trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Da velger jeg å forutsette at finansministeren kommer til å følge opp det som nå blir Stortingets vedtak, som bl.a. innebærer at Norge skal gå foran på dette området. Men så har jeg et annet spørsmål, og det dreier seg om dette med personvernhensyn, som både jeg og representanten Syversen, som jo også er medforslagsstiller på dette forslaget, tok opp i våre innlegg. Det har vært overraskelse knyttet til det forslaget som kom fra Brønnøysundregistrene om hvordan man skal få til et elektronisk aksjeeierregister i Norge. Spørsmålet mitt er egentlig ganske enkelt: Er finansministeren enig i at informasjon om eierskap i Norge bør kunne begrenses ut fra personvernhensyn?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Jeg tror hele Stortinget er samlet i det å være opptatt av personvern og personvernhensyn. Men det som det har blitt referert til så langt i debatten her, er at framtredende jurister som har personvern som sitt felt, har vært inne og vurdert denne saken og mener at personvernhensyn ikke er et spesielt relevant motargument mot å kunne ha åpenhet rundt eierskap, rett og slett fordi det å eie gjennom aksjer er et privilegium hvor man har anledning til å eie uten å ha fullt personlig ansvar. Det er bare aksjekapitalen sin man risikerer, det er begrenset personlig ansvar, og det er på sett og vis hele poenget med aksjeeiermodellen. Er finansministeren enig i de vurderingene?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Da prøver jeg meg på å spørre litt mer konkret om en av de vurderingene som Brønnøysundregistrene har gjort, og som går på at det ikke skal være mulig å søke opp krysseierskap – det skal altså ikke være mulig å gå inn og søke på en person og få en fullstendig oversikt over hva denne personen eier, man skal bare kunne søke på selskap. Det gjør at det i prinsippet er umulig å finne ut av det samlede eierskapet til en enkeltperson. Er finansministeren enig i at det å kunne søke opp den type informasjon har en verdi for offentligheten?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Den siste replikken blir veldig enkel – et enkelt spørsmål. Finansministeren signaliserer nå at dette kan vise seg å ta noe tid, og jeg tror Stortinget samlet sett er interessert i at denne saken skal utredes på en skikkelig måte, og at løsningen som presenteres, blir god og i samsvar med de forventningene som nå ligger i innstillingen fra komiteen. Men kan finansministeren være noe mer spesifikk på når hun ser for seg å komme tilbake til Stortinget med en løsning for dette registeret?
Siri A. Meling (Høyre), 2015-06-05:
For 2015 anslås det at 11 pst. av de samlede utgiftene over offentlige budsjetter i Norges dekkes av Statens pensjonsfond utland. Dette illustrerer at størrelsen på fondet og avkastningen har stor betydning for norsk økonomi. Det er så avgjort en styrke for forvaltningen av fondet at et bredt flertall stiller seg bak handlingsregelen for bruk av fondets avkastning inn i norsk økonomi. Fondet er etter hvert en betydelig internasjonal investor, og de endringer som gjøres knyttet opp mot forvaltningen av denne formuesverdien, har også en ganske betydelig internasjonal oppmerksomhet. Det er viktig at fondet verken er eller skal oppfattes som et utenrikspolitisk virkemiddel. En enstemmig finanskomité viser også til i den innstillingen vi behandler i dag, at fondet ikke skal være et klimapolitisk virkemiddel. Samtidig erkjenner vi den lange tidshorisonten fondet opererer under, og at målsettingen om en god avkastning på lang sikt – som vi har forpliktet oss til – er avhengig av at vi opplever en bærekraftig utvikling når det gjelder både miljø og klima. For et års tid siden ble det nedsatt et ekspertutvalg for vurdering av SPUs investeringer i kull- og petroleumsselskaper. Regjeringen – og nå i dag et enstemmig storting – følger en av deres anbefalinger, nemlig å innføre et nytt adferdsbasert kriterium for observasjon og utelukkelse av selskaper som i en uakseptabel grad fører til utslipp av klimagasser. Det er bra at denne adferdsbaserte tilnærmingen er nøytral med hensyn til bransjer og til hvilken type av klimagass. Jeg synes også komiteen har funnet frem til en god løsning når det gjelder spørsmålet knyttet til SPUs investeringer i kull. Det er viktig at definisjonen av hvilke selskaper som skal vurderes for et eventuelt uttrekk, begrenser seg til kull knyttet til energiformål, og ikke til andre typer av anvendelse, bl.a. som innsatsfaktor til industriell produksjon. Mens vi i Norge mislyktes i vår såkalte månelanding på Mongstad, har faktisk canadierne bygget opp et fullskala kullkraftverk med CCS, karbonfangst og -lagring, i Canada. Det viser litt av betydningen av teknologiutviklingen i miljøets og klimaets tjeneste. Derfor er det bra at Stortinget nå legger opp føringer om at praktiseringen av det nye produktbaserte kriteriet bør utvikles over tid, bl.a. basert på endringer i energiproduksjon og teknologi. Så er det også verdt å understreke den enigheten som er fra en samlet komité, om at det ikke skal vurderes nye produktuttrekk fra andre virksomheter eller sektorer enn kull.
