trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-05-25:
Vi er vel litt over i avdelingen for diplomati nå, for jeg er ganske sikker på at Stortinget er enige om at en vil ha mer biogass på tanken. Og så er jeg litt usikker på hvilke definisjoner det kjøretøyet skal ha, og hvilke avgiftsklasser en skal kategorisere det i. Det blir nok en framtidig krangel med Finansdepartementet, som det har vært, og til og med Direktoratet for økonomistyring er inne i disse diskusjonene og hjelper oss med å holde igjen. Men det er jo ikke det Stortinget vil; vi vil ha mer biogass på tanken fordi det hjelper oss med å redusere klimaavtrykket. I mitt innlegg sa jeg at biogass nå er sertifisert av Svanemerket. Det er en nordisk institusjon som jobber for å hjelpe oss med å ha en bærekraftig biogassproduksjon. Det er ikke alle biogassprodusenter som har fått f.eks. svanemerking, så vi har flere alternativer her, bl.a. er det å gi insentiver til dem som er svanemerket, et godt første skritt. Så er det selvfølgelig mulig å utvikle merkeordninger for biogassen, men det er ikke så mange fyllestasjoner for naturgass i dag, så det er viktigere å få opp antallet fyllestasjoner for biogass. Det er vi alle enige om. Det er infrastrukturen som må på plass uansett for at vi skal kunne ta i bruk den typen transportmidler som kan bruke biogass. Og så får vi la de andre drivstoffene få være litt i fred, for dem vil vi ikke ha så mye av på veien.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Saken gjelder selvfølgelig endringer i energiloven om hvem som skal kunne eie og drive utenlandsforbindelser. Bakgrunnen for lovforslaget er, som kjent, to anmodningsvedtak fra Stortinget fra 2018 og 2020, og dette lovforslaget endrer rettstilstanden tilbake til slik den var før 2016. Det innebærer at konsesjon for utenlandsforbindelser bare kan gis til den systemansvarlige, dvs. Statnett, eller foretak hvor denne har bestemmende innflytelse. Forslaget har vært på høring, og flertallet av høringsinstansene støtter regjeringens forslag og mener at Statnett er best egnet til å eie og drive eventuelle nye utenlandsforbindelser. Siden anmodningsvedtakene ble fremmet, har det blitt stor oppmerksomhet på utvikling av vindkraft til havs. Det kan tenkes at infrastruktur som bygges for havbasert vindkraft, også kan brukes til kraftutveksling. For å unngå at dette lovforslaget får utilsiktede virkninger for denne typen infrastruktur, har vi også foreslått en avgrensning. I forslaget er det derfor en åpning for at også andre aktører skal kunne eie overføringsforbindelser knyttet til produksjon eller forbruk av elektrisk energi til havs. Det fremlagte forslaget har ikke tilbakevirkende kraft og vil dermed ikke omfatte konsesjonssøknaden til NorthConnect. Den søknaden var oversendt departementet før lovforslaget ble fremmet. Men som vi alle vet, er behandlingen av denne konsesjonssøknaden satt i bero, i påvente av at det blir høstet erfaringer fra virkningene på kraftsystemet av de to nye kablene til Tyskland og Storbritannia. Det gjeldende unntaket for utenlandsforbindelser i grenseområder på lavere nettnivå enn transmisjonsnettet videreføres. Dette gjelder små forbindelser som krysser grensen til Sverige og brukes til innmating av kraftproduksjon og til forsyning av kunder i distribusjonsnettet, ikke til kraftutveksling i ordinær forstand. Slike forbindelser skal fortsatt kunne eies og drives av andre enn Statnett. Jeg mener dette lovforslaget vil sikre en helhetlig utvikling av det norske kraftsystemet, samtidig som det ikke legger begrensninger på utviklingen av vindkraft til havs, slik at det kan tilpasses i takt med utviklingen. Jeg er glad for at flertallet i komiteen støtter forslaget slik det er foreslått, og jeg er også glad for at vi med dette følger opp den avtalen som ble inngått i Stortinget for en stund siden.