Filip Rygg (Kristelig Folkeparti), 2010-04-15:
Det er bra at rammevilkårene for poliklinisk fysioterapi er oppe til debatt i Stortinget i dag. Det er rett og slett på tide at fysioterapi kommer på dagsordenen. Stortinget mottar for tiden sterke bekymringsmeldinger der mange sier at Regjeringen er i ferd med å rasere fysioterapitjenesten. Dette går ut over store pasientgrupper, og spesielt kronikerne. Dette er alvorlig, og jeg er egentlig ganske forundret over både svaret som gis, og noen av innleggene i denne salen i dag. Fysioterapien må få levelige rammevilkår, og det har den tydeligvis ikke i dag, det viser mange meldinger. Nå står fysioterapien uten refusjonsrett, uten ISF-rett – altså rett til innsatsstyrt finansiering – og uten rett til å kreve egenandeler. Fysioterapiforbundet har gjennomført en kartlegging av konsekvensene av at stortingsflertallet avviklet refusjonen for poliklinisk fysioterapi da Stortinget behandlet budsjettet for 2010. Det viser seg at når de regionale helseforetakene har fordelt midlene gjennom inntektsmodellen for helseforetak, har denne fordelingsmodellen slått svært uheldig ut for enkelte foretak. Ja, det er riktig som statsråden sier, at det er stilt krav i oppdragsdokumentene til de regionale helseforetakene om at tilbudet om poliklinisk fysioterapi skal opprettholdes. Likevel skjer det som Kristelig Folkeparti uttrykte bekymring for, og som flere her i salen har nevnt: Ved Sykehuset Namsos legges deler av fysioterapitilbudet ned. Dette er pasienter som står helt uten annet tilbud. Ved Sykehuset Levanger mister over 200 pasienter i året tilbud om bassengtrening. Sykehuset i Kristiansand stengte bassenget 1. mars. Dette rammer 9 000 pasienter. Røros sykehus legger ned bassengdriften. Diakonhjemmet Sykehus vil måtte legge ned hele bassengtilbudet og store deler av den polikliniske behandlingen. Men dette har flere nevnt, og da er det litt forunderlig at man ikke kan erkjenne at det er store utfordringer. Det er rett og slett en alvorlig situasjon. Det store bildet er altså ifølge Norsk Fysioterapiforbund at bassengtreningstilbud legges ned, og at poliklinisk virksomhet reduseres betraktelig. Dette får igjen store konsekvenser for behandlingstilbudet til mange pasienter, og det vil også få innvirkning på sykehusenes totale virksomhet. Vi vet det får konsekvenser for mange med hensyn til å holde seg i arbeidslivet. Spesielt er mange revmatikere avhengig av tilbudet for å opprettholde funksjoner og arbeidsevne. Vi vet at behovet for smertestillende og andre medisiner vil øke. Vi ser at bortfallet av refusjon for poliklinisk fysioterapi fører til nedleggelser av tilbud, uten at annet tilbud er etablert i kommunehelsetjenesten. Dette er forferdelig irrasjonelt, og det er så trist å se at fagmiljøer bygges ned, for så å skulle bygges opp igjen, men da er det kanskje store utfordringer som venter. Regjeringen og de rød-grønne partiene kan ikke være bekjent av at fysioterapitjenesten nå raseres. Tilstanden er så alvorlig ved så mange sykehus at noe må gjøres, og det svært raskt. Situasjonen er fortvilet for pasientene og for helsepersonellet som berøres av dette. Jeg tror debatten i dag har vist at det er behov for handling nå. Kristelig Folkeparti mener ISF-refusjon også for fysioterapitjenester er den riktige løsningen. En forutsetning for at poliklinisk fysioterapi også skal inkluderes i den innsatsstyre finansieringen, er at aktiviteten i poliklinikkene registreres og kostnadsberegnes. Dette er på plass, aktiviteten har vært registrert i mange år, og alt som har vært tatt ut i refusjon fra helseforetakene til poliklinisk fysioterapi fra HELFO, burde være tilgjengelig for departementet. I disse dager kuttes det i tilbudet til pasientgrupper som er helt avhengig av opptrening og etterbehandling i basseng. Pasienter med store behov for polikliniske fysioterapitjenester rammes. Kristelig Folkeparti forventer at statsråden umiddelbart gjør sitt for å snu utviklingen og løse situasjonen.