Siri A. Meling (Høyre), 2015-06-05:
Det er sannsynligvis ingen andre land som gir bedre innsyn i både ligningsopplysninger og aksjonærbøker enn Norge. Norge ligger langt fremme i åpenhet og transparens. Det er bra, men det kan bli bedre. Jeg synes at Transparency International Norge uttrykte det godt på finanskomiteens høring i denne saken da de sa at det finnes ingen legitim grunn til å hemmeligholde eierskap. Det utsagnet er jeg enig i. Med andre ord er det ingen bærende argumenter for at det ikke skal være åpenhet om eierskap i norske selskaper. Selv om det allerede i revidert nasjonalbudsjett i fjor ble vedtatt å etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskaper som sikrer større åpenhet – jeg er glad for at regjeringen og finansministeren allerede har igangsatt et arbeid på dette området – er det et godt initiativ fra forslagsstillerne å sette saken på dagsordenen, og det er bra at det er en tverrpolitisk enighet i dette spørsmålet. Åpenhet er viktig i arbeidet mot skattekriminalitet, ikke minst mot korrupsjon og hvitvasking. Derfor er det betryggende at regjeringen på eget initiativ vurderer ordninger for å skape bedre innsyn også i eierskap til andre verdipapirer enn aksjer. Med åpenhet forventer man også at det vil kunne bidra til bedre restruktureringer og allokeringer gjennom fusjoner og oppkjøp i næringslivet, altså en styrket vekstimpuls. I en stadig mer globalisert verden er det viktig at vi i tillegg til de grep som tas nasjonalt, også støtter opp om det internasjonale arbeidet. Vi ønsker at Norge skal være et attraktivt land for utenlandsk kapital til å investere i. Da er det viktig at man finner gode, effektive løsninger som lengst mulig harmoniseres med internasjonale strukturer, samtidig som det ivaretar vår pådriverrolle for økt åpenhet og innsyn i eierkonstellasjoner. Vi må etablere enkle og oversiktlige ordninger og regler slik at ikke store internasjonale aktører velger å holde seg borte fra investeringer i Norge. Vi vet at eierkonstellasjoner kan være komplekse og ut fra ulike hensyn utgjøre et nettverk som det er krevende å få oversikt over. Derfor er det bra at en enstemmig finanskomité legger til grunn at informasjon om såkalte «beneficial owners», det vil si de reelle eierne eller rettighetshaverne til et selskap, skal ligge på et nivå der Norge skal fremstå som et foregangsland når det gjelder spørsmål om åpenhet. Dette gjelder også for forvalterkontoer. På finanskomiteens høring i denne saken ble det opplyst at det er nedsatt en arbeidsgruppe i samarbeid mellom Tax Justice Network Norge, IKT-Norge og Finans Norge, som tar sikte på å komme med forslag med forbedringer for et nytt register. Dette er et godt initiativ, og partene fortjener honnør for dette viktige arbeidet.
Anette Kristine Davidsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Å få delta i denne debatten gjør meg litt ydmyk. For det første er dette mitt første innlegg fra Stortingets talerstol, og for det andre får jeg vært med på et historisk vedtak, et vedtak som viser at vi som politikere evner å ta grep og evner å fatte beslutninger som trekker i en grønnere retning. Det er min generasjon helt avhengig av. Vi er den første generasjonen som får merke klimaendringene på kroppen, og vi er mest sannsynlig den siste som har mulighet til å gjøre noe med det. Når Stortinget nå vedtar å trekke Statens pensjonsfond utland ut av kull, fatter vi et vedtak som vil gi gjenlyd over hele verden. Vi går foran. Vi velger bort en av de største kildene til klimagasser som bidrar til den globale oppvarmingen, og det er noe å være stolt av. Med dette vedtaket tar Stortinget utfordringen fra en lang rekke klimaeksperter og bidrar til å forsterke en allerede eksisterende trend, for stadig flere velger å trekke sine investeringer ut av kull og plassere dem i renere alternativ. Mitt håp er at enda flere følger etter og bidrar til at framtidens energi blir fornybar. Det er både helt nødvendig og mulig å nå togradersmålet, men for å klare det er det også helt nødvendig at store investorer tar sin del av ansvaret, og dette ansvaret er Stortinget nå med på å ta. I tillegg er det et paradoks dersom energien vi skal gi til verdens fattigste for å løfte dem ut av fattigdom, er den samme energien som tvinger dem til å flykte fra sine hjem på grunn av klimaendringene. For det er verdens fattigste som rammes hardest av den globale oppvarmingen, som kull i stor grad er med på å skape. Dette gjør at fordelene ved å trekke pensjonsfondet ut av kull går langt utover bekjempelse av klimaendringene. Det er en god dag for historiebøkene at Stortinget sender et så tydelig signal om at vi ønsker å bruke oljefondets kapital og innflytelse på å gjøre energimarkedet mer fornybart. Nina Jensen, som er generalsekretær i WWF, sa at dette antagelig er det viktigste klimavedtaket som Stortinget noensinne har tatt, og jeg kunne ikke sagt meg mer enig.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-06-05:
Nettopp fordi dette kanskje er det viktigste klimavedtaket Stortinget fatter på lang tid, og i hvert fall i denne sesjonen, vil jeg gjerne knytte noen ord til saken. Dette er en stor dag. Det er en stolt dag for Stortinget, som fatter historiske vedtak på denne måten. Jeg synes også det understreker hvor riktig det var i fjor nettopp å ta den ekstra runden med å nedsette et ekspertutvalg, fordi vi får et vedtak nå som både er mer omfattende, mer presist og som kan få en operasjonell betydning i større grad enn det forslaget som lå i Stortinget i fjor vår. Jeg er helt enig i finanskomiteens formuleringer om at SPU ikke skal være et utenrikspolitisk virkemiddel, men samtidig er det definitivt et virkemiddel. Det er klart at det vi gjør i dag, gir en enorm internasjonal oppmerksomhet og vil kunne bli førende for fond langt utover den enorme mengden av kapital som ligger i Statens pensjonsfond. Jeg tror også, som flere har påpekt, at det vil kunne ha en reell betydning gjennom at det gir mulighet for selskaper ikke bare til å trekke seg ut, men også til å forbedre sin virksomhet for fortsatt å kunne være