Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 1999-05-10:
Offentlig sektor er selvfølgelig gjenstand for stor oppmerksomhet i vårt samfunn. Det som skjer i den offentlige forvaltning, har på en eller annen måte betydning for de fleste av oss. Deltakelse og demokrati, sa representanten Per Sandberg. Ja, det er det vel ingen her i salen som er uenig i. Det er en programerklæring som samtlige partier kan si seg helt enig i. Det er viktig at forvaltningen er preget av likhetsbehandling, åpenhet og mulighet til innsyn – samtidig som rettssikkerheten til den enkelte bruker blir ivaretatt på en ordentlig måte. Offentlig forvaltning skal være der for å hjelpe og bistå med å håndheve vårt lovverk og politiske signal på en god og rettferdig måte. Service og fleksibilitet – og ikke negativitet og motarbeidelse – må være riktige stikkord. Men da må også ressursene til å utføre oppgavene være til stede. Regjeringen tar i sin redegjørelse utgangspunkt i at vi mennesker skal være aktive deltakere i samfunnet og ikke bare kunder og klienter. Skal vi ha en sterk offentlig sektor i framtiden, vil det være helt avgjørende at vi som er kunder eller klienter av ulike etater, opplever en profesjonell og rettferdig forvaltning. Vi er nødt til å våge å sette et kritisk søkelys på vår forvaltning. Å ha et lovverk som fungerer, er ikke nødvendigvis ensbetydende med at brukerne av offentlige etater får den hjelp og den bistand som de har krav på etter loven. Private løsninger vil tvinge seg fram hvis ikke den offentlige sektoren oppleves som god og brukervennlig. Viktige stikkord for service er etter min mening åpenhet og tilgjengelighet. Et profesjonelt, oppdatert saksbehandlerapparat er selvfølgelig en forutsetning. Det bør være de mest erfarne og rutinerte medarbeiderne som fronter den såkalte førstelinjetjenesten, og som altså er der hvor brukeren møter etaten ved henvendelse. Videre mener jeg at offentlige servicekontorer er en god idé. Stortinget har diskutert og fattet vedtak om dette flere ganger. Likevel har det gått sent med etablering av slike kontorer. Jeg håper Regjeringens og statsrådens arbeid snart vil resultere i flere offentlige servicekontorer. Men igjen er en god service avhengig av gode og oppdaterte medarbeidere. Representanten Stolt-Nielsen sa i sitt innlegg at offentlig forvaltning var preget av ineffektivitet og en stadig større opphovning. Når en hører på representanten, skulle en nesten tro at offentlig sektor er mot folket og ikke for folket. Ja, representanten mente – hvis jeg forsto henne riktig – at det var vår offentlige forvaltning som truet velferden. Det er meget sterke beskyldninger. Den offentlige forvaltningen står for fundamentale velferdsoppgaver i vårt samfunn. Jeg synes det i en slik debatt er grunn til å si at den også består av dyktige medarbeidere som står på for at vi skal få et best mulig tilbud. Det er nok å nevne det som skjer i helsesektoren i dag. Jeg har også lyst til å fokusere på kvinners stilling i forvaltningen. Når det gjelder kvinnelige ledere, går det smått om senn framover. Selv om kvinner har hatt en kraftigere lønnsvekst enn menn de siste 20 årene, er det fortsatt svært mye som gjenstår før vi har oppnådd full likelønn. En viktig årsak til at kvinner tjener mindre enn menn, er at kvinneyrker er lavere betalt enn yrker dominert av menn. Dette kalles verdsettingsdiskriminering. Mange av disse kvinnene har sine yrker i offentlig sektor. Jeg mener det er helt uakseptabelt at vi fortsatt har ulik lønn for likt arbeid her i landet. Dette skal ikke forekomme i det offentlige. Jeg vil spørre statsråden om hun kan garantere for at slikt ikke skjer i forvaltningen vår i dag. Det er viktig at det offentlige går foran i spørsmål som disse. Det er liten trøst at det private næringsliv ikke er noe særlig bedre. Jeg mener at vi må se konkret handling. Statsrådens fromme ønsker og mål er det ingen uenighet om. Men dette er problemstillinger vi har snakket om svært lenge. Hvilke virkemidler ønsker statsråden å bruke på dette området for å komme videre?