trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Det er riktig som en del representanter har sagt, at i en periode, 2010/2011, var det ulike syn på om vi trenger mer enn ett rettsgenetisk miljø i Norge. Det var stor uenighet i de rettsmedisinske miljøene sjøl, og det var slik at det slo inn også politisk. Så er det ikke riktig, som representanten Nesvik sier, at det ikke ble tatt initiativ i budsjettet i 2013 overfor Rettsgenetisk senter. Det var faktisk slik at det rød-grønne flertallet på Stortinget i budsjettbehandlinga bestemte både å doble budsjettet til Rettsgenetisk senter og å be om at det ble gjort en utredning for å se på hvordan man kunne bruke de totale rettsgenetiske ressursene man hadde i Tromsø og i Oslo. Det var det Jonas Gahr Støre satte ned et partssammensatt utvalg for å få til, og man konkluderte med at i tre av fire foreslåtte modeller skulle Rettsgenetisk senter inn som en analysepart nummer to. Jeg tror helseministeren tar litt feil når han sier at det ikke er enighet om dette. Dette har hele det rettsmedisinske og rettsgenetiske miljøet – i alle fall det store flertallet – gått inn for, og jeg mener også at det gjennom det arbeidet vi har gjort i Stortinget, er flertall i Stortinget for at Rettsgenetisk senter i Tromsø skal være et miljø nummer to. Da er det ikke flertall for at det kun skal være offentlig – det er det ikke – men for at det skal være et veldig sentralt miljø, og at man eventuelt kan supplere hvis man får behov for flere slike tjenester. Jeg reagerer litt på at man snakker om objektivitet, og at det egentlig bare handler om å bestille noen DNA-analyser. Det er et bredt sammensatt kompetent akademisk miljø vi har i Tromsø, som skal forske, som skal utdanne rettsmedisinere, og som skal ha et tredje bein å stå på, som er den praktiske analyseoppgaven. De tre tingene henger sammen for at vi skal ha det akademiske miljøet som vi trenger i Norge for å forske, utdanne og gjøre analyser. Jeg må virkelig si at jeg undrer meg over at ikke regjeringa og helseministeren ser hvor viktig det er at denne kompetansen er brei, og at det henger sammen. Så må helseministeren gjerne mene at vi bør ha andre kommersielle som måtte være akkreditert. Så vidt jeg vet, er det bare ett lite miljø som er akkreditert så langt – og gjerne det – men hvorfor ikke forstå og skjønne at man må satse på dette akademiske miljøet som vi har i Tromsø, og som kan stå i fare for å forvitre hvis det ikke blir tatt vare på. Det har regjeringa et ansvar for.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Jeg vil bare si til helseministeren at i 2009, da Rettsgenetisk senter ble opprettet, var det bred enighet om – det ble besluttet i Stortinget – at Rettsgenetisk senter ved Universitetet i Tromsø skulle ha det nasjonale ansvaret for utdanning av rettsmedisinere og for rettsmedisinsk forskning. Universitetsmiljøene var bredt inne i den beslutningen. Jeg har sett uttalelsene fra bl.a. Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen. Jeg kan ikke minnes at det har skjedd noen endring i akkurat det, så hvis ikke den nåværende regjering har bestemt seg for at det ikke skal være slik, ble det altså besluttet i 2009, ved opprettelsen av Rettsgenetisk senter, at der skulle det nasjonale ansvaret for rettsmedisinsk utdanning og forskning ligge. Og det har vært gjentatt, meg bekjent, i alle budsjettene deretter.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
Under åtte år med den rød-grønne regjeringen så vi at todelingen i helsevesenet forsterket seg. Stadig flere betalte seg ut av helsekøen fordi man ikke ønsket å vente på behandling hos det offentlige. For å redusere køene i det offentlige helsevesenet innfører derfor Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen fritt behandlingsvalg. Det skal sikre at pasienter kommer raskere til behandling på riktig sted. I SVs alternative statsbudsjett vil partiet erstatte fritt behandlingsvalg med økt aktivitet i offentlige sykehus. Derfor blir mitt spørsmål til representanten Lysbakken: Vil han at todelingen vi så i helsevesenet under den rød-grønne regjeringen, der de med tykkest lommebok kjøpte seg ut av helsekøen, skal fortsette? Synes representanten det er riktig at det skal bli – for å bruke hans egen språklige sjargong – bedre helsetjenester for dem som har mest fra før?
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Den avtalen som representanten tar opp, ble inngått av HELFO under forrige regjering. Den er også i det systemet som Arbeiderpartiet tar til orde for at vi skal ha mer av. Vi skal innføre fritt behandlingsvalg. Det vil innebære at vi setter prisene under det som er vanlige anbudspriser som en oppnår på denne måten. Dermed unngår en den type situasjoner som den som her beskrives, fra Finnmark. Det er en av grunnene til at jeg i høringsutkastet på dette området har justert forslaget til fritt behandlingsvalg for å ha en tøffere prispolitikk overfor de private aktørene, mens Arbeiderpartiets budsjettsforslag jo legger til rette for mer av det systemet som vi ser i Finnmark.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Svaret på det er ja. Derfor bestilte jeg, med en gang jeg ble helseminister, tre rapporter som beskriver utfordringsbildet på dette området, og det er i samsvar med det som senere kom fram i Riksrevisjonens rapport, og som det har vært oppslag om på TV2 nå. Det er også grunnen til at vi i år etablerer Nasjonal Helse IKT, som er lokalisert i Bergen, og som skal sikre en sterkere nasjonal styring av helseregionenes innføring av ny IKT. Vi har nå en full gjennomgang av hele styringssystemet i IKT-sektoren, bl.a. også Helsedirektoratets styringssystem. En av hovedhensiktene med det er å få involvert bl.a. kommunenes systemer. Lovendringen som Stortinget vedtok før sommeren, var et helt vesentlig skritt for faktisk å lage det lovmessige rammeverket for å kunne realisere dette, fordi nå er det også mulig at informasjon kan følge pasienten gjennom helsetjenesten. Så vi er i gang med å skape et nasjonalt styringssystem også for dette.