inne. Det er flere sider som må ses i sammenheng når Stortinget også går inn for å se på muligheten for å investere i infrastruktur, men selvfølgelig også økningen med mulighet for investeringer i fornybar energi, som er viktig. Som mange har påpekt, tror jeg også dette langsiktig er økonomisk fornuftig for den investeringen og den kapitalen som, på vegne av det norske folk, ligger i Statens pensjonsfond utland. Det må også ses i sammenheng med andre forpliktelser Norge har på klimafronten. Vi gjør et stort arbeid internasjonalt i ivaretakelse av regnskog. Vi gjør også mye når det gjelder fornybar energi, og vi er med på å finansiere opp det grønne fondet i forkant av klimatoppmøtet i Paris i høst. Det er klart at denne beslutningen er en viktig del av de signalene som skal gis inn mot forhandlingene, sånn at vi kan bygge opp under og være med på å få til et ordentlig resultat der. Vi har også gjort vårt eget vedtak om at vi skal redusere våre utslipp i Norge med 40 pst. fram mot 2030. Det krever mange enkeltvedtak og store endringer i løpet av de neste 15 årene. Jeg må si jeg ser med glede på dette store vedtaket i dag og på vedtak vi har fattet tidligere, enten det gjelder forsterkning av jernbanen eller omlegginger for å få en mer miljøvennlig bilpark. Det er mange vedtak som er fattet i løpet av de siste to årene. Det er ingen tvil om at det nye flertallet vi fikk etter valget sist, har gitt en helt annen dynamikk i klimapolitikken nå enn det vi har sett de foregående årene. Det er gledelig.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-06-05:
Jeg vil også først takke interpellanten for å reise et veldig viktig spørsmål. Kampen mot ulovlig kapitalflukt er viktig, og som flere har påpekt her, er spørsmålet viktig både i den litt bredere kampen for å avvikle skatteparadiser og i kampen mot korrupsjon og den omfattende organiserte kriminaliteten, som kan bygge på de mulighetene som ligger i et skatteparadis. Disse landene, med sitt hemmelighetshold, har som selve sin forretningsidé å tilby lovstrukturer som kan tilsløre eller skjule informasjon om aktiviteter og eierforhold i selskapenes hjemland. Dette skjer ofte på en slik måte at selskapene unngår å betale skatt til sine hjemland eller til de landene hvor de har fått tilgang til ressurser, eller hvor ressurser omgjøres til varer og tjenester. Konsekvensene er at overskudd som burde gått til fellesskapet i selskapenes hjemland, eller der verdiskapningen skjer, i stedet tappes ut av landet. I tillegg er det kampen mot korrupsjon og organisert kriminalitet. Dette hemmeligholdetkan motvirkes av utvidet land-for-land-rapportering, som krever at selskapene rapporterer inntekter, kostnader, skatt, produksjon og investering fra alle land et selskap er registrert i. Dette vil gi investorer innsikt i de sentrale regnskapstall, som er verdifullt for alle investorer. Jeg mener det er en selvfølge at Norge skal ligge i front i kampen mot ulovlig kapitalflukt og en videre kamp mot korrupsjon og organisert kriminalitet. Det er noe vi som et velfungerende demokrati som er godt strukturert, har en egeninteresse av å gjøre, og er også noe som vi har et ansvar for å jobbe imot, sammen med våre partnere. Fra interpellantens side uttrykkes det en utålmodighet for at vi skal gå videre med en utvidet land-for-land-rapportering. Fra Venstres side er vi helt enig i det og deler den utålmodigheten. Men jeg er litt forundret med hensyn til den saken som ble diskutert litt tidligere i dag, om Statens pensjonsfond utland, for der ligger det nettopp et forslag der Stortinget ber regjeringen utarbeide forventingsdokument for Statens pensjonsfond utland på områdene finansiell åpenhet og land-for-land-rapportering, og jeg synes det er litt forunderlig at Arbeiderpartiet ikke er med på det forslaget, som nettopp er et steg i den retningen som vi her i fellesskap alle gir uttrykk for at vi ønsker å gå. Så på bakgrunn av denne diskusjonen skulle jeg ønske at man tenkte på det én gang til, for å se på om dette forslaget, der man tross alt ber om et utarbeidet forventningsdokument, er et forslag som man kan være med på som et første steg i en retning, med tanke på et problem og en problemstilling som vi alle er enige om at det er viktig at Norge ligger i front for å bekjempe.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Jeg vil gjerne følge opp med spørsmål som jeg også reiste i innlegget, og det handler om det vi nå ser i boligmarkedet, som vi for så vidt har sett lenge. Jeg har registrert at statsråd Jensen er bekymret, og at hun også har sendt brev til Finanstilsynet. Jeg lurte på om statsråd Jensen kunne si noe mer om hva hun ser for seg å komme med av tiltak her. Vi registrerte i høringen at Norges Bank synes de tiltakene som Finanstilsynet kom med, hadde gode anslag, og det kan være viktig å merke seg når vi vet den viktige arbeidsdelingen som er mellom Norges Bank og Finanstilsynet i disse sakene.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Arbeiderpartiet er ikke opptatt av å bedrive et politisk spill i denne saken, men dersom statsråd Jensen skulle mene at det var det som foregikk, kan hun jo merke seg hvordan populistiske utspill i håndteringen av vanskelige finanspolitiske saker gjør at man ikke nødvendigvis får det lett når man skal ta de beslutningene som det er viktig å ta for landet, jf. den valgkampen som Fremskrittspartiet drev om egenkapitalkrav i 2013. Men når det er sagt, er jeg glad for at statsråden varsler at det skal komme tiltak. Arbeiderpartiet er selvfølgelig positive til å være med og diskutere det, men det er altså ikke bare hensynet til boligmarkedet her, man ser at det er en vanskelig spagat Norges Bank står i nå de skal ta hensyn til den økende gjeldsgraden i norske husholdninger og behovet for lavere rente for bedriftene og eksportindustrien.