trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-08:
Arve Kambe beskriver noen av de tiltakene som fungerer under dagens modell. Det fungerer bra der de har ressurser til det og får det til, men det fungerer ikke uten oppfølging. Det er ikke slik at de som går på sosialhjelp, får tiltak etter tiltak etter tiltak. Det viser seg at det ikke er slik. De fleste av dem får ingenting. De får ikke noen kvalifisering som kan gjøre at de kan få et arbeid etter hvert. Jeg tror representanten Kambe også bør ta seg en prat med dem som jobber på Nav-kontorene, for de forteller en helt annen historie enn det representanten Kambe gjorde nå, nemlig at der har de altfor mye å gjøre. De har altfor mange de skal følge opp. Det betyr at man må ha noen som kan drive god kartlegging og god oppfølging, og at en del av dem som nå trenger et godt tiltak å gå til, også trenger at det ligger noen penger i potten som gjør at man kan sette i gang de gode tiltakene som det ikke finnes penger til i dag i veldig mange kommuner.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Vi er i en situasjon hvor arbeidsledigheten vokser. Det merker vi spesielt på Vestlandet. Hvordan blir så dette møtt av regjeringen? Jo, det er interessant å se: kutt i tiltaksplasser, iherdig motstand mot ethvert tiltak som kan bidra positivt, og et aktivt arbeid som forverrer situasjonen på arbeidsmarkedet gjennom å lovfeste adgang til midlertidige ansettelser, noe som vil undergrave arbeidsmarkedet og gjøre det vanskeligere for folk å holde på jobber – for å nevne noe. Jeg synes det er interessant å se på hva statsråden sa i juni 2006 da han var stortingsrepresentant. Da hadde vi 62 000 ledige, og Eriksson advarte helt riktig mot følgene av å stramme inn på permitteringsregelverket: Man ville få flere midlertidige. Lite ante vi den gangen at Eriksson faktisk skulle komme til å mene at midlertidige ansettelser er veldig bra. Den gangen handlet det om å gå fra fem til ti dager med arbeidsgiverperiode. I dag har vi 72 000 ledige, og statsråd Eriksson nekter å gå fra 20 til 10 dager med arbeidsgiverperiode, samtidig som han legger fram lovforslag som vil gi frislipp av midlertidige ansettelser. Dette vil slå hardt inn i arbeidsmarkedet. La meg si litt om hva som gjør at ledigheten stiger sterkt nå, og komme med et konstruktivt forslag til noe som kan gjøres for å motvirke deler av dette. Det er en nedtur i oljevirksomheten. Vi har hatt en kostnadsgalopp i bransjen som har gjort ting vanskelig. I tillegg har vi fått en sterk kapitaldisiplin i oljeselskapene som gjør at investeringer og vedlikehold stoppes opp, og vi har en oljepris som faller, som også forsterker utviklingen. Mange mister jobben – i første omgang utenlandske innleide, som ikke dukker opp på norske statistikker, i neste omgang titusenvis av norske arbeidstakere. Kompetanse og kapasitet forsvinner. Da er spørsmålet hva som kan gjøres. Permitteringsregelverket har vi vært inne på. Jeg har lyst til å ta opp et annet tema som er innenfor statsrådens ansvarsområde, nemlig dette med plugging av brønner. Det er i dag ifølge Martin Straume i BP 3 000 brønner som kunne vært plugget permanent på norsk sokkel. Petroleumstilsynet har selv identifisert ca. 200 forlatte brønner hvor det er problemer. Dersom man går inn for å få disse plugget permanent, vil det kunne gi arbeid til 20 rigger i ett år eller 10 rigger i to år, noe som er absolutt nødvendig. I dag går disse riggene i opplag. Vi vet hva slags problemer det medfører den dagen oppturen kommer om vi har mangel på rigger, nemlig ny kostnadsspiral osv. Derfor vil jeg be statsråden om å se på dette forslaget og respondere på hva han synes om noe sånt.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Regjeringen la i sitt forslag til statsbudsjett opp til tidenes dugnad for de rikeste i dette landet. Nå er budsjettet heldigvis ikke blitt sånn som Høyre og Fremskrittspartiet aller helst ville ha det. Det er ikke bare de svakeste i samfunnet som tar regningen for at landets rikeste skal få enda mer. Likevel er det fortsatt slik som Høyres parlamentariske leder sa det da forliket ble lagt fram: Hovedgrepene står fast. De rikeste får mer, og satsingen på arbeid og det å få folk ut i jobb er fortsatt for svak. Høyre ser ikke ut til å forstå at det går an å satse på de brede lagene av befolkningen for å skape grunnlag for vekst i samfunnet. Det er ikke gjennom skatteletter som sildrer ned fra de rikes bord, at dette landet har vært bygget eller vil bli bygget i framtiden. Vi ser at den lavtlønnsstrategien vi finner i en del bransjer, er destruktiv, og det er i dag et svært sterkt press på kompetanse og arbeidslivsstandard – særlig i yrkesrettede deler av arbeidslivet. Dette, sammen med underdekning av yrkesrettet kompetanse og en økende inkluderingsutfordring, må ses i sammenheng om vi skal klare å løse oppgaven med å bygge landet for framtiden. For å sikre et kompetent, produktivt og godt arbeidsliv kreves et kraftig løft for fagutdanning, en styrket innsats mot sosial dumping og arbeidslivskriminalitet og et mer inkluderende arbeidsliv. Dette er et av hovedgrepene i Arbeiderpartiets alternative budsjett, og det bygger på det som er Norges største konkurransefortrinn: en høyt utdannet befolkning, med høy kompetanse i alle deler av produksjonen. Dette gjør oss omstillingsdyktige, produktive og innovative. Vi kan noen ganger i den politiske debatten få inntrykk av at alle nye løsninger skapes på et kontor, der folk sitter og tenker ut lure ideer. De fleste i arbeidslivet vet at gode, nye løsninger skapes i brytningen mellom kompetente fagarbeidere og arbeidsledere. Arbeiderpartiet har lagt fram sin fjerde strategi i kampen mot