Inger Løite (Arbeiderpartiet), 2009-06-18:
Lønnsfastsettelse er partene i arbeidslivet sitt ansvar. Nå foreslår Fremskrittspartiet at vi skal løfte spørsmålet om lønn for enkelte grupper ut av forhandlinger og nærmest fastsette lønnen for store grupper arbeidstakere her i Stortinget. Dette vil rokke ved et av de viktigste prinsippene for den norske modellen for lønnsdannelse, en modell som har sørget for utjevning av lønnsforskjeller, ansvarlige oppgjør og parter som tar ansvar for samfunnsutviklingen. Det er ingen tvil om at Arbeiderpartiet er opptatt av et løft for lavlønnsgruppene og av kampen for likelønn. Det fins et sett av virkemidler for å oppnå likelønn. Dette slås også fast av Likelønnskommisjonen, bl.a. drøfter den mer deling av fødselspermisjon, rekruttering av flere kvinner til lederstillinger og styrking av likestillingsloven. Alt sammen forslag som Fremskrittspartiet er imot. Den rød-grønne regjeringen har gjort det klart at den i kommende oppgjør har som målsetting å bidra til å heve kvinnelønn og lav lønn, men dette må selvfølgelig være en del av forhandlingene. Det er en utfordring at mange jobber ufrivillig deltid. Kommunene må fokusere på å tilby heltidsstillinger til dem som ønsker det. Mange kommuner har allerede lagt ned en stor innsats for å gjøre noe med dette, og vi ser at mange steder viser de nå til gode resultater. Et annet viktig verktøy er arbeidsmiljølovens bestemmelser om fortrinnsrett til utvidet stilling, som vår regjering innførte i 2006. Det samme er vedtaket om likestilling av skift og turnus, som ble gjort tidligere i år. Fremskrittspartiet har i alle år markert seg som et likestillingsfiendtlig parti og stemt imot de fleste tiltak og reformer som kan bedre situasjonen for kvinner. De vil avvikle likestillingsloven. De vil legge ned Likestillingsombudet. De kutter radikalt i forskning på kjønn og likestilling. Og de er imot enhver form for kvotering av kvinner. Når Fremskrittspartiet og Siv Jensen nå sier at de vil gjøre noe for likelønn og for lavlønnsgruppene, har det ingen troverdighet. Det tok nøyaktig 22 dager fra Siv Jensen fremmet representantforslaget om likelønn og løft for lavlønnsgrupper til Fremskrittspartiet valgte å ikke vedta noe som helst om dette i sitt nye program. Tvert imot framholder Fremskrittspartiet at det ikke er en offentlig oppgave å utjevne lønnsforskjeller som oppstår i arbeidsmarkedet. Det kan vel ikke sies klarere enn Fremskrittspartiets stortingsrepresentant Kenneth Svendsen sa det i en debatt om solidaransvar tidligere denne uken: «For det første er det konkurranse om lønnen i dag i Norge, og det er en sunn konkurranse. Det er derfor vi har forskjellige lønnsnivåer i de forskjellige yrkene.» Fremskrittspartiet er som kjent heller ikke en stor tilhenger av kollektive avtaler, et av de virkelig viktige virkemidlene for nettopp å kunne gi enkeltgrupper et lønnsløft. Programmet deres legger vekt på økt bruk av lokale forhandlinger. I Fremskrittspartiets verden må altså hver enkelt av de samme kvinnene de er så bekymret for, stå alene og forhandle om sin lønn. Hvordan har Fremskrittspartiet egentlig tenkt å sørge for et lønnsløft for kvinner i lavlønnsyrkene? Jeg er mildt sagt overrasket over forslaget fra Fremskrittspartiet og Siv Jensen. Ja, jeg har faktisk problemer med å ta forslaget på alvor.