trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karl-Anton Swensen (Kystpartiet), 2002-04-24:
Jeg takker for svaret. Fiskeriministeren og jeg har her ulike oppfatninger, for enhver reduksjon med hensyn til midler og bemanning vil etter min oppfatning svekke denne tjenesten. Og når fagekspertisen, altså 98 pst. av meteorologene, mener at dette vil gå ut over sikkerheten til bl.a. fiskerne, tror jeg på dem. Vi vet òg at fiskerne opererer i svært værutsatte områder, og da er både kvaliteten på og hyppigheten av værvarslingen uhyre viktig for dem. Hvordan kan fiskeriministeren forsvare at økonomiske, marginale hensyn skal redusere kvaliteten og tilgjengeligheten på denne viktige tjenesten uten at man har foretatt en konsekvensutredning? Vil fiskeriministeren ut fra dette ta initiativ til å få vurdert saken på nytt, eventuelt få til en utsettelse til man har foretatt en konsekvensutredning, noe som ikke er foretatt, på dette området? Ut fra mitt ståsted mener jeg at denne besparelsen rent økonomisk er en vits, samtidig som man reduserer denne viktige tjenesten. Denne nattetjenesten kan jo ikke være inflasjonsdrivende.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2002-04-24:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I Innst. S. nr. 119 for 2000-2001 og Budsjett-innst. S. nr. 13 for 2001-2002 bes det om en bedring av trafikkavviklingen og opprustning av E16 i Lærdalsdalen og Fillefjell. Spesielt strekningen Steinklepp–Øye ble fremhevet. Etter en vinter med ofte stengte fjelloverganger øst–vest har trafikkuhellene over Fillefjell økt dramatisk, og spesielt ved Øye. Vil statsråden sette i gang utbedringer på denne strekningen i sommer for å få redusert det store antall ulykker?»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2002-04-24:
Jeg takker for svaret. Jeg kan ikke helt skjønne statsråden når hun sier at det er skjedd to ulykker der. Jeg ringte i dag Viking i Vang i Valdres, som har redningstjenesten der oppe. De har i vinter dratt opp 250 vogntog. Over 200 av disse vogntogene er dratt opp på opp- og nedstigningen til Fillefjell. Jeg skal si det helt konkret. De fleste er tatt opp i Øye i Valdres fram til skiheisen på Fillefjell. De resterende er tatt ned mot Borlaug-krysset. Så antallet ulykker som statsråden her viser til, viser noe helt annet enn hva redningstjenesten Viking har i sine statistikker for Fillefjell. Jeg gjør oppmerksom på at disse 250 kun er vogntog. Hvor har da statsråden sine statistikker fra, når dette viser at det har vært en dramatisk endring på strekningen over Fillefjell i vinter i forhold til tidligere?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2002-04-24:
Jeg har et tilleggsspørsmål. Jeg syns det er temmelig ille når statsråden viser til at vogntogene bør være skodd, og at trailersjåførene bør være bedre til å kjøre. Hadde hun kjørt strekningen og sett hvordan veien er, ville hun ha visst at det er komplett umulig for to trailere å møtes oppe på Fillefjell med dagens veibredde. Da syns jeg det er temmelig ille å antyde at sjåfører ikke er kompetente til å kjøre. Vil statsråden gå inn og se på veibredden og se på ulykkesstatistikkene og de vogntog som Viking og andre har dratt opp? Vil hun gjøre noe med denne veien, slik at vi kanskje kan unngå at det skjer alvorlige ulykker kommende vinter?
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
I treårsperioden 1998-2000 ble det rapportert om to ulykker med personskade på strekningen Borlaug–Steinklepp–Øye. I perioden 2001 fram til i dag er det rapportert om to ulykker på denne strekningen. Begge skjedde i vinterhalvåret. Jeg kan derfor ikke se at det er riktig å karakterisere utviklingen i trafikkuhell over Fillefjell som dramatisk, selv om enhver ulykke selvfølgelig er alvorlig for den som opplever den. E16 har stor betydning for vintertrafikken øst–vest som følge av den gode regulariteten sammenlignet med andre fjelloverganger i Sør-Norge. Under ekstreme værforhold er Fillefjell gjerne den strekningen som sist blir utsatt for kolonnekjøring og stenging. Jeg vurderer det derfor som viktig å iverksette tiltak for å øke regulariteten ytterligere, noe som også vil bidra til økt trygghet for trafikantene. Nødvendige tiltak er skredsikring, økt vegbredde og tiltak mot drivsnø. Det er i handlingsprogrammet for Nasjonal transportplan 2002-2005 avsatt 150 mill. kr til utbedringstiltak på strekningen Øye–Steinklepp med gjennomføring i 2004 og 2005. Det er imidlertid ikke bevilget midler til dette i 2002, og det er heller ikke plangrunnlag som gjør det mulig med eventuell anleggsstart i sommer. Statens vegvesen i Sogn og Fjordane og Oppland har nettopp sluttført en utredning på overordnet nivå som vil danne grunnlag for hvilke tiltak som skal prioriteres for detaljplanlegging og gjennomføring. Jeg vil i egnet form følge opp flertallets merknad i Budsjett-innst. S. nr. 13 for 2001-2002, hvor flertallet ber Regjeringen orientere Stortinget om planstatus og framdrift spesielt på strekningen E16 Steinklepp–Øye. Jeg tar sikte på å orientere Stortinget om dette i statsbudsjettet for 2003.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
De personskadeulykkene som jeg viste til, er de som er rapportert inn på den måten som personskadeulykker skal innrapporteres. Jeg er også kjent med at det er en rekke vogntog som har havnet utenfor vegen i dette området. Dette er en utfordring, både i forhold til den konkrete vegstrekningen vi snakker om her, og vinterføre generelt på norske veier. Det gjennomføres stadig nye tiltak for å sikre at vogntog er skodd for norske forhold. Vegene må være egnet for det, men det er også veldig viktig at både vogntog og kjøretøy er skodd for forholdene, og at sjåførene er forberedt på hva slags kjøreforhold man kan komme ut for.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Jeg merker meg selvfølgelig med glede at representanten Nistad vet at jeg er opptatt av trafikksikkerhet. Det gjelder selvfølgelig også i dette området. Jeg kan også forsikre at jeg har kjørt strekningen og vet hvordan veien ser ut. Vi er enige om at det er behov for å gjøre ting med veien. Derfor ligger den inne i handlingsprogrammet for Nasjonal transportplan. Som jeg sa i mitt første svar, kommer jeg til å legge fram status og framdrift i forbindelse med budsjettet for 2003.