trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-06-05:
Vi står nå i en situasjon hvor Stortinget legger ned Andøya flystasjon uten å vite hvor eller hvordan Norge skal ta imot allierte kampfly i Nord-Norge. Beslutningsgrunnlaget for å legge ned Andøya flystasjon har endret seg vesentlig, og det er klart at den nedleggingen ikke vil styrke Norges forsvarsevne, men heller vil svekke beredskapen betydelig. Innsparingen ved å samle aktiviteten på Evenes og legge ned Andøya flystasjon vil trolig bli vesentlig mindre enn det regjeringen estimerer. Det er også fare for store kostnadsoverskridelser, ifølge bl.a. rapporten fra Samfunnsøkonomisk Analyse, som Senterpartiet bestilte. Det er grunnlag for betydelig tvil om kostnadsberegningene i KVU og KS1. Det gjelder både driftskostnader, kostnader knyttet til å legge ned Andøya flystasjon og flyttekostnadene, som ikke har blitt tatt med i de totale kostnadsvurderingene. Det har ikke kommet fram et tydelig bilde av hva som faktisk vil være de totale kostnadene ved en enbaseløsning på Evenes. Regjeringen burde derfor snarest mulig ha kommet med en oversikt over totalkostnadene ved etablering av enbaseløsning på Evenes istedenfor å legge ned Andøya, som nå dessverre skjer. En enbaseløsning på Evenes vil ikke dekke de funksjonene som Andøya i dag dekker. Løsningen i langtidsplanen er en samling på Evenes med andre flyplasser som beredskapsbaser. Etablering og drift av disse nye beredskapsbasene vil gi store drifts- og investeringskostnader som ikke er tatt med i kostnadsestimatet i KVU-en. Situasjonen på Andøya går inn i et bilde hvor Nord-Norge neglisjeres av regjeringen gang på gang. Luftambulansetjenesten fungerer ikke. Beredskapshelikopterne for politiet fjernes. Kystvakten har ikke helikoptre. Hærens helikoptre fjernes. En hel bataljon legges reelt sett ned. 1 000 soldater forsvinner. Og på toppen av det hele skal altså Andøya flystasjon nå legges ned. Regjeringen viser heller ingen vilje til å ville oppfylle Norges forpliktelser overfor NATO. Senest i dag har representanter fra regjeringspartiene Høyre og Fremskrittspartiet vist at regjeringspartiene ikke engang har klart å bli enige om hva Norges forpliktelser overfor NATO faktisk innebærer. Jeg vil avslutte med det jeg begynte med. Det er nesten ikke til å tro at Stortinget nå legger ned Andøya flystasjon uten å vite hvor eller hvordan vi skal ta imot allierte forsterkninger dersom landet vårt er i krig, og at man fatter en slik beslutning som vil svekke beredskapen i nord betydelig.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-05:
Jeg vil også bare få slutte meg til begrunnelsen for hvorfor det er nødvendig med en egen gjennomgang i Stortinget. Vi har fra SVs side vært bekymret for utdanningsreformen i lang tid og ga allerede i forbindelse med behandlingen av langtidsplanen klart uttrykk for et ønske om å få dette til Stortinget. Det er ikke fordi vi motsetter oss å gjøre endringer – det er det tvert imot mange gode grunner til å gjøre – men fordi vi er redd for at reformen blir et sparetiltak istedenfor en oppdatering av hva slags kompetanse vi trenger i framtidens forsvar. Vi mener derfor det er naturlig at det kommer en sak til Stortinget. Jeg vil i den forbindelse også vise til de merknadene som vi sammen med andre partier har lagt inn om hva en slik gjennomgang bør inneholde, og vi har behov for en ordentlig gjennomgang av om de endringene som nå tenkes i utdanningssystemet, er tilpasset den nye militære ordningen og gir den rette kompetansen for framtidens forsvar. Jeg er glad for innstillingen, og SV slutter seg til den.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-05:
Vi diskuterer en sak som er håndtert på en lite tillitvekkende måte, som er vond for et helt lokalsamfunn, og som skaper stor frustrasjon hos mange i Forsvaret. Når vi nå har fått en gjennomgang til i Stortinget, mener jeg det er klart at det standpunktet som bl.a. SV har tatt, om å gå imot en énbaseløsning og i stedet gå for en delt løsning mellom Evenes og Andøya, var et godt og riktig standpunkt, og vi står ved det. La meg ta økonomien først. Det blir sagt fra regjeringshold at alt som er lagt fram, bekrefter det bildet regjeringen har gitt tidligere, men det er altså fortsatt betydelig usikkerhet rundt totalkostnadene knyttet til den løsningen flertallet har valgt. Det er fortsatt grunn til å stille spørsmål ved kvaliteten i de tallene som er lagt fram, og at det totale regnestykket ikke er gjennomgått eller lagt fram. De tallene vi har sett, inkluderer ikke nedleggingskostnader og flyttekostnader, heller ikke etablering av beredskapsbaser. Det er derfor fremdeles uklart hvorfor en énbaseløsning er billigere enn en tobaseløsning. Så til luftvern: Det er nødvendig å slå fast – og her er jeg enig med representanten Navarsete – at luftvernargumentet har vært et kronargument for regjeringens og Arbeiderpartiets syn hele veien. La meg sitere det som står i KS1: «Vi forstår det slik at det ikke planlegges å operere MPA fra Evenes under høyintensitetsoperasjoner. Vi savner en forklaring på hvordan MPA-ene skal løse sine oppgaver i nordområdene i en væpnet konflikt. Dette burde vært utredet.» Flyene skal altså ikke være til stede i en krisesituasjon. Det er veldig tydelig nå at luftvernargumentet har vært vikarierende argumentasjon og i realiteten ikke et godt argument for det valget av løsning som flertallet har lagt seg på. Det er alvorlig, for det har stått så sentralt i argumentasjonen i denne saken hele veien. Når vår sikkerhetspolitiske selvråderett da tas opp, er det nettopp dette med beskyttede baser som er poenget, og hvis det argumentet ikke gjelder i en krigs- og krisesituasjon, er jo forutsetningene og premissene for dette vedtaket helt annerledes. Til våre