sosial dumping. Skal vi få ungdom til å velge de yrkesfagene som samfunnet vil trenge i framtiden, må vi skape attraktive arbeidsplasser. Negativ lønnsspiral, snusk og egen helse som konkurranseelement er ikke en del av dette. Regjeringens satsing på Arbeidstilsynet og kontroller er bra, men summen av regjeringens arbeidslivspolitikk blir likevel negativ for de fleste. Til slutt lanserer Arbeiderpartiet også et viktig løft i dette budsjettet. Vi tar et nytt grep. Vi ser at lærlingtilskuddet må opp. Det må være på det samme nivået som kostnaden for en plass i tredjeklasse på videregående skole. Det er å ta fagarbeideren på alvor. Det er å ta fagarbeidernes utdanning på alvor. Det styrker kvaliteten, det gjør utdanningen bedre, men det gjør det ikke minst mer attraktivt å ta inn lærlinger. Det er et viktig grep for å bygge framtidens Norge, sammen med de andre tingene som Arbeiderpartiet lanserer i sitt alternative budsjett.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Fleirtalspartia har vorte samde om ei omlegging av barnetillegget. Ingen skal kunna koma betre ut på trygd enn lønnsinntekta ein hadde før uførheit. Derfor vert det frå nyttår innført eit tak på 95 pst. kompensasjonsgrad netto, dvs. maks 95 pst. av lønnsinntekt før uførheit. Fleirtalet meiner at dette vil styrkja arbeidslinja. Ja, det kan vera, men eg meiner det er ein brutal måte å tolka arbeidslinja på. Eg synest det er oppsiktsvekkjande at vi har hatt ein debatt i haust der uføre ikkje skal vera uføre, og der barnerike familiar nærmast vert stempla som trygdemisbrukarar. Eg høyrde på Politisk kvarter hin dagen der til og med Kristeleg Folkeparti argumenterte for og forsvarte den nye avtalen, der fattige barnefamiliar med uføre foreldre ikkje måtte få for masse. Det store kuttet som regjeringa først føreslo i barnetillegget ved å leggja om frå behovsprøving til standardiserte barnetillegg, vart rett nok lagt vekk i forhandlingane, og det var veldig bra. Det framforhandla forslaget er forbetra sett opp mot regjeringa sitt opphavelege forslag, men den nye modellen får uheldige konsekvensar for økonomien til mange uføre familiar med fleire barn som i dag lever på og er avhengige av den inntekta. Å endra i barnetillegget utan å setja inn kompenserande tiltak meiner eg er svært usolidarisk og vil ikkje akkurat bidra til å minska barnefattigdommen i Noreg. Så er det vel òg slik at mange uføre ikkje er i stand til å jobba meir. Eg synest det er både urettferdig og mislukka å svekkja inntektene til uføre med ansvaret for fleire barn. Modellen som Høgre, Framstegspartiet, Venstre og Kristeleg Folkeparti føreslår, er uheldig og vil kunna låsa dei som hadde låg inntekt før dei vart sjuke, t.d. deltidsarbeidarar, i ein svært vanskeleg økonomisk situasjon. Sjeldan har uttrykket «det er betre å vera frisk og rik enn fattig og sjuk» passa betre. Senterpartiet går imot å innføra eit tak på uføretrygd for behovsprøvd barnetillegg med 95 pst. av inntekta før uførheit, fordi vi meiner det rammar økonomisk inntektssvake familiar med barn. Kvar er barneperspektivet i denne debatten? Skal vi straffa barn fordi dei har uføre foreldre? Senterpartiet meiner at samfunnet må stilla opp i nokre tilfelle sjølv om ytingane samla sett gir noko større inntekt enn den inntekta ein hadde før ein vart sjuk og ufør.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Takk for å ha vorte nemnd med namn i innlegget. Det tar eg som eg har sagt noko rett. Eg har spurt helseministeren før om kvifor ikkje regjeringa vil innføra ein opptrappingsplan for psykisk helse i kommunane. Då har eg fått til svar at det skal ikkje regjeringa gjera, dei skal ha ein opptrappingsplan for rusfeltet og ein opptrappingsplan for rehabilitering. Så syntest eg å høyra at representanten Kari Kjønaas Kjos sa frå talarstolen at det no skulle koma ein opptrappingsplan for rusfeltet og psykisk helse i kommunen. Viss det skjer, synest eg ikkje det er nokon grunn til å skjula det i innstillinga. Eg vil gi Kari Kjønaas Kjos høve til å utdjupa det nye forslaget, for det vil i tilfelle Senterpartiet applaudera.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Pasientens helseteneste inneber visst òg kutt i psykiatrien over det ganske land. Den gylne regelen held på å slå sprekkar. Norsk Psykologforening ropte varsku før helga om at nye rapporteringsrutinar i helseføretaka 2013 skapar eit feil inntrykk av auka aktivitet innan psykisk helsevern. Gruppesamtalar skal verta rapporterte som to tiltak om det er to behandlarar. I barne- og ungdomspsykiatrien vert det kravd at om ein fyller ut to skjema som tar meir enn tolv minutt, skal ein registrera det som tre tiltak. Eg lurar på om representanten Wilhelmsen Trøen er fornøgd med den kreative bokføringa som er avslørt i helseføretaka, og kva som gir regjeringa alibi for at det faktisk skjer ein vekst, når vi ser at det er så mange store kutt ute i psykiatrien.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Tusen takk for spørsmålet. Eg har lyst til å retta opp ein ting først: Eg meiner at det ikkje er ein moralsk peikefinger å gi gratis frukt og grønt til ungar i skulen. Det er ingen moralisme i å vilja ha ein time fysisk aktivitet i skulen kvar dag. Når det gjeld korleis utviklinga har gått, veit vi ikkje korleis det hadde gått utan dei tiltaka vi har. Ein kan snakka så mykje ein vil om haldningsskapande arbeid, men når det gjeld alkohol og kosthald, veit vi at strukturelle tiltak verkar. Det er det som er så synd, fordi Høgre sin politikk med haldningsskapande arbeid høyrest veldig flott ut. Men det er ikkje det som gir resultat, ein er nøydd til å ha strukturelle tiltak, og det er eit politisk ansvar, som nokre parti er villige til å ta og andre ikkje.