trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2005-04-06:
Jeg synes helseministeren var mer opptatt av å beskrive tidligere elendighet enn å komme med klare synspunkt på hva som skal gjøres bedre i framtiden. Når han sier at det er noen færre ambulanser, er det meg bekjent slik at nesten hver fjerde ambulanse er blitt borte etter at helseforetakene kom i drift. At responstid betyr veldig mye, er i hvert fall jeg helt sikker på. Den oppfatningen deles jo bl.a. av professor i akuttmedisin ved Ullevål universitetssykehus, Steen, som sier at 250 menneskeliv kunne vært spart hvis ambulansen hadde vært tre minutter raskere ute hos pasienten. Da er det snakk om bare minutter! Jeg mener at slik som det er lagt opp her i forskriften, er kost-nytte vektlagt på en kynisk måte. Kost-nytte er også brukt ulikt i forhold til den delen av befolkningen som bor i sentrum av Norge, sammenliknet med dem som bor i utkantene. Dette er et distriktsspørsmål, som så mange andre spørsmål, hvor Regjeringen prioriterer ganske kynisk – det ene livet er ikke like mye verdt som det andre.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg har et spørsmål til finansministeren. Pumpeprisen på bensin krabber nå godt over 11 kr. Ja, i Tromsø har vi faktisk nå pumpepriser på nærmere 12 kr. Når vi vet at samlede avgifter på bensin utgjør om lag 65 pst. av pumpeprisen, og vi er i en situasjon hvor vi som en konsekvens av den høye oljeprisen nå tjener mer penger enn vi forutsatte da budsjettet ble laget, kunne det ikke da være en idé å sette ned avgiften på bensin, slik at dette formidable overskuddet ikke bare kom statskassen til gode, men faktisk også bilistene gjennom lavere avgifter? Jeg har lyst til å minne finansministeren om at vi høsten 2000 vedtok en avgiftsreduksjon med virkning fra 1. januar, rett og slett fordi pumpeprisen på bensin da var like høy som tilbake på 1950-tallet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Det er vel egentlig jeg som stiller spørsmål. Men jeg kan opplyse finansministeren om at systemet var virksomt i Frankrike i flere år og het «TIPP flottante». Kanskje man kunne ta seg en liten prat med det franske finansministeriet og finne ut av det. Jeg har også lyst til å minne finansministeren om at han er valgt inn i denne sal på Høyres program. Høyre har gått til valg på å redusere drivstoffavgiftene, som finansministeren da han var stortingsrepresentant, mente var altfor høye. Jeg registrerer at han nå ikke mener det han er valgt på, og det får vi bare ta til etterretning. Men situasjonen er altså den at Stortinget foretok en avgiftsreduksjon for fire–fem år siden da bensinprisene steg kraftig. Nå er altså pumpeprisene betydelig høyere enn de var på det daværende tidspunkt, og da vil jeg finne det naturlig at man vurderer dette spørsmålet i forbindelse med revidert. Jeg er klar over at Fremskrittspartiet subsidiært støttet statsbudsjettet, men det var altså under en oljeprisforutsetning på 230 kr fatet. Nå er oljeprisen altså på 340 kr.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Undersøkelser viser at den jevne nordmann på grunn av høyt skatte- og avgiftstrykk, og ikke minst på grunn av det høye kostnadsnivået, ikke har en spesielt høy disponibel realinntekt sett i europeisk sammenheng. Sett i sammenheng med Regjeringens ønske om spredt bosetting i vårt langstrakte land, med større avstander enn i de fleste andre europeiske land, hadde det ikke vært fornuftig å vurdere å gjøre noe med bensin- og dieselavgiftene som vil få dem ned på et rimeligere nivå, og på den måten redusere avstandsulempene istedenfor å øke dem?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Eg har eit spørsmål til finansministeren. « – Hvis man er enig i at det er behov for å lage et pensjonssystem som gjør at vi også har råd til andre velferdsoppgaver i fremtiden, så må noen nødvendigvis komme dårligere ut», sa finansministerens politiske rådgjevar i Dagens Næringsliv før helga. Denne «noen» er ikkje «noen» – det er ganske mange. Det er 70 pst. av landets kvinner og 40 pst. av landets menn som kjem dårlegare ut med Regjeringa sin modell for ei modernisert folketrygd som ligg til behandling i Stortinget. SV har fått dette dokumentert i svar frå departementet, og det er slik at det er sjølve modellen som har ein så skeiv fordelingsprofil, ein så skeiv kvinneprofil som det eg seier. Det er altså ikkje forslaga verken om delingstal, indeksering eller besteårsregelen, som debatten i media har gått på, som skaper dette. Reformer skal gjere ting betre, men meiner finansministeren at den modellen han har lagt fram, gjer framtidas pensjonar betre for landets kvinner?
Heidi Grande Røys (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Eg håpar at finansministeren ikkje har oppfatta dagens folketrygd som noko alternativ for SV. Tvert imot er det, som finansministeren seier, vår universelle folketrygd som er vårt forslag. Poenget med det er jo at ho gir arbeidsincentiv til dei som har ledig arbeidstilbod, kvinner og låglønte, dei som jobbar deltid, og dei som ikkje er inne på arbeidsmarknaden i dag. Det er den arbeidskrafta vi har behov for i framtida, og det er den arbeidskrafta som altså kjem best ut med SV sin modell, ikkje med Regjeringa sin modell. Regjeringa sin modell gir 47 000 kr meir i pensjon årleg for ein mann med svært god inntekt, sannsynlegvis i full jobb og vel så det, medan ei låglønt kvinne vil tape 3 000 kr. Det viser dei tabellane som SV har fått av Regjeringa. Eg kan ikkje skjønne at finansministeren meiner at det er å invitere kvinner til å auke sitt arbeidstilbod og invitere kvinner til å fortsetje å arbeide, med den modellen som Regjeringa har lagt fram. Meiner finansministeren verkeleg at dette er å invitere kvinner til å bidra på arbeidsmarknaden?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Ifølge Fredrikstad Blad 2. mars i år uttaler statsråden at innbyggerne i Fredrikstad «må protestere og levere inn klager. Folk må kjenne sin rett og ikke uten videre finne seg i å betale den økte eiendomsskatten». Gjennom fylkesmannen ber statsråden kommunene utnytte sine inntektsmuligheter når kommunene er i økonomisk ubalanse. Hva mener statsråden med å oppfordre folk gjennom avisene til ikke å respektere lovlig fattede vedtak?»
