Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2012-06-06:
Prop. 102 L for 2011–2012 omhandler Eksportkreditt Norge AS, dvs. eksportkredittloven, og komiteens tilråding fremmes av en samlet komité. Dog har man på borgerlig side sine særmerknader for å belyse sine meninger om saken utover det en samlet komité kom fram til. Fremskrittspartiet vil bemerke at det var manglende initiativ og kanskje også manglende vilje fra regjeringen til å prøve ut muligheten for et varig unntak fra kapitaldekningsdirektivet, som etter hvert brakte Eksportfinans ASA i en uholdbar stilling i løpet av 2011. Følgen av dette var at Eksportfinans ASA høsten 2011 ble nedgradert av internasjonale ratingbyråer, mistet sine konkurransefortrinn og etter hvert kom i en situasjon hvor de ikke lenger kunne yte konkurransedyktige eksportfinansieringstilbud til norske eksporterende bedrifter. Ansvaret for at deler av norsk eksportindustri i lang tid svevde i uvisshet om hva de kunne tilby sine kunder ved kontraktsinngåelser, og på den måten mistet konkurransekraft og mulige kontrakter, hviler dermed på regjeringen. Fremskrittspartiet mener derfor det også i denne innstillingen er grunn til å understreke og vise til den berettigede kritikk som en samlet opposisjon fremmet i Innst. 138 S for 2011–2012. Fremskrittspartiet viser til at Eksportfinans ASA tilbød både markedslån og CIRR-lån, og at mange kunder valgte markedslån i et fallende marked for å bli mer konkurransedyktige ved lavere renter. Det var også etablert praksis at Eksportfinans ASA kunne reforhandle disse og tilby ny rente. Det er en betydelig portefølje av slike lån hos eksportbedrifter som ikke lenger kan få reforhandlet disse hos Eksportfinans ASA, og hvor heller ikke det nye statsselskapet etter proposisjonen vil ta over lånene fordi de ikke lenger regnes som CIRR-lån, fordi kundene i utgangspunktet valgte det bort. Mange bedrifter måtte refinansiere i et svært dyrt lånemarked, hvis det i det hele tatt var mulig å få det til, noe som opplagt må være en utilsiktet virkning av endringen fra Eksportfinans ASA til Eksportkreditt Norge AS. Fremskrittspartiet vil understreke at disse låntakerne selv har valgt markedslån, men i tillit til et system som siden 1978 hadde gitt en valgfrihet til den gunstigste løsningen. Fremskrittspartiet mener derfor det vil være riktig at Eksportkreditt Norge AS refinansierer slike lån som nå har falt mellom to stoler i systemet, særlig hensyntatt at lånene ikke er annerledes enn de CIRR-kvalifiserende og således garantert av andre banker og GIEK. Det vil igjen bety en unødvendig byråkratisering av prosessene knyttet til eksportfinansieringen og vil medføre at den nye ordningen er mindre fleksibel når det gjelder eksportfinansiering og markedsmessige vilkår, enn slik det var gjennom Eksportfinans ASA. Eksportkreditt Norge AS er et statlig selskap som er underlagt statsstøtteregelverket i EU/EØS når det gjelder renteprising på de CIRR-kvalifiserte markedslån. Men dialogen mellom regjeringen og ESA rundt et prissystem som kan sikre godkjenning i ESA, samtidig som det gir konkurransedyktige betingelser for låntakerne, er ikke avsluttet. Prop. 34 S for 2011–2012 understreket nettopp disse forutsetningene. Fremskrittspartiet er bekymret for at man fortsatt ikke har kommet i mål med ESA-godkjenningen for et system som skal være operativt for norsk eksportindustri fra 1. juli 2012. Alle utlån skal være garanterte, enten av statlige eksportgarantiinstitusjoner eller finansinstitusjoner, etter regler som skal fastsettes nærmere. Vi forutsetter at både utenlandske og norske banker i utgangspunktet vil være aktuelle som godkjente garantister, og at i hvert fall alle norske banker vil bli akseptert som garantister, hensatt til den enkelte banks størrelse. Det vil kunne påløpe en god del merkostnader i forbindelse med at lån som opprinnelig er gitt av Eksportfinans ASA, blir overtatt av Eksportkreditt Norge AS, og at låneavtalene mv. dermed vil måtte omarbeides. Fremskrittspartiet mener at man i disse tilfellene bør vurdere å fravike de ordinære reglene om at låntaker skal betale slike merkostnader, siden låntaker i disse tilfellene ufrivillig pålegges et skifte av kreditor.