trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-06:
Et helt år ut i finansministerens regjeringsperiode hadde Fremskrittspartiet en egen nettside hvor man kunne få beregnet hvor mye annet en kunne fått for oljefondet om en hadde brukt pengene på velferd i Norge i stedet for å ha en langsiktig forvaltning. Den nettsida finnes ikke mer. Samtidig hørte vi nå et langt innlegg fra representanten Steffensen på vegne av Fremskrittspartiet som beskrev hvordan fondet ikke måtte blande seg inn i mer moralisme. Jeg må nesten bare spørre: Er Fremskrittspartiet i regjering opptatt av en langsiktig og ansvarlig forvaltning av oljefondet, eller vil Fremskrittspartiet fortsatt bruke så mye som mulig av pengene nå? Det er det første spørsmålet. Det andre spørsmålet er: Mener finansministeren at etiske retningslinjer for oljefondet er basert på moralisme, eller er finansministeren uenig med Fremskrittspartiets finanspolitiske talsperson i karakteristikken av forvaltningen av fondet?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-06:
Statens pensjonsfond utland er en imponerende idé, og det er gjort en imponerende jobb med å forvalte det, til stor glede for det norske folk. Men det betyr ikke at vi ikke kan videreutvikle ideen og redskapet. Det aller viktigste trinnet i denne videreutviklingen er å ta inn over seg at det å investere 8 000 mrd. kr rundt omkring i det globale markedet ikke er en apolitisk handling. Det å investere 8 000 mrd. kr i det generelle markedet er å investere i «business as usual». «Business as usual» er, som vi vet, en retning på verdens utvikling og verdens økonomiske utvikling som ikke er i samsvar med det som framtida må inneholde, og som er uttrykt gjennom FNs bærekraftsmål og Paris-avtalen. Vi må ta inn over oss at Statens pensjonsfond utland – enten vi styrer det eller ikke – er et redskap som har konsekvenser. Det har konsekvenser for klimaet, det har konsekvenser for bærekraft, det har konsekvenser for verdens utvikling. Dermed er det naturlig at vi må ta diskusjonen videre: Hvordan bruker vi dette fondet aktivt til å nå de målene vi er med på å sette for verdens utvikling og for Norges utvikling? Dette er overhodet ikke i strid med forutsetningene om at Statens pensjonsfond utland skal gi avkastning til det norske folk. Det er overhodet ikke i strid med forutsetningen om at det er fondets forvaltere som skal forvalte det, og ikke dag-til-dag-avgjørelser i Stortinget. Det er tvert imot å ta inn over seg hvor inntjeningsmulighetene skal og må ligge i framtida. De må ligge i et bærekraftig marked. Derfor må vi i økende grad rette dette fondet inn mot både å skape det bærekraftige markedet ved å investere i det og å høste den avkastningen vi ønsker oss, fra de bærekraftige markedene. Derfor legger Miljøpartiet De Grønne fram to forslag i dag. Det ene forslaget er å døpe om Statens pensjonsfond utland til Norges framtidsfond og gi det et mandat som er overordnet å skape avkastning til det norske folk, gjennom å investere på en slik måte at det bidrar til oppnåelsen av FNs bærekraftsmål og Paris-avtalen. Det andre vi foreslår, er å be regjeringen utarbeide en strategi for utfasing av investeringer i fossil energi, og at pensjonsfondet skal være fossilfritt i 2020. Det dukker stadig opp utredninger og vurderinger som påpeker at den karbonrisikoen som også ligger i pensjonsfondet, er en vesentlig større risiko for dette fondets framtid, omdømme og avkastning enn det å bevege seg inn i det som foreslås av flere, nemlig å begynne å investere i bærekraftig infrastruktur rundt omkring i verdensmarkedet, som på sikt er der hvor penger vil tjenes, og som på sikt er det som er forutsetningen for at vi får en verden som det er bra å leve i om 10, 20 og 30 år. Jeg tar med det opp de forslagene jeg har fremmet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Da jeg hørte på innleggene tidligere i dag, ble det skapt et inntrykk av at regjeringen kun har brukt handlingsrom på å redusere skattene. Det er altså feil. De store pengene har denne regjeringen brukt på å øke investeringene i infrastruktur, på skole, på helse, på kommuneøkonomi og andre viktige områder, ikke minst trygghet og beredskap. I tillegg har vi funnet rom for å prioritere helt nødvendige skattelettelser, bl.a. gjennom den skattereformen vi la frem og fikk bred tilslutning til i Stortinget. Jeg mener det er viktig å fortsette arbeidet med å redusere og effektivisere skattesystemet – rett og slett fordi det legger til rette for at vi jobber mer, og at det skapes flere arbeidsplasser. Det er en ærlig sak at Arbeiderpartiet går til valg på å skjerpe skattene, men det er også det eneste klare valgløftet vi har fått fra Arbeiderpartiet. Så svaret på de aller fleste samfunnsutfordringene som kommer fra Arbeiderpartiet er økt skatt. Problemet er bare at det ikke er et effektivt virkemiddel. Jeg mener vi må ha et konkurransedyktig skattesystem, slik at vi skaper verdier for fremtiden og kan trygge arbeidsplasser.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Arbeiderpartiet trenger ikke gå til valg på en kompetansereform. Den er regjeringen og samarbeidspartiene allerede godt i gang med – tidlig innsats i skolen, flere lærere inn i de lave trinnene, en universitets- og høyskolereform og en lang rekke andre tiltak og virkemidler for å styrke nivået på norske skoler – så det trenger ikke Arbeiderpartiet å bruke tid på. Når det gjelder produktivitet, er det en problemstilling denne regjeringen har vært opptatt av i hele perioden. Jeg mener vi skal fokusere på det, på tvers av de politiske partiene, også i årene som kommer. Men forutsetningen for å lykkes med produktivitetsvekst avhenger av hva som skjer i land rundt oss som vi er avhengige av som en liten og åpen økonomi, men det avhenger også av vår evne og vilje til å gjennomføre strukturreformer. Arbeiderpartiet har i denne perioden vært imot så å si hver eneste reform denne regjeringen har lagt frem, og kritisert dem sønder og sammen i stedet for å bidra til at vi fikk på plass vellykkede reformer som gir resultater på sikt, og som styrker produktivitetsveksten.