trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-03:
Komitelederen uttalte i Nordlys: «Vi må finne ei løsning hvor de etterlatte ikke kommer så dårlig ut som i dette tilfellet.» En avdød mors seks etterlatte barn må dele maksbeløpet på 20 G på seks, fordi regelverket baseres på beløp pr. sak og ikke på individuell vurdering. Komitelederen må da ha visst at Regjeringen ikke kom til å foreslå endringer, og at lovforslaget kom etter at alle andre partier hadde fremlagt sine budsjetter. Politisk ledelse i departementet sier at man har «for spinkelt grunnlag til å foreslå endringer, per i dag». Komitelederen svarer fire dager etterpå på spørsmålet om hva to års lovbehandling uten forslag til endringer skyldes, og hun har visst om problemstillingen lenge: «Lenge og lenge. Lovendringer gjennomføres ikke over natta.» Hvorfor ble lovforslaget fremlagt lenge etter budsjettet? Hvorfor uttalte komitelederen seg slik hun gjorde, når hun må ha visst at det ikke kom til å bli foreslått noen som helst endring? Hvor mange saker trengs for at grunnlaget ikke skal være for spinkelt? Og hvilken definisjon av begrepet «lenge» legger komitelederen til grunn?
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-03:
I budsjettet beskrives tiltak for å holde politifolk lenger i jobb som tiltak som har en kortsiktig effekt. I media nylig sa statsråden noe som kan tolkes litt annerledes. Er statsråden enig i at en aktiv seniorpolitikk, i likhet med økt klassetall på Politihøgskolen, er et langsiktig tiltak, ikke et kortsiktig?
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-03:
Jeg takker for svaret. Jeg vil til spørsmålet om minstestraff, som vi behandlet i sted, si at representanten Aspaker redegjorde for vårt syn der. Jeg viser også til at det ble understreket at det er to tanker på samme tid i forslaget vårt, og at rehabilitering og minstestraff ikke nødvendigvis står i misforhold til hverandre. I åpningsinnlegget mitt understreket jeg behovet for samordning. Vi ser allerede i dag at det er store utfordringer på det området når det gjelder innholdet i samfunnsstraffen og friomsorgen – det er en del kokker og en del søl, og man følger ikke opp den enkelte på en adekvat måte. I de kommunene jeg har vært i kontakt med, råder det stor grad av usikkerhet – om det ikke er så godt som ikke noe engasjement – om det at det skal innføres en tilbakeføringsgaranti, fordi man ikke er med i arbeidet, eller i det hele tatt vet at det er i gang. Det tror jeg blir en stor utfordring når vi skal få dette til. Vi har sett det på SLT, Samordning av lokale kriminalitetsforbyggende tiltak, og vi ser det på politiråd, at kommunene til dels er om ikke slappe, så i hvert fall veldig lite med. Dette er jo hele forutsetningen for at vi skal få til en reell tilbakeføring. Da ber jeg om tilbakemelding på hvordan kontakten med kommunene må være for i det hele tatt å få til dette, ikke minst hvordan kommunene også skal inkludere de frivillige i det samarbeidet som må til. Hvor stor grad er det av etablerte samarbeidsstrukturer mellom departement, kommune og frivillige for å diskutere felles problemstillinger som ulike etater skal løse sammen? Jeg stiller også spørsmål om hvilket tverrdepartementalt arbeid som er i gang, og som skjer for å samordne alle de etatene som må forutsettes å samarbeide for å få dette til. Jeg – og Høyre – frykter at hvis man ikke får til et reelt samarbeid, blir dette en papirtilbakeføringsgaranti som ikke fører til noe annet enn at man får nok et planverk som ikke følges opp av den enkelte kommune, den enkelte sosialkurator osv.
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-03:
Jeg skal være veldig kort. Jeg synes de to siste innleggene viser verdifellesskapet som foreligger mellom opposisjonspartiene på dette feltet, men samtidig registrerer jeg også statsrådens åpne tone. I forhold til departementet er det en del av de frivillige organisasjonene man snakker om, som ikke har følt den helt åpne tonen, men det kan statsråden gjøre noe med fremover i det arbeidet som gjøres med meldingen og med tilbakeføringsgarantien. Det er viktig å understreke at dette ikke bare kan vedtas, det krever arbeid hver dag. Så en refleksjon til slutt: Det som er et paradoks, er at i verdens rikest land, hvor offentlige budsjetter øker hvert eneste år, sitter den ene eller andre lille millionen til noen av disse organisasjonene forferdelig langt inne. Det er et paradoks med tanke på hvor mye de får ut av de få kronene det er snakk om, som i realiteten er en lapping på de systemene i det offentlige som ikke fungerer, hvor man driver brannslokking. Man har enormt mange milliarder til offentlige etater og andre systemer som ikke fungerer, og man har altså noen få millioner til å sørge for å bøte på dette. Da er det et paradoks at man i enhver budsjettsammenheng, som f.eks. Dixi, som ble nevnt her i stad – det er ikke en frivillig organisasjon – er nødt til å slåss så til de grader for de små millionene, mens milliardene flyr i forhold til offentlige budsjetter og økt offentlig ansvar. Det er et paradoks som jeg regner med at resten av opposisjonen er enig i, og som jeg håper også statsråden tar inn over seg.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-12-03:
Først vil jeg berømme komiteens leder for den sterke understrekingen av kampen mot vold, ikke minst mot kvinner og barn, som vi i grunnen står tverrpolitisk sammen om. Men så over til, skal vi si, fedrenes synder – iallfall er det etter denne regjeringens mening opptaket til Politihøgskolen under den forrige regjeringen som er det store problemet med det meste. Da må det vel være lov å korrigere noe på den historiebeskrivningen. Da Bondevik II-regjeringen overtok etter Stoltenberg-regjeringen, var vel opptaket på rundt 240, og etter det siste budsjettforslaget fra forrige regjering var tallet 432. Så hvis denne regjeringen greier å øke i samme fart, kan vi sikkert se lyst på det. Men mitt spørsmål gjelder politiets driftsbudsjetter. For inneværende år var det nødvendig med en ekstrabevilgning for å komme noenlunde opp på et nivå man kan akseptere i revidert nasjonalbudsjett. I hvilken grad tror komiteens leder at det også blir nødvendig for 2008?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-12-03:
Først vil jeg takke for at handlingsregelen og den økonomiske politikken bringes inn i justisdebatten, det passer jo utmerket for undertegnede, som har et litt annet utgangspunkt enn de andre i debatten her i dag. Jeg kan i hvert fall forsikre representanten Heggø om at Kristelig Folkeparti vil stå for en ansvarlig økonomisk politikk. Når det gjelder ruspolitikken og forholdet til Fremskrittspartiet, får jeg vel si som så at jeg synes kanskje det var en spore til en ørliten endring i representanten Ellingsens innlegg tidligere i dag. Jeg tror faktisk ikke han helt avviste at det er en sammenheng mellom politikkområdet som dreier seg om rus og de skadevirkninger misbruk av rusmidler har, og kriminalpolitikken. Så vil jeg si til slutt at det tradisjonelt har vært – og jeg oppfatter nok at det fortsatt er – mer fellesskap mellom Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti på det punktet, enn mellom Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Men som sagt, det kan jo være håp om forbedringer både her og der.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-12-03:
Det kunne være litt fristende å fortsette og si at når vi ikke har de politifolkene vi skulle ønske, gjelder det jo desto mer å bruke dem vi har, på en best mulig måte, og kanskje også se på om noen av de oppgavene de har, kan utføres av andre. Jeg regner med at Regjeringen arbeider med det. Så til ettervirkningene av den kabelbrannen på Oslo S som vi hadde i forrige uke. Det er mange som har sett på effekten av den og spurt seg selv hva som kan gjøres for å sørge for at vi ikke får en slik situasjon neste gang en brann oppstår. Så vidt jeg forstår, ble deler av antiterrorsentralen på Sentrum Politistasjon satt ut av spill. Det er også noe som Riksrevisjonen har hatt en gjennomgang på, og Politidirektoratet har der svart at det var det liten risiko for. Statssekretæren i departementet har sagt at man stiller seg spørrende til det som har skjedd. Jeg har da lyst til å spørre justisministeren: På hvilken måte følger departementet nå dette opp, slik at vi ikke kommer i en tilsvarende situasjon en annen gang, men har en tilfredsstillende reserveløsning?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-12-03:
Et aldri så lite oppsamlingsheat. – I en replikkveksling etter et av hovedinnleggene tok Akhtar Chaudhry opp spørsmål knyttet til Dixi-sentrene, som jobber med voldtektsutsatte kvinner, og Senter for seksuelt misbrukte menn i Oslo og deres manglende budsjettstøtte fra det nåværende byråd i Oslo. Jeg skjønte det var særlig André Oktay Dahl som fikk en hilsen med på veien. Jeg synes det er forfriskende at en representant på Stortinget fra samme parti som styrer denne byen, evner å ta opp ting som man mener er viktige. Det er desto mer hyggelig å si at byrådet i Oslo ikke har flertall. Da man kom til bystyret, fikk man rettet opp i disse to postene ved hjelp av et godt samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre. Så håper jeg det kan spore til etterfølgelse for neste år. Så har jeg lyst til å si, bare for å ha meldt fra om det, at når det gjelder situasjonen for forliksrådene, er det en del bekymringsmeldinger som stadig kommer til oss. Stortinget har tidligere vært tydelig på at forliksrådsbehandling er å foretrekke der det er praktisk mulig. Nå er det sendt ut ny forskrift for forliksrådene, og jeg håper virkelig at statsråden ser nøye på de høringssvarene som kommer der. Mange i forliksrådene føler i dag frustrasjon over de arbeidsbetingelsene man har, og man føler rett og slett at dette nå er nedprioritert som satsingsområde. Til syvende og sist, når vi i debatten snakker om forebygging av vold og seksuelle overgrep mot barn: Her kan ikke justissektoren arbeide alene. Derfor vil Kristelig Folkeparti ta opp dette i en egen interpellasjon til barne- og likestillingsministeren. Bakgrunnen for at vi kommer til å gjøre det, er at det bare er ni av de 106 kommuner som er undersøkt, som har kartlagt omfanget av vold og seksuelle overgrep i sin kommune, og kun 15 kommuner i dette landet har en handlingsplan på det samme området. Det sier meg noe om at kommunene kanskje bør ta litt av det trykket som har vært på justissektoren på dette feltet, slik at vi også får en tverrsektoriell innsats til beste for barn og unge.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-12-03:
All honnør til André Oktay Dahl, som tar opp denne interpellasjonen. Den er så god at hvis ikke han hadde tatt den opp, burde undertegnede ha gjort det, for her har vi et område hvor jeg mener at både Høyre og Kristelig Folkeparti har lange tradisjoner for å ha et felles synspunkt på de frivilliges innsats i samfunnslivet – den sivile sektor. Men jeg ble relativt oppmuntret av statsrådens tilsvar og det samarbeidet han vektlegger, med de frivillige innenfor kriminalomsorgen. Det er jo noe underlig i dette at mange innsatte opplever at oppholdet i fengsel er preget av struktur, det er preget av faste rutiner som det er mulig å forholde seg til for de fleste – ja, det føles kanskje litt trygt, rett og slett – men når man kommer ut, står man der ofte på bar bakke, strukturene mangler, og det er svært lett å komme tilbake til et miljø og en livsstil som dessverre ofte fører til en retur til fengselet. Nå la statsråden stor vekt på at man har samarbeidet godt med de frivillige organisasjonene i det arbeidet som nå pågår med kriminalomsorgsmeldingen. Jeg håper virkelig at det også fører til at de frivillige får en sentral plass, ikke bare som