Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2015-12-08:
I denne saken er vi skjønt enige om målet, så jeg ønsker å løfte blikket litt tilbake til den globale rammen. Det er noen fundamentale feil i verdens matmarkeder. Selv med overproduksjon av mat fungerer ikke prinsippet om tilbud og etterspørsel. FNs landbruksorganisasjon, FAO, har beregnet at om lag en tredjedel av all mat som produseres i verden, går tapt. Maten som produseres, fordeles verken effektivt eller rettferdig. Mange sulter mens store deler av maten i verden kastes. På samme tid vet vi at klodens befolkning vokser, og at klimaendringer truer matforsyningen. Vannressursene til jordbruket er i ferd med å tømmes mange steder, og matjorda blir jevnt over stadig fattigere og gir dårligere avlinger. I tillegg er store deler av verdens matproduksjon avhengig av monokulturer og industrielt jordbruk, som er mer sårbart for klimaendringer og plantesykdommer. På toppen av dette bygger vi altså ned matjorda i land som Norge – noe vi skal snakke om senere i dag. Kasting av mat har også et klimaregnskap. FNs organisasjon for utvikling og handel har beregnet at så mye som 44–53 pst. av klimagassutslippene i verden er knyttet til mat, hvis alle leddene i verdikjeden inkluderes. Når en tredjedel av maten på verdensbasis går tapt eller kastes, innebærer dette at 15–20 pst. av klimagassutslippene kan knyttes til matsvinn. Dette er store tall. Derfor er tiltak mot matsvinn både god samfunnsøkonomi, god ressursøkonomi og helt sentral klimapolitikk. Jeg vil takke Senterpartiet for representantforslaget. Jeg mener at både regjeringen og Venstre er urovekkende defensiv med sin vente-og-se-holdning i denne saken. Det er kjempefint, ja strålende, med de initiativene som nå tas i matvarebransjen, men oppgavene er langt flere enn som så og krever at Stortinget engasjerer seg for at matsvinnet skal ned. Som et godt organisert kunnskapssamfunn har vi mange muligheter til å bli best i verden i effektiv og bærekraftig utnyttelse av ressursene. I Norge har matbransjens eget prosjekt, ForMat, kartlagt årsakene til matkasting. De trekker fram manglende kunnskap om mat og det at mat generelt er for billig som to viktige årsaker. Lave priser inviterer ikke til nøkternhet og bevissthet om maten som ressurs. Nordmenn bruker i dag ca. 11,8 pst. av inntekten på mat. Dokumentasjonen er tydelig. Billig og feilpriset mat fører til kast av mat med påfølgende ressurs- og klimabelastninger. Regjeringen bør derfor se nærmere på hvordan mat prises, og bl.a. vurdere De Grønnes forslag om å øke momsen på kjøtt. Redusert kjøttforbruk vil bedre ressursutnyttelsen og redusere klimabelastningene. Selv om interessen for mat er stor, er råvarekunnskapen generelt liten. Når mat kastes, skilles det i praksis ikke mellom «Siste forbruksdag» og «Best før». Mange gjør ikke egne vurderinger av råvarene før de kastes. Derfor er det viktig at vi styrker kunnskapen om råvarer, holdbarhet og datomerking. Matsentralen Oslo er allerede et flott tiltak – godt at den blir styrket i budsjettet. Vi mener regjeringen må bidra til å etablere bærekraftige løsninger som også kan passe på andre og mindre steder. De Grønne kommer til å støtte forslaget om å be regjeringen halvere matsvinnet i Norge innen år 2030. Det er realistisk og vel så det. Vi støtter også forslag nr. 2 om å utarbeide en tiltaksplan for å redusere matkastingen, men vi mener samtidig at denne saken handler om veldig mye mer enn utnyttelse av maten som ressurs. I en verden med begrensede ressurser generelt er det en skam at store mengder mat brennes – det er dårlig ressursutnyttelse og dårlig utnyttelse av energien. Som samfunn er vi ferdig med industrialderen hvor fokus var på mest mulig effektivisering og høyest mulig produksjon. Den nye, store utfordringen er å bruke kunnskap og teknologi til å utnytte ressursene best mulig og samtidig ta vare på dem for framtidige generasjoner. Dette er bioøkonomi, og her har Norge alle forutsetninger for å være i tet om vi bruker mulighetene som ligger der.