trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
La meg først si meg enig i at det er store utfordringer på kollektivsiden i bergensområdet, og ikke minst gjelder det Kokstad/Sandsli-området. Nettopp derfor er det også, som nevnt i mitt hovedsvar, tenkt at det skal skje vesentlige ting der i 2001. I den sammenheng vil det også bli nyttet bompenger til kollektivtiltak. Det er først og fremst på investeringssiden når det gjelder tilrettelegging av infrastruktur, vi har ansvar, sett fra Vegvesenets side. Når det gjelder driftstilskudd, var den tilskuddsordningen som representanten viste til, ikke ment å gå til slike tiltak. For vår del har vi også signalisert i Nasjonal transportplan at vi vil gå inn og se nærmere på organiseringen av kollektivtransporten i store byområder, og et slikt område er i høyeste grad bergensområdet.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg gjentar gjerne at jeg er enig i at det er store utfordringer på kollektivsiden i dette området, noe som vi går dypere inn i. Så vil jeg nytte anledningen til nok en gang å gi uttrykk for at når det gjelder momsordningen, legger vi opp til at det skal kompenseres for momsvirkninger når det gjelder lokal og regional kollektivtrafikk. Det vil vi legge opp til når momsen innføres på disse områdene. For øvrig vil vi følge opp gjennom det som ligger i budsjettet for 2001, og også videre framover når det gjelder organiseringen av kollektivtransporten i dette området, som er et av de mest folkerike områdene vi har i landet.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Tilskudd til Redningsselskapet ligger innenfor Fiskeridepartementets programkategori 16.60 Kystforvaltning, som omfatter kystadministrasjonen, havnetjenesten, fyrtjenesten, lostjenesten, trafikksentraler og elektroniske navigasjonshjelpemidler. Fiskeridepartementets overordnede mål innenfor denne programkategorien er å ivareta sikkerheten og fremkommeligheten i norske farvann og havner. I en vurdering av den samlede sikkerheten til sjøs har Regjeringen foreslått en total bevilgning for programkategorien kystforvaltning på 1 044 mill. kr, som er en økning på 9,5 pst. i forhold til saldert budsjett 2000. For 2001 har vi prioritert bl.a. merking av leder for hurtigbåter. Med en total økning på årets budsjett for programkategorien kystforvaltning mener Regjeringen at dette bidrar til å styrke sikkerheten til sjøs. Det foreslås et tilskudd til Redningsselskapet på 43,3 mill. kr. Selv om tilskuddet til Redningsselskapet reduseres med 8,7 mill. kr i forhold til saldert budsjett 2000, er det her viktig å understreke at tilskuddet fra staten utgjør en liten andel av Redningsselskapets totale inntekter. I 1999 utgjorde statens tilskudd ca. 18 pst. av selskapets totale inntekter. I forhold til de totale inntektene i 1999 vil et kutt på 8,7 mill. kr utgjøre en samlet reduksjon i selskapets inntekter på under 3 pst. I lys av dette kan det stilles spørsmålstegn ved at Redningsselskapet nå ser seg nødt til å ta ut hele seks fartøyer på grunn av reduksjonen i statlige tilskudd, som altså bare utgjør 3 pst. av totale inntekter. Under søke- og redningsoppdrag står redningsskøytene under operativ ledelse av en lokal redningssentral eller en av hovedredningssentralene. Alle endringer i stasjonering og disponering av redningsskøytene skjer i samarbeid med hovedredningssentralene og aktuelle interesseorganisasjoner. Jeg forutsetter derfor at fordeling av fartøyene til Redningsselskapet avgjøres ut fra hvor disse gjør størst nytte i det totale beredskapsopplegget. Det kan virke uheldig for sikkerheten til sjøs at Redningsselskapet nå velger å trekke redningsskøyter ut av beredskap. Samtidig må sikkerheten ses i et helhetlig perspektiv. Dette innebærer at de samlede bevilgninger under Fiskeridepartementet til kystforvaltning, bevilgninger under Forsvarsdepartementet til Kystvakten og andre av marinens fartøyer og bevilgninger under Justisdepartementet til hovedredningssentralene, Kystradioen og de frivillige hjelpeorganisasjonene ses i sammenheng. Regjeringen mener i denne sammenhengen at budsjettforslaget samlet sett bidrar til en akseptabel sikkerhetssituasjon på sjøen for fiskere og andre sjøfarende.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg er enig med representanten Kongshaug i at det er mye som kan gjøres når det gjelder tilrettelegging for å få mest mulig igjen for den innsatsen som brukes på sjøsikkerhet. Jeg mener at dette i dag er ivaretatt på en tilfredsstillende måte med den koordinering som hovedredningssentralene gjør. Når det gjelder mulighetene for å koordinere Redningsselskapet tettere med offentlige myndigheter, skal vi selvsagt se på dette. Redningsselskapet er en institusjon med høy anseelse i norske kystsamfunn. Vi har tradisjon for at norske kystsamfunn, kvinner og menn, gjennom frivillig arbeid, frivillig innsamling av midler, bidrar til dette. Jeg syns at dette er en sunn og god tradisjon som viser viktige og positive sider av den norske folkesjelen, som vi skal ta vare på.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg er enig med representanten i at fiskerinæringen er en av grunnpilarene i kystsamfunnet. Jeg er også enig i at det er viktig at storsamfunnet viser at man setter pris på dette. På samme måte er det viktig at lokalsamfunnene gjennom alle de lokale lagene av Redningsselskapet kan gi uttrykk for det samme. Det kan man fortsatt gjøre gjennom Redningsselskapet. Når det gjelder muligheten for å se på en total gjennomgang av beredskapen, vil dette selvsagt bli gjort. Spørsmålet vil også bli besvart senere i dag når det gjelder en annen del av dette, men det totale er vi nødt til å komme tilbake til på et senere tidspunkt.