trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-10-22:
Samferdsel er et område hvor det skapes resultater hver dag, og den rød-grønne regjeringen skapte i løpet av sine åtte år svært gode resultater på det området. Vi fikk en skakkjørt jernbanesatsing på skinnene igjen etter at Bondevik II-regjeringen nesten hadde kjørt jernbanen i grøfta. Vi har bygd over 1 000 km ny riksveg. Det har vært sterk økonomisk satsing på samferdsel i Norge, men det klart at det er også store behov. Det er det ingen tvil om. Men det finnes ingen «quick fix» på samferdselsområdet. I dagens Aftenposten ser jeg at det vises til en del utredninger som er gjort. Ja, det ble gjort en rekke utredninger i forbindelse med Nasjonal transportplan. Det gjøres hver gang Nasjonal transportplan skal gjennomføres, og den viktigste konklusjonen på en del av problemstillingene og utfordringene som har blitt skissert, er at det ikke finnes noen «quick fix» her. Det finnes ingen lettvinte muligheter, og det finnes heller ingen lettvinte løsninger som innebærer at du kan omgå handlingsregelen. Man må faktisk stå til ansvar når det gjelder handlingsregelen og økonomisk ansvarlighet, og det kommer til å bli regjeringens største utfordring.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-10-22:
Representanten Astrup nevnte i sitt innlegg at man ønsker å bygge landet. Regjeringen sier i sin tiltredelseserklæring at man skal bygge landet, bl.a. ved å la byene få rom til å vokse. I samme erklæring står det også at regjeringen vil ta vare på god matjord, men balansere jordvernet mot storsamfunnets behov. I valgkampen sa statsministeren at dyrket mark rundt de store byene må vike for å gi byene rom til å vokse. I Trondheim kan det bety nedbygging av 1 000 mål dyrket mark. Vi har ca. 3 pst. dyrket mark i Norge. Mener representanten Astrup, som er Høyres miljøpolitiske talsmann, at jordvern er en viktig miljøverdi? Eller kan vi nå forvente oss at utbygging gis forkjørsrett i forhold til jordvernet?
Frank J. Jenssen (Høyre), 2013-10-22:
Jeg oppfatter at Senterpartiet deler regjeringens syn om at staten skal styre mindre over kommunene, og at kommunene skal få større myndighet i flere spørsmål enn i dag. Og gjennom å vise lokalsamfunnene større tillit og skape mer levende lokaldemokrati vil regjeringen stimulere lokal skaperkraft, økt vekstkraft og engasjement for å bygge sterkere lokalsamfunn. Den har et formål som jeg tror Senterpartiet vil kunne slutte opp om. Konkret vil regjeringen legge opp til at Fylkesmannen skal få begrenset mulighet til å overprøve lokale folkevalgtes skjønn, at innsigelser fra staten i arealsaker må bli koordinert og færre, at kommuner skal få myndighet i spørsmål om motorferdsel i utmark, etablering av småkraftverk og i forvaltningen av lokale verneområder, for å nevne noe. Senterpartiet er nå fristilt etter åtte år i kompaniskap med partier som ikke akkurat er kjent for å ha samme grunnholdning som dem selv når det gjelder forholdet mellom kommune og stat. Kan representanten Arnstad bruke denne anledningen til å klargjøre om Senterpartiet vil benytte sin nye og frie rolle i Stortinget til å støtte opp om initiativene jeg har nevnt, slik at norske lokalsamfunn og kommunestyrer kan få større selvråderett på bekostning av stat og statlige organer?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Det ble sagt at en hadde fått til gode ordninger for landbruket. Jeg må vel kunne si – uten å ta for hardt i – at bøndene vel ikke akkurat har stått og jublet de siste åtte årene. For det er en realitet at det siden oktober 2005 har blitt nedlagt 6 500 gårdsbruk – ca. to–tre gårdsbruk per dag. Cirka 356 000 dekar jordbruksareal har blitt tatt ut av produksjon, noe som tilsvarer ca. 140 dekar per dag. Da er mitt spørsmål: Siden den avgåtte regjeringen ikke gjorde noen store grep og endringer i statsbudsjettet, er det da naturlig å anta at det med deres politikk ville blitt lagt ned ca. 3 000 gårdsbruk de neste årene, og at ca. 125 000 dekar dyrket mark ville blitt tatt ut av produksjon?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Jeg kan jo ikke unngå å stille den tidligere statsråden på samferdselsområdet et lite spørsmål: Det er jo et lite paradoks når statsråd Solvik-Olsen nå ser at departementene har fått en rekke henvendelser på samferdselsområdet som er interessante for oss som står for en blå-blå politikk. Både Meltveit Kleppa og Navarsete – og også den tidligere samferdselsministeren som står her i dag – har levert ønsker om utredning til departementet på en del områder, noe som, iallfall i det offentlige rom, framstår som god både Fremskrittsparti- og Høyre-politikk. Og da er det betimelig å spørre om den tidligere statsråden, som nå står på egne ben, på vegne av Senterpartiet kommer til å kunne støtte gode forslag – både i tråd med det som departementet svarer, og det som vår regjering kommer til å framlegge – når disse kommer til Stortinget?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Først vil jeg gratulere Nikolai Astrup med et framtredende verv i Høyres nye stortingsgruppe. Jeg ønsker ham lykke til. Jeg kan love at det å ha framtredende verv i partier som har regjeringsmakt, er spennende, men det er til tider også utfordrende, så lykke til. I etterkant av plattformen som ble presentert av statsminister Erna Solberg, har det vært mye debatt om fraværet av den niende hovedsaken, nemlig den globale klima- og miljøutfordringen. Jeg vil bare raskt ha en sjekk av det, for jeg er langt på vei enig i Nikolai Astrups analyse og mange forslag i klima- og miljøpolitikken. Jeg mener han har en riktig tilnærming til at vi for eksempel må bryte kjeden mellom BNP-vekst og CO2-utslipp, og jeg er glad han sier at han vil bidra til et nytt, forsterket klimaforlik. Kan Astrup garantere at dersom opposisjonen kommer med forslag regjeringen ikke selv har kommet med, og som er gode, at han da vil støtte disse?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Siden vi er så enige om at vi nå får en enda mer offensiv klimapolitikk, lar jeg det ligge. Til et annet felt: En av de tingene jeg er stolt av å ha bidratt til de siste åtte årene, er at selv om det er mye ugjort i Norge, har de økonomiske forskjellene mellom folk flatet ut – de har til og med gått litt ned. Det er brudd med en megatrend i hele den vestlige verden. Parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet var inne på det i sitt innlegg. Det er så mange trekk i den globale økonomien og i samfunnet som trekker i retning av økt ulikhet. Vi har fra Arbeiderpartiets side vært opptatt av å støtte forslag som kan være en politisk motkraft til mange av disse kreftene. Vi har bl.a. gjort til dels omfattende endringer i skattesystemet og endringer i velferdssystemet for å motvirke dette. Jeg hører at Høyre en tid har snakket om at det er et viktig mål med landet vårt at det skal være små forskjeller. Kan Astrup si noe om hva hans mål om fire år skal være for statistikken for disse spørsmålene?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-10-22:
Den politiske plattformen for Høyre og Fremskrittspartiet har bl.a. som en uttrykt målsetting å redusere byråkratiet. Det heter bl.a. at «unødvendig byråkrati tapper næringslivet vårt for konkurransekraft. Gründere, bedriftseiere og ansatte skal få bruke mer tid på verdiskaping, og mindre tid på utfylling av skjemaer». På hvilke områder vil bedriftene konkret kunne få merke at hverdagen deres er blitt enklere?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-10-22:
Jeg vil først gratulere Solvik-Olsen som ny statsråd. Sikre og gode fylkesveier er viktig. Det er viktig for den enkelte trafikant, og det er viktig for næringslivet. Dessverre sliter vi nå med et enormt vedlikeholdsetterslep. I en rapport fra Statens vegvesen, fra februar i år, anslås kostnadene ved å fjerne forfall og gjøre nødvendige oppgraderinger på fylkesveinettet til 45–75 mrd. kr. Jeg er glad for at vi nå har fått en regjering som vil ha et taktskifte i samferdselspolitikken. Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet har ved mange anledninger påpekt manglene ved fylkesveinettet. Det kan ikke være fylkenes ansvar alene å ta igjen dette etterslepet. Samarbeidsavtalen og plattformdokumentet til den nye regjeringen lover godt. Hvordan vil statsråden realisere disse ambisjonene som Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet står sammen om? Hvilke virkemidler vil være viktigst nå som arbeidet starter med å ta igjen etterslepet på fylkesveiene?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-10-22:
Vi trenger flere ressurser til samlivstiltak. Samlivsbrudd er smertefullt for alle som er involvert, ikke minst gjelder dette barna. For Kristelig Folkeparti handler dette om å gjøre mer på forebyggingssiden. På svært mange områder opplever vi at fokus og innsats går på å reparere når skadene har oppstått. Det skal vi fortsatt være opptatt av, men vi tror at med en forsterket innsats på nettopp det forebyggende området kan man redusere risikoen for samlivsbrudd, men også styrke muligheten for et godt foreldresamarbeid i etterkant av et brudd. Vi har fått mye dokumentasjon på erfaringer med ulike kursopplegg på samlivsområdet. Ved å styrke relasjonskompetansen i parforhold forebygges mange sosiale problemer, f.eks. vold, rus og psykiske lidelser. Jeg vil spesielt understreke de svært positive erfaringer som er gjort med kursopplegget Level – et helhetlig, lokalt forankret samlivskurskonsept som gir tilbud til par i ulike livsfaser, fra elever i den videregående skole til familier med spesielle behov. Fagmiljøene berømmer de forebyggende grepene som dette opplegget har tatt. De menneskelige og økonomiske gevinstene av dette er veldig godt dokumentert. Samferdsel er et viktig satsingsområde for Kristelig Folkeparti. Framkommelighet, tilgjengelighet, trafikksikkerhet og miljø skal legges til grunn for politikken. Men samferdsel handler også om verdiskaping, distriktspolitikk og livskvalitet. Vi har et næringsliv i Lister-regionen og på Agder som roper etter en bedre infrastruktur. Et mer utviklet transportnett kan koble distrikt og bysentra sammen, skape bedring av levekår med et større tilbud av flere og mer varierte arbeidsplasser. For Sørlandet handler infrastruktursatsing om å tilrettelegge for en politikk som kan bedre rammevilkårene for etablerte næringer og tilrettelegge for at nye kompetansearbeidsplasser kan bli skapt. Det handler om å ta grep for å motvirke de sterke sentraliseringstendensene. Derfor blir utbygging av E18 og E39 til en firefelts motorvei viktige satsinger sammen med en sammenkobling av Sørlandsbanen og Vestfoldbanen. For Kristelig Folkeparti vil det være en prioritert oppgave å bidra til infrastruktursatsing som kan bli et sentralt virkemiddel i arbeidet med å gjenreise troen på et livskraftig Distrikts-Norge.
Kristian Norheim (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Det er riktig at for Fremskrittspartiet har kampen mot bompenger vært en av hjertesakene. Når det er sagt, fikk vi 16,3 pst. ved valget nå i høst, og i den regjeringsplattformen som er framforhandlet, har vi faktisk fått på plass at man skal redusere bomandelen. Man har også vunnet en stor sak for Fremskrittspartiet når det gjelder etablering av et veiselskap. Så når man får 16,3 pst., er det ikke så gærent, det vi fikk til der.
Kristian Norheim (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Det er viktig å forsterke på flere områder. Jeg tror ikke jeg skal forskuttere de konkrete tingene nå, men heller fokusere på at vi trenger å øke forskningsandelen på det som har å gjøre med fornybar energi, noe man også gjør i regjeringsplattformen når det gjelder thorium. I tillegg er det videre satsing på utbygging av kollektivtransportnettet, og ikke minst det å ha en aktiv stemme på den internasjonale arenaen. Da er det selvfølgelig avgjørende at de store landene også blir med. Her kan Norge jobbe med å påvirke.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Eg vil starte med å gratulere representanten med plass i utanrikskomiteen. Representanten har i valkampen òg vist eit veldig stort engasjement for innanrikspolitikk, og saman med stortingskollegaen Bård Hoksrud bruka representanten store delar av valkampen på å kjempe mot bompengar og bypakke Grenland. Fem dagar før valet lova noverande statssekretær Hoksrud at Framstegspartiet kom til å stille eit ultimatum til Høgre dersom dei skulle gå saman i regjering. Eg veit at svaret me ofte får på dette spørsmålet nå, er at dei ikkje har reint fleirtal, men det var vel strengt tatt ikkje heilt realistisk at dei kom til å få det. Eg reknar òg med at Framstegspartiet med Hoksrud og Norheim i spissen, spesielt i Telemark, gav realistiske løfte til veljarane. Mitt spørsmål til representanten Norheim, sidan Hoksrud er statssekretær, er: Kjem representanten til å følgje opp lovnaden til veljarane i Telemark og stemme mot alle bompengesøknader? Dersom ikkje, vil representanten erkjenne at lovnaden til veljarane i Telemark var lureri?