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Jeg mener at i det statsbudsjettet som Stortinget nå er i ferd med å behandle, ligger det en betydelig satsing på folkehelsen, som er forsterket i budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det ligger i det å skape en god skole som har høy kvalitet, for det å ikke lykkes i skolen og ha frafall fra videregående skole er noe av det som gir noen av de største folkehelseutfordringene vi har. Det ligger en styrking av kvaliteten i barnehagene, noe som er en betydelig folkehelsesatsing. Det ligger en styrking av friluftslivsaktiviteter. Nå går vi inn i friluftslivets år. Det ligger en betydelig satsing på idrett, som også er viktig i folkehelsearbeidet. Det ligger en styrking knyttet til utbyggingen av sykkel- og gangstier, som er viktig i folkehelsearbeidet. Og skal en ta det ekstra langt, kan jeg også si at det er en styrking av utbyggingen av skogstier og skogsbilveier, som Senterpartiet også er veldig for. Få veier blir brukt så mye til turgåing, jogging og sykling som dem. Så det ligger veldig mye bra folkehelsepolitikk i dette budsjettet.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Det var jo en grunn til at den nye regjeringen gjeninnførte den gylne regel. Det var nettopp fordi vekstkreftene i forhold til somatikk er så mye sterkere. Da vi gjeninnførte den gylne regel, var det fordi vi mente at det var nødvendig med et sterkt styringssignal. Jeg hadde ingen illusjoner om at det alene ville klare å snu utviklingen i løpet av de første månedene, men vi ser allikevel positive endringer. Men jeg kommer til å følge opp denne regelen overfor helseregionene veldig tydelig, og det gjør jeg også i de møtene som jeg har med dem. Jeg er sikker på at noen av regionene kommer til å klare det. Andre kommer ikke til å klare det. Helse Vest har i den konkrete saken som representanten tar opp, forsikret meg om at de skal sørge for at òg helseforetaket Helse Førde følger opp det styringssignalet som kommer, oppdragsdokumentet, som kommer fra meg i januar.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Svaret til SV i den saken viser jo hvor lukrativt det var for kommunene å etablere dobbeltrom under forrige regjering. Det har nå blitt betydelig mindre lukrativt siden vi har dratt inn halve kompensasjonen for det. Det har vært viktig for å motivere kommunene til å ha færre dobbeltrom, men vi synes også at hvis man blir plassert på dobbeltrom mot sin vilje – og det vet vi jo at en del eldre blir – er det helt urimelig at man må betale en så stor andel av pensjonen sin, og like mye som dem som får et enkeltrom. Hensikten her er både å gjøre det mindre økonomisk attraktivt for kommunene å bruke dobbeltrom, det har vi oppnådd, og samtidig gi en liten kompensasjon til dem som mot sin vilje havner på dobbeltrom. Det mener jeg rett og slett handler om rettferdighet. Jeg tror at hvis representanten Lysbakken hadde blitt plassert på et hotellrom sammen med et menneske han ikke kjente, hadde han nektet å betale regningen. Det ville han hatt god grunn til.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Jeg forholder meg til regjeringsplattformen, der vi ikke skiller mellom private og offentlige aktører på dette området. Det som jo er vesentlig, er at en er akkreditert og holder de kvalitetskravene som stilles, og at en kan ha sikker kommunikasjon med Kripos og politiet for øvrig. Det har vi nå fått utredet ulike konsepter for, og justisministeren og jeg vil følge opp dette i det videre arbeidet. Men justisministeren har allerede gitt beskjed til politidistriktene om at de kan bruke akkrediterte miljøer hvis de har behov for å bruke andre enn Folkehelseinstituttet i dette arbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Det er bred enighet om at det er behov for flere miljøer i Norge – det betyr flere enn ett, det kan også bety flere enn to. Det viktigste er at en har de kvalitetskravene som er. Dette er undersøkelser som gjøres i et stort volum, og en må da ha sikker kommunikasjon med Politidirektoratet og Kripos. Det er også andre krevende rettsundersøkelser som foretas andre steder enn i Norge på oppdrag av det norske politi, men det er mer unntaket.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Alt ligger til rette for å bruke det miljøet så lenge det er akkreditert, og hvis en får på plass god og sikker kommunikasjon. Men jeg forstår ikke at det skal brukes som et argument mot også å involvere andre miljøer som tilfredsstiller de samme kvalitetskravene.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Jeg vet ikke om jeg har uttalt meg uklart, eller hva som er utfordringen, men jeg har på ingen som helst måte uttrykt noe som helst negativt om det rettsgenetiske miljøet i Tromsø og deres muligheter og betydning. Men som andre som skal bidra inn til dette i politiet av et større omfang, må de ha på plass en sikker kommunikasjon med politiet og Kripos. Der har vi et arbeid som er på gang, og som vi nå har fått ulike konsepter for som vi skal vurdere. Det som jeg reagerer på i innstillingen, er en merknad fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV om at «det er allmenn enighet om at RGS skal ha det nasjonale ansvaret for forskning og utdanning på det rettsgenetiske feltet». Det oppfatter jeg ikke at det har vært gitt uttrykk for. At de kan ha en rolle, er noe annet, men at de kan ha det nasjonale ansvaret på dette området, har jeg ikke oppfattet at det har vært enighet om.
