Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2011-02-10:
Representanten Schou har sikkert gode intensjoner med denne interpellasjonen, men da synes jeg det er litt synd at formen og tonen i den er slik som den er. Representanten Schou snakket om omorganiseringsfokuset som var under Bondevik II. Det var muligens det eneste fokuset Bondevik II hadde når det gjaldt jernbane, for penger klarte de i hvert fall ikke å finne rom for. Det er fristende å gjenta, for n-te gang på denne talerstolen, det som er et faktum når det gjelder regjeringens innsats for en bedre jernbane de neste årene – om de prosjektene vi har på gang, om dobbeltspor i Vestkorridoren mellom Asker og Lysaker, og Gevingåstunnelen, som begge står ferdig til høsten, om arbeidet på Vestfoldbanen med de to dobbeltsporparsellene der, om arbeidet som foregår med nytt dobbeltspor mellom Oslo og Ski, om Eidangerforbindelsen og Bergen–Fløen som vil komme, om krysningssporene som er under bygging på Sørlandsbanen, Gjøvikbanen, Dovrebanen – for ikke å snakke om det storstilte arbeidet med fornyelse og vedlikehold av eksisterende banestrekninger på hele jernbanenettet, og Osloprosjektet i særdeleshet, som vi allerede nå begynner å se resultatene av. Punktligheten er markant bedre enn den var før. Forsinkelsestimene er halvert sammenlignet med forrige vinter. Både Jernbaneverkets og NSBs medvirkende årsaker til forsinkelser er redusert fra i fjor. Dette og mer til kunne det vært fristende å bruke tid på etter å ha hørt representanten Schou legge an tonen. Men det er jo spørsmålet om forsering av innføringen av ERTMS som er interpellasjonens egentlige diskusjonstema, skjønt det henger jo også sammen med resten av jernbanepolitikken. Som statsråden var inne på, foregår det nå et arbeid for å få på plass ERTMS som signalsystem i Norge, og første strekning ut – piloten – er både min og interpellantens jernbanestrekning: Østfoldbanens østre linje. Det arbeidet er i gang, og det blir spennende å se hva slags erfaringer vi får ut av det. Signalsystemet på jernbanen er gammelt og må byttes ut. ERTMS står fram som løsningen fordi det gir en felles standard som vi finner i flere land, både i og utenfor Europa. Men som statsråden sa i sitt innlegg: ERTMS har møtt sine utfordringer – også på Botniabanen. Er det én ting som står helt klart for meg, er det at vi nå må være sikre på at vi vet hva vi gjør, og at det vi får, fungerer optimalt. Vi har våre problemer med dagens signalanlegg, men vi har også dårlige erfaringer med forsøk på å introdusere nye signalsystemer. Vi må være sikre på at vi ikke får en ny Merkur. Det har vært en «mare». Jeg tar det som en selvfølge at man nå har lært, og at det vi nå skal gjøre framover, gir oss et nytt robust signalsystem. Derfor er jeg enig med samferdselsministeren når hun sier at vi må skynde oss langsomt. Vi har behov for å skifte ut signalanlegget på jernbanen i nær framtid, og det må det legges planer for. Det er et stort arbeid å skifte ut signalanlegget – og det i tillegg til alle de andre store investeringsprosjektene. 15 mrd. kr ble implementeringen av ERTMS anslått til i gjeldende Nasjonal transportplan. Vi er samtidig utålmodige etter å få på plass en rekke andre investeringsprosjekter på jernbanen. Det vil kreve av oss politikere at vi virkelig vil prioritere jernbane, og – vil jeg legge til for egen del – kanskje prioritere jernbane i sterkere grad på bekostning av andre samferdselsprosjekter i årene som kommer. Det foregår nå en KVU om overgangen til nytt signalsystem, og jeg ser fram til den. Vi trenger en plan for innfasing av ERTMS. Til slutt vil jeg minne om hva en samlet komité etter initiativ fra Arbeiderpartiet skrev i budsjettinnstillingen for 2011, nemlig at vi ber departementet så raskt som mulig komme tilbake med en plan for overgangen til et nytt signalsystem. For meg er det naturlig at det skjer senest i forbindelse med ny Nasjonal transportplan 2014–2023.