Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Saksordfører Eidsheim redegjorde grundig og bra for sakens kompleksitet. Jeg velger derfor å tilnærme meg dette området på en litt annen måte, hvor det usikre står i sentrum. For det er nå sånn at ingen helt vet hva framtiden bringer. Vi husker alle filmene «Tilbake til fremtiden», hvor man så for seg små piller som ble til store pizzaer i mikroen, men bruken av telefonkiosk ble opprettholdt. Mobiltelefon? «No way». Så hva er det vi ikke ser i dag som blir framtidens lykke, eller også framtidens ulykke? Hvordan skal vi være forberedt på å møte noe vi ikke vet hva er? Det er utfordringen. Når vi i dag behandler stortingsmeldingen om «Digital agenda», vil jeg gjerne benytte muligheten til å skryte av regjeringen, som har jobbet hardt for å få til en felles samhandling spesielt innen justis- og forsvarssektoren om digital sikkerhet. Derfor vil jeg vie innlegget mitt området rundt sikkerhet og sårbarhet. De siste ukene har det vært mye prat om «Det mørke nettet». Vi har alle blitt berørt av «Dark Room». Vi vet at IKT-kriminalitet koster samfunnet 19 mrd. kr hvert år. Framtidens kriger og terrorangrep vil ikke foregå på bakken, de vil foregå i cyberspace. Vi lever i en tid da det ikke kommer an på våpenstyrken, men på teknologiutvikling, ferdighetene til en datamaskin, kunnskapen til våre operatører og cyberkrigere og ikke minst vår evne til å se helheten. Denne høsten har NRK avslørt at IT-konsulenter i India har hatt mastertilgang til alle Statoils anlegg og plattformer uten selskapets viten. Dette skremmer meg, for i verst tenkelige fall kunne deres tilgang ha utløst en terrorhandling som hadde ført til en nasjonal katastrofe vi ikke har vært vitne til før. Men jeg ser også at statsråd Hauglie i disse dager varsler en ny stortingsmelding om sikkerhet på norsk sokkel. Det er bra. Vi ser også et overordnet ansvar hvor helheten mellom sektorene ikke blir godt nok ivaretatt. Forsvar og politi har i dag et felles ansvar for vår sikkerhet, og det er deres ansvar å avverge potensielle terrorangrep og andre hendelser som påvirker vår sikkerhet, det være seg finans, energi, helse eller infrastruktur – ja, bare fantasien setter grenser. Arbeidet med den digitale sikkerheten har tidvis vært preget av fragmentering og silotenkning, ansvarsfordelingen likeså. Det er ingens skyld – en kan ikke si at den tidligere regjeringen og regjeringer før det ikke har gjort jobben. Det ligger i sakens natur at vi ikke klarer helt å forutsi hva som kommer rundt neste sving. Det er kanskje ikke så rart, nettopp fordi det er svært krevende å se helheten på dette området. Utviklingen går ekstremt fort. Det vi tilrettela for bare noen måneder siden, er skrotet i dag. Endringene i lovverket slik vi kjenner prosessene i dag, vil aldri kunne klare å være oppdatert på behovet. Det betyr også at vi må forenkle og effektivisere evnen til å snu oss raskere. Norge må klare å få på plass et rammeverk som gjør det mulig å møte disse utfordringene så godt det lar seg gjøre med nåtidens kunnskap. Grunnen er ganske enkel: Vi nordmenn ligger på topp i verden i teknologibruk, men dessverre er vi også de mest blåøyde når det kommer til datasikkerhet. Vi stoler rett og slett for mye på at systemene funker, og har tillit til at staten har full kontroll. Har den det? Antall hackerangrep er økende. Industrispionasje og tap av teknologi undergraver næringslivet vårt. Vi har forsvarshemmeligheter som blir tappet, og vi har et trusselbilde der ute som få kjenner rekkevidden av. En profilert cyberkriger sa på direkten at vedkommende ikke sov godt om natten og er pessimistisk med tanke på framtiden. Dette skremmer iallfall meg. Man kan ta livet av mennesker ved å koble seg på pacemakeren deres. Denne høsten har vi brukt tid på å diskutere autonome biler og skip. Jeg tør ikke tenke på at noen kobler seg inn i framtidens førerløse biler, førerløse tog eller via pc-en i flyets cockpit, som vi vet blir brukt i dag, og styrer fartøyet hvor det nå måtte være. Regjeringen jobber mye med å få på plass denne helhetstenkningen rundt cyber. Et tettere samarbeid mellom private, næringslivet og det offentlige og en bevisstgjøring ute blant folk flest må det i langt større grad satses på. «Digital agenda» er et stort skritt i riktig retning. Derfor ber jeg også om at vi må begynne å tenke høyt om hvordan vi skal løse framtidens utfordringer på datasikkerhet. Det viktigste fokuset vi må ha nå, er hvordan vi skal heve Norges evne til å håndtere digitale kriser i framtiden. Framtiden har startet nå, og vi står midt oppe i den.