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Innledningsvis vil jeg bemerke at den hemmelige rapporten det refereres til, kjenner verken jeg eller andre av de ansatte i departementet til. Jeg kan derfor selvsagt ikke forholde meg til det beløpet som nevnes. Rettledningstjenesten for fiskerinæringen og Kontrollverket ble 1. november 1998 slått sammen til en ytre etat for fiskeriforvaltningen. Ved sammenslåingen ble ytre etat delt opp i ni regioner. Hvert regionkontor består av to seksjoner, seksjon for næringsutvikling og planlegging og seksjon for tilsyn og kontroll. I Nordland er regionkontoret geografisk delt i to, med regiondirektør og seksjon for næringsutvikling og planlegging lokalisert i Bodø, mens seksjon for tilsyn og kontroll og laboratorium er lokalisert i Svolvær. Ordningen har av flere grunner vist seg å være mindre heldig, og delte løsninger er erfaringsmessig dyrere på grunn av behov for overlappende administrativ kompetanse og kapasitet. Hensynet til de ansatte, behov for samkjøring av regionledelsen samt en mer optimal oppgaveløsning for hele ytre etat gjør det nødvendig med en samling av ledelsen av regionkontoret i Nordland. Det vil senere bli vurdert å flytte også resten av seksjon for tilsyn og kontroll til Bodø. Laboratoriet vil bli værende i Svolvær. Ved valg av Bodø er det lagt vekt på at kontoret får en geografisk og kommunikasjonsmessig sentral plassering i regionen. Behovet for samhandling med øvrige offentlige etater og næringsorganisasjoner samt en forventet relativt sett økning av produksjon og verdiskaping innenfor havbruk, der virksomheten er spredt over hele fylket, tilsier en slik lokalisering.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Da gjeldende rettledningstjeneste ble etablert, var situasjonen i fiskerinæringen vesentlig forskjellig fra det den er i dag. Det var da naturlig å legge virksomheten der hvor fiskerne lokaliserte seg, og hvor viktige fiskerier foregikk. Slik er ikke situasjonen i dag. Vi har viktig virksomhet i Lofoten, rett nok, men også i andre områder. Når en sier at ordningen fungerer dårlig, er det fordi man har behov for en koordinerende funksjon én plass i forhold til øvrig saksbehandling og i forhold til fylkeskommunen, som man samarbeider nært med. Når en sier at de ansatte presser på, er det ikke det som er sagt, men det er hensynet til de ansatte og deres muligheter til å få gjort en tilfredsstillende jobb i forhold til alle de kontaktpunker som man har, som det er lagt vekt på.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg vil gjenta at når jeg snakker om forholdet til de ansatte, er det deres mulighet til å gjøre en tilfredsstillende jobb for den regionen man er plassert i, og for resten av fylket. Det er generelt konkludert med at Rettledningstjenesten er mest mulig hensiktsmessig oppbygd, med sterke regionkontorer. Det er vanskelig for meg å se at Nordland skal ha noe spesielt å tjene på at man ikke på samme måte som i andre fylker, lager én sterk og god fylkesadministrasjon. Jeg tror at det fortsatt er behov for å effektivisere denne tjenesten. Vi har fortsatt for liten kapasitet i mange sammenhenger på regionkontorene til å håndtere en relativt stor saksmengde, som ikke minst kommer fra havbrukssiden.
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2000-10-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Tautra Ramsar-området i Nord-Trøndelag står i fare for å bli ødelagt som internasjonalt fuglereservat. En veimolo må åpnes og bro bygges. Dersom dette prosjektet ikke får statlig støtte, må det skrinlegges. Mener statsråden at fuglereservatet kan bevare sin Ramsar-status hvis broprosjektet skrinlegges?»
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2000-10-25:
Statsråden har gjort rede for det unike naturreservatet som her finnes, og hvor viktig dette området har vært. Norge har gitt det høy status, og det har blitt anerkjent som Ramsar-område. Jeg lyttet også til hva statsråden sa, at her er det ikke penger i 2001. Jeg oppfattet det også slik at det heller ikke ville bli det i framtida, og at hun derfor ville be om å få satt Tautra på Montreux-listen. Dette viser at Arbeiderpartiet ikke klarer å ha en miljøprofil, ja det er faktisk en oppfølging av Arbeiderpartiets manglende miljøprofil, og det er et nederlag for miljøet at vi havner der. Samtidig viser denne saken hvor vanskelig det er å få samordnet de ulike etatene som har ansvar her. Så jeg stiller spørsmålet til statsråden: Hvilke lærdommer trekker statsråden av Tautra-saken, og hvilke tiltak vil statsråden i framtida sette i verk for at det ikke skal skje større skader enn de som allerede er skjedd?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2000-10-25:
Statsråden skal for så vidt ha ros for at hun er ærlig om at dette er et miljønederlag i den forstand at vi nå havner på Montreaux-listen. Statens naturforvaltningsråd sier at det vil være egnet til å svekke Norges anseelse i betydelig grad dersom vi på grunn av denne saken havner på Montreaux-listen over land som ikke oppfyller sine internasjonale miljøforpliktelser. Det sier Statens naturforvaltningsråd i et brev til samferdselskomiteen datert 20. oktober. Det føyer seg inn i den manglende miljøprofilen til Regjeringen. Betyr det statsråden nå sa om at en ville følge opp videre, at statsråden ikke har gitt opp å få midler i senere år enn 2001? Og mener også statsråden at det bare gjennom å overvåke situasjonen er mulig å redde fuglereservatet på Tautra?