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Regjeringen Stoltenberg foreslo i St.prp. nr. 1 for 2001-2002 at riksvegferjesambandet Hjellestad–Klokkarvik skulle legges ned som riksvegferjesamband. Som opplyst av regjeringen Stoltenberg i St.prp. nr. 1, er det gjort beregninger som viser at seks riksvegferjesamband har for høy personrisiko. Sambandet Hjellestad–Klokkarvik er vurdert som det sambandet med størst risiko av disse seks. Sikkerhetskravet kan bare oppnås ved nybygg, noe som vil medføre at dette vil bli et meget kostbart samband. Bakgrunnen for regjeringen Stoltenbergs forslag om nedlegging var behov for effektiv bruk av ressurser, særlig lavt trafikkgrunnlag og omkjøringsmuligheter på riksvegdelen av sambandet. Departementet skulle følge opp dette forslaget etter at fylkeskommunen og berørte kommuner ble forelagt saken. Vegkontoret i Hordaland tok i oktober 2001 initiativ til å opprette en arbeidsgruppe som skulle vurdere sambandets videre driftsform. Arbeidsgruppen bestod foruten vegkontoret av representanter fra Hordaland fylkeskommune, Bergen kommune, Sund kommune og driftsselskapet HSD Sjø AS. Arbeidsgruppen har analysert og vurdert alternative driftsløsninger for sambandet. Gruppen har konkludert med at sambandet fortrinnsvis burde opprettholdes som riksvegferjesamband, og at det burde bli kontrahert en ny kombinasjonsbåt som tilfredsstiller Sjøfartsdirektoratets krav til sikkerhet. Arbeidsgruppens konklusjoner har nå vært gjenstand for en lokalpolitisk vurdering. Fylkeskommunen og de berørte kommunene har alle fattet vedtak om at sambandet bør opprettholdes, fortrinnsvis som et riksvegferjesamband, og at det kontraheres en ny kombinasjonsbåt til sambandet. Fylkestinget i Hordaland fattet sitt vedtak 13. mars 2002. Det arbeides nå for kontrahering av et nytt fartøy til sambandet. Dette fartøyet ventes å bli satt inn i drift i 2003. Dagens ferje har dispensasjon fra risikoforskriften ut april 2002. Driftsselskapet HSD Sjø AS har søkt om videre dispensasjon fra denne forskriften hos Sjøfartsdirektoratet inntil nytt fartøy er på plass. Sambandet vil bli opprettholdt og finansiert som et riksvegferjesamband ut året. Sjøfartsdirektoratet har i brev til HSD Sjø AS skrevet at ferjen som trafikkerer sambandet i dag, fortsatt vil kunne brukes som passasjerbåt etter at dispensasjonen går ut 1. mai. Slike fartøy omfattes ikke av risikoforskriften. Sjøfartsdirektoratet har blitt bedt om at det ikke pålegger HSD Sjø AS å oppgradere den eksisterende båten med bakgrunn i at det skal kontraheres nytt fartøy. Sjøfartsdirektoratet har foreløpig ikke gjort noe vedtak. Endelig klassifisering av sambandet vil bli vurdert etter at Vegdirektoratet er ferdig med sin behandling av saken. Jeg er opptatt av at innbyggerne på Lerøy og Bjelkarøy skal ha et tjenlig og godt tilbud også i framtiden, og ser positivt på den grundige og konstruktive prosessen som har funnet sted i denne saken i etterkant av statsbudsjettbehandlingen i fjor høst.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Jeg må forholde meg til de sikkerhetsforskriftene som finnes, og Sjøfartsdirektoratet har sagt i brev til HSD Sjø AS at ferjen som trafikkerer sambandet i dag, fortsatt vil kunne brukes som passasjerbåt etter at dispensasjonen går ut 1. mai. Slike fartøy, som her vil kunne bli brukt som passasjerbåt, omfattes ikke av forskriften. Det er da et svar på hvilke muligheter som finnes pr. i dag. Når det gjelder spørsmålet om klassifiseringen, er det noe vi får komme tilbake til når Vegdirektoratet har kommet med sitt innspill.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Jeg synes det er viktig at det finnes et godt tilbud til dem som bor der. Som det er påpekt nå, er det mulig å drive passasjertrafikk. Jeg går gjerne inn og ser på hvilke løsninger som er mulig å komme fram til for å imøtekomme behovet i forhold til biltrafikk. De mulighetene bør vi se på, men i alle fall finnes det en mulighet for å drive passasjertrafikk, slik Sjøfartsdirektoratet har gitt anledning til.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Med grunnlag i Nasjonal transportplan og Stortingets behandling av denne fastsatte Vegdirektoratet nye kriterier for fartsgrenser utenfor tettbygd strøk i juli 2001. I disse kriteriene ble vinterfartsgrenser innført som et nytt tiltak. Kriteriene åpner for bruk av vinterfartsgrenser som et trafikksikkerhetstiltak på veger der det er et spesielt ulykkesproblem om vinteren, og der fartsnivået er relativt høyt. Det kan også innføres vinterfartsgrenser av miljøhensyn. Kriteriene sier noe om i hvilke tilfeller slike vinterfartsgrenser bør vurderes innført, men det er opp til det enkelte vegkontor å bestemme om, hvor og når tiltaket skal tas i bruk. I Hedmark er det på grunnlag av kriteriene som ble innført i juli 2001, gjennomført fartsgrensereduksjoner på 62 km av stamvegnettet. Av disse har 13 km fordelt på fire delstrekninger redusert fartsgrense om vinteren. Vegsjefen i Hedmark har valgt å ha faste datoer for innføring og opphevelse av vinterfartsgrensene på henholdsvis 15. september og 15. april. Dette blir ikke gjort etter pålegg fra sentrale myndigheter, slik representanten Bredvold hevder, men ut fra en lokal vurdering bygd bl.a. på at det ikke er uvanlig at det kommer snø i Hedmark fram til 15. april. Vegsjefen kan ut fra en vurdering av de lokale forholdene eventuelt bestemme at en opphevingsdato om våren skal koordineres med «piggdekkdatoen». Det er benyttet underskilt som en forklaring og opplysning om at dette er vinterfartsgrenser. Jeg er kjent med at det vil bli vurdert om underskiltene som angir «vinterfartsgrense», bør sløyfes for å unngå enhver tvil om at fartsbegrensingen gjelder så lenge skiltene ikke er tildekket.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Det er slik at vegsjefen, eller vegkontoret, har mulighet og frihet til å justere hastigheten på de veiene hvor kriteriene tilsier at farten bør settes ned. Jeg ser også utfordringen i forhold til at det kan skapes unødvendige risikosituasjoner fordi det blir fristende å kjøre for fort. Det er selvfølgelig ting som vegkontoret må vurdere når man fastsetter eller senker fartsgrensene, for hensikten er at trafikksikkerheten skal bli større. Men når man hittil har valgt å sette ned fartsgrensene, er det fordi ulykkessituasjonen er som den er og tilsier at det bør skje.