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Så enkelt er det nok ikke. For det første tror jeg alt ligger til rette i Norge for unge i etableringsfasen til å skape store familier med barn. Vi har gode velferdsordninger, forholdene ligger godt til rette i yrkeslivet for å kunne kombinere barn og arbeid. Det skal vi ta vare på. Det er gode og viktige deler av vårt velferdssystem som bidrar til at det er enklere å ha familie. Å sette dette opp mot innvandring mener jeg er en kortslutning. Hvis en ser på de beregningene som ligger i perspektivmeldingen, viser de med all mulig tydelighet en lavere sysselsettingsandel for innvandrere enn for befolkningen ellers. Det er en utfordring vi er nødt til å ta på alvor. Det handler om vellykket integreringspolitikk, det handler om språk, det handler om kvalifisering, og det handler om reell vilje til å delta. Det er selvfølgelig også en sammenheng mellom ulike velferdsordninger og terskelen over i arbeidslivet, men dette er en stor utfordring, og vi løser ikke små fødselstall gjennom å øke den innvandringen som ikke er produktiv.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Jeg er hjertens enig med representanten Vedum i at det er viktig å legge til rette for at investeringer går til ny produktiv næringsvirksomhet i Norge som skaper grunnlag for flere arbeidsplasser og skatteinntekter og den velferden vi ønsker å ta vare på og videreutvikle i Norge. Det er mye som kunne vært sagt om eiendomsmarkedet i Norge. Det har vært en betydelig og galopperende vekst gjennom flere år. Kombinasjonen av de tiltakene som regjeringen har gjennomført på tilbudssiden, og endringen som vi gjennomførte i boliglånsforskriften før jul, ser nå ut til å hjelpe. Boligmarkedet kjøler seg ned, og det skal vi være glad for, særlig for unge i etableringsfasen som ønsker å komme seg inn i et ganske brennhett boligmarked. Vi har gjort grep i løpet av denne perioden for å dreie investeringene bort fra eiendom og over i næringsvirksomhet, bl.a. gjennom måten vi har innrettet formuesskatten på.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Jeg mener at norsk olje- og gassproduksjon er en del av løsningen på de fremtidige klimautfordringene og ikke en del av problemet. Det handler om at man må se på den globale energimiksen og det faktum at norskprodusert olje og gass som er ren og ganske utslippsgjerrig, er viktigere for den globale energimiksen enn etableringen av nye kullkraftverk, noe som fortsatt skjer i store deler av verden. Norsk oljepolitikk kommer til å være en del av løsningen. I tillegg har de fire samarbeidspartiene i løpet av denne perioden gjennomført en lang rekke tiltak på klima- og miljøområdet som nå virker. Vi ser det på transportsektoren, og vi ser det på endringen av den norske bilparken. Vi ser at utslippene og utslippsfremskrivningene går i riktig retning. Samlet sett mener jeg vi har mye å være fornøyd med. Vi har i løpet av denne perioden levert mye bra politikk på klimaområdet som virker – ikke minst takket være påtrykket fra Venstre.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Forskjellene i Norge er små sammenlignet med de fleste andre land. Det er kun to andre land i verden som har mindre forskjeller enn oss. Det er en kvalitet vi skal ta vare på. Det er bred enighet i denne salen om at vi skal fortsette å innrette politikken på en slik måte at vi sikrer at alle kommer med. Det skaper inkludering, det skaper tillit, og det skaper muligheter for alle uansett hvilken bakgrunn de har. Jeg skjønner at opposisjonen leter etter noen halmstrå de kan bruke for å drive valgkamp. Men å løfte ulikhet opp som et stort problem i Norge, det tror jeg ikke veldig mange nordmenn kjenner seg igjen i. Dette er et trygt velferdssamfunn med gode, universelle ordninger som kommer alle til gode, og det er i tillegg noe vi er enige om at vi skal ta vare på. Derfor synes jeg det er litt spesielt at SV ikke finner seg en bedre valgkampsak enn å løfte ulikhet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Jeg mener det hadde vært en fordel om representanten Wickholm lyttet til hva jeg faktisk sa. Jeg var opptatt av å skille mellom den forskjellsutviklingen vi ser i veldig mange andre land, kontra Norge. Norge er i en særstilling – sammen med to andre land – hvor forskjellene er små, mens vi har sett at de har økt i en lang rekke andre land, og det handler om politikkutforming. Grunnen til at vi har lyktes i Norge, er at det er bred politisk enighet om at vi skal ha gode, brede, universelle velferdsordninger som er skattefinansiert. I mange andre land har politikerne over for lang tid unnlatt å lytte til den uroen som har oppstått hos store deler av befolkningen, og som har bidratt til å skape store forskjeller. Så koblet jeg dette sammen med proteksjonisme. Det er ikke sånn at mer proteksjonisme vil bidra til mindre forskjeller og bedre velstand i andre land, snarere tvert imot. Åpne markeder og mest mulig frihandel er det som har brakt millioner av mennesker raskest ut av fattigdom. Men det er altså nasjonale politikeres ansvar rundt omkring i denne verden å legge til rette for at den rikdommen som tilkommer hvert enkelt land, distribueres mest mulig likt hos innbyggerne. Det har vi lyktes med i Norge, i motsetning til veldig mange andre land, og det var den forskjellen jeg forsøkte å trekke opp i mitt innlegg. Derfor skal vi være stolte av de faktorene som har bidratt til å holde ulikhetene i Norge nede. Det er det bred politisk enighet om, og det handler om at vi skal ha brede velferdsordninger som kommer alle til gode, vi skal ha et samfunn som gjør det mulig for alle å delta. Dette er trekk ved norsk økonomi som er en styrke for oss, som gjør at flere kan delta, og som gjør at tilliten i samfunnet opprettholdes på et høyt nivå. Dette er trekk vi skal ta vare på. Igjen ser vi altså et forsøk på å konstruere en debatt om ulikhet som strengt tatt ikke er særlig fremtredende i Norge. Men det er en av driverne til at man har den politiske utviklingen man ser i USA, i Storbritannia, i en rekke andre land i Europa, rett og slett fordi politikerne over tid har undervurdert strømningene i eget samfunn. Det mener jeg vi ikke skal gjøre i Norge, derfor er det viktig å ta vare på brede, gode velferdsordninger, som det er bred enighet om at vi skal gjøre.