trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-17:
Takk for svaret – og så må jeg også gratulere statsråden med at han trolig får lov til å fortsette, om vi skal tro på ryktene. Jeg vil likevel fortelle historien til en av flere som har kontaktet meg nå etter nyttår, når helseministeren påstår at regelverket er så mye bedre. Det er en som forteller: – Ja, jeg vil kalle meg rammet. Jeg fikk 30 strålinger og 6 cellegiftkurer høsten 2015 etter at kirurgen hadde fjernet venstre halvdel av underkjeven. Jeg søkte Helfo om rett til å få spytterstatning på blå resept på grunn av munntørrhet, men fikk avslag. Dette er en av veldig mange som har tatt kontakt med meg, og som må leve med store smerter i munnen. Munntørrhet kan høres lite ut, men når alt du spiser, blir til sandpapir, er det svært alvorlig. Jeg lurte på om statsråden kan komme med noen medisinsk begrunnelse for at tørre øyne skal dekkes av folketrygden, mens tørr munn kun unntaksvis skal føre til at du får hjelp.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-17:
Men hele problemet her er jo at den individuelle søknaden ikke er god nok. Det er store hull i velferdsstaten. Når jeg, som bare én representant, får utrolig mange henvendelser, og vi ser i media om stadig flere mennesker med store smerter i munnen og store problemer med munnhelsen fordi det ikke er en del av folketrygden, mener jeg faktisk at det ikke holder at statsråden nå sier at det har kommet noen individuelle ordninger. SV foreslo i statsbudsjettet å starte en innfasing av tannhelse i egenandelsordningen, så ingen skal måtte betale mer enn 2 500 kr for å gå til tannlegen. Det vil koste ca. 10 mrd. kr, altså godt under halvparten av de pengene dagens regjering har brukt på skattekutt i Norge. Mener virkelig helseministeren at folks tannhelse er mindre verdt enn halvparten av skattekuttene til bl.a. de rikeste i Norge?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-01-17:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Etter flere år med diskusjoner om kapasitet og lokalsykehusbehov i Oslo-området ble det i fjor endelig bestemt at det skal bygges nytt lokalsykehus på Aker sykehusområde. Dette er et viktig skritt, men den beregnede befolkningsveksten i tiårene som kommer, tilsier at man også må planlegge de neste skrittene. Derfor drøftes det planer om et nytt lokalsykehus i tillegg til Aker. Samtidig legger Oslo universitetssykehus opp til å nedlegge Ullevål sykehus og selge tomta for å finansiere utbygging på Gaustad. Er statsråden enig i at det kan være grunn til å vurdere om det kommende nye sykehuset kan være en utvikling av egnede deler av Ullevål?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-01-17:
Jeg takker statsråden for et grundig svar. Jeg deltok på et diskusjonsmøte Oslo legeforening hadde i går kveld, som var meget godt besøkt, og det var stort engasjement. Her ble det dokumentert, av dem som jobber med dette faglig, at man utover på 2020–2030-tallet vil mangle lokalsykehuskapasitet i Oslo-området på ca. halvannen gang det nye Aker, som bygges nå. Vi har også en veldig dyrekjøpt lærdom fra prosessen rundt Aker sykehus, som jo ble vedtatt nedlagt, og som var en samhandlingsarena, og som nå skal bygges opp igjen. Etter min mening var dette en ti års tapt tid med hensyn til tunge, veldig krevende prosesser, som gjorde at mange ressurser ble brukt unødvendig. Så mitt spørsmål til statsråden er: Er ikke statsråden bekymret for at historien kan gjenta seg, at vi nå setter i gang en tung prosess – masse diskusjoner om å legge ned Ullevål, som nå ligger i dette målbildet – og så om ti år finner ut at deler av det egentlig kunne vært et velfungerende lokalsykehus?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-01-17:
Jeg takker også for tilleggssvaret. Det er viktig at vi ikke lar historien gjenta seg. To av lærdommene fra prosessen rundt Aker og hvor mye den på mange måter har kostet oss, er at man overdriver hva man kan oppnå ved å selge sykehusarealer som staten vil ha stort behov for i framtiden. Man skulle finansiere utbyggingen av OUS ved å selge Aker-tomten, og det viste seg at det var veldig langt fra det som lå i en mulig salgssum. Vi ser det samme på Ullevål nå: Man har analysert at det er store kostnader knyttet til å rydde opp grunnen der, og Riksantikvaren vil frede deler av området, men likevel legger man opp til å finansiere en del av den utbyggingen ved salg av Ullevål. Så jeg vil spørre statsråden: Erfaringen med dette og erfaringen med at de analysene av behovet som man har bygd på, har vist seg å være urealistiske når det gjelder liggetid, når det gjelder befolkningsvekst, og når det gjelder eldre med sammensatte lidelser. Vil statsråden ta en grundig runde på bakgrunn av de erfaringene?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-01-17:
«I Klassekampen 8. januar refererer tidligere fagopplæringssjef Erling Steen til at all ungdom har rett til tre–fire års videregående opplæring, men at «praksisbrevkandidatene står i fare for å bli avspist med to år». Hva vil statsråden gjøre for å sikre at praksisbrevet ikke blir en toårig blindvei, og for at opplæringslovens rett til videregående opplæring for ungdom vil gjelde i praksis for alle elever, ikke bare elever som tar mer teoritung utdanning?»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-01-17:
Det siste er veldig viktig. Vekslende regjeringer har ønsket både å utvide og også til dels å lovfeste tilbudet om praksisbrev i alle fylker, men det som er begrenset, er hvor mange elever som faktisk slipper til i ordningen. Vi vet at mange fylker har en veldig presset økonomi, og at praksisbrev koster mer penger enn bare å ha elevene på skolebenken, for de skal naturligvis ha lærlinglønn. Vi frykter derfor at en del fylker for å spare penger ikke løfter fram tilbudet om praksisbrev i stor nok grad, for da å kunne spare kostnader i andre enden. Da er spørsmålet om ministeren vil vurdere å bidra med enten øremerkede statlige midler til praksisbrevordningen eller andre økonomiske tiltak for å sikre at flere faktisk får tilbud om praksisbrev i framtiden.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-01-17:
