterkt politi. Men det er frem- for alt viktig, i likhet med det som er tilfellet i samfunnet for øvrig, at det stilles krav til at de tildelte midler brukes på en mest mulig effektiv og resultatorientert måte. For inneværende år er det opprettet 275 nye politistillinger i forbindelse med det store kullet som ble uteksaminert fra Politihøgskolen. Arbeiderpartiet ønsker at også det høye antall nyutdannede politifolk neste år sikres arbeid i etaten. Disse to års økning av stillinger representerer en ytterligere kraftig styrking av politiet. Ved økningen av dommerlønningene og tiltak for rekruttering og opplæring av nye dommere legger en i dette budsjettet også til rette for at domstolene skal kunne utføre sin viktige funksjon på en god måte. Men når det gjelder det siste leddet i kjeden, kriminalomsorgen, har en fra Regjeringens side ikke lagt til rette for at den skal kunne fungere i tråd med den senest i fjor vedtatte kriminalomsorgsmeldingen. Ved det interne budsjettarbeidet i justiskomiteen greier vi å tilføre området mer midler, men på langt nær nok. Her ligger det store utfordringer til de kommende statsbudsjett. Til slutt vil jeg nevne at det gjennom budsjettforliket var mulig å etablere ordningen med et fond for søk etter omkomne på havet. Regjeringen hadde ikke på eget initiativ fulgt opp den tempoplan Stortingets justiskomite hadde lagt for dannelsen av et eventuelt fond. Det er nå stor glede blant mange langs kysten som har engasjert seg i dette arbeidet. Ikke minst har Fiskarkvinnelaget grunn til å være fornøyd.