tilskuddsmottakere etter en post i budsjettet, men også som reelle aktører, ikke minst i forbindelse med den tilbakeføringsgarantien som statsråden har tatt til orde for. Jeg har selv sett at justisministeren har vært fornøyd når han har vært på Fretex, og sett samarbeidet med Frelsesarmeen med hensyn til § 12-soning og også det arbeidet de gjør der for å skaffe arbeid og undervisning. Arbeid, undervisning og rusbehandling er vel nøkkelord i å få til en vellykket tilbakeføring. Det jeg synes kanskje er den største utfordringen, er kommunenes håndtering av dem som skal tilbakeføres, og deres ansvar i så måte. Her har man gode eksempler, men man har dessverre også mange dårlige eksempler – som også interpellanten var inne på – på at kommuner rett og slett ikke tar ansvar overhodet, men nesten sitter og venter på at man skal få en ny dom og en ny soning, og så er problemet litt ute av verden. Jeg håper at akkurat det forholdet vektlegges i særlig grad i den kriminalomsorgsmeldingen vi får, og at de frivilliges innsats også i den situasjonen kan oppvurderes og brukes til beste for dem som skal fungere i samfunnet.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Jeg registrerte at representanten Ellingsen mener at skatteetaten kan og bør prioritere. Men den samme representanten var meget kritisk til at politiet skulle prioritere innenfor de budsjettene som flertallet kommer til å vedta. Så har jeg et spørsmål. Forleden hadde representanten Ellingsen en interpellasjon i Stortinget, hvor han etterlyste tiltak mot grenseoverskridende internasjonal kriminalitet. La oss ta en verdidebatt om det. Vi mener at det er viktig å gi hjelp til mennesker som har problemer med f.eks. hiv og aids, hvor hele samfunn eller generasjoner blir utryddet, og småbarn står der uten omsorgspersoner eller andre muligheter for å komme videre i livet. Det er en verdidebatt, og der kutter Fremskrittspartiet med 9 milliarder kr. La nå verdidebatten ligge. La oss ta de materielle spørsmålene rundt vår egen sikkerhet. Hvordan vil Fremskrittspartiet bekjempe internasjonal kriminalitet, når barn settes til å drive med kriminalitet fordi utenlandsbudsjettet kuttes med 9 milliarder kr?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Representanten André Oktay Dahl fra Høyre refset forleden byrådslederen i Oslo, som representerer Høyre, for å ha kuttet tilskuddet til Dixi-sentrene og Senter for seksuelt misbrukte menn, fordi – etter representanten Dahls mening – Høyre-byrådslederen i Oslo ensidig etterlyste politi, mens han kuttet tilskuddet til reparasjon og forebygging. Da er mitt spørsmål til representanten Aspaker: Er ikke hun på samme spor, nemlig at hun ensidig etterlyser politi, mens hennes kollegaer i Kommune-Norge ikke klarer å gi tilskudd til reparasjon og forebygging, til tross for at den rød-grønne regjeringen har bevilget bortimot 20 milliarder kr i frie inntekter til kommunene i løpet av de siste to–tre år?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Vi er helt enig i at forliksrådene gjør et meget godt arbeid for å minske presset på justissektoren og på domstolene. Vi er meget fornøyd med den innsatsen som denne regjeringen gjør for å styrke forliksrådene. Justiskomiteen, og SV, er også meget opptatt av å styrke forliksrådene. Vi skal i løpet av veldig kort tid ta en åpen diskusjon om forliksrådene og med forliksrådene, for ytterligere å styrke deres posisjon i løpet av resten av den tiden denne regjeringen har til disposisjon. Vi er fornøyd med den innsatsen Regjeringen gjør for forliksrådene.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
SV har ingen annen politikk enn det som nå ligger i det budsjettet vi kommer til å vedta i dag.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Jeg er enig med representanten Dørum i at politifaglig arbeid skal drives av politiet. Det er det som gir størst trygghet i landet, ikke minst i vår by, hvor både jeg og representanten Dørum kommer fra. Så vil jeg be representanten Dørum om å merke seg at budsjettet på justisfeltet er økt med 1,9 milliarder kr, og at vi styrker politiet med 245 mill. kr. Dette er midler som skal brukes til å styrke politiet, og sikre tryggheten i våre gater.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Representanten Dørum er veldig opptatt av dublering. Det er også denne regjeringen. Statsråden vet at vi er meget opptatt av det, og vi jobber for en løsning her. Men vi ønsker å ta et annet standpunkt til soningskøen, slik jeg sa i mitt hovedinnlegg. Soningskøen er nå så lav som den ikke har vært på syv år. Slik vi beregner det, er det ikke flere enn rundt 1 100 mennesker som reelt er i soningskøen. Det må da være gledelig for representanten Dørum, og jeg synes dette er en politikk som han burde kunne støtte.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-03:
Jeg har lyst til å ta opp en sak veldig mange mennesker i Oslo er opptatt av. Over lengre tid har det vært altfor lang saksbehandlingstid i Oslo-politiets utlendingsseksjon. Presset økte da EU ble utvidet mot Polen og Baltikum. Dette, kombinert med at seksjonen flyttet til nye lokaler, som vi alle ser slett ikke er tilpasset menneskemengden som besøker dette kontoret, har skapt stor og berettiget irritasjon blant de besøkende. Vi vet at folk har måttet komme allerede kl. 7 og stå i kø i all slags vær, med småbarn og babyer, bare for å være sikker på å få innlevert sakspapirene samme dag. Dette har vært uverdig og har blitt tatt opp en rekke ganger, også med justisministeren i Bondevik-regjeringen. Vi er glad for at vår regjering og statsråd Storberget har tatt forholdene på alvor. Det ble bevilget 9 mill. kr for å utbedre forholdene i år. Disse midlene er blitt brukt på å rekruttere nye saksbehandlere. Det har gjort at saksbehandlingskapasiteten er økt og ventetiden redusert. I tillegg har vi åpnet et nytt servicekontor i byen, på Tøyen. Det gir bedre forhold på venteværelset i Storgata, selv om de fortsatt er meget uverdige. Det er nå viktig at man ikke mister de saksbehandlerne som er rekruttert i år. Satsingen må videreføres. I tillegg må man snarest se etter egnede lokaler. Jeg vil be statsråden om å holde en skarp og konstant fokusering på dette kontoret. Det kommer jeg og SV til å gjøre. Så vil jeg gi uttrykk for tilfredshet med at komiteens flertall gir et klart og tydelig signal om at det såkalte VIC-prosjektet i Oslo-politiet skal videreføres i 2008. I det ligger en anerkjennelse av det gode arbeidet Oslo-politiet gjør for å gi Oslo-folk trygghet i sin hverdag.