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Jeg takker for svaret. Kommunalministeren brukte begrepet «de må protestere», og det er blitt oppfattet som om det også var en generell protest mot en så sterk økning, ikke bare en selvfølgelig rett til å benytte seg av klageadgangen. Kommunalministeren sa også i intervjuet, som hun for så vidt delvis gjentok her, at det må tas nødvendige grep for å få skikk på den kommunale økonomien i kommuner i økonomisk ubalanse. Det har Fredrikstad kommune gjort helt siden kommunesammenslutningen, altså nå i over ti år. Det burde kommunalministeren være klar over. I fylkesmannens årsmelding for 2004 skriver fylkesmannen i Østfold: «Kommunene opplever at det er ubalanse mellom innbyggernes forventninger og kommunenes muligheter til å innfri disse. Dette kan gå ut over innbyggernes rettmessige krav på tjenester, og det er krevende for fylkesmannen å veilede i hva som er kommunenes må-, bør- og kan-oppgaver.» Det er de reelle problemene og bakgrunnen for at Fredrikstad kommune altså har sett det nødvendig å foreta en kraftig økning av eiendomsskatten. Det er ubalanse mellom utgiftsnivå og -behov og inntektsnivå.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Nå er det endelige eiendomsskattetakstnivået redusert med 20 pst. i forhold til de tallene kommunalministeren her opererer med, slik at økningen fortsatt er sterk, men ikke så sterk. Jeg håper kommunalministeren er villig til å erkjenne det som fylkesmannen sier i sin årsmelding, nemlig at det for kommunene i Østfold, og også andre steder i landet, er en ubalanse mellom utgiftsnivået og det samlede inntektsnivået. Jeg håper kommunalministeren er villig til å ta dette med seg når det nå arbeides med en revidering av inntektssystemet. De to endringene som er foretatt under denne regjeringen, endringer i sosiale kriterier og tilbakeføring av selskapsskatten til kommunene, har gitt reduksjon i inntektene i Fredrikstad kommune i størrelsesorden ca. 20 mill. kr.
Erna Solberg (Høyre), 2005-04-06:
Som det fremgår av avisoppslaget, fikk jeg et spørsmål fra journalisten om hvilket råd jeg hadde til dem som mener at de har fått for høy takst på boligen sin. Til det svarte jeg at de må benytte den klageretten som finnes i lovverket, og det er noe annet enn å oppfordre til ikke å respektere lovlig fattede vedtak. Det er nemlig slik at adgang til å klage på taksering følger av eiendomsskatteloven § 33. Fredrikstad kommune er i ROBEK-registeret, dvs. at kommunen er i økonomisk ubalanse. Jeg er opptatt av at kommuner i økonomisk ubalanse skal foreta nødvendige grep for å få skikk på kommuneøkonomien. Fylkesmannen skal påse at kommunen følger en forpliktende plan for å komme i økonomisk balanse. Fylkesmannen skal ikke gi skjønnstilskudd til kommunen grunnet dårlig økonomi uten at dette knyttes til en forpliktende plan for omstilling. Omstillingens innhold er helt og holdent kommunens ansvar, men balansekravene er klare og faktisk fastsatt av Stortinget i lovs form i kommuneloven. Eiendomsskatt er en frivillig kommunal skatt. Fylkesmannen kan ikke pålegge kommunen å innføre eiendomsskatt. Retningslinjene for tildeling av skjønnstilskudd er klart endret på dette punktet. Fylkesmannen kan altså ikke kreve at inntektsmulighetene skal utnyttes. Det var et krav tidligere regjeringer stilte – denne regjeringen gjør det ikke. Om en kommune vil innføre eiendomsskatt eller foreta tilpasninger på kostnadssiden for å komme i balanse, er opp til den enkelte kommune å avgjøre. Mitt anliggende er at innføring av eiendomsskatt lett kan bli en sovepute for kommunen mot å ta nødvendige grep på kostnadssiden. Og Fredrikstad vil med kommunestyrets vedtak få en meget høy andel av sine inntekter fra eiendomsskatten, sammenliknet med andre kommuner. En økning i inntektene med 150 pst. fra et allerede høyt nivå sier klart dette.
Erna Solberg (Høyre), 2005-04-06:
Jeg vil få lov til å sitere fra det avisoppslaget som det er henvist til. Her får jeg spørsmålet: «Hvilket råd har du til dem som mener de har fått for høy takst på boligene sine?» Mitt svar på det er: «De må protestere og levere inn klager. Folk må kjenne sin rett og ikke uten videre finne seg i å betale den økte eiendomsskatten.» Det er altså det som det er henvist til. Det er i tråd med det loven faktisk sier, at det er en klageadgang knyttet til takseringen. Jeg har lyst til å minne om at eiendomsskatteinntektene for Fredrikstad kommune, som øker med 150 pst. gjennom denne takseringen, er mer en tre ganger høyere enn den økningen i budsjettet Fredrikstad ville ha fått med Arbeiderpartiets alternative budsjett. Det er altså slik at utfordringene ville vært der med alle andre alternativer. Ikke engang Senterpartiet, som har det høyeste kommuneopplegget her i Stortinget, ville hatt penger til å forhindre at det ble en økning av eiendomsskatten, uten at det måtte bli justeringer i flertallets budsjett i Fredrikstad. Jeg registrerer at andre partier i Fredrikstad kommune mener å kunne komme i balanse med andre tiltak, uten å øke eiendomsskatten.