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-10-22:
Jeg takker representanten for velkomsten, og for utsiktene til gode dialoger i årene framover! Jeg mener at EU på mange måter er et eksempel på at interesser og verdier lar seg forene i utenrikspolitikken, og at det også må ligge til grunn for Norges politikk i en EØS-sammenheng. EU er verdens største aktør på bistandsområdet. Norge har et godt samarbeid med EU på det området som på andre områder. Men i en EØS-ramme er det helt åpenbart at det første og fremste for Norge er å fremme våre interesser. Det er til beste for norsk næringsliv, og det er til beste for norske borgere. Men å fremme interesser er ikke noe man gjør bare gjennom å stille krav, det gjør man også gjennom å medvirke konstruktivt og finne brede løsninger i en europeisk sammenheng.
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-10-22:
Den europeiske union er Norges nærmeste partner i mange sammenhenger, inklusiv miljø- og klimaområdet og menneskerettighetsområdet, og en nær partner på bistandsområdet. Det forteller i grunnen nok om at det ikke er noen grunn til å oppkonstruere noen motsetning mellom å fremme norske interesser og å være en konstruktiv medspiller også for å fremme bredere verdier i det internasjonale samfunnet. Det er også slik at disse områdene som man gjerne karakteriserer som verdiområder i internasjonal politikk, i stadig større grad viser seg å være tunge interesseområder også.
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-10-22:
Jeg takker representanten Syversen for de gode ønsker. Det er jo slik, som representanten sa, at det har ligget en tverrpolitisk enighet i spørsmålet om innskuddsgarantidirektivet. Den tverrpolitiske enigheten tar regjeringspartiene med seg inn i regjeringen. Vi holder fast ved den gjeldende garantiordningen. Vi vil arbeide for at den kan videreføres. Det er, som vi alle vet, en posisjon som vi ikke møtes med full forståelse for. Det er vanskelig å angi noe konkret tidsperspektiv i den prosessen, men vi håper at vi kan få en relativ rask fremdrift.
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-10-22:
Jeg takker for representanten Navarsete for lykkeønskene. Det er slik at utenriks-, forsvars-, og sikkerhetspolitikken tilligger en annen statsråd. Men la meg si at når regjeringsgrunnlaget framhever behovet for folkerettslig basis for internasjonale operasjoner, reflekterer det at en folkerettslig basis kan være – og ofte vil være – et FN-mandat. Men det finnes også i folkeretten andre former for basis, f.eks. invitasjon fra et tredje land om militær støtte, og en slik invitasjon er tilstrekkelig folkerettslig basis. Derfor er formuleringen folkerettslig grunnlag en fullgod formulering.
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-10-22:
Jeg takker representanten for gratulasjonene og ser fram til godt samarbeid. Jeg tror det er viktig at vi forlater den mentaliteten at vi skal sitte og vente på direktiver fra EU. Det som er viktig for å fremme norske interesser, er å markere norske posisjoner tidlig og gå i konstruktiv dialog med EU på et tidlig tidspunkt for å fremme interessene. Bruk av vetorett er en mulighet innenfor EØS-rammeverket, men det er en mulighet som bør brukes med ytterste varsomhet, fordi internasjonalt samarbeid oftest dreier seg om å forsøke å få en konstruktiv dialog. Vi er opptatt av at den dialogen skal føres tidlig, slik at vi fremmer norske interesser før man kommer til det punkt at man er misfornøyd med innholdet i direktivene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2013-10-22:
Jeg takker igjen for gode ønsker. Jeg ber om forståelse for at det på et område med veldig mange saker av politisk, rettslig og teknisk kompleksitet, på et område med en ny ministerportefølje og med en ny statsråd, vil ta noe tid før jeg har fått den nødvendige oversikt og innsikt, og før definisjonen av nye måter å gjøre ting på er kommet dit at den kan kommuniseres. Jeg ser fram til en god dialog med Stortinget og Stortingets organer i denne prosessen, for det er, som representanten Solhjell pekte på, bred enighet om behovet for aktiv og tidlig norsk innsats. Det er stor erfaring på mange hold i denne sal for hvordan dette kan gjøres bedre, og det er en dialog jeg ser fram til.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
For det første vil jeg ønske statsråd Helgesen velkommen til denne salen! Han og jeg har duellert mot hverandre siden ungdomstiden, men ikke i denne sal, og det ser jeg fram til i tiden som kommer. Statsråden snakket lenge om norske interesser overfor EU. Jeg er enig i at vi skal utnytte det handlingsrommet vi har. Derfor har den tidligere regjeringa vært aktiv i arbeidet med å påvirke en rekke EØS-direktiver. Det jeg stiller spørsmål ved, er denne motsetningen som det tilsynelatende legges opp mellom realisme og fokusering på et overordnet ansvar i utenrikspolitikken. Jeg mener at fokusering på bistand, på miljø og på menneskerettigheter absolutt ikke står i motsetning til en realistisk utenrikspolitikk. Mitt spørsmål til statsråden er om regjeringserklæringen er å oppfatte som en endring i kursen som ble lagt opp i St.meld. nr. 15 for 2008–2009 om interesser, ansvar og muligheter i utenrikspolitikken, hvor da nettopp egeninteresser ble omdefinert?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Jeg er enig i at vi skal påvirke EU-samarbeidet så langt det er mulig. Det jeg stiller spørsmål ved, er i grunnen om dette er en dreining i norsk utenrikspolitikk bort fra en definisjon av norske interesser som noe bredere enn økonomiske og strategiske interesser? Det å medvirke til mer miljøpolitikk, det å medvirke i form av mer bistand, det å medvirke til å bedre menneskerettigheter mener jeg er i henhold til norske egeninteresser. Det var nettopp dette statsråd Helgesen bidro med i sin tid som statssekretær i Utenriksdepartementet, da han var aktiv i fredsprosesser over store deler av verden. Jeg mener dette er med på å styrke norske egeninteresser. Er det slik å forstå at representanten Norheims fortolkning av hva regjeringserklæringen inneholder, nemlig en sterkere fokusering på realisme, i motsetning til andre typer verdier i utenrikspolitikken – betyr en ny dreining i denne regjeringens politiske plattform?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-10-22:
Jeg merker meg at statsråden ikke lover å prioritere en helt ferjefri E39, og det tror jeg det er riktig å starte med. Vi fra SVs side er stolte over den miljøvennlige kollektivsatsingen vi har fått til i løpet av de åtte årene vi har sittet i regjering, både belønningsordning for kollektivtrafikk og de historisk høye jernbaneinvesteringene, etter historisk lave jernbaneinvesteringer da vi overtok i 2005. Men skal vi nå målene i klimaforliket, er det helt åpenbart at samferdselsministeren har en kjempeviktig rolle. Derfor vil jeg spørre statsråden: Vil statsråden sette som et absolutt krav at alle infrastrukturprosjekter rundt de store byene skal bidra for å nå målet om at økningen i persontransporten skal tas med gang, kollektiv og sykkel?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-10-22:
Jeg tar for øvrig opp forslaget som er omdelt i salen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Takk for det. Det er velgerne som tar stilling til hvordan man setter sammen Stortinget. Det var altså 16 pst. av velgerne som ville ha et parti som skal kjempe imot bompenger. Det har vi gjort. I denne regjeringsplattformen sier vi at vi skal bygge mer vei enn det de rød-grønne la opp til, og vi skal ha en mindre bompengeandel. Så her får man kombinert det beste av Høyre og det beste av Fremskrittspartiet i en god regjeringsplattform. Vi vil i de årlige budsjettbevilgningene komme tilbake til hvordan dette skal finansieres, men jeg er veldig stolt over den erklæringen vi har. Den sier tydelig at vi skal satse mer på dette, vi skal finne rom i budsjettene ved å organisere offentlig sektor på en bedre måte. Dette handler om å frigjøre midler, noe som gjør at man får mer vei igjen for pengene, og at man får mer jernbane igjen for pengene. Så er det riktig at Fremskrittspartiet ikke fikk gjennomslag for å fjerne bompengene helt. Men også der får vi til grep som ikke koster staten en krone – rett og slett ved å låne ut statens gode rykte – ved å stille statlige garantier når bompengeselskap låner penger. Bare der kan norske bilister og norsk næringsliv kan spare milliarder av unødvendige bompenger årlig ved at vi organiserer oss på en bedre måte. Det synes jeg er bra.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Det er veldig mange ting som vi kommer til å gjennomføre i Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen som ikke står omtalt konkret i plattformen, rett og slett fordi det går under de større betegnelsene. Vi har lovet å satse mer på vei, mer på jernbane og mer på kollektivtransport. Det betyr ikke at vi dermed definerer den enkelte bussrute eller den enkelte veistrekning, men det står i plattformen at det vil bli en sterkere satsing enn det de rød-grønne la opp til i Nasjonal transportplan. Derfor vil det bli flere prosjekter enn det legges opp til her. Men jeg inviterer veldig gjerne både Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, til å være med på å øke finansieringen av infrastruktur, hvis det er veldig viktig for Arbeiderpartiet – det høres jo sånn ut, når de er veldig opptatt av at vi skal få gjennomført mest mulig av Fremskrittspartiets forslag i Nasjonal transportplan, i stedet for å argumentere for egne standpunkt. Men ja: I en regjeringserklæring gir man og tar man. Fremskrittspartiet har snudd retningen når det gjelder bompengetenkningen i Norge. Det er vi veldig glade for. Samtidig skal vi satse mer på vei gjennom Høyre–Fremskrittsparti-erklæringen. Det bør også bilistene og næringslivet være glade for.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Takk for lykkeønskningen. Fylkesveiene er veldig viktig – sammen med riksveinettet. Denne regjeringen har arvet et fylkesveinett som dessverre har et betydelig vedlikeholdsetterslep, der det må gjøres store løft framover. Vi vil prøve allerede i budsjettet for 2014 å øke bevilgningene til vedlikehold, men det er begrenset hvor mye man får til med få dagers arbeidskapasitet. Men fra 2015-budsjettet vil vi kunne sette et tydeligere preg. Et av de viktige virkemidlene jeg vil prøve å løfte fram, er å videreføre rentekompensasjonsordningen, som gjør at fylkeskommunene selv kan være med på å finansiere dette i stor grad. Den har blitt forsøkt avviklet under de rød-grønne. Vi vil prøve å se på om den kan videreføres. Så er jeg veldig glad for at vi har et veldig godt samarbeid med både Kristelig Folkeparti og Venstre, for det sikrer flertall i dette stortinget for at vi kan gjøre disse løftene – i motsetning til forrige regjering, der noen av samarbeidspartnerne gikk til valg på at de ikke ville bygge mer vei. Så dette lover godt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Takk for gratulasjonen. La meg bare ta det siste først: Der har jeg ikke blitt sitert slik som var hensikten. Jeg har også snakket med Jernbaneverket i dag og forklart at det som var poenget, var at det er viktig å bevilge penger til infrastrukturutbygging, men det er også viktig å sørge for at systemene er på plass. Det som var mitt poeng, var at det ikke er noen vits i å bevilge penger hvis systemene ikke fungerer. Jeg ser at jeg ble sitert litt annerledes enn det som var tenkt, så da har vi fått oppklart det. Jeg vil også berømme Senterpartiet for den kampen deres statsråd har ført tidligere i Samferdselsdepartementet. Det er ingen tvil om at Senterpartiet har vært en drivkraft for å få bevilget mer penger til vei og jernbane, og sannsynligvis ville de fått enda bedre resultat i en annen konstellasjon. Det som vil være denne regjeringens arbeid, er å sørge for at vi får en bedre organisering. Jeg er veldig glad for at det ligger mange utredninger og rapporter fra embetsverket om hvordan man kan organisere norsk samferdselspolitikk bedre. Dessverre fikk ikke den rød-grønne regjeringen gjennomført noe av det, for de ønsket det ikke. Der tror jeg nok vi kan få Senterpartiets støtte når denne regjeringen legger det fram. E39 vil være ett av mange hovedsatsingsområder, og vi vil gjennomføre det minst i tråd med det som Nasjonal transportplan tilsa. Så der håper jeg vi kan overraske dere.