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Takk for spørsmålet. Eg deler representanten Kari Kjønaas Kjos sitt engasjement for psykisk sjuke. Så til problemet med fritt behandlingsval: No har det vore ute ei sak på høyring, og mange av høyringsinstansane åtvarar nettopp mot å innføra dette på områda rus og psykiatri, bl.a. åtvarar Norsk Psykologforening mot det. Dei åtvarar – om det er éin plass ein ikkje skal begynna å innføra dette, er det for denne pasientgruppa. Det er fordi systemet er slik at det favoriserer eller eignar seg for pasientar som har ei avklart problemstilling, som har kanskje ein type behandling som ein skal ha éin gong, og så verta ferdig med det. Det som er den store frykta for fritt behandlingsval, er at intensjonen verkar god, men verkemiddelet vert heilt feil.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Takk for spørsmålet. Eg lurer litt på kvar representanten vil hen, men dersom det går på samarbeid med andre land i Europa, er det klart at vi er veldige gode på sjukehusbehandling. Vi har på mange område eit av dei største kompetansemiljøa i Europa, og vi kan hevda oss òg i verda, så pasientar får god og moderne behandling og mykje av det beste. Men det er klart at vi òg må samarbeida med kompetansemiljøa i andre land, og sånn som eg forstår dagens regelverk, har vi avtale om det, og det finst gode eksempel på at vi har eit godt samarbeid med kompetansemiljø i andre land når ein ser at her er det noko ein ikkje heilt finn ut av sjølv. Så det må vi berre fortsetja med.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Eg registrerer at representanten Kjenseth vil ha meir forsking og utvikling i sjukehus, ein snakkar om meir kapasitet ved sjukehus, og at ein ønskjer ein desentralisert sjukehusstruktur. Alt dette er veldig positivt, men det som er uforståeleg for meg, er at Venstre då er meir høgre enn Høgre sjølv og kuttar i sitt sjukehusbudsjett. I Venstre sitt alternative statsbudsjett kuttar ein i sjukehusbudsjettet med 250 mill. kr. No er det jo slik at eit kutt på 250 mill. kr vil bety færre behandlarar, mindre kapasitet og mindre forsking og utvikling, så kva er logikken bak det sjukehuskuttet som Venstre går inn for?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Eg lyttar nøye når statsråden taler, og i fjorårets debatt var ikkje folkehelse eller førebygging nemnd med ei setning. Så eg vil gratulera statsråden, for det var med i årets innlegg. Det synest eg er positivt. Statsråden seier at regjeringa prioriterer folkehelsesatsing, men eg kjem berre på tiltak som regjeringa har kutta: Dei har kutta frukt og grønt, løyveordninga for tobakk og bemanningskravet for solarium. Dei har auka taxfree-kvotane for alkohol, liberalisert opningstider og sendt ut forslag om å liberalisera reklamereglane for alkohol osv. Dei skal styrkja skulehelsetenesta, men det er ikkje primærførebygging, så eg vil spørja statsråden: Har regjeringa kome med eitt forslag innan primærførebygging i året som har gått?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Mange talarar frå regjeringspartia har sagt at regjeringa vil skapa pasientens helseteneste og setja pasienten i sentrum. Det synest eg er eit veldig flott mål og veldig riktig. Men det er ikkje pasientens helseteneste å leggja ned akuttfunksjonar i distrikta, og det er ikkje pasientens helseteneste å sentralisera beredskap vekk frå der som folk bur. Det er ikkje pasientens helseteneste å ignorera undersøkingar om pasientopplevd kvalitet, slik som på Rjukan. På Rjukan og i Kragerø vart nyleg pasientens helseteneste lagd ned. Det er ikkje pasientens helseteneste å leggja ned døgnbehandlingsplassar i psykiatrien før tilbodet er bygd opp i kommunane og ved DPS-ane. Å leggja ned Østmarka er ikkje pasientens helseteneste. Det er ikkje pasientens helseteneste å la vera å førebyggja sjukdom hos barn og unge og ta frukt og grønt frå skuleelevane, og det er ikkje pasientens helseteneste å nekta å innføra ein kommunal opptrappingsplan for psykisk helse, sjølv om behovet er veldig stort. Det er ikkje pasientens helseteneste å sørgja for meir billeg alkohol og utvida opningstider på Vinmonopolet, og det er ikkje pasientens helseteneste å byggja ned det offentlege helsevesenet til fordel for ein ideologisk styrt reform kalla fritt behandlingsval. Det er ikkje pasientens helseteneste å dreia ressursbruk og tilbod mot behandling av lettare lidingar slik at det går ut over pasientar med langvarige og samansette behov. Det er ikkje pasientens helseteneste å bidra til dyrare og mindre effektiv drift av dei offentlege sjukehusa ved at delar av den elektive verksemda vert overførte til private, mens ansvaret for kuttenester vert att. Det er ikkje pasientens helseteneste å tappa dei offentlege sjukehusa for nødvendig kompetanse ved at viktige personellgrupper søkjer seg over til privat elektiv verksemd med mindre vaktbelastning, og det gagnar ikkje pasientens helseteneste å gjera det vanskeleg for utdanningssektoren, som har behov for fleire praksisplassar i ei stadig meir oppsplitta helseteneste. Det gagnar heller ikkje pasienten å påleggja offentlege sjukehus å utdanna personell for å måtta bemanna nye private tilbod. Fritt behandlingsval har møtt stor motstand i høyringsrunden, og regjeringa skriv sjølv at den måten å organisera tenestene på har avgrensingar, og at det kan vera – som det står – «vanskeligere å differensiere etter kvalitet og etablere sammensatte behandlingsforløp på tvers av offentlige og private leverandører, enn gjennom vanlige anskaffelser og avtaler».
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-12-08:
Då vil eg ta opp dei forslaga som ligg i saka.
