trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-04-14:
Jeg redegjorde i mitt forrige innlegg for Kristelig Folkepartis ståsted i debatten. Det som gjør at jeg tar ordet en gang til, er Fremskrittspartiets gjentatte raljering over det man kaller forbudspolitikk og det at man liksom ikke tar på alvor at samfunnet er i forandring. Vernet om helligdagsfreden er jo en del av vår kristne kulturarv. Det tror jeg er opplagt for de fleste. Samfunnet er i forandring – ja, men betyr det for Fremskrittspartiet at den kristne kulturarven er mindre viktig? Samfunnet er i forandring – ja, men betyr det for Fremskrittspartiet at behovet til familiene for å være sammen er mindre viktig? Vi skjønner også at en liberalisering av åpningstidsbestemmelsene ikke betyr at arbeidstakerne må jobbe sju dager i uken. Men for ganske mange familier er det faktisk ikke bare antall dager i uken man har fri, som teller, men antall dager man har fri sammen. Nå har jo arbeidstakerne gitt klart uttrykk for hvor de står i den saken. Det taler også for seg. Det er vel nettopp det som er verdikonservativ politikk, å ta på alvor at samfunnet forandrer seg, å tilpasse lover og regler ut fra at samfunnet forandrer seg, men å ta vare på noen grunnleggende verdier gjennom skiftende tider. Det er nettopp det som er verdikonservativ politikk. Det er nettopp det som er flertallets anliggende i denne saken – å verne om helligdagsfreden. Det at vi går i retning av et samfunn med økt kommersielt press, reduserer jo ikke behovet for å ha en dag som er annerledes i uken. Tvert imot taler jo samfunnsendringene for at det er ekstra viktig å ta vare på én dag i uken som annerledesdag, én dag i uken da vi faktisk har bedre tid – bedre tid sammen. Jeg synes saken avdekker noen viktige forskjeller også når det gjelder verdivalg i politikken, og her synes jeg Fremskrittspartiet viser sitt sanne liberale ansikt.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-04-14:
Jeg tar ordet for å presisere at debatten her ikke handler om hvem som tillater seg å handle når, og moralen i når hver enkelt av oss tillater oss å handle. De som vil handle i en Brustad-bu eller på bensinstasjon på søndag, gjør det, og de gjør det selvsagt innenfor regelverket. Men det handler om hvordan vi som samfunn lager reguleringer for varehandelen for å sikre at vi legger til rette for at vi kan ha det godt, og ha det godt sammen. Jeg merker meg med interesse at Fremskrittspartiet bemerker at det kan være ulike trossamfunn, livssynssamfunn, som har ulike helligdager, og at man bruker det som argument. Jeg er vel litt forundret over at Fremskrittspartiet mener at fordi vi har fått ulike kulturer, ulike religioner ved innvandring, skal man bruke det som argument for å fjerne viktige elementer i den kristne kulturarven. Tvert imot skal vi styrke den kristne kulturarven og bruke det som et grunnlag for å ønske andre kulturer velkommen til landet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-14:
Vi i Venstre vil gjerne presentere vårt syn i saken med en litt annen innfallsvinkel enn den Høyre og Fremskrittspartiet har, og den Kristelig Folkeparti har. Det er klart at når en skal drøfte åpningstider i butikkene, er det ulike hensyn som skal avveies, som det ble sagt fra Kristelig Folkeparti i det forrige innlegget. Jeg tror nok ikke, som Kristelig Folkeparti, at – for oss som bor like ved små Brustad-buer – det først og fremst er familiefedre og familiemødre som har vakt på søndag. Det er nok mange som vil spe på inntekten til studielån og andre ting, som har den type vakter. Næringslivet vårt ser veldig forskjellig ut rundt om i landet, og der er det ulike hensyn som skal avveies. Derfor mener Venstre at når det gjelder åpningstider, burde det vært et kommunalt ansvar. Det burde vært kommunene som foretok de avveiningene. Det er klart at det er ulike hensyn rundt omkring i landet, det er ulike samfunn rundt omkring i landet, det er ulike behov rundt omkring i landet. Vi mener at lokalpolitikerne er de beste til å vurdere hvordan åpningstidene skal være i deres butikker. Da kunne man ha tilpasset seg spesielle turistattraksjoner, spesielle næringslivsstrukturer eller spesielle samfunnsstrukturer. Det er klart at i en by som Oslo, med stor tilgang på studenter som ønsker søndagsjobbing, er dette kanskje et mindre problem enn det er et sted med andre typer familiestrukturer, med annen tilgang på folk til å gjøre de jobbene. Det er mange ulike hensyn som skal avveies, og vi tror at de hensynene avveies best lokalt. Det har falt ut noen ord i forslaget som er omdelt, sånn at det kan se ut som om Venstre mener at regjeringen endrer lover. Men Venstre mener at det er Stortinget som endrer lover. Så «Stortinget ber regjeringen fremme et lovforslag som fjerner statlige begrensninger» skal det stå i den første setningen. Da har jeg klargjort dette fra talerstolen. Jeg tipper at det kanskje ikke er så mange andre som støtter det, selv om jeg skulle ønske at det var det. Da har Venstre klargjort hva vi mener med forslaget: Vi ønsker en regulering av helligdagsfreden og av åpningstidene, men vi ønsker at den reguleringen skal legges lokalt, sånn at man får de avveiningene som Kristelig Folkeparti snakker om, med til lokaldemokratiet vårt, som vi mener er godt skikket til å foreta de avveiningene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-14:
Jeg syns for det første at Kristelig Folkeparti ikke skal framstille så negativt det å vise sitt sanne liberale ansikt. Det prøver Venstre å gjøre til enhver tid. Jeg er litt usikker på om Fremskrittspartiet egentlig gjør det. Men nok om det. Det var egentlig Stokkan-Grande som fikk meg til å ta ordet. Jeg tipper at Stokkan-Grande og jeg har hatt en ganske lik oppvekst, i hvert fall kulturelt, og det gjør egentlig poenget mitt enda bedre – om at landet vårt er ulikt. Jeg vokste opp på et lite sted med to butikker, et samvirkelag og en familieeid matvarebutikk. Begge stengte kl. 17, og det er riktig, som Stokkan-Grande sier, at vi tok med eske på lørdag og handlet. Men fordi vi hadde en liten familieeid butikk i et lite lokalsamfunn, var det slik at hvis mamma hadde glemt å kjøpe fløte på søndag, og ville lage fastelavnsboller, så reiste hun opp til han Narve og fikk fløte sjøl om butikken ikke var åpen. Det ville vært urimelig å ha slike åpningstider med den driftsstrukturen som Overhalla hadde på det tidspunktet, der det bare var en familieeid butikk, og det bare var familien som sto der. Jeg tror kanskje at hvis kommunestyret hadde fått valget, så hadde de ikke endret åpningstidene akkurat der og da, for det fungerte godt i lokalsamfunnet. Jeg må innrømme at for meg var det en stor overgang å flytte til denne store byen, der jeg ikke visste hvor man fikk tak i fløte hvis butikkene var stengt, for det var ingen Narve å ringe på hos på søndag og spørre om vi likevel kunne få fløte. Landet vårt er forskjellig, driftsstrukturene er forskjellige, eiendomsstrukturene er forskjellige, hele samfunnsstrukturene våre er veldig forskjellige rundt omkring i landet, og det er derfor Venstre har fremmet dette forslaget. Vi tror at hvis kommunestyrene setter seg ned, så vil de klare å lage gode regler som ivaretar balansen i de enkelte lokalsamfunnene, de næringsstrukturene som er der, og at de tar opp i seg at tilgangen på arbeidskraft også er forskjellig. Jeg syns at Brustad-bua, og andre ting, gjør det for lett å være et populistisk parti, og det er jeg litt forundret over at regjeringen ikke tar inn over seg. Det er så lett for Fremskrittspartiet å lage morsomheter rundt Brustad-buer, og det er så lett å lage morsomheter rundt politikeres reglement. Det å flytte makta – og debatten – ned til dem det faktisk angår, vil gjøre det litt vanskeligere å lage morsomheter og populistiske løsninger på hvor dumme vi politikere er som lager slike dumme løsninger. Så det å flytte makta ned vil også frata en muligheten for å lage morsomheter rundt den jobben vi gjør i denne sal, og det vil flytte makta dit hvor noen faktisk kan foreta avveiningen av hva det handler om å ha en åpningstid som ivaretar både næringsstruktur, familieliv og samfunnsstruktur i hvert enkelt lokalsamfunn.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-14:
Jeg skal bare kort gjøre rede for Venstres stemmegiving i denne saken. Den henger i og for seg sammen med Venstres ytringer tidligere i dag når det gjaldt andre åpningstider. Derfor stemmer vi selvfølgelig for forslag nr. 1, som går ut på å gi mer makt lokalt. Sånn sett tror jeg man får til bedre løsninger, man ivaretar at man i det norske samfunnet har forskjellige behov, at samfunnet er forskjellig bygd opp og har forskjellige utfordringer. For noen år siden var denne byen styrt av andre makter enn det styres med nå. Da hadde vi også en annen skjenkepolitikk, og vi hadde en monopolpolitikk innenfor taxinæringa. På den tida døde det ca. fire i taxikø hvert år, på grunn av konflikter som oppsto når alle skulle ut samtidig, alle skulle hjem samtidig og taximonopolet gjorde at det var minimalt med taxier å oppdrive. Derfor mener jeg at når man lokalt har ulike utfordringer, bør det også være lokalt man bestemmer hvordan utfordringene skal takles. Derfor bør kommunene ha makt til å bestemme skjenkereglene. Vi kommer også til å stemme for forslag nr. 2, som vi bare regner som en normal, logisk utvikling i forhold til alle de andre vedtakene som er gjort i denne sal. Jeg må si at når vi ser tilfanget av både skjenking og annet alkoholsalg, er det underlig å si at man ikke skal få lov til å handle på valgdagen. Det er også endringer i valgloven som gjør at man ikke så lett kan vise bort folk. Det er ikke snakk om at vi tar bort valgmuligheten for folk. Dette mener jeg er logiske følger av tidligere vedtak, så vi kommer til å stemme for forslag nr. 1 og forslag nr. 2.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-14:
Jeg må bare si at jeg ikke går god for alle Høyres og Fremskrittspartiets argumenter. Men det var Senterpartiet som fikk meg til å ta ordet, fordi jeg mener at vettet er ganske godt fordelt, og demokrati er en ganske fin måte å styre landet på. Hvis man i en kommune ikke ønsker å ha skjenking, er det helt i orden for meg. Da velger man de lokalpolitikerne som ikke vil ha skjenking. Og hvis man vil ha en stor differanse når det gjelder skjenking, velger man lokalpolitikere som bestemmer det. Jeg kan godt innrømme at jeg er fanatisk for lokaldemokrati, men at Senterpartiet skal forlate Venstre i det som vi har stått sammen om til nå, og med en så stor entusiasme, viser at det er en enorm entusiasme partiet legger for dagen for statlig styring over kommunene. Jeg mener at vettet er godt fordelt utover dette landet. Jeg mener at mange lokalpolitikere har gode visjoner for hvordan deres lokale kommuner kan være. Jeg tror at de har mye mer kunnskap om hvordan et godt uteliv fungerer i balanse, og alt dette syns jeg de skal få lov til å bestemme, for de er de beste til å bestemme dette, for de er nærmest, og fordi vi er for lokaldemokratiet.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Som jeg skrev i mitt brev, mener jeg at de unntaksbestemmelser som per i dag finnes, er tilstrekkelig til at vi får gjort den nødvendige handelen som noen mener de trenger å gjøre på søndag, og jeg mener at det ikke er behov for nye unntaksbestemmelser utover de bestemmelsene som per i dag foreligger. Det vi skal handle, mener jeg vi klarer å handle med de reglene som finnes i dagens helligdagsfredlov, og jeg mener at det er viktig at vi setter noen grenser for hva vi skal åpne for på søndager.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Som jeg sa i mitt innlegg, mener jeg det er fornuftig at vi har regler som setter noen grenser for kommersiell aktivitet på søn- og helligdager. Jeg mener dagens lovverk er en balansert avveining mellom forskjellige forhold, og at vi til en viss grad har funnet en balanse mellom det som er kiosker og dagligvareforretninger og andre aktiviteter som er knyttet til handel på søndager. Jeg mener at det ikke er behov for å finne noen nye regler for det. Uansett: Hvis vi skal ha noen unntaksbestemmelser, vil det være grenseganger som må gås, og grenseganger vil være vanskelige. Derfor mener jeg at dagens regler er tilstrekkelige, og at vi har den nødvendige balansen som vi trenger for å få utført nødvendig handel på søndager, om vi måtte ha behov for det.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