Erna Solberg (Høyre), 2005-04-06:
Vi har gjort endringer i inntektssystemet som bl.a. bidrar til at de større kommunene får en forbedret mulighet til å håndtere større psykiske og sosiale problemer i sine kommuner. Vi har gjort endringer i forhold til å lage et sunnere grunnlag for at kommunen skal sitte igjen med inntekter for også å tilrettelegge for næringsvirksomhet. Samtidig har det foregått en nedtrapping av det såkalte særskilte skjønnstilskuddet som har vært igjen etter Rattsø-omleggingen, som har innebåret at Fredrikstad kommune faktisk har fått en viss opptrapping av overføringene i løpet av denne perioden. Jeg er enig i at det er behov for å gjøre flere ting i inntektssystemet. Derfor har jeg lagt opp til at vi skal ha en revisjon av inntektssystemet som sådant. Men det store, grunnleggende spørsmålet, som kommer til å være avgjørende for alle partier, er om man skal gjøre de omstillingene som krever at de distriktspolitiske elementene som ligger i inntektssystemet, fjernes. Det har jeg ikke opplevd at Arbeiderpartiet har vært på banen for, tvert imot. De har tidligere slåss imot den type endringer, som ville ha gitt Fredrikstad et mer rettferdig inntektssystem.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Medlemmene i Vinmonopolets bedriftsforsamling blir orientert om de saker som Vinmonopolets styre behandler, av bedriftsforsamlingens egen kontrollkomite. Denne består av medlemmer valgt av og blant bedriftsforsamlingens medlemmer. Komiteen går rutinemessig gjennom styrets protokoller. Bedriftsforsamlingen orienteres deretter om styresakene gjennom rapport fra kontrollkomiteen. Rapportene behandles på bedriftsforsamlingens møter. Vinmonopolets bedriftsforsamling vil på denne måten til enhver tid ha kjennskap til de sakene som behandles i styret, og kan benytte dette som grunnlag for å utøve sin tilsynsoppgave. Når det gjelder rett til innsyn i styreprotokoller, må det skilles mellom på den ene siden hva slags opplysninger medlemmene i bedriftsforsamlingen kan kreve, og på den andre bestemmelser om behandlingsmåten i tilsynssaker. Loven gir det enkelte medlem av bedriftsforsamlingen en rett til å kreve alle typer opplysninger fra styret som har med selskapets drift å gjøre. Den eneste forutsetningen loven stiller opp, er at de aktuelle opplysningene gis på møte i bedriftsforsamlingen, slik at alle medlemmene av bedriftsforsamlingen får tilgang til den samme informasjon. Det ligger derimot under bedriftsforsamlingen som organ å fastsette bestemmelser om behandlingsmåten for sin virksomhet, herunder å beslutte på hvilken måte opplysninger fra styret skal gis. Hvis bedriftsforsamlingen som organ beslutter det, plikter derfor styret å utlevere styreprotokoller til bedriftsforsamlingens medlemmer. I de konkrete saker som foranlediget brevet fra Fremskrittspartiets stortingsgruppe, og det svarbrev fra meg som representanten Nesvik har vist til i sitt spørsmål, er bedriftsforsamlingens medlem fra Fremskrittspartiet ikke nektet innsyn i noen opplysninger han har krav på etter loven, men han har måttet bøye seg for den beslutningen bedriftsforsamlingen rettmessig har tatt med hensyn til prosedyren for utlevering av opplysningene. Styreleder og leder i bedriftsforsamlingen har opplyst følgende om saksgang i forhold til de konkrete sakene: Etter at styret hadde orientert om sakene i bedriftsforsamlingens møte, ble protokollene gjort tilgjengelige for bedriftsforsamlingens medlemmer på møtet, og protokollene har i ettertid vært tilgjengelige i Vinmonopolets lokaler. Det er bedriftsforsamlingen selv som har besluttet at de aktuelle protokoller ikke skulle distribueres til bedriftsforsamlingens enkelte medlemmer, og etter det jeg har fått opplyst, er begrunnelsen for dette at protokollene inneholdt meget sensitive opplysninger. Jeg vil avslutningsvis understreke at den ordningen for bedriftsforsamlingens tilsynsvirksomhet som er etablert gjennom Stortingets vedtak av vinmonopolloven, og bedriftsforsamlingens praksis gir bedriftsforsamlingen og dens enkelte medlemmer alle nødvendige midler for å kunne utøve sin tilsynsoppgave på en hensiktsmessig og betryggende måte.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Det er grunn til å minne om at vinmonopolloven er vedtatt av Stortinget, og at det i lovens tekst står: «Hvert av medlemmene kan på møtet i bedriftsforsamlingen kreve opplysninger om selskapets drift i den utstrekning de finner det nødvendig.» Og det er, etter det jeg kan bedømme, fulgt i det konkrete tilfellet som her var nevnt. Så vil jeg også si at det er viktig at man har kontrollorganer i en statlig bedrift, og ikke minst i en statlig monopolbedrift, som fungerer tilfredsstillende. Nettopp derfor er det viktig at bedriftsforsamlingen også har en kontrollkomite som går igjennom alle styreprotokoller og rapporterer til bedriftsforsamlingen om sin gjennomgang og dermed gir bedriftsforsamlingens øvrige medlemmer full anledning å gå inn i styrets arbeid. Så jeg mener at det her er ordninger som bør kunne fungere tilfredsstillende, men det må selvfølgelig følges opp i praksis i Vinmonopolets organer.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Det er et faktum at protokollene i dette konkrete tilfellet var gjort tilgjengelige for bedriftsforsamlingens medlemmer på møtet, og de har vært tilgjengelige i ettertid. Men det som representanten Nesvik nå sier, er nettopp poenget med de regler man har, at det skal være mulig for det enkelte medlem å etterspørre i møtet de opplysninger man ønsker om selskapets drift. Men det skal også være tilgjengelig for alle medlemmene av bedriftsforsamlingen. Det er derfor man har det regelverket man har, og det tror jeg er riktig. Det enkelte medlem har et ansvar, men det er også viktig at organet kan utøve sitt ansvar på det samme grunnlaget, faktamessig, som enkeltmedlemmer får tilgang til.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Jeg har følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «I ski-VM i Oberstdorf gjorde det norske laget stor suksess med hele 19 medaljer, hvorav sju gull. Mange av utøverne har en bakgrunn fra landslinjer ved de videregående skolene. Regjeringen foreslo å fjerne tilskuddet til disse linjene i budsjettet for 2005. Flertallet på Stortinget sikret imidlertid drift av linjene første halvår i år, men tilbudet står fortsatt i fare for å bli lagt ned til høsten. Vil statsråden endre syn og gå inn for at landslinjene får tilskudd også til høsten?»