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Takk for hyggelig hilsen. Jernbanesatsingen er veldig viktig. Det er fordi det å skape en helhet i infrastrukturen som gjør at vei, jernbane, luft og kjøl fungerer sammen, sånn at vi får kanalisert både persontrafikk og varestrøm på de mest egnede måtene, er viktig. Og i den grad vi klarer å øke godstransporten på jernbane, vil vi også kunne spare på vedlikehold på vei. Når det gjelder hvor fort vi får til dette, er min ambisjon at vi i løpet av 2014 skal kunne gjøre de nødvendige vedtak for å få et selskap på plass. Men jeg er veldig ydmyk for at det kan være kompliserende faktorer her, alt fra arbeidsavtaler i eksisterende selskap som kan bli berørt, til andre ting, som gjør at ting tar lengre tid, men det bør ikke ta mer enn et år. Dermed vil vi raskt kunne komme i gang med den organiseringen. Inntil det skjer er min ambisjon at vi både i tilleggsproposisjonen til 2013/2014-budsjettet, og også i arbeidet fram mot 2015, får en kraftig satsing på vedlikehold. Det er jo også meldingen fra aktørene, både når det gjelder gods, jernbane og vei, at vedlikehold er viktigere enn nye investeringer nå. Man må ha en god balanse.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
La meg først si at jeg kan love at vi skal gjennomføre NTP – sannsynligvis raskere og billigere enn det de rød-grønne ville ha gjort, gjennom bedre organisering, bedre planlegging og ikke minst bedre samarbeid. For både regjeringskonstellasjonen og samarbeidskonstellasjonen består av fire parti som drar i samme retning, i motsetning til det vi allerede nå opplever fra opposisjonen, som drar i ulik retning. Og det forklarer de mange utsettelser bl.a. på vei- og jernbaneinvesteringer, selv om bevilgningene har økt. Så registrerer jeg at SV i denne sal allerede har fremmet forslag om å styrke klimaforliket. De er altså knapt kommet ut av regjeringen før de vil endre den politikken de selv har fått flertall for. Jeg tror man ser at det er litt urealistisk å endre ting så raskt når man ikke selv har lagt grunnlaget for at den endringen kan skje. Det som er viktig for denne regjeringen, er å sikre at vi får mer transport både av personer og av varer over på mest mulig miljøvennlige løsninger. Det betyr ikke nødvendigvis at en skal binde seg til en konkret løsning eller et konkret årstall, sånn som en har hatt litt for mye problemer med tidligere, med månelanding og lignende. Det er viktig å få de beste helhetlige løsningene. Så må man komme tilbake til hvordan det skjer.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Jeg vil først gratulere Solvik-Olsen som ny statsråd innen et viktig område. Jeg ser fram til å bli bedre kjent med statsråden gjennom arbeidet i transportkomiteen. Regjeringserklæringen inneholder mye bra som alle partier kan slutte seg til. Jeg er spesielt glad for at man tydelig følger opp mange av de satsingene som de rød-grønne har startet på gjennom Nasjonal transportplan – og at statsråden også berømmer det i sitt innlegg. Nå var det over 420 mrd. kr i forskjell mellom Høyres og Fremskrittspartiets forslag i vår. Vi vet at Fremskrittspartiet både ville fjerne bompengene og bruke handlingsregelen mer kreativt – i enkelte sammenhenger ønsket man å bryte den helt. Nå kjenner vi fasiten og rammene for regjeringen, og spørsmålet mitt til statsråden er: Hvordan vil regjeringen følge opp sine løfter overfor velgerne om en massiv veiutbygging og reduserte bompenger de neste årene? Hvordan skal dette finansieres?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Det er godt å høre at ambisjonene fortsatt er der, selv om de er betydelig mer beskjedne enn da statsrådens parti henvendte seg til velgerne før valget. I Fremskrittspartiets alternative transportplan ville de bruke 1000 mrd. kr mer enn de rød-grønne på vei og bane – tusen milliarder! Ferjefri E39 er et viktig prosjekt i Nasjonal transportplan. I Fremskrittspartiets alternative transportplan lovet partiet å bygge ferjefri E39 innen 15 år. Men ferjefri E39 er ikke omtalt i Høyres og Fremskrittspartiets regjeringsplattform. Vil Fremskrittspartiets samferdselsminister følge opp løftet til Vestlandet om ferjefri E39, eller anser statsråden det løftet som forhandlet bort i regjeringsplattformen?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2013-10-22:
Gratulerer til statsråden med eit utruleg viktig verv. Senterpartiet kjem sikkert til å plage statsråden mykje i løpet av dei neste fire åra, men det er godt meint, for vi er opptekne av samferdsel. Noko av det eg har arbeidd mykje med dei siste åra, er ferjefri E39 Kyststamvegen. Dei raud-grøne la fram ein svært klar ambisjon om å få til dette i løpet av tjue år. Eg ønskjer at statsråden skal seie klart frå kva ambisjonen til den mørkeblå regjeringa er, for det er svært interessant for alle dei som driv næring, og som bur langs denne strekninga. Eg vil òg gjerne høyre kva statsråden meiner med noko som er sitert frå Aftenbladet, at ein ikkje vil pøse pengar inn i eit dysfunksjonelt jernbaneverk. Eg kan ikkje seie noko meir enn at det er sitert statsråden. Det eg lurer på, er om statsråden meiner at Jernbaneverket er dysfunksjonelt.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2013-10-22:
Eg vil snakke om politiet her i dag. Eg har hatt gleda av å vere medlem av justiskomiteen i fire år og skal fortsetje der. Vi veit alle saman at politiet er dyrt, men det er ei veldig god forsikring og er vel verdt å bruke pengar på. Vi har ei ny regjering no, og vi er alle saman ivrige etter å sjå kva som skjer, kva for område det blir brukt pengar på, kva det blir satsa på, og eg har håp om at politiet og justisfeltet elles skal vere eitt av dei. Men det er ikkje nok berre «å satse på» – spørsmålet er òg korleis ein gjer det, kva ein legg i det ein skal gjere. Formuleringa i regjeringserklæringa er at «det nye nærpolitiet», som det blir kalla, skal vere «operativt, synlig og tilgjengelig». Men dessverre er det slik at det gjerne handlar om vakt- og patruljeteneste som fer rundt og er synlege på det viset, at det er det det er snakk om. Dessverre er det ofte dette det kokar ned til når vi begynner å spørje kva det betyr at politiet skal vere synleg og tilgjengeleg framover. Eg skulle ein gong i ein debatt på «Her og Nå», og då skulle eg ta det på telefon heimafrå. Guten min på elleve år spurde kva eg skulle snakke om, og eg fortalde at det var om nærpolitiet. Så seier han: Mamma, når eg høyrer ordet «nærpoliti», så tenkjer eg på han Per Politi. Då var det ein nabo han tenkte på. Han såg for seg han. Vi kallar han Per Politi, faktisk. Eigentleg er det akkurat dette det handlar om. Det handlar om at barn og ungdom som veks opp, ser for seg nokre ansikt når dei tenkjer på politiet, og at politiet kjenner dei. Det handlar om at politiet må vere spreidd ut over heile landet. Det eg er redd for no, er at det skal bli ei massiv samanslåing av politidistrikt og lensmannskontor, som gjer at politiet ikkje blir spreidd utover heile landet. Eg nemnde at det er dyrt, men det er ei god forsikring, og det skal vi ta oss råd til. Alle skal kunne vere trygge. Albert Einstein sa at det ikkje er alt som tel som kan teljast, og det er heller ikkje alt som kan teljast som tel. Når det gjeld den førebyggjande delen og det som politiet driv med, er kanskje akkurat dette eit godt sitat å ta med seg. Førebygging er det lett ikkje å sjå verdien av viss ein skal begynne å sjå på rubrikkar og tal, men det handlar i høgste grad om at politiet, som det her er snakk om, skal vere nær andre aktørar som arbeider med barn: barnevernet, skolen, helsevesenet osv., for nettopp å kunne førebyggje. Det krev eit lokalt politi, og det krev politi i heile landet. Det eg håpar at den nye regjeringa skal gjere, er kanskje allereie no å endre meining om kva dei vil med politiet framover og ikkje gå inn for massive samanslåingar, som dessverre fører til at desse Per Politi-folka ikkje kjem til å finnast i lokalsamfunn framover.
Abid Raja (Venstre), 2013-10-22:
Aller først vil jeg benytte anledningen til å gratulere Ketil Solvik-Olsen med å ha blitt statsråd for et veldig viktig departement – et departement som er veldig viktig for Venstre. Jeg noterer meg at Ketil Solvik-Olsen er glad for den utfordringen vår partileder kom med i helgen, om at regjeringspartiene som nå vil opprette et veiselskap, også oppretter et lignende selskap for jernbane. Hvilket tidsperspektiv ser statsråden for seg når det gjelder dette? Vi er også opptatt av vedlikehold på jernbane. Jeg ble overrasket over hvor stort forfallet er. NHO-representant Erling Sæther sier på en konferanse som har vært i går og i dag på Gardermoen, at man trenger ca. 1 mrd. kr målrettet – altså øremerket kun for de strekningene hvor det særlig går gods, og for å få på plass krysningsspor. Er dette noe vi kommer til å se noe til i det som statsråden vil fremme? Og hvordan har man tenkt å følge opp dette i de videre budsjettene?
Abid Raja (Venstre), 2013-10-22:
Norge står overfor store utfordringer i transportsektoren. Det er stort forfall på veiene og på jernbanen, og forfallet fortsetter å øke i mangel av nok bevilgninger til å forhindre ytterligere forverring. Både klimaforliket og NTP sier at den kommende befolkningsveksten i og rundt de store byene skal tas unna med satsing på kollektiv, sykkel og gange. Klimaforliket og NTP forplikter. Det er derfor nødvendig at den nye regjeringen kommer med statlige midler for å få på plass kollektivtilbud for morgendagen over hele landet. I samarbeidsavtalen mellom regjeringspartiene og Venstre og Kristelig Folkeparti framgår det at samferdselssektoren skal få større satsing enn det NTP legger opp til. Det vil vi i Venstre følge nøye med på i budsjettbehandlingen. I går og i dag har det pågått en stor konferanse på Gardermoen hvor næringslivet bl.a. tar opp spørsmålet om forfallet på jernbanen, som gjør at mer gods flyttes fra bane og over til vei, motsatt av det vi politikere ønsker. Det skaper mer fare i trafikken, og det representerer større slitasje på veiene. For næringslivet er det også langt å fortrekke å få gods på jernbane; det er langt mer kostnadseffektivt. Men næringslivet stoler ikke på framkommeligheten. Det er uberegnelige ras, forsinkelser og noen ganger ukevis med innstillinger. Vi i Venstre vil i våre budsjetter prioritere å gi mer til å forhindre ytterligere forfall og til å forbedre eksisterende linjer. For Venstre vil særlig de veiene som er viktige for næringslivet, være en prioritet. Men for Venstre som helhet er det kollektiv og jernbane som vil være hovedprioritet. Vi mener at det for å få realisert klimaforliket og NTP minst trengs at staten bidrar med 50 pst. statlig andel i de store kollektivutbyggingene, at det må være større belønningsmidler, som omfatter flere byområder, og at vi må ha større statlige bidrag på sykkel- og gangstier. lntercity er noe alle politikere snakker varmt om. Vi i Venstre mener at det må bygges ut som et stort prosjekt, helt til endestasjonene. Det er å sløse med fellesskapets midler når vi bygger etappevis. Vi i Venstre vil at det skal gjøres annerledes. Vi må bygge sammenhengende, og vi mener det beste er å lage et eget prosjektselskap for dette. Jeg mener vi ikke har noen særlig tid å miste hva gjelder å forsterke dagens jernbanenett, og vi har ikke tid å miste hva gjelder utbygging av nye prosjekter. Vi vil derfor også gjøre Jernbaneverket og Statens vegvesen om til statlige selskaper eller foretak for at de skal gjennomgå nødvendig omorganisering. Formålet er å få ned planleggingstiden og få raskere igangsatt og gjennomført prosjekter, både nye prosjekter og forbedring og forsterking av eksisterende tilbud. Vi vil i våre budsjetter også følge opp oppgradering av enkeltstrekninger. Det gjelder særlig Gjøvikbanen og Kongsvingerbanen, og i Akershus er vi særlig opptatt av Fornebubanen, A-husbanen og at E18 Vestkorridoren bygges med kollektivfelt.