Heidi Greni (Senterpartiet), 2010-03-09:
Helseforetakenes akkumulerte regnskapsmessige underskudd for perioden 2002–2008 var på 25 milliarder kr. Storparten av dette var styrt av eier. Vel 10 milliarder kr skyldes udekkede regnskapsmessige avskrivinger, mens 5 milliarder kr skyldes bevilgninger til økte pensjonskostnader som ikke lå inne. Akkumulert korrigert underskudd er derfor på ca. 10 milliarder kr. Fremdeles snakker vi om et betydelig beløp som bidrar sterkt til at de regionale helseforetakene får en svekket økonomisk handlefrihet og dårligere evne til å gjennomføre planlagte investeringer. De regionale helseforetakene overskred eiers styringskrav hvert eneste år i hele perioden. I 2008 var f.eks. overskridelsene på 700 mill. kr, til tross for en tilleggsbevilgning på 500 mill. kr. Tilleggsbevilgninger og etter hvert forventninger om tilleggsbevilgninger førte til dårlig budsjettdisiplin. La meg sitere tidligere statsråd Sylvia Brustad: «Men det ble etter hvert en øvelse for enkelte at den som ropte høyest, skulle få mer penger fra storting og regjering.» Det kom under høringen fram kritikk av mange sider ved budsjettprosessen. Selv om det ble gitt signaler i forkant, forelå ikke oppdragsdokumentet før to måneder etter budsjettvedtak. I tillegg inneholdt oppdragsdokumentet mange og detaljerte mål, og helseforetakene hevdet at det var umulig å nå alle målene samtidig. Kanskje er vi politikere flinkere til å synliggjøre hva vi vil prioritere opp enn hva vi vil prioritere ned innenfor en gitt ramme. Mange ledere etterlyser tydeligere forventninger og et mer langsiktig perspektiv fra eier. Rapporten viser at budsjettprosessene kom for sent i gang til at man kunne identifisere, planlegge og sette i gang omstillingstiltak med helårsvirkning. Mange innsparingstiltak fikk først effekt i siste halvår. Mange helseforetak delegerte budsjettansvaret til ledere på det nivået der kostnadene ble generert, til tross for at over halvparten av de samme lederne mente de verken hadde kompetanse eller tilstrekkelig kapasitet til å styre økonomien i enheten. Heldigvis tyder ting på at utviklingen nå går i riktig retning. Tilbake i 2007 og 2008 var Helse Midt-Norge det eneste helseforetaket som tilfredsstilte eiers økonomiske styringskrav. Regnskapet for 2009 er ikke avsluttet, men prognosen viser at Helse-Norge samlet går i økonomisk balanse og oppfyller kravet. Ulikhetene helseforetakene imellom er også betydelig redusert. Grunnen til det er ifølge Kolbjørn Almlid, styreleder i Helse Midt-Norge, bedre budsjettprosesser, bedre involvering på alle nivåer og større fokus på internkontroll og kostnadskontroll. Senterpartiet var imot reformen som medførte en statliggjøring av sykehusene. Helseforetakenes sterke vekst i driftskostnader fra 2002 til 2008, fra 57 milliarder kr til 87 milliarder kr, tyder på at intensjonen, et rimeligere helsevesen med mer helse for hver krone, på ingen måte har slått til. Helsebyråkratiet har vokst, og mangel på kontinuitet i styreledelsen har vært en medvirkende årsak til manglende økonomistyring. At lederlønningene i helseforetakene har vokst i takt med det akkumulerte underskuddet, er betenkelig. Er vi i ferd med å få et direktørvelde i norsk helsevesen der nedleggelse av kirurgiske avdelinger og fødestuer skjer helt uten politisk behandling? Senterpartiet mener foretaksmodellen må evalueres, og at sykehusene må overføres til et regionalt valgt eierskap. Vi håper statsråd Strøm-Erichsens besøk i Skottland, et land som avskaffet foretaksmodellen i 2004 og nå innfører direkte valg til regionale helsestyrer, kan tjene til inspirasjon for Norge i framtiden.