Bent Høie (Høyre), 2014-12-08:
Lovforslagene Stortinget har til behandling i denne saken, er nødvendige for å ivareta Norges EØS-rettslige forpliktelser. Forslagene handler primært om regnskapsføringen for de ulike tannhelsetjenestene som fylkeskommunene tilbyr befolkningen. Forslagene tydeliggjør fylkeskommunens ansvar for å sikre at tjenesteytingen skjer i tråd med statsstøttereglene, slik at det ikke forekommer kryssubsidiering av markedsbaserte tjenester. Dette innebærer at fylkeskommunene må føre atskilte regnskaper for de ulike delene av tannhelsevirksomheten. I tillegg innebærer lovforslagene en klargjøring av fylkeskommunens ansvar for å sørge for et offentlig tannhelsetilbud til voksne i distrikter hvor det er mangel på private tjenesteytere. Forslagene legger til rette for at det i tynt befolkede utkantområder fortsatt vil være slik at fylkeskommunen skal ha anledning til å subsidiere tannhelsetjenester til voksne betalende pasienter. I slike områder kan fylkeskommunen selv bestemme om det skal gis subsidier, og eventuelt fastsette størrelsen på disse. Det må imidlertid ikke skje noen form for overkompensasjon. Det vil i forskrift bli fastsatt enkelte kriterier som fylkeskommunen særlig skal legge vekt på ved vurderingen av i hvilke geografiske områder det kan ytes subsidierte tjenester. Forslagene er utformet som fullmaktsbestemmelser. Et forslag til forskrift har vært på høring sammen med lovforslagene, og vil bli fastsatt så snart Stortinget har vedtatt lovforslagene. Forslagene er med andre ord ikke til hinder for at fylkeskommunen fortsatt kan ta samme priser for tannbehandling i utkantområder som i sentrale strøk. Det er derfor ikke grunn til å frykte et redusert eller dyrere offentlig tjenestetilbud for befolkningen i distriktene. I områder med et fungerende marked for tannhelsetjenester opptrer fylkeskommunen derimot som en vanlig markedsaktør. Denne delen av virksomheten kan ikke motta offentlig støtte. Stortingets lovvedtak gjør det mulig å fastsette forskriften slik at det samlede regelverket kan tre i kraft 1. januar 2015. Det vil være en stor fordel for fylkeskommunene at innføringen av krav til separat regnskapsføring følger kalenderåret.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-08:
Dette er et godt helsebudsjett. Det inneholder mange gode og gjenkjennelige fremskrittspartisaker. Jeg må si jeg er glad for at regjeringen og stortingsflertallet setter pasientenes behov i sentrum og tar i bruk alle gode behandlingstilbud, også private og ideelle. I årevis har vi fått høre fra arbeiderpartihold at med Fremskrittspartiets politikk ville det være den enkeltes lommebok som ville avgjøre når en fikk behandling. Dette budsjettet viser til fulle at det er det motsatte som skjer. Regjeringen innfører fritt behandlingsvalg i 2015, først for rus, psykiatri og noe somatisk behandling. Fritt behandlingsvalg vil gi pasienter som opplever lang venting i det offentlige, muligheten til å velge å bli behandlet av private og ideelle aktører med ledig kapasitet. Og verdt å merke seg er at behandlingen skal skje uten at pasienten selv skal måtte betale, uansett om den skjer på offentlig eller privat behandlingssted. Regjeringen har med dette budsjettet lagt til rette for en høyere vekst i pasientbehandlingen i våre to første budsjetter sammenlignet med hva de rød-grønne fikk vedtatt gjennom sine åtte år. For å ha en god helsesektor på alle nivå kommer vi ikke utenom betydningen av å ha gode og tilstrekkelig med helseutdanninger. Helse- og omsorgssektoren er personell- og kompetanseintensiv og krever stadig mer arbeidskraft. En annen viktig utfordring er at mangelen på helsepersonell vil øke i årene framover. Også i dag er det mange som arbeider i sektoren uten relevant fagutdanning. Jeg er glad for at regjeringen tar helseutdanning på alvor og foreslår en mengde tiltak, som f.eks. tilskudd til finansiering av fagskoleutdanning innenfor helse- og sosialfag og styrking i legemiddelhåndtering i de kommunale omsorgstjenestene. Dette vil bidra til å øke rekruttering, styrke kompetanse og fagutvikling i omsorgstjenestene. For å ivareta en helse- og omsorgssektor med god kvalitet er regjeringen i gang med å utvikle et nytt kompetanseløft for perioden 2016–2020. Planen skal bidra til å sikre at omsorgssektoren har tilstrekkelig og kompetent bemanning og bidra til utvikling av en faglig sterk omsorgstjeneste, noe som vil komme brukerne til gode. For at barn og unge skal sikres god og lik tilgang til viktige helsetjenester, har Fremskrittspartiet i lang tid påpekt behovet for å styrke skolehelsetjenesten. Jeg er derfor glad for at vi i budsjettforliket styrker budsjettet for 2015 med til sammen 450 mill. kr. Dette vil styrke helsestasjons- og skolehelsetjenesten og gi flere elever tilgang til skolehelsetjenesten. Vi vil ikke øremerke bevilgningen, for vi vet at skolehelsetilbudet er veldig variert rundt om i Skole-Norge, men vi kommer til å følge med på at bevilgningen blir brukt til å styrke skolehelsetjenesten. Vi vil sørge for at det blir fulgt opp, og at den får den nødvendige styrken.
Are Helseth (Arbeiderpartiet), 2014-12-08:
Enkeltmennesker gjør en forskjell. Gode helseledere gjør en forskjell. Dagens Medisin har nylig kåret de hundre viktigste lederne og klarte likevel å glemme den lederen som er viktigst for en god helsetjeneste i kveld og i morgen. Den lederen er de mange tusen avdelingsledere i sykehus og kommuner i Norge. Avdelingslederne er det avgjørende leddet i kjeden fra Stortinget ut til pasienten. Avdelingsledere må få på plass fagplaner, bemanningsplaner, økonomi, og de må få det til å gå opp. Jeg tror ikke avdelingsledere synes en vekst på 2 mrd. kr til sykehusene er det samme som en lovet vekst på 3 mrd. kr. Det er bare langt borte fra pasienten at to og tre er likeverdig. Derfor: Litt ydmykhet kler oss alle. Hovedinnleggene fra Fremskrittspartiet og Høyre i debatten i dag var kjemisk fri for ydmykhet om dette budsjettet – kjemisk fri. Helseministeren selv hadde en annen tone og uttrykte bl.a. at budsjettet neste år ikke vil løse alle behovene for mennesker med psykiske lidelser. Og da vet statsråden at det er han som har ansvaret. Enkeltmennesker kan gjøre en forskjell, enkeltstatsråder kan gjøre en forskjell, og vi måler på handling og på resultat – også statsråder. Ord alene teller ikke, og jeg tror pasientene vil være enig i dette. Enkeltmennesker gjør en forskjell. Ekteparet Moser får i år nobelprisen i medisin. Vi er stolte, og det er deres bragd, med støtte fra deres universitet, NTNU, og med støtte fra noen rike mennesker – noen rike mennesker i Norge som har verdier på flere plan, og som betaler både formuesskatt og finansierer forskning for fremtiden. Er det mulig for Norge å vinne en ny nobelpris? Hvordan kan et lite land gjøre en forskjell? Jeg tror det er mulig. Jeg mener vi må sette nye høye mål for demensforskning. Uten gjennombrudd i tidlig diagnostikk og behandling er fremtidens velferd usikker for flertallet. Ekteparet Moser sier at deres forskning kan være et vindu inn mot forståelsen av demens og god demensforskning. Det gir håp, og jeg synes vi bør bruke det håpet.
