Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-10-13:
Det indre marked i Europa omfatter bl.a. fri bevegelse av tjenester. Det gjelder også i Norge gjennom EØS-avtalen. For å fjerne hindringer som tjenesteyteren ofte møter når de skal selge sine tjenester til et annet EØS-land, har kommisjonen foreslått et direktiv om tjenester for å sikre mest mulig ensartede regler på området. Et sentralt prinsipp i forslaget går på at det er opprinnelseslandets bestemmelser som skal gjelde ved tjenesteyting på tvers av landegrensene. Forslaget til et tjenestedirektiv er nå til behandling i EUs ministerråd og i Europaparlamentet. Formålet med det foreslåtte direktivet er å fjerne hindringer for tjenestehandelen og derved legge til rette for økt sysselsetting og verdiskaping i Europa. Direktivforslaget antas spesielt å være til hjelp for små og mellomstore bedrifter ved at det skal sikre mindre byråkrati ved tjenesteyting over landegrensene. Direktivforslaget er omfattende, og vi regner med at det kan komme endringer underveis, slik at det foreliggende utkast ikke blir det endelige. EU arbeider for at direktivet kan vedtas i løpet av 2005. Når det gjelder arbeidstakernes stilling i forhold til tjenestedirektivet, vil dette direktivet ikke være enerådende på området. Direktivforslaget, slik det nå foreligger, innebærer at arbeidstakernes arbeids- og ansettelsesvilkår i stor grad vil bli ivaretatt gjennom reglene nedfelt i et annet EU-direktiv fra 1996 om utsending av arbeidstakere i forbindelse med tjenesteyting, det såkalte utsendingsdirektivet. Dette direktivet vil med andre ord gå foran opprinnelseslandsprinsippet i det foreliggende utkast til tjenestedirektiv. Rent konkret betyr dette at helse-, miljø- og sikkerhetsregelverket i den norske arbeidsmiljøloven med tilhørende forskrifter nå som før kommer til anvendelse på utenlandske virksomheter som opererer som tjenesteytere i Norge. Dette vil være i tråd med målsettingen om at vi i Norge ønsker å ha et høyt nivå på helse, miljø og sikkerhet, uavhengig av hvilken nasjonalitet den enkelte arbeidstaker og arbeidsgiver har. Jeg vil også vise til at det er positivt at direktivet vil gjøre det lettere for norske virksomheter å tilby sine tjenester i EU-markedet. På enkelte områder framstår imidlertid direktivutkastet som noe uklart, og det er derfor ønskelig med visse klargjøringer i den videre prosess. Når det gjelder spørsmålet om lønnsvilkår, er dette ansett for å være et forhold forbeholdt partene i arbeidslivet. I forbindelse med EØS-avtalen er det vedtatt en lov om allmenngjøring av tariffavtaler. Denne loven vil fortsatt gjelde uavhengig av tjenestedirektivet. Organisasjoner og arbeidstakere kan i medhold av loven henvende seg til en partssammensatt nemnd og kreve at bransjens tariffavtaler i lønnsspørsmål gjøres gjeldende for de utstasjonerte arbeidstakerne. Tariffnemnda fattet sitt første vedtak om allmenngjøring 11. oktober i år. Dermed er også dette virkemiddelet mot sosial dumping tatt i bruk, og det fungerer. Som jeg nevnte helt innledningsvis, er grunntanken i direktivet, å sikre fri bevegelse av tjenester, viktig for verdiskapingen i Norge. Slik direktivet nå er utformet, vil det være behov for klargjøringer på en del områder. Regjeringen vil holde nær kontakt med relevante aktører i EU for å ha et best mulig inngrep i den videre prosessen, og for å påvirke denne. Målsettingen om høye standarder for helse, miljø og sikkerhet i Norge, uavhengig av nasjonaliteten til arbeidstaker og arbeidsgiver, står selvsagt fast som en rettesnor for dette påvirkningsarbeidet.