trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Borghild Tenden (Venstre), 2012-06-07:
Bare en kort stemmeforklaring: Venstre har lenge vært positiv til utviklingen av en såkalt kjernejournal, hvor livsnødvendige opplysninger kan registreres. Venstre har like lenge vært opptatt av at opprettelsen av en slik journal rammes inn, slik at det klart fremgår at det kun er livsnødvendige opplysninger som registreres. Venstre mener det er helt avgjørende at den enkelte pasient selv har kontroll på hvilke opplysninger som utveksles og registreres. Venstre støtter derfor forslag nr. 4, fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, om at helseopplysninger bare kan registreres og behandles i en kjernejournal etter samtykke fra den registrerte. Jeg vil understreke at en kjernejournal vil kunne inneholde svært sensitive opplysninger, og at det kan være mange som vil få tilgang til denne journalen. For Venstre er det da selvsagt at det må foreligge samtykke for å opprette en kjernejournal. Jeg vil også varsle at Venstre kommer til å støtte forslagene nr. 1, 2 og 3, og at vi støtter opposisjonspartienes begrunnelse for disse forslagene, uten å gå nærmere inn på det.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Jeg mener at det forslaget vi legger frem, er det mest forsvarlige med tanke på å oppnå det man ønsker å oppnå med en kjernejournal. Jeg synes på en måte at problemstillingen blir satt litt på hodet, for det er jo slik at disse opplysningene bygger på opplysninger som ligger i den enkeltes pasientjournal, enten den ligger hos en fastlege, eller den ligger på et sykehus. Det er ikke nye opplysninger, det er sammenstillingen av dem, og det er bare de mest nødvendige opplysningene som i sin ytterste konsekvens skal kunne gjøre at du kan redde liv, som skal samles i kjernejournalen.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Den bestemmelsen i helseregisterloven som forelås her, er en bestemmelse vi mener alvor med. Så er det slik at vi understreker at en del ting skal ut i forskrift. Den forskriften skal på bred høring og gir grunnlag for alle til å gi tilbakemeldinger. Så vil jeg også si at dette er et så stort prosjekt at det er helt naturlig å melde tilbake til Stortinget om hvordan dette går. Det er ikke noe problem å melde tilbake på egnet måte, men å komme med et nytt lovforslag, ja, det gjør vi hvis vi mener at loven må endres. Men denne loven mener vi at vi har jobbet så mye med, og vi er så sikre på at dette er riktig. Her er det mange land som har gått foran oss. Vi er egentlig ute i siste liten når det gjelder å få på plass en kjernejournal, som er særdeles viktig for pasientene i Norge.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
I primærhelsetjenesten vil det f.eks. være en fastlege. Det kan være en sykehjemslege, og det kan selvfølgelig være en styrer og en sykepleier på et sykehjem. Jeg lyttet med interesse til Laila Dåvøys innlegg, og jeg forsto det slik at bare det var leger og sykepleiere, ville det være greit, men ikke andre typer pleiere.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Ok, da har jeg misforstått – beklager! Poenget er at når det er snakk om tjenstlige behov, gjelder det dem som har et direkte ansvar eller relasjon – akkurat som for en pasientjournal, den legger man heller ikke åpen for alle og enhver. Det gjelder dem som har et behov for å gå inn i pasientjournalen. Når vi ser på hva kjernejournalen faktisk kan gjøre for pasientsikkerheten, ikke minst ved legemiddelhåndtering, ved allergier eller forhold man må vite om ved en eventuell behandling på et akuttmottak, er dette et veldig viktig forslag.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Jeg merker meg at i begge disse sakene ønsker Stortinget sakene tilbake. Jeg tar det på fullt alvor når jeg fremmer saker for Stortinget – og ser ikke noe behov for å komme tilbake til Stortinget med det. Men jeg er jo selvfølgelig alltid opptatt av at Stortinget skal få den informasjonen som Stortinget ønsker – og på egnet måte. Når det gjelder denne saken og den saken om kryptering, er det saker jeg selv har varslet, for de formuleringene som var i § 8 i helseregisterloven, om kravet til at personidentifiserbare opplysninger skulle lagres kryptert, har skapt uklarhet. Det mener jeg at jeg har klargjort i dette forslaget. Jeg kan ikke presisere det på noen annen måte. Jeg ser at opposisjonen er uenig i dette og mener at man bør lagre separat.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Nasjonalt helsearkiv vil ha noen registre, som representanten Høie sier, med en form for arkivnøkkel og tilgang til spesiell dokumentasjon, angivelse og kanskje en aggregert informasjon om den enkelte journal. Det er ikke noe problem å lagre dette kryptert, men det blir veldig uhåndterbart hvis man skal ha dette kryptert når man holder på å jobbe med det. Kryptering er blitt gjort til det store sikkerhetsspørsmålet i Stortinget, sånn opplever jeg det, med tanke på den store oppmerksomheten dette har fått. Man må jo se på dette som ett av flere sikkerhetstiltak når det gjelder arkiv eller register. Jeg vil si at det aller, aller viktigste er at disse arkivene ikke ligger og flyter rundt i hele landet, men at de blir samlet på ett sted, at de blir forsvarlig ivaretatt i nytt bygg, og at det stilles strenge krav til personvern og sikkerhet med tanke på lagringen.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Jeg vil gjenta at saken om kryptering er blitt gjort til det store sikkerhetspoenget i Stortinget. Det er det ikke. Det er bare ett av mange flere tiltak. Det er veldig viktig å se på hvordan sikkerheten er ivaretatt når det gjelder tilgangskontroll og adgangskontroll. Hvilke opplysninger skal den enkelte ha tilgang til generelt? – Nå snakker jeg generelt om helseregistre. Det som er viktig her, er at den totale pakken og hele strukturen i helsearkivet, måten det er etablert på, måten det er innrettet på når det gjelder arkivlov, og alle andre sikkerhetstiltak som går inn på helseregisterloven, er gjort på en forsvarlig måte. Til kryptering i seg selv: Da måtte det jo bare være når det var lagret. Det kan man sikkert få til, men hvis man skal ha en online tilgang, vil det ikke være mulig.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2012-06-07:
