Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2013-12-11:
Ingen skal kunne påstå at Karin Andersen gir opp! Dette er en sak hun har engasjert seg tungt i og kjempet tappert for i flere år. Også jeg har deltatt i debatten om dette tidligere, så det har ikke manglet på engasjement i salen. Men i går kveld tok jeg fram mitt innlegg fra forrige gang vi debatterte dette og måtte dessverre konstatere at jeg kunne brukt det om igjen. Problemet er like aktuelt, og lite har skjedd. Siden forrige gang vi debatterte dette, har NRK Brennpunkt laget et program om overmedisinering og om hvilke fatale følger det kan få. Også Karin Andersen refererte til dette programmet. Mange får sine liv ødelagt, og altfor mange dør. Dokumentaren handlet om en ung jente – en ung, nydelig, talentfull jente som ikke lenger er blant oss. I dokumentaren kunne vi følge hennes foreldres kamp for å få noen svar – svar på hvor mye medisiner hun faktisk fikk av forskjellige leger og apotek, og svar på hvordan dette var mulig. Listen med navn på medisiner var skremmende lang – antallet enda verre. Jeg hadde selv et møte med dette foreldreparet for en tid tilbake. Det var et sterkt møte, et møte det ikke var mulig å ikke bli sterkt berørt av. Særlig når du selv har barn i den alderen, er det så lett å forstå at smerten er enorm. Det hadde derfor gjort vanvittig godt om vi faktisk kunne gjøre en forskjell i framtiden. Et av mine reservebarn gikk – da hun ble innskrevet til langtidsbehandling for halvannet år siden – på rundt 30 forskjellige medisiner, og alle var forskrevet av lege. På institusjonen sa de at dette var noe av det verste de hadde sett, men jeg vet at dette ikke er unikt, noe Brennpunkt-programmet bekreftet. Nåværende regjeringspartier jobbet for å få til en legemiddelmelding, noe som vi fikk vedtatt av det forrige storting. Nå blir det vi som får muligheten til å realisere denne. Det er veldig bra, og jeg mener at overforbruk av medisiner må få sin plass i den meldingen. Mitt håp er at jeg skal slippe å møte flere personer som har triste historier å fortelle – historier om pillebruk totalt ute av kontroll – personer som forteller om en barndom hvor en av foreldrene konstant befant seg i en tåke av pillerus, personer som har vært utsatt for en alvorlig ulykke, for deretter å bli pumpet fulle av medisiner og ha utviklet en avhengighet, personer med angst og depresjoner, som ikke blir møtt med samtaler og veiledning, men rett og slett med piller i alle farger og størrelser. Men det verste med mange av disse historiene, er at de faktisk ikke handlet om et behov for å ruse seg. Pillemisbruk er lettere å skjule enn alkoholisme og narkotikamisbruk. Ofte må den avhengige selv, eller de som står den avhengige nær, fortelle om et problem for at omgivelsene skal oppdage det. Misbruket kan foregå i årevis i det skjulte. Vi trenger en bevisstgjøring rundt bruk, kunnskap om bivirkninger, nedtrappingsmuligheter og ikke minst forebygging mot at dette kan skje. Jeg er derfor glad for at Stortinget i forbindelse med rusmeldingen vedtok å opprette en ny legespesialitet i rus- og avhengighetsmedisin. Men mange leger trenger også større bevisstgjøring, og apotekene trenger større bevisstgjøring. Jeg synes derfor det er veldig gode signaler som nå kommer fra helseministeren, nemlig at det skal nedsettes en arbeidsgruppe som skal se på uforsvarlig praksis og tiltak, og at man inngår et samarbeid med Apotekforeningen, som til syvende og sist er de som leverer ut alle disse pillene. Så alt i alt: Vi skal se på alternativer til medisin, en ny legespesialitet, en legemiddelmelding, en arbeidsgruppe, et samarbeid med Apotekforeningen og nye veiledere, som helseministeren nevnte. Det gir håp.