Kristin Vinje (Høyre), 2014-12-08:
Noe av det aller viktigste vi som politikere kan bidra med, er å satse på en god utdanning. Vi vet at god utdanning blir avgjørende for at hver enkelt skal kunne realisere sitt talent, og for at samfunnet skal kunne utvikle seg videre. Utdanning er derfor den beste næringspolitikk, den beste sosialpolitikk og den beste integreringspolitikk. Derfor satser regjeringen massivt på utdanning. Vi prioriterer det som er aller viktigst i skolen, nemlig lærere. Vi bruker over 1 mrd. kr på Lærerløftet i 2015. Regjeringen har økt bevilgningen til videreutdanning med 695 mill. kr bare det siste året. I 2013 brukte den rød-grønne regjeringen 340 mill. kr på videreutdanning. Det viser det enorme taktskiftet Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har fått til. Det er ikke mye sikkert vi kan si om fremtiden, men vi vet at vi kommer til å mangle fagarbeidere. Derfor vil regjeringen gjennomføre et yrkesfagløft. Regjeringen har tre hovedmål for dette yrkesfagløftet: tettere samarbeid mellom skole og næringsliv, mer fleksible løp i fag- og yrkesopplæringen og bedre kvalitet og relevans i opplæringen. Vi har økt lærlingtilskuddet to ganger på to år, og sist lærlingtilskuddet ble økt, var i 2009. Det er fem år siden. Derfor blir det litt hult å høre på Arbeiderpartiet, som fremstiller regjeringens yrkesfagløft som dårlig. Med økningen i årets budsjett på 4 000 kr per kontrakt har også lærlingtilskuddet økt med 7 500 kr totalt siden vi overtok fra de rød-grønne. I 2015 har vi også bevilget 8 mill. kr til kompetansehevingstiltak for yrkesfaglærere, og målet er at yrkesfaglærere jevnlig skal ha mulighet til å oppdatere sin kompetanse sånn at elevene lærer mer. I tilleggsproposisjonen for 2014 bevilget vi 114 mill. kr ekstra til fag- og yrkesopplæringen, og det ble lagt vekt på tiltak som bedrer vilkår for bedrifter og styrker kvalitet på opplæring, bl.a. økt lærlingtilskudd og ekstra tilskudd til bedrifter som tar inn elever med særskilte behov. Utdanningsdirektoratet har også fått i oppdrag å kartlegge utstyrssituasjonen i videregående opplæring for å få et bedre kunnskapsgrunnlag. Det er fordi vi vet for lite om hvor de største utfordringene er. En rekke ordninger videreføres også i 2015, bl.a. bevilgningene til samfunnskontrakter, kvalifiseringskurs og stimuleringstilskudd. Det er derfor ikke riktig, slik den rød-grønne siden hevder, at regjeringspartiene ikke bryr seg om yrkesfagene. Vi har store ambisjoner på vegne av yrkesfagene.
Kristin Vinje (Høyre), 2014-12-08:
Det er riktig at vi bor i et av verdens beste land. Derfor synes jeg det er en merkelig analyse av representanten Dag Terje Andersen å si at dette budsjettet vil bidra til at vi ikke lenger skal bo i verdens beste land. En av hovedsatsingene til regjeringen er nettopp at vi skal realisere kunnskapssamfunnet. Vi vet at vi må skape verdier i fremtiden for å sikre velferdssamfunnet, – ikke bare for oss som er her i dag, men også for barn og barnebarn, som kommer etter oss. For å skape nye arbeidsplasser og for å sikre de arbeidsplassene vi har i dag, vet vi at vi må ha en massiv satsing på skole. Dette gjør regjeringen bl.a. gjennom en storstilt satsing på lærerne. I tillegg inneholder dette budsjettet en sterk satsing – en vekst – i universitets- og høyskolesektoren for å bidra til økt kvalitet i våre utdanningsinstitusjoner, for ikke å snakke om det taktskiftet vi ser i forskningspolitikken etter at Erna Solberg overtok som statsminister. Det vi må gjøre for å sikre at Norge skal være verdens beste land å bo i, også i fremtiden, er å satse på kunnskap gjennom barnehagen, gjennom skoleløpet, gjennom utdanningen og forskningen, og legge til rette for at vi kan skape arbeidsplasser – også i fremtiden.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Jeg tok ordet da jeg hørte representanten Kambe snakke om permitteringsregelverket. Det har vært interessant å sitte og høre på dagens debatt. Regjeringa har snakket om svarte skyer. Ja, på Vestlandet ser vi disse svarte skyene. Hittil i år har 10 000 jobber forsvunnet i oljeservicenæringen. Analyser sier at 12 000–13 000 jobber vil forsvinne i 2015. Hva gjør så regjeringa med dette når man ser disse tallene? Regjeringa dobler bedriftenes kostnader med permitteringer, og komitéleder Kambe bagatelliserer disse ti dagene. Han burde kanskje ha snakket med Nav-rådgiver Gustav Svane i Rogaland, hans eget hjemfylke, som ser konsekvensene av regjeringas politikk. Nav-rådgiveren sier at han nå ser likhetstrekk med finanskrisen, men forskjellen er at det nå er flere oppsigelser enn permitteringer. I Rogaland var det i september 2 326 oppsigelser og bare 181 permitteringer – nesten 13 ganger så mange oppsigelser som permitteringer, og dette i Kambes eget hjemfylke. 2 326 familier rammes. Dette er ikke familievennlig politikk. Arbeiderpartiet går foran og styrker permitteringsregelverket. Vi satser på det som virker, og vi gir oss ikke før regjeringa kommer etter. Det trengs konkrete tiltak, og det virker som om alle utenom regjeringspartiene har forstått alvoret. NHO krever handling, LO krever handling, og vi i opposisjonen foreslår handling. Representanten Kambe sa han ville vente og se, bare vente litt til, vente med å handle. Handlekraft har blitt til ventekraft. Statsministeren sa i finansdebatten at hun var redd for tilbakefall. Jeg lurer på om hun har lest sitt eget budsjett. For dette budsjettet er et tilbakefall til gammeldags høyrepolitikk. Det er mer til dem som har mest, og det blir større forskjeller. Det er langt ifra nye ideer, som mange har prøvd å snakke om her i dag. Derfor er jeg glad for at opposisjonen i hvert fall viser at en annen retning er mulig. Det tror jeg velgerne ser.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Jeg har fulgt denne debatten fra kontoret, og jeg må si at det er ingen tvil om hva dette handler om. Dette er en del av det store regjeringsprosjektet med tanke på å forandre Norge, som det er sagt. Det som man forsøker å påberope seg, er at dette er modernitet. Det er her høyresida – og dessverre også partiet Venstre – tar så grundig feil. Det finnes ingen eksempler noe sted, som flere representanter allerede har sagt, på at dette fører et samfunn inn i en moderne retning. – Jeg bare sier det først. At høyresida i Norge mener dette – det er jo dette høyresida står for, det er jo dette som er høyrepartiene. Men det som jeg ikke forstår, er at NHO støtter det, slik som de nå gjør. Det ene er selvfølgelig at de utfordrer partssamarbeidet, men det NHO ikke ser, og som jeg ikke forstår at de ikke ser, er at det undergraver deres posisjon også i neste runde. Denne midlertidigheten og denne måten å tilnærme seg arbeidslivet på vil angripe det ordnede arbeidslivet, og NHO er en del av det. De er vel forblindet av håpet om at det skal gi dem lettere forhold og raskere fortjeneste, men det vil bare vare en kort stund. Det ser vi i alle andre land, hvor næringsvirksomhet og verdiskaping faller også fordi arbeidslivet ikke er ordentlig organisert. Hvis man var så pass kapitalistisk som representanten Rotevatn er, ville jeg virkelig tenkt meg grundig om før jeg gikk langs et sånt spor, for avkastningen på kapital forutsetter nemlig det stabile samfunn og det stabile arbeidslivet, og det får man ikke med disse ordningene. Det behøver man ikke være sosialdemokrat for å mene. Det kan man gå til både økonomer og forskning for å få demonstrert. Representanten Rotevatn som er så sterk tilhenger av det han kaller forskning og vitenskap, burde faktisk gå til det og legge det til grunn i denne debatten og ikke bli forblindet av sin egen liberalistiske tenkning, som det i virkeligheten er, for det er ikke liberal tenkning. Dette er brudd med Venstres fundamentale historiske rolle. Dette er liberalisme, ikke liberalt, slik som Rotevatn prøver å kalle det og prøver å dekke sin argumentasjon med. Det er uriktig, og derfor hadde jeg lyst til å si dette.