Høyre støtter at nasjonal kjernejournal starter som et pilotprosjekt før den etableres som et nasjonalt program. Det er imidlertid en del uavklarte spørsmål; det gjelder innholdet i kjernejournalen, opplysninger, drift, unntak fra samtykke, pasientrettigheter osv., som flere har vært inne på. Regjeringen legger opp til at en rekke viktige beslutninger om omfang og organisering skal forskriftsfestes. Dette burde etter vår mening vært gjort gjennom vedtak i Stortinget. Opposisjonspartiene har fremmet et forslag som slår fast at vi anser proposisjonen som midlertidig lovverk i forbindelse med piloteringen. Jeg vil spørre om ikke helseministeren vil komme tilbake med en sak til Stortinget om en permanent lovendring etter at piloteringsperioden er fullført og evaluert.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-07:
Fremskrittspartiets syn og forslaget er jo godt ivaretatt i representanten Høies innlegg. Men i innlegget til Høie ble det også gitt uttrykk for en skepsis og et spørsmål til statsråden om hun vil – som hun vanligvis svarer når hun får spørsmål – følge situasjonen nøye. Spørsmålet er også om hun vil komme tilbake til Stortinget med tanke på forskrifter som skal utarbeides. Vi vet at helseopplysninger som kommer til å bli tilført dette arkivet, vil en gang i fremtiden i større og større grad bli digitale – altså ikke bare være på papir. Det øker også mulighetene for kryptering. Spørsmålet blir da om statsråden vil følge denne situasjonen nøye og komme tilbake til Stortinget når disse forskriftene skal lages.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Jeg vil takke saksordføreren for en ryddig prosess og for en grei redegjørelse her i salen, som jeg i hovedsak slutter meg til. Hvordan markedsreguleringen skal foregå, og hvem som skal ivareta den, har vært tema i ulike sammenhenger gjennom det siste året. Slik jeg forstår forslagsstillerne, mener de at regulatorene har mulighet til å utnytte sin posisjon til egen fordel. Regjeringspartienes og Kristelig Folkepartis holdning til disse spørsmålene ble klargjort i behandlingen av landbruksmeldingen, bl.a. gjennom et felles vedtak der vi sa ifra om at vi ville videreføre samvirkets rolle som forvalter av markedsordningene. Vi mener det er en meget hensiktsmessig og kostnadseffektiv ordning. Dette er nærmere omtalt i våre flertallsmerknader til de enkelte sektorer for jordbruksråvarer. Intensjonen med modellen er å sikre avsetning av produkter fra bønder i hele landet til forutsigbare priser og sikre tilgang til norske råvarer for både næringsmiddelindustrien og forbrukerne – til glede for industrien og forbrukerne. Omsetningsloven gir klare rammer for hvordan markedsreguleringen skal foregå, og den hjemler innkreving av omsetningsavgiften som kreves inn fra primærprodusenten, og som dekker kostnadene knyttet til tiltakene, for å hindre overskudd i markedet og utjevne sesongmessige svingninger i tilbud og etterspørsel. Det er Omsetningsrådet som er ansvarlig for markedsreguleringen, som krever inn avgiften og har kompetansen til å forvalte disse midlene til reguleringsformål. Det er primærprodusenten som betaler. Rådet krever inn avgiften og forvalter midlene. Av og til kan det høres ut som om det er markedsregulatorene som håndterer dette etter eget forgodtbefinnende. Det er det altså ikke. Men det påhviler regulatoren et stort ansvar med å følge med på svingninger i markedet, slik at dette balanseres og forbrukerne betjenes på en god måte. Vi så sist vinter at dette ikke ble taklet godt nok. Det er ikke bra, men jeg er trygg på at det nå er tatt tak for å unngå uheldige episoder for ettertiden. Jeg mener at dette systemet er tilrettelagt slik at kompensasjon for å gjennomføre reguleringstiltak bare går til dette og ikke skal komme regulatorens forretningsvirksomhet til gode. Alt dette er det meget grundig redegjort for i statsrådens brev til komiteen. Av innstillingen går det fram at Høyre og Fremskrittspartiet ser behov for en viss markedsregulering. Det er etter mitt syn en altfor defensiv tilnærming til problemstillingen. Markedsreguleringen er et meget viktig tiltak og et helt sentralt virkemiddel for at vi skal kunne ha en velfungerende verdikjede med akseptabel lønnsomhet i hele kjeden. Så sier Høyre og Fremskrittspartiet at markedsreguleringen er et samfunnsoppdrag som må utføres på en konkurransenøytral og kostnadseffektiv måte. Ja, kan man tenke seg en mer kostnadseffektiv markedsregulering enn at primærprodusenten selv bærer kostnadene? I det må det ligge et incitament til planlegging av produksjonen, slik at store reguleringskostnader unngås. Det må da være bra, tenker jeg.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-06-07:
To ganger i løpet av desember måned la man fram forslag om å øke kvotene på melk, fordi vi har en del millioner liter melk for lite i dette landet. Men regjeringen går inn for et opplegg hvor 95 pst. av alle brukene får være med på økningen på 3 pst., mens de resterende 5 pst. av brukene, som i dag har en kvote på 400 000 liter, ikke får lov til å være med på det. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Tror statsråden at man klarer å få nok melk når man ikke lar de store være med og løfte produksjonen? De har tross alt volum. Mener statsråden at det er rettferdig at man gir noen rett til å øke kvoten, mens andre ikke får det? Kan statsråden garantere at vi får nok melk i landet?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-06-07:
Jeg vil tilbake til det jeg spurte statsråden om, for han svarte ikke på spørsmålet. Det er ikke rettferdig at 95 pst. av brukene, som er småbruk, skal få lov til å øke kvoten med 3 pst., som først ble gjort ved nyttår, og så 3 nye pst., hvis det går gjennom nå. De brukene som er igjen, som er bruk som har en kvote på 400 000 liter, får ikke lov til å gjøre det. Dette er et system som gjør at noen får, mens andre ikke får. De store brukene får altså ikke muligheten til å få inn mer inntekter, men de små brukene får øke sine inntekter. Dette er helt urettferdig. Spørsmålet som jeg igjen stiller statsråden, er: Når man har problemer med å få inn melk, og TINE sier de mangler 30 millioner liter melk, hvordan klarer man å få nok melk hvis man ikke lar de store, som har volumet, være med og løfte?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-06-07:
Jeg ønsker å kommentere det som statsråden sier. Han sier at det er skattebetalerne som må betale prisen hvis man finner en annen løsning. Men statsråden nevner ikke, som jeg også sa i mitt innlegg, at man i dag faktisk bruker 35 mill. kr av skattebetalernes penger over jordbruksavtalen til disse aktørene. Det bør statsråden, med all respekt, vite, for han er jo ansvarlig for den avtalen. Så sier han også at hvis dette skjer, faller mottaksplikten bort. Det er ikke korrekt. Bare i dag har bl.a. Q-Meieriene mottaksplikt, og det samme har de private aktørene i kjøttmarkedet. Så mottaksplikten er der i dag, uansett om man er avhengig av en regulator eller ikke. Det gir de andre aktørene, de private aktørene, en mulighet på lik linje med de andre. Men de har en ulempe, bl.a. når man har underproduksjon. Når man har underproduksjon på kjøtt, må man importere kjøtt. Og da kan Nortura sitte i markedet og bare ta seg av norsk kjøtt, mens de andre private aktørene må ta importert kjøtt til en pris som er omtrent den samme. Så der har de også en markedsfordel, fordi de kan selge norsk kjøtt og være sikker på at de til enhver tid har norsk kjøtt, mens de andre ikke får det kjøttet. Det så vi med hensyn til den problematikken som var i år da det var snakk om pinnekjøtt; da hadde Nortura en fordel fordi de kunne si at de leverte norsk kjøtt hele tiden. Så her leverer markedsregulatoren noe som ikke er bra, og som går ut over de andre. Så litt tilbake til dette med kvoter, som man henger seg opp i, og det spørsmålet som statsråden ikke svarte meg på. Det kan jo ikke være rett at man skal slippe til 95 pst., mens 5 pst. ikke får. Men det står helt i stil med den politikken som drives av regjeringen, for i dag er det altså kun 14 pst. som lever av landbruk, dvs. som har 100 pst. inntekt fra landbruk. 86 pst. har biinntekt for å klare å få det til. Det sier seg jo selv når bonden ikke får lov til å produsere nok til å leve av det, med en politikk som gjør at man holder unna de store brukene, og passer på at det bare er hobbybøndene som skal få lov å komme fram. Det er politikken til regjeringen. Derfor legges det ned tre bruk hver dag – 21 i uka og over 1 000 i året. Det har aldri vært nedlagt så mange bruk som med Senterpartiet og Brekk i regjering. Det viser jo at politikken har spilt fallitt. Det er én næring som ikke er regulert, og det er pelsdyrnæringen, og det er den mest lønnsomme næringen nå. Den tjener mest penger, og den er ikke regulert.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-06-07:
La meg først få understreke at det spørsmålet som representanten Trældal her stiller, ikke har med markedsreguleringen å gjøre, men det har med kvoteordningene å gjøre. Når det gjelder spørsmålet om å øke kvotene, er det TINE som har foreslått det, og det skal vurderes og bestemmes litt senere. Konklusjonen på det vil bli kjent senere denne måneden. Når det gjelder spørsmålet om kvotenivå, er reglene slik at enkeltbruk har en maksimal kvote på 400 000 liter, samdriftsbrukene har en maksimal kvote på 750 000 liter. Jeg forutsetter selvsagt at det regelverket må stå på plass, uavhengig av eventuelle endringer i spørsmålet om å øke kvotene for å dekke behovet i markedet. Hvis man skulle gjøre endringer på det, må det være i samråd med næringens organisasjoner. Utover det er det TINE, som er markedsregulator, som har ansvaret for å sørge for at vi har nok melk, og at vi gjennomfører tiltak som sørger for det.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-06-07:
Som sagt – dette har ingenting med markedsregulering å gjøre, det har med kvoteordninger å gjøre. Når det gjelder kvoteordninger, er det fastsatt et øvre produksjonstak – for enkeltbruk 400 000 liter og for samdriftsbruk 750 000 liter. Det er nedfelt i forskriftsverket. Det er avtalt med jordbruksavtalepartene. Hvis det skal endres, må det tas opp med jordbruksavtalepartene. Det er gjennom det samarbeidet man finner løsninger på det. Når det gjelder hvorvidt man klarer å dekke de behovene som finnes i markedet, er det opp til TINE, som markedsregulator, å sørge for, gjennom de forslagene som kommer der. Jeg forventer selvsagt at de forslagene som kommer opp, vil ivareta de behovene som er i markedet.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-06-07:
La meg være den første til å si at jeg har hørt at partiet Høyre ved representanten Flåtten har sagt at vi ønsker å undersøke denne saken og se om det finnes alternative løsninger – så er det også sagt fra min side. Det er selvsagt også slik at forskrifter og regelverk som er i henhold til jordbruksavtalen og i henhold til Stortingets vedtak mv., kan endres. La det være sagt. Det som er mitt poeng, er at systemet vi har i dag, hvor jordbruket selv har en viktig rolle når det gjelder markedsreguleringen, er et godt system. Det er et godt system som gjør at vi får en effektiv og billig markedsregulering, og det sørger for at vi unngår overproduksjon, med lave kostnader for bonden. Det skal også virke konkurransenøytralt, noe som jeg har opplevd som et av ankepunktene, og som understrekes gjennom forslaget og behandlingen i Stortinget.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2012-06-07:
Det representanten Tetzschner tar opp, er konkurransesituasjonen i dette markedet. La meg da få understreke at regelverket for prisutjevningsordningen i markedsordningen for melk ble endret 1. juli 2007. Erfaringene med den nye ordningen skulle evalueres etter fem år, altså nå i 2012. Situasjonen i meierimarkedet den gangen var preget av uro, konflikt og rettssaker gjennom flere år, noe som var uheldig for alle aktører. Det ble da innført flere konkurransepolitiske tiltak i prisutjevningsordningen for melk, som bl.a. innebar differensierte avgifter for ulike aktører på området, der TINE er en dominerende aktør. Det ble endring i særskilt distribusjonstilskudd til Q-Meieriene, og det ble en videreføring av særskilt kapitalgodtgjørelse til Q-Meieriene. Etter de endringene som ble gjennomført 1. juli 2007, har konfliktnivået blitt redusert, og aktørene i prisutjevningsordningen har sluttet opp om endringene som ble foretatt. Det skal være en evaluering av denne konkurransepolitiske situasjonen nå i 2012. Det er Statens landbruksforvaltning, som er ansvarlig forvaltningsorgan for denne ordningen, som også har fått ansvaret for å gjennomføre evalueringen. SLF skal også benytte bransjeforum for meieriene som referansegruppe i arbeidet. Der er alle aktører representert. Konkurransetilsynet skal også være med i referansegruppen. I mandatet heter det at SLF skal evaluere de konkurransepolitiske tiltakene i prisutjevningsordningen for melk for å sikre en virksom konkurranse. Grunnlaget for evalueringen er de forutsetningene som lå til grunn ved endringene i 2007. I mandatet skal SLF kartlegge utviklingstrekkene i markedet, vurdere effektene av tiltakene som ble gjort, samt vurdere behov for og eventuelt foreslå endringer. Så vi gjennomfører en evaluering av en betydelig endring som ble gjennomført i 2007. Den skal være nå, og aktørene skal selv få være med i evalueringen. Vi er opptatt av den konkurransepolitiske situasjonen, og vi er opptatt av at dette skal fungere etter forutsetningene, noe som gjør at en skal skille mellom industri og råvarer, og en skal la alle aktører ha en konkurransemessig situasjon som fungerer.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Når det gjelder tre tiltak som vil stanse nedbyggingen av norsk landbruk: Regjeringens landbrukspolitikk vil gjøre det mer lønnsomt å satse på landbruket, vil sikre incentiver for investeringer, vil bedre rekrutteringen, vil føre til en mer fleksibel håndtering av fradelingsproblematikken, vil innskrenke odelskretsen i odelsloven. Dette er en rekke tiltak som vil føre til en positiv utvikling for landbruket.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
For det første har vi foran oss en veldig god og offensiv landbruksmelding. For det andre har vi underbygd landbruksmeldingen og forbedret den gjennom de merknadene vi har skrevet. For det tredje har vi konkretisert – og det har komiteen sluttet seg til etter forslag fra saksordføreren – at det skal vurderes ulike incentiver for å bedre investeringsmulighetene i landbruket. Saken med beitepussing var et lite poeng i den sammenhengen. Vi har også tatt med – og fått en samlet komité til å støtte opp om – en næring som ikke var nevnt i meldingen. Så det er flere tiltak her som har kvalitetssikret og gjort en god melding enda bedre.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Norske bønder var tidlig ute med å organisere virksomheten slik at de fikk bedre kontroll med salget av sine produkter. Her har det vært en positiv utvikling helt fra 1930-tallet, i hvert fall. Når vi har etterlyst mer konkret hva Høyres landbrukspolitikk med hensyn til markedsreguleringer går ut på, synes jeg den er slengt fram som en idé som er veldig lite konkretisert. Ellers er det en rekke av de forslagene Høyre lanserer, som vi mener samlet sett vil være ødeleggende for landbruket, spesielt for distriktslandbruket.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Som jeg sa i mitt første innlegg, mener vi at den samiske reindriften har et stort potensial for økt verdiskaping. Reinsdyrkjøtt er en arktisk delikatesse som er av det mest eksklusive kjøttet som Norge har å by på. Jeg er enig med representantene Kåre Simensen og Frank Bakke-Jensen som sa at vi har mange veldig dyktige aktører i reindriften. Det er det viktig å understreke, for det blir ofte mye svartmaling i denne salen når vi snakker om reindrift. Jeg slutter meg til det de to nevnte representantene sa der. Etter at den nye reindriftsloven ble vedtatt i forrige periode, har tiden gått med til å avklare bruksregler og få vedtatt øvre reintall i alle distrikter. Det arbeidet er nå ferdig, og næringen står midt oppe i reintallstilpasningen. Det er store regionale forskjeller når det gjelder det økonomiske resultatet og slaktevekten. Jeg tror vi må kunne si at det er en samlet komité som er utålmodig etter å se resultatet av det arbeidet som nå gjøres. Det er bra at regjeringen nå legger opp til å effektivisere og forenkle den offentlige forvaltningen av reindriften. Men jeg ønsker å understreke at omorganiseringen må skje i god dialog med næringen, Sametinget og samfunnet for øvrig. Jeg må si at utviklingen i norsk landbruk er langt mer positiv enn enkelte i salen vil ha det til. Jeg har merket meg at Høyre nå sier at det er mye bra i norsk landbruk, men når en leser Høyres landbruksmelding, ser en dessverre at Høyre kanskje legger opp til en litt snillere tone i det offentlige rom, men jeg tror politikken egentlig er den samme. De vil ha omfattende endringer i norsk landbrukspolitikk. Flertallet i denne salen er av den oppfatning at vi må videreføre og utvikle den politikken som føres nå, etter den snuoperasjonen som kom med regjeringsskiftet i 2005. Norsk landbruk trenger ikke en kursendring, men en videreutvikling av den kursen som er lagt av denne regjeringen. Under det rød-grønne styret har bøndene hatt en positiv inntektsutvikling og en positiv produktivitetsøkning, det har vært nedgang i antall bruk som er lagt ned, og jordvernet er styrket. Man må kunne si at målet om landbruk over hele landet er nådd. Jeg viser der til den utredningen professor Reidar Almås ved Bygdeforskning har kommet med.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Jeg har ikke tenkt å bruke hele taletiden. Jeg ønsker bare å prøve å bidra til at debatten nå avsluttes. Jeg tror det er vanskelig for representantene å klare å kaste mer lys over de forskjellige frontlinjene som går i salen. Jeg tar ordet for å takke for debatten. Det har vært en omfattende debatt. Det har vært interessant å være til stede i salen hele tiden og delta i den. Jeg synes det er mye som er klarlagt når det gjelder skillelinjene i politikken – regjeringspartiene med støtte fra Kristelig Folkeparti på viktige områder, mens vi vel er enige om at Høyre og Fremskrittspartiet står for en annen politisk tilnærming til disse viktige samfunnsområdene. Det får være min oppsummering. Takk for debatten!