forslag: Vi mener det fortsatt er behov for å få en ny oversikt over totalkostnadene ved etablering av en énbaseløsning på Evenes. Vi står fast på at den beste løsningen er videreføring av Andøya flystasjon som base, og vil, sammen med andre partier, foreslå det på nytt. Jeg synes det er grunn til å dvele ved de to hovedpoengene: Luftvernargumentet er borte, avslørt som vikarierende argumentasjon. Kostnadsbildet er fortsatt ikke klart. Det er grunn til å frykte at det vedtaket flertallet er med på i dag – ved å avvise våre forslag – vil kunne utgjøre enda et eksempel på at det blir overskridelser og kostnader knyttet til en stor investering i Forsvaret som Stortinget ikke hadde oversikt over da Stortinget gjorde sitt vedtak. Er det én ting vi ikke trenger, er det flere forsvarsskandaler, og på toppen av det hele trenger vi ikke en som rammer et helt lokalsamfunn, og som et helt lokalsamfunn betaler en høy pris for. Folk i Andøy hadde fortjent bedre.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-05:
Dette med luftvernet ble ikke klarere for meg av statsrådens svar til representanten Huitfeldt, så la meg da bare hente fram igjen det som står i KS1, og jeg siterer: «Vi forstår det slik at det ikke planlegges å operere MPA fra Evenes under høyintensitetsoperasjoner.» Er det som står i KS1, feil?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-05:
La oss oppsummere. Luftvernargumentet er avslørt som vikarierende argumentasjon, til tross for forsvarsministerens forsøk på en liten redningsoperasjon i replikkordskiftet. Økonomiargumentet er fortsatt et viktig argument for at Stortinget ikke bør gjøre det vedtaket Stortinget i dag gjør ved å avvise våre forslag. Det er mye som er uklart knyttet til å flytte kostnader, knyttet til hva det vil være behov for av beredskapsbaser ved den nye løsningen, og ikke minst når det gjelder den mye omtalte personellflukten. I tillegg kan jeg vise til at det fra tillitsvalgte har kommet spørsmål om responstid knyttet til hvordan énbaseløsningen skal organiseres. Mot slutten av denne debatten har jeg lyst til å legge til at det som er kommet fram i aldrimer.no i dag om økt amerikansk overvåkningsaktivitet, er alvorlig og viktig å diskutere for Stortinget. Hvis det er sånn at den politikken regjeringen har ført overfor Andøya, får konsekvenser for Luftforsvarets evne til å gjennomføre overvåkning i det omfanget det skal, og det tomrommet fylles av amerikanske fly og amerikansk overvåkning, er det uklok sikkerhetspolitikk. Det viktigste for å redusere spenningen i nord er at Norge selv håndhever sin suverenitet og mest mulig fyller de militære behovene som finnes i de nordlige havområdene. Hvis amerikanerne tar over oppgaver, er det med på å øke spenningen i nord. På samme måte som at stasjoneringen av amerikanske soldater på Værnes er uklok sikkerhetspolitikk, er det å skape et rom for at amerikanerne overtar mer maritim overvåkning, uklok sikkerhetspolitikk som ikke tjener Norge. Jeg vil sterkt advare mot en sånn utvikling. Ellers vil jeg bare si at Fremskrittspartiets totale taushet i denne debatten er notert, med unntak av presidenten, selvfølgelig. Den er notert av meg, og jeg er ganske sikker på at den blir notert også av folk i Nordland.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-05:
Da langtidsplanen for Forsvaret blei behandla i Stortinget, gjekk Kristeleg Folkeparti inn for å vidareføre Andøya flystasjon som base for maritime overvakingsfly, og det gjer me framleis. Sånn som me ser det, har det ikkje kome ny informasjon i ettertid som tilseier ei anna haldning. Snarare tvert imot: Opplysningar som har kome fram etter at vedtaket blei gjort, støttar opp under standpunktet vårt. For det første var behovet for luftvern eit berande argument frå regjeringa si side mot ei delt løysing mellom Andøya og Evenes. Det blei understreka at dersom overvakingsflya blei stasjonerte på Andøya, måtte ein deployere desse til ein annan base ved eit gitt trusselnivå. No viser det seg, som representantane Liv Signe Navarsete og Audun Lysbakken tydeleg har understreka i denne debatten, at ein uansett ikkje planlegg å operere desse flya frå Evenes under ein høgintensitetsoperasjon. Dermed står regjeringa sine argument rundt luftverndekning fram som betydeleg svekte i denne debatten. For det andre gjorde Stortinget vedtaket sitt ut frå ein føresetnad om at Evenes skulle vere ein éinbase og dekkje dei funksjonane som Andøya i dag dekkjer. Men det har blitt klart at Evenes ikkje vil ta over ansvaret Andøya har hatt når det gjeld mottak av allierte kampfly. Den løysinga ein no går for, er ei samling på Evenes, med andre flyplassar som beredskapsbasar. Regjeringa har i ettertid sett i gang ei utgreiing av framtidig basestruktur og mottak av allierte styrkar. Regjeringa og Arbeidarpartiet har altså vedtatt å leggje ned Andøya flystasjon før ein har klarlagt den endelege basestrukturen og mottak av allierte styrkar. Det kan vise seg å vere eit stort feilgrep. Kostnadene ved etablering og drift av nye beredskapsbasar er heller ikkje ein del av konseptvalutgreiinga. Det er ei betydeleg svakheit. Å leggje ned Andøya flystasjon, med fare for at den kompetansen som er der, og som er bygd opp over lang tid, forvitrar – det er alvorleg. Kristeleg Folkeparti har heile tida meint at ei delt løysing mellom Andøya og Evenes, der Andøya blir vidareført som base for maritime overvakingsfly, er den beste løysinga. Det er den beste løysinga for Forsvaret og forsvarsevna vår, det er den beste løysinga for Andøya – ja, det er den beste løysinga for Noreg.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-06-05:
Me kan konstatere at regjeringa sin argumentasjon knytt til luftvernberedskap er ein heilt annan i dag enn han var da denne saka blei behandla for første gong i denne salen. Her har det skjedd eit skifte i argumentasjonen. Spørsmålet mitt gjeld det at regjeringa har sett i gang ei utgreiing av framtidig basestruktur og mottak av allierte styrkar. Det er jo sånn at ein da skal ha lagt ned ein stasjon før ein kjenner det endelege behovet, òg knytt til mottak av allierte styrkar. Spørsmålet mitt til statsråden er: Kan det vise seg å vere eit feilgrep å ha lagt ned ein stasjon før me veit den endelege strukturen, når regjeringa er midt i ei utgreiing av dette?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-05:
Stortingets vedtak i 2016 om å flytte de maritime overvåkningsflyene fra Andøya til Evenes har satt mange sinn i kok. Det engasjementet vi har sett fra lokalbefolkning, lokalpolitikere og en hel landsdel, har vært formidabelt. Det har gjort et stort inntrykk på oss i Miljøpartiet De Grønne. Engasjementet fra fagfolk, tidligere offiserer og tillitsvalgte har vist oss Forsvarets kjerneverdier omsatt i praksis. Én slik kjerneverdi er å våge å si ifra dersom en handling strider mot det som er rett, også når vi stilles overfor krevende valg. Akkurat det er det vi har vært vitne til i denne saken i det siste. I etterkant av vedtaket har det framkommet opplysninger som ikke var gjort tilgjengelige før Stortingets beslutning, og det er mye som, med respekt å melde, ikke lar seg forklare og heller ikke lar seg forsvare. Alle partier og alle parter – Forsvaret spesielt – hadde vært tjent med at prosessen kom rett ut fra start. Så mye tvil er nå sådd om denne saken at Miljøpartiet De Grønne har sett seg nødt til å be Riksrevisjonen granske hvorvidt statens egne retningslinjer for store investeringer er fulgt, og hvorvidt prosessen har vært slik at den har inngitt nødvendig tillit i befolkningen. Ifølge regjeringens egne retningslinjer bør en konseptvalgutredning være gjennomført før man velger konsept – det ligger jo i navnet. Men slik var det ikke. Rapporten som dannet grunnlaget for vedtaket i 2016, var utvilsomt ikke en del av KS-regimet. Rapporten ble heller aldri kvalitetssikret, slik retningslinjene tilsier. Allikevel hevdet regjeringen at det ville bli rimeligere å bygge opp en ny flybase på Evenes enn å beholde den vi har på Andøya. Dette er ikke godt nok. Vi skal nå utvise en annen av Forsvarets kjerneverdier, nemlig mot. Vi skal ha mot til å stoppe opp og ta oss tid til å utrede før vi beslutter. Det er alltid klokt. Derfor støtter Miljøpartiet De Grønne forslaget fra Senterpartiet, SV og Kristelig Folkeparti og ber om en ny gjennomgang av kostnadene og konsekvensene av nedleggingen av Andøya flystasjon. Dette vil være å legge til grunn egne retningslinjer for store investeringer i staten – konseptvalgutredning før man velger konsept, ikke etter. Slik gjenoppretter man tillit til at Stortinget tar sine beslutninger på et riktig grunnlag.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-06-05:
Norges Offisersforbund har uttalt at ved å velge Evenes som enebase i nord raserer man Norges mulighet til å ta imot alliert helårig flystøtte i Nord-Norge. I dag leser vi i lokale medier at USA nå planlegger å sende inntil fem P-8 Poseidon overvåkningsfly til Andøya flystasjon. Disse skal, slik vi forstår det, drive maritim overvåkning i nordområdene. Så mitt spørsmål til forsvarsministeren er: Kan forsvarsministeren på et generelt grunnlag svare på om det vil være kapasitet på Evenes i framtiden til å motta en lignende deployering?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-06-05:
I spørretimen forrige onsdag var vi vitne til en litt spesiell seanse da statsråden ikke kunne redegjøre for hva som lå i behovet for oppgradering, som Avinor har påpekt overfor Forsvarsdepartementet. Statsråden sa: «Verken i langtidsplanarbeidet eller i konseptvalgutredningen er det avdekket behov for oppgradering av banesystemet på Evenes. Eksperter fra Avinor, Forsvarsmateriell, Forsvaret og Forsvarsbygg har alle bidratt til disse vurderingene.» Undertegnede stilte gjentatte ganger spørsmål til forsvarsministeren på bakgrunn av det som Avinor skrev i et brev så sent som i fjor til Forsvarsdepartementet, hvor det sto: «Levetidskostnadene bør også omfatte banesystem og infrastruktur som brukes av QRA og MPA. Det vil være behov for vesentlig oppgradering av spesielt parallell taksebane de neste 10 årene.» Hvis parallell taksebane ikke er en del av banesystemet, begynner undertegnede å lure. Jeg gjentar derfor spørsmålet og gir statsråden atter en gang – jeg tror det er femte gang – mulighet til å svare på dette spørsmålet: Er det behov for oppgradering av banesystemet på Evenes de neste 30 årene?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-06-05:
Dette er en dag som mange har betegnet som trist, men siste ord blir nok ikke sagt i denne saken i denne debatten her, og det blir nok ikke sånn at Stortinget er ferdig med denne diskusjonen. Sannsynligvis vil den uansett komme opp når man etter hvert må dekke inn kostnadsoverskridelser eller gjøre endringer i det grunnlaget man har valgt for å legge ned Andøya og bygge opp en dårligere kapasitet, uten å spare penger, på Evenes. Som statsråden selv var inne på i et svar til meg, må norsk sikkerhetspolitikk altså forholde seg til nye omgivelser – det må vi stadig vekk – som aktualiserer behovet for å legge til rette for forsterkning av allierte styrker. En kan si at det også handler om å legge til rette og bygge ut vårt forsvar for å plassere oss i verden sånn som den ser ut, og når vi ser hvordan ting utvikler seg der ute. Det er jo sånn at man har hatt en økt aktivitet i alliert virksomhet i Norge, bl.a. i øving. Det blir spennende å se hva slags øvelse det er disse P-8-ene, som det nå i hvert fall tilsynelatende kan se ut som skal stasjoneres på Andøya i