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Jeg takker for svaret. Nå ble det sagt av statsråden at hun skulle se på varige løsninger, dvs. muligens endringer også i framtiden. Problemet for disse linjene er jo at man lever nærmest fra halvår til halvår. Nå er det første gang vi i Stortinget får høre fra Regjeringen at man ønsker å revurdere sitt syn på å kutte tilskuddet fra høsten. Vi kjenner det fra media også, etter at dette spørsmålet var fremmet. Men søknadsfristen for disse skolene gikk ut 1. mars for veldig mange elever, og da søknadsfristen gikk ut, var man i fylkene usikre på om dette tilbudet i det hele tatt kom til å stå ved lag. Og den type usikkerhet skaper problemer og vansker ikke bare for dem som skal planlegge hvilket skoletilbud man skal ha, men ikke minst for elevene som skal planlegge hvilket studietilbud de skal søke på. Så mitt spørsmål er: På hvilken måte vil statsråden sørge for at man får den nødvendige tryggheten, slik at man kan ha en langsiktig planlegging innenfor dette området?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-04-06:
Da takker jeg for svaret, men jeg ble nesten litt mindre beroliget nå enn jeg var etter det første svaret, så jeg angrer meg egentlig litt for at jeg stilte oppfølgingsspørsmål. For nå snakker man igjen om landsdekkende linjer, man snakker om fylkesoppgjør osv. Altså er man igjen inne på tankegangen om at det øremerkede statstilskuddet til landslinjene skal avvikles og inn i en fylkeskommunal regi. Jeg skulle gjerne ha det bekreftet fra statsråden, hvis det er riktig forstått. Dette er ganske smale linjer, det er ikke så veldig mange toppidrettsutøvere vi har i Norge. Det er ikke mulig for hvert enkelt fylke å gi dette tilbudet, og det er en veldig praktisk ordning. Det har også tilknytning til den fylkeskommunale økonomien, som mange steder oppleves som veldig trang. Vi vet f.eks. at de private toppidrettsgymnasene har en solid og sikker inntektskilde direkte fra staten. Og jeg har lyst til å spørre statsråden om hun synes det er rimelig at det offentlige tilbudet, som skal være gratis og tilgjengelig for alle, skal være så mye dårligere finansiert enn det private toppidrettsgymnastilbudet.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Regjeringen vil i revidert nasjonalbudsjett fremme forslag om en bevilgningsøkning slik at ordningen med landslinjer kan videreføres med det omfanget den har i dag. Dette er en oppfølging bl.a. av budsjettavtalen mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Samtidig arbeider vi videre med varige løsninger som på en bedre måte kan ivareta det behovet landslinjene i dag dekker, og som kan skape større forutsigbarhet. Jeg minner i den forbindelse om at det ikke er første gang det er blitt foreslått kutt i landslinjene. I regjeringen Stoltenbergs forslag til statsbudsjett for 2002 ble tilskuddet, som var på om lag 140 mill. kr, foreslått avviklet helt.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Jeg er enig i at det er uheldig med den uforutsigbarheten, og der har vi jo et felles ansvar, ettersom tidligere utdanningsminister Giske selv har bidratt til det før han gikk av, ved å foreslå et totalt kutt på landslinjene. Jeg mener at vi nå må skape denne forutsigbarheten ved at vi opprettholder denne ordningen, men at vi samtidig arbeider frem bedre ordninger, og jeg tror det er bred enighet om at det finnes bedre ordninger. Jeg vil peke på noen muligheter – for det første systemet med landsdekkende linjer, som er et utmerket system, hvor fylkene samarbeider om små og sjeldne tilbud som man ikke kan ha i hvert enkelt fylke. Man kan tenke seg forpliktende gjesteelevsoppgjør. Man kan også tenke seg friere skolevalg over fylkesgrensene, hvor det er avtaler mellom fylkene. I den forbindelse tillater jeg meg å vise til en odelstingsproposisjon som Regjeringen nylig har fremmet for Stortinget, og som nettopp omhandler en hjemmel bl.a. for friere skolevalg.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Regjeringen har ikke foreslått å avvikle dette tilskuddet til landslinjene. Det er det tidligere utdanningsminister Trond Giske og Stoltenberg-regjeringen som har gjort. Vi foreslo en reduksjon, men dette ble delvis reversert av Stortinget, samtidig som Fremskrittspartiet og regjeringspartiene ble enige om at vi skulle komme tilbake til saken, og det gjør vi nå. Jeg bekrefter at vi skal reversere resten av dette kuttet i revidert for å skape forutsigbarhet. Så sier jeg at vi tar sikte på å opprettholde denne ordningen. Men jeg mener at ordningen som system betraktet ikke er så god for å ivareta formålet, nemlig små og sjeldne tilbud som ikke hvert fylke kan dekke opp. Der mener jeg det finnes andre ordninger som fungerer bedre, og vi kan også arbeide oss frem til ordninger som ikke har sett dagens lys til nå. Jeg har en god dialog med fylkeskommunene, bl.a. representert ved fylkesråd Roger Ingebrigtsen, om hvordan fylkene seg imellom kan drøfte seg frem til varige ordninger som på varig basis skaper større forutsigbarhet. Men inntil vi har kommet dit, sier jeg altså at vi ønsker å reversere det kuttet som gjenstår, som er betydelig mindre enn det tidligere utdanningsminister Giske selv foreslo.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
For å følge opp uttalelsen fra FNs menneskerettighetskomite har Regjeringen besluttet å foreslå endringer i opplæringslovens bestemmelser om KRL-faget og om fritak fra deler av opplæringen. Det er også besluttet å utvikle ny læreplan i faget som del av arbeidet med nye læreplaner i forbindelse med Kunnskapsløftet. Begge prosesser er i gang. KRL-faget skal formidles gjennom varierte og engasjerende arbeidsmåter, på samme måte som alle andre fag i grunnopplæringen. Arbeidsmåter som av noen kan oppfattes som å ligge tett opptil religionsutøvelse, krever spesiell varsomhet fra lærernes side. Det er viktig å komme enkeltelever i møte gjennom tilpasset opplæring. Mye tyder på at det er praksis i skolene som avgjør om undervisningen i KRL-faget oppfyller menneskerettighetene. Kompetanseutvikling for lærerne er et viktig virkemiddel for å bedre skolenes praksis. Regjeringen vil derfor satse på særskilte kompetansehevingstiltak for å gjøre skolene bedre i stand til å undervise i samsvar med intensjonene for KRL-faget. I dette arbeidet er det to forhold som må ivaretas. Universiteter og høyskoler må ha muligheter for å gi tilbud, og skoleeierne må ha mulighet for å la lærerne utnytte tilbudene. Stortinget har sluttet seg til Regjeringens forslag om å investere i et betydelig kompetanseløft for å realisere de sentrale målsettingene som er varslet i St.meld. nr. 30 for 2003-2004, Kultur for læring. Både bedre tilpasset opplæring og nye læreplaner er blant de prioriterte områdene. Fordi KRL-planen tas i bruk før de andre læreplanene, vil Regjeringen vurdere å fremskynde bruk av de statlige kompetansemidlene hva angår KRL-faget. Dette vil jeg bl.a. komme tilbake til i forbindelse med den ordinære budsjettprosessen.