Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-05-27:
Hva er viktig for oss i Stortinget? Hva er det viktig for Stortinget å gi signaler om? Jo, flere lesere ønsker vi. Vi ønsker også flere som leser på norsk. Vi ønsker at flere i bokbransjen fornyer seg og følger med på de nye plattformene – at de utvikler seg i tråd med samfunnet. Det er store endringer i den teknologiske utviklingen. Det har fått dyptgripende konsekvenser for bokomsetningen verden over – også i Norge. Det har gått fort. Hva er løsningen? Er løsningen en bokavtale? Er løsningen en boklov, som mange mener er saliggjørende? Er løsningen på å videreutvikle bokbransjen en fripris, spesielt når vi vet at e-bøker må forventes å ta en større markedsandel både i Norge og i utlandet, og vi ikke minst ser konkurransen fra de engelskspråklige e-bøkene? Dette er ikke noe nytt. Dette har vært spådd. Denne utviklingen ser vi går fortere og fortere for hver dag. Derfor er det viktig at bransjen er «på» og utvikler gode lesebrettløsninger, noe som vi ser at EBOK.NO har klart. Enkle ordninger for kjøp av bøker på nett vil også føre til raskere endringer i brukervaner – og dermed til endringer i distribusjonsform, konkurranseforhold og konseptutvikling når det gjelder disse produktene. Det er viktig for den norske litteraturen og språkets framtid at bokbransjen og -aktørene makter å gjennomføre gode overganger til en situasjon der digital produksjon og distribusjon vil være mer dominerende enn i dag – vi kan ikke spore det særlig. Ut fra mitt eget ståsted, ut fra mine synspunkter, er bransjen meget treg eller – som man kaller det i Stortinget – konservativ når det gjelder den utviklingen. Dette fordrer en dynamisk bransje preget av omstilling, økonomisk bærekraft og innovasjon. Da er det ikke sikkert det er en lov, stabile rammer, trygghet og «slik har det vært» vi trenger – nei, da trenger vi en dynamikk som gjør at dette kan utvikle seg. Litteraturtilbudet i Norge preges av høy litterær kvalitet. Det er det ingen tvil om. Det er ingen land i verden der man leser flere bøker enn det vi gjør her i Norge. Det betyr at vi har en god litteraturpolitikk. Vi har gode forfattere. Vi har en bokbransje som fram til i dag har fungert bra. Det norske språksamfunnet er lite, med god kvalitet, bredde og mangfold. Det lar seg opprettholde hvis markedet er på plass. Konkurransen med de engelske bøkene er sterk. Vi ønsker å legge til rette for bredde, mangfold og kvalitet i norsk litteratur og tilgjengelighet for alle i hele Norge. Argumentasjonen for å innføre en boklov er at vi skal sikre smal litteratur. Jeg spør mange: Hva er smal litteratur? Er det de bøkene som det selges lite av, eller er det de forfatterne som ikke selger så godt? Dette er en diskusjon. For meg er det viktig at flere leser, at vi sprer litteraturen over hele landet – ikke om den er smal eller bred, men at folk er interessert i å lese den. Når man har gitt unntak fra konkurranseloven, har man gått langt – spør du meg. Dette skal revurderes om to år. Da vil man ta hensyn til utviklingen som har vært i bokbransjen. Man vil ta hensyn til den utviklingen som vi ser rundt oss, og ikke minst se på utviklingen i det litterære markedet når det gjelder det norske språket. De små forlagene er spennende. De utvikler seg, og de selger mange bøker. De må få muligheten til dette også framover.