Torild Skogsholm (Venstre), 2003-06-11:
Debatten her i dag viser at det er bred enighet om å videreføre gjeldende målsettinger i telepolitikken på det nye området elektronisk kommunikasjon. Det er dermed fortsatt et mål å sikre brukerne tilbud om gode, rimelige og framtidsrettede tjenester. Det er også et mål å videreføre de leveringspliktige tjenestene som er grunnleggende for elektronisk kommunikasjon til alle deler av landet. Vi vil også bidra til effektiv bruk av samfunnets ressurser gjennom bærekraftig konkurranse. Jeg vil understreke betydningen av at Norge skal være et land for næringsutvikling og innovasjon når det gjelder både tekniske løsninger og nytt tjenesteinnhold. Det er et mål for Regjeringen å legge forholdene til rette slik at det kan skapes nye arbeidsplasser knyttet til elektronisk kommunikasjon. Med bred politisk enighet om sentrale og viktige spørsmål skulle rammevilkårene ligge til rette for at tilbudet i Norge innenfor elektronisk kommunikasjon kan fortsette å være blant de fremste i Europa og i verden for øvrig. Innstillingen som vi behandler her i dag, og lovendringsforslagene som ligger til grunn for innstillingen, oppdaterer lovverket på teleområdet i forhold til den tekniske og markedsmessige utviklingen. Liberaliseringen av telemarkedet med en bred introduksjon av konkurranse i form av fri etableringsrett ble fullført i 1998. Dette har ført til en stor vekst i antall aktører, bedre utnyttelse av eksisterende infrastruktur og etablering av ny infrastruktur i telekommunikasjonssektoren. Den teknologiske utvikingen i samme periode har medført en konvergens mellom sektorene telekommunikasjon, IT og media som innebærer at markedsstrukturen endres. Derfor er det nå nødvendig å oppdatere og revidere lovgivningen på dette området. Lovforslaget er også en oppfølging av EUs nye reguleringspakke på området for elektronisk kommunikasjon. EUs reguleringspakke skal bidra til å sikre harmoniserte rammevilkår for tilbyderne innenfor EØS-området. Det vil sikre norske virksomheter tilsvarende behandling i andre EØS-land som den de er kjent med fra Norge. Lovforslaget inneholder for øvrig nasjonale tilpasninger som etter min mening samlet sett vil gi oss gode rammevilkår på dette området. Jeg er glad for støtten som framkommer til lovforslaget her på Stortinget. Jeg tar for øvrig til etterretning at klageordningen som Regjeringen forslo, er endret. I denne saken er Regjeringen og Stortinget enige om at det absolutt viktigste er å få i stand en klageordning som er effektiv. Jeg er derfor tilfreds med at målsettingene i Regjeringens forslag om en forenklet klageordning er opprettholdt, slik at vi i framtiden kan få en to-instans klagebehandling. Jeg registrerer også at departementet nå gjøres til klageinstans for alle klager på dette området. Regjeringen anser sitt forslag til klageordning for å være innenfor rammen av EUs nye reguleringspakke. Som tidligere nevnt i svar på spørsmål fra Stortinget om konsekvenser av å endre Regjeringens forslag til klageordning, foreligger det ingen informasjon om hvorvidt EFTAs overvåkingsorgan, ESA, vil anse at departementet som klageinstans oppfyller kravene i EUs rammeverk. Det vil først vise seg etter at regelverket er trådt i kraft. Jeg vil understreke at jeg vil legge vekt på å oppfylle Stortingets ønske om en mer effektiv klagebehandling. Departementet vil derfor gjennomgå dagens rutiner for klagebehandling med sikte på effektivisering og raskere behandling. I tråd med Stortingets ønske vil jeg ta sikte på å utarbeide veiledende saksbehandlingsfrister både for departementet og Post- og teletilsynet. Jeg har merket meg at Stortinget ønsker departementets vurdering av et nytt virkemiddel for prisregulering i form av større fleksibilitet ved