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Som representanten Marthinsen sa i sitt første innlegg, var noe av grunnlaget for at dette forslaget nå kommer, at Stortinget ser at anmodningsvedtaket kanskje ikke er riktig forstått − i hvert fall ikke det som måtte ha kommet ut fra Brønnøysund − og at det har vært nødvendig å presisere. Jeg synes også at det er noe spesielt å skulle henvise til en utredning fra Tax Justice Network. Det er selvfølgelig fint, men jeg tror at hadde det vært slik at finansministeren var beredt til å komme med forslag og gå i dialog med Stortinget tidligere, men så at formuleringen om å avvente Tax Justice Network til høsten sto i veien for det, så skulle det vært mulig å snakke med Stortinget i den saken. Jeg skulle anta − og vil i hvert fall håpe − at det har vært dialog mellom finansministeren og finansministerens kollegaer i regjering og partifeller på Stortinget i denne saken. Noe annet ville vært merkelig. Det har kommet veldig mange gode argumenter her. Jeg kan nevne én sak: Det har i hvert fall blitt hevdet overfor komiteen at hadde det vært et register som var søkbart på person, ville vannverkssaken på Romerike vært betydelig lettere å avdekke og komme til bunns i. Det ville kanskje ikke vært mulig at den kom så langt i det hele tatt. Jeg synes da at det er rart at finansministeren nå i denne replikkvekslingen ikke er mer positiv og ser noen gode sider med dette forslaget, men velger å være så avventende og avmålt som hun er. Dette er ikke et forsøk på politisk spill − som jeg har blitt beskyldt for tidligere i dag − men en ren faktisk undring når Stortinget står så samlet i denne saken som det gjør. Men alt det til tross, jeg håper at vi kommer videre. Jeg håper at vi får dette på plass raskest mulig, og at finansministeren også tar inn over seg det som er en felles merknad fra komiteen om at Norge ønsker å være i front og være et foregangsland i denne saken.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Jeg takker statsråden for svaret og viser til at også undertegnede synes at det er positivt at Norge fortsetter det arbeidet vi gjør internasjonalt ved å delta aktivt og være en pådriver for bedre regulering. Som statsråden sier, har vi også en land-for-land-rapportering i Norge, men det vi spør om her, er om statsråden vil gå videre og tette de hullene som vi allerede ser finnes, og som vi får kritikk for, i land-for-land-rapporteringen. Det er altså mulig å flytte profitt fra utviklingslandene til skatteparadiser uten at dette nødvendigvis vil måtte framgå. Jeg kan ikke se hvorfor vi ikke allerede nå skal begynne den jobben og ta tak i den problematikken med å prøve å tette de hullene i et rapporteringsregelverk som vi allerede har. Så får det bli en annen og videre diskusjon om hva mer vi kan gjøre – og på andre måter – internasjonalt. Statsråden viser også til rapporten fra Statoil. Den har åpenbart blitt vist fram som et eksempel til etterfølgelse. Men den har også fått kritikk for å blande oppstrøms- og nedstrømstall i rapporteringen sin. Da jeg spurte statsråden om dette i et skriftlig spørsmål, sa hun at dette ikke er noe Finansdepartementet vil gå inn i nå, det er Finanstilsynets ansvar. De må kunne ta stikkprøver av dette dersom de ønsker det. Derfor har jeg også litt vanskelig for å se hvordan vi nå skal få på bordet all informasjonen til den evalueringen som skal gjøres, hvis man ikke er litt på og tar tak i problematikken, og sørger for å finne ut av om den rapporteringen som Statoil har gjort, faktisk er god, faktisk er riktig, i forhold til det norske regelverket. Det er jo uheldig dersom denne rapporten blir holdt fram internasjonalt som et eksempel til etterfølgelse, men ikke følger opp det regelverket som storting og regjering har vedtatt. Da burde den ikke være et eksempel til etterfølgelse. Vi får komme tilbake til det i den videre debatten, men jeg vil be statsråden tenke på om det ikke er mulig allerede nå å se på om vi ikke kan forsøke å tette noen hull i den rapporteringen som vi etterspør.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Det var jo en veldig spennende oppsummering fra representanten Serigstad Valen på slutten her. Jeg merker meg at det forslaget som Arbeiderpartiet og SV fremmer sammen, er helt i tråd med innleggene til Ropstad og Elvestuen, så det skulle ligge til rette for at det kan bli vedtak i Stortinget den 19. juni om utvidet land-for-land-rapportering. Ropstad har rett i sin historieskriving. Det han ikke nevner, er at Arbeiderpartiet også stemte for at vi skulle hindre en uønsket skattetilpasning – jeg er altså helt enig med Kristelig Folkeparti der. Problemet er bare at når representanten Marthinsen har stilt skriftlig spørsmål til minister Jensen om dette tidligere, har vi fått det samme svaret tilbake: at dette skal evalueres og ses på etter tre år. Det er da altså egentlig ingen seier for det standpunktet som Kristelig Folkeparti har vunnet fram med her i Stortinget, men en ren trenering. På bakgrunn av det håper jeg derfor også at Kristelig Folkeparti sørger for at regjeringen etterlever den enigheten som har vært mellom Kristelig Folkeparti og regjeringen i den saken. Ellers er det få negative signaler her i denne debatten. Alle er opptatt av det og ønsker å jobbe med det på litt ulik måte. Det er noen lange perspektiver, og det er noen korte perspektiver. Men det korte perspektivet er at vi allerede nå kan bedre det regelverket som finnes for land-til-land-rapportering, sørge for at støttefunksjoner i skatteparadis også må rapporteres. Men jeg er selvfølgelig også veldig åpen for og imøtekommende når Siv Jensen inviterer til en diskusjon om også å se på andre sektorer, andre muligheter for land-til-land-rapportering. Vi vet jo at dette er et stort, gjennomgående problem, som flere har vært inne på. Det har vært eksempler på avisskriving om alt fra IKEA til Amazon og Google og hvordan disse selskapene er i konkurranse med små, lokale bedrifter i de landene de er i, men de får altså en uforholdsmessig stor fordel av at de kan tilpasse seg ulike lands skattesystemer gjennom å flytte inntekter og ta opp gjeld i de landene der hvor det måtte være gunstig. Alt i alt er jeg godt fornøyd med debatten og de signalene som kommer fra ulike partier her, og det blir spennende å følge denne saken inn mot sluttbehandlingen av revidert nasjonalbudsjett fredag 19. juni.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2015-06-05:
La meg også starte med å takke saksordfører Sigurd Hille for godt, åpent politisk håndverk og samarbeid som har bidratt til enstemmighet i komiteen om å be regjeringen fremme forslag om et norsk offentlig eierskapsregister for å sikre åpenhet om eierskap i norske selskap og – ikke minst – styrke innsatsen mot skattekriminalitet, korrupsjon og hvitvasking. Uansett politisk ståsted har vi en felles interesse av finansiell åpenhet. Vi har en felles interesse av at det etableres gode ordninger for å sikre innsyn om kapitaltransaksjoner og reelt eierskap. Investeringene og kapitalen kjenner ingen landegrenser i en global økonomi. Informasjon og åpenhet er en forutsetning for sunn kapitalisme og global markedsøkonomi som bidrar til vekst, effektiv ressursbruk og velferd for land og enkeltindivider. Vi har allerede stor finansiell åpenhet i Norge – informasjon er lett tilgjengelig i offentlige og private registre. Men vi kan bli enda bedre på oppdatert informasjon og påvirke internasjonalt til samme informasjonstilgang og nivå som nå etableres i Norge. Felles regelverk er viktig for en global økonomi – forretningsmodell, formål og utøvelse av eierskap er like viktig uansett hvem som eier. Finansiell informasjon må ikke tildekkes, men regelverket må gi anledning til å spore opphavet til ulike kapitaltransaksjoner og hvem som er de egentlige eierne i selskap som har sin virksomhet i Norge. Utenlandske eiere kan velge å registrere seg gjennom såkalte forvalterkonti, der den reelle eieridentiteten ikke fremgår. I utgangspunktet er dette legitimt, og det er en internasjonal velbrukt og praktisk måte å organisere spesielt institusjonelle eieres mangfoldige eierskap på. Ordningen må ikke mistenkeliggjøres. Imidlertid er det en viktig forutsetning at det gis anledning til å innhente informasjon om bakenforliggende og reelle eiere. Derfor bør innsyn og åpenhet være mest mulig likt med det som etableres for norske aksjonærer i det nye registeret. Den samme informasjonstilgangen og åpenheten må Norge arbeide for internasjonalt, slik at det blir lettere å finne frem til eierskapskjeder og bakenforliggende eiere også av mindre aksjeposter i andre land. De aller fleste investorer har gode forretningsmessige hensikter, og privat kapital investeres for å etablere og utvikle virksomheter og produkter i knallhard internasjonal konkurranse. Resultatet er arbeidsplasser og vekst som grunnlag for både privat og offentlig velferd, og det er ingen motsetning mellom å tilrettelegge for privat kapital og gode investeringer i Norge og samtidig sikre at både myndigheter og offentligheten har tilgang til hvem som er de reelle eiere, og hvem som står bak investeringene. Den åpenheten skal vi sikre gjennom det forslaget som det nå er enstemmighet om i komiteen.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2015-06-05:
Det er ingen tvil om at det er viktige tema representanten Wickholm tar opp i denne interpellasjonen. Ulovleg kapitalflukt og krav om openheit er viktige ting som det er bra å få kasta lys over og debattert. Kor stor den ulovlege kapitalflukta er, er det sjølvklart vanskeleg å vite eksakt. Det er vist til nokre tal og prosentvis utvikling her. Uansett om desse er korrekte eller for låge eller for høge, er det enorme tal vi snakkar om. Mykje tyder òg dessverre på at utviklinga har gått i feil retning dei siste åra. Kampen mot ulovleg kapitalflukt er ei internasjonal utfordring. Det er sjølvklart grenser for kva Noreg kan gjere åleine, men Noreg kan gjere noko. Noreg har gjort mykje, og vi ligg òg heilt framme når det gjeld krav om land-for-land-rapportering. I tillegg deltar Noreg òg aktivt i ulike internasjonale forum for å få på plass gode tiltak. Eg registrerer frå alle som har hatt ordet, at det er eit breitt politisk fleirtal som er einige om at dette arbeidet skal halde fram med uforminska styrke. Kampen mot ulovleg kapitalflukt vil ikkje kunne bli løyst på kort sikt. Det er eit langtekkeleg arbeid, men det er viktig at vi bidrar. Her må alle land bidra. Noreg har bidratt og skal bidra framover, og som andre har vore inne på: Noreg er ein føregangsnasjon. Så får vi håpe at dei tiltaka som er sette i verk, og som blir sette i verk framover, vil føre med seg at vi dei neste ti åra vil sjå ei langt meir positiv utvikling enn dei føregåande ti åra har vist. Det er eg òg trygg på at vi vil gjere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-05:
Jeg stemte feil ved forrige votering!
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Det er mogleg at kommunalministeren har nemnt omgrepet «historisk løft» ved enkelte anledningar, for det er riktig, men me overdramatiserer ikkje bruken av den typen karakteristikkar, nettopp for ikkje å laga for store forventningar. Men går ein inn i realitetane, har kommunane aldri fått meir pengar enn dei får til neste år. Eg takkar for spørsmålet om eldreomsorga. Både eg og partileiaren vår er veldig opptekne av at behovet er viktigast. Det er nettopp derfor Framstegspartiet fekk ein stor siger med forsøksordninga – at det skal vera ei overslagsløyving. Representanten Pedersen veit kva det betyr, då er det behovet som bestemmer. Me gler oss til at norske kommunar blir inviterte til å søkja, og at nokre kommunar blir plukka ut for å vera med på å testa ut modellen vår når det gjeld eldreomsorga. Det er ei overslagsløyving der nettopp behovet til den enkelte eldre er grunnlaget for kor mykje pengar som skal følgja med. Me har absolutt ikkje gløymt eldreomsorga, men me har med så mykje meir, og me rekna med at det var godt kjent for Stortinget kva Framstegspartiet meiner om dette.