Torild Skogsholm (Venstre), 2002-04-24:
Dette er vurderinger som jeg synes det er viktig at fagmyndighetene gjør, og de fagmyndighetene som er nærmest de lokale utfordringene. Det vil bli galt av meg om jeg her skulle gå gjennom hvilke fartsgrenser som bør gjelde hvor på hvilket føre. Vegkontorene er gitt myndighet til å vurdere dette. Jeg mener at det er helt riktig at det er de som gjør det, og jeg har tillit til at de følger opp og justerer bl.a. fartsgrensen i henhold til de utfordringene man har lokalt. Det er mange fylker som er lange og har forskjellige kjøreforhold, og da er det opp til vegkontoret å finne de riktige løsningene der.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Eg skal få stilla følgjande spørsmål til samferdselsministeren: «Ved budsjetthandsaminga sist haust slo Stortinget fast at det framleis skulle vera eit ferjetilbod mellom Klokkarvik–Lerøy–Bjelkarøy–Hjellestad i Sund kommune. Dispensasjon for bruk av noverande ferje går ut 30. april d.å. Kva har statsråden gjort for at innbyggjarane på Lerøy og Bjelkarøy skal ha eit ferjetilbod etter 1. mai d.å.?»
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Regjeringspartia støtta ikkje Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet i samferdselskomiteen i haust, slik at ein kunne fått eit vedtak i saka. Men etter stort mediepress og press på Høgre sin parlamentariske leiar, Oddvard Nilsen, endra Regjeringa syn, og statsråden sa under budsjetthandsaminga: «Det vil gå ferje der mens man nå jobber fram en ny løsning.» Dette slo statsråden fast, og det vart hallelujastemning på Bjelkarøy og Lerøy. Men eg følte ikkje at eg fekk noko svar på kva som skal skje etter 30. april. Sakshandsaminga er altså ikkje ferdig, men statsråden har sagt at det skal gå ferje. Eg vil ha stadfesta at det skal gå ferje som tek vare på det behovet innbyggjarane på Bjelkarøy og Lerøy har.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Eg takkar for svaret igjen, men all sakshandsaming og slikt kan eg – eg har gått gjennom det mange gonger. Men eg har framleis spørsmål når statsråden seier det vil gå ferje der mens ein jobbar fram ei ny løysing. Statsråden seier no at det berre er passasjerar som kan vera med, og ikkje bilar. Spørsmålet mitt er: Kva kan statsråden gjera i forhold til HSD Sjø AS, for at dei kan setja inn ei ny ferje? Dette er ikkje eit øysamfunn langt ute i havet, det er ein halv time frå Bergen sentrum. Det bur 80 menneske der, og dei er avhengige av å reisa på arbeid til Bergen, avhengige av eit ferjetilbod der dei òg kan ta bilane sine med, for det er ikkje mogleg å parkera dei heller på fastlandet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-24:
Jeg ønsker å stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «Mandag 15. april ble de omstridte skiltene med vinterfartsgrense tatt ned langs riksvei 2 i Hedmark. Dette er for øvrig én uke etter det ble forbudt å kjøre med piggdekk. Er statsråden av den oppfatning at det må være lov å bruke mer skjønn slik at det f.eks. på nevnte vei med tørr og god asfalt over lang tid kunne være mulig å fjerne disse tidligere og ikke etter pålegg fra sentrale myndigheter?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-24:
Jeg takker for svaret. I en artikkel i Glåmdalen av 16. april 2002 understreker overingeniør ved Kongsvinger trafikkstasjon, Nils Anders Lund, at «Statens vegvesen i Hedmark bare følger pålegg fra sentrale myndigheter». – Der munner mitt spørsmål ut. I tillegg er dette med vinterfartsbegrensning foreslått og iverksatt for å redusere ulykker, selvfølgelig. Men jeg setter et stort spørsmålstegn ved om dette virkelig har noen virkning. Personlig kjører jeg en slik strekning minst to ganger i uken, og jeg prøver å holde fartsgrensen, som er 70 km i timen. Jeg har aldri blitt forbikjørt så mye som jeg er blitt denne vinteren – jeg har aldri sett så mange nestenulykker, så mange aggressive sjåfører. Så min påstand er at å redusere farten fra 80 km i timen til 70 km i timen skaper mer aggressive sjåfører. Det kan man også lese i Glåmdalen 8. april, der det fremgår at både sjåførlærere, rallycrosskjørere etc. er enig i dette.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-24:
Hedmark fylke er, på lik linje med mange andre fylker, ganske stort og ganske langt, og fra den ene enden av et fylke til den andre kan det kanskje være en måneds forskjell når det gjelder vinter og sommer. Det må altså være mulighet for å vise skjønn, bare så statsråden tar det med seg. Men mitt konkrete spørsmål går også på dette: Synes statsråden det er merkelig at det er forbudt å kjøre med vinterdekk samtidig som vi har vinterfartsbegrensing?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-24:
«FNs toppmøte om berekraftig utvikling i Johannesburg har eit utkast til sluttdokument som ikkje er ein reell handlingsplan fordi det i liten grad inneheld viktige element som mål, tidsrammer, tiltak, ressursar og institusjonelle gjennomførings- og overvakingsmekanismar. Det er slått fast at Agenda 21 med sine konkrete mål ikkje er gjennomført. Kva vil Regjeringa gjere for at toppmøtet får fram ein reell handlingsplan?»
