Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2021-06-14:
Nasjonal transportplan er nok en av sakene som det er store forventinger til landet rundt. Alle har en vei, en jernbanestrekning eller annen infrastruktur som de ønsker å få gjort noe med – og helst snarest. Så i dag er noen fornøyd, mens andre sannsynligvis er veldig misfornøyd. Selv om det skal brukes over 1 200 mrd. kr de neste tolv årene, er det ikke plass til alle gode prosjekter, og selv om prosjektene er inne i de første seks årene, er det lenge til 2027 om man kommer sist i første periode. Og før det skal planen rulleres på nytt i denne salen om fire år. Samferdselspolitikken er særdeles viktig for å bygge landet, ikke minst for å bygge sterke bo- og arbeidsregioner og styrke rammebetingelsene for norsk næringsliv. Hvor og hvordan vi bygger ut, har betydning for å nå visjonen om null drepte og hardt skadde i trafikken. Jeg har lyst til å prate litt om kyst, for det er det altfor få som gjør. NTP er en melding og en plan for samferdselssatsing de neste tolv årene, men det er også avgjørende at dette følges opp i de årlige budsjettene. Ser vi tilbake på den siste NTP-en eller den gjeldende NTP-en og behandlingen, var kystformål nedprioritert, og spesielt i første seksårsperiode. Så når statsråden viser til at dagens NTP er urealistisk, gjelder det nok ikke kystsatsingen – i så fall var den urealistisk lav. I tillegg har ikke regjeringen fulgt opp de årlige bevilgningene til kystformål i denne fireårsperioden. Det er vesentlig lavere oppfølgingsgrad for kystformål enn f.eks. veiformål, jernbaneformål og særskilte transporttiltak i perioden. Den manglende satsingen på kystformål får konsekvenser for lokalt næringsliv. Et av eksemplene på dette er et prosjekt jeg kjenner godt: mudringstiltak i Mo i Rana Havn. Skal kommunen og næringslivet få bygge opp en ny dypvannskai i Rana og legge til rette for nye etableringer, som Freyrs battericellefabrikk, må dette på plass. Noen tiltak er inne i første periode, og det er bra, men det er fortsatt uklart om midlene kommer i 2022, eller om de kommer i 2027. Jeg registrerer at en samlet komité i sine merknader prioriterer dette og sier at det må komme tidligere i perioden, så det setter vi vår lit til. Manglende satsing på kystformål er også dramatisk for fiskerihavnene. De fire høyrepartienes tidligere beslutning om statlige fiskerihavner – at de skulle overføres til fylkeskommunene, en overføring som Arbeiderpartiet for øvrig var imot – ser vi har ført til en klar svekkelse av fiskerihavnene. Det bekreftes vel kanskje ytterligere av at fire fylkeskommuner så langt har valgt å ikke skrive under denne avtalen – det er vel kanskje en bekreftelse. Arbeiderpartiet mener det bør etableres en ordning der fylkeskommunen kan søke om midler til opprustning av fiskerihavner gjennom en engangspott på 1,8 mill. kr. Disse midlene må kunne stilles til disposisjon både i de fylkeskommunene som har overtatt fiskeriene, og i de fylkeskommunene som foreløpig ikke har sagt ja til dette. For Arbeiderpartiet er det viktig å satse på kyst og sjø, og i en sånn sammenheng er fiskerihavnene også svært viktige. Så litt om rassikring: Arbeiderpartiet mener det er et stort behov for rassikring av veinettet vårt. Arbeiderpartiet mener at det i samarbeid med fylkeskommunen må utarbeides en nasjonal rassikringsplan for både fylkesveier og riksveier, og har i sitt forslag lagt inn 3 mrd. kr mer i tolvårsperioden. Jeg registrerer at et flertall i komiteen er for et forslag om en nasjonal rassikringsplan som skal omfatte både riksveier og fylkesveier, og jeg ønsker den velkommen. Så en lokal sak for Helgeland: Forrige uke var jeg så heldig å få være med på debatten og vedtaket om en stor utbygging i Rana – en ny, stor flyplass. Jeg forventet da at en samlet komité nå gikk inn for å få på plass en konseptvalgutredning for veiforbindelsen til og gjennom Rana. Den har dagens Samferdselsdepartement satt på vent i påvente av flyplassen, dypvannskai og næringsetableringer. Disse tingene er nå vedtatt; de er bestemt og er på gang, og jeg hadde da forventet at en samlet komité gikk inn for en sånn KVU. Så helt til slutt: Jeg var med på behandlingen sist. Jeg har sett på innstillingen i dag. Jeg tror dokumentet er tre ganger så tykt som sist, og jeg sitter med en følelse av at det her er levert inn mange gode ønsker, og så har man kanskje ikke tatt ansvar for å ha en plan som man skal styre etter de neste tolv årene.