Regjeringen viste nylig til rekordhøye tall på lærlingplasser, men fortsatt er det mer enn én av fire på yrkesfag som ikke får lærlingplass. I Østfold står hele 40 pst. uten plass per i dag. Det er mulig at statsråden har en stol med navnet sitt på i stolleken på Slottet senere i dag, men 8 000 elever i norsk skole har ikke fått den plassen de burde – samme hvor fort de løper, er det for få stoler til dem. Så vil regjeringen stille krav til det offentlige om å ta inn lærlinger, og det er Rødt naturligvis med på. Men det ligner ikke Høyre å tenke at det offentlige løser alt. Elevorganisasjonen sier at det er avgjørende at private bedrifter tar inn flere lærlinger. Hva tenker statsråden om et spleiselag etter dansk modell, hvor alle private og offentlige virksomheter betaler inn bidrag proporsjonalt, men bare de som tar inn lærlinger, får penger tilbake fra potten?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-01-17:
Regjeringen har innført en ordning med praksisbrev i alle fylker. Det er ikke en selvstendig søkbar ordning, men det er likevel et lovpålagt tilbud som er tettere på arbeidslivet, mer praktisk, mindre teori. Det er rett og slett et tilbud for en del av de elevene som kanskje ikke vil ha – reelt sett – mulighet til å fullføre videregående opplæring, rett og slett fordi videregående skole for en del er for teoritung, og at frafallet dermed blir stort. Så er det masse vi må gjøre med å yrkesrette fellesfagene ved å gjøre yrkesopplæringen mer relevant for arbeidslivet, men det har jeg ikke tid til å ta alt om nå. Representanten Moxnes er bekymret for at praksisbrevet skal bli en blindvei. Da er det viktig å huske på at en veldig viktig grunn til at vi innførte ordningen – og så vidt jeg husker var det et samlet storting som i sin tid stilte seg bak det, riktignok før partiet Rødt kom inn – var at det hadde vært prøvd ut i flere fylker og hadde veldig gode resultater. 70 pst. av dem som deltok, hadde enten fått seg jobb eller fortsatte i læretid i bedriften. Det kom en sluttrapport fra evalueringen av prøveordningen i 2011, og den slår fast at uten praksisbrevordningen ville mange av deltakerne trolig falt helt fra, og gjennomføringen anses som «overraskende god». Evalueringen viser også at flertallet fortsatte videre frem mot fagbrev og går i lære etter to år med praksisbrev. Jeg tillater meg å sitere fra sluttrapportens sammendrag, hvor forskerne konkluderer: «Forsøket må slik sett anses å ha bidratt til et langt lavere frafall og til en bedre gjennomføring av yrkesutdanning for de som har deltatt, enn det man ville ha forventet dersom de hadde fulgt ordinært løp i videregående opplæring. I tillegg må det legges vekt på kandidatenes egne gode skussmål til denne måten å gjennomføre videregående opplæring på. Svært viktig er det også at mange har hevet sine ambisjoner i løpet av forsøksperioden. Andel av kandidatene som har fullt fagbrev som mål har økt gjennom prosjektperioden.» Jeg må si at det eneste som er mulig å angre på i denne saken, er at vi foreløpig har innført det som et lovpålagt tilbud i alle fylker, men vi har ikke sagt noe om hvor mange plasser man skal ha. Jeg mener om noe burde man ikke avskaffe praksisbrevordningen som vi har innført – det er en veldig god, veldig fornuftig ordning for de elevene det gjelder – men man burde utvide den så flere får muligheten til reelt sett å gjennomføre en eller annen form for videregående opplæring, og at de fleste til slutt får et fagbrev.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-01-17:
Ja, det vurderer vi fortløpende – rett og slett. Det er helt riktig som representanten Moxnes sier, at fordi vi ikke har lovfestet hvor mange som skal få muligheten til å ta praksisbrev, eller innenfor hvilke programmer eller hvilke retninger – vi har bare sagt at alle fylker skal ha et tilbud om det – kan det være store forskjeller fra fylke til fylke. For øvrig er det også viktig å si at i forkant av denne ordningen hadde vi gode diskusjoner med både arbeidsgiversiden og arbeidstakersiden nettopp fordi vi også var opptatt av at ikke dette skulle utkonkurrere fagbrevet eller bli et slags fagbrev «light» med en senket standard. Men vi fikk til en løsning som jeg synes er veldig god, og som vi absolutt burde vurdere å utvide. Så oppfatter jeg at fra det opprinnelige spørsmålet, som jeg kanskje syntes hørtes litt kritisk ut, er representanten Moxnes nå blitt veldig positiv til praksisbrevordningen og ønsker å utvide den i flere fylker og betale for det. Det er jo bra.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2018-01-17:
Det er veldig bra at vi har rekordmange som får lærlingplass. Og så er det veldig bra at det er rekordhøy andel som får lærlingplass. Men jeg og denne regjeringen kommer ikke til å være fornøyd før alle får lærlingplass. Det som er bra, er de tiltakene som vi har satt i verk – vi har økt lærlingtilskuddet, vi har innført en merkeordning for lærlinger, vi har innført en lærlinggaranti – som man av en eller annen grunn ikke har klart å innføre før – som sier at det offentlige skal kreve lærlinger når de gjør innkjøp, vi har innført en statlig lærlingordning, altså en statlig lærlingplan, for første gang, også utrolig merkelig at det ikke er gjort før. Sammen med arbeidet som partene gjør, har det hatt stor effekt. Når det gjelder det konkrete spørsmålet om den danske ordningen: På fritiden er jeg aktiv i partiet Høyre, og jeg har ledet Høyres programkomité. Et av forslagene i Høyres programkomité er at man skal gjøre et forsøk med en slik ordning. Det er mye spennende med den danske ordningen. I Norge har f.eks. både arbeidsgiver- og arbeidstakersiden på bygg vært positive til å prøve det ut, og det kunne jo være et sted å starte.