På det er svaret ja. Vi følger nøye med på hvilke dispensasjoner som fylkesmennene innvilger når det gjelder søndagshandel, og vi har gått igjennom hvilke forskrifter som er iverksatt knyttet til typiske turiststeder, for kommunene kan søke om unntak fra reglene dersom det er stor turisttrafikk i området. Det er 57 forskrifter som er vedtatt rundt det. Vi følger nøye med på hvilke forskrifter som blir satt i verk, hvilke saker fylkesmannen behandler, hvilke søknader fylkesmannen innvilger, og hvilke søknader fylkesmannen gir avslag på, så det vil være en helt naturlig oppfølging for oss. Vi følger selvsagt også med på hvordan påtalemyndigheten behandler de sakene som kommer inn til dem.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Jeg kan avkrefte at jeg overhodet har noen frykt for at privatpersoner og private bedrifter skal foreta bredbåndsutbygging i Norge. Snarere tvert imot mener jeg at vi skal basere oss på en markedsbasert utbygging og utvikling i Norge. Derfor legger vi ut den digitale dividenden til auksjon. Kommersielle aktører skal kunne nyttiggjøre seg den digitale dividenden, som det offentlige har eierskap til. Så er jeg enig i at 640 kbit/s ikke er noe mål for bredbånd i Norge, men vi har altså målt 640 kbit/s fra tidenes morgen. Det fortsetter vi å gjøre, men vi måler også andre intervaller. Vi måler til sammen ti intervaller på hvordan bredbåndsdekningen er i Norge, og jeg mener det er fornuftig å fortsette med det. 10 pst. av dem som kan få et bredere bredbånd, velger i dag løsninger som er på 1 Mbit/s. Derfor er det viktig at vi følger med på utviklingen i alle deler av markedet.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Dette er sentrale forhold i høringen knyttet til den digitale dividenden. Det er helt riktig at fiber må føres fram til basestasjonene. Hvis man skal bruke 4G-teknologi, må det i stor grad også foretas ombygginger på de basestasjonene som er der. De aktørene vi har vært i kontakt med, er klare til å starte den jobben. Jeg har stor tro på at en utbygging av et 4G-nett vil bidra til at vi får større kapasitet på mobilt bredbånd i de deler av landet som vi kanskje ikke tenker på i dag, for der vil antallet abonnenter som skal bruke den basestasjonen, kanskje være mindre enn i de tettbygde strøkene. Jeg tror at vi kan se en betydelig økt dekningsgrad når vi får gjennomført auksjonen av den digitale dividenden, og at det settes i gang utbygging knyttet til det. Det vil være et viktig bidrag for at flere i Distrikts-Norge får bedre bredbåndsdekning.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Det jeg sa i min avslutning, var at jeg mener bredbånd er viktigere for et dynamisk Norge enn åpningstidene i varehandelen. Ja, Høykom hadde sin misjon i den perioden Høykom var. Nå er vi i en annen fase. Det er flere aktører som bidrar til bredbåndsutvikling, og vi har midler gjennom Kommunal- og regionaldepartementets ordninger som går til fylkeskommuner. Jeg mener det er en god ordning, som bidrar til at vi kan få satt i gang tiltak der vi ellers ikke får kommersielle aktører til å være med. Jeg ser ikke i øyeblikket noe behov for at vi skal gå tilbake og bruke Høykom-ordningen. Den ordningen som KRD har, og bruker, mener jeg er den som per i dag gir størst effekt i de områdene i Norge som ikke har full bredbåndsdekning.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
En av de mer kuriøse konstruksjoner som er kommet fra politikernes hånd i Norge og her i Stortinget, er den såkalte Brustad-bua. Butikker som holder til i store, lyse og luftige lokaler på hverdager, må på søndager flytte virksomheten til trange kott hvor kundene nærmest stables i høyden for å få plass. Men verden har forandret seg. I dag er det vel ingen som på alvor mener at det vil være skadelig for forbrukerne om de får handle i like store butikker på søndager som ellers i uka. Dagens lovgivning gir ellers mange urimelige utslag. For eksempel får Bunnpris drive søndagsåpne butikker bl.a. på Oppdal, Bjorli og Aspøya. Men på Åndalsnes er det ikke tillatt. Med andre ord: Det er behov for en opprydding i og oppmykning av denne loven. Trenger du dagligvarer på søndager, kan du handle trangt, i Brustad-buer, eller du kan handle trangt og dyrt på en bensinstasjon. Store og billige matvarebutikker har altså ikke lov til å holde søndagsåpent. Dette synes tydeligvis flertallet på Stortinget og den rød-grønne regjeringen er lurt og en god idé. Reguleringer skaper alltid vanskelige grenseoppganger. For eksempel er butikker som må holde stengt på søndager, misfornøyd med det de oppfatter som et mistenkelig stort vareutvalg på hagesentrene, som altså har unntak og kan holde åpent. Hva skal hagesentrene ha lov til å selge? Statsråden nevnte noe, men utvalget er utvidet, og man tilbyr i dag et større vareutvalg. Jeg forbyr, altså er jeg politiker. Av og til virker det som om det er en forutsetning for å være politiker at man har en stor trang til å forby saker og ting. Hva er det som får folk til å bruke politisk kapital til å forby farge-tv, rullebrett eller det å selge ferskt brød på lørdager, for å ta noen historiske eksempler. Tenk om vi kunne få flere politikere som gikk hjem en ettermiddag uten å føle at dagen var bortkastet hvis man ikke fikk forbudt noe.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Brustad-bua er selvsagt ingen stor, avgjørende sak for det norske samfunnet, men det er et godt eksempel på en overdrivelse av – og en overivrig – regulering fra politisk hold i Norge og fra regjeringspartiene. Argumentet om å beskytte fritiden til de ansatte er syltynt, og flere av representantene har vært innom akkurat dette. Det er mange som faktisk ønsker å jobbe på søndager, og som synes det er praktisk å jobbe på søndager, og det er en del av familiekabalen at man også kan jobbe på andre dager enn hverdager. Så det er ulike behov innenfor det området. Det er klart: Regelverket skal også holdes innenfor dette. Her er det jo ikke snakk om at man skal jobbe overtid og overtid, men at man holder seg innenfor bestemmelser. Som man kanskje har fått med seg i det siste, er det en betydelig gruppe i Norge som ikke har helligdagene sine på søndager, men på andre dager i uken, f.eks. på fredager, og som gjerne jobber på søndager. Det skinner vel litt igjennom at Kristelig Folkeparti ønsker å ha søndagsfri fordi de ønsker et større oppmøte i kirken på søndager, og det