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Vi må være helt åpne her på at vi har litt dårlig tid – litt uforskyldt dårlig tid som en følge av denne uttalelsen fra FN-komiteen. For vi har ønsket å imøtekomme den så snart som mulig, dvs. at vi vil iverksette ny læreplan fra høsten 2005. Denne læreplanen er ikke kommet lenger enn at den nå er på høring. Så dette kan vi ikke legge skjul på. Men jeg vil legge til at dette nå ligger åpent ute og kan bedømmes av enhver. Det er dessuten allerede bevilget betydelige midler til dette kompetanseløftet, 500 mill. kr er allerede bevilget for 2005. Vi har et veletablert nettverk der 18 universiteter og høyskoler deltar og tilbyr etter- og videreutdanning i KRL-faget, og disse følger naturligvis godt med på det som skjer i kjølvannet av FN-komiteens uttalelse. Vi har en god kompetanseutviklingsstrategi, som er en slags kontrakt mellom departement, KS og lærer- og skolelederorganisasjoner om hvordan vi nå skal gjennomføre dette kompetanseløftet. Så jeg ser det slik at det vil være mulig å komme tilbake til dette ikke bare i forbindelse med ordinære budsjetter, men bl.a. i forbindelse med den ordinære budsjettbehandlingen.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Det er helt klart at det må gjennomføres informasjonstiltak av ulik art overfor både skoleeierne og hjemmene osv. i forbindelse med den nye situasjonen med KRL-faget. Jeg synes også når det gjelder kompetanseutvikling for KRL, at praksis er veldig viktig, og inkludert i praksis vil jeg si at dialogen med hjemmene er veldig viktig. Nå har det tradisjonelt vært sånn at mye av kompetanseutviklingen som har skjedd i skolene, har vært tilbudsstyrt, i den forstand at man har tatt den etter- og videreutdanningen som det har vært tilbud om. Nå har vi blitt enig med organisasjonene om at det i noe større grad skal være etterspørselsstyrt, altså etter behovene på den angjeldende skole. Men i dette tilfelle vil jeg anta at dette nettverket er så opplagt kompetent til å forestå mye av denne kompetanseutviklingen at dialogen antakelig vil være god mellom skoler og lærere som trenger det, og dette nettverket.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Jeg er enig med representanten Bastesen i at holdninger til rus og rusmidler er et viktig område å arbeide med for alle skoler og elever. Dette er bl.a. innarbeidet i høringsutkastene til læreplaner for naturfag og samfunnsfag. Forslagene er utarbeidet av Utdanningsdirektoratet og sendt på høring med frist 10. mai. Hvordan rus og rusmidler kommer til å bli omtalt i læreplanene, kan jeg derfor ikke si noe endelig om før høringen er gjennomført. Det som er sikkert, er at rus og rusforebyggende arbeid skal ivaretas på en måte som gjør at dette blir forpliktende for skolene. I tillegg vil jeg også vise til Læringsplakaten, som inneholder grunnleggende forpliktelser som gjelder alle skoler og opplæringssteder. Her står det bl.a. at skolen skal bidra til at lærere fremstår som forbilder for barn og unge, og det skal sikres at opplæringen fremmer helse, trivsel og læring.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Jeg vil ikke si at den aksjonen det her vises til, er et tegn på at skolen ikke har tatt dette alvorlig. Det kan like gjerne være et tegn på mange andre forhold i samfunnet. Men det er klart at skolene også på dette området kanskje kan trenge økt kompetanse. I den forbindelse vil jeg vise til at Regjeringen har en egen handlingsplan mot rusmiddelproblemer, og der er det et eget tiltak som gjelder forebygging nettopp i skolen. I tillegg samarbeider nå Utdanningsdirektoratet og Sosial- og helsedirektoratet om å utvikle en kunnskapsplattform for rusmiddelundervisning i skolen. Det vil kunne være til hjelp og også bidra til å forebygge rusmiddelproblemer i og utenfor skolen.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Det kan nok være et press i samfunnet for bruk av rusmidler og rusmiddelmisbruk, men jeg vil ikke gi skolen spesielt ansvar for det eller si at det foregår spesielt mye på skolene. Det har vi ikke belegg for å si, så det må være i samfunnet generelt. Ergo kan man heller ikke si at skolen har eneansvaret for å forebygge denne typen problemer. Her har foreldre også et ansvar, og samfunnet for øvrig, altså andre offentlige instanser. Her kan det sikkert vises til en rekke tiltak, bl.a. i Regjeringens handlingsplan mot rusmiddelproblemer som ligger utenfor skolens område, og her har ikke jeg detaljkunnskap, fordi det tilligger det andre statsråder å ha. Men når det gjelder skolene, skal også de ha kunnskap, de skal også bidra, og det gjelder selvfølgelig ikke bare da å unngå at det er rusmidler og rusmiddelmisbruk på skolen, men også drive forebyggende arbeid med kompetanseformidling til elevene. Her mener jeg at vi bidrar.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Det er riktig at Kunnskapsløftet innebærer mange endringer i skolen, og det er særdeles viktig at foreldre får god informasjon om hva reformen innebærer, slik at de kan følge opp sine barn i skolehverdagen. Når det gjelder informasjon om reformen, har Kunnskapsløftet egen nettside. I tillegg har nettsidene til departementet, Utdanningsdirektoratet og Foreldreutvalget for grunnskolen informasjon om reformen. Jeg har også vært med på store informasjonsmøter rundt om i landet. I oktober informerte jeg om reformen på et stort møte for kommunale foreldreutvalg, og i perioden januar–mars har jeg holdt seks store informasjonsmøter på kveldstid rundt om i landet for elever, foreldre, lærere og andre interesserte. Det har vært god oppslutning om disse møtene, og det har vært mulighet for spørsmål og svar på hvert møte. Det er også kommet skriftlige spørsmål til departementet fra engasjerte foreldre i etterkant av møtene, og disse har vi selvfølgelig besvart. Alle de nye læreplanene er sendt på en åpen høring, og det er full anledning for foreldre til å levere høringsuttalelser innen fristen, 10. mai. Førstkommende mandag sendes det ut en egen informasjonsbrosjyre til alle foreldre om høringsprosessen. Både Utdanningsdirektoratet og Foreldreutvalget for grunnskolen har lagt ut læreplanutkastene og informasjon om høringsprosessen på sine nettsider. Foreldre som ønsker å gi en høringsuttalelse, kan enten gjøre dette som enkeltperson eller bruke de organene som finnes, som foreldrenes arbeidsutvalg ved den enkelte skole eller kommunalt foreldreutvalg, dersom det er opprettet i kommunen. De siste årene har alle foreldre til førsteklassinger fått en brosjyre ved skolestart der de informeres om skolens, foreldrenes og elevenes rettigheter og plikter. Denne brosjyren skal også sendes ut høsten 2005. I tillegg skal departementet i samråd med Foreldreutvalget for grunnskolen sende ut informasjon til alle foreldre med barn i grunnskolen om hvor langt reformen er kommet høsten 2005, og hvilke konsekvenser den har for elevene. Vi vil selvfølgelig også vurdere den typen behov de kommende år, etter som reformen gjennomføres.