Abid Raja (Venstre), 2014-05-21:
Jeg har på vegne av André N. Skjelstad, Ola Elvestuen og meg selv æren av å fremme et representantforslag om å etablere et felles billettsystem for kollektivtransport i hele landet.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-05-21:
På vegne av representantene Rigmor Andersen Eide, Line Henriette Hjemdal, Hans Olav Syversen og meg selv vil jeg sette fram et representantforslag om en miljøvennlig boligpolitikk.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-05-21:
Å organisere skoledagen, å få lærertimetallet til å gå opp, er for en rektor eller en ledelse en veldig krevende oppgave. Da er klassedelingstallet en av de viktigste faktorene for å få det til, i tillegg til kjennskap til klassene og elevene – hvor det trengs tidlig innsats, hvor det trengs spesialpedagogiske tiltak, osv. Spesielt i 1. og 2. klasse er f.eks. det å stå foran 28 seksåringer en svært krevende situasjon – det krever situasjonsskifter, en gjennomtenkt metodikk minutt for minutt, osv. Mitt spørsmål handler om tidlig innsats. Vi vet at vi satser på økt lærerutdanning og lærertetthet, men mener statsråden at tidlig innsats er noe som bør slå ut i bemanningsnormen, slik at vi får en tydeligere presisering av klassedelingstallet spesielt på lave klassetrinn?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2014-05-21:
På vegner av representantane Dag Terje Andersen, Anette Trettebergstuen, Lise Christoffersen og meg sjølv har eg æra av å leggje fram eit representantforslag om strategi for betre arbeidsmoglegheiter for menneske med nedsett arbeidsevne.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-05-21:
I tiden fram til 2005 var det mange barn som sto i barnehagekø. Etter 2005 gjorde Stoltenberg-regjeringen grep som gjorde at de aller fleste barn fikk barnehageplass. Det første barnehageminister Røe Isaksen gjorde da han kom inn i regjeringskontorene, var å kutte en bevilgning på 2 900 nye barnehageplasser, som skulle gi barn over ett år som ellers ikke hadde rett til det, muligheten til å få barnehageplass. Det andre ministeren gjorde, var å kutte 4 100 gamle barnehageplasser fordi foreldrene skulle få kontantstøtte. Nå viser tall fra KS at foreldrene velger barnehage og ikke kontantstøtte. KS regner med at det er 500 flere søkere, ikke 4 100 færre søkere. Vår komité ser stadig presseoppslag og får brev fra fortvilte kommunepolitikere som lurer på hvordan de skal få ting til å henge sammen. Det siste brevet vi fikk, var fra Bergen kommune. Bergen kommune fikk et kutt på i overkant av 18 mill. kr i år. Stikk i strid med det regjeringen forventet, har søkertallet gått opp. Det er 65 flere barn som søker plass i Bergen i år enn i fjor. Byråd Harald Victor Hove sier: Vi tenker ikke å kutte i barnehagesektoren, men det vil redusere vårt handlingsrom som kommune dersom vi ikke får dette kompensert. Mange kommunepolitikere setter sin lit til revidert nasjonalbudsjett. Der kom det ingenting. Jeg refererer det som byråd Harald Victor Hove sa til Bergens Tidende: «Det var ikke dette vi mente med «nye ideer, bedre løsninger».» Er statsråd Røe Isaksen enig i det?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-05-21:
Det er riktig at denne saken har vært drøftet i denne salen ganske mange ganger, og jeg har hørt statsråden gjenta mange ganger at man har brukt samme beregningen som det Stoltenberg-regjeringen gjorde da man gjorde endringer i kontantstøtten i 2012. Men det Røe Isaksen ikke nevner, var at Stoltenberg-regjeringen kom tilbake i revidert nasjonalbudsjett og rettet opp det som viste seg å være feil når det gjaldt etterspørselseffekt. Jeg tror ingen foreldre som er der ute, som hadde forventet at barnehageplassen skulle komme og få den finansiert, er veldig bekymret for om den etterspørselseffekten i 2012 ikke helt stemte. Så jeg må bare gjenta mitt spørsmål til Røe Isaksen. Med tanke på de foreldrene og de kommunepolitikerne som sitter der nå, hva er svaret – enten til dem som sitter der med et innskrenket barnehagetilbud fordi kommunene ikke får penger til å drive som før, eller til de kommunene som må kutte i andre tiltak?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
La meg først si at veksten i antallet barn som går i barnehage, startet i perioden 2001–2005. Det ser man tydelig også på barnehagestatistikken. Punkt to: Dette er jo en sak som det har kommet spørsmål om flere ganger i Stortinget. Jeg vil gjenta det jeg har sagt tidligere, at det er jo alltid sånn at når man skal lage et budsjett for året etter, lager man en beregning på hvordan forskjellige politikkendringer vil slå ut. Så ser vi at den beregningen vi la til grunn – som var den samme måten å beregne på som de rød-grønne hadde i 2012, f.eks., den gangen kommunene ble overkompensert – sannsynligvis har gitt det som heter for stor etterspørselseffekt. Det betyr at sannsynligvis er det sånn at noen flere søker om barnehageplass, mens noen færre søker om kontantstøtte. Endelig fasit får vi først når de endelige tallene er inne i august, men det kan se ut som det er sånn. Derfor har regjeringen i revidert budsjett varslet at vi kommer til å gå gjennom hele beregningsmåten fra 2012 til 2014 i nær dialog også med kommunene, nettopp for å se hvordan vi kan lage beregninger i fremtiden som er bedre og mer treffsikre enn i dag. Så er hovedspørsmålet til representanten: Hvilke konsekvenser får dette i kommunene? Jeg stusser litt over at en representant fremstiller det som om regjeringen styrer budsjettbevilgningene til barnehagepolitikken direkte. Det man gjør, er jo at man gir rammebevilgninger til kommunene basert på beregninger, men det er altså kommunene som selv bestemmer – noe også byråden i Bergen veldig riktig påpeker. Det betyr at det er jo også et rom i kommunene for å prioritere, og mange kommuner velger fortsatt å prioritere barnehager og barnehageplasser. Det er jeg glad for. Så er det viktig også å ha med seg at reglene for hvem som har rett til plass, er helt uendret. Der har kommunene ingen valgfrihet. De som har rett til plass, har selvfølgelig rett til det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Svaret er jo det