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Jeg er meget godt fornøyd med de forslagene regjeringen har lagt frem for Stortinget i denne perioden og fått bred tilslutning til fra Stortinget, som har bidratt til at vi har et svært solid fond, som høster stor anerkjennelse over hele verden for sin åpenhet og ansvarlige forvaltning. Det er nettopp fordi vi forvalter fondet godt, at vi kan hente ut en avkastning fra fondet hvert eneste år som vi kan bruke til å investere i vårt eget land. Jeg vil minne representanten Tvedt Solberg på at regjeringen nettopp har lagt frem en nasjonal transportplan som er ganske ambisiøs – 1 000 mrd. kr investert i infrastruktur de neste årene. Jeg mener det harmonerer ganske godt med det både jeg og andre i Fremskrittspartiet har gitt uttrykk for gjennom årene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Nå tror jeg jeg skal minne representanten Syversen på hvilke partier som tok initiativ til de etiske retningslinjene for forvaltningen av fondet. Ett av de partiene var Fremskrittspartiet i opposisjon fordi vi mente det kunne være lurt å trekke opp et rammeverk for etiske retningslinjer. Det viser seg å fungere godt. Men det skal henge høyt å inkludere nye områder, nye markeder, nye produkter i retningslinjene. Det er jo slik at vi hvert eneste år får forslag fra enkelte partier i Stortinget om å utvide de etiske retningslinjene. Jeg mener vi skal være forsiktige med å gjøre det, og vi skal være veldig klar over at med et globalt fond som investerer en liten andel i så mange selskaper, må vi sikre at vi har et godt og bredt investeringsunivers å investere i.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Jeg har i årets melding tatt initiativ til å utrede muligheten for å kunne investere i unoterte aksjer på et mer generelt grunnlag. Men det må utredes først. Jeg mener det er prematurt av meg å trekke en konklusjon på dette tidspunktet om hva som vil være en hensiktsmessig avgrensning eller innretning av det, men jeg mener det er riktig å få vurdert det, rett og slett fordi det er et voksende marked å kunne investere i. Så har vi ved to anledninger vurdert spørsmålet om unotert infrastruktur og begge gangene kommet til den samme konklusjonen, nemlig at tiden ikke er riktig nå. Det skyldes i all hovedsak at det er for stor politisk risiko knyttet til det for et fond som vårt. Så merker jeg meg at mange av de sterkeste kreftene som er pådrivere for at man skal åpne for dette, har helt andre intensjoner enn å tenke langsiktig forvaltning, tenke avkastning i forhold til moderat risiko. Det er en ærlig sak å mene det, men jeg er uenig i det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Til det siste først: Det svarte jeg egentlig på i forrige replikkveksling. Det var Fremskrittspartiet sammen med SV bl.a. som tok initiativet til å etablere de etiske retningslinjene for fondet. De var avgrenset, og jeg mener de skal være det, for hvis de utvides til å være en hel serie med unntak, begrenser det fondets investeringshorisont, og det ødelegger noe av hensikten med å ha etiske retningslinjer. Så jeg mener vi skal gå forsiktig frem også når det kommer til endringer. Når det gjelder forvaltning av fondet og innfasing av oljepenger, mener jeg ikke det er noen motsetning i det i det hele tatt. Forutsetningen for å kunne fase oljepenger inn i norsk økonomi er at vi forvalter fondet godt. Det gjør vi. Det er et fond som legger på seg, som vokser, som gir gode resultater, og som gjør at vi kan fase oljepenger inn i norsk økonomi til en lang rekke gode formål. Men denne regjeringen har holdt det som var det opprinnelige målet, å investere i vekstfremmende tiltak langt mer enn det den forrige regjeringen gjorde.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Som jeg nevnte i mitt innlegg, setter vi nå ned denne arbeidsgruppen, hvor vi også inkluderer aktører fra næringen og partene i arbeidslivet. Jeg har ikke noe ønske om at fremdriften skal være langdryg. Jeg er opptatt av at vi finner frem til svar som oppfattes som gode og fremtidsrettede for dem som er berørt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Vi har generelt mange og gode virkemidler i boligpolitikken i Norge, og Husbanken er ett av dem. Vi har f.eks. i dag fått nyheter om at boligprisene ser ut til å flate ut. At vi nå ser en svakere utvikling i boligprisene, er det ingen dramatikk knyttet til. Det er snarere tvert imot normalt at prisveksten dempes etter en periode med høy vekst. Det vi skal glede oss over, er at dette bidrar til en litt mer normal situasjon som vil gjøre det enklere for dem som ønsker seg inn i boligmarkedet, å komme inn. Det har vært mer krevende i en tid med svært høy prisvekst i boligmarkedet. Jeg mener at summen av det vi har gjort der, sammen med mange av de boligsosiale virkemidlene vi har, bidrar til tilstrekkelige verktøy for å sikre ulike gruppers muligheter på boligmarkedet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Det er en ærlig sak at Arbeiderpartiet går til valg på å øke skattene. Jeg mener det er riktig å redusere skattene – både fordi det stimulerer folk til å jobbe, og fordi det stimulerer til nye investeringer i norsk næringsliv og flere arbeidsplasser. Tore Hagebakken og Arbeiderpartiet synes å ha glemt at Norge ble truffet av et oljeprisfall våren 2014, noe som har hatt ganske store konsekvenser for Sør- og Vestlandet og næringslivet som er knyttet til olje- og gassrelatert virksomhet. Det faktum at vi allerede nå ser at ledigheten er på vei ned, og at veksten i norsk økonomi er på vei opp, tyder på at summen av de virkemidlene vi har hatt til disposisjon, virker. Ja, kronekursen har gjort sin del av dette. Pengepolitikken har gjort sin del av dette. Partene i arbeidslivet har gjort sin del av dette. Men også en ekspansiv og målrettet finanspolitikk har bidratt. Man må altså gjennom finanspolitikken klare å gjøre flere ting på en gang. Det ene har vært å redusere skattene, det andre har vært å øke investeringene i vekstfremmende tiltak.