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Det ble umulig å holde seg i ro da representanten Wiborg gikk opp og la ut i det vide og det brede om en ungdomsgaranti som ikke virker, og som vi ikke trenger. Det er interessant å se ut på kontinentet, ut i Europa, der det i enkelte land er annenhver ungdom som er arbeidsledig, og der vi snakker om de tapte generasjoner. Der ser man til Norden og Norge, og man forsøker og strever etter å få til en ungdomsgaranti. Sosialdemokrater og moderate høyremedlemmer har gått sammen i EU-parlamentet for å sikre ungdom framtiden, for å sikre arbeidslinjen og for å sikre det som kameraten og representanten etter meg kommer til å snakke om, nemlig bærekraften i velferdsstatene. Arbeidslinjen er helt grunnleggende, men da må man også ha noe å tilby, og en ungdomsgaranti skal sikre nettopp det: sikre at man har arbeid, eller at man får utdanning. Dette er noe av det mest grunnleggende, for det er vi enige om, alle vi som sitter i denne salen: De er så ødeleggende, de hullene i CV-en, de oppholdene fra arbeid og de oppholdene fra skole. Men dette er en helhet som må henge sammen. Det betyr jo at man også må være villig til å prioritere lærebedrifter når det kommer til anbud til det offentlige. Da må man tørre å stille krav i anbudsprosessene – ikke bare si at prisen skal råde, for det er faktisk dyrere å drive med fagopplæring enn å drive med innleie av arbeidskraft. Man må tørre å stille krav når man skal bygge det nye regjeringskvartalet, og når vi skal investere i sykehusene våre. Vi må tørre å rydde opp på de arbeidsplassene hvor vi har de store anbudene, og hvor vi skal bygge fellesskapet, sånn at vi får prioritert fagopplæring og ungdom, sånn at vi unngår å få tapte generasjoner. Det er å gå bakvendt inn i framtiden. Det må være mulig å løfte blikket og se til dem som har prøvd akkurat det samme, uten en ungdomsgaranti når de går inn i nedgangstider, se hvordan det har gått. De fraråder det, og de ser til Norge. La oss verne om ungdomsgarantien, la oss verne om arbeidslinjen og få ungdom i arbeid eller utdanning.
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
I juli 2010 kunne vi lese i Nationen: «En økning av skatten på sykdom er uakseptabelt for FrP. Dessverre er det ikke bare Inge Lønning og Bent Høie som ser det som en kampsak at nordmenn skal flås for nødvendig legebehandling.» Også senere i juli 2010 var representanten Kari Kjønaas Kjos på banen og mente igjen at egenandeler var skatt på sykdom, og at høye egenandeler ville føre til mer bruk av private tjenester og økt klasseskille. Den 8. august 2013 – nok en gang fra Kjønaas Kjos: «Uaktuelt med økte egenandeler. Frp avviser Høyres ønske om økte egenandeler …». I fjorårets tillegg til statsbudsjettet økte Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen bagatellgrensen fra 100 til 200 kr – og sparte 37 mill. kr. Eller som representanten fra Fremskrittspartiet tidligere omtalte det: De økte skatten på sykdom. Det er også verdt å merke seg at Fremskrittspartiet prioriterte å kutte i bensinavgiften framfor å kutte i egenandelene i årets statsbudsjett. Mitt spørsmål blir derfor: Har skatt på sykdom blitt akseptabelt for Fremskrittspartiet?
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Maken til oppslutning som jeg fikk i representanten Harald T. Nesviks innlegg, har vel Arbeiderpartiet neppe sett på 70 år – kanskje i Oppland? Godt over 70 pst. oppslutning bør man si seg fornøyd med. Det er sånn – til representanten Nesvik og representanten Ørmen Johnsen, som jeg kjenner fra komiteen – at selv om man gjentar en ting flere ganger, betyr det ikke at det blir mer sant. Jeg er veldig opptatt av resultat, og jeg er egentlig veldig glad for at gruppelederen fra Fremskrittspartiet tok tak i dette, for jeg er helt enig: Favorittperioden i Arbeiderpartiets historie er for meg 2005–2013, så jeg er veldig glad for at gruppelederen har lyst til å diskutere den perioden med meg. Vi behandlet utrolig mange flere pasienter, vi bygde sykehus så det sang etter – som f.eks. St. Olavs Hospital, som regjeringen med Høyre som det siste den gjorde før den gikk av, sa nei til. Vi har bygd ut et helsevesen og behandlet utrolig mange mennesker som trengte å få hjelp. Men vi kom aldri i mål, og det er derfor vi i dag har vært enige om at politikken er noe som stadig er i bevegelse og utvikler seg. Det er en av grunnene til at vi fortsatt stiller til valg. Spesifikt til det om sykehjemsplasser: Jeg er helt enig med representanten Nesvik i at vi har en stor jobb å gjøre. Men la oss ta en tilfeldig valgt kommune som jeg kjenner litt godt, la oss f.eks. si Trondheim. Hvis alle hadde bygd like mange sykehjemsplasser som Trondheim kommune – i forhold til størrelse – hadde det vært bygd 11 500 sykehjemsplasser i perioden vi snakker om, altså nesten helt i mål. Så kan vi sammenligne med en tilfeldig valgt kommune som vi er i nå, f.eks. Oslo, som har lagt ned over 400 sykehjemsplasser. Det er klart at vi som sentrale politikere skal legge til rette for at det bygges sykehjemsplasser, og at våre eldre – menneskene det er snakk om – i kommunene har det godt. Men det er også et ansvar lokalt. Representanten Nesvik avsluttet egentlig der vi startet, med å snakke om forebygging. Representanten Ørmen Johnsen har også etterlyst det fra oss, dette at vi ikke snakker om pasienten. Men vi snakker om menneskene. Vi tar opp det som Arbeiderpartiet har etterlyst i hele denne debatten, det er den forebyggende biten. Man er jo et menneske før man blir pasient også. Det er derfor vi foreslår å øremerke midler til skolehelsetjenesten, slik at man skal se alle menneskene før de blir en del av helsetjenesten. Det er det folkehelsen handler om.