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Eg har merka meg at representanten Ellingsen har uttalt at det som kjem til uttrykk når folk stemmer i Holmgang på tv, er meiningane til folk flest. No er det etter mitt syn vanlegvis litt lett å føreseia avstemmingsresultatet der. Så dersom spørsmålet hadde vore om ein ynskte meir fokusering på hemntanken, trur eg nok at resultatet hadde vorte «ja» i ei slik avstemming. Derimot viser undersøkingar at folk flest ynskjer meir – og faktisk har meir tru på – rehabilitering. Har representanten Ellingsen merka seg, og er han einig i at dagens regjering har eit langt høgre tempo og har gjort ein større innsats når det gjeld rehabilitering og kriminalomsorg, enn førre regjering? Og: Viss Framstegspartiets ruspolitikk vert gjennomført, vil dette få store konsekvensar. Dei auka midlane til politiet som Framstegspartiet føreslår, vert nok fort oppspiste. Innser representanten Ellingsen konsekvensane av ein ruspolitikk der opningstidene vert utvida dramatisk og sal ikkje lenger skjer gjennom vinmonopolet? Dette vil letta tilgangen – som igjen vil føra til meir misbruk og auka kriminalitet. Er representanten Ellingsen villig til å betala den prisen?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Utdanning og fokusering på det har Høgre lenge prøvd å ha som sitt varemerke i politikken. Eg vil hevda at innanfor justissektoren har dei tre alvorlege unnlatingssynder vedrørande undervisning. Det fyrste er opptaket på KRUS. Her har vi faktisk auka dei ordinære klassane og ekstraklassane, men det kom tydelegvis som lyn frå klar himmel for Bondevik II-regjeringa at nye fengselsplassar òg treng auka bemanning og fleire i utdanning. Det andre er opptaket på Politihøgskolen. I 2003 vart det teke opp 240 studentar ved Politihøgskolen, i 2007 var opptaket 432. Det tredje er å få på plass undervisning i fengsla. Mitt spørsmål til representanten Aspaker er ganske enkelt: Innser representanten at bemanningssituasjonen hadde vore ein heilt annan og mykje betre dersom regjeringa Bondevik hadde teke ansvar og utdanna fleire politifolk og fleire fengselsbetjentar og fått undervisning inn i fengsla, då dei hadde ansvaret og sat ved roret? Innser representanten at når Høgre skrik på meir bemanning, har partiet sjølv mesteparten av skulda?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Høgre kom med ei veldig grei avklaring overfor veljarane om at dei ikkje vil og ikkje kan sitja i ei regjering med eit parti som ikkje tek handlingsregelen alvorleg. Eg går ut frå at Kristeleg Folkeparti òg deler dette synet. Eg har òg merka meg Høgre sin konfrontasjonspolitikk i justispolitikken mot regjeringspartia – det var berre å høyra etter i innlegga her i dag: Alt var betre før. Eg har òg merka meg at Kristeleg Folkeparti har lagt seg på ei mykje meir forsonande linje, der fokuset er å få eit best mogleg resultat. Det er vi glade for. Når det gjeld ruspolitikken, står Framstegspartiet for seg sjølv og ønskjer opne kraner døgnet rundt, med dei konsekvensane det vil få. Eg og regjeringspartia er heilt samde med Kristeleg Folkeparti i at vi skal ha ein restriktiv ruspolitikk, men kvar går grensa for kva Kristeleg Folkeparti vil tolerera av ein regjeringspartnar når det gjeld ruspolitikken?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Det er flott at vi kan nytta litt av denne dagen til å diskutera nettopp tilbakeføringsgarantien. No vil tilbakeføringsgarantien som kjent òg vera omtalt i eit eige kapittel i kriminalomsorgsmeldinga som kjem. Utgangspunktet for at vi sette oss ned for å laga ein tilbakeføringsgaranti, er faktisk at ein av to er tilbake i fengselet i løpet av fem år. Vi må bryta denne vonde sirkelen for gjengangarane i fengsla, og vi må fanga opp fyrstegongsforbrytarar, slik at dei ikkje får ei kriminell løpebane. Til det siste introduserer vi m.a. elektronisk soning og andre alternativ, som t.d. bruk av samfunnsstraff. Tilbakeføringsgaranti betyr tilbake og integrert i samfunnet. Det gjeld som sagt dei som er til soning, men også dei som er på rusavvenning, eller som har psykiatriske problem. Eg vil seie litt om prøveprosjektet som vi startar opp i Sogn, KrAmi. Årdal har alt i dag ei ansvarsgruppe som lagar individuelle planar for dei som er til soning eller behandling. Kommunane som er med på prosjektet, må velja ein ansvarleg person, ein mentor, som tidlegast mogleg kjem i kontakt med dei som er til soning eller behandling. Mentoren, det kan t.d. vera ein miljøterapeut, skal hjelpa dei innsette til å få jobb, bustad og eit nytt nettverk. Desse tre knaggane går igjen. Den første er jobb. I Indre Sogn Asvo i Årdal har ein dei fleste gradene, frå jobbtrening til varig tilrettelagde arbeidsplassar. Det neste punktet er bustad. Mange treng tilrettelagde bustader med personale. Det kan vera bufellesskap eller butrening, som f.eks. i Tangavegen i Årdal. At opningstidene er slik at ein kan møta vaksne også utanfor kontortida, er avgjerande for å kunna lykkast. Den siste knaggen er nettverk og fritidsaktivitetar. Her kjem dei frivillige inn. Utan frivillige stansar heile prosjektet opp. Men f.eks. i Årdal, der det prosjektet som eg viser til, ligg, er det eit utal frivillige korps og mange tilbod – også lågterskeltilbod, som er eit godt eksempel. Eg er heilt samd med representanten Dahl når han peikar på kor viktige dei frivillige er også her. Men eg vil påstå at det aller viktigaste arbeidet vert lagt ned i form av førebygging. Det finst knapt ei bygd rundt i landet utan mange lag og organisasjonar som jobbar med barn, unge og vaksne. Innanfor kriminalomsorga har vi òg mange ideelle organisasjonar, f.eks. Raudekrossen, med si visitorteneste, og mange organisasjonar med kyrkjeleg tilhøyring. Orga- nisasjonar som WayBack og Fangers Pårørende gjer òg ein flott innsats når det gjeld tilbakeføring. Det er størst fare for tilbakefall den første kvelden i fridom, den neste bøygen kjem den første helga i fridom. På desse tidspunkta er det offentlege lite tilgjengeleg. Her spelar dei frivillige ei nøkkelrolle i framtidas tilbakeføringsgaranti.