Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 1999-05-04:
Justiskomiteen vurderer årsmeldingen fra Datatilsynet som viktig informasjon. Den er en årlig oppdatering av hva som blir gjort for at personopplysninger ikke urettmessig blir gjort tilgjengelige for uvedkommende. For at Stortinget skal være à jour og eventuelt kunne gå inn i aktuelle problemstillinger, er det viktig at årsmeldingen forelegges komiteen så raskt som mulig. En gammel årsmelding har historisk interesse, men mister mye av sin aktualitet for Stortinget. Vi har understreket det tidligere og gjentar det på nytt: Departementet må beflitte seg på å komme med sine merknader så raskt at Stortinget kan behandle årsmeldingen det påfølgende året. Datatilsynets årsmelding for 1998 er tilgjengelig, men uten de kommentarer som følger med når den fremmes som stortingsmelding. Av den grunn unnlater jeg å trekke inn i dagens behandling noe av det som vi forventer blir forelagt komiteen senere dette år, når 1998-årsmeldingen skal behandles. Datatilsynets årsmelding for 1997 har ulike bidragsytere når den presenteres for Stortinget som St. meld. nr. 15 for 1998-1999. Hovedkorpus er kapittel 3, som beskriver aktuelle saker og problemstillinger i 1997, og kapittel 4, som beskriver administrasjon av virksomheten. Disse to kapitlene ville man vel vanligvis kalle faktadelen i årsmeldingen. Komiteen har i innstillingen knyttet merknader til disse kapitlene. Jeg skal komme tilbake til noen av disse. Men forut for hoveddelen presenteres i kapittel 2 direktørens beskrivelse av 1997. Kapittel 1 er styrets kommentarer. Disse fire kapitlene er Vedlegg I i stortingsmeldingen. Departementet innleder med hva som var hovedtanken bak personregisterloven og Datatilsynets virksomhet fra 1. januar 1980. Videre omtales Skauge-utvalgets utredning, NOU 1997: 19, som foranledning til proposisjon om ny lov om personopplysninger. Dernest avslutter departementet med merknader til enkelte punkter i Datatilsynets årsmelding før nevnte Vedlegg I følger. I sine merknader viser komiteen til at spørsmålet om kompetansefordelingen mellom styret og direktøren/administrasjonen ble kommentert av justiskomiteen i Innst. S. nr. 107 for 1997-98 i forbindelse med årsmeldingen for 1996. Det betyr at komiteen som komite lar problemstillingen ligge inntil den eventuelt fremmes som sak. Jeg tillater meg på vegne av Kristelig Folkeparti likevel å kommentere noe av det direktør, styre og departement sier om saken i sine framstillinger. Vi anser direktørens beskrivelse som viktig, selv om den er såpass subjektiv at den egger til debatt. Styret bruker ca. halve framstillingen på innspill om status og struktur i forholdet mellom tilsynet og styret. Vi mener departementet gjorde rett når det «henstilte det nye styret om å videreføre etablert praksis i forholdet mellom styre og direktør i påvente av at Stortinget i en bredere sammenheng snart vil behandle spørsmålet om organiseringen av Datatilsynet.»Det er et sitat fra St. meld. nr. 15. Kristelig Folkeparti mener dette er en ryddig framgangsmåte. Men vi deler ikke følgende konstatering fra direktøren: «Etter meldingsårets utløp har uenigheten funnet sin løsning.» Her kan det synes som Datatilsynets direktør forskutterer resultatet av Stortingets behandling av Datatilsynets organisering. Kristelig Folkeparti noterer seg også med interesse de innspill både styret og direktøren kommer med til spørsmålet om hvordan Datatilsynet er å forstå, som et tilsyn eller et ombud. Vi tar dette med oss til bruk når Stortinget i en bredere sammenheng kommer tilbake til spørsmålet om organiseringen av Datatilsynet. Komiteen har sett det nødvendig i sine merknader å understreke at det er Stortingets rett og plikt å vurdere behovet for et sterkt datatilsyn. Som en konsekvens av denne vurderingen foretar Stortinget sine bevilgninger til Datatilsynet. De vurderinger departementet foretar om samme sak, vil av Stortinget kun oppfattes som rådgivende. Det høye tempoet i den teknologiske utviklingen og de endringene i samfunnet som ny teknologi fører med seg, synes å forsterke betydningen av Datatilsynet. Dette framgår også av de aktuelle saker og problemstillinger som årsmeldingen for 1997 beskriver. En enstemmig komite viser gjennom merknadene sin innstilling til enkeltsakene. Jeg anser det ikke nødvendig å repetere disse her, men tre forhold vil jeg framheve. Det første gjelder bonuskort og elektroniske spor i varehandelen. Komiteen kan ikke se at det er et saklig behov å samle inn opplysninger via bonuskort i den hensikt å bruke opplysningene i markedsføring. I alle fall må kortinnehaveren ha samtykket til at kortet, i tillegg til å registrere bonuspoeng, også kan brukes av kortutsteder til å samle konsumentinformasjoner. Vi synes det er interessant når Datatilsynet reiser problemstillingen om man kan se personopplysninger som et slags betalingsmiddel. Kunden får bonuspoeng i bytte for opplysninger om seg selv. Men vi støtter fullt ut tilsynets synspunkt om at kunden bare kan foreta bevisste valg om hvordan bonuskortet skal brukes, når kunden er godt nok informert. En annen sak som også må forutsette kundens tillatelse før opplysningene blir brukt i markedsføring mot kunden selv, er f.eks. bankenes bruk av transaksjonsdata. Ingen skal kunne forutsette at man fritt kan bruke informasjon fra en avtale i sin kundebehandling for derigjennom å danne seg et bilde av kunden, slik at banken eller bedriften i neste markedsføringsframstøt kan presentere sitt skreddersydde tilbud til kunden. Nei, det må foreligge samtykke til slik bruk. Det siste forholdet jeg vil peke på, gjelder undersøkelsen om holdninger til personvern. Ikke overraskende oppleves det viktig for enkeltmennesket å ha regler til beskyttelse av privatlivet og retten til personvern. Men samtidig gir et solid flertall uttrykk for at økt kontroll og overvåking kan gjennomføres på bekostning av personvernet når det handler om bekjempelse av kriminalitet eller oppklaring av kriminelle handlinger. For øvrig unnlater komiteen å gi merknader til Datatilsynets kritiske synspunkter til Metodeutvalgets delinnstilling II. Denne skal legges fram for Stortinget til behandling som egen sak, og vi vil på det tidspunktet kommentere de enkelte synspunkter og problemstillinger. Det samme gjelder forslag til ny lov om behandling av personopplysninger som er varslet oversendt Stortinget i juni. Det foreligger en enstemmig innstilling fra justiskomiteen som anbefaler at St. meld. nr. 15 for 1998-99 – Årsmelding for Datatilsynet 1997 – vedlegges protokollen.