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Representanten Haugen var i innlegget sitt inne på en rekke forskjellige ting, bl.a. det med importvernet. Jeg er helt enig med representanten Haugen i at det har vært vellykket, så vellykket at til og med personer fra regjeringen har måttet dra til utlandet for å skaffe seg de matvarene som man har hatt behov for i påsken. Så det har i hvert fall vært effektivt. Mitt spørsmål til representanten Haugen dreier seg om at det i denne meldingen, på 301 sider, som vi har til behandling, ikke kommer fram mer enn veldig mange ord. Jeg kan ikke finne de konkrete tiltakene. Jeg vil gi en utfordring til representanten Haugen: Kan representanten Haugen nevne tre konkrete, nye tiltak i meldingen som nå blir behandlet, og som blir vedtatt i dag, som gjør at man får stanset nedbyggingen av landbruket? Da snakker vi ikke om de fagre ordene som står der, og løftene man gir. Kan representanten nevne tre konkrete tiltak?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Først vil jeg takke saksordføreren for et godt ledet arbeid i komiteen. Vi har møttes i flere debatter, og representanten har i flere debatter gjentatt og sågar blitt sitert på at han har fire finansministre å forholde seg til, men at meldingen ikke ville se ut som den gjorde når behandlingen var ferdig. Nå er behandlingen ferdig, og den eneste endringen fra meldingen og til innstillingen er nye formuleringer om beitepussing; resten er urørt. Hvor ble det av visjonen om endring, som gjentatte ganger ble uttrykt ved starten av behandlingen?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Vi har gjennom det oppropet som flere sentrale senterpartipolitikere har sluttet seg til, blitt oppmerksom på at Senterpartiet har landsmøtevedtak som er i tråd med politikken som Kristelig Folkeparti har fremmet i forbindelse med denne meldingen. Jeg fant følgende politiske hovedpunkt på Senterpartiets hjemmeside i går: De vil ha et inntektsmål som sikrer at jordbrukeren får økte inntektsmuligheter. De ønsker å øke norsk matproduksjon. De ønsker å styrke jordvernet for å sikre den beste matjorden i Norge, og til slutt ønsker de å forbedre og øke investeringsvirkemidlene. Det må i tillegg innføres en ordning for investeringsfond i landbruket. Dette er så å si identisk med våre forslag som fremmes i dag. Spørsmålet mitt til representanten er: Hvordan føles det å ha satt regjeringssamarbeid foran alle de konkrete punktene som Senterpartiets landsmøte vedtok i fjor?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Takk for rosende ord. Vi står som et sentrumsparti sammen med regjeringspartiene i ganske mye, men også sammen med Fremskrittspartiet og Høyre i en del. Representanten peker på samfunnsansvaret og utviklingen, som vi også har ansvar for, når det gjelder bruk av jorda, og nevner butikker og litt av hvert annet. Disse butikkene skal ha mat, og for å få den maten i butikkene trenger vi også et strengt jordvern. Vi er opptatt av at vi skal planlegge langsiktig, og det kan man f.eks. gjøre ved å planlegge sammen med nabokommunen. Hvor legger vi disse butikkene, og hvor legger vi infrastrukturen for mest mulig og best mulig å ivareta jordvernet?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
For det første vil jeg uttrykke glede over at vi står sammen i viktige merknader når det gjelder jordvernet: Vi er sammen bekymret for den utviklingen som skjer i sentrale strøk, og vi er bekymret over nedbyggingen av matjord der matjorda er aller best. Svaret mitt til representanten blir nok noe av det samme som jeg svarte til representanten fra Fremskrittspartiet: Det som er viktig når det gjelder å forvalte jorda, og det som er viktig når man skal planlegge infrastrukturinngrep, er at man ser dette i en større sammenheng, at man kan gå sammen med nabokommuner og se på hvor man kan avgrense misbruket, nemlig å bruke matjord til infrastruktur – til næring, til boligbygging osv. Det er svaret mitt. Om det så skal være dispensasjoner, eller hvordan vi skal gjøre dette, må vi eventuelt komme tilbake til.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
For det første vil jeg si at Kristelig Folkeparti fører Kristelig Folkeparti-politikk og svarer ikke for andres politikk. Vi fører den landbrukspolitikken som landet trenger, og det akter vi også å gjøre fremover. Vi synes det er trist det vi har sett de siste dagene – den skremselspropagandaen vi bl.a. har lest i Nationen – for det vi har vært opptatt av, er innholdet i meldingen. Vi ønsker å ivareta landbruket, og vi har en klar melding fra vår partileder om at landbruket ikke er til salgs. Det skal representanten fra Senterpartiet merke seg. Vi prioriterer landbruket høyt. Kristelig Folkeparti vil kanskje komme i en vippesituasjon i sentrum av norsk politikk, og man skal være trygg på at landbrukspolitikken er en av de viktige pilarene som vi ønsker å bære inn i et eventuelt samarbeid – uansett hvem det måtte bli med.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Kristelig Folkeparti er enig med regjeringspartiene og det som står i meldingen, når det pekes på at inntekt er avgjørende for rekrutteringen til landbruket. Næringen selv, interesseorganisasjonene og Kristelig Folkeparti har ønsket en sterkere formulering når det gjelder inntekt. Dette har det ikke vært vilje til. Vi har en følelse av at det har vært en dragkamp da meldingen ble skrevet – mellom Finansdepartementet, som ville begrense pengebruken, og Landbruksdepartementet, som ville gi bedre inntektsvilkår for bøndene. Nå når meldingen endelig ligger på bordet, ser vi at inntektsmålet blir svekket – og nedgradert til å være på lik linje med andre grupper. Dette gjør at inntektsgapet mellom bønder og andre grupper blir videreført på dagens nivå. Det blir derfor naturlig å stille landbruksministeren spørsmål om dette er landbruksministerens melding eller finansministerens melding.