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Det er riktig at det ikke har vært noen særlig produksjonsøkning de siste årene, men la meg innlede svaret med å si noen ord om samspillet mellom tildeling av tillatelse til å drive oppdrett og den faktiske produksjonen av oppdrettsfisk. Det er myndighetene som fastsetter produksjonskapasiteten i norsk oppdrettsnæring. Produksjonskapasiteten tildeles i form av maksimal tillatt biomasse som angir et visst antall tonn fisk den enkelte oppdretter har tillatelse til å ha stående i sjøen på et gitt tidspunkt. Dette sier isolert sett ikke noe om hvor mye fisk som produseres. Det er opp til næringsaktørene å utnytte den tildelte produksjonskapasiteten ved å produsere fisk så effektivt som mulig på den måten som næringsaktørene finner å være mest mulig lønnsom. Myndighetene tildeler vekst i produksjonskapasitet, men ikke vekst i produksjon som sådan. Derfor kan verken jeg eller Pollestad uten videre garantere vekst i produksjon av oppdrettsfisk, verken i 2018 eller utover det. Det er imidlertid en sammenheng mellom produksjonskapasitet og faktisk produksjon, og jeg kan si noen ord om regjeringens planer for tildeling av produksjonskapasitet og hva det innebærer for vekst i produksjonen av oppdrettsfisk. Tildeling av produksjonskapasiteten har historisk blitt gjort på bakgrunn av mange hensyn, men denne regjeringen har – og det vet jeg at representanten Pollestad er godt kjent med – innført et nytt system for kapasitetsjusteringer. Den 15. oktober 2017 trådte dette systemet i kraft. Systemet innebærer at kysten deles inn i produksjonsområder, og at produksjonskapasiteten i næringen justeres i samsvar med det. I slutten av oktober ble første kapasitetsvurdering med det nye systemet foretatt, som innebærer at man allerede nå har et tilbud ute, om 2 pst. vekst i grønne områder på eksisterende biomasse. Senere i år vil det bli tilbudt ytterligere vekst gjennom auksjonsprinsippet, altså nye tillatelser. Vi har allerede tilbudt 2 pst. vekst til etablerte aktører i disse områdene, og det kommer nye tilbud senere. Svaret på spørsmålet til representanten Pollestad er at vi allerede har fulgt opp lovnadene våre ved å legge et tilbud om økt kapasitet på plass. Vi har også fulgt opp lovnadene ved at vi senere i år skal øke kapasitetstilbudet gjennom auksjonsprinsippet – helt i tråd med det som Stortinget har bedt regjeringen om å gjøre.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Jeg må igjen gjenta: Hvorvidt tilbudet om økt produksjonskapasitet tas i bruk, kan ingen garantere, det ligger først og fremst til næringen, ut fra den prisen som er fastlagt. Og hvorvidt dette fører til økt produksjon, ligger – som jeg sa i mitt første svar – fullt og helt til næringen nå. Men jeg registrerer allerede, knyttet til det første tilbudet om 2 pst. vekst på eksisterende biomasse, at det er mange aktører som allerede har kjøpt økt kapasitet. Disse pengene er rene penger som går inn på Havbruksfondet. Derfor kan jeg her garantere at det vil bli utbetalinger fra Havbruksfondet også i 2018. Men hvor mye avhenger av hvor mye av det kapasitetstilbudet som ligger der nå, som blir kjøpt. Men hvis alt kapasitetstilbud kjøpes, vil det bli vesentlige midler på Havbruksfondet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Til det første: Jeg tror faktisk at de aller, aller fleste forstår at næringen må kjøpe tilbud om økt kapasitet før det kommer penger på konto. De aller, aller fleste forstår det. Og når vi sier at vi skal stille strenge krav til oppdrettsnæringen, er det fordi Stortinget har vedtatt det. Én ting er at vi har et vekstregime nå som legges til grunn når det gjelder lakselus, og de hensynene som skal tas der, men Stortinget har også sagt at jeg skal utrede og legge kriterier til grunn som går på rømningsdelen, på utslippsdelen, og det innebærer at det kommer nye reguleringer. Og med hensyn til det som går på smitterisiko, kommer det en PD-forskrift som skal være en bekjempelsesplan, som går på transport av levende fisk, osv., som vi må stramme inn på, og næringen er fullstendig oppmerksom på at vi må ta noen grep i den retningen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-01-17:
«Jeg viser til Stortingets behandling av Innst. 15 S(2017-2018) (2017-2018) Etter den siste tids uttalelser, er regjeringen nå enig i ovennevnte forslag?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-01-17:
Jeg takker for svaret. Sånn som statsråden uttaler seg, er han styrket i trua på at dette som er gjort, har effekt. Men dessverre er det sånn at når vi leser strategien mot arbeidslivskriminalitet, det reviderte dokumentet fra 13. februar 2017, punkt nr. 8, er det der referert til at en har bedt Forvaltningslovutvalget om å vurdere forvaltningslovens regler om taushetsplikt opp imot etatenes behov for informasjon fra andre myndigheter for å bekjempe kriminalitet. Den innstillinga skal avgis først i november 2018 – i dette året. Så fikk vi NOU 2017:5 den 2. mars, og der står det i vedlegg 1 at det er «sviktende samordning». Det kom altså etter regjeringas strategi. Det er en sviktende samordning. Mitt spørsmål er da: Hva blir gjort når det gjelder det som står i NOU-en?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2018-01-17:
Nå lurer jeg på om de ulike statsrådene som har ansvar for dette, i særlig grad snakker sammen. Dagbladet hadde 24. desember et stort oppslag hvor det sto: «Skatteetaten visste at straffedømt maler jobbet på kommunens byggeplass – sa ikke fra.» Det ble da tatt opp av representanten Sigbjørn Gjelsvik i et skriftlig spørsmål, og finansminister Siv Jensen ga et svar 9. januar 2018 hvor hun avsluttet med følgende: «Jeg vil sende på høring et notat med forslag til lovendringer som vil bedre Skatteetatens adgang til å dele opplysninger med andre offentlige myndigheter.» Det var altså finansministerens svar på dette problemet, nemlig at sjøl om – i dette tilfellet – Oslo kommune hadde en avtale, var det sånn at den avtalen satte begrensninger for i hvilken grad en kunne få informasjon om hvilke ansatte som var i virksomheten. Og så sier statsråden nå at det er ikke behov for lovendringer – når statsråd Jensen har sagt til Stortinget at en skal legge det fram i et notat.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