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Framstegspartiet blir ikkje nøgd med eldreomsorga før ho er på eit nivå som gjer at alle eldre får det dei har krav på. Me synest at kommunane gjer mykje bra, men me ser at det er nokre utfordringar i måten ein finansierer eldreomsorga på. Derfor er me glade for at det blir ei forsøksordning med modellen vår. Det er klart at dersom dette blir ein suksess, noko me i Framstegspartiet sjølvsagt trur, reknar me med at det skal bli modell for alle. Fordelen med å gjennomføra eit forsøk er at me kan testa modellen vår mot den ordinære modellen. Når det gjeld tala som representanten Pedersen nemner med omsyn til skattesvikten, er dei ikkje på eit så høgt nivå at me rundar 2 mrd. kr. Dessutan har denne regjeringa lagt 1,1 mrd. kr ekstra på bordet i revidert, og samarbeidspartia har styrkt dette med 0,1 mrd. kr meir. Det er pengar til kommunane for å levera gode tenester både i år og til neste år. Det vil ikkje vera behov for å auka eller innføra eigedomsskatt i kommunane. Me må heller driva meir effektivt for å få betre tenester til innbyggjarane.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Me har aldri sagt at Stortinget og fylkesmennene uansett skal overprøva lokale vedtak. Det me har sagt, er at kommunane innan 1. juli skal gjera eit viktig vedtak om kva dei synest er riktig. Så skal fylkesmennene koma med ei tilråding, og regjeringa skal leggja fram ei sak. Saka regjeringa legg fram for Stortinget, dreier seg ikkje berre om kommuneinndeling. Dette dreier seg om nye oppgåver, det dreier seg om at nokre kommunar kanskje byter fylke. Det kan vera mange element i proposisjonen som kjem våren 2017. Når det gjeld spørsmålet om tidstjuv, synest eg ikkje det er nokon tidstjuv for kommunane å setja seg ned, vurdera sin eigen situasjon og sjå inn i glaskula etter kva som skal til for at ein skal levera gode tenester til innbyggjarane i framtida. Med alle dei fakta som ligg i ekspertutvala og i verktøya dei har fått stilt til rådvelde, er dette ikkje nokon tidstjuv, det er eit viktig arbeid for kommunane for å rusta seg for framtida. Eg trur ingen kommunar ser på det å vurdera sin eigen situasjon som ein tidstjuv. Dette er faktisk veldig viktig for å tryggja tenestene til innbyggjarane både i dag og ikkje minst i framtida.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Dette er eit omfattande spørsmål om løns- og pensjonsvilkår i privat sektor samanlikna med kommunal sektor. Eg kjenner ein del til det frå å ha vore gjennom ein slik prosess, og det blir for vanskeleg å svara på dette på eitt minutt. Hovudforskjellen er at privat sektor har ein innskotspensjon, medan offentleg sektor har ein ytingspensjon. Eg er einig i at det er eit problem at det ikkje kan samanliknast. På nokre område er dei private ordningane best, på nokre område er dei offentlege best. Eg har uansett tillit til at dei private, som opererer som mange andre selskap i Noreg, tilbyr konkurransedyktige løns- og pensjonsvilkår, og at dei følgjer norsk lov. Eg har ikkje grunnlag for å tru noko anna. Det hadde vore ein stor fordel å samanlikna private aktørar med offentlege aktørar – at ein hadde hatt det same pensjonssystemet. Ein hadde då lettare kunna samanlikna kostnadene i dei to ulike nivåa.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Det var interessant å høyra Pedersen sitt innlegg, der ho beskriv heilt riktig at når alle kostnader med vårt opplegg er trekte frå, er det likevel eit handlingsrom for å styrkja tenestene. Det eg ikkje får til å stemma, er logikken i at det betyr at det ikkje blir betre eldreomsorg av at kommunane har frie inntekter, som representanten sa. Eg skal òg stilla spørsmål om eldreomsorg til representanten. Me hugsar alle 2009, då dåverande leiar av Arbeidarpartiet sa at full sjukeheimsdekning skulle vera ei av dei viktigaste valkampsakene for Arbeidarpartiet. Dette følgde representanten Pedersen opp i 2011, då ho sa at dei skulle jobba dag og natt med å få på plass full sjukeheimsdekning. Fasiten kjenner me alle vart 567 nye plassar på åtte år. Mitt spørsmål til Arbeidarpartiet er: Er de nøgde med den tilstanden norsk eldreomsorg var i ved regjeringsskiftet i 2013?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Eg merka meg med glede at Senterpartiet applauderte einigheita knytt til ferjeavløysingsmidlar. At det er Senterpartiet sin idé med 40 år, er vel å dra det litt langt, men det er hyggjeleg at ein sluttar seg til når dei fire samarbeidspartia peika på 40 år først. Spørsmålet mitt er likevel: Eg viste i hovudinnlegget mitt til at då Hidra skulle byggjast ut og det var fremja proposisjon, så sa den raud-grøne regjeringa at 20 år ferjeavløysing er nok. Så sa fylkestinget at det er ikkje godt nok, me byggjer ikkje ut, og så gjorde ein ingenting. Så i realiteten er det som står igjen etter dei raud-grøne, at ein la 20 år på bordet og ikkje gjekk lenger. Kvifor gjorde ikkje Senterpartiet meir viss ein er så oppteken av ferjeavløysing? Dei sat med både kommunalministeren og samferdselsministeren i åtte år, og så var 20 år det dei klarte å leggja på bordet til fylkesvegar.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Debatten har vore veldig føreseieleg, vil eg påstå. Me har likevel registrert eit par nye ting, som at representanten Stine Renate Håheim slår fast at kommuneproposisjonen ikkje er nokon kioskveltar, og kanskje endå meir interessant at representanten Karin Andersen synest fleirtalet i denne salen no er betre enn det har vore før. Så hadde me òg ein hyggeleg visitt frå leiaren i Arbeidarpartiet, Jonas Gahr Støre, som var innom og snakka litt om kommuneøkonomi. Han sa at me ser no ei anna verkelegheit. Då trur eg ikkje han har henta inspirasjonen sin frå KOSTRA-tala som kom i går, for viss han gjekk inn og såg på verkelegheita det siste året dei raud-grøne la fram statsbudsjettet og justerer for momskompensasjon, hadde kommunesektoren eit netto driftsresultat på 1,5 pst. Dersom me går inn og ser på dei fyrste tala til denne regjeringa og justerer for momskompensasjonen, hadde kommunesektoren eit netto driftsresultat på 1,5 pst. Me ser altså ikkje ei anna verkelegheit. Me ser akkurat den same verkelegheita som me har sett før. Kommunane har eit overskot. Det skulle gjerne vore større, men det viser at det er rom for å gjera prioriteringar. Men det er òg behov for å ha effektiv drift. Det er ikkje nokon stor skilnad på kommunesektoren i dag og kommunesektoren dei føregåande