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Jeg synes det er en riktig og viktig påpekning – selvfølgelig må også elever og foreldre knyttet til videregående skole få informasjon om reformen. Nå gjennomføres jo reformen litt gradvis, så behovene vil være litt forskjellige. Men det er en viktig påpekning og påminnelse i og for seg, fordi jeg har det inntrykket at det er ganske variabelt samarbeid med foreldre på videregående skoler. Jeg har samtidig inntrykk av at det fungerer veldig positivt for skolen der det er godt. Jeg minner også om at Stortinget har bestemt, etter forslag fra Regjeringen, at den såkalte Læringsplakaten, som jo er en grunnleggende kvalitetsforpliktelse for skoler og opplæringssteder – like forpliktende som læreplanene for fag – nå skal gjelde både grunnskole og videregående opplæring, mens den gamle såkalte Broen, som så å si lå samme sted i læreplanene, bare gjaldt grunnskolen. Der står også samarbeidet hjem–skole omtalt. Det betyr at det påhviler skolen forpliktelser i denne forbindelse. Så jeg tar dette med meg som en nyttig og viktig påminnelse.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
La meg bare presisere at selv om det var litt divergerende syn på organiseringen av foreldresamarbeidet og kommunenes frihet i den forbindelse, er det ingen uenighet om målet, at vi ønsker oss foreldre som er engasjerte og har innflytelse på skolen. Jeg vil også legge til at jeg opplever det slik at vi har et meget godt samarbeid med Foreldreutvalget for grunnskolen, som jo relativt nylig er opprettet av denne regjeringen. Jeg merker meg at representanten Sortevik er opptatt av ressurstildelingen til Foreldreutvalget for grunnskolen i forbindelse med det store Kunnskapsløftet, at det også får økte og viktige oppgaver, og det tar jeg med meg som et synspunkt som jeg vil vurdere seriøst i forbindelse med de ordinære budsjettprosessene.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Det er i orden, president!
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Øremerkingen av tilskuddet til musikk- og kulturskolene ble fjernet fra 1. januar 2004. Samtidig ble disse midlene lagt inn i rammen til kommunene. Ifølge Grunnskolens informasjonssystem, som er en statistikkdatabase som kommunene selv rapporterer inn til, har antallet barn som tar del i musikk- og kulturskoletilbudet, økt fra 103 000 i skoleåret 2003–2004 til 107 000 i skoleåret 2004–2005. Det er derfor viktig å påpeke at selv om det er ventelister for å komme inn på musikk- og kulturskolene, så har kapasiteten ved skolene økt. Maksimalsatsen for foreldrebetaling var uendret på 1 600 kr fra 1993 til 2004. Hvis denne satsen skulle ha fulgt den generelle prisstigningen, skulle den ha vært på 2 161 kr i 2005. Ifølge Norsk Kulturskoleråd er den omtalte undersøkelsen ikke ferdigstilt, og tallene i den er heller ikke kvalitetssikret. Men statistikk fra GSI viser imidlertid at det i skoleåret 2004–2005 kun er én kommune som tar over 3 500 kr pr. elevplass, og 21 kommuner som tar over 2 000 kr. GSI viser også at den gjennomsnittlige betalingssatsen i skoleåret 2004–2005 er 1 500 kr pr. elevplass, en økning på 234 kr fra året før. Jeg mener dette ikke viser en utvikling i retning av økende forskjeller med hensyn til norske barns kulturkompetanse, men jeg vil selvsagt følge utviklingen nøye.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Jeg mener at det ikke er grunnlag for å trekke de konklusjonene som her trekkes. Tilskuddet og øremerkingen ble altså fjernet fra 1. januar 2004. Det er ca. halvannet år siden. Vi har offisiell norsk statistikk fra Grunnskolens informasjonssystem. Den har jeg vist til. Departementet har vært i kontakt med Norsk Kulturskoleråd og fått bekreftet at denne undersøkelsen ikke er ferdigstilt. Vi konstaterer da at det er flere barn i kulturskolen nå enn det var i fjor, og at den gjennomsnittlige prisen for elevplassene fortsatt ligger under det som var maksimalsatsen frem til 2004. Så jeg mener det ikke er grunnlag for å trekke disse konklusjonene. Når det gjelder å gå til den typen tiltak som representanten her foreslår, er mitt svar at det ikke er aktuelt for denne regjeringen. Vi setter pris på lokaldemokratiet. Jeg mener at hvis vi ikke tillater å overlate noe til lokalpolitikerne, er det i virkeligheten ikke noe lokaldemokrati. Jeg har tillit til at vettet er sånn noenlunde likt fordelt, og at det finnes en masse vett i det enkelte kommunestyret til å ta seg av kulturskolen. Det tyder også utviklingen på.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-04-06:
Jeg er i prinsippet villig til å vurdere alt, men da må det jo foreligge et grunnlag for at det er nødvendig. Så vidt jeg kan se, har kommunene tatt sitt ansvar. De har fått større frihet til å prioritere, ved at vi ikke lenger øremerker dette og detaljstyrer prisen. Det har medført at flere barn nå får tilbudet, og at gjennomsnittsprisen fortsatt er under det maksimalprisen var. Det er kommunenes prioritering når de har fått frihet. Jeg konstaterer at en rød-grønn regjering har tenkt å gjøre noe annet. Det er for meg det samme som å svekke lokaldemokratiet. Da går et alternativ til valg på å svekke lokaldemokratiet. Det mener jeg ikke trengs i Norge. Jeg mener det allerede er for lite handlingsrom for lokale politikere til at vi på lang sikt skal kunne opprettholde respekten for lokaldemokratiet og gjøre det meningsfylt å være lokalpolitiker. Når det gjelder holdningen til undersøkelser osv., tar jeg det som sagt alvorlig. Men det skal bli spennende å se, hvis SV noen gang kommer inn i regjeringskontorene, hvordan SV da vil forholde seg til offisiell norsk statistikk, om det betyr noe, eller om det fortsatt skal være halvferdige undersøkelser, medieoppslag og tilfeldige utsagn som skal styre politikken.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Jeg vil stille følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «Regjeringen har som svar på FNs menneskerettighetskomites uttalelse om KRL-faget foreslått en rekke endringer i faget. I Regjeringens avgjørelse er det gitt uttrykk for at endringene gir behov for styrket kompetanse hos lærerne, og at en vil starte kompetanseutviklingen umiddelbart når ny læreplan foreligger. Endringene skal iverksettes høsten 2005. Hva vil departementet konkret gjøre for å sikre lærerne økt kompetanse i faget?»