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Når jeg nå har bedt om å få ordet igjen, er det fordi jeg opplever å få lettvinte svar fra både statsråden og andre når det gjelder inntektsutvikling. Meldingen slår gjentatte ganger fast at økt inntekt er det viktigste tiltaket for å øke rekrutteringen til landbruket. Samtidig er inntekt avgjørende for å gi aktørene i landbruket fremtidstro. Kristelig Folkeparti er derfor glad for at regjeringen slo fast følgende i meldingen: «Regjeringen vil(…) videreutvikle inntekts- og velferdspolitikken i landbruket med utgangspunkt i den landbrukspolitikken(…) ført etter 2005.» (…) (…) Meldingen slår dermed fast at aktørene i landbruket skal ha en større inntektsutvikling enn andre grupper. Dette kan ikke tolkes på noen annen måte enn at inntektsgapet må tettes – og det er positivt. Men så leser vi da i det samme kapitlet følgende: «Regjeringen vil sikre utøverne i landbruket en inntektsutvikling(…) på linje med andre grupper.» (…) Dette er dobbeltkommunikasjon. Jeg vil tro at det til og med er bevisst dobbeltkommunikasjon. Bøndene skal tekkes med første del, og Finansdepartementet skal stagges med andre del. Dette er både forvirrende og uryddig. For hva mener egentlig regjeringen? Skal inntektsutviklingen til bøndene være som i de siste årene, eller skal den være på lik linje med andre grupper? Dette fortjener aktørene å få svar på. Det er noe som heter at selvskryt skal man høre på, for det kommer fra hjertet. Det har ikke manglet på hjertelige godord fra regjeringspartiene om den politikken som har blitt ført av regjeringen de siste årene. Regjeringspartiene og statsråden viser til stadighet til at bøndene har hatt høyere inntektsutvikling enn andre grupper fra 2005 – og de har sågar fått ros fra Kristelig Folkeparti for akkurat det. Økt inntekt er avgjørende for å øke rekrutteringen og bedre fremtidstroen i næringen. Det slår også meldingen fast. Men meldingen slår, som tidligere nevnt, også fast at «regjeringen vil sikre utøverne i landbruket en inntektsutvikling(…) på linje med andre grupper». (…) Med dette linjeskiftet signaliserer regjeringen nå at aktørene i landbruket har fått nok av kaka, at de ikke trenger høyere inntekt, og at inntektsgapet mellom bøndene og andre grupper rett og slett er rimelig. Dette kan ikke vi i Kristelig Folkeparti forstå. Kristelig Folkeparti ønsker en politikk som legger til rette for å redusere inntektsgapet mellom bønder og andre grupper, men her har vi møtt motstand fra regjeringspartiene. Det gjør at vi mener det er behov for en avklaring. Ser ikke regjeringen at det er behov for økt inntekt i landbruket?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-12:
Representanten Aasland og statsråden mener at formuleringene i meldingen imøtekommer Kristelig Folkepartis forslag om forbedring på inntektsutjevning. Det som da henger i luften, og som ikke er kommet på plass, er: Hvorfor reagerer da Senterpartiets ungdommer og andre med påskeopprør og ønsker klar melding fra Senterpartiet, en klar melding om at også de bør følge Kristelig Folkepartis forslag om sterkere formuleringer når det gjelder inntekt? Det henger i luften. Hvis det var så enkelt som det har kommet fram her i dag, hadde det vel ikke vært noe opprør eller reaksjoner, som vi har sett i den senere tid.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-04-12:
Høyre har jobbet lenge og vel med denne landbruksmeldingen i forbindelse med debatten vi har her i dag. Vi har også kommet med en egen landbruksmelding, der vi skisserer en del alternative løsninger og en del av de problemene vi ser at dagens landbruk har. Vi har bl.a. sagt at det for oss vil være verdifullt å gå inn og se på en alternativ markedsregulator, et nøytralt organ, som kan ta på seg oppgaven med markedsreguleringer overfor landbruket. Da registrerer vi at vi blir angrepet av Arbeiderpartiet. De sier at når Høyre nå skal se på en nøytral markedsregulator, vil det rasere landbruket, og det vil rasere samvirkeordningen i landbruket. Nå er samvirkeordningen bøndenes måte å organisere sitt salgsledd på, og det er ikke bestandig jeg klarer å se sammenhengen mellom det at man får en nøytral markedsregulator, og at det vil rasere samvirkeordningen. Så mitt spørsmål er om Haugen kan opplyse meg om denne sammenhengen.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-04-12:
Det kunne for så vidt ha vært interessant å utdype noe mer om den arvesynden SV prøvde å legge på Kristelig Folkeparti, men jeg skal ikke gjøre det. Jeg vil gjerne snakke litt om økologisk landbruk. Vi har et lite dilemma i den norske landbruksdebatten. Vi har problemer med å få forklart at økologisk landbruk er noe særlig bedre enn norsk konvensjonelt landbruk. For ikke mange uker siden var statsråden ganske klar på at konvensjonelt landbruk hadde så gode produkter at dem var det helt trygt å spise, og det ville de være i lang tid. Nå vet vi at økologisk landbruk bruker en fjerdedel mer stort areal enn konvensjonelt landbruk. Så vet vi at SV i god symbolpolitisk ånd forbereder tvangskjøp fra det offentlige for å få omsatt økologiske produkter, sånn at det skal se ut som om dette er noe som er bærekraftig. Hvordan mener representanten Holmelid at den formen for symbolpolitikk – og denne higen etter økologisk landbruk – stemmer med deres bekymring for verdens matvaresituasjon?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-04-12:
Først må jeg berømme statsrådens forsøk på å være høy og mørk fra Stortingets talerstol – det var en imponerende forestilling, men det er noen hull. Når statsråden påstår at alt Høyre ikke har skrevet i sin alternative landbruksmelding, mener vi ikke skal skje, så feiler han. Hvis det resonnementet skulle ha hold – når vi ikke har skrevet at det skal være jordbruk i hele landet, så mener vi at det ikke skal være det – hadde jeg, hvis jeg hadde vært leder av Norges Bondelag, stått på gelenderet i diplomatlosjen nå. For det er jo akkurat det samme Senterpartiet gjør når de ikke vil skrive inn målene Kristelig Folkeparti har presentert for dem. Når det gjelder de tre konkrete målene Kristelig Folkeparti har bedt om å få skrevet inn i meldingen, sier Senterpartiet nei, de trenger ikke å stå der. Men det kan da ikke bety at når de ikke står der, så skal det ikke skje, at når man ikke skal skrive inn konkrete inntektstall, så