Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-05-25:
Meldingen om vern og bruk i kystsonen ble lagt fram av den forrige regjeringen med bakgrunn i en debatt i Stortinget om kystverneplanene for Nordland. Det er rett som representanten John Dale sa, at mye og godt arbeid i å avstemme forhold knyttet til vern og bruk ble nedlagt av den foregående regjeringen, da spesielt miljøvernministeren og fiskeriministeren. Det er gledelig at den nåværende regjeringen valgte å stille seg bak meldingen, og at det er et bredt flertall for å sikre det biologiske naturgrunnlaget i tråd med nasjonale og internasjonale forpliktelser når en skal behandle verneplaner som omfatter sjøareal. Det er òg bred enighet om at det skal sikres areal til høsting av naturressurser og matproduksjon i sjø. Målet er at prinsippene som blir lagt til grunn for meldingen, skal være konfliktdempende i de tilfeller konflikter mellom vern og bruk oppstår. Vern er et viktig bidrag til å sikre det biologiske mangfoldet, og vern av sjøområder en naturlig og nødvendig del av dette arbeidet. Ved oppretting av verneområder, både på land og sjø, skal verneområdet ikke være større og restriksjonene ikke strengere enn det som trengs for å sikre verneverdiene. Men for at dette skal kunne ivaretas, må kunnskapsgrunnlaget bedres betraktelig gjennom overvåking, kartlegging og forskning. Dette skal så gi grunnlag for evaluering av verneområdene og om vernet er skikket til å sikre verneverdiene. Evaluering bør òg vise virkningen av vernet i forhold til lokalsamfunn og næringsutøvelse. Til vi har de kunnskapene som trengs, må vi bruke føre var-prinsippet også på denne delen av vår miljøpolitikk. Venstre mener det er viktig at naturvernloven ikke uthules gjennom så liberale verneforskrifter at natur som er vernet etter denne loven, i praksis blir forvaltet som alle andre områder. Når det gjelder hvilke aktiviteter som skal kunne tillates innenfor naturreservater, må dette vurderes ut fra hvordan den enkelte aktivitet kan påvirke formålet med vernet i det enkelte tilfelle. Selv om ikke naturvern i utgangspunktet behøver å argumenteres for økonomisk, vil Venstre understreke at bevaring og bærekraftig bruk av våre marine og kysttilknyttede ressurser vil kunne medføre betydelige positive økonomiske konsekvenser på sikt. Jeg tenker her på beskyttelse av oppvekst- og yngleområder, miljøvennlige fiske- og havprodukter og utvinning av stoffer basert på genetiske koder i marint biologisk mangfold. Det er viktig at verneområder er forankret lokalt. Dette kan en best oppnå gjennom lokal forvaltning og ved at alle parter tidlig blir tatt med i vernearbeidet. Det har vært bred enighet om hovedlinjene i denne saken. På ett punkt har imidlertid komiteflertallets merknad vakt oppsikt – jeg vil si berettiget oppsikt. Det gjelder forholdene rundt et oppdrettsanlegg i Froan, som flere talere allerede har vært inne på. SV og Venstre slutter seg ikke til denne merknaden. Etter Venstres syn bør det ikke være Stortingets oppgave å gå inn i enkeltsaker som dette, men å trekke opp de overordnede retningslinjene. Jeg synes ikke at den merknaden som flertallet har kommet fram til, blir bedre gjennom de framstillingene som er gitt av bl.a. Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet i dag. Det som er resultatet av denne merknaden, er en lokal debatt og en utvikling som jeg synes er beklagelig. Jeg synes at erfaringene en bør trekke av dette, er at i slike enkeltsaker er det andre enn Stortinget som legger premissene og legger opp til det som blir den utøvende politikken.