sommer, skal bedrive, i hvert fall all den tid det ordinære personellet i utgangspunktet skal ut i ferie. Forsvarssjefens fagmilitære råd, som mange av representantene har vært inne på, bygde i sin tid på en forutsetning om at man skulle endre plattform for maritime patruljefly, altså at man skulle gå ned i størrelse. Da Stortinget vedtok dette i 2016, gikk det ikke mange ukene – altså må det ha sittet noen og jobbet parallelt med det – før regjeringen la fram et forslag om å øke plattformen som man skulle drive maritim patruljeovervåkning på, til en kostnad som ble på ganske mange milliarder. Det er egentlig en endring i forutsetningene som det virker som om regjeringen og deler av opposisjonen, herunder Arbeiderpartiet, har problemer med å ta inn over seg, nemlig det at man har hoppet bukk over det faktum at utgangspunktet for det fagmilitære rådet har endret seg. Det er mange ting som løftes i denne saken, og det er mange spørsmål man kunne ha stilt, for hver gang man stiller et spørsmål, klarer altså ikke regjeringen å svare betryggende. Det handler ikke, som representanten Schou var inne på, om at Senterpartiet ikke nødvendigvis liker de svarene man får, det handler om at det kommer flere spørsmål når man får mangelfulle svar fra regjeringen. Det er interessant å merke seg diskusjonen som går i salen her i dag om luftvern. Det må jo være sånn at siden regjeringen og Arbeiderpartiet mener at MPA må beskyttes på bakken med luftvern, vil konsekvensen av det nødvendigvis være at de også må ha beskyttelse når de skal utenfor dekning av luftvernet, altså når de skal på ordinært tokt. Noen annen slutning er vanskelig å dra dersom det ikke skal medføre riktighet, som kvalitetssikringen sier, at flyene skal trekkes ut av området og lenger sør i landet.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-06-05:
Jeg vet ikke om man får noe svar på mange av de spørsmålene som er stilt – i hvert fall synes det ikke som om man skal få det her i dag, og ikke synes det som om man har fått det tidligere. Og det har vært så mye forvirring i en del av svarene som har kommet fra departementet, at undertegnede har funnet det nødvendig å be om innsyn i enkelte dokumenter, men det er blitt avslått. Det er litt interessant å se at departementet kaver så mye at man henviser til en lov hvor Stortinget nektes innsyn. Hvis man av sikkerhetspolitiske grunner ikke bør ha dette offentlig debattert, skal i hvert fall undertegnede være med på det. Men et slikt møte kan man jo ha et egnet sted – og ikke nødvendigvis nekte Stortinget innsyn i viktige grunnlag for den beslutningen som flertallspartiene nå velger å trumfe igjennom. Det er spesielt at man velger å trumfe det igjennom, for når man leser i kvalitetssikringen av KVU-en, står det følgende: «Det er i forbindelse med KVU-arbeidet utført en usikkerhetsanalyse både for kostnad og tid. Disse må oppdateres i forprosjektfasen som grunnlag for fastsettelse av resultatmål for prosjektets gjennomføring. Vi støtter KVU-ens rangering av kostnad fremfor tid og ytelse. Vi påpeker at en stram tidsplan med parallelle aktiviteter, kombinert med en prioritering av kostnad fremfor tid, innebærer en økt risiko for at fasiliteter for MPA ikke er ferdigstilt innen flyene ankommer. Usikkerhet knyttet til hvorvidt tidsplanen for utbyggingen nås må analyseres nærmere i forprosjektfasen.» Jeg kjenner dem som har fulgt denne saken nøye over lang tid: Her er det stor usikkerhet og store spørsmål. Det viser seg også at man ikke har kvalitetssikret godt nok hvilke kostnader man kommer til å få til slutt. Man skal heller ikke stikke under stol at de kostnadsanalysene som flere av regjeringspartiene har vist til her i dag, senest saksordføreren, er foretatt med 50 pst. sikkerhet for at man klarer å treffe. Historisk sett er det sjelden at man treffer på det som omtales som P50. Det skal bli interessant å se hvilke eventuelt dårligere løsninger man får, eller hvilke nødvendige tilleggsbevilgninger regjeringen kommer til å be om. I den sammenheng er det spennende å se at forsvarsministeren ikke har inngående innsikt i hvilke brev som har gått mellom Avinor og Forsvarsbygg, som det ble referert til under et replikkordskifte, samtidig som han i det samme replikkordskiftet, forrige onsdag, kunne vise til at det var noen oppgraderingsbehov både vedrørende banebelysning – som, så vidt undertegnede vet, allerede er gjennomført – og i forbindelse med avisingsvæske, som vel var ordet som ble brukt. Da blir igjen spørsmålet: Hvordan skal denne salen kunne være trygg på at riktig informasjon er gitt? Og hvordan skal vi kunne fatte en beslutning i dag som står seg over tid?
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-06-05:
Jeg måtte ta ordet igjen, for jeg noterer meg fortsatt at statsråden velger ikke å svare på spørsmål, og det er i hvert fall – om ikke annet – lite tillitvekkende at man ikke kan svare på en del konkrete spørsmål, også spørsmål som er stilt over lang tid og i forskjellige varianter, i forsøk på faktisk å finne ut hva det er som egentlig ligger der som bakgrunn. Det er beklagelig. Og når man viser til at man har vært i en grundig prosess: Ja, det kan godt hende at prosessen har vært grundig, men spørsmålet er om man har vært grundig med hensyn til å lete etter hva det er som eventuelt ligger der av overraskelser, når man faktisk vedtar det flertallet velger å gjøre. Og når man hevder at man har flyttet Forsvaret tilbake til nord og flyr mer, er det betimelig å spørre om det da skal være med amerikanske P-8, eller om det skal være med de færre Bell-helikoptrene, som også denne regjeringen foreslår. Dette skal det bli interessant å følge framover – om Forsvaret faktisk reelt sett styrkes og får økt kampkraft i framtiden med denne regjeringen.
