Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Vi er inne i utfordrende tider. Mange mennesker er på flukt, og den sikkerhetspolitiske situasjonen er vanskelig. Samtidig som vi opplever en stor tilstrømning av asylsøkere, butter det imot i vår egen økonomi. Folk mister jobben, og bedrifter utfordres. Jeg er glad for at Stortinget har kommet til enighet om innstramningstiltak på asylområdet, slik at vi kan få kontroll på tilstrømningen. Dagens asylpolitikk er ikke tilpasset dagens virkelighet, og asylkrisen har vist at grunnleggende endringer er helt nødvendig. En strengere og mer rettferdig asylpolitikk er første skritt i riktig retning, men det betyr ikke at vi er i mål. Norge har sendt et tydelig signal om en strammere asylpolitikk, og vi forventer at tilstrømningen vil gå ned. Men det vil fortsatt være behov for å følge utviklingen rundt oss. Alle er vi enige om at vi skal ha tilstrekkelige og verdige ordninger for dem som søker asyl, men vi kan ikke ha ordninger som er så gode at flere enn det som er naturlig, velger Norge som mottaksland. Fremover blir integrering helt sentralt for å håndtere situasjonen. Målet må være at de som får opphold, raskt lærer seg norsk og kommer ut i arbeid. Høy yrkesdeltagelse, både blant innvandrere og andre, er en forutsetning for at vi skal kunne opprettholde vårt velferdssamfunn. Vi kan ikke lykkes med integreringen hvis vi ikke løser utfordringene vi står overfor i vår egen økonomi. Lavere vekstbidrag fra oljenæringen er en varig, strukturell endring. Selv om oljenæringen vil være svært viktig for norsk økonomi i mange år fremover, vil den ikke lenger være en vekstmotor for fastlandsøkonomien. Hovedsvaret kan ikke da være kortsiktige tiltak. En storstilt utbygging av offentlig sektor kan heller ikke være svaret. Norge er allerede blant OECD-landene som har det høyeste nivået på offentlig sysselsetting. Hovedsvaret må være tiltak for vekst i private, konkurranseutsatte næringer. Vi må skape mer nytt. Flere av oss må etablere nye bedrifter. Og flere nystartede bedrifter må vokse mer. Da må vi tenke lenger enn bare ett år. De sentrale grepene i regjeringens budsjettforslag er tiltak som fremmer vekst og sysselsetting i norsk økonomi, ikke bare neste år, men i flere år fremover. Budsjettet for 2016 er et budsjett for arbeid, aktivitet og omstilling. Vi satser på investeringer i samferdsel, forskning og innovasjon, kunnskap og vekstfremmende skattelettelser. I arbeidet med tilleggsnummeret har regjeringen hatt to mål. Det ene har vært å komme med konkrete tiltak som kan redusere tilstrømningen, det andre er å håndtere finansieringen av situasjonen Norge står overfor, uten å svekke velferdstilbudet for folk flest og innsatsen for arbeid, aktivitet og omstilling. Skattereformen er det viktigste strukturpolitiske grepet for å skape nye arbeidsplasser. Reformen innebærer først og fremst lavere skatt for selskaper, men vi senker samtidig skatten for vanlige folk for å bidra til at flere ønsker å jobbe mer. Et skattesystem som gir økt konkurransekraft i norske bedrifter og gode insentiver til å spare, investere og arbeide, vil lette nødvendige omstillinger og øke produktiviteten i økonomien. Med de økonomiske utfordringene landet nå møter, er en skattereform med reelle skattelettelser det korrekte svaret for å skape nye arbeidsplasser. Fallet i oljeprisen har bidratt til at norsk økonomi nå er inne i en lavkonjunktur. Veksten i fastlandsøkonomien har avtatt, og mange opplever nå utrygghet for jobbene sine. De siste tallene fra Nav understøtter bildet vi har sett det siste året, med store regionale forskjeller i antall arbeidsledige. Det er særlig på Sør- og Vestlandet og for ingeniører og andre grupper som har jobbet med å levere varer og tjenester til oljevirksomheten, at ledigheten har økt. I flere andre sektorer og deler av landet har ledigheten vært uendret eller gått ned. I denne situasjonen er det riktig å bruke finanspolitikken til å stimulere aktivitet og sysselsetting og til å motvirke arbeidsledighet. For 2016 legger regjeringen opp til en økning i bruken av olje- og fondsinntekter på 0,7 pst. av bruttonasjonalproduktet for Fastlands-Norge, som er høyere enn gjennomsnittet de siste årene. For å bidra til økt sysselsetting på områder som er særlig rammet av