svaret jeg ga. Det er jo viktig, det året som representanten nevner, nemlig 2012. Da ble kommunene overkompensert. De fikk mer penger enn de egentlig skulle hatt; det viste seg at kommunene satt igjen med mer penger da. Derfor er det helt naturlig at man ser dette i sammenheng. Hvis man får 20 000 i økt lønn, eller for mye i utbetaling ett år, og 15 000 for lite i utbetaling året etter, er det naturlig at man ser de to årene i sammenheng. Det er jo det regjeringen også har sagt vi skal gjøre, for å sikre at vi får en annen beregningsmåte enn den de rød-grønne la til grunn – en beregningsmåte som er mer treffsikker. Så har jeg også ambisjoner om å satse på både kvalitet og tilgjengelighet til barnehageplass. Det er en viktig prioritering for denne regjeringen som vi også kommer til å følge opp videre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Uten å lekke fra regjeringens indre liv kan jeg avsløre at kunnskapsministeren både var til stede og satt ved bordet, og mener at opplegget er fullt ut forsvarlig og ivaretar kommunenes mulighet til å skape kvalitet i skolen. Regjeringen har varslet at det i 2015 blir en vekst i de frie inntektene på opp mot 4,25 mrd. kr. Dessuten har de store grepene til denne regjeringen nettopp handlet om også å styrke den statlige innsatsen for å løfte kvaliteten i skolen, f.eks. gjennom videreutdanning av lærere – fordi vi vet at veldig mange lærere mangler fordypning i faget de skal undervise i. I f.eks. matematikk er det en klar sammenheng mellom lærerens fordypning og elevenes resultater. Det gjør denne regjeringen noe med. Vi la inn penger som ikke var der fra før, for å få et videreutdanningsløft. Vi har sagt vi skal ha en fornyet realfagsstrategi for skolen og kommer tilbake med flere kvalitetshevende tiltak i skolen – hvor staten putter inn penger og gjør en innsats, og som kommunen også kan følge.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Beregningen av effekten av kontantstøtte kommer som en følge av stortingsforliket om budsjettet – bare så vi har det klart for oss, selv om det selvfølgelig er regjeringen som leverer beregningene. Nå er ikke Skien min hjemkommune, det er nabokommunen. Jeg skal ikke gå inn og i detalj kommentere budsjettbruken i Skien. Men det er interessant det som også kommer frem i artikkelen i telemarksavisa, at i Skien kommune har man siden 2009 – da var det en annen regjering som satt – kuttet 97 mill. kr i oppvekstsektoren. Selv om jeg absolutt forstår bekymringen fra politikerne i Skien, vil jeg si at det ikke er den siste endringen i rammen som gjør at oppvekstsektoren i Skien eventuelt har store utfordringer. Dette er i Skiens tilfelle et behov som har bygd seg opp over flere år. Men vi har sagt at vi skal gå gjennom beregningene fra 2012 til 2014 for å sikre at vi får bedre beregningsmåter som treffer i fremtiden. Det vil også gjelde for Skien.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg kan nok garantere at retten til barnehageplass, slik som regelverket er i dag, blir oppfylt. Det er kommunenes plikt å oppfylle den retten. Der er det ikke noe slingringsmonn for kommunene. Men det er slik for enhver kommune, at de disponerer sine budsjetter innenfor den rammefinansieringen de får fra staten. Jeg forstår i og for seg at ingen blir imponert over det vi la frem i revidert budsjett, men målet er å rydde opp i dette på en ordentlig, skikkelig og ansvarlig måte. Da mener jeg at det mest ryddige er å se beregningene over flere år i sammenheng. Da er det et relevant poeng å ha med seg at basert på den samme beregningsmetoden som de rød-grønne brukte, og som vi også har brukt, fikk kommunene sannsynligvis mer i 2012. De har da kanskje – ser det ut som – fått litt mindre i 2014. Når man ser det i sammenheng, er det mulig å finne bedre beregningsmetoder og å ha en god dialog med kommunene om hvordan man skal gå videre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg tror ikke jeg skal bevege meg inn på spekulasjoner rundt hva byråden i Bergen har skjønt og ikke skjønt. Jeg er helt sikker på at han har veldig god oversikt både over regjeringens politikk, som han for øvrig også skryter av flere steder i mange av artiklene som det henvises til, og over Bergen kommunes politikk. Utgangspunktet er at dette er en endring av kommunens ramme. Det er ikke et kutt fra Stortingets side i barnehagesektoren, men det er selvfølgelig slik at enhver kommune må håndtere de midlene de har fått, på den måten de mener er fornuftig. Da er det Bergens oppgave å håndtere det. Jeg gjentar det jeg har sagt, at retten til barnehageplass som gjelder, gjelder selvfølgelig for alle. Det man snakker om i Bergen, er en egen Bergens-rett som de har innført. Det må være opp til Bergens-politikerne å finne ut hvordan de skal løse det. Både med økningen i frie midler som ligger inne i 2014, og som er varslet i 2015, og med det økonomiske opplegget regjeringen har skissert, tror jeg dette burde være mulig.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg kjenner ikke den helt konkrete saken, eller den helt konkrete rektoren som representanten spør om. Men saksfremstillingen, slik som representanten har kommet med den, er jeg helt enig i. Det var et flertall av bl.a. Bondevik II-partiene, sammen med SV – hvis jeg ikke husker helt feil – som vedtok at man ikke skulle ha klassedelingsreglene slik som de var. Grunnen var at man ønsket å åpne opp for mer fleksibel bruk av store og små grupper og den slags, men så skulle det ikke gå ut over ressursene, på den måten at man ikke skulle kunne bruke det som et innsparingstiltak. Det høres også ut som rektoren har gjort det riktige, nemlig å ta kontakt med Utdanningsdirektoratet, som både har oversikt over regelverket og kan gi klare svar på om dette er i tråd med regelverket eller ikke. Jeg kan ikke på stående fot si hvordan Utdanningsdirektoratet løpende kontrollerer dette – det må jeg da eventuelt komme tilbake til representanten med et klart svar på. Men det jeg kan være helt klar på, er at regelverket – slik som det beskrives – gjelder, og det skal følges.