Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-06-16:
Det er ingen selvfølge at kvinner blir respektert som enkeltindivid og behandlet med respekt i alle deler av verden, heller ikke i Norge. I mange kulturer og miljø blir kvinner sett på som annenrangs borgere, uten rettigheter og uten rett til å ha en egen fri vilje. Disse holdningene avspeiles også i måten en del kvinner på flukt behandles på. Det er ingen tvil om at kvinner på flukt er mer utsatt for uakseptable handlinger enn menn, bl.a. vold og seksuelle overgrep. Det var en stor overvekt av menn som kom til Europa i fjor, og menn er også i flertall i år. Det er f.eks. få jenter blant de enslige mindreårige, men de som til gjengjeld reiser, er mer utsatt enn guttene. Jenter kan også være ofre på andre måter. Det forekommer at jenter blir solgt til eldre menn som ektefeller for å finansiere reisen for en bror som familien ønsker å sende til Europa. Menneskesmuglerindustrien bryr seg ikke om mennesker, de bryr seg bare om penger. Derfor kan de som reiser, og i særdeleshet kvinner, utnyttes på mange måter i løpet av reisen til Europa. Derfor er det også viktig å jobbe for å gjøre det mindre attraktivt å reise til Europa, i hendene på menneskesmuglere. Regjeringen mener det viktigste Norge kan gjøre, er å gjøre mest mulig der vi kan hjelpe flest, nemlig i nærområdene til krig og konflikt. Norge er blant de største bidragsyterne til å styrke organ og organisasjoner som jobber med kvinners situasjon, og vi støtter allerede de initiativene og retningslinjene som komiteen foreslår at vi skal støtte. Vi har økt innsatsen for ofre for seksualisert og kjønnsbasert vold ved å styrke den humanitære innsatsen i Syria og i nærområdene. Alle organisasjoner som skal motta støtte, må ivareta kvinnehensynene. Vi har ikke ubegrenset med midler, og de må anvendes på best mulig måte. Dermed må vi se det helhetlige bildet når vi prioriterer. Gjennom EØS-midlene bidrar også regjeringen til å styrke arbeidet for kvinner og andre flyktninggrupper i Europa. Mottak i Norge er tilrettelagt for begge kjønn. Hoveddelen av kvinner som søker asyl i Norge, kommer sammen med mann og barn, og det er naturlig at disse bor sammen. Det er nødvendig med skjermede boforhold for kvinner som kommer alene eller i følge med barn. Dette stiller vi krav om i dag. Den store tilstrømningen i fjor gjorde oss også oppmerksom på et annet fenomen som vi må være årvåkne på framover. Barneekteskap forekommer, og det er mye som tyder på at omfanget av dette øker. Noen familier selger døtre for å kunne finansiere turen til Europa. Det jobbes med å styrke arbeidet for å avdekke tilfeller av dette, slik at barn som utsettes for slike overgrep i Norge, får hjelp så raskt som mulig. Vold og trakassering i asylmottak er uakseptabelt. Kvinner som har flyktet fra krig og konflikt, skal oppleve trygghet når de kommer til Norge og får tilbud om å bo på asylmottak. Det er utrolig viktig at vi er oppmerksomme på at kvinner kan bli utsatt for overgrep også på asylmottak, og at vi gjennom det arbeidet som gjøres, bidrar til å forebygge og forhindre dette. Jeg er glad for at Stortinget slutter seg til regjeringens forslag om 50 timer norsk og kultur og samfunnskunnskap når man ankommer Norge. Dette vil informere tydelig om hvilke regler og verdier vi legger til grunn all den tid man befinner seg i Norge. Regjeringen har dessuten foreslått å styrke det voldsforebyggende arbeidet i mottak gjennom bruk av dialoggrupper med 12,4 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett i år. Dette vil informere tydelig om at bruk av vold mot kvinner og barn ikke er akseptert og faktisk er ulovlig. Norge har et godt hjelpeapparat som skal ivareta voldsutsatte kvinner. Krisesentrene er et lavterskeltilbud uavhengig av oppholdsstatus. Det er viktig at vi kontinuerlig informerer om hvilke hjelpeapparat som er tilgjengelige, og sørger for at de som blir utsatt for vold og trakassering, vet at det finnes et godt tilbud som ønsker å hjelpe dem. Dyktige mottaksansatte med god opplæring er noe av det mest grunnleggende vi kan ha for å bedre situasjonen for utsatte kvinner. De gjør en svært viktig jobb, og jeg vil takke for den innsatsen de gjør. UDI har de seneste årene satt i gang en rekke opplæringsløp for å bedre kunnskapen om vold mot kvinner, og hvordan man gir dem best mulig bistand. Det er viktig at ansatte kjenner til hvilke tegn de bør se etter, hvordan de skal informere, og hvilke hjelpeapparat som står klar til å bistå. Det er tydelige retningslinjer og skriftlige krav til hvordan det skal følges opp dersom det er mistanke om at beboere er utsatt for vold. Jeg mener Norge gjør mye for å sikre et godt tilbud til og støtte opp om kvinner på flukt, men vi skal ikke hvile på våre laurbær.