Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2011-04-26:
Først vil jeg ta opp forslaget fra Fremskrittspartiet og også gi beskjed om at vi subsidiært kommer til å stemme for Høyre og Kristelig Folkepartis forslag. I de siste 15–17 årene har staten bevilget nær 2 mrd. kr til reindriften. I hele landet er det 550 personer som er berettiget til tilskudd i reindriftsavtalen. De store overføringene skulle bl.a. føre til at reintallet ble brakt i balanse med beitegrunnlaget. Men reinflokkene har isteden vokst over alle grenser, og mange beiteområder er kritisk dårlige. Hvert år forhandler Norske Reindriftssamers Landsforbund og Landbruks- og matdepartementet om en reindriftsavtale. De siste årene har det ligget bevilgninger i reindriftsavtalen på over 100 mill. kr pr. år. Fremskrittspartirepresentanter har ved flere anledninger satt søkelys på situasjonen i reindriftsnæringen når det gjelder økonomi og økologisk bærekraft, og når det gjelder konflikter, både internt i næringen og med andre næringsaktører. Det vises i denne sammenheng til en rekke skriftlige spørsmål, spørretimespørsmål og en interpellasjon til landbruks- og matminister Lars Peder Brekk, hvor man har påpekt konflikter mellom store lokalsamfunn, bønder og reindriftsnæringen samt situasjonen i reindriftsnæringen generelt. Derfor haster det å få på plass en bærekraftig reindrift, med bakgrunn i at rein gir et sterkt press på ressurssituasjonen i Finnmark og skaper problemer for bl.a. bønder. I forbindelse med Stortingets behandling av næringskomiteens innstilling til statsbudsjettet for 2011 påpekte representanter fra Fremskrittspartiet at reintallet i Finnmark var for høyt, og at det utspilte seg store dyretragedier på grunn av matmangel. I et intervju med Aftenposten 15. januar 2011 uttaler professor i reindrift ved Sveriges lantbruksuniversitet, Öje Danell, at risikoen for kollaps i reindriftsnæringen er overhengende. Vi har registrert jevnlige, negative medieoppslag om reindriftsnæringen, der aktører fra reindriftsnæringen selv står åpent fram med hvordan man manipulerer med reintall etc. Næringen står overfor store utfordringer, og det er behov for en grundig gjennomgang av næringens rammebetingelser. Jeg beklager at jeg stadig konstaterer statsrådens forsøk på ansvarsfraskrivelse når det kommer til erstatning for tap av rein til rovvilt. Jeg er selvsagt vel kjent med at dette ligger inn under Miljøverndepartementet, men vil hevde at dette er en så viktig problemstilling med hensyn til både økonomisk og kulturell bærekraft, at det framstår som meget uheldig at statsråden ikke vil se dette i sammenheng med de andre problemene. Vi har registrert at det de siste årene er avdekket konfliktforhold i tilknytning til reindriftsnæringen på flere steder i alle de nordligste fylkene. Dette gjelder bl.a. vesentlig misforhold mellom tillatt reintall og reelt reintall, noe som igjen får vesentlige, negative konsekvenser for dyrevelferden, da reintallet ikke er i samsvar med forsvarlig ressursforvaltning, grunnet rovdrift på beitegrunnlaget. Vi har også registrert at konflikten reineiere seg imellom samt konflikten med andre næringsinteresser i og i tilknytning til reinbeitedistrikter har fått eskalere, uten at offentlige myndigheter har gått inn for å kontrollere reindriftsnæringen. Dette er også bekreftet av reinpolitiet ved flere anledninger. Man kan se hva som skjer, f.eks. på øya Senja: Den er nå invadert av rein. Dette er tatt opp med statsråden, som har sagt han skal ta kontroll over situasjonen og få gjort noe med dette. Det som skjer, er at situasjonen eskalerer. Det har blitt dobbelt så mange rein, noe som igjen truer drikkevannsforekomstene osv. Det blir på en måte en fallitterklæring når man altså belønner dem som bryter loven, som flytter rein inn i et område der man ikke har lov å ha rein, et område som er erklært som ikke lovlig for reindriftsnæring. Når man lar næringen gjøre dette uten å gripe inn, og uten å gjøre noe med det, premierer man lovbrudd. Det mener jeg ikke er heldig. Derfor er det nødvendig å gå inn i de støtte-, tilskudds- og erstatningsordninger det offentlige årlig overfører over statsbudsjettet og gjennom reindriftsavtalen til næringsaktørene innen reindrift, for å få avdekket det reelle omfanget av situasjonen i reindriftsnæringen. Så påpeker man her at man ikke vil ha gransking, fordi man har Riksrevisjonen. Riksrevisjonen skal gå inn og se på problemet. Men med all respekt: Nærmest hvert år kommer Riksrevisjonen med knallhard kritikk av store problemstillinger, en kritikk som man må ta til seg. Problemet er at man ikke gjør noe med det – Stortinget gjør ikke noe med det, statsråden gjør ikke noe med det. Man bare stikker hodet i sanden og håper at problemene er over når hodet kommer opp igjen. Det eneste som skjer nå, er dessverre at problemene eskalerer. Derfor må vi få satt ned et uavhengig granskingsutvalg nå.