Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
I den første saken behandler Stortinget et forslag fra regjeringen om at Norge skal inngå en avtale med EU, der vi får muligheten til å slutte oss til Det europeiske støttekontoret for asylsaker, EASO. Kontoret er lokalisert til Malta. Det er en enstemmig komite som slutter seg til forslaget. Saken har også vært til uttalelse i utenriks- og forsvarskomiteen, som sluttet seg til utkastet vårt til innstilling. Også deres tilslutning var enstemmig. Komiteen valgte å avstå fra å avholde høring i saken. Begrunnelsen for det er at komiteen allerede 8. juni 2010, da vi behandlet Meld. St. 9 for 2009–2010 om norsk flyktning- og asylpolitikk i et europeisk perspektiv, ga vår tilslutning til at tilknytning til EASO skulle være et prioritert tiltak i oppfølging av meldingen. Forslag til avtale foreligger nå. I saken blir det redegjort for de enkelte bestemmelsene i avtalen om Norges deltakelse. Det er satt av midler i budsjettet for 2013. Samarbeidet innen EASO er til fordel for alle. Støttekontoret skal bidra til et tettere samarbeid mellom EU-landene på asylfeltet og oss assosierte. Informasjons- og erfaringsutveksling blir en viktig del av samarbeidet. Land som mottar mange asylsøkere, skal bli bedre i stand til å håndtere søknadene, bl.a. ved å få tilgang til egne asylstøtteteam som etter anmodning kan settes inn i kortere perioder. Det kan også vi komme til å nyte godt av. Det skal samarbeides om aktiviteter og kunnskapsformidling når det gjelder opprinnelsesland. Det skal sørge for at søknadene behandles på en betryggende måte. Det vil tilføre oss verdifull oversikt over utviklingen i asylankomstene i Europa og styrke Dublin-samarbeidet. Det legges også opp til et tett samarbeid med FNs høykommissær for flyktninger. Avtalen vil komme alle de samarbeidende landene til gode, men det viktigste er likevel at dette samarbeidet vil bidra til å høyne standarden på asylfeltet i hele Europa og sikre at internasjonale konvensjoner og avtaler overholdes. Det er aller viktigst for dem som søker asyl. Kompetanse om mottaksforhold, saksbehandling og sårbare grupper er blant de temaene som framheves. Komiteen anbefaler derfor at Stortinget samtykker til at avtalen inngås på det grunnlaget som er framforhandlet. I den andre saken fremmer Venstre forslag om at det bør opprettes en felles skandinavisk eller nordisk landinfo i utlendingsforvaltningen. Hensikten med forslaget er å øke kvaliteten i saksbehandlingen i utlendingssaker. Når en samlet komité innstiller på at forslaget ikke bifalles, er det ikke fordi vi er uenig i hensikten med det, for den er god. Det handler om å utnytte hverandres kompetanse på tvers av landegrenser. Det handler også her til syvende og sist om å ivareta rettssikkerheten til dem som søker beskyttelse i Norge. Oppdatert informasjon om situasjonen i opprinnelseslandet er helt vesentlig i så måte. Det er Landinfos oppgave å sørge for at slik informasjon er tilgjengelig. Når komiteen likevel ikke bifaller forslaget, er det fordi det allerede er etablert et tett samarbeid mellom Landinfo og de nordiske søsterorganisasjonene, slik statsråden opplyser i sitt brev til komiteen. Samarbeidet omfatter alt fra jevnlige fagmøter, utveksling av årlige planer, samordning av temaene for informasjonsinnhentingsreiser og felles reiser. I forrige sak behandlet vi samtykke til at Norge slutter seg til det formaliserte samarbeidet i Det europeiske støttekontoret på asylfeltet. Også her er det allerede, før vi kommer så langt som til å inngå en avtale, utviklet et omfattende samarbeid, og heretter skal vi altså delta fullt ut. Informasjonsutveksling er en viktig del av dette samarbeidet i Europa. Det nevnte jeg innledningsvis. Det samme er etterprøving og bruk av landinformasjonen. I tillegg skal støttekontoret lage analyser som kan bidra til mer enhetlige vurderingskriterier de europeiske landene imellom. Et siste poeng er at EASO også skal samarbeide tett med FNs høykommissær for flyktninger. Komiteen støtter altså hensikten bak forslaget, men en samlet komité deler statsrådens vurdering av at opprettelsen av enda en formell struktur nå neppe vil bidra til ytterligere gevinster.