Audun Otterstad (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Hvordan han vrir og vender på ordene, får være opp til representanten fra Fremskrittspartiet. Sannheten er at Ansgar Gabrielsen og høyrepartiene sørget for en så elendig økonomi i helsesektoren at flere sykehus gikk med massive underskudd og utbyggingen ved RiT ble stoppet. Og planene hadde ligget der lenge. Så til det siste, som kom fra Høyre, om sykehjemsplasser i Trondheim. Jeg er helt enig i at vi har utfordringer, men den saken representanten peker på, er vel at St. Olavs Hospital hadde sendt hjem en gammel dame for tidlig, slik at hun døde da hun kom hjem. Det er trist og svært beklagelig, men vi har kjempemuligheter for mange nye, store utviklingsprosjekter som vi kan samarbeide godt om framover.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
Skatt på sykdom er aldri akseptabelt. Det er derfor vi holder egenandelene nede, og det er derfor denne regjeringen har stoppet avviklingen av skattefradrag for særskilt store sykdomsutgifter. Når det gjelder akkurat den tilbakebetalingen, så handler det mer om et enormt stort byråkrati, hvor veldig mange årsverk gikk med til å sende ut små beløp til mennesker, som på slutten av året hadde nådd et tak. I verste fall er det noen som ikke får igjen 199 kr. For noen andre vil det handle om at de ikke får igjen 40 kr. Så det er ikke en økning på 200 kr for alle.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
I dag vet den rusavhengige ganske mye om hva som finnes av tilbud der ute. De vet kanskje ikke alltid nok til selv å velge det som er riktig for dem, men jeg mener det er svært viktig at en rusavhengig – i samråd med fastlege og ruskonsulent – er med på å være sjef i sitt eget liv, å styre hvordan veien ut skal være, for det er så utrolig viktig at de tror på at de kan klare det. Og når de bare blir tildelt en plass som de egentlig ikke ønsker seg til, så gir det et altfor dårlig utgangspunkt. Så er det noe med at disse menneskene også er forskjellige, som deg og meg, de trenger forskjellige tilbud. Det er et mangfold der ute, og jeg ønsker å gi dem muligheten til å få det som er riktig.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
Rus og psykisk helse henger veldig tett sammen. I budsjettet ser man at vi nå har slått sammen de to kapitlene til ett felles kapittel. Vi sier også når vi bevilger ekstra midler til kommunene, at de skal gå til rusfeltet og psykisk helse. Når vi lager en opptrappingsplan for rusfeltet, er nødvendigvis psykisk helse en ganske stor del av det, siden det er en av hovedutfordringene til rusavhengige at de sliter psykisk. For meg blir en opptrappingsplan for rusfeltet også en forsterkning på området psykisk helse.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
Kjersti Toppe har den siste tiden vært veldig opptatt av psykisk helse, og da må jeg spørre om fritt behandlingsvalg, siden vi vet at mange har fått hjelp til sine psykiske lidelser uten at det har virket. Vi vet at det er forskjell på tvangslidelser og selvskading, for å nevne noe. Vi vet derfor at riktig behandling er helt avgjørende. Så hvordan klarer Senterpartiet å mene at pasienten vil tape på å kunne velge den behandlingen som er riktig?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Representanten Kjønaas Kjos har vært – og er – veldig opptatt av fritt sykehusvalg, og rusbehandling har hun også et stort, stort hjerte for. Hvordan vil Kjønaas Kjos og Fremskrittspartiet sikre at disse to tingene går sammen, at det går an å kombinere dem, slik at ikke rusmisbrukeren blir taperen også i fritt behandlingsvalg?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Arbeiderpartiet har sittet ved roret i Helse-Norge i åtte år, og køene var mange og lange både før dere overtok og mens dere styrte. Så ser jeg i deres alternative budsjett at dere har lagt inn 140 mill. kr til ekstra åpning av kveldspoliklinikker, noe som også blir brukt i mange sykehus. Mine spørsmål til Arbeiderpartiet er to. Det ene er: Hvorfor brukte ikke Arbeiderpartiet anledningen da de hadde de åtte årene på å bruke mer på kveldsåpne poliklinikker enn det som ble gjort? Punkt to: Tenker Arbeiderpartiet at det vil trenges både flere sykepleiere, hjelpepleiere, vaskehjelp, vedlikehold av utstyr, sekretærer og, ikke minst, både arealer og overvåkingsmulighet for de pasientene som blir behandlet på kveldspoliklinikk, og er 140 mill. kr nok til det?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
I Kristelig Folkeparti er vi de første til å si at da røyk ble gjort til vin – og ikke vann til vin – var det en sak som Kristelig Folkeparti likte lite, for det er ikke tvil om at salget på taxfree-ordningen har gått opp ufattelig mange prosent, og at salget fra vinmonopol på de samme plassene hvor en har utenlandsterminaler på fly, har gått ned. Hvis jeg hadde fått velge, og hvis Kristelig Folkeparti hadde fått velge, skulle vi heller brukt penger på frukt og grønt og forebygging, men vi står i et samarbeid, og vi er uenige om den prioriteringen.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Vi vet at andelen av norsk befolkning som har rusproblematikk, bare vil øke i framtiden. Kunnskap om hva som trengs i livets sluttfase for akkurat denne gruppen, har vi lite av. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig også med dem som mange betegner som dem som sitter nederst ved bordet. Vi vet ikke hvorfor de sitter der, men de har store utfordringer i slutten av livet. Kanskje er de isolert, psykisk sett, har ikke familien rundt seg på samme måte som veldig mange andre har, og i tillegg har de brukt mye medisiner, mye medikamenter i løpet av livet, som gjør at de vil møte andre utfordringer mot slutten av livet sitt. Dette er viktig for Kristelig Folkeparti for at vi skal være sikre på å kunne gi god smertebehandling, og for at vi skal ha kunnskap nok til å kunne møte dem som har abstinenser, hvis de må flytte eller bytte medikamenter. Derfor har dette vært viktig for Kristelig Folkeparti.