fastsetting av vedtakstidspunkt. Denne problemstillingen er svært kompleks og omfattende. Vi må vurdere en lang rekke forhold for å sikre en ordning som ivaretar de hensyn Stortinget her gir uttrykk for. Det er dessuten viktig at vi ikke skaper ordninger som får uforutsette følger for tilbyderne. For å illustrere kompleksiteten vil jeg vise til at vi bl.a. må vurdere hvor langt tilbake i tid man skal kunne kreve tilbakebetaling om det skal betales renter på et eventuelt tilbakebetalingskrav om det skal være krav til skyld om tilbakebetalingskravet skal gjelde ved gjentatte brudd på prisreguleringsvedtak osv. Jeg er enig med Stortinget i at problemstillingen er svært interessant, og vil ta initiativ til å starte en slik utredning. Jeg registrerer at Arbeiderpartiets medlemmer har vært opptatt av å godtgjøre tilbyderne for nær sagt enhver kostnad av samfunnsmessig art som måtte påløpe. Jeg vil understreke at tilbyderne allerede i dag får kompensert for en rekke merkostnader som påløper i forbindelse med bl.a. sikkerhet og beredskap. I Regjeringens forslag ligger det dessuten en klar hjemmel til å kunne dekke uforholdsmessige utgifter som måtte påløpe tilbyder på dette området. Regjeringens forslag er knyttet til uforholdsmessige utgifter fordi sikkerhets- og beredskapstiltakene langt på vei også er til stor nytte for tilbyderne selv. Tilbyderne er avhengig av å inneha et visst sikkerhetsnivå i egne nett for å kunne sikre kundene sine trygge og gode tjenester over tid. Investeringer i nettsikkerhet er derfor en innsatsfaktor for å kunne produsere attraktive tjenester som folk vil ha i et konkurranseutsatt marked. Kostnader forbundet med sikkerheten i nettene bør derfor ikke veltes over på staten på en ukritisk måte. I forbindelse med St.meld. nr. 47 for 2000-2001 om telesikkerhet og -beredskap i et telemarked med fri konkurranse var det enighet i Stortinget om at finansiering av konkrete tiltak ville kunne skje gjennom gebyrer, avgifter, egenfinansiering, kundefinansiering eller bevilgninger over statsbudsjettet. Hvilken finansieringsmåte som passet best, skulle være avhengig av det konkrete tiltak. Endelig valg av regulerings- og finansieringsmåte skulle besluttes av myndighetene i det konkrete tilfellet. Ordinære driftsutgifter i forbindelse med Post- og teletilsynets sikkerhets- og beredskapsoppgaver skulle kunne finansieres med gebyrer fra teleoperatørene på lik linje med Post- og teletilsynets øvrige virksomhet. Departementet har i proposisjonen søkt å gjennomføre St.meld. nr. 47. Jeg tar imidlertid Stortingets presisering om at staten skal dekke tilbydernes merkostnader ved sikkerhets- og beredskapstiltak til etterretning. Jeg legger til grunn at Stortingets vedtak i St.meld. nr. 47 står ved lag, slik at regulatorisk myndighet fastsetter eventuell kompensasjon i det enkelte tilfellet. Jeg setter pris på at det er bred politisk enighet om viktigheten av å fremme sikkerhet i nettene for elektronisk kommunikasjon, og at det er av overordnet betydning å sikre nettene så godt som mulig under alle forhold. På dette området vil det nok kunne være behov for større bevilgninger i forbindelse med økte krav til sikkerhet og beredskap framover, og jeg vil komme tilbake til dette på en egnet måte. Jeg merker meg at Stortinget i tråd med Regjeringens forslag ber om at en eventuell innføring av lagringsplikt for trafikkdata skal forelegges Stortinget. Lagring av trafikkdata er en vanskelig problemstilling der to svært viktige hensyn står delvis mot hverandre, personvernhensyn og hensynet til en effektiv kriminalitetsbekjempelse. Jeg vil påse at Stortingets innstilling følges opp, og vil komme tilbake til Stortinget dersom det blir aktuelt å gi forskrift som fastsetter lagringsplikt for trafikkdata.