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Tautra med Svaet naturreservat og fuglefredningsområde ble fredet ved kgl. resolusjon av 14. desember 1984. På grunn av betydelige verneverdier ble området oppført på listen over våtmarksområder med internasjonal verneverdi under Ramsar-konvensjonen i 1985. I de årene området har vært fredet, har det vist seg at eksisterende vegfylling mellom Frosta og Tautra hindrer de naturlige strømforholdene i området. Miljøverndepartementet og Samferdselsdepartementet ble derfor i 1997 enige om at eksisterende vegfylling burde erstattes med ny bru for å hindre forstyrrelse av de naturlige strømforholdene i området. Kostnadsoverslaget for bruprosjektet ble i 1997 anslått til 30 mill. kr. Senere har det vist seg at det opprinnelige kostnadsoverslaget var for lavt, og nye beregninger viser at prislappen for bruprosjektet vil beløpe seg til minimum 42 mill. kr. Pr. i dag er det budsjettdekning for 6 mill. kr, bevilget over Miljøverndepartementets og Nord-Trøndelag fylkeskommunes budsjett med 3 mill. kr hver. Dette er i samsvar med den kostnadsfordelingen som opprinnelig ble lagt. Dessverre har det ikke latt seg gjøre å finne dekning for den resterende summen på minimum 36 mill. kr, og det vil ikke la seg gjøre å realisere prosjektet i 2001. Ansvaret for denne typen tiltak og midlene til slike er nå overført til fylkeskommunene. Miljøverndepartementet har mottatt en henvendelse fra sekretariatet for Ramsar-konvensjonen, der Norge bes vurdere å inkludere Tautra med Svaet i Ramsar"s Montreux Record, et register over Ramsar-områder som krever spesiell oppmerksomhet som følge av negative endringer i områdenes økologiske tilstand. Det er liten tvil om at Tautra med Svaet naturreservat og fuglefredningsområde kvalifiserer til oppføring på denne listen. Som følge av endringer er det bl.a. registrert en betydelig nedgang i fuglebestanden i gruntvannsområdet. I tillegg har moloen ført til at rovdyr har kommet seg ut til Tautra, slik at bestanden av bakkehekkende fugl er betydelig redusert. På denne bakgrunn vil Direktoratet for naturforvaltning be Ramsar-sekretariatet om at Tautra med Svaet naturreservat og fuglefredningsområde blir oppført på Montreux Record. Områdets status på sikt vil avhenge av framtidige muligheter for å få bruprosjektet realisert. Jeg vil sørge for at miljøforvaltningen følger utviklingen i området nøye i tiden som kommer, slik at vi har oppdatert kunnskap om områdets økologiske tilstand. Dette er viktig i forhold til våre forpliktelser overfor Ramsar-konvensjonen.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Siden bruprosjektet ble så mye dyrere enn først planlagt, har det ikke vært mulig å gjennomføre prosjektet hittil, og det er heller ikke økonomisk mulig å gjennomføre prosjektet i år. Framover må vi vurdere mulighetene for å få gjennomført bruprosjektet. Vi må også følge utviklingen i området for å se på hvilken måte naturverdiene i området best mulig kan ivaretas. Det ser jeg fortsatt at vi har muligheter til gjennom det arbeidet som Direktoratet for naturforvaltning er i gang med. Det vil også være viktig å arbeide på tvers av sektorer for å få løst slike saker som denne. Det er et arbeid som Regjeringen vil følge opp framover.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg minner om at dette jo ikke er en ny sak, som kommer opp nå. Dette er en sak som startet opp i 1997, og i de foregående årene har jo forholdet nettopp vært at prosjektet har vært planlagt på en måte som har vært urealistisk i den forstand at kostnadene ved prosjektet langt overskred det som det var planlagt for i budsjettene. Nå er vi imidlertid i den situasjon at vi gjør opp status, og den tilsier at for i år er det ikke mulig å gjennomføre prosjektet. Jeg vil se på ulike muligheter framover til å følge opp denne saken, både i forhold til bruprosjektet og i forhold til overvåkning av området på faglig grunnlag for å sikre de naturverdiene som eksisterer i området.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Den varslede stortingsmeldingen om redningshelikopterberedskapen er under arbeid. Det tas sikte på at meldingen oversendes Stortinget i vårsesjonen. Når dette arbeidet har tatt tid, ikke bare for den sittende regjering, men også for regjeringen Bondevik, har dette bl.a. sammenheng med at det har store både administrative og økonomiske konsekvenser å foreta endringer i redningshelikoptertjenesten og redningshelikopterberedskapen. Det er med andre ord et utfordrende arbeid. Et annet element som kommer inn, er at det pågår et nordisk militært samarbeidsprosjekt om fellesinnkjøp av helikoptre. Redningstjenesten er med i dette arbeidet for å sikre at tjenesten på sikt kan bli styrket ved et eventuelt felleskjøp. Dette arbeidet, som nå er inne i en avslutningsfase, kan få betydning for redningshelikoptertjenesten, og vurderinger i tilknytning til dette bør derfor også beskrives i meldingen. Men jeg har i tillegg lyst til å understreke at vi ikke har noen krise når det gjelder redningshelikopterberedskapen. Norge har siden 1973 hatt en god redningshelikoptertjeneste. Det er 11 Sea King-helikoptre på fire faste baser langs kysten. I tillegg er det utplassert ett på Rygge. Sea King er en spesialutrustet sjøredningsmaskin. Minst en maskin står i høy beredskap på hver sin base til eksklusiv bruk for hovedredningssentralene. Alle maskinene har gjennomgått et omfattende moderniseringsprogram. Hovedredningssentralene har også nært samarbeid med redningstjenestene i våre naboland, hvor man etter behov kan rekvirere helikopterhjelp. Hovedredningssentralene rekvirerer også ved behov helikoptre fra sivile selskaper. I 1996 ble redningshelikoptertjenesten styrket med to nyinnkjøpte helikoptre. Videre er det investert i nytt operativt utstyr til hovedredningssentralene for ca. 20 mill. kr. Det vil bl.a. bli investert i et driftberegningsprogram som skal gjøre det lettere å oppspore savnede til sjøs. I tillegg arbeider vi nå for å få til en samlokalisering mellom kystradioene og hovedredningssentralene for å bedre samordningen ved ledelse av sjøredningsaksjoner. Det er viktig for meg at vi utnytter alle tilgjengelige ressurser i vårt samfunn for å få en best mulig redningstjeneste. Av den grunn nedsetter vi i disse dager et utvalg som skal gjennomgå de totale rednings- og beredskapsressursene i landet, med den hensikt å få utnyttet eksisterende ressurser enda bedre.