En slagkraftig innsats mot arbeidslivskriminalitet krever god samordning, både mellom de ulike kontrolletatene og med politiet og påtalemyndigheten. Formålet med regjeringens strategi mot arbeidslivskriminalitet er derfor styrket samordning mot denne alvorlige kriminaliteten. Regjeringens strategi mot arbeidslivskriminalitet ble revidert i februar 2017. Flere tiltak er aktuelle å nevne. For det første har etableringen av et nasjonalt tverrfaglig analyse- og etterretningssenter, NTAES, medført at vi får utarbeidet nasjonale trussel- og risikovurderinger og får samlet etterretning som gir et viktig grunnlag for å kunne målrette politiets og kontrolletatenes felles operative innsats mot de kriminelle aktørene. Videre har vi siden 2015 etablert til sammen syv samlokaliserte senter mot arbeidslivskriminalitet, a-krimsentrene. De har som mål at politiet og kontrolletatene skal jobbe mer målrettet, systematisk og være mer slagkraftige i møtet med kriminelle i arbeidslivet. A-krimsentrene og andre operative samarbeid som er i gang mellom etatene, bidrar i stor grad til samordnet tilsyns- og kontrollinnsats. Allerede fra oppstart ser vi at resultatene fra sentrene har vist en veldig positiv utvikling. Jeg er derfor styrket i troen på at dette arbeidet har en effekt. For ytterligere å styrke etatenes felles innsats er det nå besluttet en felles styringsmodell for samarbeidet mot arbeidslivskriminalitet ved a-krimsentrene. Her fastsettes det bl.a. retningslinjer for hvordan saker skal behandles i samarbeid og følges opp i linjen i hver enkelt etat, og hvordan a-krimsentrene skal bemannes for hver enkelt etat. Det arbeides nå videre med å fastsette felles mål og styringsparametere for dette samarbeidet. Etatene har også utarbeidet felles handlingsplaner for samarbeidet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Det er viktig at man har en god samordning. Det er tilsvarende viktig at man deler informasjon mellom offentlige etater på en god måte. Når det gjelder politiets adgang til å dele informasjon med andre offentlige etater, er det ikke først og fremst behov for lovendringer. Politiregisterloven har allerede tilstrekkelige hjemler for utlevering av opplysninger både i kriminalitetsforebyggende øyemed og i konkrete straffesaker. Når det gjelder Skatteetaten og tolletaten, er jeg kjent med at Finansdepartementet vil sende på høring et forslag til lovhjemler som gir Skatteetaten og tolletaten adgang til å dele informasjon med de andre etatene på a-krimsentrene. Arbeids- og sosialdepartementet vurderer nå forslag til endringer i Navs regelverk for å legge til rette for økt deling av informasjon på tvers – fra Nav til de andre etatene som deltar i a-krimsamarbeidet. Så her legger vi til rette for mer deling og bedre samordning.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Nå tror jeg representanten Lundteigen må lytte til det jeg faktisk sa. Jeg sa ikke at det ikke var behov for lovendringer. Det jeg sa, var at det er ikke først og fremst behov for lovendringer. Jeg mener at vi må se på lovendringer på alle områder for å sikre deling av informasjon, sikre at vi har et godt samarbeid som gjør at vi kan pågripe og forfølge dem som begår denne typen kriminalitet. Men det er en utfordring. Det i hvert fall jeg ansporer, og som jeg mener vi må legge ytterligere press på, er å klare opp i misforståelser som nok eksisterer i en del av etatene, hvor man da ikke bruker de hjemlene man har i gjeldende lovverk hva gjelder å dele informasjon, sørge for samarbeid. Det er viktig at man bruker de hjemlene man allerede har, men dernest har jeg på ingen måte utelukket endring i lovgivningen. Det mener jeg også må følges opp og vurderes nøye.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Politiets tilstedeværelse på grensen skal dekke flere formål. Det handler om kriminalitetsbekjempelse, grense- og utlendingskontroll, samfunnssikkerhet og bistand til andre myndighetsorganer i deres tjenesteutøvelse. Politidirektoratet har ansvar for tildeling av ressurser til politidistriktene. Etaten må selv prioritere mellom ulike tiltak innenfor tildelt ramme, bl.a. midler til nye grensebiler. Da spørsmålet er av en operativ art, har jeg innhentet uttalelser fra Politidirektoratet, som opplyser følgende: Det er viktig å skille mellom to ulike grunner for anskaffelse av grensebiler. Den første grunnen er en umiddelbar reaksjon på en akutt krevende utvikling på migrasjonsfeltet, der Øst politidistrikt og Finnmark politidistrikt har fått tildelt midler til anskaffelse av biler utrustet med utstyr til å kunne foreta grensekontroll på territoriet. Siden asylankomstene har vært høyest i disse to politidistriktene, ble det bestemt at bilene skulle settes inn som et beredskapselement i Øst politidistrikt og Finnmark politidistrikt. I Innlandet politidistrikt har ankomsttallene aldri vist den samme høye utviklingen. Den andre grunnen for midler til anskaffelse av grensebiler er en sterkere satsing på kontroll av Schengen yttergrense, særlig sjøgrensen. Innlandet politidistrikt er som kjent det eneste politidistrikt uten yttergrense på sjø. Som ledd i kapasitetsoppbyggingen har Politidirektoratet tildelt noen politidistrikt midler for anskaffelse av grensebiler. Denne tildelingen svarer i tillegg på anmerkninger i Schengen-evalueringen som ble gjennomført høsten 2017, der det ble påpekt behov for et mobilitetskonsept i grensekontrollen. Bekjempelse av grenseoverskridende kriminalitet er en viktig del av politiets samlede oppgaveportefølje. I forbindelse med nærpolitireformen er det opprettet et nytt tjenestested på Magnormoen. Politidirektoratet opplyser at samarbeidet mellom norsk og svensk politi samt politiet og tollvesenet dermed er gitt bedre forutsetninger gjennom fremtidig mulighet til felles tjenestested. Politidirektoratet viser også til at samarbeidet mellom Innlandet politidistrikt og Polisregion Bergslagen ble fremhevet positivt i Schengen-evalueringen av politisamarbeid i 2017.