Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2005-12-15:
Lov om obligatorisk tjenestepensjon er en oppfølging av Stortingets vedtak fra mai i år under behandlingen av pensjonsmeldingen. Jeg er svært glad for at det brede forliket som ble inngått da, nå følges opp. Det er faktisk positivt at også SV inngår i dagens flertall. Det er positivt for forutsigbarheten i framtidens pensjonssystem at det er en slik bred enighet. NOU 2004:1 anslo at det var 800 000–900 000 sysselsatte som ikke hadde tjenestepensjon. I St.meld. nr. 12 for 2004–2005, pensjonsmeldingen, ble det anslått at mellom 500 000 og 600 000 personer er sysselsatt i foretak som i dag har adgang til – men som har valgt ikke å opprette – pensjonssparing med skattefavorisering. I hovedsak gjelder dette små foretak i privat sektor. Obligatorisk tjenestepensjon vil, på bakgrunn av denne lov, gjelde fra 1. januar 2006, og siste frist for arbeidsgivere for å etablere pensjonsordninger for sine sysselsatte er satt til 1. juli 2006. Norge har et lite mobilt arbeidsmarked. Foruten at vi er geografisk lite mobile, har arbeidsstyrken også vist seg å være lite villig til å bevege seg fra offentlig sektor til privat. Fra 1. januar vil en av de mobilitetsbegrensende faktorene forsvinne, nemlig pensjon. Offentlig sektor har i sum opparbeidet seg vesentlig bedre ordninger enn det som er vanlig i privat sektor, men som følge av obligatorisk tjenestepensjon utviskes en del av disse forskjellene. Som følge av de vedtak som fattes i dag, vil arbeidsgiver være pliktig til å betale inn minimum 2 pst. av lønnen til alle sine arbeidstakere som fyller kriteriene mellom 1 og 12 G. Det vil være en vesentlig ny utgift for mange arbeidsgivere. Det er viktig å presisere at denne nye utgiften må inkluderes i kommende lønnsoppgjør, og samtidig legge til at selvsagt hviler lønnsoppgjør i sin helhet på partene i arbeidslivet. Samtidig er det også viktig å understreke at det Odelstinget nå vedtar, er en minimumslov. Det er ikke Odelstingets intensjon at eksisterende ordninger skal nedjusteres til lovens minimum. Lærlinger er ikke ordinære arbeidstakere. Derfor ønsker jeg å rette en sterk henstilling til Regjeringen om å vurdere å benytte forskriftsadgangen til også å ekskludere lærlinger over 20 år fra loven, ikke bare de under. Det er reist frykt fra flere av høringsinstansene for at loven vil kunne redusere tilgangen på antallet lærlingplasser. Det ville være en svært uheldig virkning. Komiteens flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, ber Regjeringen vurdere om skattefavorisert pensjonssparing for selvstendig næringsdrivende kan utvides. Dette flertallet ber spesifikt om at en øvre grense på 4 pst. vurderes, i stedet for den foreslåtte maksgrensen på 2 pst., som også er lovens minimumsgrense for arbeidstakere. Denne vurderingen bes det om blir lagt fram i revidert nasjonalbudsjett, slik at en eventuell utvidet ordning kan gjøres gjeldende for 2006. Flertallet ber også om en vurdering av behovet for andre endringer i skattestimulerte pensjonsordninger, både for lønnsmottakere og for selvstendig næringsdrivende. Det vil etter Høyres mening være svært uheldig at selvstendig næringsdrivende sikres vesentlig dårligere pensjonsvilkår enn ordinære arbeidstakere. Mange av høringsinstansene har uttrykt bekymring spesielt i forhold til den lave minimumsgrensen for å bli inkludert i ordningen. Dette er en bekymring som også Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre deler. Disse partiene ber Regjeringen følge situasjonen nøye og komme tilbake til Stortinget med endringer, slik at antallet fripoliser og kapitalbevis kan reduseres dersom det vil vise seg å bli et problem. Et tiltak som jeg ønsker å trekke fram, er at den enkelte bedrift kan velge terminvise innbetalinger dersom de har et likviditetsproblem. Dette ber jeg spesifikt statsråden vurdere. Jeg vil til slutt si at dette er en positiv dag for våre mange arbeidstakere som nå får obligatorisk tjenestepensjon, og sidestilles i stor grad med offentlig sektor.