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg kan slutte meg til mye av det representanten Kongshaug gav uttrykk for. Når det gjelder spørsmålet om redusert reaksjonstid, er jo dette et av de viktige spørsmålene i meldingen. Det har også store økonomiske og administrative konsekvenser, fordi en redusert reaksjonstid til 15 minutter, slik det ser ut, vil medføre behov for utdanning av en gruppe nytt personell, noe som i seg selv tar to år. Dessuten vil det være behov for ganske store investeringer på de eksisterende basene fordi dette bl.a. krever boligmuligheter på basene, noe som også må realiseres før man kan redusere en reaksjonstid til 15 minutter. Det er noe av grunnen til at dette er en større utfordring enn man umiddelbart skulle tro.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det skjer egentlig mange ting på én gang på dette området nå. Vi har hatt Sårbarhetsutvalget, som vi kommer til å følge opp helt konkret i forhold til de enkelte forslagene, men det vil også bli fremmet en stortingsmelding om beredskap og sikkerhet. Og vi har redningshelikoptrene. Men hvis vi skal klare å fremme en melding om redningshelikoptrene alene i vårsesjonen, tror jeg ikke vi der klarer å ta med alt som har med redningstjeneste å gjøre. I tillegg setter vi ned et utvalg som skal se på de samlede rednings- og beredskapsressursene som dreier seg om redningstjenesten – altså politiet, brannvesenet og ikke minst sivilforsvaret – for å prøve å se om vi har organisert dette på en god måte. Det er mange elementer her, og noe av det som er utfordringen, er på den ene siden å klare å ha fremdrift i ting, samtidig som man skal se alt i sammenheng. Og vi prøver egentlig å gjøre begge deler på én gang. Derfor kan jeg foreløpig bare si at vi prøver å se det i sammenheng, men at både oppfølgingen av Sårbarhetsutvalget og meldingen om redningshelikoptertjenesten vil bringe oss lenger i å få en god samlet redningstjeneste i landet.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Vold og narkotikakriminalitet som gjerne forbindes med kriminelle gjenger, er saksområder som skal gis høy prioritet av politiet, både når det gjelder forebyggende arbeid og straffesaksbehandling. Dette sies klart overfor politidistriktene og særorganene i departementets styringsdokumenter og på andre måter. Denne prioriteringen gjenspeiles også i Sarpsborg politidistrikts virksomhetsplan for 2001, som også spesifikt omhandler bekjempelse av slike problemer som i Askim, knyttet til ansamling ved serveringssteder og nattåpne kiosker. Politidistriktet ble tildelt fire stillinger gjennom revidert nasjonalbudsjett, og har fordelt disse med to til Askim og to til Eidsberg for bl.a. å styrke den forebyggende ordenstjenesten. Politidistriktet har også blitt tildelt ekstraordinære midler til bekjempelse av organisert kriminalitet, knyttet til at en kriminell motorsykkelgjeng er etablert i distriktet. Kriminalitet i organiserte former må forfølges for å ramme bakmenn og videre bidra til oppløsning av gjengene, bl.a. ved bruk av nye og mer effektive virkemidler, som utvidet adgang til inndragning. Et annet viktig virkemiddel er bedre samordning og effektivisering av innsatsen fra politidistriktene, Økokrim og Kripos. Det er nå etablert et eget råd for bekjempelse av organisert kriminalitet hvor de nevnte instanser deltar sammen med den høyere påtalemyndighet. Videre nevner jeg at Oslo statsadvokatembeter har tatt initiativ til økt påtalemessig innsats mot organisert gjengkriminalitet gjennom et eget prosjekt. Organiseringen av prosjektet skal skje i samråd med de lokale politidistrikt. Iretteføring av straffesaker mot gjengledere og gjengmedlemmer samt inndragning av vinning er vesentlige elementer i prosjektet for å lykkes med målsettingen om oppløsning og betydelig svekking av gjenger. Oslo politidistrikt har i særlig grad blitt berørt av gjengkriminalitet og følger opp med tverrfaglige prosjekter. Stikkordene her er tett oppfølging av og nulltoleranse overfor gjengene. Jeg vil også fremheve Handlingsplanen mot barne- og ungdomskriminalitet, som ble behandlet i Stortinget i juni. Dette er som kjent en samlet plan for innsats og tiltak for å bekjempe kriminalitet blant unge. Denne spenner over et vidt felt og omhandler også bekjempelse av gjengkriminalitet.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg mener at vi har kommuner med lokalt folkevalgte styrer nettopp fordi det er kommunene som er best egnet til selv å vurdere hvordan de skal håndtere problemer som oppstår lokalt. Men jeg vil tro at noe av det aller viktigste kommunen kan gjøre, er å få til et godt samarbeid mellom alle de ressursene som er i kommunene, og som har som oppgave å arbeide i forhold til ungdom. Det dreier seg om skole, barnevern og ungdomstiltak, og ikke minst at de har et godt samarbeid med politiet. Det legger jeg til grunn at de har. Dersom kommunen ikke har et godt samarbeid med politiet, regner jeg med å få melding om det for dermed å bidra fra min kant til at det samarbeidet er godt, noe jeg altså egentlig legger til grunn at det er.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Jeg har i grunnen ikke så mye å tilføye til det representanten Hedstrøm sier. Jeg synes det var fornuftig.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Ja, det synes jeg det kan være grunn til. Jeg vil også nevne et annet tiltak som departementet innimellom markedsfører i forhold til politidistriktene. Det er at nyutdannede settes inn en kort periode i etterforskning til å begynne med, for på den måten å dra med seg den erfaringen ut når de deretter eventuelt går over i ordenstjeneste. Det er også et virkemiddel man til en viss grad kanskje kan markedsføre overfor Oslo politidistrikt. Men det er jo viktig å huske på at ledelsen i politidistriktet er nødt til å ha et aktivt og ansvarlig forhold til dette temaet, fordi dette er opplagt en ledelsesoppgave. Men at vi må være opptatt av å bidra til at Oslo politidistrikt husker på dette elementet og prøve å få det til, er jeg enig med representanten Dørum i.