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Mitt ansvar er å styrke bekjempelsen av grensekriminalitet. Da må man fordele midler ut fra der behovet anses å være størst. Som statsråd har jeg et ansvar for tildeling av budsjettmidler til hele politietaten gjennom Politidirektoratet. Å fordele budsjett mellom tolv politidistrikt er en faglig vurdering som gjøres på direktoratsnivå, og Politidirektoratet opplyser meg at prioriteringer innenfor den tildelte rammen til Innlandet politidistrikt er et sentralt tema i styringsdialogen mellom direktoratet og Innlandet politidistrikt. Jeg legger til grunn at det er en god dialog mellom Politidirektoratet og politidistriktet, og at man har en god prosess for å sørge for å ivareta distriktet i tildelingen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Igjen er det veldig vanskelig å kjenne seg igjen i Senterpartiets beskrivelse av situasjonen i norsk politi. Vi har hatt en historisk oppbygging av politiet, i milliardklassen. Bare i år har vi tilsatt over et halvt tusen nye politiutdannete folk. Det er en sterk satsing på politiet i Norge. Men det er en utfordring at man har en tendens, særlig fra Stortingets side, til å involvere seg på et detaljnivå som går vel i dybden – når man engasjerer seg i fordelingen av biler mellom ulike politidistrikt. Det mener jeg er en utfordring. Det er også med på å gjøre det vanskeligere for politimestrene rundt omkring i våre tolv politidistrikt å gjøre de riktige vurderingene, sette inn ressursene der de trengs mest. Som jeg har gjort rede for, er det noen overordnede hensyn som er ivaretatt i fordelingen av disse ressursene. Det handler om Schengen yttergrense, og det handler om migrasjonskontroll.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Først vil jeg presisere at det regelverket det henvises til, ennå ikke er sendt på høring, men ligger til vurdering i Justis- og beredskapsdepartementet. Regjeringen vil legge til rette for at kommunene skal ha et profesjonelt, slagkraftig brann- og redningsvesen, og det skal jobbes med flere tiltak for å oppnå nettopp det. Flere utredninger og erfaringer fra hendelser de siste årene viser at flere brann- og redningsvesen har utfordringer når det gjelder håndtering av større og/eller komplekse hendelser. Det er også påvist utfordringer knyttet til kompetanse på det forebyggende arbeidet. Regjeringen vurderer derfor flere tiltak som skal sikre et enda bedre brann- og redningsvesen enn det vi har i dag, og som legger til rette for større brannsamarbeid. Som et av tiltakene ble Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, DSB, bedt om å legge frem forslag til revisjon av forskrift om organisering og dimensjonering av brannvesenet. DSB oversendte et nytt utkast til forskrift til Justis- og beredskapsdepartementet 1. november 2017. Krav til heltidsledelse i brann- og redningsvesenet er ett av de forslagene som ligger i utkastet. Forslagene vil nå bli grundig gjennomgått og vurdert før de eventuelt blir sendt på en bred offentlig høring. DSB har lagt vekt på bred involvering av kommunene og brann- og redningsvesenet selv i arbeidet med ny forskrift. Jeg ønsker å presisere at regjeringen ikke kommer til å foreslå å legge ned noen som helst av dagens 620 brannstasjoner. Brannmannskap og ressurser skal være til stede ute i lokalsamfunnet også i fremtiden. Brann- og redningsvesenets styrke er nettopp lokal tilstedeværelse. Brann- og redningsvesenet er til stede der folk bor, og der folk ferdes. De skal gi rask bistand når folk trenger hjelp, uansett når på døgnet en brann eller en ulykke oppstår. Det skal de fortsette å gjøre i årene som kommer.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Jeg oppfatter ikke at det ene utelukker det andre. Det er veldig viktig at kommunene prioriterer brann- og redningsvesenet – det er viktig for vår beredskap, det er viktig for tryggheten til folk flest. Så mener jeg ikke at det utelukker at vi må gjøre noen grep for å modernisere brann- og redningsvesenet – det må vi også gjøre i tiden som kommer – men jeg ønsker å være absolutt tydelig på at dette ikke handler om sentralisering. Dette handler om å tilrettelegge for et bedre brann- og redningsvesen, tilrettelegge for enda mer trygghet i folks liv – over hele landet – og ikke om sentralisering. Jeg håper Senterpartiet kan legge den til side og heller løfte hodet og være med og se fremover, for å sørge for at vi har det best mulige utgangspunktet for å levere en god brann- og redningstjeneste over hele landet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2018-01-17:
Det er mange forhold som skal ivaretas og løftes i tiden som kommer, for å sørge for et enda bedre brann- og redningsvesen. Men vi kommer ikke utenom at det er et kommunalt ansvar å prioritere ressursene inn til brann- og redningsvesenet, og det er et ansvar som jeg går ut fra også Senterpartiet deler at kommunene skal ha også i fortsettelsen. Da handler det om at lokalpolitikerne faktisk prioriterer det viktigste først. En annen sak handler om å styrke brannutdanningen. Regjeringen har derfor besluttet at det skal etableres en offentlig toårig fagskole for utdanning av brann- og redningspersonell i Tjeldsund kommune. Den nye fagskolen er også et viktig ledd i regjeringens arbeid med å legge til rette for at kommunene skal ha et profesjonelt og faglig dyktig brann- og redningsvesen. Men i likhet med representanten mener jeg at det gjøres en stor innsats over hele landet i norsk brann- og redningsvesen. Det skal vi legge til rette for at man også kan gjøre i fortsettelsen, uten på noen som helst slags måte å iverksette en sentraliseringsreform.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2018-01-17:
«NRK har etter nyttår lagt om distriktsnyhetssendingene sine på TV fra én 15 minutters sending før Dagsrevyen til tre korte nyhetsoppdateringer som sendes tre ganger i løpet av kvelden. Dette har vakt sterke reaksjoner mange steder i landet fordi de korte sendingene byr på langt færre saker og mye mindre innhold enn det tilbudet NRK hadde før omleggingen. Mener statsråden at denne omleggingen ivaretar NRKs allmennkringkastingsoppdrag?»