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Senterpartiet og ikke minst Kjersti Toppe er ivrige forkjempere for helsetjenester og lik behandling landet over. Vi kan som nasjon behandle flere og flere typer sykdommer og ofte sjeldnere og sjeldnere sykdommer. Hvordan tenker Senterpartiet at vi som nasjon skal bli gode på alle typer sykdommer, behandlingsformer, sjeldne sykdomstilfeller og store kirurgiske utfordringer?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Statsråden er opptatt av gode IKT-løsninger og å bruke IKT som verktøy for å skape pasientens helsetjenester. Budsjettet viser også at en er opptatt av det, men en av hovednyhetene i dag er at journalsystemene ikke fungerer sånn vi hadde tenkt. Det er et viktig verktøy for å oppnå pasientens helsetjenester. Pasientopplysninger kommer på avveier eller på feil pasient. Mitt spørsmål til statsråden er: Vil statsråden ta noen nasjonale grep for IKT-løsninger i framtiden, sånn at det ikke blir opp til hvert enkelt helseforetak eller hver enkelt fastlege å velge IKT-løsninger, og sånn at vi skal klare å løse IKT-utfordringene sammen med velferdsteknologi og sykehusbehandling?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Representanten Knutsen sier at dette ligger i rammen. Midlene er merket Den kulturelle spaserstokken over det kommunale budsjettet, altså på Kommunaldepartementets budsjett. Men jeg vil ta opp en annen sak. Det har vært sagt av mange, og av flere i denne salen ganske mange ganger i dag: pasienten foran systemet. Det er bra. Men for dem som har sagt det, forplikter det også, for til tider er det ikke slik at brukerne, pårørende eller institusjoner opplever at pasienten kommer foran systemet. I tillegg har vi sagt i denne sal i dag at det er viktig at rus skal prioriteres. Det tror jeg vi alle er enige om. Vi driver avrusning, behandling og ettervern. Da er det en dame som jeg tenker på når jeg snakker om ettervern, som heter Grete Natalie Storm-Johansen. Hun sto som rusmisbruker nede på Plata her i Oslo for 16 år siden. Så fikk hun avrusning, hun kom inn på behandlingsplass – noen ga henne opp og sendte henne andre steder. Til slutt fikk hun begynne et nytt liv, hun begynte å trene, tok helseutdanning og startet etter mange år et etterverntilbud som kan vise til ufattelig gode resultater. Alle ser at det Grete og menneskene rundt henne gjør, virker. Alt fra sykehus til kommuner sier dette. Folk får et treningstilbud, de får hjelp til jobb, hus og nye venner når de kommer ut og har blitt rusfrie. Men det Grete og pasientene opplever, er at ikke alle Nav-kontorer og alle kommuner synes at dette er like viktig. Hvis vi skal lykkes med vår rusomsorg, må vi ikke bare tenke avrusning og behandling, vi må også si ja til et vellykket ettervern. At Grete og hennes organisasjon No Limitation fikk 500 000 kr av vårt helsebudsjett, er bra, men jeg skulle ønske at vi fikk et pasientrettet helsevesen som så at det var pasienten som sto først, og ikke systemene, og at ikke Nav-kontorene sier forskjellige ting når pasientene ber om hjelp fordi de ønsker et helt nytt liv.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-12-08:
Stortinget vedtok i 2008 DNA-analyseinstituttet ved Universitetet i Tromsø, som et supplement til Rettsmedisinsk institutt i Oslo. I dag driver dette senteret forskning og kompetanseutvikling innen rettsgenetikk, men de kan altså ikke analysere – de får ikke lov å analysere – selv om de har både folk og maskiner. For en regjering som er opptatt av effektivisering, er det litt merkelig – når en har både folket og maskinene, men en ikke får lov. Så vet også jeg at det er snakk om et IKT-system. Det må på plass, uansett hvem som skal ha det anbudet eller få gjøre den jobben. I september i 2013 ble det levert en rapport til Helse- og omsorgsdepartementet av en arbeidsgruppe som skulle se på organisering av rettsgenetiske tjenester i vårt land, med strafferettslig sammenheng. Der skisserer de fire ulike modeller, hvor Tromsø er nevnt i tre av disse – at Tromsø skal kunne foreta DNA-analyser av sporprøver, som et supplement til Folkehelseinstituttet. Det er mange som har tatt til orde for å få et større miljø til DNA-analyser. Her står altså utstyret og folkene som trengs, men vi kan ikke bruke dem. Da tenker vi i Kristelig Folkeparti: Når det er kø for å få lov til å analysere, det er lang ventetid, hvorfor bruker vi ikke da de mulighetene som er til stede? Så utelukker jeg ikke det at vi i tillegg faktisk kan ha bruk for private aktører på dette området. Derfor støtter Kristelig Folkeparti forslagene 1–4.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Hvilke løsninger har vi? Vi foreslår at vi skal gjøre mer av det vi vet fungerer, og det som regjeringen selv beskriver er den mest effektive måten vi kan hjelpe folk med rusavhengighet på. Hvis vi ønsker å øke behandlingskapasiteten for dem – det er jeg enig i – så bør vi gjøre det gjennom det systemet vi har i dag. Der får vi mer behandling for pengene, og vi sikrer at vi slipper å bygge opp et omfattende byråkrati, godkjenningsordning, styring, prisstrukturer – alt det regjeringen bruker side opp og side ned i høringsbrevet til selv å problematisere. Selv mener jeg i tillegg at det er mye ugjort i norsk rusomsorg, ikke bare på kapasitet, men også på kvalitet og på tenkningen rundt at vi må i mye større grad sette inn innsats rundt et helt menneske, og ikke at det bare skal være å komme inn til behandling og så faller man fort tilbake til det man holdt på med før. Jeg mener at her er det mange partier – inkludert mitt eget – som bør tenke nytt, og jeg oppfordrer regjeringen og regjeringspartiene til å gjøre det, istedenfor å gå seg vill i et byråkratisk prestisjeprosjekt som jeg dessverre ikke har noe særlig tro på.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