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-24:
Eg takkar for svaret og er glad for at utanriksministeren seier så tydeleg at ein vil satse på fattigdom og miljø. No har det kome eit initiativ frå vertslandet Sør-Afrika. Dei har laga eit såkalla «non-paper» og teke eit initiativ, sikkert nettopp fordi dei er vertsland. Der har ein m.a. gått inn for at det må vere meir konkrete mål. Kjenner Regjeringa til dette, og kan ein vere villig til å støtte Sør-Afrika i at desse initiativa blir tekne med vidare?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-24:
Eg takkar igjen for svaret. Vi snakkar her eigentleg om forlenginga av Brundtland-kommisjonen. Vi er no, mange år etterpå, på leiting etter korleis dette skal konkretiserast. Vi har fått dette med Lokal Agenda 21, som er rimeleg bra på plass i Noreg. Så har vi det som UD i sine papir opererer med som nasjonal strategi. Eg skulle gjerne sett at det heller heitte nasjonal agenda, altså oppfølginga av desse verdsproblema i Noreg. Korleis ser utanriksministeren på å få til ein eventuell nasjonal strategi og verkeleg få satsing bak den også i Noreg?
Jan Petersen (Høyre), 2002-04-24:
Regjeringen deler representanten Jacobsens bekymring for status i arbeidet frem mot toppmøtet i Johannesburg i september. Derfor arbeider Norge sammen med likesinnede land for å få det forberedende arbeidet over i et mer offensivt spor med sikte på et mest mulig konkret og forpliktende resultat fra toppmøtet. Blant annet har vi tatt initiativ til et nytt utkast til handlingsplan som er så konkret som mulig, med bl.a. angivelse av tidsbestemte mål for gjennomføring og finansiering. Handlingsplanen må fokusere på et begrenset antall temaer, der arbeidet for bekjempelse av fattigdom gis høyeste prioritet. Det nye utkastet ventes lagt frem i begynnelsen av mai måned med sikte på en ferdigstillelse av handlingsplanen under det siste forberedende møtet i Indonesia, som finner sted i månedsskiftet mai/juni. Norge har deltatt aktivt i forberedelsene til toppmøtet. I dette arbeidet har vi rettet et særlig søkelys mot sammenhengene mellom fattigdom, miljø og utvikling. Sammen med andre land og aktører arbeider vi nå med nye og konkrete initiativ på disse områdene. Spesielt vil vi støtte opp under tiltak som bidrar til å sikre fattige land og grupper tilgang på fornybar energi. Vi er også opptatt av nye initiativ for Afrika, med særlig vekt på utdanning. Regjeringen vil videre arbeide for at løfter og forpliktelser fra bl.a. Monterrey-konferansen om finansiering av utvikling blir fulgt opp og realisert. FN-toppmøtet i Johannesburg vil samle ledere fra de fleste av verdens land. Vi kan ikke regne med å få fullt gjennomslag for alle våre synspunkter. Vi må imidlertid arbeide aktivt for løsninger som både er i tråd med våre egen prioriteringer, og som samtidig har bredest mulig støtte. Uten tilslutning fra et stort antall land vil et sluttdokument og en handlingsplan ha liten verdi.
Jan Petersen (Høyre), 2002-04-24:
Vi er kjent med alle de innspillene som er i denne sammenhengen. Problemet her er jo ikke innspill, problemet er å få dem inn i det sluttdokumentet som skal fremlegges, som altså kommer i mai, og som skal behandles i en konferanse i Indonesia i slutten av neste måned. Norge tar sikte på å være meget godt representert på det toppmøtet, nettopp for å sikre at dette blir så handlingsorientert som mulig. Og alle andre land som har den samme tilnærmingen, nemlig at dette skal bli handlingsorientert, vil selvfølgelig ha norsk støtte i den sammenheng.
Jan Petersen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg er ikke helt sikker på hva Jacobsen er ute etter, men jeg forstår det slik at han nå er solid unna det spørsmålet han reiste, nemlig hva vi skal gjøre for at Johannesburg-konferansen blir vellykket. Om det vil jeg gjerne gjenta at vi der skal søke å være handlingsrettet, slik Jacobsen ber om. Så er problemet selvfølgelig at vi ikke er alene i verden. Her skal vi ha andre land med, slik at det blir enighet om det, og ikke minst at det blir styrke bak det. Når det gjelder oppfølgingen i Norge, er ikke det, som Jacobsen vet, Utenriksdepartementets ansvar, og det å gå inn på andre fagministres områder vil jeg ikke benytte anledningen til i denne sammenhengen.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-02-07:
Dette er en innstilling med veldig bred enighet. På tvers av alle partilinjene er vi enig i stort sett alt sammen her. Men siden dette med utbetaling har kommet opp som et forslag, vil jeg spørre hvordan utbetalingene praktiseres når vedtaket om omsorgsovertakelse er fattet og iverksatt. Hvordan skjer det? Er det grunnlag for å tro at utbetalingene ikke sporenstreks går til rette omsorgsperson? Siden dette har kommet opp, tillater jeg meg å spørre om det. Slik jeg har forstått det, er det den til enhver tid registrerte omsorgsperson og omsorgsinstitusjon som skal ha midlene. Da vil jeg høre om det er erfaringer med at det skjer på en annen måte, og at det er grunnlag for å tro at pengene utbetales til feil omsorgsperson.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-02-07:
Jeg spratt litt opp fra stolen, for jeg følte at Bent Høie hadde en replikk til Arbeiderpartiet. Jeg syns ikke Bent Høie skal bruke kreftene sine på å være bekymret for hva Arbeiderpartiet mener. Jeg er mer bekymret for hvordan vi skal komme i mål med å gjøre det best mulig for barnefamiliene. Det er faktisk sånn at når det søkes om sosialhjelp, regnes det litt ulikt, og derfor ønsker vi en bred gjennomgang. Vi er fullstendig klar over hva vi har vært med på, men hvis det er slik at vi kan komme i land med å gi barnefamiliene bedre vilkår, og ikke minst gi sosialhjelpssøkerne bedre vilkår, ber vi kun om en gjennomgang. Og det har jo alle partiene i valgkampen sagt at de er interessert i! Så jeg skjønner ikke Bent Høies bekymring. Og så til representanten fra Fremskrittspartiet, Karin Woldseth: Her har det nok ikke vært noen lettvint og grei avgjørelse ettersom jeg skjønner, for Karin Woldseth har i utgangspunktet sagt at hun ønsker en bred gjennomgang av sosialhjelpsmottakernes økonomi. Så det har nok kanskje endret seg noe fra i går til i dag.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-02-07:
President!