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Det er en realitet at den forrige regjeringen la fram en stortingsmelding om undervisning i fengsel. Den gav klare bud om at dette var et område som måtte opprioriteres, og det er svært viktig for å få til god rehabilitering. Opptaket til Politihøgskolen ble altså økt med 125 studenter under den forrige regjeringen. Så langt har dagens regjering greid 72. Jeg er helt enig i at vi må ta opp flere i årene som kommer, for vi skal bygge en større politistyrke, men jeg føler ikke at vi har noe å skamme oss over. Jeg gjør også oppmerksom på at det i den forrige perioden faktisk ikke var forslag om å ta opp større kull på Politihøgskolen. Med hensyn til KRUS er det klart at satsingen på nye fengsel osv. må ledsages av ny satsing på flere som utdannes til å gå inn i de jobbene.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Det er en realitet at denne regjeringen på sine snart to–tre år ved makten har hatt 130 milliarder kr mer å rutte med. Det betyr at kommunene har fått mer, men det er også en realitet at veksten i kommunesektoren og i de frie midlene faktisk var helt på høyde med det dagens regjering har levert, under den forrige regjeringen. I så måte føler jeg ikke at den kritikken som her rettes, kommer til rett adresse. Høyre har gjort trygge lokalsamfunn til en av sine viktigste saker i den valgkampen vi har bak oss, og vi kommer til å fortsette å ha det fokuset. Det betyr at vi kommer til å jobbe med ulike tiltak, både sentralt og lokalt, for å bygge opp under at politi og alle gode krefter i lokalsamfunnene kan bidra til at vi i fellesskap greier å forebygge bedre og legge til rette for å hjelpe grupper som av ulike årsaker sliter og har det tungt.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Høyre har i sitt budsjettforslag avgrenset elektronisk soning til å bli et prosjekt som skal gjelde de yngste lovbryterne. Vi er prinsipielt imot at man skal gjøre dette til et storstilt prosjekt for hjemmesoning. Vi ser helt klart at elektronisk soning betyr at de som ter seg best, de som er de mest ressurssterke og vellykkede innsatte, er de som ville kunne få et slikt tilbud. Samtidig krever det store oppfølgingsressurser enten fra kriminalomsorgen eller friomsorgen. Vi er redd for at det skal gå på bekostning av det arbeidet som må gjøres i forhold til løslatelse fra annen soning, og vi har i den situasjonen som man er i nå, ment at det ikke var rett å gå i gang med den typen storstilte forsøksprosjekter.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Regjeringspartienes representanter, med Inga Marte Thorkildsen i spissen, har reist til Sandefjord i tur og orden for å gi sin støtte til kvinnefengslet, som Regjeringen hadde foreslått nedlagt. Vi kunne lese i bladet til Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund at tilbudet ikke skulle legges ned. Men saken stopper ikke der, for i budsjettmerknadene har de rød-grønne skrevet at tilbudet skal vurderes på nytt «når soningskøen er avviklet». Jeg mener at dette kvinnesoningstilbudet i Sandefjord er et veldig viktig tilbud for en utsatt gruppe kvinner, og mange høringsinstanser har vært svært kritiske til forslaget om nedleggelse. Men jeg vil stille representanten Chaudhry spørsmål om hva SV egentlig mener i denne saken. Mener man at man skal legge ned kvinnefengslet? Skal det bestå? Eller: Hva betyr det at man skal komme tilbake og vurdere det på nytt når man nå har sagt at det skal få leve videre?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Mange ordførere uttrykker stor bekymring over politiets ressurser og manglende bemanning, som er ytterligere forsterket og forverret etter at de nye arbeidstidsbestemmelsene kom. På lang sikt kan økt opptak på Politihøgskolen og bemanningsprosjektet gi oss flere politifolk. På kort sikt vet vi vel at det er en aktiv seniorpolitikk og flere sivile som raskt vil kunne gi oss flere folk nå. Da er mitt første spørsmål til statsråden: Hvordan vil han forklare at Regjeringen sier den vil satse på seniorer og sivilt ansatte, men leverer et driftsbudsjett for politiet i 2008 som ikke rommer lønn til en slik satsing på nye ansatte? Mitt andre spørsmål er: Er det korrekt oppfattet at statsråden vegrer seg for å sette i gang en politistudie som kan gi Stortinget det grunnlaget vi trenger for å vite hvor mange politifolk Norge trenger i 2030?