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Svaret på det siste delspørsmålet er at det ikke er regjeringens politikk. Vi ønsker å tilføre utdanningssektoren flere ressurser, satse på kvalitet, videreutdanning, flere av de tiltakene som vi allerede har begynt å bygge opp. Men vi har ikke sagt at vi ønsker en nasjonal bemanningsnorm, slik som representanten ønsker. Så til spørsmålet om det betyr at det trengs et tydeligere regelverk. Da må jeg nesten tillate meg å si: Det kan hende. Hvis det er slik at kommunene oppfatter regelverket som utydelig, hvis det er sånn at det er avdekket stor usikkerhet og veldig mange kommuner som bryter regelverket, kan det hende at utfordringen ligger i regelverket. Jeg tenker ofte som så at det kan hende at utfordringen ikke nødvendigvis ligger i regelverket, men i oppfølgingen av det, og det er viktig å huske at det er skoleeier – altså kommunene – som har et ansvar for å følge de nasjonale rammene som er for hvordan skolen skal organiseres.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg har ingen planer om å endre regelverket som er i dag, når det gjelder dette. Men jeg synes det er verdt å dra opp noen veldig gode eksempler på kommuner som har klart å tenke: Hvordan prioriterer vi ressursene våre for å få til den helt avgjørende starten for de aller minste barna som begynner på skolen? Et eksempel som også har vært oppe i Stortinget tidligere, er Dovre kommune, som bestemte seg for å gå kritisk gjennom spesialundervisningen sin og klarte å få bruken av den ned, fikk flere elever inn i vanlige klasserom og brukte de ekstra ressursene på nettopp å styrke lærerbemanningen. Jeg tror også, siden jeg aner en viss skepsis mot opphevelsen av klassedelingstallene – som jeg for øvrig tror Kristelig Folkeparti i sin tid var med på – at det har vært et veldig godt grep for skolen, for det gjør at man kan organisere undervisningen f.eks. med flere lærere i team, man kan ha mer fleksibilitet på store og små grupper, og det gir også rom for å følge opp den enkelte elev tettere.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg vil bare først si at jeg synes det er et generelt poeng, og det er det for hele regjeringen, at man alltid skal ha et øye for hvordan regelverket fungerer ute i den virkelige verden. Det betyr at hvis det kommer tilbakemeldinger om at regelverk ikke fungerer, eller at de ikke har den effekten som er ønsket, mener jeg at det er veldig rart hvis man skal sitte på toppen av systemet og si at dette bryr vi oss ikke om. Da må man selvfølgelig se på om det stemmer, og om det finnes bedre løsninger. Det mener jeg er en kontinuerlig prosess som vi som politikere har ansvar for å holde i gang. Så til kommuneøkonomiopplegget: Jeg mener at det kommuneøkonomiopplegget som er skissert, er fullt ut forsvarlig, og fullt ut i stand til å ivareta også kommunenes behov for å bygge kvalitet i skolen. Og så må vi huske at på toppen av det kommer den nye regjeringens satsinger på viktige kvalitetstiltak som f.eks. etter- og videreutdanning av lærere, som ikke lå der fra før. Og bl.a. gjennom at satsen for videreutdanning fra statens side er blitt høyere, ligger det også en mulighet for kommunene til å få mer kvalitet for samme sum med penger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Det er bra å se at man i Sverige også kan satse på skole, selv om man gir skattelette. Det viser at det er fullt mulig å ha den kombinasjonen. Denne regjeringen har overtatt 600 ekstra, statlig finansierte lærerstillinger som den rød-grønne regjeringen ga. Det var den rød-grønne regjeringens plattform i mange år at man skulle ha økt lærertetthet i skolen. Det tallet beveget seg ikke i det hele tatt. Så kom det 600 ekstra stillinger, fordelt til bestemte skoler. De stillingene har vi valgt å beholde. Da har man fått en bitteliten økning i lærertettheten, og kommunene kan prioritere dette ved siden av. Etter at dette prosjektet er ferdig og kommunene overtar ansvaret, synes jeg vi skal gå inn og se på om dette førte til bedre resultater. Men i utgangspunktet er de store satsingene til denne regjeringen etter- og videreutdanningsløft, realfagsløft – som kommer – og yrkesfagløft. Det er det vi har prioritert, fremfor en ordning med statlig finansierte lærerstillinger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Vi skal gjøre det mer attraktivt å bli lærer. Hvordan gjør man det? Når man spør ungdommen om hva de er mest opptatt av når de skal velge yrke, er lønn et av svarene. Det har ikke staten noe styring med. Det sitter man og forhandler om nå. Men det er to andre momenter som er viktige, som vi kan gjøre noe med, og det er hvor spennende og utfordrende jobben er. Vi har i mange år hatt en skole hvor det mange steder er få muligheter til faglig påfyll for lærerne, og hvor det er få karriereveier. At man har høye inntakskrav for å komme inn på lærerstudiet – lærerstudiet er ikke noe man skal kunne komme enkelt inn på, siden dette er av de viktigste jobbene vi har hvor man skal lære opp fremtidens generasjoner – samtidig som man skaper en skole som er lærende, med sterke profesjonsfellesskap, hvor man har mulighet til å utvikle en karriere uten at man går ut av klasserommet og over til administrasjon, og hvor man får faglig påfyll – det mener jeg er en nøkkel. Så må vi alle sammen også være med på å snakke frem hvor viktig det er å være lærer. Vi må dessuten gjøre noe med det økte byråkratiet som kom de siste åtte årene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