For å ta det siste først: Det var fordi et fradrag handler om at det er bare dem som er i jobb, som får glede av en slik type fradrag. Hadde man ikke jobb og skattbar inntekt, fikk man ikke gleden av det på samme måte. I tillegg var det delvis byråkratisk, og vi mente at man kunne gjøre det på en mer effektiv måte og nå flere gjennom å bruke de samme pengene som vi tok inn der, på målrettede tiltak for den samme gruppen. Når det gjelder eldre, har vel jeg sagt ganske tydelig hva jeg synes om det. Det er ikke bra nok. Vi hadde tall – det er for øvrig de samme tallene som jeg nå hører at komitélederen bruker – på tilsagn som er gitt til kommuner som i framtiden ønsker å bygge sykehjem og heldøgns bemannede omsorgsboliger. Jeg vil sterkt advare regjeringspartiene mot nå å gå rundt og tenke at bare tilsagnene ser bra ut, blir det bygd flere sykehjemsplasser i Norge. Hvis det var tilfellet, lå vi meget godt an. Men det viste seg at det var en eller annen type propp et eller annet sted, der kommunene ikke torde å ta det neste steget og investere. Det har vi lært av, og vi diskuterer nå internt hvordan vi skal møte det fram mot neste gang.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Ja, det vil være behov for alt det representanten peker på, og nei, det vil ikke være nok til å åpne alle sykehus som ønsker det. Derfor sier vi heller ikke det. Det skal være til utprøving. Det skal gå til at flere skal forsøke dette enn det som gjøres i dag. Mange sykehus er allerede i gang med dette, og de mulighetene økes når budsjettet øker med 1,2 mrd. kr utover det regjeringen legger fram, noe som også representanten Bollestad støtter. Jeg kunne holdt et langt foredrag om alt det fantastiske som skjedde i norsk helsetjeneste på vår vakt i løpet av åtte år. Jeg tror for å være helt ærlig at folk er smarte nok til å skjønne at det skjedde mye bra, men det er også veldig mye ugjort. Jeg pleier å si at det egentlig ville vært litt tullete å stille til valg hvis man mente helt oppriktig at etter åtte år ved makten så hadde man ikke noe mer ugjort i dette landet, sånn at man bare kunne overlate den til noen andre. Sånn vil ikke jeg ha det, og jeg tror heller ikke egentlig representanten Bollestad mener det. Jeg tror jeg skal la det være med det, og si at jeg kan stille opp når som helst og holde et seminar om resultater av rød-grønn politikk. Nå vil jeg se framover, og da er det disse behovene jeg har adressert, som jeg mener er viktige.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-12-08:
I dag er det mange som venter på tverrfaglig spesialisert rusbehandling. Det er personer som har livet på vent. I Norge er det faktisk over 10 000 som setter opiatinjeksjoner. I Buskerud fylke, i Røyken, er det en institusjon, stiftelsen Manifestsenteret, med 74 kompetente ansatte. Inntaksansvarlig der er ganske bekymret, for det er pasienter som har stått i kø i over ett år. Spørsmålet mitt er til Arbeiderpartiet, som er skeptisk til fritt behandlingsvalg, kaller det et eksperiment og sier at pasienter blir skadelidende. Hvordan kan de si at pasienter blir skadelidende ved å komme raskere i behandling og at de selv velger behandlingssted, og hvilke løsninger har Arbeiderpartiet for å få flere rusavhengige inn i behandling?
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-12-08:
Jeg noterer meg at presidentskapet ønsker at jeg skal skifte navn til Johansen, men jeg beholder Johnsen, foreløpig. – Det var bare for å vekke dere! Hva betyr det å sette pasienten i sentrum og utvikle en helsetjeneste rundt pasienten? Det betyr at de store systemene som vi har i dag, må dreies slik at det er pasienten som faktisk får kontroll over sin egen hverdag, sin egen helse og ikke minst når det gjelder behandling. Kreftpakkene er en del av det, de skal både gi trygghet og ikke minst en ramme rundt behandlingene. Det betyr også at vi ønsker å innføre flere rettigheter. Høyre har alltid vært en pådriver for det, og det var Høyre og Fremskrittspartiet som foreslo fritt sykehusvalg. Det fikk vi også med oss Kristelig Folkeparti og Venstre på, og det var de som foreslo frister for behandling. Det er også derfor vi i dag har statistikk for fristbrudd innen somatikk, og vi får det nå innenfor alle diagnoser. Det er nettopp fordi vi har ønsket å gå foran når det gjelder å få pasientens rettigheter opp. Der har ikke Arbeiderpartiet gått foran. De har kommet etter. Jeg får inntrykk av i dag at Arbeiderpartiet har en mer ideologisk tilnærming til helsevesenet, og ikke til pasientene som personer. I den forbindelse har jeg lyst til å gå tilbake til det replikkordskiftet som Torgeir Micaelsen og jeg hadde, der det sies at man vil tenke nytt når det gjelder å få flere inn i behandling i rusomsorgen. Det jeg hører, er egentlig at det er snakk om det samme – mer penger. Men noen ganger må man faktisk omstille og prøve nye ting nettopp for å få flere pasienter i behandling. Det ser jeg ikke at Arbeiderpartiet er villig til å gjøre. Det blir laget et slags skrekkscenario om at her skal man få masse privatisering. Jeg bare minner om at det er under 10 pst. av behandlingen i dag som foregår ved ideelle eller private organisasjoner. Når det er sagt, ønsker vi selvsagt å styrke de offentlige sykehusene, og vi har lagt til rette for en høyere vekst i pasientbehandlingen i våre første to budsjetter sammenlignet med hva de rød-grønne fikk vedtatt. Så det nytter ikke å komme med en fortelling om at her er det dårlig stilt for sykehusene. De får mer midler til behandling, og vi ønsker også å trappe opp det etter hvert.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-12-08:
Ydmykhet er en vanskelig øvelse. Jeg er enig i at vi alle kan være ydmyke, men det gjelder også Arbeiderpartiet. Jeg savner fortsatt litt ydmykhet i forhold til å tenke nytt og kanskje se litt nærmere på fritt behandlingsvalg. Man kan kanskje klare å se noe positivt også ved den ordningen. Så til dette med skatt. Det er slik at verdier må skapes før de kan deles. Det å skape verdier i samfunnet gir et større budsjett. Det gjør også at vi kan få flere midler til helse.