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-02-07:
Nå vet jeg at Fremskrittspartiet har en ordfører i Os – og jeg vet ikke hvordan det står til med avgiftslette. Det er vel faktisk slik at det er tungt å være ordfører i kommuner, og det er tungt for mange familier å måtte gå veien til et sosialkontor for å få hjelp. Det er ikke noen overføringer til barnefamilier med sosialhjelp. Det er noe barnefamilier må søke om på individuelt grunnlag. Jeg regner med at representanten har lest forslaget, og der står det faktisk «Stortinget ber Regjeringen om en helhetlig gjennomgang». Hva er det som er så galt med det? Vil ikke Fremskrittspartiet ha en helhetlig gjennomgang? Det er bare det vi ber om, og de signalene vi har fått fra barne- og familieministeren og sosialministeren i denne regjeringen, er at de er veldig interessert i å gjøre det best mulig. Så jeg skjønner ikke hva som er problemet med å be om en vurdering. Det har faktisk skjedd før i Stortinget, også med støtte fra Fremskrittspartiet.
Afshan Rafiq (Høyre), 2002-02-07:
Saksordfører Eirin Faldet har nå gitt en god redegjørelse. Det er bred enighet om denne loven i komiteen, men jeg vil likevel knytte noen korte kommentarer til noen av forslagene som ligger i proposisjonen fra Regjeringen. Som saksordfører også var inne på, har dagens barnetrygdlov ikke vært gjenstand for noen total gjennomgang siden den ble vedtatt i 1946, men den har blitt flikket på ved at nye bestemmelser har blitt tatt inn. Derfor har denne loven vært preget av tungt og gammelmodig språk og dårlig struktur, noe som gjør den vanskelig å praktisere på en fullgod måte. Det er derfor på tide med en regelforenkling og en målrettet barnetrygdordning tilpasset dagens behov, noe denne proposisjonen vil bidra til med en enkel og oversiktlig lov som er forståelig og tilgjengelig for stønadsmottakerne, samtidig som den blir enklere å praktisere for trygdeetaten. I proposisjonen slås det fast at formålet med barnetrygden er at den skal virke inntektsutjevnende til fordel for barnefamiliene, og at den skal bidra til å dekke utgifter til forsørgelse av barn. Vi er derfor enig med departementet i at dette er et sterkt argument for å beholde barnetrygdordningen i egen lov, og at den ikke blir inkorporert i folketrygdloven. Når det gjelder de sentrale endringsforslagene i proposisjonen, er Høyre veldig glad for at det foreslås at barnetrygden skal gjøres kjønnsnøytral, dvs. at det ikke vil være noe hinder for at barnetrygden utbetales til far hvis foreldrene ønsker det. Vi mener at dette er et riktig skritt i retning av reell likestilling mellom foreldrene. Det er også positivt at alle familier med nær tilknytning til Norge i form av trygdetilknytning etter dette kan oppebære retten til barnetrygd under utenlandsopphold. Dette vil bl.a. bidra til å løse de problemene som spesielt norske barnefamilier som flytter innenfor EØS-området, møter med dagens regelverk. Det er også viktig at regelverket for barnetrygd er tilpasset delte omsorgsløsninger, som stadig flere foreldre velger etter samlivsbrudd. Høyre er derfor veldig positiv til at det med dette åpnes for at barnetrygden kan deles mellom foreldrene når det foreligger en avtale om at barnet skal bo 50 pst. av tiden hos hver av foreldrene. Til slutt vil jeg understreke at vi er veldig glad for bl.a. den forenklingen departementet legger opp til i regelverket for retten til utvidet barnetrygd, hvor grunntanken fortsatt er at det er den av barnets foreldre som har barnet boende fast hos seg og som er enslig forsørger, som skal nyte godt av denne ordningen. Når det gjelder forslaget fra Arbeiderpartiet, kommer Høyre ikke til å støtte det.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2002-02-07:
Da skal jeg få oppdatere statsråden litt. I Bergen er dette faktisk et stort problem. Det er barnevernskontorene i de ulike byene og kommunene som skal melde fra til trygdekontoret om at vedtak om omsorgsovertakelse er fattet. På grunn av særdeles stort arbeidspress og stor arbeidsmengde på barnevernskontorene blir ikke dette gjort, og man får barnetrygd urettmessig ganske lenge. Det kan gå mange måneder før det blir varslet til trygdekontoret. Bergen trygdekontor sa under en samtale at det kanskje kunne sette litt fart i dem hvis vi fikk dette inn i loven. Så til statsborgerskap – det er her jeg hadde tenkt å stille et spørsmål til statsråden. Vi har sagt at statsborgerskap er et viktig virkemiddel, og vi kan se på det også som et økonomisk virkemiddel for å unngå at mindreårige blir sendt til foreldrenes hjemland for å tvangsgiftes. Kan ikke statsråden også se at dette kan være et virkemiddel som gjør at vi kanskje får bukt med en del av de tingene som er oppe i tiden akkurat nå?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2002-02-07:
Vi skal fortsette å være konsekvente, og derfor kan vi ikke støtte det forslaget som foreligger fra Arbeiderpartiet. Vi mener altså at det ligger i forskriften til lov om sosiale tjenester, og i forarbeidene til loven, at barnetrygden skal regnes inn. Det som er svært uheldig, og som er et faktum, er at det er ulik praksis i landet. I Trondheim regnes barnetrygden ikke inn som en del av inntekten, i Bergen regnes den ikke inn, men i Oslo regnes den inn. Dette blir forferdelig urettferdig, det blir en uheldig praksis. Jeg håper at statsråden nå følger dette opp og sørger for at forskriftene og intensjonene med lov om sosiale tjenester blir fulgt – og at hun gir innspillet videre til sin regjering.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-02-07:
Jeg har et spørsmål til statsråden. Barn i fosterhjem og i barnevernsinstitusjoner får barnetrygd i dag, men man må da dokumentere bruken av pengene. De blir eventuelt brukt til sykler, bunader osv. i samråd med barnevernet. Det departementet nå foreslår, er at det skal foretas en gjennomgang av systemet med fosterhjemsgodtgjørelse for å forhindre at fosterforeldre får dekket de samme utgiftene dobbelt opp, både i form av fosterhjemsgodtgjørelse og barnetrygd. Men det er ganske uklart hva departementet mener om barnevernsinstitusjonene. Mener man det samme der? Når skal man ha denne gjennomgangen? Og skal man ha den samme gjennomgangen for barnevernsinstitusjonene? Det er mange institusjoner i dette landet som er meget kostbare. Skal dette da være en ekstragevinst som man skal slippe å føre dokumentasjon for?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-02-07:
Jeg skal ikke gå inn på skattepolitikken – dette er en debatt om barnetrygden, så skattepolitikken kan vi ta en annen gang. Men Regjeringen er jo spesielt opptatt av fattigdomsproblematikken. SV har fremmet forslag for å bedre situasjonen for fattige familier, og barnetrygden er en av de tingene vi kan gjøre noe med – prisjustert barnetrygd, økt barnetrygd for andre og tredje barn, og at barnetrygden skal holdes utenfor når man beregner sosialhjelp. Vi har sagt det samme hele tiden. Det forslaget som ligger på bordet her, at man må se på dette i sammenheng, er helt naturlig når vi nå også skal evaluere kontantstøtten.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2002-02-07:
Senterpartiet støttar lovproposisjonen. Derfor skal eg knyte berre eit par korte kommentarer til innstillinga. Eg har merka meg at det i fleire debattar har kome signal frå departementet, frå regjeringshald, om å halde kontantstøtta utanfor inntekta ved berekning av sosialhjelp. Dei same signala har eg ikkje registrert når det gjeld barnetrygd. Som vi alle veit, spør ikkje sosial nød etter alder. To tenåringsbarn kan vere vel så ressurskrevjande som to barn under tre år. I motsetning til kontantstøtta vil barnetrygda kome alle barn til gode. Det synest eg er viktig å merke seg all den tid vi veit at det er 70 000 barn som lever under det vi definerer som fattigdomsgrensa. Derfor vil eg be statsråden merke seg det forslaget som er sett fram av representanten Faldet, og be om at det blir vurdert seriøst frå departementet i det vidare arbeidet som gjeld utrekning av sosialhjelp.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2002-02-07:
Eg vil presisere at Senterpartiet er, har vore og skal vere konsekvent på dette området. Vi har gått og vil gå inn for at barnetrygda skal haldast utanfor ved utrekning av sosialhjelp. Problemet er jo at frå regjeringspartia og frå Samarbeidsregjeringa har dei gjentatte gonger frå denne talarstolen sagt at dei vil vurdere kontantstøtta. Så det ligg fast. Dette forslaget går jo på ei vurdering av kontantstøtta, og vi kjem altså med eit tillegg og seier at det skal vere ei vurdering av om barnetrygda bør haldast utanfor. Fleire gonger, dersom eg ikkje hugsar feil, har det under debatten vore uttalt at det vil bli vurdert frå departementet om kontantstøtta skal haldast utanfor.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2002-02-07:
Senterpartiet støttar i hovudsak innstillinga, men vi stiller oss noko spørjande til merknadene frå departementet til vedtaket til kringkastingslova § 2-1 andre ledd. Vi finn det på side 5 øvst i andre spalte i proposisjonen: «Departementet kan fastsette vederlaget på den måte departementet finner hensiktsmessig, bl.a. ved bruk av auksjon.» Dette kan verke noko forvirrande i høve til det vedtaket Stortinget fatta ved behandlinga av Budsjett-innst. S. nr. 2 for 2000-2001, om at vederlaget ikkje skal fastset-jast ved auksjon. Eg håpar at statsråden i innlegget sitt, dersom ho skal ha eit innlegg, kan bidra til å oppklare det som eg oppfattar som sjølvmotseiande. Senterpartiet meiner det er viktig å styrkje kulturbudsjettet. Det kan i dag nesten synast som om det er like viktig for mennesket at staden der ein bur, har eit godt kulturrykte som eit tilbod om arbeidsplass. Behovet for midlar til lokale og regionale kulturbygg er stort. Den kulturelle skulesekken vart redusert med nesten 30 pst. under budsjettbehandlinga før jul. Frivillige lag og organisasjonar gjer ein kjempejobb rundt om i det ganske land, for å nemne nokre eksempel. Senterpartiet meiner at heile avgiftsprovenyet ved innføring av konsesjonsvederlag bør tilfalle kultursektoren. Gjennom å gjere Statens medieforvaltning sjølvfinansierande vil ein kunne frigjere midlar som kan kome heile Kultur-Noreg til gode. Det er eit paradoks at ein i Noreg, ifølgje Statistisk sentralbyrå sitt hefte, Kulturstatistikk, nyttar ein mindre del av statens totale utgifter til kultur nå enn for ti år sidan. I 1990 utgjorde statens kulturutgifter 0,61 pst. av dei totale utgiftene, medan det i 2000 ligg på 0,5 pst. Senterpartiet sitt framlegg vil bidra til eit viktig og riktig steg i rett lei. Eg vil heilt til slutt setje fram Senterpartiet sitt forslag.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-02-07:
Reglene er slik at når omsorgsovertakelse er vedtatt, mister foreldrene retten til barnetrygd. Det er reglene. Og når fosterbarn flyttes, gis det melding til folkeregister og trygdekontor. Det har vi ikke fått noen melding om at er et problem. Vi trenger sånn sett ikke å gjøre noe for å påse at dette skjer. Det er ordninger som er godt ivaretatt.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-02-07:
Når det gjelder det første, er ikke jeg kjent med at det i Bergen har vært slike problemer, men det er klart at jeg som statsråd kanskje bør ta kontakt i forhold til å få undersøkt dette. Det skal jeg gjøre. Når det gjelder statsborgerskap, kan jeg vel egentlig bare gjenta det jeg har sagt, at jeg skjønner Fremskrittspartiets problemstilling og kanskje nå enda mer bakgrunnen for hvorfor man foreslår det. Men når vi har sett på det, og når jeg har gått inn i det de senere dagene, har jeg også funnet at det er bedre at dette hjemles for dem som har en tilknytning til Norge gjennom trygden, og at det bare å ha statsborgerskap muligens kan gjøre at flere faktisk vil ha rett til barnetrygd. Så jeg er ikke så sikker på om forslaget er så godt.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2002-02-07:
Nå har vi jo de vanlige tilsynsreglene når det gjelder å følge med barnevernsinstitusjoner og det man bruker midler til. Det som står i proposisjonen, og som departementet har sagt, er at tilskudd til barnevernsinstitusjoner skal ses på i sammenheng. Det betyr at når man legger inn barnetrygden som en støtte knyttet til barna, vil det selvfølgelig gjøre at også institusjonene sånn sett har mer å rutte med. Departementet har ikke hatt spesifikke planer til nå om gjøre dette på noen annen måte. Men det står litt om det i proposisjonen.