åtte åra. Det har me vore gjennom mange gonger tidlegare òg. Det nye er berre at dei raud-grøne no har begynt å lesa aviser og har begynt å følgja med på at kommunane må kutta. Slik har det alltid vore, og slik vil det nok alltid bli. Så litt om eigedomsskatt, som Helga Pedersen utfordra meg på. Det er ikkje slik at framstegspartistyrte kommunar skil seg ut i nokon som helst grad når det gjeld å auka eigedomsskatten. Eg kjem sjølv frå ein framstegspartistyrt kommune. Der fjerna kommunestyret eigedomsskatten i 2013. Nabokommunen Os har ein ordførar som seier at eigedomsskatten er som dop – ein må ikkje gjera seg avhengig av det. Me har mange kommunar som gjer kva dei kan kvar einaste dag for å unngå å innføra eigedomsskatt. Eg skulle ønskt at endå fleire kommunar og endå fleire kommunar der Framstegspartiet er sterkt, hadde gjort meir for å unngå eigedomsskatt. Eg er uroleg over den utviklinga som me ser. Me les i bl.a. Aftenposten at rådmenn og kommunestyrefleirtal tyr til eigedomsskatt før dei ser på effektivisering og andre ting. Det er noko som gjer meg uroleg, men hovudforklaringa ligg ikkje hjå regjeringa. Så det blir heilt feil å skulda på Framstegspartiet og stortingsfleirtalet for at Arbeidarpartiet lokalt stemmer for eigedomsskatt. Eg trur litt av forklaringa ligg på at dei raud-grøne endra systemet for innkrevjing, slik at ein kan lettare taksera no enn før. Det gjer det endå enklare å ty til eigedomsskatt for å auka inntektene. Det er noko me skal følgja nøye med på frå Framstegspartiet si side, for me har alltid vore imot eigedomsskatt og er framleis imot det. Viss det er slik at stortingsfleirtalet i førre periode gjorde det for lett å innføra eigedomsskatt, er det noko me skal sjå veldig nøye på.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Det var representanten Pedersen som fekk meg til å teikna meg ein gong til, då ho gjorde ein visitt til min medrepresentant Keshvari, som stilte spørsmål om Arbeidarpartiet er fiendtleg til Oslo eller ikkje. Eg skal ikkje debattera om partiet er fiendtleg eller ikkje, men nøyer meg med å sjå på ein del tal. Det er riktig at Arbeidarpartiet i opposisjon aukar kommunerammene, slik at Oslo ville fått i overkant av 230 mill. kr meir, basert på dei tala ein har som opposisjonsparti, men som ein ikkje hadde i dei åtte åra ein var posisjonsparti. Meir alvorleg er det at Arbeidarpartiet stemte imot nytt inntektssystem for fylkeskommunane, som Oslo tener 672 mill. kr på. Så når ein stiller spørsmålet om det er Framstegspartiet eller Arbeidarpartiet som er mest fiendtleg, dersom ein bruker eit slik karakteristikk, til Oslo, vil eg seia at det er det partiet som seier nei til 672 mill. kr, som er mest fiendtleg, og ikkje det partiet som ikkje har 230 mill. kr i posisjon, men som Arbeidarpartiet har når dei er i opposisjon. Så sa også representanten Pedersen noko om at det var dei raud-grøne som lurte byrådet i Bergen til igjen å innføra eigedomsskatt. Det er det sjølvsagt ikkje, men eg synest at den raud-grøne regjeringa har ein stor del av ansvaret for den situasjonen Bergen kommune har kome opp i. Ein må hugsa på at i 2008 fjerna den raud-grøne regjeringa den kommunale delen av selskapsskatten som Bergen hadde solide inntekter frå. I den same perioden auka dei raud-grøne rammefinansieringa til kommunane til fordel for mindre skatt, noko Bergen tapte mykje på. Som om ikkje det var nok, auka dei også utjamninga mellom skatterike og skattesvake kommunar. Tre store endringar av inntektssystemet som dei raud-grøne gjorde, slo uheldig ut for Bergen. Når byrådet i Bergen i ettertid må tilpassa inntektene til utgiftene dei har, og ta igjen eit stort skuleforfall som tidlegare Arbeidarparti-byråd har sin del av ansvaret for, synest eg det blir litt urimeleg å plassera ansvaret berre på byrådet. Elles har debatten dreidd seg ein del om selskapsskatt i dag. Det som overraskar meg litt, er at det er framleis eit inntrykk blant mange at selskapsskatt er for dei som har mest næringsaktivitet. Då har ein anten ikkje lese kommuneproposisjonen godt nok eller ikkje forstått modellen som er føreslått. Her er det faktisk veksten som blir premiert, og då er det like stor sjanse for vekst for ein kommune med eit lite utgangspunkt som for ein næringsrik kommune med stort utgangspunkt. Det er nettopp difor me 14. september vil invitera alle nye kommunestyrerepresentantar til å leggja til rette for vekst, fordi det vil gje ei premiering. Då blir det feil å bruka ein teoretisk modell for korleis det kunne ha vorte, for det er faktisk den jobben ein gjer frå i dag av og ut neste år, som vil danna grunnlaget for kva inntekt ein får i 2017. Alle kommunar har moglegheit til å auka sine inntekter.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Jeg syntes det var interessant å legge merke til at komitélederen tar avstand fra å bruke begrepet «historisk løft» om kommuneøkonomien all den tid kommunalministeren har brukt nettopp den formuleringen om regjeringens kommuneopplegg i år. Jeg la ellers merke til at komitélederen brukte veldig mye tid på snakke om struktur og systemer, men veldig lite på velferdstjenestene som kommunene har ansvaret for. Det synes jeg er påfallende all den tid Fremskrittspartiet i opposisjon og valgkamp har vært veldig opptatt av eldreomsorgen. Det nevnte faktisk ikke representanten Njåstad med ett ord. Partileder Siv Jensen var før valget i 2013 klar og tydelig på at det var behovene og ikke budsjettene som skulle styre eldreomsorgen, det skulle ikke stå på pengene. Nå er Siv Jensen finansminister, og i likhet med representanten Njåstad snakker heller ikke hun om eldreomsorg lenger. Derfor lurer jeg på om Fremskrittspartiet fortsatt mener at det er behovene og ikke budsjettene som skal styre eldreomsorgen.