Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2012-02-16:
Nå når det nærmer seg slutten av debatten, syns jeg det kan være på sin plass å takke for det som jeg syns har vært en god debatt, og for mange viktige, overordnede og til dels også litt detaljerte temaer som er viktige. Det var også nyttig, etter min oppfatning, å ha forsvarsministeren til stede, nettopp fordi han så tydelig snakker om NATO, NATOs betydning for Norge, som det som er hjørnesteinen i vår utenriks- og sikkerhetspolitiske forankring. Jeg syns at debatten i stor grad har bekreftet enigheten om de lange linjene. Det er det tradisjon for – lang tradisjon for i Norge. Samtidig har man også fått trukket opp noen temaer, noen områder, der enkeltpartier eller partier samlet, ønsker å se en tydeligere norsk markering – eller det man er uenig om. La meg bare først si at jeg syns utenriksministeren har en nokså urimelig tolkning av min gjengivelse av det som ble sagt på det seminaret i går. Representanten Bård Vegar Solhjell – som ikke er her nå lenger – var også til stede på det seminaret. Hele poenget var altså, som jeg understreket, at disse russiske MR-aktivistene og forskerne var opptatt av at helt uavhengig av hvem som sitter på toppen av pyramiden, er problemet selve pyramiden. Altså om du skifter ut toppen og setter inn en ny, vil det likevel være et problem med systemet – så det er systemet som mangler legitimitet. Det tillot jeg meg å gjengi, fordi jeg mener at røsten til aktive opposisjonelle, til MR-forkjempere i Russland, er viktig å videreformidle. Når det så gjelder spørsmålet om frihandelsavtaler, tror jeg kanskje ikke utenriksministeren var helt oppmerksom da jeg snakket. Jeg tok ikke til orde for at Norge skulle avbryte forhandlingene, men jeg pekte på et helt reelt dilemma, nemlig at vi står i en situasjon der vi kan bidra til å legitimere en politisk linje som står i motstrid til det både vi og våre allierte søker å oppnå politisk. Det kan være fristende å spørre hvorfor regjeringspartiene ikke var med en samlet opposisjon på en ganske krass merknad om menneskerettigheter i næringskomiteen da vi behandlet frihandelsavtalen med Ukraina, der vi også pekte på den alvorlige bekymringen for utviklingen i Ukraina. Vi understreket at en gjensidig åpning overfor Norge og EFTA gjennom en frihandelsavtale gjør det særlig viktig for Ukraina å vise at landets forpliktelser i forhold til demokrati, menneskerettigheter og rettssikkerhet tas på det største alvor, og ikke minst at man forutsetter at gjennom implementeringen av denne frihandelsavtalen søker man aktivt å redusere muligheten for og omfanget av bl.a. korrupsjon og lite gjennomsiktighet. Merknadene var egentlig en måte å uttrykke nettopp dette dilemmaet på. Så til slutt til spørsmålet om EU og EØS. Først må jeg da få takke for en ubetinget støtte fra representanten Sverre Myrli til min replikk i stad. Men jeg tror nok den gir uttrykk for noe mer, nemlig den enigheten det er blant i alle fall enkelte av partiene i denne sal om viktigheten av EØS-avtalen. Svein Roald Hansen sa i sitt innlegg at han advarte mot angrepene på EØS-avtalen, og Morten Høglund nevnte i sin innledning at det var et høyt spill med norske interesser – det, jeg hadde nær sagt, «brinkmanship», eller for å låne et ord fra representanten Dagfinn Høybråten i en tidligere debatt, denne spekkhoggingen mot EØS-avtalen som han så fra enkelte hold. Det er viktig å understreke nok en gang den betydningen EØS-avtalen har – og har hatt – for norsk næringsliv, for norsk velferd og for muligheten til å utvikle Norge i takt med det som skjer i Europa. Det er vårt kontinent, og vi må være – og skal være – opptatt av utviklingen på vårt eget kontinent. Derfor er det så viktig at vi deltar så aktivt. Derfor er Høyre av den oppfatning at vi bør søke fullt medlemskap når den muligheten byr seg. Men inntil vi gjør det, så er og blir EØS-avtalen vår livline til Europa. Den skal vi ta godt vare på. Fra Høyres side skal vi i alle fall hjelpe utenriksministeren så godt vi kan, og hindre at den livlinen blir brutt.