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Det er nok litt for tidlig å gå veldig inn i virkningene av den kabelen, men jeg mener at representanten har et veldig godt poeng. Når vi har diskutert kraftutveksling tidligere, har det vært vanlig å tenke på dette som at vi sender vår rene kraft ut og erstatter skitten kraft i Europa. Men som representanten er inne på, ser vi samtidig at det blir stadig mer fornybar energiproduksjon også på kontinentet, og jeg mener at Norge står i en god posisjon sånn sett. Dette er også en uregulerbar kraft. Det betyr at vi kan importere når det er veldig billig. Vi kan lagre det i magasinene våre, og så kan vi selge når det er dyrere. Det er et gode som er en annen virkning av kraftutveksling, som jo er positiv, selv om man selvfølgelig også er nødt til å se på de totale virkningene for kraftsystemet. Som jeg har sagt mange ganger tidligere, er jeg derfor enig i og synes det er bra at vi nå skal avvente og se an erfaringene før vi eventuelt skal ha flere.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Det som ligger i dette lovforslaget, er egentlig å ikke stenge noen dører, hvis jeg skal prøve å forklare det litt enkelt. Utviklingen av nett til havs er noe som ligger foran oss, det er ikke på plass ennå, det er ganske umodent. Det er mange land som nå jobber med hvordan de skal regulere dette. Det finnes absolutt gode argumenter for å tenke på den måten som Arbeiderpartiet beskriver i innstillingen til saken, så det er ikke det at jeg er prinsipielt imot det. Men jeg er opptatt av at vi ikke på nåværende tidspunkt skal stenge noen dører, fordi vi må også avvente litt og se hvordan andre land velger å organisere dette. Jeg vet at det er noen land i Europa som f.eks. ser på muligheten for et samarbeid mellom ulike lands TSO-er også i eierskapsspørsmålet, så det er litt for ikke å avgrense oss for mye nå, når vi står på terskelen til noe som kan bli stort, spennende og nytt, og ha mulighetene åpne. Men dette er en utvikling vi selvfølgelig er nødt til å følge tett.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Nei, på ingen måte. Det har jeg svart på utallige ganger i Stortinget tidligere, i mange debatter vi har hatt om dette. Det ligger også i avtalen at den lovendringen som vi inngikk en avtale om at regjeringen skulle fremme, ikke skulle ha tilbakevirkende kraft. Dette er ikke et brudd på den avtalen. Jeg vet at det er forskjellige politiske meninger om hvordan man skal håndtere konsesjonssøknaden fra NorthConnect, når den en dag eventuelt igjen gjenopptas for behandling. Jeg er for så vidt heller ikke enig med representanten i at den ligger klar til å vedtas i departementet. Den behandlingen er ikke fullført. Den ligger nå i bero, og det har vi vært helt tydelig på. Jeg må si at jeg noen ganger synes det er litt vanskelig å få tak i motstandernes egentlige mening. Er det at man ikke skal ha NorthConnect, som er hovedprinsippet, eller er det hvem som skal eie den? Jeg synes innimellom det blir litt blanding i argumentasjonen rundt det. Da er det for så vidt heller redelig å si at man ikke ønsker flere kabler, og ferdig med det, men eierspørsmålet bør egentlig ikke ha så stor betydning da.