tilbakeslaget, foreslo regjeringen i budsjettet en målrettet tiltakspakke på 4 mrd. kr. Pakken består av bevilgninger til å pusse opp sykehus, skoler og skip, vedlikehold av veier, innovasjon og flere tiltaksplasser for arbeidsledige. Det er tiltak som kan gi rask effekt, og som enkelt kan trappes ned når konjunkturene bedres. Gjennom budsjettforhandlingene har noen tiltak i pakken fått en annen innretning, men hovedlinjene i tiltakspakken ligger fast. Innenfor samferdsel vil en større del av vedlikeholdet skje på jernbane enn på vei. Men pakken gir fremdeles økt aktivitet, og regjeringen har lagt vekt på å målrette tiltakene til de fylkene som i størst grad merker økende ledighet. Samlet sett virker den økonomiske politikken nå kraftig. Pengepolitikken er førstelinjeforsvaret når økonomien møter motstand, og styringsrenten er satt ned til rekordlave 0,75 pst. Lav kronekurs er velkommen drahjelp for varer som skal ut i verden, og et konkurranseutsatt næringsliv som må omstille seg. Samtidig har veksten hos våre handelspartnere tatt seg litt opp de siste årene, og vi venter ytterligere oppgang neste år. Det er bra for oss. Vi ser nå at eksporten fra fastlandet øker, og at aktiviteten innen reiselivsnæringen tiltar. Det er usikkerhet om den videre utviklingen i norsk økonomi. Forhåpentlig er 2016 et unntaksår. Når veksten i økonomien tar seg opp og arbeidsledigheten igjen går ned, vil tiltakspakken for økt sysselsetting kunne reverseres og innfasingen av oljeinntekter komme mot et mer normalt nivå. Jeg registrerer at enkelte kritiserer regjeringen for å bruke for mye oljepenger. De alternative budsjettforslagene viser likevel små forskjeller, særlig når det tas hensyn til at deler av inndekningsforslagene er urealistiske. Den store forskjellen mellom oss og Arbeiderpartiet er at de foreslår store skatteøkninger i en krevende tid og vil bruke alt på økte offentlige utgifter. Det er en feilslått politikk. Det bidrar ikke til omstilling, og det styrker ikke vekstevnen. Da handlingsregelen ble innført i 2001, var en samlet finanskomité enig om at økt oljepengebruk burde gå til områder som øker vekstevnen i norsk økonomi. Vi nevnte spesielt skattelettelser, samferdsel og kunnskap. Denne regjeringen tar det på alvor. Satsing på samferdsel og kunnskap har vært en hovedprioritering for oss så lenge vi har sittet i regjering. Vi har brukt mye mer av handlingsrommet i budsjettene til disse vekstfremmende formålene enn det den forrige regjeringen gjorde. I dagens situasjon er det viktigere enn noen gang å prioritere nettopp disse områdene, slik vi gjør i budsjettet for 2016. Regjeringens politikk bygger på en mest mulig effektiv bruk av fellesskapets ressurser. Vi har satt i gang store, viktige reformer innen kommunene, politiet, universitets- og høyskolesektoren og samferdselssektoren. For å øke produktiviteten i norsk økonomi gjennomfører vi forenklinger for næringslivet, vi styrker konkurransepolitikken og effektiviserer skatteinnkrevingen, og vi satser på digitalisering av offentlig sektor. Og vi viderefører avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen i offentlig sektor som vi innførte i fjor. Sammen med skattereformen og satsing på vekstfremmende områder er det disse strukturpolitiske grepene som svarer på utfordringene norsk økonomi står overfor i årene som kommer. Det viktigste for regjeringen er at flest mulig har en trygg jobb å gå til. Vår fremste utfordring nå er å skape vekst i private, konkurranseutsatte næringer. Derfor satser regjeringen på langsiktige tiltak. Vi har staket ut en ny og bedre kurs for norsk økonomi. Jeg er glad for at de fire samarbeidspartiene har kommet frem til en enighet om budsjettet for 2016. Det er et budsjett som ivaretar hovedtrekkene i det budsjettforslaget regjeringen la frem, hvor hovedmålet nettopp var å sikre arbeid, aktivitet og omstilling. Man har sikret hovedinnretningen i den kortsiktige tiltakspakken, og man har lagt vekt på de langsiktige omstillingsutfordringene. Man har bidratt til å gi målrettede skattereduksjoner som kan stimulere til nye investeringer i norsk næringsliv i årene fremover. Jeg er veldig glad for den enigheten vi nå ser. Det sikrer landet et godt budsjett, og – ikke minst – det sikrer oss god styringskraft inn i et vanskelig år.