skal ikke inntektsøkningen være slik som man antyder, at når man ikke vil skrive inn konkrete produksjonsmål, så skal ikke økningen være sånn, at når man ikke vil skrive inn jordvern, så skal man ikke ha jordvern. Resonnementet til statsråden er helt på jordet. Det er ikke sånn at Høyre har sagt eller tenkt at vi vil utforme en politikk som gjør at vi ikke får jordbruk i hele landet. Men Høyre har sagt at det er viktig at det jordbruket vi har rundt omkring, skal være lønnsomt. Og lønnsomhet er viktig, for dette er en næring som er avhengig av å få unge mennesker inn. Det har vi snakket om tidligere i denne salen. Denne gangen ser det litt bedre ut – sist vi diskuterte landbruk, var det enda gråere og eldre folk som satt her. Vi sier at markedsregulatoren bør være nøytral, vi vil se på det, og da må det være lov å stille noen spørsmål: Er vi fornøyd med mangfoldet i norsk landbruk i dag? Er vi fornøyd med antallet som har lyst til å investere i norsk landbruk i dag? Kan tyngden fra samvirket kombinert med markedsregulatoren gjøre at investorer ikke synes dette er attraktivt? Det er i alle fall spørsmål det må være lov å stille, og det er spørsmål man kunne ha utredet. Så til slutt: Jeg tror at grunnen til de voldsomme reaksjonene vi har fått fra Senterpartiet på at vi har engasjert oss i landbrukspolitikken og kommet med en alternativ melding, er at de aller fleste i Senterpartiet er genetiske monopolister, og det irriterer dem grenseløst at noen andre skal blande seg borti en politikk som de mener de har hatt rett på de siste 30 år.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-04-12:
Bare kort: Takk for debatten! Så litt til formuleringene våre når det gjelder å bruke landbruksoverføringene for å sikre bosetting. Vi skal bruke landbruksoverføringene for å sikre lønnsomt landbruk i hele landet. Til slutt om beskyldningene om at vi er utydelige. Det er litt merkelig. På den ene siden blir vi beskyldt for å være forferdelig utydelig, og på den andre siden er posisjonen helt klar på at politikken vår vil rasere landbruket i hele landet. Vi er altså utydelige, og det eneste man da kan trekke ut av vår politikk, er at den vil rasere landbruket i hele landet. Jeg tror faktisk ikke det. Det er eksempler på utydelighet fra posisjonen. Når vi snakker med utenriksministeren, er han helt klar på at ting vil endre seg. WTO-forhandlingene vil føre til at også for Norge vil situasjonen endre seg. Forhold utenfra vil endre forhold i Norge. Da må man forberede seg på de endringene som kommer, ikke bare knipe igjen øynene og glemme det.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Fremskrittspartiets politikk tar vare på enkeltindividets muligheter. Representanten fra Arbeiderpartiet, som også er fiskeritalsmann, burde kanskje legge landbrukspolitikken opp mot den måten fiskeri styres på. Fiskeri i dag styres ikke ved subsidier, der alt er subsidiert og regulert ned til minste detalj. Problemet i dag i det norske landbruket er at de bønder som ønsker mer produksjon, får ingen mulighet, og dermed får man ingen lønn. Det man gjør med representantens forslag og politikk, er en nedbygging. Det legges ned tre landbruk hver dag, 21 i uka, og til og med på søndager. Den eneste måten representanten fra Arbeiderpartiet godtar søndagsåpne butikker på, er ved nedlegging av bruk på søndager. Det er greit for dere. Men at folk skal få handle i dagligvareforretninger, er ikke greit.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Hvis representanten Holmelid hadde lest alle merknadene som er skrevet, og lest de merknadene som Høyre og Fremskrittspartiet har sammen, tidvis også sammen med Kristelig Folkeparti, hadde han sett at hvis det blir et regjeringsskifte, blir det flertall for å gjøre noe med markedsregulatoren og å gjøre noe for å slippe bonden fri og la bonden være selvstendig næringsdrivende, la bonden få lov å produsere den melken han kan, la bonden produsere det kjøttet en trenger – så vi slipper å ha kjøttmangel, så vi slipper å reise til Sverige, så vi slipper å ha ribbekrise, så vi slipper å ha smørkrise. Alt dette er representanten Holmelids skyld. Det er den vanstyrte politikken deres som gjør at forbrukerne i dag må rømme landet for å få mat.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
I motsetning til Senterpartiet ønsker vi å ha landbruk over hele landet, og vi ønsker faktisk at det skal være opp til dem som bor rundt omkring i hele landet, om man vil drive med landbruk, eller hva man vil drive med. Men med representanten Lange Nordahls politikk isolerer man jo folket rundt omkring, hvor de skal få lov til å gjøre det. Der man kan produsere mer melk, får man ikke produsere mer melk, der man kan produsere mer kjøtt, får man ikke lov til å produsere kjøtt. Det representanten Lange Nordahl står for, er en politikk som Sovjetunionen faktisk nå har avstått fra. De har ikke den lenger. I dag er det faktisk bare to nasjoner i verden som driver en slik politikk med reguleringer som vi gjør, og det er bl.a. Nord-Korea. Men Nord-Korea gjør det fordi de mangler mat – det er eneste forskjellen. Så med vår politikk kommer det til å bli et blomstrende liv, det kommer til å bli et blomstrende næringsliv, det kommer til å være turisme, og det kommer til å være et levende Norge. Men dessverre, hvis Senterpartiet blir sittende i regjering, blir distriktene fraflyttet, og alt flytter inn til byene.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Vi har registrert at landbruksmeldingen har splittet Senterpartiet i to. Det er indre opprør, og det er et forslag som ligger på bordet, som ikke er i tråd med landbruksministerens. Vi registrerer også at man i dagens utgave av Nationen har et oppslag om nedbygging og bremsing av byggingen. Den kurven, som går litt opp og ned – forferdelig mye ned den siste tiden – minner meg faktisk om en reise med berg-og-dal-banen. Hvordan kan en landbrukspolitikk som er så uforutsigbar – opp og ned – kunne være bra for bøndene? Alle forstår at det går ikke. Når Senterpartiet i regjering ikke legger press på landbrukspolitikken, er det landbrukspolitikken som taper. Mitt spørsmål er følgende: Man sier man har kommet med mange tiltak i meldingen. Da vil jeg utfordre Lange Nordahl på tre konkrete tiltak – tiltak, ikke bare fagre ord – som Senterpartiet har fått igjennom i denne meldingen.