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Det at noen forsøkskommuner får en overslagsbevilgning, betyr vel ikke at det er behovene som skal styre framfor budsjettene i alle de andre kommunene. Vi registrerer at det kuttes på områder der kommunene ønsker å satse, det gjelder også innen eldreomsorgen. Regjeringen som Fremskrittspartiet er en del av, har sagt nei til å kompensere for kommunenes skattesvikt. Så langt har det beløpt seg til over 2 mrd. kr. Regjeringen har varslet en reell økning i de frie inntektene på under 1 mrd. kr for neste år. Til sammenligning har Fremskrittspartiet i regjering tatt seg råd til 12 mrd. kr i skattekutt, der mesteparten går til dem som har mest fra før. Betyr dette at Fremskrittspartiet er fornøyd med dagens eldreomsorg, eller satser man på at kommunene skal ordne opp i dette selv ved å øke eiendomsskatten ytterligere?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Først til diskusjonen om skattekutt. Jeg mener at det norske samfunnet lever veldig godt med det skattenivået vi hadde i 2013, og jeg vil minne om at det var det skattenivået vi hadde gjennom finanskrisen, da Norge kom ut av den med Europas laveste ledighet. Jeg skal ikke beskylde regjeringen for å ha ansvaret for at oljeprisen faller, men det er jo helt åpenbart at skattekuttpolitikken ikke har virket for å gi ny vekst og nye arbeidsplasser, i og med at ledigheten nå er over 4 pst. for første gang på ti år. Arbeiderpartiet gir sin varme støtte til forslaget om å øke bevilgningene til kommunene med 1,2 mrd. kr nå i revidert, men vi mener også at Stortinget samtidig burde gi kommunene en trygghet for at de budsjettene de har vedtatt for i år, faktisk skal gjennomføres.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Nå skjønner jeg rett og slett ikke helt hva representanten Jenssen sikter til. Det han viser til nå, er rett og slett ikke Arbeiderpartiets politikk. La oss vende tilbake til skattekutt, som representanten Jenssen åpenbart liker å snakke om. Det er en kjensgjerning at det å kutte i det generelle skattenivået ikke har bidratt og ikke kommer til å bidra til å skape nye arbeidsplasser. Men det som er en kjensgjerning, er at når man prioriterer å bruke pengene på skattekutt, så blir det mindre penger å sette inn i kommunene, og da viser det seg at innbyggerne ikke bare får kutt i velferdstjenestene, men de får også økt eiendomsskatt. I dag leste vi i Aftenposten at 48 nye kommuner – flere av dem Høyre- og Fremskrittsparti-styrte – innfører eiendomsskatt, og i kommuneproposisjonen står det at kommunene i fjor økte eiendomsskatten med 700 mill. kr mer enn budsjettert og økte gebyrer med 1,5 mrd. kr, så skattekuttene til regjeringen er ikke gratis for folk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Svaret på det er nei. Vi var ikke fornøyd med tilstanden i norsk eldreomsorg, og det var også derfor vi gikk til valg på å bruke de store pengene på å forbedre situasjonen i eldreomsorgen. Det gjorde også Fremskrittspartiet, men til forskjell fra Fremskrittspartiet står Arbeiderpartiet ved sine løfter. Det er derfor vi foreslår 3 mrd. kr mer enn regjeringen til kommunene neste år. Jeg registrerer at der Fremskrittspartiet tidligere sa at eldreomsorg var viktigst, er det nå skattekutt som er aller viktigst. Jeg synes det er synd at vi ikke får støtte fra Fremskrittspartiet til å starte på opptrappingen for lovfesting av dagaktivitetstilbud for demente. Det ville vært et utrolig viktig tiltak for de demente og ikke minst for de pårørende.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Det representanten Skjelstad sier, er feil. Jeg nevnte videregående opplæring i mitt innlegg og nevnte helt eksplisitt den satsingen vi har på yrkesfagløftet. Det er også sånn at kvaliteten i videregående opplæring er en hovedbegrunnelse for at vi foreslår å styrke fylkeskommunenes økonomi med 600 mill. kr til neste år, og jeg synes det er veldig synd at vi ikke får Venstres støtte til det forslaget. Arbeiderpartiet er ikke uenig i at det var på tide å revidere de fylkeskommunale kostnadsnøklene, men vi er veldig uenig i måten det har skjedd på, fordi det er uklart hvordan man har kommet fram til svaret. Vi har også mildt sagt vært meget kritiske til at stortingsflertallet – Venstre inkludert – ikke har vært villig til å kompensere ordentlig de fylkene som kom dårligst ut. Det betyr nettopp at det kuttes i videregående skole og i kommunikasjonstilbudet i fylker som Nordland og Sogn og Fjordane, dessverre.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Det virker som at angrep er det beste forsvar, og statsråden lever åpenbart i villfarelse når han hevder at Arbeiderpartiet vil stemme imot ekstrabevilgninger på 1,2 mrd. kr til kommunene i revidert. Det kommer vi til å stemme for, men i tillegg mener vi at hele skattesvikten til kommunene skal kompenseres på slutten av året. Jeg har lagt merke til at kommunalministeren ved flere anledninger har brukt begrepet «historisk satsing» om årets kommuneopplegg, og jeg registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet også er strålende fornøyd med neste års opplegg og omtaler det som tidenes beste. Det er vi åpenbart uenige om. Det jeg vil be kommunalministeren kommentere, er noe annet, for hensikten med kommuneproposisjonen er jo å gi kommunene forutsigbarhet for neste år. Derfor er mitt spørsmål: Vil kommunalministeren garantere at de i det minste får beholde de minimumsrammene de er forespeilet for neste år, eller må rådmenn og ordførere i juni neste år planlegge for ytterligere kutt hvis det kommer en ny skattesvikt?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Jeg vil si at det er ganske frekt av statsråden å si at når vi stemmer imot de 40 mill. kr som regjeringen har påført kommunene i form av økte administrasjonskostnader, framstilles det som et kutt. Dette er jo penger som burde vært brukt til barnehageplasser, ikke til mer byråkrati, som regjeringen har sørget for. Jeg la merke til at kommunalministeren ikke svarte på spørsmålet mitt. Derfor stiller jeg det en gang til: Kan kommunalministeren garantere at kommunene får beholde det minimumsopplegget de nå er forespeilet av regjeringen for neste år? Eller risikerer vi at de står i nye kutteprosesser i juni om ett år, hvis det kommer en ny skattesvikt? Eller er det sånn at kommunalministeren tenker at kommunene må baserer seg på å øke eiendomsskatten ytterligere?