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Jeg takker for svaret, og det er veldig oppmuntrende at man vil framskynde denne prosessen, for man ser jo at dette skal starte allerede nå til høsten. KRL er et forholdsvis nytt fag, og jeg er enig i at kompetanseutvikling for lærerne er viktig for å styrke skolenes praksis i KRL. At Regjeringen nå vil satse på kompetansehevingstiltak spesielt også for KRL, er positivt. Men f.eks. revidert kommer ikke før i mai og vedtas i juni, og vi vet at da kommer sommerferien. Og så skal lærerne være klare i august til en ny læreplan som er vedtatt skal tas i bruk allerede da, ett år før de andre. Lærerne må vite hva de går til, de er avhengige av trygghet for å være gode lærere og av å ha kunnskap om sitt fag. Det som står i læreplanen, er veldig mye å ta hensyn til – være en møteplass osv. Når kan lærerne i KRL bli kjent med tilbudet om etterutdanning? Hvordan vil departementet gjøre kjent for skolene og også skoleeierne at det skal satses på KRL-lærerne?
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2005-04-06:
Jeg takker for svaret. Jeg er klar over at det ligger ute hos høyskolene nå og også gjennom dette nettverket en føring på at det skal satses på KRL-faget. Men det ligger også til kommunene å vurdere hva lærerne trenger av kompetanse. Regjeringen sier at en ønsker et samlende KRL-fag, og at dagens fordeling av sentralt lærestoff opprettholdes. Og så skal det vises romslighet i forhold til foreldrenes ønske om tilpasset opplæring. Skole–hjem-samarbeid er altså veldig viktig her – det å kjenne hjemmene gjør også lærerne tryggere i sin rolle. Det sies at foreldreretten og minoritetsvernet ivaretas i samsvar med Norges folkerettslige forpliktelser, slik at fritaksretten skal være forenklet. Hvordan vil da departementet sikre at også skole–hjem-samarbeid blir en del av kompetanseløftet for lærerne, og at det nå kommer ut direkte til skoleeierne, eventuelt i rundskrivs form eller på annen måte, at det er viktig nå å satse på en fornyet plan i KRL-faget?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-04-06:
Jeg har et spørsmål til utdannings- og forskningsministeren, som lyder som følger: «Barn og ungdom er utsatt for et utilbørlig press når det gjelder bruk av rusmidler. Det er derfor viktig at skolen tar et klart ansvar i det rusforebyggende arbeidet. Det er også viktig at skolen, sammen med foreldre og fagfolk, tar tak i barn og ungdom som er risikogrupper når det gjelder rusmisbruk. Vil statsråden gå inn for at rusmisbruk får et eget kapittel i den nye læreplanen, slik at temaet rus kommer mer konkret på dagsordenen og blir mer forpliktende for skolene?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-04-06:
Jeg takker statsråden for svaret. Det har nettopp vært en politirazzia ved Sogn videregående skole. Det er gledelig at politiet tar rusproblemet i skolene seriøst. Det er alvorlig at skolemyndighetene ikke har tatt dette problemet alvorlig mye tidligere. Burde ikke de politiske myndigheter ha slått alarm og satt i gang tiltak mye tidligere?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-04-06:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Elevene blir i dag utsatt for et stort press for å bruke rusmidler, særlig rett utenfor skolen. Hva har statsråden tenkt å gjøre for at foreldre kan føle seg trygge på at elever som går hjemmefra til skolen, ikke blir utsatt for press for å bruke rusmidler?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Spørsmålet lyder slik: «Grunnutdanningen i Norge preges nå av mange og store endringer. I en slik prosess er det viktig med god informasjon til, og kommunikasjon med, de sentrale aktørene i grunnutdanningen: elever, lærere, skoleeiere og foreldre. Foreldrene er den gruppen som er svakest organisert og ivaretatt. Men foreldre har hovedansvar for sine barns oppdragelse, herunder utdanning. Hvordan vil statsråden styrke foreldrenes innflytelse i grunnutdanningen for å sikre god foreldremedvirkning i de endringsprosessene som foregår i skolen?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg takker statsråden for svaret, der det pekes på at mange viktige og riktige ting er gjort, og vil bli gjort. Jeg har lyst til å understreke at endringsprosessene også går lenger enn selve innføring av nye læreplaner. Ikke minst er det en viktig del som kommer når nye læreplaner er på plass. Så til oppfølging: Det er slik at mange endringer skjer spesielt i videregående skole. I forbindelse med St.meld. nr. 30 for 2003-2004 var det riktignok slik at Stortingets flertall stoppet forslaget fra Regjeringen om å fjerne foreldrerådet, men det var ingen stoppordre til Regjeringen om ikke å videreutvikle og styrke samarbeidet mellom hjem, skole og elever på individ- og skolenivå for videregående opplæring. Har Regjeringen glemt eller lagt bort arbeidet med å utbygge og styrke samarbeidet hjem–skole for foreldre som har elever i videregående skole? Oppfølgingsspørsmålet stilles altså spesielt med tanke på at det er store endringer spesifikt i videregående opplæring i grunnutdanningen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg takker for imøtekommenhet på det punktet. Min andre oppfølging retter seg mot Foreldreutvalget for grunnskolen, altså det nasjonale organet som på nasjonal basis skal ivareta de enkelte foreldres interesser. I forbindelse med budsjettet for 2005 ble forslaget fra Regjeringen om å endre plassering og mandat for Foreldreutvalget for grunnskolen stoppet av et flertall. Selv om det er gledelig, er det like fullt slik at Foreldreutvalget for grunnskolen har en sentral rolle i endringsprosessen som nå skal gjennomføres, og det er en omfattende meroppgave for et eksisterende nasjonalt organ. Det har ressurstildelingen på ingen måte avspeilet. Mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden er hvordan hun vil sikre at et videreført foreldreutvalg for grunnskolen, med samme mandat og samme plassering som tidligere, også blir i stand til å ivareta sin viktige rolle i den endringsprosessen som nå foregår.