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2018-01-17:
Jeg takker statsråden for svaret og er glad for at hun har tatt dette opp med NRK. I går var familie- og kulturkomiteen på besøk hos NRK og tok også denne saken opp med dem. Da var NRK-ledelsen veldig klar over kritikken, dette skulle evalueres, og de var klar for en god dialog med politikerne, og jeg ser de har inkludert statsråden. Da tenker jeg statsråden kanskje skal ta med seg et poeng, for i går forsvarte NRK seg mye med hensyn til § 24 i NRK-plakaten, som sier at NRK skal være til stede på alle viktige medieplattformer, herunder internett, for å nå alle. De er ikke så opptatt av hvor mange som ser på TV-sendingene, men vil satse mer på internett. Men alle medier – også TV, levende bilder – er omfattet av den paragrafen, og nå er det veldig lite TV som blir produsert, altså distriktsnyhetsstoff. De sier det er nesten like mye, men det er ikke tilfellet. Jeg lurer på om statsråden vil ta det opp med dem, for hvem skal lage distriktsnyheter på TV i minst like stor grad som før?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2018-01-17:
På besøkene vi i komiteen hadde hos de ulike mediehusene i går, besøkte vi også en del avishus som uttrykte bekymring for at omleggingen i NRK til mer satsing på nyheter på internett gjør at betalingsviljen for deres tjenester blir mindre. De etterlyser mer balanse og at man kanskje skal utfylle hverandre mer. I det bildet er det kanskje få andre som er så godt rustet som NRK til å lage TV fra distriktene, og samtidig som avisene er bekymret for den voldsomme satsingen på internett, lurer jeg på om statsråden er interessert i å diskutere det med NRK. Jeg vil ta et lite apropos: En stund fikk NRK kritikk for at de ikke var gode nok på nett. Nå har de blitt det, men det er klart man kanskje må justere seg litt, for vi vil jo alle ha best mulig mangfold og fordeling mellom de ulike mediene.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-01-17:
Jeg vil takke for spørsmålet. I likhet med representanten Sem-Jacobsen har jeg også registrert at det er et voldsomt stort engasjement rundt i landet. Særlig vi som er fra distriktet og vet at alt som skjer rundt i Norge ikke bør dreie seg om bare det som skjer her i Oslo-gryta, skjønner at folk er engasjert. Det er jeg glad for fordi det sier noe om hvor viktig allmennkringkastingstilbudet vi har i Norge, er for folks hverdag. Ifølge NRK-plakaten skal NRK reflektere det geografiske mangfoldet i Norge. De skal ha et godt lokaltilbud, de skal være til stede i alle fylker. Videre følger det av NRKs vedtekter, som senest ble revidert i desember 2017, at NRK plikter å produsere et innhold som tar utgangspunkt i distriktene. Det følger også av vedtektene at NRK skal ha distriktssendinger alle hverdager. Kringkastingsloven § 6-3 slår fast at kringkastingssjefen er administrerende direktør i NRK og dermed har ansvaret for den løpende programvirksomheten. Det innebærer at det ligger til NRK og kringkastingssjefens redaksjonelle frihet å bestemme hvordan allmennkringkastingsoppdraget best kan oppfylles innenfor rammer som allmennkringkastingsoppdraget setter. Medietilsynet foretar en årlig uavhengig vurdering av om NRK oppfyller det oppdraget. Medietilsynets rapport oversendes Kulturdepartementet og behandles så i NRKs generalforsamling. Jeg har forelagt representanten Sem-Jacobsens spørsmål for NRK. NRK svarer at de kontinuerlig arbeider med å forbedre distriktstilbudet og hvordan innholdet når publikum. NRK viser i den forbindelse til at distrikts-TV totalt for hele landet nå bare når ut til under 50 000 nordmenn under 50 år. Derfor har NRK valgt å sette i verk flere tiltak for å øke andelen innslag fra distriktskontorene i de riksdekkende nyhetssendingene og på andre NRK-plattformer, som f.eks. mobil og nettbrett. Fra 2. januar har NRK videre lagt om distriktssendingene på TV for å styrke arbeidet med fordypende journalistikk på radio, TV og mobil. Målet med omleggingen, som NRK beskriver det for meg, er å fokusere på de viktigste sakene og følge utviklingen av dem tettere. I stedet for to distriktssendinger med henholdsvis 15 minutter før Dagsrevyen og 5 minutter før Dagsrevyen 21 har NRKs intensjon nå vært å oppdatere befolkningen bedre gjennom tre distriktssendinger på 5 minutter.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-01-17:
Mitt utgangspunkt er at en allmennkringkaster som mottar nesten 6 mrd. kr av fellesskapets penger, er opptatt av å speile hele landet, nå ut til hele befolkningen, stå sterkt i hele landet, og også innfri sitt mandat på en måte det ikke kan settes spørsmålstegn ved. Derfor er jeg veldig glad for at komiteen har en god dialog med NRK. Slik jeg forstår det, er også de opptatt av å nå frem til andre plattformer, særlig for at den yngre generasjonen, som kanskje ikke ser så mye på nær-TV, også skal følge NRKs programtilbud. Derfor er jeg opptatt av at det er Medietilsynet som nå følger utviklingen tett og kommer med sin tilsynsrapport.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-01-17:
Jeg er helt enig i representanten Sem-Jacobsens beskrivelse av hvordan virkeligheten oppfattes av alle de andre som ikke er i nærheten av å motta så mye mediestøtte for sine tilbud på nettet. Det er nettopp den balansen som er viktig for myndighetene å ivareta, for vi ønsker et mediemangfold over hele landet, og lokalpresse er veldig viktig for lokaldemokratiet og for folk rundt om i Norge. Det er nettopp derfor jeg tok initiativ til undersøkelsen der Medietilsynet nå fikk i oppdrag å se på NRKs rolle, særlig på digitale plattformer, og hvordan de påvirker resten av mediemangfoldet. NRK har et ansvar for å ivareta mediemangfoldet i Norge. Rapporten kommer i løpet av mars. Jeg ser frem til at vi som jobber med mediepolitikk, kan gå inn i den og legge et grunnlag for videre mediestøtte.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-01-17:
Forsvarsdepartementet har, som her nevnt, gjennomført en konseptvalgutredning om hvordan Stortingets vedtak om utbygging av Evenes detaljert skal gjennomføres. Utredningen er et internt arbeid i departementet, som nå blir kvalitetssikret eksternt. Det er først når den eksterne kvalitetssikringen er klar og vi har fått og vurdert rapporten, at de detaljerte kravene for Evenes foreligger. Jeg har vært klar på at jeg ønsker størst mulig åpenhet i denne prosessen. Samtidig er jeg opptatt av å gi Stortinget et mest mulig oppdatert og korrekt bilde. Derfor har vi nå valgt en løsning med at anbefalt løsning for Evenes offentliggjøres når den eksterne kvalitetssikringen er ferdig. Dette er en sak der vi har vært tydelige på at Stortinget vil bli orientert om resultatet på egnet måte i vårsesjonen 2018. Hovedkonklusjonene fra den eksterne kvalitetssikreren forventes å foreligge i mars, og endelig rapport vil oversendes departementet etter det. Det er to representantforslag til behandling i Stortinget, Dokument 8:53 S for 2017–2018 og Dokument 8:55 S for 2017–2018, som begge på sitt vis omhandler beslutningen om Evenes. Det ble avholdt høringer om representantforslagene i går, og de skal etter planen behandles i Stortinget den 1. mars. Jeg har på bakgrunn av tidsplanen for den eksterne kvalitetssikringen i brevs form før jul henvendt meg til utenriks- og forsvarskomiteen og bedt komiteen om å vurdere å utsette debatten om forslagene til siste halvdel av april – dette for å sikre at Stortinget, når saken skal debatteres, har fått tilgang til mest mulig oppdatert informasjon, basert på regjeringens plan for det videre arbeidet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-01-17:
Dette svarte jeg på en rekke ganger under høringen i går, og jeg oppfattet ikke at jeg var utydelig. Jeg oppfattet også at det jeg sa, faktisk ble forstått. Men jeg kan gjenta det jeg sa i går: Vi har i regjeringserklæringen en formulering hvor det heter «basert på den(…) eksterne kvalitetssikringen». Hvis vi har store avvik i tall i forhold til de planene og budsjettene vi har for Evenes, hvis det er store avvik når den eksterne kvalitetssikringen kommer, er det grunn til å sette en fot i bakken og ta en gjennomgang av de tallene vi opererer med. Det vil da også implisere tallene for Andøya. Det ligger bak formuleringen i regjeringserklæringen, og det er også det jeg sa i høringen i går. (…)
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2018-01-17:
Når formuleringen er «basert på den(…) eksterne kvalitetssikringen», tror jeg veldig mange vil oppfatte det som at resultatene som kommer fram i den eksterne kvalitetssikringen, vil være avgjørende for hvilken vurdering vi gjør videre. Jeg tror ikke det er utydelig for de fleste som hører og leser formuleringen. Jeg mener at den formuleringen er god. (…) Vi har sagt at vi i konseptvalgutredningen vil svare på veldig mange av de spørsmålene som stilles, men både av respekt for dem som blir påvirket av de avgjørelsene vi har tatt, og av respekt for at vi har satt det ut til ekstern kvalitetssikring, vil ikke jeg forskuttere resultatene. Jeg sier at jeg har ingen indikasjon nå på at vi har regnet feil, men det er jo en grunn til at vi bruker ekstern kvalitetssikring. Det er for at beslutningsgrunnlaget vi har, skal være så godt fundamentert som mulig.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-01-17:
«To nye grensepolitibiler skal stasjoneres i Østfold og Finnmark. Det er positivt, men jeg registrerer at satsingen nok en gang skjer uten Hedmark. Der ligger en av Norges mest trafikkerte grenseoverganger, på Magnor, og til sammen 38 overganger. Politiet i Kongsvinger og omegn bruker mye kapasitet på grensekrim og har tidvis hele sin utetjeneste på Magnor. Hvor har det blitt av satsingen på grensekrim i Hedmark, og hvordan vil statsråden sørge for nok ressurser og et godt samarbeid mellom politi og tollvesen i Hedmark?»
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-01-17:
Jeg takker for statsrådens svar, men jeg opplever ikke at han svarte på spørsmålet om hvordan statsråden vil bekjempe grensekriminalitet i Hedmark. Vi snakker om en region som har store utfordringer med grenseoverskridende kriminalitet, det er smugling, narkotikasaker og organisert kriminalitet. Statsråden viste til et nyopprettet tjenestested på Magnormoen. Det er ikke opprettet enda, så jeg lurer på om statsråden kan si noe om når vi kan forvente at det kommer. Det har vært varslet i lang tid, men foreløpig har det dratt ut i tid. Vi vet også at politidekningen i Hedmark er lavere enn landsgjennomsnittet. Vi vet at da regjeringen skulle satse storstilt på grense i 2016, som de videreførte i 2017, ble det opprettet 120 nye stillinger til grensekriminalitet, men ingen av dem kom til Hedmark, 52 kom til Østfold. Hvordan vil statsråden styrke grensekriminalitetsarbeidet i Hedmark?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-01-17:
Statsråden kan ikke fraskrive seg alt ansvar for satsing på grensekriminalitet i Hedmark, for det handler om budsjettmidler, det handler om ressurser. Man kan overlate ansvaret for prioriteringer til en politimester, men man må jo gi nok ressurser til at det er mulig å foreta forskjellige prioriteringer. Blant annet lå det an til at hovedsetet for geografisk driftsenhet øst i Innlandet egentlig skulle ligge på Kongsvinger, samordnet med tolletaten. Det var det mange som var positive til, bl.a. justisministeren og POD. Men i siste øyeblikk ble beslutningen endret av politimesteren til at det skulle ligge i Elverum i stedet. Noe av begrunnelsen var at han var redd at det ville bli for mye fokusering på grensekriminalitet, som ville overskygge annet politiarbeid hvis det ble liggende på Kongsvinger. Sier ikke det litt om ressurssituasjonen når en politimester er redd for at man ikke klarer å håndtere annet politiarbeid fordi man må håndtere for mye grensekriminalitet?
Steinar Ness (Senterpartiet), 2018-01-17:
Eg vil stille følgjande spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «Nye krav frå DSB som er sendt på høyring, vil føre til ei sentralisering av leiinga i brann- og redningsvesenet i store delar av landet. Er ikkje andre utfordringar viktigare for brann- og redningsberedskapen i framtida enn dårleg leiing?»