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Vi har i dag på nytt fått demonstrert hvordan Regjeringen prøver å gjemme seg bak opptakstall til Politihøgskolen før 2005 når de konfronteres med situasjonen og problemene i dagens Politi-Norge. Men jeg skal gi statsråden en ny sjanse til å svare på hvordan Regjeringen vil finansiere seniortiltak og sivile stillinger når det framlagte budsjettet er for lite allerede før det trer i kraft fra 1. januar 2008. Vi vet at dersom 20 pst. av seniorene vil ta imot et slikt tilbud og stå videre, utgjør det alene om lag 60 stillinger. Kunne vi få lyst ut flere sivile stillinger, skjønner vi også at dette vil være et veldig verdifullt innputt til et politi som virkelig trenger å fylle opp for å dekke de oppgavene de er pålagt. Det er veldig bra at man er i gang med et pilotprosjekt i Hordaland, men jeg ønsker meg det både i Finnmark, i Troms, i Nordland, i Sogn og Fjordane – i de delene av Norge som har disse problemene. Til og med i Oslo tror jeg man ville ønsket seg et pilotprosjekt som kunne fange opp en Finn Abrahamsen, som dessverre har funnet seg helt andre ting å gjøre enn å stå videre i Oslo-politiet. Når det gjelder forslaget om en politistudie, må jeg si jeg synes det var et veldig skuffende svar statsråden gav. Når statsråden sier at man er i gang med et arbeid à la Forsvarsstudien, synes jeg det er veldig merkelig å høre, for i forbindelse med Forsvarsstudien jobber man på en helt annet måte. Den er forankret på en helt annen måte og har et vindu ut mot samfunnet som gjør at man kunne følge med, man kunne skjønne, man kunne forstå, og det var mulig å komme med et innputt til det arbeidet som foregår i sammenheng med en såkalt forsvarsstudie. Jeg oppfatter det ikke slik at det arbeidet som foregår i Justisdepartementet, er en slik type arbeid, men i så fall vil jeg be statsråden om han på egnet måte raskt kan komme til Stortinget og informere om hva dette bemanningsprosjektet går ut på, slik at også ordførere og andre som har interesse av å være premissleverandør til det arbeidet, kunne få en mulighet før det er for sent, før man lukker utredningen, og før man har bestemt seg for hvordan dette skal være i framtiden. I mitt første innlegg tok jeg opp forslag om å be Regjeringen se spesielt på § 11 i voldsoffererstatningsloven, den som regulerer hvor mye erstatning som kan gis pr. skadetilfelle. Jeg har forstått det slik at regjeringspartiene kan støtte at dette forslaget oversendes til Regjeringen for videre arbeid, og jeg har tillit til at justisministeren i så fall vil følge opp saken på egnet måte og på et egnet tidspunkt komme tilbake til Stortinget med det som er intensjonen i forslaget. Jeg ber om at statsråden vil bekrefte at det er en korrekt oppfatning fra min side.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-03:
Det innlegget som statsråden her holdt, kom vel kanskje ikke uventet. Jeg tror det er ganske viktig at man ser seg rundt og erfarer hvordan kriminalitetsutviklingen er, med den store mengden kriminalitet som begås av et lite antall, og som vi i dag ikke ser ut til å ha midler til å få satt en stopper for. Det er bakgrunnen for det forslaget som Høyre nå har fremmet. Jeg tror det er fullt mulig å ha to tanker i hodet samtidig, at vi kan mene noe om behovet for en minstestraff ved tredjegangs domfellelse, en frihetsberøvelse som gjør at man kan komme i inngripen med den som faktisk har begått kriminaliteten, for deretter å sørge for et innhold i den frihetsberøvelsen som er slik at man får sluset folk tilbake til et kriminalitetsfritt liv. Så her er det to tanker som må tenkes samtidig. Den ene er å få en reaksjon som er så tydelig at man får en klar beskjed fra samfunnet om at dette er totalt uakseptabelt. Den andre er å sørge for hjelp til de individene som faktisk trenger veiledning, helsemessig oppfølging, rusprogram eller hva det måtte være, for å komme seg ut av det kriminelle livet de lever. Her er det mye ugjort, og vi har alle et stort ansvar for å bidra til at antallet gjengangere i norske fengsler skal bli mindre i framtiden enn det har vært til nå.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Representanten Chaudhry har vært opptatt av forebygging, og jeg tror vi begge to kan være enige om at forliksrådene er et godt forebyggende tiltak. Vi ser at i budsjettinnstillingen går regjeringspartiene, og selvfølgelig Chaudhry, inn for å kutte i møtegodtgjørelsen til forliksrådene. Mener ikke representanten at forliksrådene er viktige og gjør en flott innsats? Hvorfor vil ikke SV verdsette denne innsatsen bedre?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2007-12-03:
Det vises i forslaget til at vi har store problemer knyttet til gjengangerkriminalitet. Forslagsstillerne mener at en ordning med markert strengere straffereaksjon ved domfellelse for tredje gang vil virke mer forebyggende på framtidige ulovlige handlinger, ved at ytterligere lovbrudd vil få en reell konsekvens for de involverte. Forslagsstillerne mener også prinsipielt at lovbrudd ved gjengangerkriminalitet bør innbære en strengere straffereaksjon, slik at de som begår lovbrudd gjentatte ganger, oppfatter at det reageres hardere, og at de som er tidlig i en kriminell løpebane, oppfatter at gjentakelse av kriminalitet vil få alvorlige konsekvenser. Vi tror at en slik ordning vil være med på å forebygge en gradvis slusing inn i kriminalitet. For når unge kriminelle og de som er tidlig i en kriminell løpebane, ser at det ikke får konsekvenser å begå kriminalitet, og at man kan fortsette å begå samme type kriminalitet uten å bli nevneverdig mer straffet, vil ikke det virke spesielt preventivt. En annen ting når det gjelder å øke straffen ved gjentakelse, er at hovedsaken med straff er at samfunnet skal beskyttes. De som blir utsatt for denne type kriminalitet, skal beskyttes. Det at den dømte etter kort tid slippes ut og kan møte offeret på gaten rimelig tidlig etterpå, vil ikke være spesielt positivt for den alminnelige rettsoppfatningen. Det som det også er viktig å legge vekt på i denne sammenheng, er at straffedømte som har fått lengre straffer, også skal rehabiliteres innen denne perioden. De som soner lengre straffer, skal få en rehabilitering slik at de har mulighet til å komme ut i samfunnet og fungere på en normal og kriminalitetsfri måte. Det skal vises respekt for loven. Det skal vises respekt for samfunnet. Men man skal også vise respekt for dem som etter hvert avstår fra å utføre kriminelle handlinger. Jeg tar med dette også opp forslagene fra Fremskrittspartiet.