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Eg er einig med representanten Langeland i at me i Noreg har vore for lite flinke til å ta i bruk varmepumper i energiforsyninga. Me har eit stort potensial i å utnytta varmen i berggrunnen og i grunn- og sjøvatn til energiproduksjon. Auka bruk av varmepumper vil ha ein stor enøk-effekt og dermed vera positivt for miljøet, samstundes som det vil kunne jamna ut effektforbruket og medverka til ein meir allsidig og fleksibel energiforsyning. Slik eg ser det, er det spesielt to moment som har hindra auka bruk av varmepumper. Det eine er låg lønsemd for varmepumper med dagens prisar på elektrisitet. Det andre er tradisjonelle haldningar og mangel på kunnskap hos potensielle brukarar. Dette gjer at vi må møta utfordringane med fleire ulike verkemiddel. Forsking, informasjon, marknadsføring og økonomisk støtte er hovudelementa i bruken av verkemidla i dag. Me har gode forskingsmiljø på varmepumpeteknologi i Noreg. Det blir satsa både på å forska fram ei meir effektiv og billeg løysing og på bruk av meir miljøvenlege kuldemedium. Gjennom dei regionale enøksentra og gjennom enøkverksemda som vert driven i statleg regi, i NVE, blir det satsa på å marknadsføra bruk av varmepumper, m.a. gjennom å auka kunnskapen hos sluttbrukarane. Midlar over statsbudsjettet blir òg nytta til ei ordning for investeringsstøtte til varmeanlegg basert på miljøvennleg energi som bioenergi, utnytting av spillvarme, fjernvarme og varmepumper. Eit av hovudproblema er, som eg var inne på i stad, låg lønsemd for varmepumper med dagens prisar på elektrisitet og olje. I statsbudsjettet som nettopp er lagt fram, foreslår altså Regjeringa å auka elavgifta og avgifta på fyringsolje. Dette vil gje eit monaleg bidrag for å betra lønsemda for varmepumper og annan miljøvennleg varmeproduksjon, og er derfor eit viktig verkemiddel for å auka utbreiinga av varmepumper i Noreg. Eg vil òg nemna at Regjeringa har varsla at me ønskjer å oppretta eit eige organ som skal arbeida med effektiv energibruk og auka bruk av miljøvennleg energi. Omorganiseringa skal gje ei meir målretta satsing og m.a. bidra til at me får opp bruken av varmepumper i Noreg.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Eg må vedgå at eg trudde dette var eit spørsmål om varmepumper og ikkje ein avart av diskusjonen om om gasskraft er bra eller ikkje. Eg skal ikkje medverka til å starta den debatten, men likevel slå fast at staten ikkje har brukt noko pengar på å få fram gasskraft. Det er trass i alt private aktørar eller selskap som har gjort det. Og eg reknar med at grunngjevinga for den innsatsen dei har gjort, er at dei trur dei har ei moglegheit til å tena pengar på sikt, og ikkje minst har dei moglegheit til å medverka til å få fram den elektrisiteten som vi treng. Når det gjeld Naturkraft, må dei på eit eller anna tidspunkt retta seg etter eit kvotesystem. Dette kvotesystemet vil også gjera det lønnsamt å få ein annan og meir effektiv bruk av varmepumper. Så eg reknar med at det systemet på sikt vil komma på plass og vil medverka til at f.eks. gasskraftverk vil vera meir opptatt av å medverka til at ein tar varmepumpeteknologien meir i bruk enn i dag.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det er altså slik at Noreg har forlate den teorien om at staten styrer best gjennom diktat frå den aktuelle statsråden knytt til dei statlege bedriftene våre. Eg og Langeland er altså einige om at det finst eit uutnytta potensial i Noreg for varmepumper, og at ein i større grad enn i dag bør ta i bruk den teknologien. Men eg vil jo minna om at det er berre vel eit halvt år sidan Stortinget behandla energimeldinga, som tok for seg energibruken i Noreg fram til 2020, og Regjeringa si haldning generelt sett er at me ønskjer å følgja opp det som står i energimeldinga. Det er på ein måte det som er retningslinjene for den politikken me fører på dette området. Og det er altså slik at me no vil foreslå eit nytt organ for å reindyrka tanken om nye fornybare energikjelder, og eg reknar med at me på den måten får ei meir effektiv utnytting av dei midlane som staten brukar på dette området.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Stortinget bad i Budsjett-innst. S. nr. 12 for 1998-99 daværende regjering legge fram en sak om byggebehov i universitets- og høgskolesektoren. Det ble redegjort for saken i St.prp. nr. 1 for 1999-2000, og følgende prioritering ble lagt til grunn av daværende regjering: «Når den økonomiske situasjonen tillater det, vil Regjeringen når det gjelder bygg på Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementets område, først prioritere oppstart av byggeprosjektene ved Høgskolen i Østfold og Høgskolen i Stavanger.» Jeg kan bekrefte at også denne regjeringen vil prioritere byggeprosjektene ved Høgskolen i Østfold og Høgskolen i Stavanger først når den økonomiske situasjon tillater oppstart av nye prosjekter, så jeg kan med andre ord bekrefte at det er den samme prioriteringen som står ved lag.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Eg må innrømma at i og med at dette er ein annan statsråds ansvarsområde, så har eg avgrensa detaljkunnskap. Men hovudbodskapen i mitt svar var at dei prioriteringane som den førre regjeringa la til grunn, også ligg til grunn for denne regjeringa sitt arbeid på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2000-10-25:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren som jeg forstår vil bli besvart av olje- og energiministeren: «I St.prp. nr. 1(1999-2000) skriver Regjeringen at når det gjelder bygg på Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementets område, så vil en først prioritere oppstart av byggeprosjektene ved Høgskolen i Østfold og Høgskolen i Stavanger. (1999-2000) Står denne Regjeringen ved denne prioriteringen?»