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Vi kan lese i Nationen i dag at berg-og-dal-banen til Senterpartiet er i gang. Vi ser at kurven går opp og ned når det gjelder bygging i landbruket og nye etableringer. Vi ser også at vi har tidenes største fall – 27 pst. fra i fjor. Vi ser at i regjeringens og landbruksministerens regjeringstid har det altså vært en kraftig nedbygging. Spørsmålet mitt til statsråd Brekk er: Er du fornøyd med at vi nå har det største fallet når det gjelder nybygging, og kan du nevne – for jeg kan ikke se det – noen steder i meldingen der det står at dere legger fram tiltak her? Dere prater mye om hva man kan gjøre, men hvilke tiltak? Vil det komme tiltak i forbindelse med landbruksoppgjøret?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Først en kommentar til den forrige replikken jeg hadde, der ministeren svarte på nedbygging – at det har vært lite nybygging. Så registrerer jeg at det han fortalte, var at Senterpartiet er uten gjennomslagskraft i regjeringen og når ikke gjennom. Derfor har nedbyggingen under Brekks tid gått veldig fort. Et nytt spørsmål til ministeren går på økologisk produksjon. I meldingen står det at innen åtte år skal 15 pst. være økologisk. Man har i dag 4,9 pst. areal, og man har en omsetning på kun 1 pst. Vi har registrert at folk fra Senterpartiet og Bondelaget også har sagt at de ikke har noen tro på at denne satsingen er riktig. Men så ser vi selvfølgelig at SV styrer dette, for de vil ha offentlig innkjøp. Mitt spørsmål til Brekk er: Har han selv tro på at det går an å nå 15 pst. innen åtte år, og hvordan vil han nå disse målene?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Under debatten har veldig mange fra de rød-grønne pratet om selvforsyningsdelen. Det jeg egentlig reagerer litt på, er at dette er en matmelding, men man vil ikke ta inn over seg at man eksporterer 38 millioner måltider fisk hver eneste dag. Når ministeren lager en matmelding, bør han også nevne fisk. Når det gjelder fiskeriministeren, er hun fiskeriminister – hun er ikke matminister. Matministeren sitter her. Vi i Fremskrittspartiet mener iallfall at fisk er mat. Så til Brekk. Jeg vil kommentere litt av det han sa. Han sa jeg var uklar når det gjaldt vårt forslag som handler om regulatorrollen. Jeg synes det er rart at han mener at jeg var uklar. Samtidig sa han at Høyre ikke vil stemme for Fremskrittspartiets forslag. Men det Brekk prater om, er et Dokument 8-forslag som er innlevert fra Fremskrittspartiet, og som handler om regulatorrollen. Men forslaget har ikke vært til behandling ennå. Komiteen har ikke startet jobben med det. Ikke engang hvem som skal være saksordfører, har kommet opp ennå. Og så vet statsråden hva Høyre vil gjøre! Jeg synes – med all respekt – at Høyre fortjener en unnskyldning fra Brekk for at han forteller hva de kommer til å gjøre, og ikke gjøre. Det synes jeg er uverdig i en debatt, spesielt av en statsråd. Jeg synes han bør moderere dette litt. Til det man også sa var uklart: Som jeg sa i mitt innlegg tidligere, ønsker vi at SLF i en overgangsfase skal ha regulatorrollen til vi får sett på dette. Vi vil sette ned en gruppe – som kan bestå av folk fra BI, bestå av kompetente folk – som skal se på dette. Tross alt bruker man altså – noe statsråden ikke har nevnt ett ord om – over jordbruksavtalen 35 mill. kr til regulatordelen – fra budsjettet, ikke bare fra bøndene. Det kan man også ta med seg her. Så til Aasland. Han sa at ingen har sagt at det er en lite ambisiøs melding. Jeg har stått på denne talerstolen og sagt at Velkommen til bords, som meldingen heter, er levert uten bestikk, for det følger ingenting med. Hvis det er å være lite ambisiøs å si at vi ikke er enig, vet jeg ikke hvilke ord man skal bruke. Det eneste jeg kan konkludere med, er at hvis det blir regjeringsskifte, blir det iallfall et nytt Velkommen til bords. Jeg kan love at den nye regjeringen – hvis den kommer – i hvert fall kommer til å ha bestikk med seg. Det blir ikke levert en melding uten bestikk. Så vil jeg si at Fremskrittspartiet vil støtte Venstres forslag nr. 20 og nr. 23.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2012-04-12:
Senterpartiets representant Slagsvold Vedum sier at politikken virker. Ja, vi registrerer jo det med de siste medieoppslagene og i salen her at det er et opprør i Senterpartiet. Så den virker tydeligvis ikke engang i Senterpartiet. Den virker så godt at man legger ned tre bruk per dag – 21 i uken. Det er Senterpartiets politikk. Så blir vi også beskyldt for at vi er utydelige. Jeg kan ikke forstå hvorfor, for ellers blir man beskyldt for man er for brå. Så sier komitélederen også at vi blir fri for mat på bordet hvis den borgerlige politikken slår inn. Det er litt merkelig at det ikke er fritt for mat på bordet i resten av verden og i resten av Europa, som har en politikk som vi ønsker å føre. Så litt til Lillian Hansens etterlysning. Jeg synes det er ganske påfallende at representanten Hansen nå forteller hele Stortinget at hun ikke har lest merknadene, at hun ikke har lest dokumentene. Alt det hun spør om, står i dokumentene.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Innlegget til Fremskrittspartiets representant Trældal var i grunnen i kjent stil og for så vidt også med kjent innhold. Enkeltbønders mulighet til å utvikle drift er avgjørende, sa representanten Trældal i sitt innlegg. For å oppnå dette byr Fremskrittspartiet på mindre av alt – færre reguleringer, mindre tollvern og langt mindre overføringer. Hele 7 mrd. kr skal kuttes. Jeg har ikke registrert at det er så veldig mange som ønsker denne oppskriften av bønder og aktører i landet. Kan representanten Trældal, som ofte klager over høye kostnader og tøffe konkurransevilkår for næringsaktørene her i landet, forklare hvordan han mener at hans politikk vil kunne føre til et levende landbruk over hele landet? Er dette frihet for bonden?