Bent Høie (Høyre), 2002-02-07:
Jeg vil kommentere forslaget fra Eirin Faldet på vegne av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. I høst påla disse partiene sammen med Fremskrittspartiet Regjeringen å la kontantstøtte regnes som inntekt i forbindelse med beregning av sosialhjelp. Jeg regner med at når en nå ønsker at Regjeringen skal utrede det en selv har pålagt den å gjennomføre, er det fordi en har begynt å tvile på sitt eget tidligere standpunkt. I så fall følger de opp en tradisjon for disse partier i denne saken. La meg minne om hva representanten Karita Bekkemellem Orheim sa i Stortinget 10. mars 1999: «Synes ikke statsråden det blir et moralsk spørsmål når rike, velstående familier får kontantstøtte, mens sosialhjelpsmottakerne mister den?» Bekkemellem Orheim reagerte kraftig på at 80 pst. av kommunene regnet kontantstøtten som inntekt: «Kontantstøtten går ikke til både fattig og rik så lenge vi ser at kommunene praktiserer så ulikt som de gjør.(…) Meningen med kontantstøtten var vel ikke at den skulle redusere kommunenes sosialutgifter?» (…) I forbindelse med utjevningsmeldingen fikk dette standpunkt støtte fra alle partiene, med unntak av Fremskrittspartiet. Et klart flertall gav uttrykk for at kontantstøtten ikke skulle regnes som inntekt ved beregning av sosialhjelp. Dette fulgte den nye regjeringen, med sosialminister Ingjerd Schou, opp og foreslo i statsbudsjettet at kontantstøttemottakerne skulle få den samme valgfrihet som andre gjennom å beholde kontantstøtten. Dette reagerte Arbeiderpartiets nye sosialpolitiske talsperson, Bjarne Håkon Hanssen, på. Han gikk sammen med Fremskrittspartiet og de andre partiene som nå står sammen med Eirin Faldet, og fikk flertall for at kontantstøtten skulle regnes som inntekt. Dette ble vedtatt 12. desember. Men nå ser det ut som om Arbeiderpartiet er i ferd med å snurre rundt sin egen akse. Eller er partiet heller ikke i denne saken enig med seg selv? Bjarne Håkon Hanssen var nemlig bekymret for at summen av kontantstøtte og sosialhjelp skulle bli så høy at sosialhjelpsmottakerne ikke skulle bli motivert til å søke arbeid. Den politiske avstanden mellom hans og Karita Bekkemellem Orheims uttalelser her er vel sannsynligvis så lang som det går an å bli på en norsk politisk skala. Men hva er intensjonen bak representanten Faldets forslag? En kunne bli forledet til å tro at hun vil ha Regjeringen til å utarbeide argumenter mot og utrede konsekvensene av Bjarne Håkon Hanssens fornyelse av Arbeiderpartiets sosialpolitikk. Det er i denne saken faktisk bare Fremskrittspartiet utenom regjeringspartiene som har vært konsekvent i dette spørsmålet. De har stått konsekvent på det standpunkt som Bjarne Håkon Hanssen har. Men hva er Arbeiderpartiets standpunkt?
Bent Høie (Høyre), 2002-02-07:
Først til representanten fra Senterpartiet, som påstår at partiet har vært konsekvent i denne saken når det gjelder å holde barnetrygden utenfor i beregning av sosialhjelp. I forbindelse med utjevningsmeldingen, som ble fremlagt av en senterpartistatsråd, gikk både statsråden og Senterpartiet i komiteen inn for at barnetrygden fortsatt skal regnes med som inntektsgrunnlag, men at kontantstøtten bør holdes utenfor. Der kan jeg referere fra komiteens merknader. Når det gjelder Arbeiderpartiet og representanten Eirin Faldet, er det bemerkelsesverdig at noe som en var skråsikker på var til det beste for sosialhjelpsmottakerne den 12. desember – rett før jul – har en nå begynt å tvile på, for det må jo være årsaken til at en ønsker å utrede konsekvensene. Men jeg er helt enig i at det viktigste er å sikre barnefamiliene bedre vilkår, og ut fra det Eirin Faldet sa, kunne en tro at Eirin Faldet mente at Regjeringens forslag, at kontantstøtten holdes utenfor, gir barnefamiliene bedre vilkår. Det betyr at Eirin Faldet står på at Regjeringens politikk er bedre for barnefamiliene enn Bjarne Håkon Hanssens politikk.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2002-02-07:
Det er kanskje like godt at representanten Faldet venter, så får hun vel enda mer kjøtt på beinet til sitt innlegg. For det var Faldets innlegg som fikk meg også til å ta ordet. For det første må jeg rette opp en ting: Fremskrittspartiet har aldri ønsket en gjennomgang av sosialklientene, så det er en direkte feilopplysning. Så la jeg merke til at Faldet i sitt tidligere innlegg var veldig opptatt av at man hadde et mål, og det var å legge til rette for barnefamiliene. Da blir jeg, må jeg si, litt frustrert, for barnefamiliene mottar ca. 34 milliarder kr i overføringer pr. år. Om ikke det skulle være nok, stiller jeg et spørsmål ved den andre siden av dette: Hvorfor er ikke det nok? Jo, det er fordi Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har vært veldig lite opptatt av den andre siden, altså de tyngende avgiftene og skattene som barnefamiliene faktisk har. Jeg har ikke på noe område registrert at Arbeiderpartiet i de kommunene som Arbeiderpartiet styrer, har vært opptatt av at kommunale avgifter knekker ryggen på barnefamiliene. Jeg har heller ikke registrert at Arbeiderpartiet har vært opptatt av at avgiftene på strøm, som utgjør 60–70 pst. av strømregningen, knekker ryggen på barnefamiliene, og at barnefamiliene har utgifter bare til bilavgifter på i gjennomsnitt 20 000 kr i året. Så jeg tror nok at den delen av overføringene som går til barnefamiliene, er stor nok i seg selv, men poenget er: Når vi overfører nærmere 34 milliarder kr til barnefamiliene – i direkte overføringer – tar staten tilbake alt dette i form av skatter og avgifter. Da er min oppfordring både til Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet: Er det ikke kanskje på tide å begynne å se på den siden også, istedenfor hele tiden å konsentrere seg om en overføringspolitikk som indirekte er med på å styre familienes atferd? Vi legger jo ikke opp til at barnefamiliene skal få noen valgfrihet eller noen muligheter til å styre familien selv. Det er resultatet av den formen for overføringspolitikk som Arbeiderpartiet står for. Og nå vil de altså legge enda mer til rette på det området gjennom at enkelte inntekter som de overfører til barnefamiliene, skal holdes utenfor ved beregning av en annen overføring som familiene får. Det synes jeg er meget merkelig. Ville det ikke vært mye lettere å legge til rette for familiene slik at de slapp å komme i en situasjon der de måtte be om offentlig støtte i form av sosialstønad? Årsaken til at de ber om sosialstønad, er jo i stor grad at de ikke greier de offentlige regningene, altså skatter, avgifter, strøm og kommunale avgifter. Vi burde heller ha kikket på det, og det anbefaler jeg også Arbeiderpartiet å gjøre.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-02-07:
Det er ikke akkurat en omfattende sak vi skal behandle i dag. Den tar for seg ett enkelt tema, en lovhjemmel for å kreve vederlag for konsesjon. På dette feltet er det heller ingen uenighet å spore i innstillingen. I den grad man har uenighet, er dette i forhold til vederlagets størrelse, og hvilken anvendelse man skal ha av disse pengene. Fremskrittspartiets syn er at vederlaget er satt for høyt, og vi mener at fordelingen av midlene skal gjøres i forbindelse med Stortingets behandling av budsjettet. Jeg vil videre nøye meg med å vise til utdypingen av disse punkter i merknadene som foreligger i innstillingen, og ta opp Fremskrittspartiets forslag.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2002-02-07:
Eg hadde eigentleg ikkje tenkt å ta ordet i debatten, for dette er ei reint teknisk sak, og det er stor semje om det som er lagt fram i saka. Men når representanten frå Senterpartiet tar fram den eine setninga om auksjon, vil eg minna om at det ikkje var den noverande regjeringa som la fram denne proposisjonen. Det var den førre regjeringa. Eg er heilt imot at vi skal bruka auksjon, så det blir ikkje aktuelt.
Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-02-14:
Jeg vil på vegne av representantene Karin Andersen, Olav Gunnar Ballo og meg sjøl fremme forslag om endringer i reglene for rehabiliterings- og attføringspenger.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2002-02-14:
På vegne av representantene Sylvia Brustad, Tore Nordtun, Asmund Kristoffersen og meg selv vil jeg sette fram et forslag om endringer i sluttbehandlingsavgiften for avfall som brukes til energigjenvinning.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2002-02-14:
Jeg vil sette frem et forslag om at staten trekker sin anke i saken staten tapte i Oslo byrett ved dom av 28. februar 2001 anlagt mot staten av Amelia Riis og tilleggsbevilgning til dekning av erstatningen staten ble ilagt.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2002-02-14:
Jeg takker for svaret, men føler at jeg sitter igjen med flere uavklarte spørsmålsstillinger enn avklarende svar. Spørsmålet er om statsråden har fått med seg den kritiske datoen 1. mars, som har virkning for opptaket for et skoleår som går ut over budsjettåret. Det er altså slik at når vi snakker om skoler, så har vi en konflikt mellom to tidsbegreper. Det ene er et statsbudsjettår, som følger kalenderåret, og det andre er et skoleår, som altså bryter kalenderåret. For øvrig er jeg hjertelig enig med statsråden i at den aller beste løsningen er at pengene følger elevene. Dessverre har vi ikke flertall for det foreløpig, og det lar seg heller ikke bringe raskt på plass. Det som er den faktiske og akutte situasjonen for elever og foreldre, er at de må få en avklaring som gir en helhetlig og forutsigbar finansieringsordning som dekker skoleåret 2002-2003. Henvisning til bankerotte fylkeskommuner og fylkeskommuner på sotteseng – som kanskje attpåtil er under avvikling – er i beste fall en uavklart henvisning. Min oppfordring er fortsatt at på samme måte som Regjeringen har varslet en egen proposisjon for å avklare eksamen, på samme måte som Regjeringen har varslet en egen proposisjon for å avklare finansiering av mulige nye prestestillinger, og begrunnet begge med at det er behov tidsmessig for en hurtig avklaring, så bør Regjeringen faktisk komme med en egen proposisjon som avklarer totalbildet for landslinjene også. Jeg gjentar at hvis den ikke kommer, sitter man jo igjen med det inntrykket at dette området er glemt eller nedprioritert av regjeringspartiene, til tross for det de med kraft har hevdet både i budsjettdebatten og ikke minst etter budsjettdebatten.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2002-02-14:
Innledningsvis vil jeg bestemt avvise påstanden om at vi nå forsøker å dekke til en feil, og også avvise påstanden om at det ligger en uklar politisk tanke bak interpellasjonen. Tvert imot, interpellanten forsøker å få frem to hovedpoeng. Det ene er at kuttene faktisk etter interpellantens mening er gjort ille. Statsråden brukte uttrykket at det var gjort «minst ille». Det oppfattes i hvert fall av en del av oss som om det faktisk er gjort ille – sjablonmessig, firkantet, byråkratisk. Statsråden formulerte det som at det var gitt sprikende signaler. Hvis det er slik at statsråden mener det er gitt sprikende signaler, hadde det vært greit å komme tilbake til flertallet i komiteen og tatt en sondering, tatt en avlesning av hvordan disse signalene var å oppfatte. Så har jeg forsøkt å kommunisere at det her er en tidsfrist ute og går for dem som skal søke for et helt skoleår, og at skoleåret avviker fra kalenderåret. Da er det faktisk en tidsfrist, 1. mars, som det er viktig å forholde seg til. Jeg har fremdeles ikke fått noe svar i forhold til det. Det er også derfor jeg har trukket en parallell til de to andre omkampene som Regjeringen ønsker å ta, om penger til eksamen og ikke minst om penger til prestestillinger, der det er sterkt understreket at det er viktig tidsmessig å få en hurtig avklaring. Det er faktisk slik at det tidsmessig også er viktig for de elevene som ønsker å søke på en del av disse linjene for skoleåret 2002-2003, og som har en frist å forholde seg til som er 1. mars i år, å få en avklaring. Min oppfordring til slutt er at det faktisk tas et initiativ fra statsråden, enten til en samtale, en orientering, eller enda bedre: en hurtigproposisjon, slik at man får avklart de finansielle forhold for den nærmeste fremtid. Det er det som betyr noe for elever og foreldre. Det dreier seg altså om skoleåret 2002-2003.