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Det jeg tror jeg hørte i representanten Breiviks innlegg, var en sammenblanding mellom SMB-rabatten og Basel I. Det mener jeg er en uriktig sammenblanding. Basel-komiteen diskuterer nå utformingen av et nytt Basel I-gulv, basert på en helt ny metode. Jeg kan med glede gi representanten Breivik mer utfyllende informasjon om dette skriftlig.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Etter fire år med ukontrollert oljepengebruk og rekordstore budsjettunderskudd skriver Finansdepartementet i et arbeidsnotat til perspektivmeldingen at det i de nærmeste årene ikke er rom for ytterligere opptrapping av bruken av oljeinntekter. Samtidig går partileder Siv Jensen til valg på å kutte skattene med 50 mrd. kr. Finansminister Siv Jensens embetsverk har beregnet at partileder Siv Jensens skatteopplegg vil gi landets rikeste mer enn 6 000 ganger mer i skattekutt enn for det store flertallet av innbyggerne. I inneværende periode har regjeringen finansiert skattekuttene delvis med fri flyt av oljepenger og delvis gjennom å øke avgiftene for folk flest med 4 mrd. kr. Om partileder Siv Jensen skal lytte til finansminister Siv Jensen, kan hun ikke lenger øse ut oljemilliarder som før. Spørsmålet blir dermed: Hvor mye skal Fremskrittspartiet kutte i skole, helse og eldreomsorg for å betale for skattekuttene til landets rikeste, om de får fortsette i regjering?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Det er ikke riktig, det finansministeren sier. Arbeiderpartiet går til valg også på et stort kompetanseløft, noe som ville vært avgjørende for å øke produktiviteten. Produktivitetsveksten falt i det meste av den vestlige verden etter finanskrisen, og i Perspektivmeldingen 2013 var anslaget for årlig produktivitetsvekst fram mot 2060 1,8 pst. For vel tre år siden, da Siv Jensen var relativt fersk finansminister, angrep hun sammen med statsminister Erna Solberg forrige regjering for at produktivitetsveksten ikke var høy nok. De viste til en graf der produktivitetsveksten var mindre enn veksten i folks reallønninger. Siv Jensen uttalte da: «Den viser at det finnes smartere måter å styre på enn det de rødgrønne fikk til.(…) Hvis vi greier å øke produktiviteten med så lite som 0,2 prosent pr. år frem til 2060, vil det bety mer for norsk økonomi enn hele vår oljeformue.» (…) I dag er produktivitetsveksten null, og anslagene for årlig produktivitetsvekst er nedjustert til 1,5 pst. Er det pensjonistene som skal betale regningen om framtidige regjeringer lykkes like dårlig som dagens regjering i å gjøre noe med produktivitetsveksten i Norge?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Hvis kommunene skal kunne gjøre en god jobb med å integrere flyktninger og ta imot dem, er det kanskje ikke så hjelpsomt at partileder Jensen sier at kommunene ikke bør ta imot flyktninger. Men det er en annen debatt. Jeg tok ordet for å si noe om det som Heidi Nordby Lunde mente ikke var så pussig. Siv Jensen har som en slags hovedanalyse at vi står overfor en verden som blir mer proteksjonistisk. Det har sitt utgangspunkt i, sier hun, at ikke alle har fått ta del i velstanden. Det er en av hovedanalysene i innlegget hennes. Så har hun her i Stortinget, gjentatte ganger, unnlatt å svare Snorre Serigstad Valen på om forskjellene øker. Hun vil egentlig ikke gå inn i debatten om at det kanskje er slik at den politikken som denne regjeringen fører, bidrar til å øke forskjellene. Det er noe vi har påpekt: Skattekuttene bidrar til å øke forskjellene. Svekkingen av de ansattes organisasjoner er med på å øke forskjellene. At regjeringen ikke evner å skape jobber, er med på å øke forskjellene. Da spør vi oss: Er det denne utviklingen vi vil at samfunnet skal bevege seg i retning av, særlig når vi ser det samme bildet som Siv Jensen advarer mot kan skapes i andre land, hvor det blir populisme og lite konstruktiv politikk fordi folk føler at de havner utenfor, fordi de føler at politikerne ikke har lyttet til dem? Så sier vi: Men Siv Jensen, det er jo nettopp du som ikke lytter til dem her i Norge. Det er jo nettopp du som kutter i velferden for mange. Det er nettopp du som ikke klarer å skape jobber for dem som vil ha jobb. Det er beskjeden fra Arbeiderpartiet og opposisjonen, men det ser ut til å være en debatt som regjeringen ikke vil ta. Jeg skulle ønske at Siv Jensen hadde lyttet til Jonas Gahr Støres innlegg tidligere i dag, hvor han snakker om en kompetansereform, som ikke dreier seg om tidlig innsats i grunnskolen, som Siv Jensen ser ut til å tro, men som dreier seg om en omfattende kompetansereform i norsk arbeidsliv, hvor flere av dem som er i jobb, må få lov til å bygge på kompetansen sin, hvor flere må tilegne seg mer kompetanse underveis i arbeidslivet. Det er en debatt vi har hatt i Norge lenge, men det er noe som vi må klare å gjøre noe med, som Arbeiderpartiet har helt klare planer for å gjøre noe med, og som vi går til valg på å gjøre noe med. Det må vi klare hvis vi skal klare å omstille samfunnet, hvis vi skal ruste oss for framtiden. Det burde vært en viktig del av denne perspektivmeldingen, og jeg skulle ønske at Siv Jensen hadde fått med seg at det er noe vi går til valg på. Så da ber jeg henne om – etter debatten – å lytte til Jonas Gahr Støres innlegg og gjerne også lese Arbeiderpartiets program.