Geir Adelsten Iversen (Senterpartiet), 2018-06-05:
Dette er en trist dag for mange uansett parti. Vi har sett et løp hvor en har overvurdert kostnadene ved å drifte på Andenes, mens en har nedvurdert kostnadene ved å bygge nytt på Evenes. Siden Evenes er omkranset av flotte fjell, gir ekspertene Andøya med hav på tre kanter et klart operasjonsmessig fortrinn. Dette er noe all ekspertise sier, ekspertene advarer mot Evenes fordi en utbygging der vil gi plassmangel, og det er værproblemer. Hvem er disse ekspertene? Jo, det er flyvere og meteorologer. Andøya er en fullt operativ flybase med alt av infrastruktur på plass og rikelig med arealer til eventuell utvidelse. Gjennom 60 år har de bygget opp et enestående fagmiljø og har utført sitt samfunnsoppdrag på en utmerket måte. Ikke bare er der en tverrvindbane, men også en parallell taksebane som kan erstatte hovedbanen dersom den skulle bli satt ut av spill, og ikke minst ligger denne juvelen av en flyplass som et hangarskip ute i havet nærmest de områdene flyene skal overvåke. For 50 år siden var jeg med og målte opp alle hus på et sted som het Haugnes, som lå like ved Andenes. Bygda Haugnes lå i veien for det som skulle bli Nord-Norges beste flyplass, og folk måtte flytte. Jeg jobbet som flisegutt i FBT, Forsvarets Bygningstjeneste, på flystasjonen. Sammen med ingeniør Rydland var jeg med på å måle opp husene, og dette ga grunnlaget for den lille erstatningen som folk fikk. Tenk dere alle følelsene som var i gang, men folk aksepterte det, for dette skulle gi Norge sikkerhet, og det skulle gi varige arbeidsplasser i kommunen. Og det skulle bli Norges beste flyplass. Dette var i den kalde krigens tid. 300 innbyggere på Haugnes som ikke hadde lån, måtte ta lån og begynne på nytt. Erstatningen dekket ikke på langt nær det et nytt hjem kostet. 1952 var årstallet for NATO-vedtaket i Paris om at flyplassen på Andenes skulle bygges. 30 000 mill. kr har det kostet å bygge denne flyplassen. Den russiske aktiviteten øker i nord. Norge klarer ikke lenger å levere gode nok varer. Og USA er på vei inn for å overvåke våre områder. President – dette er ikke bra!
Sandra Borch (Senterpartiet), 2018-06-05:
I dag ser det dessverre ut til at Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre vil bidra til et flertall som vil få store konsekvenser for norsk sikkerhet og beredskap. Det vil være et historisk feilgrep, fattet på et skremmende dårlig beslutningsgrunnlag. Regjeringen la fram sin langtidsplan for Forsvaret 17. juni 2016. Å legge fram en melding dagen før Stortinget tar ferie ble gjort av en regjering som ønsket minst mulig debatt om avgjørelsen de hadde fattet. Det kan man jo skjønne, ut fra det enorme engasjementet denne saken har skapt. I langtidsplanen bruker Høyre og Fremskrittspartiet enorme summer på å bygge ned kapasitet én plass, for så å bygge opp det tilsvarende en annen plass – og det uten at det gir økt forsvarsevne. Nedleggingen av Andøya flystasjon og hovedbasen for helikopter på Bardufoss er nettopp slik pengesløsing, der regjeringen ødelegger både militær evne og lokalsamfunn som over mange år har tilpasset seg Forsvarets behov. Nedbyggingen av Andøya og oppbyggingen av Evenes minner om den absurde prosessen da man investerte 1 mrd. kr i ny hovedbase for helikopter på Bardufoss, for så å legge den ned året etterpå. Dette er ikke å prioritere Forsvaret i nord. Det finnes ikke en eneste soldat eller fagmilitær person i Norge som ærlig mener det styrker Norges forsvarsevne å skulle drastisk redusere vår evne til å ta imot allierte forsterkninger. Det er nettopp det som blir resultatet av å legge ned Andøya flystasjon. Etablering og drift av nye beredskapsbaser vil gi store investerings- og driftskostnader. Disse er ikke tatt med i konseptvalgutredningen. Nå har kostnadene, ifølge kvalitetsrapporten, sprukket med nesten én milliard kroner. Det er ingen tvil om at avgjørelsen om nedlegging av Andøya flystasjon er økonomisk motivert, men da er det tragisk å være vitne til at de økonomiske innsparingene regjeringen hardnakket hevder de sikrer, verken kommer eller kan dokumenteres. Regjeringspartiene og Arbeiderpartiet gjør i dag et vedtak som raskt kan vise seg å tappe Forsvaret for milliarder av kroner og rive fra hverandre et topp fungerende fagmiljø. Det undrer meg hvordan regjeringen kan legge ned Andøya flystasjon uten å ha noen plan for erstatning av mottakskapasitet ved flystasjonen. Det ligner på en strategi der kun halve landet skal forsvares. Det vil aldri Senterpartiet akseptere. Avslutningsvis vil jeg bare si at om man nok en gang i dag, med de nye opplysningene som er kommet, skal legge ned Andøya, er dette en trist dag for norsk forsvarsevne og for Nord-Norge.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2018-06-05:
Som folkevalgte har vi et grunnleggende ansvar for folks sikkerhet. Kampen for Andøya flystasjon er en kamp for norsk forsvarsevne, for vår nasjonale beredskap, for vår felles trygghet og i ytterste konsekvens for Norges framtid. Beslutningen om å flytte de maritime overvåkingsflyene er feil, men evnen til å endre en feilaktig beslutning er ikke til stede i nasjonalforsamlingen i dag. Luftvern, som var det aller viktigste argumentet da Stortinget fattet sin beslutning i 2016, er i dag borte som argument. Hvilke behov Luftforsvaret egentlig har når det gjelder baser i nord, er uavklart. Hvor i nord skal forsterkninger tas imot ved behov? Norge trenger mer enn Evenes og Bardufoss og har et reelt behov for å beholde Andøya flystasjon. Historien vil dømme stortingsflertallet når det i ettertid viser seg at flyttingen av den maritime overvåkingen ved Andøya lufthavn er en skandale. Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre får ta den belastningen. Arbeiderpartiets forslag om å omgjøre Andøya flystasjon til en forsterkningsbase for alliert mottak er en avledningsmanøver på linje med et nytt overgrep mot lokalsamfunnet. Arbeiderpartiet tenker at basen skal tappes for alt, men området skal ligge der uten noen aktivitet, uten å kunne brukes til noe fornuftig for det lille samfunnet ytterst ute mot havet, lengst nord i Nordland. Folket på Andøya, som har spilt på lag med storsamfunnet, skal ikke engang få frigjort det planlagt nedlagte militære området til sivil virksomhet, ifølge Arbeiderpartiet. Regjeringspartiene og Arbeiderpartiet svekker norsk forsvarsevne i dag, men regjeringa snakker i vei om kraftsamling. Dobbeltkommunikasjon er en kjent strategi fra den blå-blå regjeringa. Når regjeringa gjennomfører dårlige saker for folk flest, forsøker de alltid å skape forvirring ved å bruke ord som pynter brura. Til sist må jeg stille spørsmål om hva regjeringa vil gjennomføre av ekstraordinære tiltak for Andøya-samfunnet. Jeg forventet en klar melding i revidert budsjett om at det skulle komme ekstraordinære midler for å gjennomføre utbyggingen av Andenes havn, men nei, ansvaret for fiskerihavner som Andenes havn skyves ut av NTP. Det er en dårlig dag for Forsvaret, og det er en dårlig dag for Andenes og samfunnet på Andøya.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2018-06-05:
Andøya og Andenes-samfunnet har tjent Norge godt ved å være vertskap for viktige militære funksjoner gjennom mange tiår. Der har mange i lokalbefolkningen stilt opp. De har fått jobb, og de har bidratt til norsk forsvarsevne. Jeg vil benytte også denne anledningen til å takke alle dem som nå i ett og et halvt år har jobbet ufortrødent og på en saklig og god måte med å gi innspill for å ivareta sine interesser og få fram argumenter og stille spørsmål ved den saken vi har hatt til behandling i Stortinget, først gjennom forsvarsforliket og senere også gjennom de representantforslagene som er til behandling i dag. Organisasjoner som Bevar Andøya Flystasjon, andre aktivister og engasjerte i lokalsamfunnet og alle andre utover hele landet som har engasjert seg, har gitt nyttige innspill, som har vært viktig for å få belyst ulike sider av saken. Jeg beklager at regjeringen i forbindelse med forhandlingene om langtidsplanen for Forsvaret ikke var til å rikke i spørsmålet om Andøya. Det var en ting som det var viktig for oss i Arbeiderpartiet å løfte opp, men det var altså ikke mulig å komme til enighet om det spørsmålet, og det har engasjert mange. Det er en beslutning som selvfølgelig får forsvarsfaglige konsekvenser, men mitt anliggende her i dag er også å belyse at det får konsekvenser for dem som bor i det samfunnet. Når det gjelder størrelsen på flystasjonen, antall arbeidsplasser der, er den veldig stor i forhold til hvor mange som faktisk bor på stedet. Jeg har også lyst til å ta opp det som media skrev om i høst, og som delvis var bakgrunnen for at Arbeiderpartiet valgte å be om å få en ny gjennomgang av tallene, for det var framsatt så mange påstander, det ble stilt så mange spørsmål som ikke ble godt nok besvart, det var så stor usikkerhet at folk begynte å stille spørsmål ved legitimiteten og grunnlaget for saken. Derfor var det helt avgjørende nødvendig å få en ny gjennomgang, å få belyst de faktaene. Dessverre klarte man ikke, som vi ba om i representantforslaget, å rigge den prosessen på en sånn måte at man gjenopprettet tilliten. Sånn sett har prosessen på mange måter vært spilt nøye, for det er også viktig at man har tillit til de beslutningene som storsamfunnet fatter som har veldig store konsekvenser for små samfunn. Nå har Andenes stilt opp i mange år. Nå må også storsamfunnet komme tilbake og stille opp. Vi må stille opp med omstillingsmidler – tilstrekkelig – vi må komme i gang snarest. Arbeiderpartiet har for inneværende år foreslått oppstart av ny fiskerihavn, som er nødvendig for en viktig næring der. Ikke minst ligger framtiden i Andenes i droner, satellitter og romvirksomhet. Jeg håper at vi kan stille opp for samfunnet.
Sveinung Stensland (Høyre), 2018-06-05:
Jeg er saksordfører for både Prop. 60 L, Prop. 75 L og Prop. 79 S, så det innlegget jeg holder nå, kommer til å være min kommentar til alle de sakene. Det er en samlet komité som står bak innstillingene i disse sakene. Prop. 60 L gjelder endringer i alkoholloven, atomenergiloven, folkehelseloven, legemiddelloven, lov om medisinsk utstyr, strålevernloven og tobakksskadeloven. Endringene i de forskjellige lovene er ganske lik, nemlig å innføre overtredelsesgebyr som administrativ sanksjonsmulighet. I alkoholloven åpner vi også for prøvesmaking på bransjeinterne arrangement, slik at det kan skje på morgenen. En samlet komité har i tillegg merket seg at innenfor legemiddelfeltet er det en selvjustisordning som går lenger enn det som det offentlige regelverket legger opp til. Så vi ber regjeringen ta høyde for det når man jobber videre med forskriftene til loven. Prop. 75 L gjelder en endring i tobakksskadeloven for å få en bevillingsordning for produksjon, import og eksport av tobakksvarer. Dette er en endring vi gjør i tråd med tobakksdirektivets artikkel 6. Vi innfører også et sporingssystem for tobakksvarer. Denne endringen er vi forpliktet til å gjøre gjennom de avtalene vi har gjort internasjonalt, og da har vi valget mellom enten å forby tobakksproduksjon i sin helhet eller å innføre en bevillingsordning. Da har en samlet komité landet på at det er det greieste. Nå er det ikke slik at vi venter et renn av slike bevillingssøknader, men vi åpner for det – om det skulle dukke opp. En enstemmig komité stiller seg altså bak alle endringene i denne lovproposisjonen. Så er det Prop. 79 S: Der bes Stortinget gi samtykke til ratifikasjon av protokoll mot ulovlig handel med tobakksvarer. Den protokollen har tre hoveddeler. Den første er forebygging av ulovlig handel samt kontroll av forsyningskjeden. Det andre er håndheving og sanksjoner, og det tredje er internasjonalt samarbeid av teknisk-administrativ og juridisk karakter. Her er en samlet komité enig i at det er viktig å stå sammen både i kampen mot tobakk og ikke minst mot den illegale delen av tobakk. Det er et stort problem både i Norge og i resten av verden med både smugling og falske produsenter, og en stor andel av tobakken som inntas, og som nytes i Norge, er produsert på illegalt vis eller tatt inn til landet på illegalt vis. Denne konvensjonen vil bidra til å lette arbeidet mot denne kriminelle atferden. Med det takker jeg for meg.
