Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-03-26:
Jeg konstaterer med glede at en samlet justiskomité er opptatt av å forebygge, bekjempe, etterforske og straffe voldshandlinger i vårt samfunn. Komiteen har spesielt vært opptatt av ofrenes rettigheter. Disse rettighetene har komiteen, sammen med regjeringen, vært med på å styrke over flere år. Terrorangrepet mot regjeringskvartalet og på Utøya 22. juli 2011 rammet et stort antall mennesker. De som befant seg på Utøya og i regjeringskvartalet, utgjør nærmere 700 personer. I tillegg kommer skadelidte som befant seg andre steder, samt etterlatte, pårørende og de som hjalp til for å redde liv og minimere skadeomfanget. Blant de nevnte ble også et stort antall påført tap og skader som de har krav på erstatning og oppreisning for. Dette stiller store krav til samfunnets anstendighet og rettsfølelse og systemets robusthet og kapasitet. Komiteen har over lengre tid vært i tett kontakt med Justis- og beredskapsdepartementet både før forslagene som fremmes i denne proposisjonen, ble sendt på høring, samt i arbeidet med Innst. 150 S for 2011–2012 om representantforslag fra komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet om endringer i voldsoffererstatningsloven og opprettelse av en offeromsorg. Vi har sammen jobbet for å ivareta interessene til ofrene, pårørende, etterlatte og andre skadelidende på en best mulig måte. Stikkordmessig vil jeg nevne at vi i dag vil: heve voldsoffererstatningens øvre grense fra 40 G til 60 G vedta å åpne opp for at flere vil kunne søke om erstatning styrke fornærmedes og etterlattes rett til deltakelse i rettsmøter åpne adgang til å oppnevne koordinerende bistandsadvokat Komiteen viser til at formålene med forslagene i proposisjonen er å sikre en hensiktsmessig og tilfredsstillende gjennomføring av straffesaken og forsvarlig behandling av erstatnings- og oppreisningskrav som følge av terrorangrepet. Komiteen vil understreke at forslagene er generelt utformet. Det foreslås således ingen særlov for 22. juli-søknadene. Regjeringsfraksjonen viser til at etter voldsoffererstatningsloven § 11 første ledd ytes det ikke høyere voldsoffererstatning for hvert enkelt skadetilfelle enn 40 ganger folketrygdens grunnbeløp. Dette tilsvarer 3 168 640 kr per 1. mai 2011. Vi vil i dag heve den øvre grensen for voldsoffererstatning til 60 G. Voldsoffererstatningen skal sikre at ofrene, i den grad det er mulig, kan ha et normalt liv med et normalt forbruk. I tillegg foreslår regjeringen en adgang til å fravike den øvre grensen for voldsoffererstatning på 60 G i «særlige tilfeller». Som eksempler nevnes at erstatningskravene kan overstige 60 G, selv om de er beregnet ut fra en alminnelig levestandard, dersom unge mennesker blir tilnærmet 100 pst. invalidiserte og varig uføre og får mange års – og dermed høyt – tap av framtidig inntekt, stort pleiebehov og høye utgifter til å bygge om bolig, samt i tilfeller der drapsofre etterlater seg mange små barn. Flertallet støtter dette forslaget, selvsagt. Stortinget vil i dag vedta at flere enn dem som omfattes av voldsoffererstatningsordningen, skal kunne søke om erstatning. Dette gjelder personer som har blitt påført personskade i forbindelse med hjelp til ofre for en straffbar handling som krenker livet, helsen eller friheten. Når det gjelder spørsmålet om kodifisering av dagens praksis om at ofres nærmeste pårørende skal kunne søke og få voldsoffererstatning, deler komiteen regjeringens syn, at en lovfesting kan virke mot sin hensikt og derfor ikke er å anbefale. Grensene her er vanskelig å trekke, og ved å forsøke å lovfeste gjeldende praksis kan en risikere å innsnevre rettighetene sammenlignet med den utviklingen i forvaltnings- og rettspraksis som tiden ellers vil føre til. Komiteen vil understreke at praksisen i dag, at ofres nærmeste pårørende skal kunne søke og få voldsoffererstatning, skal fortsette.