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Vi er kjent med at politiet har stillinger stående ledige fordi de ikke har søkere. Det er uheldig. Så kan vi spørre oss hvorfor vi har for få utdannede politifolk. Det var dette vi var litt inne på, at vi var ferdige med denne tallmagien i forhold til opptakene, men jeg gir meg ikke helt med det. Noe av forklaringen kan ligge i at under Bondevik II-regjeringen ble ikke kapasiteten på Politihøgskolen utnyttet, og i flere år ble det ikke tatt opp mer enn rundt 250 elever pr. år. Regjeringen Stoltenberg II har nå kjørt to skoleår med fullt opptak, som er 432 elever. Derfor vil jeg spørre representanten Dørum fra Venstre, som representerer et parti som hadde innflytelse på dette feltet under den forrige regjering, om det var uventet for Venstre at vi har for lite politifolk å ta av som følge av lave opptak på Politihøgskolen under Bondevik II-regjeringen.
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2007-12-03:
Forslaget fra Høyre innebærer et ønske om å ha en minimumsstraff ved tredje gangs domfellelse eller mer ved alvorlige straffbare handlinger. Arbeiderpartiet viser til at når det gjelder ønsket om økt straff for gjengangere, har dommerne allerede i dag mulighet til å ta hensyn til dette i straffeutmålingen. Ved gjentakelse av kriminelle handlinger har dommerne mulighet til å bruke dette som et straffeskjerpende moment i straffeutmålingen. Da vi i Stortinget i forrige periode behandlet den alminnelige del i straffeloven 2005, ble det i § 79 lagt opp til at dommeren kan benytte sidestrafferammer. Her gis det mulighet til å straffe strengere enn det som er angitt i det enkelte straffebud ved gjentakelser. I arbeidet med den spesielle del av straffeloven, som vi arbeider med nå her i Stortinget, vil vi komme nærmere inn på problemstillingene forslagsstillerne reiser. Arbeiderpartiet vil, i tråd med Soria Moria-erklæringen, arbeide for å innføre en tilbakeføringsgaranti som skal legge til rette for at den straffedømte bl.a. skal få mulighet til å skaffe seg jobb og bolig etter endt soning. Dette vil forhåpentligvis bidra til å redusere tilbakefall og styrke innsattes sjanser til å være lovlydige etter endt soning. Jeg vil vise til gjengangerprosjektene i Bergen og det i Oslo som kalles VIC, som har gode tall når det gjelder å hindre tilbakefall. Neste år kommer kriminalmeldingen, som skal se både på soning og på ettervern. Jeg tror at i denne forbindelse er ettervernet veldig viktig. Det at man hele tiden skal inn igjen og sone strengere og strengere straffer, tror jeg ikke er løsningen for å unngå å få gjengangere. Vi må hjelpe dem under soning med rehabilitering, og vi må også bidra til at de får et ettervern når de er kommet ut. Vi har muligheten til dette i regi av KrAmi-modellen fra Sverige, som man har et prøveprosjekt med i Årdal. Mange frivillige organisasjoner driver med ettervern – det hørte vi på høringen vår. For eksempel Røde Kors, Kirkens Sosialtjeneste og WayBack driver med dette, og har gode tall for at ettervern fungerer. Rusbehandling er en annen ting som det må satses på. Mange av de som er gjengangere, har et rusproblem. For å komme seg ut av det kriminelle må de få behandling for det som gjør at de er kriminelle, og det er rusen. Jeg vil da påpeke når det gjelder minimumsstraff ved tredje gangs forbrytelse, at jeg heller vil jobbe for at vi får bedre ettervern for disse som er gjengangere. Og vi har muligheter i loven i dag til å bruke gjentakelse som et straffeskjerpende moment.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-12-03:
Justisdepartementet har utplassert sivile vernepliktige i VOKT – aktiv volds- og konfliktforebyggende tjeneste. Formålet er å forebygge vold, mobbing, konflikter og rasisme blant barn og ungdom. Tjenestestedene er skoler, ungdomsklubber og organisasjoner som arbeider for en bedre hverdag for ungdom i Norge. VOKT-arbeiderens tilstedeværelse skal være hovedoppgaven i tjenesten. VOKT-arbeideren skal avdekke og forebygge mobbing, vold og konflikter i ungdomsmiljøet. I tillegg skal han arbeide aktivt med holdningsskapende arbeid gjennom å være en tydelig rollemodell. VOKT regnes som et adekvat og rimelig tiltak for å hindre og forebygge vold, konflikter og mobbing i ungdomsmiljøene. Det var positive erfaringer både blant oppdragsgivere og vernepliktige da dette ble evaluert, og de vernepliktige ungdommene opplevde erfaringen som personlig utviklende. Så i vår økte tjenestens pris uten forvarsel fra 60 kr pr. dag til 225 kr pr. dag. Undertegnede stilte skriftlig spørsmål til statsråden fordi jeg fryktet at en slik utgiftsøkning kunne føre til færre VOKT-arbeidere og dårligere vilkår for viktig barne- og ungdomsarbeid rundt om i landet. Mange av de institusjonene og organisasjonene som har søkt om eller har en slik arbeider, ville ikke lenger ha råd til å dekke stillingen. I sitt svar sa statsråden den gang at oppdragsgiverne som en hovedregel må betale for bruk av sivile vernepliktige, og for 2007 var beløpet 225 kr pr. dag. Men videre sa han at når det gjelder VOKT, er erfaringene at denne tjenesteformen vanskelig lar seg gjennomføre på et ønsket nivå, med mindre staten setter en lavere sats for denne type tjeneste. I deler av VOKT er det altså lagt til grunn en subsidiert oppdragsgiversats på 60 kr pr. dag. Statsråden sa i vår at VOKT er en meningsfull tjeneste for samfunnet og for en del sivile vernepliktige, og han la vekt på at Siviltjenesten skulle subsidiere denne tjenesteformen så langt det lot seg gjøre innenfor dette årets budsjett. I november fikk så VOKT-oppdragsgiverne brev fra Siviltjenesten der det står at statsbudsjettet for 2008 tilsier ytterligere reduseringer som går ut over VOKT-tjenesten. Alle VOKT-oppdragsgiverne må nå betale samme pris for VOKT-arbeidere som for øvrige sivile vernepliktige, altså 225 kr. Som om ikke dette var nok, har prisen økt til 250 kr fra nyttår, altså fra 60 kr dagen til 250 kr dagen for en så vellykket tjeneste. Dette er i strid med det statsråden gav av signaler i juni. Hva kan statsråden gjøre for at ungdomsklubber, skoler og andre skal kunne ha råd til en VOKT-arbeider, og hvorfor har en ikke sett seg råd til iallfall å opprettholde dette på det nivået det er på i inneværende år?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-05-25:
Jeg har gleden av å fremsette et forslag på vegne av Karin S. Woldseth, Modulf Aukan, Trine Skei Grande og meg selv om ulike finansieringsmodeller for offentlig finansiering av private barnehager.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-05-25:
Det er en glede å kunne legge frem forslag fra stortingsrepresentantene Ulf Erik Knudsen, Bård Hoksrud, Gjermund Hagesæter og meg selv om å fjerne forskjellen mellom private og offentlige kreditorer når det gjelder gebyr for forsinket betaling.