For det første siterer representanten statsministeren feil. Hun sa aldri at dette skulle kuttes, men hun sa at det aller viktigste for læringen i skolen er at man har gode, motiverte lærere. Det er det aller viktigste. Det er for øvrig det samme som SVs tidligere leder, Erik Solheim, twitret for noen måneder siden, nemlig at økt kvalitet, altså det å gjøre gode lærere enda bedre, er den aller viktigste investeringen vi kan gjøre. Det burde ikke komme som noen overraskelse, all den tid budsjettet for 2014 er lagt frem, at disse 600 stillingene ligger inne der. Så vil det selvfølgelig vurderes i budsjettene fremover. I utgangspunktet har vi nå sagt at disse stillingene skal få fortsette, men man må trekke erfaringer av det, selvfølgelig. Men igjen: De viktigste satsingene til denne regjeringen er karriereveier i skolen, realfagsløft, etter- og videreutdanningsløft, å gjøre læreryrket mer attraktivt og også å sette i gang med opprydning av den byråkratiseringen som har kommet i skolen, særlig de siste åtte årene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Punkt nr. 1: Jeg synes det var godt skrevet av Kristin Vinje. Punkt nr. 2: Jeg var ikke til stede da Stortinget forhandlet om budsjettet, men jeg tviler vel på at det at det skulle komme flere stipendiater, var det som satt lengst inne hos regjeringspartiene. I så fall får noen lekke fra de forhandlingene. Punkt nr. 3: Det var et budsjettforlik som gjorde et godt budsjett enda bedre på forsknings- og utdanningsfeltet, bl.a. ved at det kom inn flere stipendiater, som representanten sier. Jeg er helt enig i at det trengs en styrking av forskningsinnsatsen. Det trengs penger, men det trengs også endringer i måten vi organiserer dette på – ikke at det trengs endringer i Forskningsrådet, men for å si det veldig enkelt: Dette stortinget har helt enstemmig og nærmest med jubel sagt at vi skal bruke store penger på å delta i det europeiske rammeprogrammet Horisont 2020. Der får vi rett og slett ikke nok igjen. Ved siden av den styrkingen av forskningsinnsatsen vi trenger her hjemme, er vi nødt til rett og slett å hente hjem de pengene vi har betalt inn i en felleskasse i Europa, og da trenger vi norske forskere og institusjoner som er pågående, og som jobber for å få søknader. Vi trenger også en regjering og et stortingsflertall som presser på. Helt til slutt: Jeg har ikke båt, så jeg skal ikke uttale meg om dette med båtmotorer. Jeg handler av og til på taxfree og synes det høres ut som en bra ordning. Men jeg synes det er et generelt prinsipp at et revidert budsjett ikke er et helt nytt statsbudsjett. Fra Kunnskapsdepartementet lå det inne en økning på 50 mill. kr til 500 ekstra videreutdanningsplasser for lærere, og det var fordi søkningen var enda høyere enn vi kunne forvente. Vi hadde styrket denne posten, og så styrket vi den enda litt. Jeg synes i utgangspunktet at det er primært den typen ting revidert skal brukes til.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Svaret på det er ja, og det har jeg tenkt å gjøre. Det er helt riktig at innenfor FRIPRO-programmet til Norges forskningsråd er det veldig mange prosjekter som får de høyeste karakterene – hvis man kan kalle det det – men som ikke får ja. Alle skal ikke få ja. Dette skal være et program med streng kvalitetssiling, og det er mange som søker. Men det er en veldig god grunn til å styrke FRIPRO-programmet. Her er jeg helt enig med representanten.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Stortinget skal få behandle sine dokumentforslag på vanlig måte, og det kommer selvfølgelig også en uttalelse fra departementet, men det er to ting som er viktig, som representanten setter fingeren på. Det ene er at koordineringen mellom departementenes forskningsinnsats generelt er for svak og for dårlig, og selv om mange departementer har gode intensjoner, betyr det at summen av forskningsinnsatsen vår for ofte blir øremerket i stedet for at den er til friere anvendelse – for å si det sånn. Det andre er at jeg tror at nøkkelen her ligger i samarbeidet mellom helseforetakene og universitets- og høyskolemiljøene, og vi har behov for å se på hvordan forskningsarbeidet dem imellom fungerer, hvordan viktige helsemidler brukes, og hvordan de fordeles mellom helseforetakene og universitetene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg har svart på dette med revidert allerede, men i det budsjettet vi overtok, det budsjettet vi faktisk har lagt frem i tilleggsproposisjonen – ta høyde for at jeg ikke husker dette tallet akkurat presist på krona – er det rundt 300 mill. kr ekstra til forsknings- og innovasjonsinnsats og til en mengde viktige programmer som vi prioriterte opp, men som ikke var prioritert i det budsjettet vi overtok. Det betyr at det var et taktskifte med budsjettet for 2014. Jeg vet at forventningene er høye i sektoren. Det er det også grunn til, men jeg vil også minne om at noe av det aller viktigste vi kan gjøre, ved siden av den forskningsinnsatsen vi har her hjemme, også er å gire inn mer av både statens og institusjonenes innsats når det gjelder å hente hjem penger fra det programmet som koster milliarder av kroner, som et enstemmig storting har vedtatt at vi skal være med på. Ved siden av en styrking av forskningsinnsatsen her hjemme, må vi også hente hjem penger fra den felles potten vi har betalt inn til.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Igjen synes jeg representanten er litt fri i sin tolkning av statsministerens uttalelser. Jeg mener at både skole og barnehage er viktig. Det er viktig å si at det budsjettforliket som var, og fremlegget til regjeringen som kom, har mer penger til kunnskapssektoren enn det det rød-grønne budsjettforslaget hadde. Hvis man bare er opptatt av pengene, er det altså mer til sektoren med denne regjeringen enn det var med forrige regjering. Det er også helt riktig at hvis man f.eks. ser på undersøkelsene etter forsøket med gratis kjernetid i barnehagene i Oslo, viser det seg at særlig for minoritetsbarn har det å være i barnehage en effekt i seg selv. Barnehage i seg selv kan være viktig for noen barn, men mye tyder på – i internasjonale undersøkelser i hvert fall – at verdien av en god barnehage er stor for absolutt alle barn. Derfor er den største utfordringen for barnehagesektoren i Norge at det er veldig store kvalitetsforskjeller mellom barnehagene i de forskjellige kommunene, og det er regjeringen i gang med å gjøre noe med. Igjen, hvis man er opptatt av penger, bruker vi i dette budsjettet mer enn vi noen gang har gjort på kvalitet og innhold i barnehagen. Det var også et område som vi styrket, sammenlignet med det budsjettforslaget vi fikk fra de rød-grønne.