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Det viser jo at statsråden forvalter et viktig departement! Jeg har følgende spørsmål: «Ifølge en undersøkelse utført av Kulturskolerådet står 25 000 barn i kø for en kulturskoleplass. Samtidig øker forskjellene i foreldrebetalinga. 60 av de registrerte kommunene tar over 2 000 kr pr. elevplass. Enkelte kommuner tar over 3 500 kr pr. plass. Deler statsråden bekymringa for at økende forskjeller kan true målet om at det skal være plass for alle som vil delta i kulturskolene, og at det vil bety økende forskjeller i muligheten til å oppnå kulturkompetanse, og hva vil hun gjøre for å møte denne utviklinga?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Kulturskolerådets undersøkelse baserer seg på en undersøkelse blant 71 pst. av landets kommuner, så vi gjør lurt i å ta dette på alvor. Den viser en utvikling mot økende forskjeller i foreldrebetalingen, og at altfor mange står i kø. Dette betyr to ting: for det første at en er langt unna målet om at det skal være kulturskoleplass til 30 pst. av grunnskoleelevene, et mål også Høyre sluttet seg til ved behandlinga av meldinga «Ei blot til Lyst», og for det andre at det vil være flere som ikke har råd til en kulturskoleplass. Det betyr mindre tilgang til kulturkompetanse. Det vil være viktig og dramatisk for framtida. For i framtida vil det bli økende etterspørsel etter kulturell kompetanse. Er statsråden enig i betydningen av kulturkompetanse? Og dersom hun er det: For å nå de målene som Stortinget har satt, er det nødvendig med tiltak. Kan statsråden vurdere lovfesting av rett til kulturskole med tak på foreldrebetalinga?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-04-06:
Jeg er enig i at kommunene har tatt sitt ansvar. Det er jo staten som ikke tok sitt ansvar før de øremerkede tilskuddene ble lagt inn i ramma. Jeg er klar over at det var omtrent som å tro på julenissen å vente å få et positivt svar på spørsmålet mitt om tiltak. Det viser jo at det er behov for et regjeringsskifte. En rød-grønn regjering har forpliktet seg til å skaffe kulturskoleplass til dem som måtte ønske det – det som også regjeringspartiene har vært med på. Jeg synes at statsråden bagatelliserer den undersøkelsen som Kulturskolerådet har gjort. Jeg var på en konferanse for litt siden hvor det var flere representanter for kulturskolerådene som kunne melde fra om at det var foreldre som nå hadde trukket ungene sine ut av kulturskolene fordi de ikke hadde råd til å la dem går der. Men la nå det gå. Kulturskolerådet er jo et kompetansesenter, og Kulturskolerådet har utarbeidet forskrifter som kan bøte på situasjonen nå. Er statsråden i det hele tatt villig til å vurdere de forskriftene som Kulturskolerådet, altså det kompetansesenteret som Stortinget har sagt at Kulturskolerådet skal være, har utarbeidet?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren: «Statsavtalen mellom den svenske og den norske regjering la premissene for en felles bompengeordning ved Svinesund for finansiering av ny bru. Avtalen bryter med den svenske grunnloven, fordi det legges opp til bompengeinnkreving på den gamle brua for å finansiere utbyggingskostnadene for den nye. Mener statsråden dette vil bety at bilistene vil slippe ekstra belastning med bompenger over lang tid?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg takker statsråden for svaret. Dette med bompengeinnkreving på svensk side er selvfølgelig et internt svensk anliggende. Men jeg har brakt i erfaring at det svenske finansdepartementet har utarbeidet et promemoria angående ferdsel over de to broene, den nye og den gamle Svinesundbroen, at man betrakter bompengeinnkreving som en skatt og ikke en avgift. Så selv om det ikke skulle være nødvendig med en grunnlovsendring, må det en ny lov, eventuelt forskrift, til, og denne loven må ut på høring. Det må også opplyses om rabatter, takster og de tingene som hører med, i god tid før man starter bompengeinnkreving. Dette vil ta tid. Har statsråden noen formening om hvor lenge bilistene kan passere avgiftsfritt over Svinesundbroen? Jeg regner med at man må jobbe for å få til felles løsninger, først og fremst.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-04-06:
Jeg takker statsråden for tilleggssvaret. Når det gjelder dette med bompengebetaling av veisystemer, inkludert broer, er dette noe nytt og uprøvd i Sverige. Og ut fra den informasjon jeg har innhentet, virker det som om svenskene vil bekjenne seg til andre regler for dette enn det vi har i Norge, og at det blir problemer med en samordnet innkreving ved Svinesund. Jeg regner med at man innenfor Vegdirektoratet og i departementet har sett på disse tingene når det gjelder tidsaspektet for å innføre fullgode ordninger. Mener statsråden vi nå står overfor et problem, at innkrevingskostnadene kan bli høyere på grunn av at det blir vanskeligere å samordne innkrevingen?