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2007-05-25:
Representantforslaget reiser to spørsmål. Det første spørsmålet er om Regjeringen skal si fra seg muligheten til å påberope seg foreldelse i den konkrete saken om nordsjødykkerne og deres eventuelle erstatningskrav mot staten. Reglene vi har for foreldelse, åpner for at den som påstås å være ansvarlig, kan unnlate å påberope seg foreldelsesreglene. I svaret fra Arbeids- og inkluderingsdepartementet vises det til St.meld. nr. 47 for 2002-2003, der departementet sier at staten ikke ønsker å påberope seg foreldelse dersom det gjenstår prinsipielle spørsmål som ikke har fått sin rettslige avklaring. Jeg mener derfor at punkt 1 i forslaget er i varetatt. Det andre spørsmålet som reises, er om vi trenger en lovhjemmel for å hindre at staten påberoper seg foreldelse i saker der statlige myndigheter selv kan mistenkes for å ha forsøkt å skjule sine handlinger. Når det gjelder å reise sak om erstatning, er det to hensyn å ta – hensynet til at bevis skal sikres, og at det derfor bør komme et erstatningskrav innen rimelig tid etter at skaden er inntrådt. Videre er det hensynet til forutsigbarheten for skadevolder – vil det skje noe i denne saken, eller kan jeg legge den bak meg og gå videre i livet? Når det gjelder saker hvor staten er skadevolder, er det i praksis lagt opp til en forsiktighetslinje som tilsier at staten ikke påberoper seg foreldelse der skadelidte vil lide et uforskyldt tap. Hver sak og hvert sakskompleks må imidlertid vurderes konkret. Fristene etter foreldelsesloven er rommelige, noe som bør gi den skadelidte god tid til å vurdere om erstatningssøksmål bør anlegges, samtidig som reglene ivaretar skadevolders interesse for å få avklart saken innen rimelig tid. Jeg støtter derfor flertallet i komiteen, og ser ikke behovet for å endre reglene i foreldelsesloven § 9 for å oppnå det forslagsstillerne ønsker med sitt punkt 2 i forslaget.
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2007-05-25:
Representantforslaget tar opp en viktig problemstilling. Vi ønsker i større grad å tegne helseforsikringer. Jeg ser de utfordringer som ligger i at forsikringsselskapet gjerne vil vite litt om sykdomshistorikken vår før vi tegner forsikring, slik at forsikringspremien kan fastsettes i forhold til den risikoen selskapet løper, men ønsket om opplysninger må balanseres med personvernhensynet til forsikringstaker. Det er viktig at det kommer klart fram hva man gir fullmakt til å innhente av helseopplysninger når vi skriver under forsikringspapirene. Leger eller psykologer som erklærer at de er fritatt fra taushetsplikt, må være bevisst på hvilken informasjon de gir ut, at det er relevant for den forsikringen som skal tegnes. Hvor mye som skal utleveres om psykisk helse for å tegne en kreftforsikring, kan jo diskuteres. Det er bra at det er krav om at overskuddsinformasjon som innhentes, skal slettes eller returneres. Vi har flere lover i dag som regulerer spørsmål rundt dette. De selskaper som skal innhente helseopplysninger, må ha konsesjon. Det gir staten mulighet til å luke vekk useriøse aktører. Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en proposisjon om temaet i løpet av 2007. Da vil vi få muligheten til å diskutere dette viktige temaet på nytt.
Torill Ø. Hanssen (Fremskrittspartiet), 2007-05-25:
Bander gjør tigging til en jobb, der skuespiller- og forkledningskunst er et must når det gjelder å lure oss snille og godtroende til å tro at vi gir til mennesker som trenger hjelp. Vi mennesker vil gjerne gi og hjelpe våre neste som ikke har det så bra, men med de medieoppslagene som har vært den siste tiden, vet vi at vi blir lurt, og vi kommer til å tenke oss godt om før vi gir igjen. Kan man si at vanlige mennesker som bor i slike områder, har en trygg tilværelse i hverdagen? Jeg hadde i hvert fall ikke latt mitt barn eller mine barnebarn ferdes i et slikt område. Og hvilke rettigheter har så vi? Med den nye politireformen skulle det bli mer synlig politi i gatene. Har det blitt det? Nei! Som vanlig har Regjeringen laget et glansbilde. Man har ikke gitt politiet de muligheter og de midler som trengs for at de skal kunne gjøre jobben sin. Stortinget bør være lydhør overfor de kommunene som opplever slike problemer, og man bør gripe tak i dette gjennom politivedtektene, som gir adgang til bortvising av aggressive og sjenerende tiggere og prostituerte som forstyrrer ro og orden. Fremskrittspartiet vil i denne saken stemme for forslag nr. 5, fra Venstre.