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Norske sykehus er i dag preget av god kvalitet, dyktige ansatte og sterke resultater. Aktiviteten har økt, og flere pasienter har fått bedre behandling. Fra 2005 til 2012 økte antall utredninger og behandlinger ved norske sykehus med om lag 1,6 millioner. Stadig flere pasienter med f.eks. kreft og hjerteinfarkt overlever i større grad nå enn før. Men selv om mye er bra, kan mye bli bedre. Tider endrer seg, nye sykdommer gjør inntog, og ny teknologi blir utviklet. Dette stiller tøffe krav. Arbeiderpartiets strategi er fortsatt å prioritere fellesskapets sykehus og øke kvaliteten. Derfor lovte vi bl.a. 12 mrd. kr mer til sykehusene, 1 million flere pasientbehandlinger og mange nye bygg i sykehussektoren. Dette løftet ble innfridd i vårt forslag til statsbudsjett den 14. oktober. Den blå-blå regjeringen har også gitt dette løftet til norske velgere. Det er gledelig. Vi ser fram til at den åtte år lange arbeidsøkten som regjeringen har hatt, og dens forslag til neste års statsbudsjett, skal resultere i at denne satsingen også blir videreført når det faktisk gjelder, sånn at bl.a. det nye psykiatribygget i Trondheim endelig kan bygges. Videre tar den nye regjeringserklæringen til orde for å ta i bruk alle gode krefter innenfor helsevesenet. Men det å slippe alle gode krefter til er ikke det samme som ukritisk å slippe løs store multinasjonale kommersielle selskaper på det norske helsevesenet. For Arbeiderpartiet betyr et godt helsevesen at det offentlige skal ha ansvaret for den overordnede styringen og prioriteringen. En fri etableringsrett for kommersielle aktører, slik den nye regjeringen legger opp til gjennom sitt forslag om fritt behandlingsvalg, vil føre til økt byråkratisering, kontrollering og sløsing med offentlige midler som bør – og ikke minst må – gå til flere og bedre behandlinger, forskning og nye bygg. I en tid da Sykehus-Norge er i positiv utvikling, vil det virke mot sin hensikt å sette ideologi foran fagmiljøer, pasientbehandlinger og god ressursutnyttelse. Helsevesenet vil alltid være viktig for alle, ikke bare de få. Det handler om tillit, og det står om selve livet, intet mindre. Derfor må det også gjøres best mulig.
Mette Tønder (Høyre), 2013-10-22:
Som mor, politiker og trippelarbeidende vet jeg litt om å leve livet i et organisert kaos. Jeg kjenner stresset når noen viser meg en busstabell, den dårlige samvittigheten når min lille jente blir hentet sist, og gleden ved å tilbringe tid med verdens nydeligste toåring. Livet i min familie er ikke lik naboenes, venners eller til dem i trillegruppen. Hver familie har sin egenart, sine medlemmer, sin historie. Det å lage gode løsninger for familien er ikke enkelt. Derfor er det greit i størst mulig grad å overlate det til dem som har best kunnskap om akkurat sin hverdag, nemlig familiens medlemmer. Høyre vil at foreldre skal kunne kombinere et yrkesliv med det å være til stede for barna, samtidig som det må være rom for å velge annerledes. De siste åtte årene har kontantstøtten for toåringer blitt fjernet. Foreldrepermisjonen har fått et kvotesystem – med mødrekvote og fedrekvote – som foreldrene ikke kan bestemme over selv. Foreldre som ikke har mulighet til å ta ut sin kvote, blir fratatt permisjonstid. Hva er dette? Er det virkelig god familiepolitikk å straffe de barna som ikke har foreldre som passer inn i malen? Samarbeidsavtalen og regjeringsplattformen slår fast at det nå skal bli enklere. Vi beholder fedrekvoten på ti uker, men vi gir familier som trenger det, mer fleksibilitet, fordi familier er forskjellige. Vi vil åpne for en tillitsbasert unntaksordning. Smak på ordet: Tillitsbasert. Dette er et ord som vi har hørt altfor sjelden de siste åtte årene. Ikke alle barn er klar for barnehage når de er ett år. Jeg har selv et eksempel i nær familie. Alle er enige om at barnet ikke skal gå i barnehagen på fulltid, men ingen er enige om hvordan familien skal få det til å gå rundt økonomisk. For dem – og mange andre – vil det å gjeninnføre kontantstøtte for toåringer være en liten hjelp for å få endene til å møtes. Den nye regjeringen vil vise familien tillit og gi dem valgfrihet til å skape det gode familielivet.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Statsministeren understreket i sin redegjørelse at regjeringens verdiforankring ligger i rettsstatens og demokratiets prinsipper, i den kristne og humanistiske kulturarv og i de universelle menneskerettighetene. Disse er a priori – de kommer før politikk: Likestilling, likeverd, ytringsfrihet, pluralisme, religiøs frihet, individuell frihet og sekulære rettsregler. Men hva ligger egentlig i disse verdiambisjonene? Jo, nettopp at individet er i sentrum, og at fokuset konstant er rettet mot enkeltmennesket. Ulikheter ønskes velkommen. Valgfrihet dyrkes. Ingen skal kunne bruke ideologi, kultur, tradisjon eller religion som middel for å stille seg til doms over andre. Regjeringens verdigrunnlag garanterer for individets frihet, og rettsreglene er samfunnets kollektive forsikring, for et verdibrudd vil bli rammet av vårt lovverk. Gjennomgangstonen i regjeringens plattform er bærekraft. Bærekraftig velferdspolitikk – det skal lønne seg å jobbe. Det vil bli innført aktivitetskrav i velferdspolitikken, og det vil bli lettere å gå fra trygd til arbeid. Det skal stimuleres til verdiskaping og innovasjon gjennom skattelette på kapital. Det skal stimuleres til arbeid gjennom skattelette på arbeidsinnsats. Det skal stimuleres til kunnskap, som er selve grunnlaget for fremtidig verdiskaping og sosial mobilitet. Menneskets konkurranseinstinkt skal stimuleres – ikke undertrykkes. Skaperevne, skaperkraft, entreprenørskap skal belønnes – ikke straffes og kritiseres. Det skal lanseres en bærekraftig innvandringspolitikk, hvor tempoet i de demografiske endringene reduseres. Dette vil sikre verdimessig og kulturell integrering, hvor flere innvandrere blir selvhjulpne og bidragsytere i samfunnet og en ressurs i nærmiljøet. Ambisjonene er store. Nå må vi levere.
Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2013-10-22:
Noe av det flotteste jeg vet om i det norske samfunnet, er den offentlige fellesskolen. Det er vår fellesskole, som gir alle like muligheter. Det er en skole som bidro til at Camilla ble frisør, at Mani ble lege, og at jeg ble lærer. Det er en skole der man blir utfordret av et fellesskap for å ta fatt på sin egen vei. Det er en skole som har forandret seg mye siden jeg gikk der – ikke fordi den ikke gjorde jobben sin, men fordi den er tatt inn i en ny tid, med nye elever, nye læringsmål og nye utfordringer. Det har skjedd mye de siste årene. Det har bl.a. blitt flere timer i norsk, matte og engelsk. Vi har innført leksehjelp. Vi har utviklet en mer spesialisert lærerutdanning, og vi har gjennomført en storstilt oppussing av skolebygg. Vi har styrket kommuneøkonomien – noe som betyr mer penger på hver elev. Norsk skole er på rett vei. Elevene lærer mer enn før. Vi har en skole som reduserer forskjeller, og som har klart å heve nivået til de svakeste elevene. Internasjonale undersøkelser viser at norske 10.-klassinger har hatt betydelig framgang siden 2006, både i lesing, matematikk og naturfag. Vi har med andre ord en skole som leverer, med dyktige ansatte og elever. Men skolen kan og skal bli enda bedre. Arbeiderpartiet vil fortsette på den veien vi har begynt, framfor å drive med eksperimenter. Vi vil doble antallet lærere som får ta mer utdanning. Vi vil fortsette å løfte elevene ved å gjennomføre et matteløft for å bedre realfagskompetansen, og vi vil ha et lese-, skrive- og regneløft for å sikre at alle lærer seg de grunnleggende ferdighetene tidlig. Vi vil gi elever og lærere gode arbeidsforhold ved å pusse opp flere skolebygg. Alt dette skal vi gjøre i den offentlige fellesskolen. La oss gjennomføre det vi er enige om – det vi vet virker. Skolen er for viktig til noe annet. La oss bruke all energi, absolutt all energi, på å gjøre fellesskolen vår bedre framfor å plukke den fra hverandre bit for bit, med rangering og privatisering. Plutselig er det for sent å snu. Arbeiderpartiet har høye ambisjoner på vegne av alle. Vårt mål er at flere enn i dag skal kunne se seg tilbake etter 13 års skolegang og tenke at nettopp det får dem til å se lyst på framtiden. Lederen av Utdanningsforbundet sa det bra for et par dager siden: Norge trenger en kunnskapsskole – ikke en konkurranseskole. La det være en av de aller viktigste beskjedene til den nye regjeringen.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2013-10-22:
Jeg er glad for at vi nå har en ny regjering utgått fra Høyre og Fremskrittspartiet, og ikke minst for at vi har en avtale med Kristelig Folkeparti og Venstre her i Stortinget. Ved at vi nå har en mindretallsregjering flyttes mer av debatten og forhandlingene inn i Stortinget, som slik sett får en langt større betydning. Dette er bra, fordi flere vil bli lyttet til for å komme fram til de beste resultatene for folk flest – ikke minst gjelder dette innenfor barne- og familiepolitikken, som er et viktig område for den nye regjeringen. Det er viktig for regjeringspartiene, Høyre og Fremskrittspartiet, å respektere at familier er forskjellige og dermed har ulike behov. Derfor vil jeg presisere at familien må sikres fleksibilitet og frihet til å velge løsninger selv som passer den enkelte familie. Vi må i mindre grad forsøke å bedrive politisk styring over familier. Da er det viktig med et større mangfold av løsninger for barnefamiliene, fordi samfunnet har endret seg mye, og familier har som følge av det ulike behov og ulike måter å organisere sine liv på. Det er ikke alle barn som får den beskyttelsen og omsorgen som de skal ha. Regjeringen vil bidra til å etablere tettere samarbeid mellom barnevernet, helsestasjoner, barnehager, skoler, politiet og Nav for å unngå at barn blir kasteballer mellom offentlige etater. Barn fortjener så mye mer enn det. De er det mest dyrebare vi har. Vi har ingen å miste. Det skal ikke være tvil om at det er barns beste som skal ligge til grunn for barnevernstiltakene. Her vil det være avgjørende at det kommunale barnevernet, som først møter barna, evner å fange opp og hjelpe barn som trenger profesjonell hjelp. For å styrke barns rettssikkerhet vil regjeringen innføre en lavterskel klageordning for barn under barnevernets omsorg. Regjeringen vil også sikre at alle kommuner skal være tilknyttet en vaktordning for barn i krise. Fordi denne regjeringen er opptatt av at det enkelte barnet skal sikres trygghet og frihet til å kunne leve gode liv, må det bety handlekraft. Regjeringen vil derfor gjennomføre en kommunereform som setter enkeltmennesket foran systemet, slik at kommunene skal kunne levere gode, helhetlige og kvalitative tjenester. Regjeringen vil også bidra til et bedre og mer forpliktende samarbeid mellom barnevern og barne- og ungdomspsykiatrien. Det har dessverre vært en markant økning av barn og ungdom som sliter med psykiske lidelser, samtidig som gode tiltak har blitt nedlagt. Ofte har disse ungdommene som sliter med psykiske lidelser, også utviklet rusavhengighet. Det vil da være viktig å sørge for at flere får behandling for sine lidelser, for slik å kunne delta på lik linje med andre i vårt samfunn. Jeg ser fram til gode debatter i denne sal framover. Jeg håper et bredt politisk flertall vil samle seg om å legge til rette for gode og trygge kår for de mest sårbare i vårt samfunn, nemlig barna som ikke har vært så heldige å ha hatt dette som utgangspunkt i sine liv.