Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2008-06-11:
Det er ikke et nytt forslag fra Fremskrittspartiet som ligger til behandling her i dag, som stortingspresidenten nettopp påpekte. For vel ett år siden avviste Stortinget et liknende forslag og begrunnet det bl.a. med at et slikt mandat som Fremskrittspartiet mener en sikkerhetskomite i Stortinget skal ha, vil innebære at Stortinget går langt inn på den utøvende makts ansvarsområde. Flertallet pekte også på at en sikkerhetskomite med det mandatet som forslaget den gangen la opp til, «vil vanskeliggjøre den etterfølgende kontroll» som Stortinget utøver gjennom EOS-utvalget, fordi «ansvarsforholdene blir uklare». Dette er også noen av de sterkeste innvendingene flertallet i justiskomiteen har mot forslaget som er til behandling i dag. Samfunnssikkerhet og terrorbekjempelse har de senere årene blitt en stadig viktigere del av myndighetenes beredskaps- og forebyggingsarbeid, og Stortinget har hatt en rekke saker om dette til behandling. Men det er altså slik at deler av samfunnets arbeid for å beskytte seg mot terror og undergravende virksomhet er av en slik karakter at innsynet må være begrenset både for allmennheten og for deler av det politiske miljøet. Grunnene er åpenbare, men det reiser selvsagt dilemmaer rundt den demokratiske og parlamentariske kontrollen. Dette er bakgrunnen for at det er opprettet et eget kontrollorgan som på Stortingets vegne skal føre kontroll med at de aktuelle tjenestene utøver sin virksomhet innenfor de rammer som er trukket opp, og Stortinget får hvert år til behandling EOS-utvalgets årsmelding. Utviklingen de senere årene, med de endringene som har skjedd i det internasjonale trusselbildet, reiser nye krav til nødvendige mottiltak. Dette fører til at også det sivile samfunn i sterkere grad blir berørt. Derfor er det viktig med større åpenhet om begrunnelsen for tiltak som må iverksettes. Dette er bakgrunnen for at Politiets sikkerhetstjeneste legger ut en årlig trusselvurdering på sine hjemmesider. Justisministeren har også ved flere anledninger orientert Stortinget både i redegjørelser knyttet til budsjettbehandlinger og i den utvidede utenrikskomiteen om PSTs virksomhet og aktuelle situasjoner. Det er utfordringer knyttet til behovet for informasjon både mellom regjering og storting og mot offentligheten. Men Fremskrittspartiets forslag om en egen sikkerhetskomite på Stortinget er etter flertallets mening ikke et godt svar på disse utfordringene. Ikke vil den foreslåtte sammensetning av utvalget gjenspeile Stortingets sammensetning, slik alle de øvrige av Stortingets organer gjør, og sammensetningen reiser også mange spørsmål. Hvilken vekt skal en regjering legge på de råd som blir gitt i komiteen? Og hvem skal ha ansvaret i etterkant, regjeringen eller sikkerhetskomiteen? Et flertall i justiskomiteen avviser også Fremskrittspartiets forslag om et eget budsjettkapittel og begrunner det med at det er hensiktsmessig at budsjettet i dag ligger under kap. 440 og behandles på samme måte som særorganene under Politidirektoratet. Dette sikrer bl.a. bedre fleksibilitet til å ta hensyn til utviklingen helt fram til den endelige fordelingen i desember hvert år. Vi er også tilfreds med at Stortinget ved de siste to budsjettbehandlingene er blitt gjort kjent med budsjettet og antallet ansatte i PST. I forbindelse med behandlingen av inneværende års budsjett gav PST en egen redegjørelse om tjenestens virksomhet til justiskomiteen. Forslaget om en egen sikkerhetskomite har vært til behandling og blitt avvist av Stortinget før. Heller ikke denne gangen har det framkommet noen nye argumenter som skulle tilsi at vi skulle vedta forslaget. Norge skal være best mulig rustet til å motstå kriser og terror, men dette er ikke veien å gå.