Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-02-08:
Jeg som er godt voksen, men som har vandret nattetid i Oslo i ganske mange år, vil ikke være med på å tegne det bildet at byen generelt er utrygg. Den er utrygg for noen, og når den er utrygg for noen, er det for mange. Jeg vil ikke være med på å tegne det bildet at folk ikke klarer å te seg – de aller fleste klarer det. Jeg har selv en natt det regnet, sett hvor mange mennesker som ferdes på Karl Johan, og som oppfører seg ordentlig. Så vi må være helt presise og ta dem som ikke gjør det. Jeg skal gjerne gå rett på sak. Det er klart det må være nulltoleranse overfor folk som misbruker tillitt når man har et skjenkested – det skal være lett å miste skjenkebevilling, og alle virkemidlene som skal til for å håndtere det, må bli satt inn av dem som har makt og myndighet til det. Det må også være slik at er det aldersgrense, må aldersgrensen håndheves. Det gjør jo politiet, bl.a. i systematisk omgang med dørvakter for å oppdra dem på en slik måte at de er ordentlige. Jeg har vært ute med politiet nattetid i Stavanger og i Trondheim, så jeg har et bilde av hvordan det er også utenfor Oslo. Jeg er helt overbevist om at i tillegg til en slik tøff linje overfor dem som misbruker tillit ved skjenking, er det ganske nødvendig, når det er massevis av mennesker ute om natten, i alle fall i denne byen, hvor det er et utmerket kollektivtilbud, at det er et kollektivtilbud om natten, slik at folk kan komme seg hjem, at man kunne komme seg hjem med trikk og buss uansett, så slapp man å stå opphopet i en drosjekø. Så til noe som jeg synes vi ikke skal prate rundt. Jeg har vært med politiet ute i Oslo siden 1993, og det er et faktum at det nå synes å være færre folk enn på lang tid. Selv om jeg er helt enig med statsråden i at politiet, sammen med næringsdrivende, gjør en utmerket innsats både i Rosenkrantz’ gate og på Karl Johan, er det klart at er det for få folk på jobb, så er det for få folk til å dele på oppgavene. Derfor var det en kamp også om budsjettet for Oslo politidistrikt for inneværende budsjettår – det var forskjellige forslag, og det var det laveste budsjettforslaget som vant – sånn er det. Det var Regjeringens forslag. Det blir ikke flere folk ute med mindre det er penger til å ha folk ute. Det er bekymringsfullt, også internt i politiet, at de politifolkene som virkelig kan byen, de som kan gatelivet – kall det gjerne politiets ordenstjeneste – er salderingsposten i politiet. Så hvis det er lite penger, blir dette som en strikk. Når man da skal gjøre andre bra ting, f. eks. å gå etter gjenger – svært positivt – og gå etter trafficking – svært positivt – og det samtidig er for dårlige budsjetter og for lite folk, er det ordenstjenesten som lider. Da blir de nødt til å prioritere innsatsen på de rette stedene. De er flinke til det, og de er flinke til å samarbeide – ingen kritikk av de menneskene, men det er rett og slett for få folk og for få ressurser til å holde det i gang. En politikk for en trygg hovedstad må også bety en politikk for å sørge for at budsjettet ser annerledes ut. Statsrådens første sjanse til å gjøre det er i revidert nasjonalbudsjett. Så er jeg enig med statsråden i at den dialogen som han kaller politiråd, og som har eksistert i Oslo lenge gjennom politiutvalg, er viktige organer, hvor man bør sette seg ned og lytte alvorlig til hverandre. Man viser til at politiet har uttalt seg om skjenkesteder. Ja, men politiet har også f.eks. i Oslo uttalt seg om store sentrumsområder som er stein døde, i den forstand at det er steder hvor det ikke er liv etter et bestemt tidspunkt. Man har vært opptatt av en byutvikling hvor det er liv, hvor det bor mennesker, slik at det ikke bare er et tomt sentrum. På de områdene har man stort sett heller ikke lyttet til politiet, og jeg har vært av dem som mener at det at det er folk som bor i sentrum, er med på å skape en kultur og da sørge for at det er en trygghet. Så er det også riktig at når man, som statsråden, er ute med natteravner, treffer man utmerkede ildsjeler som er med på å sørge for at det er trygghet i et sammensatt liv. Det at det er et sammensatt liv, som de fleste håndterer på en ordentlig måte, skal ikke få oss til å lukke øynene for det som er galt. Derfor kommer jeg til det siste poenget. Når det gjelder blind vold – og den blinde volden på gatene rammer ofte unge menn – forventer jeg at statsråden, når han kommer tilbake med den straffekatalogen som følger den nye straffeloven, strammer inn overfor vold, uansett hva slags vold det er. Så er det en uhyggestemning, selvfølgelig, i Oslo sentrum nå for øyeblikket på grunn av serievoldtektene. Unge kvinner opplever nå en utrygghet som er påtagelig. Jeg vet at de som jobber med det, gjør sitt ytterste for å bekjempe dette, men det er også noe av de bildene som preger en storby. Men hovedinntrykket av den byen jeg lever i, er at de fleste har et bra og ok liv her, og det gir også et godt grunnlag for å bekjempe utvekster og misbruk. Vi må sørge for at vi er presise på det – altså vise tøffhet overfor dem som misbruker skjenkebevillingen, komme tilbake med skikkelige straffer for vold, sørge for at politiet har nok folk, og sørge for at man samordner innsatsen om dette. Dette er virkemidler i en hovedstadsmelding, og som gjerne kan være forventninger fra Venstre til Regjeringen i den sammenhengen.