Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 1999-05-11:
Dagens behandling av to stortingsmeldinger om statens forhold til de frivillige organisasjoner setter en foreløpig sluttstrek for en lang politisk prosess som startet med fremleggelsen av Korvald-utvalgets innstilling i 1988. En rekke ulike stortingsdokumenter har behandlet forholdet til de frivillige organisasjoner i tiden imellom. Kristelig Folkeparti har gjennom alle år kjempet for at de frivillige organisasjonene skulle få så gode betingelser som mulig. Vi er derfor svært glade for at det i dag er større enighet enn noen gang om at dette er nødvendig. Dessverre er det kommet klare signaler om at oppslutningen om de fleste ideelle organisasjoner viser en til dels dramatisk tilbakegang. Forsker Jan H. Heitmann beskriver i Kommunal Rapport den 30. april 1999 en situasjon der svært mange av de tradisjonsrike frivillige organisasjonene sliter i motbakke. Årsakene til dette, sier Heitmann, er til dels det han kaller «kannibalistiske tilstander», hvor organisasjonene tar knekken på hverandre, fordi det er for mange av dem på et lite geografisk område og på en begrenset befolkning. Han viser også til at mennesker i yrkesaktiv alder i dag i stor grad sliter med tidsbudsjetter. Travelhet og arbeidspress står i fokus, og engasjementet for andre krymper i stor grad. Han konkluderer med at organisasjonene må gjøre en målrettet innsats for selv å overleve, men Heitmann understreker samtidig at et lokalsamfunn uten frivillige sammenslutninger er et samfunn i krise. På en slik bakgrunn er det derfor svært gledelig at en samlet komite i innstillingen gir uttrykk for at man vil slå ring om det frivillige organisasjonsliv. Komiteen understreker den betydning de frivillige organisasjonene har hatt i samfunnet fram til i dag, som sosiale, religiøse og kulturelle tradisjons- og verdiformidlere. Organisasjonene gir ikke minst ledertrening og bidrar til å fremme demokrati og lagånd. De politiske partier står i dag samlet om målet, en styrking av de frivillige organisasjonenes rammevilkår. Ikke desto mindre beklager vi å måtte konstatere at flertallet i komiteen ikke har funnet å ville støtte Regjeringens forslag til fordelingsmodell innenfor en ny støtteordning. I denne sammenheng er det litt skuffende å bli møtt med beskyldninger om at vi viser mistillit overfor de frivillige organisasjoner og vil bidra til å undergrave deres organisasjonsstruktur. Vi hadde trodd at man hadde større innlevelsesevne enn som så. Jeg tror ingen sitter med noe fasitsvar, og antakelig får vi aldri noe svar på hvilken ordning som ville fungere best. Det er imidlertid viktig at vi nå står sammen om å sikre at den ordning som får flertall, kommer til å gi mest mulig positiv uttelling for det lokale barne- og ungdomsarbeid. Det vil Kristelig Folkeparti bidra til, selv om vi ikke legger skjul på at vi tror en fordeling gjennom den kommunale forvaltning ville ha vært den som både sikret størst ressurstilgang samlet sett, og som best kunne ivareta bredden og mangfoldet i det lokale barne- og ungdomsarbeid. I dag bevilger staten rundt 4-5 milliarder kr samlet til organisasjoner gjennom deres sentrale ledd. Ved å foreslå at den nye støtteordningen fordeles via en annen kanal ville man lettere unngå en sammensmeltning med de øvrige støtteordningene. Kulturministeren har dessuten i brev til komiteen, som er vedlagt innstillingen, påpekt at en kanalisering av midlene gjennom organisasjonenes sentralledd har større administrative konsekvenser for sentralforvaltningen og samlet sett blir mer omfattende for organisasjonene enn den ordningen Regjeringen har foreslått. Vi konstaterer imidlertid at den ordningen ikke får flertall, og det er derfor viktig å understreke at det nå blir lagt klare føringer som sikrer at den nye støtteordningen kommer det lokale barne- og ungdomsarbeidet fullt ut til gode. Begge stortingsmeldingene har dette for øye. Den såkalte tilleggsmeldingen peker også på andre tiltak som Regjeringen ønsker å fremme. Det varsles en regulering av spillemarkedet. En slik regulering bør legge grunnlag for en bedret økonomisk situasjon også for frivillige organisasjoner og bidra til en mer rettferdig fordeling av våre organisasjoners samlede andeler i spille- og lotterimarkedet. Regjeringens arbeid med å skaffe en bedre oversikt over og kontroll med spilleautomatmarkedet er nødvendig for å motvirke spilleavhengighet, og at det utvikles en negativ spillekultur i barn og unges oppvekstmiljø. I innstillingen har videre et flertall i komiteen, bestående av Fremskrittspartiet, Høyre og regjeringspartiene, uttrykt at de imøteser at Regjeringen skal legge fram forslag til en ordning med fradragsrett for bidrag og gaver til frivillige organisasjoner. Dersom en slik ordning blir gjennomført, vil det ikke minst kunne bli et viktig bidrag til å avhjelpe organisasjonenes økonomi og på sikt også redusere deres avhengighet av offentlig støtte. Til slutt vil jeg ta opp det forslag som Kristelig Folkeparti fremmer sammen med Senterpartiet i innstillingen.