er jo forståelig, for oppmøtet er dalende og fallende. Men jeg tror ikke dette er et avgjørende spørsmål for å få til det. USA, som har veldig liberale åpningstider, har et langt større besøk i sine kirker enn det man kan vise til i Norge, så det er nok andre grep Kristelig Folkeparti må ta for å få opp kirkebesøket. Jeg tror ikke størrelsen på butikken er avgjørende her. Man kan gå inn på Rimis nettsider, og der har de funnet løsningen på hvordan de skal omgå dette regelverket: De bygger store butikker, lyse, flotte butikker, men så lager de en liten Brustad-bu inne i denne store butikken. Og på søndager så gjør de noen grep, flytter på noen varer og noe rekkverk, og så kan de altså holde åpent. Jeg kan referere litt til hva de skriver på Rimis nettsider, og de har funnet løsningen. Jeg synes det er rart at statsråden ikke kan gå inn og se på det, for her trikses og mikses det – så man får det til hvis man ønsker. Men det er jo ikke slik regelverket skal være. Rimi skriver på sine sider: «Selve Brustadbua er utformet etter det nye Rimi-konseptet. – Vi har alle de vanligste hverdagsvarene i Brudstadbua vår, pluss litt til. Nå slipper kundene våre å dra på bensinstasjonen, de kan også handle rimelige varer hos oss på søndager.» Så Rimi får det til der også.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Man har i denne debatten snakket om at det hersker et visst kjøpepress overfor norske forbrukere, og at søndagshandel er en del av det kjøpepresset. Nå har vi i debatten også opplevd et talepress. Jeg vil benytte anledningen til å ta ordet bare for å avkrefte opposisjonens forsøk på å så tvil om hvorvidt posisjonspartiene står samlet i denne saken. Når vi ikke hadde tegnet oss til debatt i utgangspunktet, er det fordi vi har en strålende statsråd i Rigmor Aasrud, som på en utmerket måte kan redegjøre for Arbeiderpartiets, Senterpartiets og SVs syn i denne saken, som det er rungende enighet om. Så vi kan bare avkrefte den påstanden. Tidene forandrer seg. Da jeg vokste opp, var det vanlig at man handlet på lørdagen. Man tok med seg pappeske og handlet alt det man trengte i løpet av en uke og var ellers ikke på butikken resten av uka. Nå er man ofte på butikken flere ganger om dagen hver eneste dag i uka. Det legger selvfølgelig et press på dem som jobber i sektoren, men det fører også til et økt kjøpepress. Jeg tror nok at folk får handlet det de trenger også innenfor det regelverket vi har i dag. Men kanskje bør vi også stoppe opp og se på hvilket samfunn vi ønsker oss? Ønsker vi et samfunn hvor du skal kjøpe, være forbruker, hver eneste time i døgnet hver eneste dag i uka? Eller vil du skjerme noe av tiden i uka? Jeg mener at vi har en ganske ok balansegang for dette i det lovverket som vi har i dag. Lovverket sikrer en stor grad av fleksibilitet for norske forbrukere, og det verner arbeidstakere i sektoren og sikrer dem noen fridager. Forbrukerne kan også ta noen dager med pause fra kjøpspresset, og kanskje nyte en fridag. Både som ansatt i butikk og som forbruker kan man en søndag være i marka og i skogen, ute i naturen, sammen med ungene og familien, i stedet for å stå i kø i butikken. Så den oppfordringen kan gå til oss alle: ut og nyt våren! Jeg tror nok at det lovverket vi har i dag, absolutt ivaretar både hensynet til arbeidstakere og stor grad av fleksibilitet for forbrukere.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-04-14:
Det er ikke min mening å forlenge debatten. Bare en liten betraktning som oppsummering av debatten vi har hatt: Det var noen som var oppe her og kom med antydninger om hva Kristelig Folkepartis motiv egentlig var for å ha søndagsstengt. Kort oppsummert av debatten kan vi i hvert fall slutte følgende: at Fremskrittspartiet også har sin gud, som er mammon, og kjøpesentrene er deres katedraler.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Det er altså enkelte ganger nødvendig å påpeke at samfunnet er i forandring. For dem av oss som er så gamle at vi husker 1960-årene, var det altså slik på den tiden at i de fleste husstander var det én inntekt – en var ute i heltidsarbeid. Så var det husmoren som var ute og handlet. Det foregikk som regel midt på dagen i ukens første dager. Toinntektsfamiliene gjør at behovet for utvidede åpningstider øker. Det blir altså behov for å handle om kveldene, når folk har kommet hjem fra jobb, og i helgene. Så følger altså Arbeiderpartiet med, så vidt det er, med Brustad-bua, med hagesentrene og bensinstasjonbutikkene som har lov til å ha 50 m2 ekstra i forhold til Brustad-buene. Men det går smått. Motstrebende følger Arbeiderpartiet langsomt etter. Nå fikk vi Matkjedeutvalgets innstilling i går. En viktig del av Matkjedeutvalgets innstilling er en drabelig kritikk av norsk dagligvarehandel fordi utvalget er så dårlig. Tar man en titt i Brustad-buene og i bensinstasjonbutikkene, så ser man at Matkjedeutvalget har rett. Utvalget er elendig, og det blir ikke noe bedre av de flotte ordene om helgedagsfred fra Kristelig Folkeparti og motstanden fra Arbeiderpartiet. Jeg vil også si til foregående taler, Stokkan-Grande, som nevnte at arbeidstakerne må få lov til å ha noen fridager: Men i alle dager – at vi går inn for søndagsåpne butikker, betyr da ikke at de ansatte skal jobbe syv dager i uken. Jeg trodde det var mulig, også for en i Arbeiderpartiet, å forstå det etter alle disse årene med denne debatten. På samme måte som i alle andre bransjer, som også er blitt nevnt i denne debatten tidligere, i omsorgsyrkene f.eks., hvor det må være folk på plass, ikke bare syv dager i uken, men døgnet rundt, er det selvfølgelig her også ordninger som gjør at arbeidstakernes behov for fritid blir ivaretatt på en glimrende måte. Slik vil det også bli om butikkene får lov til å holde åpent på søndager. Derfor fremmer Fremskrittspartiet de forslagene som er referert i saken, og som er i samsvar med slik det er i de fleste andre europeiske land. Dette er altså ikke noe ytterliggående forslag fra Fremskrittspartiet. Dette er mainstream åpningstidspolitikk, slik vi ser det i våre naboland og andre europeiske land. Så la meg avslutningsvis, president, få oppfordre: Legg fortiden bak dere, og følg med i tiden! Helt til slutt, for ordens skyld: Fremskrittspartiet kommer til å stemme subsidiært for Venstres forslag.
Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Det var egentlig representanten Greni som fikk meg til å be om ordet en gang til i denne debatten, siden hun presenterte seg som tillitsvalgt i dagligvarebransjen gjennom over 20 år og i løpet av de årene aldri hadde møtt en eneste medarbeider som hadde ønske om å jobbe på søndager. Hvordan skal vi tolke det? Jeg tolker i hvert fall dette som et tegn på at de tillitsvalgte innen LO-systemet etter hvert helt har mistet kontakten med grasrota i norsk næringsliv, når det suppleres med klagemål over at ansatte må jobbe på kveldstid. Vi står altså tilbake med tillitsvalgte innen norsk dagligvarehandel som mener at skal man kjøpe melk og brød, bør det foregå på formiddagen på vanlige hverdager. Den tiden er definitivt forbi. Det var derfor jeg i mitt forrige innlegg oppfordret representanter for de rød-grønne partiene til å følge med i tiden. Til slutt når det gjelder representanten Håbrekke, som mener at dette er et religiøst spørsmål, og at det å kjøpe egg på søndager er en trussel mot den kristne kulturarven. Jeg mener det er feil, og jeg mener også å kunne dokumentere at det er feil, for det er i Europa de mest katolske landene som har de mest liberale åpningstidene.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2011-04-14:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet i denne saken, men når jeg får høre hvor mange det er i handelsbransjen som gleder seg til å få jobbe på søndag, greide jeg ikke å la være. Det er bare én måned siden jeg kom hit på Stortinget, og før det har jeg 30 år bak meg i dagligvarebransjen. Jeg har vært tillitsvalgt i mange år, og har ennå ikke møtt én som gleder seg til å jobbe på søndag, så jeg har tydeligvis andre omgangsvenner. Vi er fullt klar over at handelsansatte ikke skal jobbe sju dager i uken, men det er mange som er pålagt å jobbe tre kvelder, de er pålagt å jobbe annenhver lørdag, og så skal de i tillegg bli pålagt å jobbe annenhver søndag. Nå er det slik at ungene har fri når skolen har fri. Når skal man da få tid til å være sammen med ungene sine? Et annet argument er at det er veldig mange andre som må jobbe på søndag. Ja, det er dessverre det. I helsesektoren er det heldøgnsturnus, og mange må jobbe på søndager, på helligdager og på natten. Dette er det ikke mulig å gjøre noe med. Vi kan ikke gi bestemor på sykehjemmet mat på fredagen så hun er mett til mandagen, men vi kan kjøpe kneipp på lørdagen, slik at vi berger oss helt til mandagen. En annen ting, som ikke har vært problematisert i det hele tatt her, er matvareprisene. Jeg tror det er mange her i salen som klager på at det er for dyrt i Norge, maten og dagligvarene er for kostbare i Norge. Sjølsagt blir de dyrere dess lengre åpningstid vi har. Det er ikke slik at vi trenger mer kneipp, mer melk, eller mer av andre dagligvarer sjøl om vi handler på andre tider. Nei, vi flytter omsetningen vår fra lørdag til søndag, og de ansatte må sjølsagt ha lønn når de skal jobbe en dag ekstra, og det må legges på fortjenesten på varene. På den tiden da jeg begynte i butikk, var vanlig åpningstid fra kl. 9 til kl. 17, og så var det lørdagsåpent fra kl. 9 til kl 13. Vi ser jo av utviklingen nå at det er dobbelt så lang gjennomsnittlig åpningstid i alle dagligvarebutikker. En del av det høye prisnivået skyldes sjølsagt at vi har lange åpningstider, og at vi må ha mer timelønn til de ansatte. Senterpartiet er i hvert fall helt enig i at vi skal beholde søndagsfreden, vi skal ikke ha vanlig åpningstid i alle butikker på søndag. Så vi er helt enig i at vi beholder helligdagsfreden, slik at familien kan få lov til å være sammen på de dagene, i hvert fall der det er mulig.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Aller først må jeg si at jeg hadde vel aldri tenkt å ta ordet i denne debatten. Men når jeg hører flertallets vilje, hvor man overhodet ikke ønsker å legge til rette for å få på plass et dynamisk samfunn som faktisk kan «serve» sin egen befolkning på en best mulig måte – vi lever i 2011 – og de vikarierende argumentene som blir brukt i denne saken, er det nesten så man må trekke på smilebåndet av det. Jeg husker godt 1984, da Henning Holstad kjempet sin kamp for å kunne få lov til å selge melk og brød fra en storkiosk. Han endte med å få bot og ble arrestert. Derimot var det fullt lovlig å selge både brus, sjokolade og andre – som mange vil hevde – ikke så sunne produkter, men melk og brød var forbudt. Jeg husker godt mange andre eksempler, som f.eks. da man gikk mot at man skulle ha TV 2 i Norge – vi skulle ikke ha åpenhet. Alt skal styres, og det skal styres politisk. Jeg tror faktisk at forbrukeren er i stand til å kunne styre dette på en meget god måte. Jeg tror heller ikke at det i framtiden vil være slik at alle butikker vil ha åpent på en søndag. Men i de butikker og i de kommuner hvor dette er interessant, vil man faktisk gjennomføre det for å få på plass et dynamisk samfunn som henger sammen. Hvis det er slik at man ikke ønsker at arbeidstakere skal jobbe på en søndag, da må jeg si at jeg i 20 år av mitt liv har jobbet offshore. Det var aldri noen der som diskuterte om man skulle jobbe på en søndag eller ikke. Skal man legge ned en hel oljeindustri hvis man skal likebehandle? Ta våre naboland. Ta Russland. Ta resten av Europa. De har innsett at skal vi få et samfunn der hjulene skal gå rundt på en dynamisk måte 24 timer i døgnet, er det faktisk på sin plass at vi må ha butikker som selger produkter. Vi må ha apotek som er åpne. Vi må ha sykehus som er åpne. Vi må ha bensinstasjoner som er åpne. Hva i himmelens navn er det som er galt med det? Eller er det slik at vi nok en gang opplever et stort «Ola Dunk» i en politisk sak?