Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-05-28:
Først vil jeg takke barne- og familieministeren for at han ombestemte seg og likevel valgte å holde en redegjørelse for Stortinget om barnevernet. Så vil jeg understreke, som komitélederen gjorde, at det gjøres mye bra i barnevernet, og at alle suksesshistoriene naturlig nok ikke får oppmerksomhet i mediene. Ansatte gjør en stor innsats for mange barn og familier, og det gjøres framskritt med grunnlag i kunnskapen til tidligere barnevernsbarn, ansattes organisasjoner og gode fagfolk. Men likevel er det slik at for mange barn ikke får det som er en helt nødvendig hjelp av samfunnet når voksne rundt dem svikter. Det eksisterer en åpenbar systemsvikt med for svak rettssikkerhet. Jeg må si det er forstemmende at statsråden og regjeringa ikke synes å anerkjenne alvorligheten i denne svikten. Den alvorlige maktposisjonen barnevernet har, må anerkjennes. Flere rapporter og de mange sakene fra norsk barnevern i EMD, viser grov systemsvikt og behovet for å utvikle systemer som styrker rettssikkerheten og derigjennom grunnlag for økt tillit. For mange fortvilte foreldre og barn opplever at staten grovt krenker deres menneskerettigheter. Og det haster. Disse familiene har dårligere tid enn statsråden. Å ta et barn fra sine foreldre er det mest dramatiske tvangsinngrep en stat kan iverksette, og skal underlegges streng kontroll. Arbeiderpartiets konkrete forslag til forbedringer og forsterkninger har så langt ikke vunnet gehør i regjeringa. Statsråden sier i sin redegjørelse at barnevernssaker er blitt en omdømmebelastning for Norge. Det er ikke sakene som er belastningen, det er systemet. Skal vi lykkes med å forbedre omdømmet, må menneskerettighetene styrkes for foreldre og barn. For å styrke rettssikkerheten foreslår vi en søknadsbasert ordning for sakkyndige, klarere krav til advokater som bidrar i barnevernssaker, økt brukermedvirkning og at haste- og akuttsaker alltid skal underlegges annenhåndsvurdering av en ytre instans. Vi vil også fremme forslag om å få nedsatt et ekspertutvalg, som skal foreta en gjennomgang av rettssikkerheten i alle deler av norsk barnevern. Formålet er å forsterke rettssikkerheten i barnevernet generelt og å få vurdert EMD-dommene spesielt. Systemsvikten i barnevernet handler også om alvorlig ulikhet i tilbud avhengig av bosted, etnisitet, kultur og klasse. Forskning viser at familier med høy grad av levekårsstress og utfordringer på grunn av dårlig økonomi og språkbarrierer ikke møtes på samme måte som familier med høy utdanning. At familier med ulik kulturbakgrunn og vår egen urbefolkning ikke får samme tilbud som andre, er også et alvorlig rettssikkerhetsproblem. Vi støtter fullt og helt opp om en styrking av utdanningen og kompetanseheving slik regjeringa foreslår, og de forslag som ligger til behandling i neste uke. Men det endrer ikke behovet for flere ansatte i det kommunale barnevernet. Flere ansatte er en forutsetning for å lykkes. Jeg merket meg at statsråden sa følgende i redegjørelsen: «Opposisjonen har flere ganger pekt på innføring av bemanningsnorm og øremerking av midler til flere stillinger som de viktigste virkemidlene for å heve kvaliteten i barnevernet.» – Det er fint at statsråden har merket seg opposisjonens gjentatte forslag om å øke bemanningen med flere stillinger. Det som undrer meg, er at han ikke nevner at opposisjonens synspunkt deles av Barneombudet, barnevernsbarnas organisasjoner, ansattes organisasjoner og heierna-kampanjen. Behovet for flere ansatte er ikke en slags fiks opposisjonsidé, det framføres av alle andre aktører enn regjeringspartiene. Sårbare barn og familier som sliter, trenger ofte kvalifiserte og gode voksne med nok tid til å skape den tilliten vi alle mener de skal få, og som de skal klare å etablere, forebygge godt og å utvikle tilbud tilpasset det enkelte barn. Det er fint at statsråden nå nevner at han er i gang med å håndtere Stortingets vedtak om å styrke det offentlige og ideelt drevne barnevern på bekostning av det kommersielle. For Arbeiderpartiet er hvert barn og hver familie unik. Barnevern er ikke egnet for stykkpris, anbud, kommersiell drift og fortjenestemotiver. Bevilgninger til barnevern bør brukes på utvikling av et bedre barnevern, ikke på kommersiell drift. Til slutt: Tidligere denne måned ble vi gjort kjent med rapporten «Det var ikke bare ferie», som er overlevert regjeringa. Dette er i alle fall den tredje rapporten som omhandler barn som er etterlatt i utlandet mot sin vilje. Rapporten beskriver grusomme opplevelser, som absolutt ingen barn skulle vært utsatt for. Denne rapporten krever umiddelbar handling. Jeg ser fram til å høre hvilke strakstiltak statsråden vil iverksette. – Jeg tar herved opp Arbeiderpartiets forslag i saken.