Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-07:
Det er særlig den sterke markedsmessige og teknologiske utviklingen i telesektoren som er grunnlaget for de foreslåtte endringene og tilføyelsene i teleloven som ble lagt fram for Stortinget i begynnelsen av mai i år. Jeg er glad for at komiteens innstilling, som Odelstinget i dag behandler, viser at det i komiteen er enstemmig støtte til så godt som alle de endringsforslag som proposisjonen inneholder. Jeg ser det slik at dette også avspeiler at det er bred enighet om telepolitikken, og tror at nettopp dette er grunnleggende viktig for vekst og utvikling i sektoren. Bare på ett punkt registrerer jeg at det er dissens i komiteen, og det skal jeg få lov til å komme litt tilbake til. Gjeldende telelov trådte i kraft i 1996 og er senere endret i 1998 og 1999 i forbindelse med deregulering av telesektoren. Den raske utviklingen i telesektoren etter at Stortinget vedtok å oppheve gjenværende eneretter fra 1. januar 1998, gjør det ønskelig med ytterligere tilpassing av lovens bestemmelser til en situasjon med stadig flere aktører og et øket tjenestetilbud. I proposisjonen foreslås det ellers en del endringer som gjelder frekvensplanlegging og tillatelser til frekvensbruk. Innføringen av nye regler om radio- og teleterminalutstyr gir grunn til noen endringer i telelovens bestemmelser på dette området. Lovendringsforslagene gjenspeiler også utvidet virksomhet for Post- og teletilsynet på EMC-området, Elektromagnetisk kompatibilitet, og når det gjelder Radiostøykontrollens virksomhet, som tilsynet tidligere har fått overført fra Telenor. Jeg finner særlig grunn til å peke på at man i proposisjonen foreslår å endre reglene om framføringsrett i teleloven. Dette gjør vi for å sikre større grad av likebehandling mellom aktørene på området. Jeg er spesielt glad for at komiteen enstemmig slutter seg til forslaget om å oppheve den spesielle retten som enkelte aktører har hatt til selv å beslutte eiendomsinngrep. Framføringsveiene – kanalanlegg, tunneler og rør for kabler, master og plattformer for radioantenner mv. – utgjør en stor kostnadskomponent ved anlegg av ny teleinfrastruktur. Det vil være ressursbesparende og gi stordriftsfordeler dersom man i større grad enn i dag kan sikre nye tilbydere av infrastruktur tilgang til eksisterende ressurser for framføring og få til en bedre koordinering ved nybyggingsaktivitet. Dette reiser imidlertid mange problemstillinger. I henhold til Regjeringens handlingsplan for bredbåndskommunikasjon skal forutsetningene for å få til felles utnyttelse av eksisterende og nye framføringsveier for telenett utredes nærmere. Som omtalt i proposisjonen har Samferdselsdepartementet for dette formål nedsatt en bredt sammensatt arbeidsgruppe med representanter for berørte offentlige myndigheter og markedsaktørene. Hovedspørsmålet arbeidsgruppen utreder, er rettslige og praktiske forutsetninger for å få til felles framføring. Jeg vil komme tilbake til Stortinget på en egnet måte når arbeidsgruppen senere i år har avsluttet sitt arbeid. Samferdselsdepartementet forbereder nå arbeidet med å tildele ytterligere frekvenser for bruk til annengenerasjons mobilsystemer. I forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2001 bestemte Stortinget at tildeling skal skje ved bruk av auksjon. Dette er lagt til grunn i departementets arbeid med tildelingen, og behovet for forutsigbare rammevilkår for aktørene tilsier at en holder seg til det som Stortinget har bestemt om tildelingsmåte. Jeg er derfor glad for at et stort flertall i komiteen fortsatt ser bruk av auksjon som en hensiktsmessig tildelingsform i forhold til de tillatelser det nå er aktuelt å tildele til bruk av radiofrekvenser. Samferdselsdepartementet legger opp til å finne fram til en auksjonsform som er tilpasset etterspørselen og betalingsviljen i markedet for de ledige frekvensressursene. I arbeidet vil departementet også se hen til erfaringene fra andre land som har gjennomført tilsvarende frekvensauksjoner. Men dette er en bransje i stor forandring, det viser ikke minst erfaringer fra andre land. Dermed vil jeg peke på den usikkerhet som også ligger i bruk av auksjonsprinsipper, men vi vil, som nevnt, videreføre dette arbeidet med sikte på en auksjon i løpet av høsten 2001. Jeg har for øvrig merket meg komiteens forutsetning i forhold til framtidig bruk av auksjon som tildelingsmåte, og vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte når det eventuelt måtte bli aktuelt i forhold til tildeling av tillatelser til bruk av frekvenser til framtidige større samfunnsviktige systemer. Men for å være helt ærlig er det ikke mindretallet jeg er mest overrasket over her, men Fremskrittspartiet, som er med på flertallsinnstillingen. Som de fleste vil huske, var dette partiet i april i fjor med i en enstemmig komite som gikk inn for at UMTS-lisensene skulle tildeles etter anbudsprinsippet. En måned senere gjorde partiet kuvending da revidert nasjonalbudsjett ble behandlet, og ville ha auksjon. Partiet budsjetterte sågar med milliardinntekter fra en slik auksjon i sitt budsjettopplegg for revidert nasjonalbudsjett 2000. I dag ser vi at partiet på nytt har snudd, og er med i det flertallet som slår fast at vårt valg av anbudsprinsippet ved tildeling av UMTS-lisensene var en riktig vurdering. Enten er det slik at partiet nå for annen gang på ett år har skiftet syn i dette spørsmålet, eller så må Fremskrittspartiets syn være avhengig av om saken behandles i samferdselskomiteen eller om den behandles i finanskomiteen. Forutsigbarhet er ikke under noen omstendighet til stede. Avslutningsvis vil jeg peke på, som også omtalt i proposisjonen, at Samferdselsdepartementet høsten 2000 gjennomførte en tidlig høring i markedet og blant utvalgte offentlige myndighetsorganer av åtte reguleringsforslag fra EU, den såkalte Review 1999-pakken, som med ett unntak er ment å skulle tre i kraft i fellesskapet fra 1. januar 2002. Departementet arbeider nå med oppfølgingen av denne høringen, og vil for øvrig følge prosessen i EU så tett som mulig. Som følge av EØS-avtalen vil resultatet av EUs regelverksgjennomgang også få betydning for norsk regelverk. De lovendringsforslag som nå framlegges, tar ikke opp i seg eventuelle lovendringer som måtte bli nødvendige som følge av EUs Review 1999. Dette vil jeg komme nærmere tilbake til i framlegg til Stortinget når en ser resultatet av behandlingen av reguleringsforslagene i EU.