Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-05-25:
Behandlinga av stortingsmeldinga om fri rettshjelp er en svært viktig sak. Det tas skritt i riktig retning – SV mener at man bør ta noen tydeligere skritt. Som det ble sagt fra saksordfører her i stad, er det mange år siden disse synspunktene var oppe første gang. Det er på tide å bli mer konkret enn det komiteen har klart, sjøl om den i de aller fleste tilfellene går i riktig retning. Det dreier seg om noe så viktig som om rettsstaten skal være gjennomført på en troverdig måte, og det dreier seg ikke minst om hvorvidt man ønsker å utjamne uønskede forskjeller mellom folk i samfunnet. Det er et stort velferds- og rettsstatsproblem at det er de med lavest inntekt som både har det største behovet for rettshjelp og som lider det største rettstapet fordi de verken har økonomi til å forfølge sakene sine eller faller inn under loven om fri rettshjelp. Jo mer en tjener, jo mer bruker en av rettsapparatet for å ivareta interessene sine. Jo mindre en tjener, jo større behov har en for rettshjelp og dess mindre bruker en rettsapparatet. Det er etter SVs mening nødvendig å få hevet inntektsgrensen og heve satsen både for samboere og ektepar, spesielt for barnefamilier, og det er også behov for å redusere egenandelene ytterligere utover de begrensninger som flertallet nå har gått inn for. Men SV velger i denne sammenhengen, slik som flertallet, å konsentrere seg om de områdene der vi mener det er det største udekkede rettshjelpsbehovet, og det dreier seg om begrensningene i virkeområdet for fri rettshjelp. Som representanten Krohn Devold refererte til i stad, mener vi at prinsippet må være at det skal være en generell adgang til fri rettshjelp, og at det er hjelpebehovet som skal stå i sentrum og avgjøre om man får hjelp, ikke hvilken lovbestemmelse man har behov for hjelp i forhold til. Derfor fremmer vi forslag nr. 2, da vi ønsker at man skal kunne yte fri rettshjelp i alle saker, og at det er hjelpebehovet som skal avgjøre om man får hjelp eller ikke. Komiteen går også inn for en utvidelse på viktige områder når det gjelder saker der det offentlige er motpart, og Regjeringa sier i proposisjonen at dette skal komme i en framtidig lovrevisjon. Saksordføreren manet Regjeringa til å være rask på dette området. Det kan jeg slutte meg til, og jeg hadde kanskje også ønsket at komiteen hadde sagt det i innstillinga – det går ikke særlig tydelig fram. Det vil hjelpe hvis dette blir realisert, men det er altså etter SVs mening ikke nok. Rettshjelp må bli en grunnleggende rettighet ut fra hjelpebehovet. Fritt rettsråd er også viktig å ivareta. Spesielt når det dreier seg om saker der det offentlige er motpart, mener SV at vi allerede nå bør slå fast at det skal gis fritt rettsråd, og at det vil være et svært viktig skritt å ta raskt. Vi mener også at det allerede nå må vedtas å opprette flere offentlige rettshjelpskontorer i de fem største byene i tillegg til det som er i Oslo. Komiteens flertall er enig i at dette er gode tiltak, og sier også at de ønsker utvidelse på disse områdene, men er litt lite konkrete om når det skal settes i gang og i hvilket omfang. Det er store og viktige behov som dekkes ved slike ordninger og som ikke dekkes ellers, og det må derfor være en svært påtrengende oppgave å få dette i gang. Og det er litt uforståelig at man ikke sier tydeligere fra om at dette skal etableres i et langt større omfang enn det det er i dag. Så er det to saker der SV er uenig med komiteen. Den ene dreier seg om innkreving av egenandelen. Regjeringa og komiteen foreslår at det blir lagt til advokaten som skal føre saken for den som trenger hjelp. Det vil bety at den som skal hjelpe, må ha en slags kredittvurdering av sin kunde før han tar en sak. Dette dreier seg jo oftest om folk med virkelig dårlig råd, og da risikerer man at den som trenger hjelp aller mest, ikke får det fordi man kan reise tvil om kredittverdigheten. Derfor ønsker vi at innkrevingen av egenandelen skal fortsette å være slik som den er. Det kan reises kritiske merknader til det, men uansett mener vi at rettshjelpsbehovet vil bli bedre ivaretatt slik det nå er organisert. I tillegg til det er SV sterkt uenig i at rettshjelpskontoret i Indre Finnmark ikke skal få drive etter de prinsippene som det nå drives etter, nemlig å kunne gi fri rettshjelp i alle saker, men begrenset til de områdene der rettshjelpsloven nå gjelder. Begrunnelsen for opprettelsen av denne ordningen var jo at her var det et spesielt behov som skulle ivaretas. Det behovet er der fremdeles, og det er ingen argumenter for at denne ordningen skal reduseres på den måten komiteen foreslår.