Steinar Ness (Senterpartiet), 2018-01-17:
Eg vil takke for svaret. Brannane i Lærdal, Flatanger og Frøya vart sløkte på ein god måte, utan tap av liv og utan alvorleg personskade. Folk lokalt gjorde ein stor innsats, som dei fortener ros for. Hjelpa må raskt fram. Liv og eigedom vert redda av folk i både små deltids- og brøkstillingar. Slik må det vere i vårt langstrekte land, og eg er glad for at statsråden er heilt tydeleg på at det ikkje skal skje ei sentralisering av den lokale brannberedskapen. Så er det slik at dersom ein skal vere effektiv, må ein gjere noko med det som er viktigast, først. Det hjelper ikkje å ha papir og permar i orden og folk i heiltids leiarstillingar dersom hjelpa kjem fram for seint, dvs. etter at huset er brent ned, eller livet har fått ein brå slutt. Oppfølgingsspørsmålet vert: Er ikkje statsråden einig i at det er viktigare å få meir midlar inn i førstelinjetenesta enn å bruke meir ressursar på leiing?
Steinar Ness (Senterpartiet), 2018-01-17:
Statsråden understreka, seinast i svaret på førre spørsmål, at det var viktig å prioritere blant knappe ressursar. Slik er det sjølvsagt òg innanfor brann- og redningsberedskap. Eg er imponert over den innsatsen som vert gjord av mange som jobbar i brannvesenet, når det gjeld å redde liv. Dei har ofte små stillingsbrøkar, som er naturleg, og dei gjer ein kjempejobb. Desse menneska skulle gjerne hatt betre utstyr, og dei skulle hatt opplæring i bruk av utstyr, bl.a. for å frigjere personar som sit fastklemde i bilar. Då vert spørsmålet igjen: Dersom ein skal vere effektiv og gjere det viktigaste først, kvar ønskjer regjeringa å målrette innsatsen sin innanfor dette feltet i åra som kjem?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-01-10:
Jeg vil fremme et forslag om sirkulærøkonomi som hovedløsning for håndtering av farlig uorganisk avfall i Norge.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-01-10:
Selskap på sokkelen har ikke mulighet til å inngå kontraktsmessige forpliktelser før Stortinget har godkjent PUD, plan for utbygging og drift. Olje- og energidepartementet kan imidlertid gi samtykke til å inngå kontrakter før Stortinget har behandlet saken, dersom det vil medføre betydelige ulemper for selskapet å ikke gjøre det. Dette har nå blitt en standardpraksis, ja nærmest automatisk praksis, for utbyggingsprosjekter på norsk sokkel, regelen mer enn unntaket, slik som nå i desember med Johan Castberg. Mitt spørsmål er: Hvilke konsekvenser mener statsråden det vil ha dersom Stortinget i flere utbyggingssaker faktisk benytter seg av fullmaktene man har til å endre PUD?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-01-10:
Statsråden svarer ikke.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-01-10:
«Sverige har gjennomført en utredning av bestandsstørrelse og forvaltningsmål som kreves for å ha en levedyktig ulvebestand. Det er ikke gjort en tilsvarende vurdering i Norge, og det er ikke vurdert hva som kreves for at Norge skal bidra til en levedyktig skandinavisk bestand. I 2017 ba Stortinget regjeringen foreta en faglig gjennomgang av den norske delbestanden av ulv. Når vil statsråden legge fram en slik faglig utredning med biologiske forutsetninger for at en norsk delbestand kan klassifiseres som levedyktig?»
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-01-10:
Det er ikke noe nytt at den norske regjeringen vil skyte store deler av den norske ulvebestanden, og påstår samtidig at det er helt greit fordi det er mange ulver i Sverige. Men vi har minst to problemer med denne strategien. For det første er en av forutsetningene for Sveriges ulvemål at Norge ikke reduserer sin andel av den skandinaviske bestanden. For det andre lurer jeg på hvorfor statsråd Helgesen da gjennomfører den største ulvejakten i Norge på nærmere 100 år – uten at det foreligger et skadepotensial – før man har fått på plass kunnskapen om hva som er en levedyktig norsk delbestand. Skutte ulver er ikke helt lett å få tilbake.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2018-01-10:
Jeg har lyst til å stille et litt mer grunnleggende spørsmål om hvordan regjeringen forholder seg til ulv i norsk natur. Arten er, som vi hørte tidligere, kritisk truet og på rødlisten. Vi er alle enige om at arter som hører hjemme i norsk natur, ikke skal være kritisk truet av utryddelse. Vi har naturmangfoldloven, miljøinformasjonsloven, Grunnloven og Bernkonvensjonen. Da blir mitt siste spørsmål: Har statsråden en tydelig plan for å gjøre den norske ulvebestanden livskraftig, slik at ulven kommer ut av den norske rødlisten? Det er et ja/nei-spørsmål. Har statsråden en slik plan, eller har han ikke det?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2018-01-10:
Spørsmålet går til statsråd Helgesen. Vi har i dag et nasjonalt mål om at farlig avfall skal håndteres forsvarlig – enten at det skal gå til gjenvinning, eller at det skal sikres en god nasjonal behandlingskapasitet. I dag er det NOAH Langøya som håndterer en vesentlig andel av det farlige avfallet fra norsk industri, og det skal de gjøre fram til 2022. Miljødirektoratet har utredet aktuelle lokaliteter i Norge som er egnet for etablering av et nytt deponi for farlig avfall, og de to gjenstående prosjektene er Raudsand og Brevik. Selv om et slikt deponi kan bidra til arbeidsplasser i de aktuelle kommunene, er de som bor i Nesset, Sunndal og Tingvoll, urolige for et mulig deponi for farlig avfall på Raudsand. De i Porsgrunn er urolige for et mulig deponi for farlig avfall i Brevik. Bakgrunnen for bekymringene rundt Raudsand har bl.a. vært om det er stor fare for lekkasje til grunnvannet og for eksplosjon, og man er kritisk med tanke på omdømmet til anlegg knyttet til havbruk som ligger i fjorden utenfor. I Raudsand er det stor avstand til bebyggelse, mens det i Brevik nesten er snakk om å bo oppå deponiet som planlegges der. I valgkampen bekreftet statsråd Sylvi Listhaug at det nye deponiet ikke skulle komme til Nesset, mens ansvarlig statsråd ikke har besluttet hvor det nye deponiet skal være ennå. Kan statsråd Helgesen bekrefte om vi fortsatt står igjen med to reelle alternativer? Og kan statsråden berolige innbyggerne i de to aktuelle kommunene når det gjelder deres bekymringer – at nærmiljøet vil være trygt med tanke på forurensning, selv om de får et deponi for farlig avfall i sitt nabolag?