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Representanten Rommetveit kom med kritikk av Fremskrittspartiet på grunn av at vi som parti ønsker bedre veier, og at vi ønsker et mer effektivt transportsystem for trailere i Norge – ja, selvfølgelig ønsker vi det. Det skulle bare mangle at man ikke ønsker et dynamisk, effektivt samfunn for å ivareta den transporten. Men samtidig er det altså slik at vi ønsker en sjøtransport i Norge som også er effektiv. Det er vel ingenting i dette som står i motstrid til hverandre. Hvorfor skal man ikke kunne tilrettelegge slik at ulike transportetater faktisk får rammevilkår som tilsier effektivitet og en god måte å kunne konkurrere på? Det man opplever fra regjeringen, er faktisk at man, til tross for at det foreligger mange gode forslag, velger å se bort fra alle forslagene. Man er selv ikke i stand til å kunne få den godsmengden som man ønsker fra vei til kjøl, og samtidig stemmer man ned de forslagene man får på bordet. Dette minner meg om en skure-og-gå-holdning, som intet samfunn har godt av i det lange løp.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Vi opplever altså at noen selskaper blir prekvalifisert, mens f.eks. selskaper som Veritas, Lloyd's og verdens største bergingsselskap, Mammoet Salvage, ikke blir hørt. Tidligere kyst- og fiskeriminister Helga Pedersen snudde i saken om heving av ubåten og ønsket faktisk å gå inn for å heve ubåten. Tok tidligere minister og nestleder i Arbeiderpartiet fullstendig feil i sin vurdering og i sitt ønske om heving? Hvis hun ikke tok feil, hvorfor har vi da fortsatt en pågående sak som har gått over fem år? Med fortsatt planlegging blir det seks, syv, åtte, ni og kanskje ti år før vi får et resultat og et svar fra dagens regjering. Ja, jeg hører at man ønsker å være handlekraftig, men ti års forberedelse for å få et svar på en ting og få en ting ut av verden er vel ikke akkurat handlekraftig, er det vel?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Jeg hører statsråden tar til orde for at alle er fornøyde med bompengefinansiering, også lokalt. Det kan vel helt sikkert diskuteres. Men jeg vil tilbake til ÅDT. Allerede i 2010, om vi ser på rv. 80 i Hopen – det er det nærmeste vi kommer for å sammenligne med trafikkmengde her – hadde man en ÅDT i juni måned på over 10 000. Vi ser at i perioden 2002–2010 har man hatt en økning i trafikkpasseringer på rundt 15–16 pst. Det vil jo si at man allerede i 2013 – i noen måneder – kan være oppe i 12 000. Kan statsråden garantere at denne veien er dimensjonert for framtiden, slik at man ikke kommer opp i den situasjon at trafikkmengden ikke er tilpasset veien?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Det er vel ikke slik at noen i Fremskrittspartiet har forventet at representanter fra Arbeiderpartiet skal kunne forstå vårt program og vår politikk. Jeg går ut fra at de vel har mer enn nok med å forstå sitt eget program og sitt eget ståsted, for veldig ofte er det slik at det er ja til nei og nei til ja. Det opplever vi i denne salen her i sak etter sak i dag – mange gode forslag som dessverre blir stemt ned, men som man i utgangspunktet er enig i. Da blir det litt ja til nei og nei til ja. Representanten Strøm pratet om Fremskrittspartiets luftmilliarder. Ja, det er vel ingen tvil om at vi har en langt mer offensiv veipolitikk enn Arbeiderpartiet. Men Fremskrittspartiet har heller ikke vedtatt å bruke 450 til 500 mrd. kr til lyntog. Det er seriøst fra et regjeringsparti. Med andre ord så er det altså ikke hva som blir sagt, som er seriøst, men hvem det kommer fra, som avgjør seriøsiteten. I stedet for å gi Fremskrittspartiet kjeft for at vi vil og ønsker bedre veistrukturløsninger for Bodø og Nordland, burde representanten Strøm heller gi Fremskrittspartiet ros for at det i hvert fall er ett parti som bygger veier for fremtiden i Norge, og som ikke minst gjør det på en trafikksikker måte.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Aller først til statsråden: Uten å forutsette for mye politikk, så er jeg rimelig sikker på én ting, at hun så det politiske i det jeg sa på en helt utmerket måte. Men det var representanten Freddy de Ruiter jeg ønsket å svare. Han begynte å blande inn finanskrisen og skattepolitikken i forhold til veiutbygging i Bodø. Det er nå engang slik at Fremskrittspartiet ikke kan gi penger til noen i det hele tatt. Vi går ikke rundt og bærer på poser med penger som vi kan gi til folk. Derimot er det slik at vi står for en politikk hvor vi tar noe mindre fra den vanlige forbrukeren.