Bent Høie (Høyre), 2000-10-25:
Jeg vil først og fremst takke statsråden for et veldig positivt svar. Jeg har et tilleggsspørsmål, og det går på at kapitteldelingen på dette området nå er noe forandret. Og jeg håper da at svaret er som det ble gitt, at dette gjelder for Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementets områdeprioritering, og ikke bare i forhold til høgskolesektoren, men også universitetssektoren.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2000-10-25:
Jeg har følgende spørsmål til sosialministeren: «Statsråden har midlertidig stoppet fremdriften i Bærum kommunes plan om å etablere omsorgstilbud for eldre i Spania. Både Husbanken og Kommunal- og regionaldepartementet har åpnet for å kunne gi tilskudd til prosjektet. Mange kommuner ønsker å samarbeide med Bærum kommune. Når vil statsråden gi sitt endelige samtykke, slik at omsorgstilbudet til de eldre kan bedres og valgfriheten øke?»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2000-10-25:
La meg takke for svaret og uttrykke glede over at statsrådens tidligere skepsis nå ikke lenger er til hinder for at det vil bli gitt grønt lys til Bærum kommune og andre kommuner som ønsker å realisere et omsorgstilbud i Syden. Jeg er glad for at statsråden har erklært seg enig i at dette vil være med på å øke valgfriheten og også vil kunne bedre livskvaliteten til eldre – det er jo det som må være det sentrale. Jeg registrerer imidlertid at statsråden understreker at hun først og fremst vil være positiv til korttidsopphold. Da vil jeg spørre statsråden om hun ser for seg at det her skal settes klare begrensninger i det tilbudet som kommunene skal kunne gi. Jeg tror vi kan være enig i at spørsmålet om tilsyn er viktig, men jeg vil bare få brakt klarhet i om det er mange men-er tilknyttet dette, og om man vil lage flere begrensninger for kommunene når det gjelder oppholdets lengde.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2000-10-25:
La meg først uttrykke glede over at statsråden legger vekt på dialog med kommunene. Jeg tror det er viktig, særlig på et område hvor kommunene har et vesentlig ansvar, at man viser kommunene stor tillit, og at staten er mer opptatt av å skape muligheter enn å lage begrensninger for kommunene når de skal lage et tilbud til de eldre. Jeg har registrert at statsråden til pressen har uttalt at det vil komme en avklaring fra departementet i løpet av et par uker. Jeg vil spørre statsråden om det er riktig oppfattet, eller om hun ser for seg at dette vil kunne ta lengre tid.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Vi vet at opphold i varmt klima har gunstig effekt på en del av de lidelser som en del eldre mennesker har. Å oppholde seg i slikt klima kan bidra til økt livskvalitet for denne gruppen. Når jeg har uttrykt min skepsis til å bygge ut eldreomsorg utenfor landets grenser, har det vært knyttet til tre forhold. Eldreplanen har tatt sikte på å bygge ut tilstrekkelig omsorg for syke og pleietrengende gamle i alle landets kommuner. Videre bør det være mulig å føre tilsyn med offentlig eldreomsorg. Til sist vet vi også at kontakt med familie og venner er av betydning for svært mange eldre, særlig når de blir syke. I statsbudsjettet har Regjeringen foreslått å utvide rammen for eldreplanen, slik at alle kommuner skal kunne komme i mål med satsingen. Det har vært viktig for meg å sikre at utbygging av prosjekter utenfor landets grenser skal være et supplement for dem som har nytte av et slikt tilbud. Jeg stiller meg derfor positiv til at kommuner skal få mulighet til å nytte eldreplanens finansieringsordninger, først og fremst i forbindelse med bygging av enheter for korttidsopphold i utlandet, under forutsetning av at vilkårene i regelverket oppfylles. Tilbudet skal inngå som en del av kommunens samlede pleie- og omsorgstjenester og sikre forsvarlige tjenester. Justisdepartementets lovavdeling ble bedt om å vurdere de juridiske sidene ved å tilby tjenester utenfor Norge. De konkluderer i brev av 28. juli i år med at en del rettslige forhold bør utredes videre. Dette arbeidet er i gang, og jeg ser ikke lenger at disse forholdene er til hinder for at Husbanken nå kan behandle de aktuelle søknadene som foreligger.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Det vil ikke bli mange men-er i forhold til de reglene som allerede gjelder. Allikevel er jeg opptatt av at korttidsopphold nok er det enkleste å få til både i forhold til det å føre tilsyn med tilbudet og i forhold til det behovet de ulike kommuner har meldt meg i alle fall. Selv om jeg ikke skal behandle Bærums søknad – det er det faktisk Husbanken som skal gjøre – så har jeg vært i kontakt med Bærum kommune både i sommer og nå nylig, og så vidt jeg har skjønt, er det i all hovedsak korttidsplasser de tenker å bygge ut. Så dette skulle i alle fall imøtekomme deres behov.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-10-25:
Når det gjelder tidsaspektet som er meldt i pressen, sa jeg ikke i løpet av et par uker, men i løpet av noen uker, for å være sikker på ikke å love mer enn jeg kunne holde. Men Husbanken kan behandle disse søknadene nå. Det er noen juridiske forhold som fortsatt avklares og gjøres tydeligere. De vil ikke være klare på en stund ennå, men det er ingenting i veien for at søknadene nå kan behandles.
Tom Thoresen (Arbeiderpartiet), 2000-02-16:
Jeg foreslår Aud Blattmann og Kjell Engebretsen.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2000-02-16:
På vegne av representanten Harald T. Nesvik og meg selv legger jeg fram forslag om etablering av nye sengeplasser ved medisinske avdelinger i norske sykehus.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-02-16:
Eg har eit spørsmål til statsråd Arnstad. I debatten om å gje høve til bygging av gasskraft med den best tilgjengelege teknologien, slik bl.a. Naturkraft har søkt om, høyrer ein sjeldan kva motstandarane er for. Både energiutgreiinga og Regjering si eiga energimelding viser at me brukar meir elektrisitet enn me produserer i eit normalår. Dette underskotet vil veksa i åra framover. Eg har ikkje høyrt at nokon vil slå av straumen. Motstandarane av gasskraft i Noreg er med andre ord tilhengarar av sterkt forureinande import. I NVE sin konsesjon til Naturkraft AS heiter det: «Om norsk gasskraft introduseres, blir den umiddelbare virkning derfor at en bortimot like stor produksjon kull- og oljekraft går ut. Miljøvirkningene av dette blir grovt sett at CO2-utslippene halveres». SFT og SINTEF er einige i denne konklusjonen. Det er altså meir forureinande å seia nei til bygging av gasskraft enn å seia ja. Eg vil spørja statsråden om det finst fagorgan i Noreg som hevdar at dei totale utsleppa av CO2 vil gå opp.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-02-16:
Ein kan sikkert diskutera i det lengste kven som er mest steil i denne saka. Det som likevel er det mest interessante med dette svaret, er at eg ikkje får svar på spørsmålet mitt. Eg spurde om det finst fagorgan i Noreg som hevdar at dei totale CO2-utsleppa vil gå opp dersom ein byggjer gasskraftverk i Noreg i dag. Sjølv siterte eg frå NVEs konsesjon. SFT og SINTEF har slutta seg til desse konklusjonane, altså at dersom ein byggjer gasskraftverk i Noreg i dag, vil dei totale utsleppa i Norden gå ned. På bakgrunn av dette vil eg gjenta spørsmålet mitt: Finst det fagorgan i Noreg som hevdar at utsleppa av CO2 vil gå opp dersom ein byggjer gasskraftverk i Noreg i dag?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2000-02-16:
Eg er glad for at Arnstad har adoptert det forslaget som blei vedtatt på Arbeidarpartiet sitt gruppemøte i januar om dette spørsmålet. Arbeidarpartiet har tidlegare òg gått inn for forsking på dette området, bl.a. gjennom eit teknologifond, som Bondevik-regjeringa fekk fjerna etter at den blei danna. Men dette er nye tankar frå Regjeringa som eg sjølvsagt deler. Det er verken med i energimeldinga eller i budsjettet for i år. Grunnen til at eg tar dette oppfølgingsspørsmålet, var ein fleirtalsmerknad i budsjettinnstillinga for inneverande år som sa at ein måtte bruka dei løyvingane ein hadde og auka løyvingane på dette området. Likevel viser altså tal frå Forskningsrådet at løyvingane til forsking på CO2-fritt gasskraftverk i år 2000 faktisk går ned trass i merknadene frå eit fleirtal i Stortinget.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
La meg først få lov å si at i spontanspørretimen for en måned siden hadde vi en meningsutveksling omkring bruk av naturgass i Norge, der vi konkluderte med at det er egentlig ikke noe parti som er imot bruk av naturgass i Norge, heller ikke til kraftproduksjon. Det vi nå diskuterer, er på hvilke miljøvilkår en slik type produksjon skal skje. Regjeringen har gitt til kjenne sitt syn på det gjennom de konsesjoner som er gitt – før vår tid – gjennom energiloven, og de vedtak som er gjort knyttet til utslippstillatelse etter forurensningsloven. De vedtakene ble stadfestet i juni i fjor og går på at en skal forholde seg til et internasjonalt kvoteregime den dagen det er etablert. I perioden før det, altså de neste ti årene, må det reguleres gjennom forurensningsloven og da ved en utslippsreduksjon på 90 pst. Det er de miljømessige rammene vi fra Regjeringens side mener bør ligge til grunn for gasskraft. Jeg må si at jeg er litt overrasket over Arbeiderpartiets tilsynelatende steile holdning i denne saken. Arbeiderpartiet ønsker jo også at forurensningsloven skal gjelde. Så lenge en ikke har et internasjonalt kvoteregime, må det vel være et innhold i det når forurensningsloven faktisk skal gjelde.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
For det første har jeg sett at Arbeiderpartiet nå stadig gjentar en uttalelse fra NVE som skal dreie seg om 2 mill. tonn CO2. Det er en uttalelse fra NVE som kom i forbindelse med konsesjonen etter energiloven i 1997. Den uttalelsen er en smule foreldet av den enkle grunn at vi etter det har fått en internasjonal klimaavtale. I dag kan en si at fagorgan, så langt jeg kan se, både SFT og NVE, mener at gasskraftverk kan være riktig, men innenfor et internasjonalt klimaregime. I den grad de uttaler seg om at det kan ha en internasjonal positiv virkning på miljøutslipp, sier de at det forutsetter eksplisitt at det blir nedlagt kullkraftproduksjon, og at etterspørselen ikke øker.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Som jeg sa i mitt forrige svar: Samtlige fagorgan, så langt jeg har sett, omtaler utslipp av klimagasser og gasskraftproduksjon i sammenheng med et etablert kvotesystem. Det er ingen av dem, så langt jeg kan se, som kan tas til inntekt for at en skal kunne slippe ut CO2 gratis og fritt fram i ti år framover, til en har et internasjonalt kvoteregime. Ingen av dem kan, så langt jeg har sett, tas til inntekt for det, for da ville de forutsette eksplisitt at en her fjerner kullkraftproduksjon, og at en ikke får en økning i etterspørselen, hvilket er nokså usannsynlig i et fritt nordisk kraftmarked. De setter det i sammenheng med et internasjonalt kvotesystem, og det er jo nettopp det Regjeringen også har gjort i sitt ankevedtak på forurensningsloven. Vi har sagt at det skal ses i sammenheng med et internasjonalt kvotesystem. Spørsmålet er: Hva skal skje i de ti årene fram til det? Vi har sagt at da må det reguleres etter forurensningsloven. Det har også SFT sagt. De har også sagt at hvis en har et nasjonalt kvotesystem, kan det være et alternativ – når det er på plass.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Jeg bekrefter meget gjerne at vi er en del av et nordisk kraftmarked. Det var det Arbeiderpartiet og Høyre sjøl som åpnet for i 1996. Vi utveksler kraft over grensene. Vi utveksler f.eks. vannkraft mot varmekraft fra Danmark. Vi utveksler mellom Sverige og Norge. Jeg innrømmer gjerne at vi har en strammere kraftbalanse enn det vi har hatt tidligere. Vi hadde en overkapasitet i det norske systemet på 1980-tallet. Så det innrømmer jeg gjerne. Den faktiske situasjonen i år er at vi har en krafteksport, men korrigert for temperatur er jeg enig i at kraftbalansen er strammere. Men det vi nå diskuterer, er jo ikke om vi skal ta i bruk naturgassen eller ikke. Vi må gjerne ta i bruk naturgassen til kraftproduksjon for min del. Men på hvilke miljømessige vilkår skal det skje? Det er der jeg syns at Arbeiderpartiet nå går fra skanse til skanse. Arbeiderpartiet var veldig fornøyd med SFTs utslippstillatelse. Den er nær sagt identisk med Regjeringens ankevedtak. Hvis det er sånn at Arbeiderpartiet nå mener at det skal være fritt fram til å slippe ut hva en vil av CO2 i ti år framover til man får et internasjonalt regime, syns jeg at Arbeiderpartiet har snudd på alle punkt i denne saken.