Johannes Rindal (Senterpartiet), 2010-12-09:
Jeg skal starte innlegget mitt med en historie fra tredje klasse og en av mine klassekameraters møte med trivsel og læring i norsk skole. Vi skulle rette matteleksen, og alle tok arbeidsboka opp fra sekken. Oppgave for oppgave gikk vi gjennom svarene, men da vi var ferdige, viste det seg at klassekameraten hadde vært vel ivrig og gjort en side mer med mattelekser enn det som var gitt. Konsekvensen var brysk tiltale fra læreren, og han måtte viske ut svarene på den ekstra siden med oppgaver han hadde løst. Jeg tror ikke dette bidro til god trivsel eller motiverte denne eleven til videre innsats for læring. Men heldigvis har det skjedd mye i skolen siden OL på Lillehammer. Det har blitt et helt annet fokus på å løfte både de elevene som er faglig svake, og dem som trenger større utfordringer. Det er etter min mening en nøkkelfaktor for å gjøre norsk skole bedre. Lærerens rolle som pedagog og leder i klasserommet er tydeliggjort, og klare krav og forventninger til elevene når det gjelder læringsutbytte er to ting denne regjeringen har hatt mye fokus på. I dag behandles budsjettinnstillingen fra den viktigste komiteen i Stortinget. Selv om oljefondet gjør oss unike internasjonalt i en tid med global finanskrise, er det ikke oljefondet vi skal leve av i framtiden. Rundt 80 pst. av verdiene i dette landet sitter nemlig mellom ørene våre. Det er humankapitalen som er Norges framtidsfond. Jeg er ingen stor fan av å omtale menneskelige egenskaper i økonomiske termer, men man kan si at det tillegger oss alle et stort ansvar å sikre best mulig avkastning på denne humankapitalen, samtidig som vi velger riktig risikoprofil når vi legger rammevilkårene. Det ligner til forveksling på en av de mange pensjonsreklamene som går på TV om dagen. Jeg skal reflektere litt over fjorårets valgkamp. En av de store sakene i valgkampen var diskusjonen om heldagsskole. Hvor lang skulle skoledagen være, og hva skulle legges inn i skolen? Det var en kvantitativ diskusjon mer enn en kvalitativ diskusjon. Jeg opplever at den debatten nærmest har vært fraværende etter valget, og det er jeg glad for. Nå er fokuset på kvalitet, på innhold, på hvordan vi får flere, gode lærere, bedre undervisning, hvordan vi kan praksisrette skoledagen og intensivere kampen mot frafall. Dette er til forveksling svært likt innholdet i Senterpartiets skoleprogram. Da jeg var elevrådsleder på ungdomsskolen, skrev vi et brev til alle partiene på Stortinget om en ungdomsskolemilliard. Vi mente det var for lite fokus på ungdomsskolen, at trinnet hadde store utfordringer, og at det nå var på tide med et løft. Vi fikk mange standardsvar tilbake, men ett svar utmerket seg. Det var fra Marit Tingelstad, stortingsrepresentant fra Senterpartiet i Oppland. Hun inviterte meg til Stortinget. Det ble omvisning, møte i stortingsrestauranten, og jeg reiste hjem igjen med senterungdomssekk på ryggen. Jeg er derfor spesielt glad for at regjeringen nå jobber med en stortingsmelding om nettopp ungdomsskolen, som skal legges fram til våren. Etter Senterpartiets mening ligger mye av løsningen på å redusere bl.a. frafall nettopp på dette trinnet. Vi må i større grad la elevene få en timeplan som er mer tilpasset deres styrker og interesser. Valgfaget fortjener en renessanse i ungdomsskolen. Vi må også se på balansen mellom teori og praksis i de ulike fagene. Vi grupperer ofte fag i to bolker – teoretiske og praktiske – men det er et viktig poeng at alle fag skal ha både teoretisk og praktisk innhold, og at det er balansen mellom de to som er det viktige. En mer praktisk ungdomsskole forutsetter at vi har lærere med god kompetanse, som, ikke minst, har tid til å legge opp undervisningen på en variert og spennende måte, og at vi satser på moderne utstyr. For Senterpartiet er det også viktig at meldingen er ambisiøs når det gjelder entreprenørskap og kontakt med arbeidslivet. Det å vite i praksis hva et yrke går ut på, og det å lære å skape sin egen bedrift er kunnskap som forhåpentligvis vil føre til at elevene er bedre rustet til å velge riktig utdanning på videregående. Det å la ungdom prøve seg som gründere er kanskje den billigste og beste formen for næringsutvikling vi kan legge til rette for. Mange skoler jobber godt med dette i dag, og jeg slutter aldri å la meg imponere over Ungt Entreprenørskaps arbeid. Entreprenørskap som metode kan også være en god måte å motivere flere elever på, og dermed redusere frafallet. De rød-grønne i komiteen har gjort budsjettet bedre. Vi mer enn reverserer kuttet på folkehøyskolene og gir dem en rolle i frafallssatsingen. I innstillingen ber vi regjeringen om en helhetlig gjennomgang av folkehøyskoletilbudet i Norge. Senterpartiet er en varm tilhenger av at folkehøyskolene skal ha vilkår som muliggjør en videreutvikling av tilbudet, og ser fram til å diskutere denne saken framover. Den desidert viktigste presiseringen vi har gjort på dette fagbudsjettet, er etter min mening øremerkingen av 1 mill. kr til prosjektet Uke Sex. Det er et seksualundervisningsopplegg fra Danmark, som nå skal innføres i Norge. Mye tyder på at vi har behov for å styrke seksualundervisningen. Vi ligger høyt på statistikken når det gjelder kjønnssykdommer og er verdensmestre til å ha ubeskyttet sex. Erfaringene fra Uke Sex i Danmark er svært gode både fra elever og lærere, og allerede er over 20 000 elever påmeldt det norske opplegget neste år. Det er viktig å styrke ungdoms evne til å ta selvstendige og informerte valg rundt egen seksualitet. Budsjettet innebærer en bevilgning på 425 mill. kr til økt fullføring i videregående skole. Av dette går 165 mill. kr til Ny GIV-satsingen – tidenes dugnad for økt gjennomføring i videregående skole. Vi har i Norge et stabilt høyt frafall, noe som kan skyldes mange forhold. Manglende grunnleggende ferdigheter, teoretiseringen av skolen, støy og uro i klasserommet, mangel på læreplasser og dårlig rådgivningstjeneste er alle trukket fram som forklaringer, og det finnes flere. Utfordringen er sammensatt og trenger en helhetlig tilnærming. Ny GIV-prosjektet målretter ressursene, trekker med mange relevante aktører og er et arbeid vi må lykkes med. I arbeidet med Ny GIV er det likevel viktig ikke å glemme at den beste innsatsen mot frafall er å sikre at kommuner og fylker har rammer som gjør at de kan satse på skolen. Derfor er det en felles rød-grønn målsetting å fortsette den styrkingen til kommuneøkonomien som vi har bidratt til de siste fem årene.