Lars Myraune (Høyre), 2011-04-14:
Statsråden nevnte et prosjekt for verdiskaping gjennom IKT. Det synes vi er veldig positivt. Jeg håper det får noe utbredelse i landet. Statsråden nevnte også at man ikke ville bruke penger fordi det var markedsbasert utbygging som skulle foregå, den teknologiske utviklingen skulle være markedsbasert. Vi er faktisk ganske enig i at utviklingen må foregå på den måten. Det er også positivt at den digitale dividenden nå blir tatt i bruk. Vi vet at 4G-nettet begynner å bre seg utover i landet. Det begynner å virke bra i Oslo, men det virker ikke bra utover i landet. Dette har sammenheng med at senderenhetene for 4G må ha fiberfremføring. Her er det behov for en koordinering. Spørsmålet er: Har statsråden tenkt å bry seg om å foreta en koordinering, slik at man får best mulig dekning også på dette mobilnettet utover i landet?
Lars Myraune (Høyre), 2011-04-14:
Statsråden var i sitt innlegg i dag inne på en rekke av de punktene som er viktige for å få økt sjøtransport i Norge. Det synes vi er fint. Vi synes det også er bra at statsråden har tatt initiativet til et møte med næringen i departementet med tanke på å få gjort noe mer her. Så ser vi at det er såpass stor enighet i salen her om at det er ønske om å få mer over på sjø, så om det ikke blir en stortingsmelding, håper vi at det blir en strategimelding i alle fall, hvor det blir tatt hensyn til den rapporten som er lagt fram. I Trøndelag jobbes det nå med en transportsentral, og da komiteen var på befaring der i høst, var vi oppe i et sandtak i Melhus, som mange av oss som ønsker å få noe på sjø, ikke synes var så riktig. Nå har jeg hørt at det er enda større krefter som fører til at dette synes å være en veldig lukrativ måte å gjøre det på, nettopp fordi man framskriver trafikken på veien og på jernbanen. Hva har statsråden tenkt å gjøre for å få inn en overordnet vurdering av forholdene på noe sikt, slik at vi kan få noe over på sjøtrafikken?
Lars Myraune (Høyre), 2011-04-14:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet i denne debatten, men la meg ta den risikoen og forlenge debatten i dag med et lite minutt. Jeg synes at når vi blir beskyldt for ha så lite smarte løsninger i Høyre, så må jeg få lov å ta litt til orde. Taxi er et gode vi vil ha som brukere, og jeg er veldig fornøyd med taxiene i Oslo. Jeg synes prisnivået er greit, og jeg synes du er sikret hva du skal betale når du kommer fram. Det at det er for mange drosjer i Oslo, er jo et helt annet problem. Det er et annet problem på landsbygda – det var for så vidt statsråden inne på – men det må løses på en helt annen måte. Men da spør jeg meg selv: Hvorfor må vi regulere drosjene, som er et tilbud til kundene, på annen måte enn frisørbutikkene, på annen måte enn bilverkstedene? Hvis det fungerer, vil de fortsette. Hvis de ikke greier å konkurrere, vil de ikke være på markedet lenger. Slik er det vel i drosjenæringen også. Jeg skjønner egentlig ikke forskjellen – at vi må tenke mer på dem som kjører drosje, enn på dem som klipper håret, og mer enn på dem som reparerer bilen din. Det er da en tjeneste vi ønsker som innbyggere i kongeriket Norge. Det er helt ufattelig for meg at vi skal måtte regulere på denne måten.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
For det første er jeg glad for at man endelig kan diskutere bredbånd litt, for det er jo ikke slik at fornyingsministeren renner dette huset ned med saker som gjelder bredbånd og IKT-politikk. Jeg tror det er én gang på de snart seks årene jeg har sittet på Stortinget. Det jeg har lyst til å utfordre statsråden på, er: Hun svarer ikke på om hun er tilfreds med at 640 kbit/s er målet for bredbånd i Norge. Er statsråden enig med Langeland i at det er noe å slå seg på brystet for og noe vi bør være fornøyd med, eller mener ikke statsråden også at dette ikke er veldig ambisiøst? Og hvorfor har man denne frykten for at næringslivet skal være med og bidra, slik at man på en raskest mulig måte skal få bygd ut et skikkelig bredbånd i Norge? Jeg forstår ikke hvorfor statsråden ikke mener at det er bra å samarbeide og å sørge for at man får bygd ut bredbåndet fortere og raskere, slik at vi ligger i tet, og ikke ligger bak EU. Det bør ikke være noen ambisjon å være bak. Vi bør være foran.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Jeg kunne ikke dy meg etter å ha hørt på representanten Rommetveits innlegg. Jeg hører han skryter hemningsløst av at man har klart å få til 55 mill. kr i avgiftsreduksjon. Jeg synes ikke det er så mye å slå seg på brystet for – jeg synes det er ganske lite! Men jeg registrerer også at det som representanten Rommetveit er opptatt av, er å prøve å få diskusjonen bort fra det dette handler om, nemlig alle de avgiftene som man pålegger sjøtransporten, og som vi fra Fremskrittspartiets side er opptatt av å gjøre noe med og redusere. Jeg registrerer at representanten Rommetveit fra talerstolen sier han også ønsker å redusere disse avgiftene. Ja, representanten Rommetveit representerer et parti som sitter i regjering, som har flertall, og som kan gjennomføre akkurat det de vil. Så hvis denne regjeringen vil sørge for at sjøtransporten får bedre rammebetingelser, er det bare én ting å gjøre: Det er å fatte vedtak i regjeringskollegiet, komme til Stortinget og redusere avgiftene her i Stortinget. Jeg har lyst til å utfordre representanten Rommetveit: Kom på banen! Bli med og gjør noe! Stem for Fremskrittspartiets forslag, som både går på å få på plass bedre rammebetingelser og følger opp det næringen selv er opptatt av! Det er jo hele bakgrunnen for representantforslaget. Det er altså næringen som har laget en rapport om de utfordringene de står overfor, hvordan de skal flytte mer av godstransporten over på sjø. Jeg synes at Rommetveit, regjeringen og andre bør slutte å prate i festtaler om at man ønsker å flytte transport fra vei og bane over til sjø. Vi ønsker også å gjøre det, og vi ønsker å gjøre noe med avgiftsnivået. Jeg tror sunn konkurranse er at man har mer likebehandling. Det er altså sånn at både sjøtransporten og veitransporten i form av transportbransjen på vei er en melkeku for staten i forhold til avgifter. Det ønsker vi å redusere – og det er det det handler om.