Siri A. Meling (Høyre), 2017-06-06:
Takk til saksordfører Hagebakken for godt utført arbeid. Denne proposisjonen har til hensikt å fremme tiltak for å hindre at det finansielle systemet brukes til hvitvasking og finansiering av terrorisme. Høyre er opptatt av å bekjempe alle muligheter for å bruke det finansielle systemet til slike formål. Proposisjonen inneholder, som saksordføreren sa fra talerstolen, forslag til regler om tilsyn med etterlevelsen av hvitvaskingsloven for tilbydere av virksomhetstjenester, og videre omhandler den forhandlere av gjenstander og kontantvederlag. Disse forslagene medfører at Norge overholder sine EØS-forpliktelser i det tredje hvitvaskingsdirektivet. Jeg er glad for at det er en samlet komité som stiller seg bak regjeringens forslag om en autorisasjonsordning for tilbydere av virksomhetstjenester, og at det er Finanstilsynet som skal administrere ordningen og ha tilsyn med disse tilbyderne. Jeg er også fornøyd med at flertallet stiller seg bak regjeringens forslag om å innføre en beløpsgrense for kontantvederlag for forhandlere av gjenstander, på 40 000 kr. En slik beløpsgrense gjør at vanlige transaksjoner ikke vil bli berørt av endringen, og den vil heller ikke gjelde for kjøp og salg mellom privatpersoner. I dag er det slik at kontantbetalinger fra 40 000 kr er innslagspunktet for når forhandlere av gjenstander underlegges reglene i hvitvaskingsloven. Dette innebærer også et merarbeid for næringslivet. Ved at beløpsgrensen for kontanter nå settes til 40 000 kr, vil forhandlerne ikke lenger være underlagt hvitvaskingsloven. Det vil være administrativt besparende for næringslivet. Denne proposisjonen inneholder også forslag om at Finanstilsynet skal føre tilsyn med at selskaper overholder bestemmelsene om den såkalte land-for-land-rapporteringen. Dette er et godt forslag, og jeg er glad for at det er tverrpolitisk enighet om dette.
Solveig Sundbø Abrahamsen (Høyre), 2017-06-06:
Noreg er eit godt land å bu i. Det er eit land der inntektene er jamnare fordelte enn i mange andre land – og slik skal det framleis vere. Noreg blei kåra til verdas lykkelegaste land i 2016. Godt styresett, inntekt, omsorg, fridom, helse, sjenerøsitet og ærlegdom er kriterium som er vurderte til å gje høg grad av lykke. Alle bur i ein kommune i verdas lykkelegaste land. Det er tverrpolitisk einigheit om at befolkninga skal ha like levevilkår og tilgang på grunnleggjande tenester over heile landet. I dag bur 80 pst. av nordmenn i tettstader, mot 60 pst. for 50 år sidan. Levealderen aukar i heile befolkninga, men sentrale strøk blir ramma relativt mildt på grunn av påfyll av unge vaksne og barna deira. Aldringa i befolkninga er difor spesielt utfordrande for distrikta, og difor er det viktig med ei kommunereform som tek høgde for utviklinga, og der måla med reforma er gode og likeverdige tenester til innbyggjarane. Me må ha sterke kommunar med solide fag- og kompetansemiljø som sikrar innbyggjarane gode tenester og er med på å hindre sentralisering. Eit godt fungerande næringsliv er ein føresetnad for vår velferd, våre levekår og vår livskvalitet. I den samanhengen er det viktig å framheve EØS-avtalen og betydninga han har for norsk næringsliv. Avtalen gjev norske bedrifter same rammeføresetnader som bedrifter i EU har i dag, og har vore svært viktig for utviklinga i Noreg sidan 1994. Å ta vare på og skape fleire lønsame arbeidsplassar i privat sektor er det viktigaste målet framover for å sikre vår felles velferd. Ein stor og kompetent arbeidsstyrke er vår viktigaste ressurs, god bruk av menneskelege ressursar er avgjerande for velstandsutviklinga. Me må fortsetje å føre ein politikk som stimulerer til auka deltaking i arbeidslivet. Det skal løne seg å stå lenger i arbeid, og me skal ha trygdeordningar som er slik innretta at det løner seg å arbeide. Arbeidet med innvandring og integrering skal òg fokusere på arbeidslivet, ein skal føre ein rettferdig skattepolitikk, der skattlegging av bedrifter og eigarskap skal vere konkurransedyktig med samanliknbare land, og ikkje minst skal me føre ein aktiv politikk som prioriterer satsing på kunnskap, utdanning og forsking. Det ser lysare ut for norsk økonomi. Det er stigande optimisme å spore. Arbeidsløysa går ned, veksten er på veg opp, og det blir skapt fleire jobbar. Det viser at regjeringa sin politikk verkar, og at han må fortsetje.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Noen av hovedutfordringene som blir trukket opp i perspektivmeldingen, er at vi blir flere eldre, at vi kommer til å leve lenger, og at vi kommer til å ha flere friske år. Fra 2030 vil offentlige utgifter øke raskere enn inntektene, og da er vi nødt til å ta nødvendige grep. Ettersom vi lever lenger, er det naturlig at flere folk må i arbeid, flere må jobbe lenger og smartere og bli mer produktive, ellers kommer ikke regnestykket til å gå opp. Med dette som bakteppe synes jeg det er rart at flere i denne salen kjemper for høyere innvandring. Flere og flere personer flytter og bosetter seg i andre land enn de er født i. Noe skyldes arbeidsinnvandring, og noe skyldes flyktninger og asylsøkere. Antallet som innvandrer til Norge, vil i stor grad avhenge av innvandringsregelverk og politiske signaler. Det har vi gjennom mange år sett på asyltilstrømmingen til de nordiske landene, hvor Norge, Sverige og Danmark over tid har hatt svært forskjellig antall asylsøkere, noe som skyldes at det føres ulik politikk i de tre landene. At politiske signaler spiller en rolle, så vi tydelig høsten 2015, da spesielt Tyskland og Sverige opplevde et stort press på asylinstituttet på grunn av positive signaler om å ta imot syriske flyktninger. Konsekvensene av vedvarende høy innvandring over mange år kan bli store og veldig kostbare. Norge vil med en feilslått innvandringspolitikk måtte forberede seg på enten skatteøkninger eller velferdskutt. Derfor er det viktig for Fremskrittspartiet fortsatt å ha kontroll på innvandringspolitikken, slik at den kan være streng og ansvarlig for å sikre en bærekraftig