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Den store tingen som slår ut på barnehagetallene, er først og fremst at vi avlyste den rød-grønne planen om to opptak. Jeg synes det er interessant at når man ser på høringsuttalelsene som kom i kjølvannet av det, så ser man for det første at det er veldig sprikende syn på selve organiseringen av det, altså hvorvidt to opptak og det å lage en sentral, byråkratisk ordning på det er en god idé. Men det er også interessant å se på hva f.eks. Utdanningsforbundet sier, som organiserer mange av dem som er helt avgjørende i barnehagen, nemlig de ansatte: barnehagelærerne. De er veldig bekymret fordi de ser at denne satsingen kan gå på bekostning av nettopp det representanten etterlyser: satsingen på kvalitet og innhold. Kvalitet og innhold i barnehagen er denne regjeringens aller viktigste og første prioritering, og derfor er det også et av feltene vi styrket i budsjettet. Der skal jeg gladelig innrømme at det lå inne en god styrking fra de rød-grønne også. Vi tok den, beholdt den og puttet på enda litt mer på toppen, fordi kvalitet og innhold er det aller viktigste. Det blir for meg kunstig å sette skole og barnehage opp mot hverandre sånn som representanten gjør.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg skal ikke gå inn på diskusjonen om båtmotorene. Jeg vil også gjerne si at når man har en avgift som er dyr å kreve inn, og som rammer helt vilkårlig, og som kanskje i tillegg har en dårlig miljøeffekt, kan det være fornuftig å gjøre noe med den avgiften, som regjeringen har gjort. At SV ikke ønsker det, er en annen sak. Jeg mener de kvalitetsmidlene vi har på barnehagesiden retter seg inn mot den største utfordringen i barnehagesektoren – representanten var inne på det – det er de ansatte. Helt konkret lever fortsatt veldig mange barnehager under dispensasjon. Med andre ord: Vi som politikere har satt et krav om hvor mange barnehagelærere man skal ha. Men så får kommunene og den enkelte barnehagen dispensasjon, rett og slett fordi det ikke er barnehagelærere nok. Vi mangler 4 400 barnehagelærere. Disse 170 mill. kr som ligger i budsjettet, er nettopp der for at flere med fagbrev skal kunne ta barnehagelærerutdanning, at styrere skal ta etter- og videreutdanning og at vi skal kunne få flere kvalifiserte mennesker inn i barnehagen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-05-21:
Jeg vil for det første si at retten til barnehageplass gjelder. Det er det viktig å gjenta, for jeg hører at man forsøker å så tvil om det. Den samme retten som gjaldt under den rød-grønne regjeringen, gjelder også nå – det er det viktig å slå fast. For det andre er ikke dette et kutt i barnehagene. Det er kommunen selv som prioriterer sine midler. Hvorfor har vi fått et slikt system, at kommunen selv prioriterer innenfor den rammen de får av staten? Jo, det er fordi de rød-grønne i 2011 gikk over til rammefinansiering av barnehagene. Det betyr nettopp at kommunene ikke får direkte øremerket betalt for barnehager lenger, de får det i rammen sin. Hvis man var opptatt av en type millimeterrettferdighet, burde man ikke gjort den omleggingen i 2011, da man gikk over til en rammefinansiering. Men som sagt: Jeg mener at det kan se ut til at beregningen ikke slår til – at etterspørselseffekten er større enn vi trodde. Så det er nødvendig å gå gjennom dette, men da må vi se de siste årene i sammenheng.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2014-05-21:
Statsråden sier, som helt korrekt er, at det er kommunene selv som bestemmer hvordan de skal prioritere, at det er et visst handlingsrom i kommeøkonomien. Men det vi vet etter å ha blitt kjent med kommuneøkonomiopplegget for neste år, er at det ikke er noen reell økning i frie inntekter som kan dekke alle de utgiftene kommunene har. Det pekes på effektivisering, som klinger dårlig sammen med kvalitet, noe regjeringen smykker seg med titt og ofte. De som jobber som kommunepolitikere landet rundt, vet at denne prioriteringen er ganske krevende. Man kan prioritere opp barnehager, men da går det ofte ut over noe annet. Det er to store sektorer det da lett går ut over: Det er eldreomsorg, og det er skole. Som utdanningspolitiker er det mange som opplever dette som en svært krevende problemstilling. Det jeg lurer på, er hvor kunnskapsministeren var da kommuneproposisjonen ble behandlet – med tanke på kvalitetsutvikling i norsk skole.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2014-05-21:
Jeg synes det er positivt at statsråden signaliserer at han vil se på regelverket med klassedelingstall hvis det er flere enn Stjørdal kommune som sliter med den type bestemmelser. Dessverre er det et klassisk eksempel på at hvis det blir for mye detaljstyring, kan det fort bli mer byråkrati, det kan bli mye dialog mellom kommuner, Utdanningsdirektoratet og departementet osv., og det ønsker vi minst mulig av. Det er jeg sikker på at vi er enige om, vi som står her. Likevel er inntrykket mitt at de fleste kommunepolitikere og kommuner er veldig opptatt av de minste elevene, de er opptatt av å sikre gode lærerressurser, kompetente lærere, til den gruppa spesielt. Tidlig innsats er slått fast en gang for alle. Men det vi også vet, både kommunepolitikere og vi som sitter her, er at en må ha et godt kommuneøkonomiopplegg i bunnen. Da vil jeg gjerne gjenta mitt spørsmål, eller en variant av det: Er statsråden fornøyd, slik kommuneøkonomiopplegget er lagt opp fra regjeringens side, med tanke på framtida i norsk skole? Kan vi sikre at ingen lærere blir oppsagt?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-05-21:
Jeg har tatt med meg statsrådens og undertegnedes fylkesavis Varden. I dagens utgave er det en stor sak om barnehageopprør i Skien kommune. Regjeringen regnet med at det skulle bli behov for 51 færre barnehageplasser i Skien. Nå viser det seg at alle plassene er fylt opp. For inneværende år betyr mindre overføringer et kutt på 3,7 mill. kr, for neste år et kutt på 8 mill. kr bare for Skien kommune. Ministeren har snakket mye om kvalitet også i barnehagen. Det er klart at slike kutt som dette, vil også gå ut over kvaliteten. Det kan gå ut over bemanningsnormen, og det kan komme flere barn og færre barnehagelærere. Hvordan henger dette sammen med kunnskapsministerens ønske om å heve kvaliteten i barnehagen? Er det dette som er kvalitetsheving?