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Det var nesten litt fantastisk å høre på foregående taler. I stedet for å ha en diskusjon om utfordringene man står overfor på samferdselssektoren, hører jeg en bortforklaring for hvorfor man har bompenger i dette landet her. Jeg synes man skal ha med seg at hver eneste måned i år tar man inn ca. 60 mrd. kr mer i oljeinntekter enn det man hadde forutsatt da man vedtok statsbudsjettet for 2011. Det betyr at alle bompengene som vi kommer til å kreve inn i år, har man i løpet av én måned tatt inn i ekstrainntekter av overskudd på oljeinntektene våre. Så høres det ut som om Fremskrittspartiet har noen andre penger enn resten av dette stortinget. Vi har ingen andre penger, men vi bruker pengene på en annen måte, og vi mener faktisk at å investere i infrastruktur gir bedre konkurransevilkår for næringslivet vårt. Det sørger for at ulykkene går ned. Det betyr at man sparer inn penger på ulykkeskostnader, og næringslivet får bedre konkurransevilkår og kan betale det de skal i skatter og avgifter i stedet for, sånn som man nå gjør, å betale mye av det i bompenger. Så er det alltid gøy å høre på representanten Langeland. For det første prater han om bokholderi, og da burde han i hvert fall forholde seg til sitt eget bokholderi i sitt eget parti, og hva man gjør der. For jeg synes det er herlig å høre på representanten Langeland. Han skal helst ikke bygge veier. Men om man er rundt omkring i landet og hører på hans egne partifeller, så vil de både bygge veier, og de vil gjøre det uten bompenger. Så bokholderi går mange veier. Så synes jeg representanten Ivar Kristiansen hadde en snodig tilnærming til problemstillingen med full firefelts vei på hele strekninger. Han sier: Vi er for det, men vi stemmer imot det. Det hjelper ikke å si at man skriver om det i merknader. Det er faktisk de vedtakene man fatter i denne salen, som avgjør om det blir firefelts vei eller ikke – ikke hva man har skrevet i en merknad. I motsetning til Ivar Kristiansen ønsker ikke Fremskrittspartiet å vente i 30 år. Vi behøver ikke å vente i 30 år. At Høyre trenger 30 år på å finne pengene, er Høyres problem. Fremskrittspartiet klarer å finne pengene, og vi har foreslått det og kommer til å foreslå det. Vi er opptatt av å bygge infrastruktur, og vi skal gjøre det uten bompenger. Når vi ser hvor mye penger denne staten soper inn hver eneste måned i ekstrainntekter, har vi fint mulighet til å ta det statlige ansvaret og bygge infrastruktur uten bruk av bompenger.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Jeg registrerer at statsråden nå ikke var helt tydelig på konkurranseutsetting, men hun mente at Kongsvingerbanen var vanskelig å konkurranseutsette. Men jeg har lyst til å spørre statsråden om hun kan være konkret og tydelig på: Hva mener statsråden er ulempen for passasjerene ved å konkurranseutsette jernbanenettet? Kan hun være konkret på: Hva er det som er ulempen ved å konkurranseutsette? Det kan være greit å vite hva statsråden mener er ulempen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Jeg har lyst til å fortsette med det jeg utfordret statsråden på i stad, som statsråden ikke svarte på. Vi opplever nå til stadighet, Havarikommisjonen og andre, at vi ser at veiens beskaffenhet er skyld i at ulykkene skjer. Vi kunne spart flere menneskeliv hvert år hvis veistandarden hadde vært akseptabel. Jeg registrerer også at statsråden er veldig opptatt av å komme med alle eksemplene på bilisters feil som gjør at ulykkene skjer. Men jeg har lyst til å utfordre statsråden, og forventer å få et klart svar: Vil statsråden nå også begynne å ta ansvaret for det dårlige veinettet som folk kjører på, og som vi ser konsekvenser av til stadighet, eller skal statsråden fortsette å skylde på alle andre og si at det er bilistenes feil, når vi vet at ny motorvei reduserer antall ulykker drastisk? Nordre Vestfold er et av de beste eksemplene. Siden 2001 har det bare vært én dødsulykke der.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Hvis man fjerner all problematikken rundt dette at man må klare å bli kvitt de kriminelle og de som driver med tvilsom virksomhet, har jeg lyst til å stille statsråden et spørsmål, for dette er næringsdrivende som driver med næringsvirksomhet som alle andre. Jeg synes det er litt spesielt at statsråden tydeligvis er mer opptatt av dem som er næringsdrivende, enn kundene. Og så – det er bare en refleksjon: Jeg synes det er viktig med begge deler, men man må også tenke på kundene. Det er kundeperspektivet som er viktig her. Men hva er ulempene for kundene hvis man tildeler sentralene løyver istedenfor å tildele dem til enkeltpersoner? Jeg synes gjerne at statsråden kan svare på hva som er ulempene for kundene. Jeg trodde faktisk at det ville være bra for kundene å vite at det er et selskap man kan forholde seg til, at det er ansatte som både følger arbeidsmiljøloven og andre lover og regler, og at det er lett å gå på dem. Hvis det skulle være noe å klage på, ville det være mye bedre å gå til en sentral enn å forholde seg til kanskje et sted mellom 1 500 og 2 000 løyvehavere i Oslo.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-04-14:
Jeg synes det er gledelig at statsråden sier at hun er opptatt av kundene. Men jeg observerer at representanten de Ruiter var veldig opptatt av de som er løyvehavere, og av de som er sjåfører, og ikke like opptatt av kundene. Deler statsråden Freddy de Ruiters synspunkt? Jeg har fortsatt ikke fått svar på hva ulempene for kundene er, ved å foreslå at sentralene skal få løyvene istedenfor å fordele dem til enkeltpersoner som da må drive egen næringsvirksomhet. Det vil være mye bedre å kunne forholde seg til en sentral som har ansatte, og som driver på samme måte som alle andre bedrifter i Norge. Det kan man ikke i dag. Hvorfor vil ikke statsråden åpne for det?