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2018-06-05:
Eg vil fyrst takka forslagsstillarane for engasjementet knytt til realiteten i saka. Tilrådinga frå komiteen vert fremja av medlemane frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Kristeleg Folkeparti. Fleirtalet føreslår å be regjeringa gjera ein gjennomgang av og å fremja forslag om regulering av tilbod om og bruk av kosmetiske injeksjonar. Aldersavgrensingar og krav til behandlarar og lokalitetar må vera ein del av dette. Vidare må sanksjonsmoglegheiter tydeleggjerast. Forbod mot marknadsføring av kosmetiske injeksjonar og mot bestilling og bruk i private heimar bør vera ein del av vedtaksgrunnlaget som vert lagt fram for Stortinget. Behandlinga av forslaget i helse- og omsorgskomiteen syner at utviklinga i samfunnet, og særleg blant barn og unge, gjev god grunn til å sjå nærare på regulering av tilbod om og bruk av kosmetiske injeksjonar. Rapporten «Prosjekt perfekt» som har undersøkt opplevinga av kroppspress hjå 2 000 ungdomar, syner at 68 pst. av jentene og 52 pst. av gutane seier dei vil endra på utsjånaden sin. Dette aleine syner at tilbodet og marknadsføringa gjev aukande tru på og, i neste omgang, bruk av kosmetiske injeksjonar. Fillerar som vert injiserte i huda av kosmetiske grunnar, og som ikkje er registrerte som legemiddel, vert regulerte av kosmetikklova. Kosmetiske injeksjonar som ikkje har medisinsk indikasjon, kan falla utanfor omgrepet «helsehjelp», og dermed utanfor forsvarlege krav til helsehjelp. Det finst inga aldersgrense for kosmetiske injeksjonar, og fordi slike injeksjonar ikkje vert rekna som helsehjelp når dei vert nytta av kosmetiske grunnar, gjeld heller ikkje helserettsleg myndigheitsalder på 16 år. Dagens regelverk hindrar heller ikkje privatpersonar frå å kjøpa slike produkt på internett til eige bruk. Fleirtalet bak tilrådinga frå komiteen meiner at det må stillast krav til behandlarar, at Botox ikkje bør injiserast av andre enn helsepersonell, at lovverket og sanksjonane må vera strengare når det kjem til behandlingsstad, at eit forbod mot marknadsføring av kosmetiske injeksjonar bør vurderast, og at aldersgrensa for kosmetiske injeksjonar bør vera den same som for kosmetiske inngrep. Terskelen for å endra på utsjånaden sin bør hevast, og det kan gjerast ved å auka aldersgrensa til 18 år. Fleirtalet meiner òg det er naturleg at medisinske injeksjonar til eige bruk vert forbode, då krava til behandlar og behandlingsstad ikkje vil vera oppfylte. Fleirtalet meiner at Stortingets behandling av Innst. 344 S om kroppspress og reklame i morgon, 6. juni, må sjåast i samanheng med dette forslaget. Med dette tilrår eg innstillinga frå komiteen, som Senterpartiet er ein del av.
Zaineb Al-Samarai (Arbeiderpartiet), 2018-06-05:
Jeg er stolt over og glad for at stortingsflertallet i dag slår fast at det ikke er akseptabelt å utsette unge jenter og gutter for et nærmest uregulert marked med mer eller mindre seriøse aktører – aktører som utnytter unge og sårbare menneskers lave selvtillit for å tjene penger, og som markedsfører og gjennomfører kosmetiske injeksjoner vi verken kjenner omfanget av, forsvarligheten til eller har kontroll med. Skjønnhetstyranniet og kroppspresset er enormt blant unge mennesker. Syv av ti jenter og halvparten av guttene sier de ønsker å endre på eget utseende. Unges forhold til kropp og utseende er usunt. Foreldregenerasjonen går i enkelte tilfeller ikke foran som gode eksempler. Når mor har fikset på brystene og leppene, hvorfor kan ikke datteren og sønnen gjøre det samme? Og det blir ikke bedre av at rollemodellene tjener penger på å promotere at det ikke bare er ok, men faktisk normalt å fikse på eget utseende. Bloggere og ungdomsidoler sponses med gratis fiksing på utseendet for deretter å kunne være levende reklameplakater for Botox, silikon, fillere og operasjoner. Og de som tjener penger på å stikke andre mennesker i lepper og panne, lokker til seg nye kunder med introduksjonstilbud og russerabatt. Et stikk, og du er hekta! Oppskriften kjenner vi fra andre markeder. Dårlig selvbilde, dårlige rollemodeller og billig fiks er en tøff kombinasjon å stå opp mot for en tenåring. Skjønnhetstyranniet som unge mennesker utsettes for, er ille nok om vi ikke skal overlate markedet til aktører vi ikke kjenner omfanget av, aktører som vi ikke kjenner forsvarligheten til, aktører vi ikke har kontroll med. I dag overlater vi til ungdommene å ta ansvaret selv. Vi overlater dem til mer eller mindre seriøse aktører som er omreisende i fillers, og som jeg har mistanke om har et lemfeldig forhold til eksisterende regler rundt forsvarlighet, pasientsikkerhet og kontroll. Jeg er forundret over at regjeringspartiene ikke viser seg ansvarlige og tar grep om dette markedet, men framstår som passive, tilbakelente og uengasjerte. Samtidig vil jeg gi honnør til Kristelig Folkeparti for å støtte forslaget. Det er kanskje ingen overraskelse at nettopp Kristelig Folkeparti støtter et initiativ som vil motvirke tukling med skaperverket, men det er like fullt gledelig at de sikrer flertall for et forslag som vil gi den nitriste Høyre–Fremskrittsparti-politikken som ellers preger Norge, en velfortjent ansiktsløftning. Unge gutter og jenter fortjener at vi står opp for dem. Vi bør stille opp og stå sammen med dem i kampen mot skjønnhetstyranniet. Det gjør vi ved å regulere dette markedet mye strengere og samtidig foreslå en aldersgrense.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-05:
Unge menneskers forhold til egen kropp må tas på alvor. Det viser tallene i rapporten Prosjekt perfekt. Det kommer fram at 43 pst. av alle respondenter har følt på kroppspress. 68 pst. av alle jenter og 52 pst. av alle gutter sier at de vil endre på eget utseende. Kampen mot kroppspress har lenge vært en hjertesak for SV og er en viktig kamp for vår tids kvinnebevegelse. I morgen skal også en sak om kroppspress med initiativ fra SV bli behandlet i stortingssalen. Også der får vi viktige flertall. Det representantforslaget, som blir behandlet i familie- og kulturkomiteen, må ses i sammenheng med forslaget i dag. Jeg skulle ønske at det var et samlet storting bak dette forslaget til vedtak, for det kommer til å beskytte unge, sårbare mennesker mot et utilbørlig press mot eget selvbilde. Det er et press som kommer fra pengesterke aktører som har all interesse av å sørge for at våre ungdommer får dårlig selvbilde, mindre selvtillit og et mer unaturlig forhold til egen kropp. Det er god butikk å tjene penger på våre ungdommers opplevelse av kroppspress. Jeg merker meg at statsråden har en defensiv holdning til sterkere regulering av markedet for kosmetiske injeksjoner. Jeg er glad for at flertallets holdning er mer progressiv.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-06-05:
Mange mennesker med rusavhengighet gjennomgår behandling i spesialisthelsetjenesten og blir rusfrie, men så skrives de ut uten å ha egen bolig, aktivitet eller nettverk på plass. Representanten Mørland pekte på undersøkelser gjennomført av Folkehelseinstituttet som bekrefter dette. Å bli rusfri og å fortsette å leve et rusfritt liv kan ikke ses på som adskilt fra hverandre. Poenget med å bli rusfri er å fortsette å leve et rusfritt liv. Da må forutsetningene for det være på plass. Nødvendige helsetjenester, bolig, sysselsetting, aktivitet, barnevern og sosiale nettverk dekkes av ulike avdelinger internt i kommunene. Da har man behov for koordinering av ulike tjenester og nivåer i kommunen. Det haster å gjøre framtiden så forutsigbar og trygg som mulig for den enkelte som sliter med rusavhengighet. Spørsmålet er hvem som skal koordinere dette, slik at det ikke blir en belastning verken for pasienten eller for familien til pasienten. I dag er det slik at spesialisthelsetjenesten skriver ut pasienter uten å ha faglig ansvar for hvordan oppfølgingen skal skje. Men skal ettervernet fungere optimalt, bør tverrfaglig spesialisert behandling sørge for at det tilbys oppfølging etter behandling. Denne forsikringen er nødvendig for pasienten etter rusbehandling. Dette krever selvsagt en forpliktelse fra både helseforetakene og kommunene med tidsfrist for når ulike tilbud skal være på plass. Tjenestene må henge sammen, og det gapet som finnes i overgangen fra spesialisthelsetjenesten til livet i kommunen, må lukkes.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-05:
Kristelig Folkeparti mener det er nødvendig at regjeringen går gjennom og fremmer forslag om regulering av tilbud om og bruk av kosmetiske injeksjoner. Vi mener det er behov for aldersbegrensninger og krav til behandlere og lokaliteter. Vi mener sanksjonsmuligheter må skjerpes. Kristelig Folkeparti har stor sans for forbud mot markedsføring av kosmetiske injeksjoner, og mot bestilling og bruk i private hjem. Den utviklingen som dette forslaget til vedtak peker på, og viser vilje til å møte, er en utvikling der barn, unge og voksne utsettes for stadig sterkere kroppspress, at det fokuseres stadig sterkere på utseende for å være god nok. Ja, den enkelte må være sterk og møte dette. Men det er ikke rart at mange liv preges av dette, slik omgivelsene våre er blitt i dag. Ja, det er viktig at aktørene som tilbyr slike produkter og tjenester, og bloggere og andre, er seg sitt ansvar og sin påvirkningskraft bevisst, særlig overfor unge. Det er viktig. Men disse aktørene er også styrt av kommersielle interesser. Det er ikke nødvendigvis bra for businessen å advare noen mot å få fikset på sitt utseende. Mange undersøkelser underbygger dette økende kroppspresset på barn og unge. Vi må ta unges forhold til egen kropp på alvor, og strukturelle tiltak er helt nødvendig. Vi mener at statsrådens svar om at dagens regulering er tilstrekkelig, og at det ikke bør settes i gang noen gjennomgang av regelverket eller foreslås nye regler, er altfor defensivt. Vi mener altså at det er et stort behov for at det fra myndighetenes side sikres bedre reguleringer – for barn og unges skyld. Kristelig Folkeparti er med på innstillingen fra komiteen.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-06-05:
Allerede da Stortinget behandlet Opptrappingsplanen for rusfeltet(2016–2020) (2016–2020) Til tross for at det de senere årene har vært en stor satsing på rusfeltet, er det fortsatt store utfordringer i rusomsorgen, spesielt knyttet til oppfølgingen av personer etter behandling eller – for noen – etter soning. Her er mye ennå ugjort. Det er ved tilbakeføring til samfunnet etter behandling, straffegjennomføring eller innleggelse i psykiatrien det altfor ofte glipper. Dette er en sårbar fase med ekstra stort behov for god oppfølging. Å mangle bolig, arbeid eller meningsfull aktivitet og nettverk etter endt behandling kan være en krise som gjør at en faller utpå igjen. Risikoen for en dødelig overdose er forhøyet etter utskriving fra behandling i institusjon eller løslatelse fra fengsel. For eksempel er overdose årsaken til 85 pst. av dødsfallene den første uken etter løslatelse fra fengsel, ifølge en forskningsrapport fra SERAF. Jeg vil understreke at det er en sammenheng mellom ettervern og behandling. Vi lykkes ikke med behandling hvis vi ikke også lykkes med ettervernet. Jeg vil også understreke at et godt ettervern bør preges av vilje til godt samarbeid og bruk av ideelle aktører. Med dette anbefaler jeg flertallstilrådingene som Kristelig Folkeparti er en del av.