asylpolitikk. Vi ønsker en streng innvandringspolitikk og mener at det er forutsetningen for en vellykket integrering. Det siste tiåret har vist oss at vi sliter med å bosette dem som får lovlig opphold, noe som gjør at integreringen tar for lang tid, med det som konsekvens at veien til arbeidslivet og en vellykket integrering blir mye lengre og for lang for mange. Vi sliter med å få innvandrere ut i arbeid, spesielt de som kommer fra Afrika. Andelen i arbeid fra den såkalte landgruppe 3, er på bare 54 pst., og andelen fra Afrika er enda lavere. Innvandrere er en av gruppene hvor færre er i jobb enn gjennomsnittet, og av hensyn til bærekraften i velferdsordningene og den enkelte innvandrer selv er det viktig at de som skal bli boende i Norge, blir godt integrert i arbeidslivet, og at de blir økonomisk selvstendige. En jobb å gå til gir best integrering og er det beste sosiale velferdsprogrammet vi har. Lykkes vi ikke med å tilby innvandrerne dette, vil kostnadene bli enorme for kommende generasjoner. Derfor er det viktig at vi ikke tar imot flere enn kommunene vil bosette, og flere enn dem vi klarer å ta vare på og gi en meningsfull hverdag. Det bør være rettesnoren i innvandringspolitikken. En streng og rettferdig innvandringspolitikk vil være én av flere forutsetninger for å kunne gi videre til våre barn og barnebarn det velferdssamfunnet vi selv lever i i dag.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Representanten Steffensen snakket ivrig i sitt innlegg om mer investeringer i norsk infrastruktur. Det minner meg litt om Fremskrittspartiet i opposisjon. Da var en veldig ambisiøs i hva en mente om forvaltning av fondet. En skulle spre forvaltningen ut over hele landet, en skulle investere i norsk infrastruktur, og en skulle tilbake til investeringer i tobakk og landminer. I mitt innlegg så jeg tilbake på de fire årene vi har bak oss i denne stortingsperioden, og på de grepene vi har gjort i forvaltningen. Spørsmålet mitt til statsråden – eller kanskje partileder Siv Jensen – er: Er hun fornøyd med Fremskrittspartiets gjennomslag i forvaltningen av SPU med tanke på de ambisjonene Fremskrittspartiet hadde i opposisjon på dette området?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Jeg vil først takke for en god debatt og si unnskyld til SV. Det var ikke meningen å snike. Jeg vil bare knytte noen kommentarer til representanten Flåttens innlegg. Han hengte seg merkverdig opp i det jeg sa om «de harde 20-årene». Og bare for å ha det klart, så var det ikke 1920-årene jeg snakket om – dem tror jeg ikke noen av oss ønsker oss tilbake til – men fondets 20 år. I år markerer vi at det er 21 år siden den første overføringen, og det var det som var mitt poeng. Vi ser nå en helt ny virkelighet for fondet, og det synes jeg er beskrevet best i statsbudsjettet for 2017, der Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa med Flåtten i spissen henter ut 20 mrd. kr mer oljepenger, men i samme dokument skriver at en fra 2018 kun kan fase inn 4 mrd. kr mer. Det kaller jeg en bråstopp. Representanten Flåtten var veldig opptatt av pluss og minus. 16 mrd. kr i differanse mener jeg er et enormt tall. En må kanskje være medlem av Høyre for å tenke at 16 mrd. kr er lite og ubetydelig. Jeg synes det er synd at en ikke ser at denne regjeringa har en høyere innfasing av oljepenger enn tidligere regjering, og at en ikke klarer å se dette, viser kanskje at Høyre en gang for alle har forlatt den ansvarligheten de tidligere var kjent for. Jeg må minne representanten Flåtten om at Siv Jensen er den første finansministeren som har tatt et uttak av fondet, og at denne regjeringa effektivt har redusert handlingsrommet til framtidige regjeringer og svekket den framtidige muligheten for omstilling. Det beklager jeg.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-06:
Urfolk har ofte et annet perspektiv og interessegrunnlag enn deler av majoritetsbefolkningen har. Det ser vi over hele verden, ved at urfolk, ofte med livet som innsats, kjemper for sitt livsgrunnlag. Det som er skog for hogst med investorblikk, er både fødestue, levegrunn og gravplass for dem som bor der – og har gjort det i så uminnelige tider at de ikke engang har papirer på at skogen hører dem til. Det som er vann til regulering i en selskapsstrategi, det er drikkekilde og matfat for dem som lever nært det. Det som framstår som urørt natur, er landskap som sikrer liv og framtid for dem som lever i og av naturen. Nettopp natur og naturressurser er uløselig knyttet til urfolks interesser, levesett og livsgrunnlag. Nettopp derfor behandles ofte urfolk som brysomme hindre som står i veien for storkapitalen. Derfor må vi i fellesskap velge hvilken side vi ønsker å stå på. Om urfolk skal sikres vern, eller om våre investeringer faktisk skal settes over andres livsgrunnlag – det er spørsmålet. Standing Rock burde være et eksempel som gjorde flere i stand til faktisk å velge side her. Der ser vi at urfolks krav om rent drikkevann og å sikre hellig grunn blir møtt med grov vold. Der ser vi at vannkanoner i kulden påfører vold på demonstranter, at bitende bikkjer og slagvåpen møter deres krav, og ydmykende og dehumaniserende krenkelser, som at folk blir kledd nakne, og at hellige gjenstander som instrumenter og smykker som blir brukt i bønn, blir urinert på. Jeg hadde et møte med representanter fra Standing Rock her på Stortinget. De hadde et tydelig budskap: «We want the people of Norway to know what your money is spent on». Det er ingen grunn til at vi skal eller må investere på et vis som fratar andre deres framtid. Det er ingen grunn til at vi skal være representert gjennom våre investeringer i noe som folk oppfatter som en krig mot urfolk. Vi kunne sagt: Ikke i vårt navn, vi velger en annen vei. Men her er det tydelig at flertallet ønsker å sette investeringer foran livsgrunnlag. Selv om mange sier at man er enig om at urfolk trenger et vern, blir det bare festtaler når man ikke ønsker å sikre urfolksrettigheter ivaretakelse når det faktisk kommer til stykket.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-06:
Jeg vil si litt om bakgrunnen for forslaget, for vi ser at vi trenger å justere dagens regelverk til å passe inn i virkeligheten og de samfunnene vi har. Bare ett eksempel: Vi hadde en situasjon i Finnmark der et vestlandsbasert selskap la ned et fiskebruk – ikke fordi det ikke var fisk i havet, ikke fordi det ikke var lønnsomhet i det, men fordi man ønsket å ta bort driften av bruket. Man ønsket heller ikke at andre skulle kjøpe det opp og drive videre, selv om det var hjørnesteinsbedriften i lokalsamfunnet. Det var fordi man ikke ønsket konkurranse, og bedriften satte veldig klare kriterier for et mulig salg. Da ser vi at lokalsamfunn ender opp som gisler for selskap fordi man sitter på eiendom man nekter å selge, selv om det koker av fisk i havet. Det skal være forskjell på å legge ned en bedrift og å legge ned et lokalsamfunn. Derfor ønsker vi at omstillingslova faktisk skal ha en kraft, at den skal virke, og at den er en lov som skal omfavne det næringslivet vi faktisk har. Vi vet at det er små og mellomstore bedrifter vi har, og dagens lovverk omfatter store bedrifter i norsk sammenheng. Hvis vi ser på kysten i distriktene, er det langt mindre bedrifter som sørger for arbeid, og det er langt færre sysselsatte i det som i dag er avgjørende og viktige hjørnesteinsbedrifter i lokalsamfunnene. Derfor fremmer vi forslag: for å få et regelverk som er tilpasset virkeligheten. Jeg har registrert at tidligere, når omstillingslova har vært oppe til debatt, har fagbevegelsen støttet oss i at det må være langt mindre bedrifter, langt færre ansatte, som ligger til grunn for kravet om å komme inn under omstillingslova. Jeg registrerer argumentasjonen fra flertallet, men også det felles ønsket fra de rød-grønne partiene om at omstillingslova er et verktøy vi har tro på, men som vi er nødt til å komme tilbake til og se nærmere på. Så det er bare å glede seg til en lang valgkamp og til et nytt flertall, der man faktisk kan se på nødvendig regelverk på nytt.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Jeg tar opp de to forslagene jeg har omtalt, og så vil jeg sannsynligvis komme tilbake og trekke forslaget om en kommisjon.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Aller først vil jeg be statsråden om å redegjøre litt nærmere for framdriften en ser for seg i forbindelse med arbeidsgruppen knyttet til fripoliseutfordringen.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
På vegne av de fire partiene som står bak forslag nr. 1, om denne kommisjonen, trekker jeg forslaget i tillit til at dette blir prioritert. Men jeg må stille et spørsmål knyttet til noe som Boligprodusentene sa da de var på høringen. De sa det var en stille omlegging av Husbanken til å bli en ren sosialbank, og var bekymret for at dette viktige boligpolitiske virkemiddelet kunne bli utvannet. Mitt spørsmål er: Hvilke tanker har finansministeren om profilen på Husbanken framover?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2017-06-06:
Jeg har jo støtt et skattekuttspørsmål på lager – jeg vet ikke om det kommer kastende på ministeren. Skattekutt er langt bedre egnet til å skape større forskjeller enn til å skape arbeidsplasser, så jeg vil spørre statsråden: Hvor mange arbeidsplasser ser statsråden for seg at er skapt som følge av skattekutt, og er finansministeren enig i at kronekursfallet er langt viktigere for norske bedrifter enn skattekutt?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-06-06:
Eg vil starta med å takka saksordføraren for jobben som er gjort i denne saka, og eg vil òg takka komiteen. Senterpartiet er oppteke av handelsnæringa, ei næring som sysselset svært mange og er til stades i heile landet. Sjølv om endring i teknologi nok vil endra måten me driv handel på, er det all grunn til å tru at òg i framtida vil handelsnæringa vera ei næring som sysselset eit betydeleg tal med menneske i Noreg. Men det er òg ei næring som kan kjenna seg litt gløymd politisk. Ingen politikk går direkte på handelsnæringa. Difor var gleda stor, då me fremja forslaget, over at det både kom ein positiv respons frå næringsministeren på dette, og at heile komiteen slutta seg til at ei slik stortingsmelding skal leggjast fram. Eg skal ikkje trøytta med å gå innom alle temaa som der kunne ha vore aktuelle, men det er særleg eitt punkt Senterpartiet no reagerer på, og det er at me ynskjer å gje næringsdrivande i Noreg like rammevilkår som andre og ikkje finansiera netthandel frå utlandet med momsfritak. Det vil me heilt sikkert få rikeleg med mogelegheiter til å koma tilbake til både i revidert budsjett og under behandlinga av denne meldinga. Eg vil berre gje uttrykk for takksemd for at me har oppnådd eit fleirtal for dette, og meiner det er viktig at næringa sjølv vert involvert i prosessen med utarbeidinga av meldinga, og at ikkje verkeområdet eller omfanget av meldinga vert for snevert, men femner det mangfaldet som handelsnæringa i Noreg består av.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-06-06:
Oljeprisfallet har ramma Noreg hardt, det har ramma kysten hardt, og det har ramma Rogaland og andre delar av Vestlandet spesielt hardt. Både oljeselskap og leverandørindustri har merka tøffare tider. Eg trur at både leverandørindustri og oljeselskap i etterpåklokskapens namn ser at kostnadsfokus og effektivitet kunne hatt høgare prioritet i gullåra som har vore. Det at me har ein stor aktør, Statoil, på norsk sokkel, gjev utfordringar. Det kan gje grunnlag for å spekulera om konkurransevilkåra er gode nok og like nok. Difor støttar Senterpartiet ei sånn utgreiing og komiteens innstilling. Samtidig er det lett å kritisera Statoil, men ein skal òg vera svært glad for at me har Statoil, eit stort oljeselskap som har norsk sokkel som sin heimebane, og som har eit langsiktig syn på norsk sokkel. Utan Statoil trur eg det ville sett langt mørkare ut for framtida til norsk sokkel. Det er òg vanskeleg å tenkja seg eit Statoil utan norsk sokkel. Og det er naivt å tru at Statoil ikkje fyrst og fremst tenkjer på seg sjølv. Utgreiinga må kartleggja konkurransesituasjonen og sjå om tiltak kan setjast i verk for å sikra ein betre balanse i konkurransemarknaden som leverandørindustrien opererer i, og rett og slett gje ein sunnare konkurranse på norsk sokkel. Eg meiner det er rett å koma med kritikk av Statoil. Eg meiner Statoil må tåla kritikk, men eg meiner òg at all omtale av Statoil må skje med ei viss begeistring for selskapet. Me må ikkje koma dit at det største problemet me har, er Statoil. Snarare tvert imot – det er snakk om Noregs viktigaste selskap, og dei skal tåla å verta debatterte, men dei skal òg verta omtalte som det dei er: ein svært viktig aktør i norsk næringsliv og ein svært viktig aktør for det norske samfunnet.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-06-06:
Jeg vil takke Senterpartiets representanter for å ha fremmet dette representantforslaget. Handelsnæringen er Norges største private sysselsetter. I denne næringen jobber 370 000 mennesker, og gjennom disse arbeidsplassene har næringen stor betydning for samfunnet vårt. Vi vet at 100 000 av disse er unge, som på denne måten får en introduksjon til arbeidslivet og får verdifull erfaring. Handelsnæringen er spredt over hele landet og er derfor viktig for å opprettholde arbeidsplasser i distriktene. Det er ingen tvil om at nærbutikken ofte er et viktig møtepunkt i mange lokalsamfunn. Samtidig vet vi også, som forslagstillerne peker på, at hvordan vi handler og forholder oss til handelsnæringen, er i endring. Digitalisering, globalisering, automatisering og for ikke å glemme netthandelen er med på å skape nye handelsmønstre og nye utfordringer, men også muligheter for handelsnæringen. Handelsnæringen deler noen av utfordringene med resten av næringslivet, men noe er også mer spesifikt. Vi vet at det stadig dukker opp problemstillinger f.eks. knyttet til konkurransesituasjonen i deler av handelsnæringen, som det er viktig at vi hele tiden overvåker. Med dette som bakgrunn er jeg som saksordfører glad for at komiteen i dag gir en samlet tilslutning til en stortingsmelding om handelsnæringen som skal se på noen sentrale næringspolitiske temaer for varehandelen, som f.eks. digitalisering av ny teknologi, nye handelsmønstre, næringens betydning for sysselsetting og konkurransepolitiske problemstillinger.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Først vil eg nytte anledninga til å takke komiteen og saksordføraren for eit godt samarbeid i behandlinga av denne saka. Saka som vi behandlar i dag, vil forhåpentlegvis leggje gode og fornuftige føringar for handelsnæringa i dette landet i åra som kjem, men også på kortare sikt. Eg er glad for at ein samla komité ser kor viktig handelsnæringa i dette landet er, og kva potensial som ligg i sektoren. Handelsnæringa er ei viktig verdiskapingsnæring, med over 370 000 tilsette, og har stor betyding for næringsliv og økonomi i dette landet og for samfunnet elles. Eg meiner at forslagsstillarane har kome med eit hensiktsmessig forslag, og støttar deira syn, at handelen står framfor ei god utvikling, der automatisering, digitalisering, globalisering, utanlandsk konkurranse og netthandel kan vere med på å endre handelen betydeleg, på kort og på lang sikt. Denne sektoren er også viktig for at unge menneske skal få ein fot innanfor arbeidslivet. I ei tid då mange unge står utan jobb, er dette særleg viktig i så måte. I tillegg, som det kjem fram i svarbrevet frå næringsministeren, er også denne næringa viktig for å nå dei måla som er knytte opp mot klima og miljø. Desse momenta inneber ikkje berre utfordringar, men også klare moglegheiter. Difor er det viktig at vi som politikarar gjer det vi kan for å sørgje for at næringa får dei beste vilkåra for å kunne vekse og utvikle seg ytterlegare. Eg er difor glad for at denne regjeringa, med Høgre og Framstegspartiet, har hatt betydeleg fokus på nettopp dette. For Framstegspartiet har det vore viktig at vi har ein økonomisk politikk som løftar og ikkje hemjar næringslivet. Difor har vi prioritert vekstfremjande skatte- og avgiftslettar til norske bedrifter og enkeltmenneske elles. Vi har også redusert formues- og selskapsskatten, som næringslivet har etterspurt, men som venstresida i norsk politikk har gått til val på anten å auke eller å halde på eit høgt nivå vidare. I tillegg har vi gjennomført forenklingstiltak – eksempel så vi i saka før denne – som har spart næringslivet for 12,5 mrd. kr, og auka løyvingane til næringsretta forsking. Eg stiller meg bak statsråden med omsyn til at teknologi, digitalisering, nye handelsmønster, næringa si betyding som sysselsetjar og konkurransepolitiske problemstillingar er sentrale næringspolitiske tema. Difor støttar eg forslagsstillarane i at ei stortingsmelding om handelsnæringa vil vere eit viktig verktøy for å utvikle føreseielege og kunnskapsbaserte rammevilkår, som sikrar framtidig utvikling og konkurransevilkår for framtida.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-06:
Sjølv satt eg som leiar i næringsutvalet i fylkeskommunen i Møre og Romsdal før eg kom til Stortinget. Der var det slik at ein stor landsdekkjande bedrift, Nortura, la ned mange arbeidsplassar i regionen. Som leiar av næringsutvalet blei eg utpeikt til å skulle handheve denne lova. Eg opplevde det som bortkasta tid, som heilt unødvendig, som eit lovverk som har null innverknad, men framfor alt har god motivasjon bak seg – men det er ikkje slik vi kan halde på arbeidsplassane. For kva tyngd har fylkeskommunane i ein slik samanheng? Absolutt inga tyngd. Om ein skal tvinge ulønsame eller kanskje marginalt lønsame bedrifter til å halde fram inntil dei ikkje lenger kan stå på eigne bein, verkar det mot si hensikt. Omstillingslova er rett og slett uhandterleg. Omstilling er heilt nødvendig, ønskjeleg og framtidsretta, utan at ein frå politisk hald skal gå inn og i detalj styre bedrifter som ser at ein er nøydt til å gå inn i ein prosess der ein anten ender med omlegging, nedlegging eller andre tiltak, rett og slett for å berge arbeidsplassar.