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Ja, det er min klare oppfatning at alle land som har forpliktet seg i forhold til Kyotoprotokollen, må ta et ansvar for egne CO2-utslipp. Det gjelder Norge i forhold til vår energiproduksjon, og det gjelder også Danmark i forhold til deres kullkraftproduksjon. Det ansvaret må vi ta hver for oss, men også sammen. Det er også min oppfatning at det vi nå ser, ikke er tre gasskraftverk i Norge, som det er søkt om. Det vi nå ser, er at det er gitt melding om fem gasskraftverk i Norge. De utgjør i seg selv et utslipp på godt over 7 mill. tonn. Det er 50 pst. av de totale utslippene fra fiskeri, skipsfart og transport. Det er klart at vi er nødt til å vurdere hvilke miljømessige rammer vi setter rundt en slik produksjon, og det er min oppriktige holdning at det ansvaret må vi også ta i de ti årene fram til det foreligger en internasjonal klimaavtale.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Kan jeg få anbefale representanten Foss at han også leser grundig i avisene, for da vil han se at det står i Aftenposten at vi tenker oss de midlene tatt i bruk fra årsskiftet av. Det er fordi vi nå er i en gjennomgang av en større omorganisering som omhandler satsing på utvikling av CO2-fri gasskraftteknologi, men som også omhandler andre deler av energisiden, som nok vil ta litt lengre tid. Det er da vår holdning at en burde etablere et utviklingsprogram mer eller mindre parallelt med det programmet man har for oljeteknologi og utvikling av det, som kalles DEMO 2000, og som vi så langt har svært positive erfaringer med.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Det er riktig at planene om et utviklingsprogram for CO2-fri gasskraftteknologi ikke var klar den dagen energimeldingen ble lagt fram. Det er også riktig at det ikke var tatt inn i det budsjettet som gjelder i år. Ikke desto mindre er altså de planene under utvikling. Jeg er litt usikker på om jeg skal tolke representanten Foss dit hen at han mener at det ville være en uheldig ting om man satte inn midler og innsats på den type forskning. Regjeringen anser det som svært positivt og nyttig. Vi har også sett at vi fra flere hold har fått klare oppfordringer om å komme sterkere inn på de spørsmålene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Jeg er glad for at representanten Akselsen er glad for vårt forslag til økt satsing på dette området. Når jeg leser hans kommentarer i avisene i går og i dag, får en nesten inntrykk av at han er litt lei seg for at Regjeringen har foreslått dette, men jeg syns det er hyggelig at han i dag bekrefter at han er glad for det. Det er jo bra at også Arbeiderpartiet har vært inne på de samme tankene. Som sagt til representanten Foss, er tanken at dette vil ligge inne som en satsing fra årsskiftet av. I dagens bevilgninger knyttet til energiteknologi, er det en begrenset bevilgning til spørsmålet om naturgass. Vi har fra departementets side i tildelingsbrevet til Forskningsrådet gitt beskjed om at den type prosjekt innenfor rammen skal prioriteres, men rammen i seg selv er knapp. Det er ikke minst fordi det er en lang rekke andre typer energikilder som fortjener støtte – ikke minst mange av de nye fornybare.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Som representanten selv understreket, var dette først og fremst et arbeidsbesøk knyttet til det faktum at begge land er store oljeprodusenter og har en del felles interesser i diskusjonen omkring utviklingen på oljemarkedet og om andre oljerelaterte spørsmål. Men det er klart at når en reiser til et land som Saudi-Arabia, er også jeg på det rene med at det er et land hvor det fins overgrep både mot grupper av mennesker og mot enkeltpersoner. Derfor er spørsmålet om menneskerettigheter et åpenbart tema når man reiser til et land som Saudi-Arabia. Spørsmålet om menneskerettigheter ble tatt opp fra min side under besøket i bilaterale samtaler med den ministeren som jeg var på besøk hos. Det ble særlig fokusert på spørsmålet om Saudi-Arabias mulige undertegning av de to FN-konvensjonene de foreløpig ikke har undertegnet, som de bør undertegne, og det ble uttrykt et sterkt ønske, en henstilling, om at når Saudi-Arabia nå er kandidat til FNs menneskerettighetskommisjon, så må det bety at de setter menneskerettighetsspørsmål høyere på dagsordenen enn tidligere.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Jeg skal være forsiktig med å si noe om i hvor stor grad Saudi-Arabia faktisk blir skjermet eller ikke. Men når det gjelder å møte disse spørsmålene fra den norske regjeringens side, skjermes de ikke. Dette er et spørsmål som ble tatt opp fra Regjeringens side. Vi hadde kontakt med Amnesty før vi reiste, og de spørsmålene vi tok opp, var godt i tråd med det de bad oss om å reise overfor saudiarabiske myndigheter. Det er også slik at vi i framtidig dialog med landet vil ta opp spørsmålene på nytt. Jeg føler at jeg ikke har forutsetninger for å si at de er godt skjermet i forhold til andre land, eller hva som blir tatt opp fra andre lands side, men jeg kan i alle fall forvisse representanten om at fra norsk side vil disse spørsmålene bli tatt opp i den bilaterale dialogen framover.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2000-02-16:
Jeg skal ikke ta mål av meg til å svare på vegne av Stoltenberg i denne saken. Men jeg kan i alle fall komme med et par betraktninger omkring den debatten vi har, knyttet til Kyoto-avtalen, for det er jo den som er noe av nøkkelelementet her. Kyoto-avtalen vil bety at vi sammen er nødt til å ta et ansvar for CO2-utslipp, men også at hvert enkelt land selv må ta et ansvar. For Danmarks del betyr det at de, uavhengig av hva som skjer med norsk energiproduksjon, må ta et ansvar i forhold til sin egen kullkraftproduksjon. Det betyr også at Norge, i tillegg til det vi gjør sammen med andre land, må ta et ansvar for å tenke igjennom de langsiktige valgene vi gjør knyttet til egen energiproduksjon. Jeg utelukker ikke at naturgass blir brukt til kraftproduksjon i framtiden, men vi må ta alvorlig debatten om på hvilke miljømessige vilkår det skal skje. Jeg må si at jeg er oppriktig overrasket over Arbeiderpartiets holdninger på dette punktet, særlig når jeg ser at den samme statsministerkandidat Stoltenberg senest i Dagens Næringsliv lørdag sier at SFTs utslippstillatelse var ok. Men SFT tillater ingen gratispassasjerer i dette systemet, heller ikke i sitt vedtak. De sier at det må gjelde et regime fram til en får et etablert kvotesystem. Det er det som er mitt og Regjeringens hovedpoeng. Det kan ikke være slik at en skal ha gratis utslipp i ti år, fram til en internasjonal kvoteavtale foreligger. Det er ikke holdbart for Norge som miljønasjon.