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Jeg tror Arbeiderpartiet forstår dette utmerket, men Arbeiderpartiet kan selvfølgelig ta ordet i debatten og fremme sin egen mening. Det jeg også synes – jeg klarer ikke dy meg, for denne debatten har representanten Moxnes og jeg hatt en gang tidligere – er at representanten utviser en veldig bekymring for konsekvensene på strømpris knyttet til mer kraftutveksling eller flere kabler, men jeg har tidligere hørt representanten ivre veldig for en storsatsing på f.eks. havvind utenfor kysten av Norge. Det vil også øke strømprisen på land hvis man skal trekke den kabelen inn. Jeg forutsetter at også representanten Moxnes ønsker at den kraften vi eventuelt skal produsere i store havvindanlegg, skal føres noe sted. Det hadde vært interessant å vite hvor bekymringen for strømprisen da er hos representanten.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Først har jeg lyst til å si at jeg mener representantene fra Fremskrittspartiet stiller gode spørsmål og tar opp et viktig tema. Regjeringen Solberg har brukt mellom 310 og 389 mill. kr per år på petroleumsforskning, hvis vi ser bort fra tiltakspakken mot covid-19. Disse offentlige bevilgningene retter seg både mot leverandørindustrien, instituttsektoren og akademia. I tillegg investerer oljeselskapene på norsk sokkel mye i forskning og utvikling. Oljeselskapenes egen FoU-innsats estimeres til 3–4 mrd. kr årlig og varierer selvfølgelig med konjunktursvingninger og oljepris. Næringens innsats er altså betydelig større enn det som er statens bidrag, og tilsvarer ca. 90 pst. av beløpet. Den samlede FoU-innsatsen gir oss et godt utgangspunkt for fremtidig verdiskaping. Kunnskap og avansert teknologi er en forutsetning for sikker, miljøvennlig og kostnadseffektiv aktivitet på sokkelen. I tillegg bidrar petroleumsforskningen til svært viktig teknologi- og kompetanseoverføring til andre sektorer i økonomien vår. La meg få lov til å nevne to eksempler: Geologisk kompetanse er helt nødvendig for CO 2 -håndtering, som igjen kreves for å kunne produsere hydrogen fra naturgass. Potensiell utvinning av havbunnsmineraler er også avhengig av denne kompetansen. Droner og selvgående undervannsfartøy brukes i økende grad til vedlikehold og inspeksjon av installasjoner til havs. De brukes også til miljøovervåking og kartlegging av økosystemer og vil spille en viktig rolle for monitorering av havvindparker. For at FoU-innsatsen i petroleumssektoren skal gi størst mulig verdi for samfunnet, har vi en helhetlig nasjonal teknologistrategi, OG21. Dette er et samarbeid mellom myndigheter, næringsliv og forskningsmiljøer. Strategien gir råd om hvordan forskningsinnsatsen bør innrettes og prioriteres. Den er nå under revidering og vil ferdigstilles i november. Ellers vil jeg gjerne redegjøre for og utdype hovedtrekkene i forskningspolitikken i forbindelse med stortingsmeldingen som legges frem 11. juni. Jeg vil fortsatt jobbe for at petroleumsforskningen skal ha stabile vilkår. Den er viktig for ressursutnyttelsen på sokkelen og har stor overføringsverdi til annen næringsvirksomhet som hydrogen, CCS, havbunnsmineraler og havvind. Den er også viktig for videreutvikling av en moden sokkel og utvikling av teknologi og metoder, til man etter hvert skal stenge ned felt og fjerne installasjoner, på en bærekraftig måte.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Som jeg også var inne på i innlegget mitt, mener jeg at mye av den forskningen som skjer innenfor petroleum, er kjempeviktig for andre ting som vi også skal gjøre – f.eks. CCS, havvind eller havbunnsmineraler. Så det handler ikke utelukkende om petroleum. Det er også en del av å bygge bro til det nye, det andre, som vi skal leve av i fremtiden. Jeg tror vi tvert om ville gjort oss selv en bjørnetjeneste om vi skulle skåret ned på den forskningen og ikke sett det i et helhetlig perspektiv. Det er jo også greit å nevne at det som er hovedprioriteringen i OG21-strategien, er klima og miljø. Det er nummer én av de ting man skal jobbe ut ifra, og det gjelder også innenfor petroleumsforskning. Vi har lavutslippssenteret og andre eksempler på at man gjør mye godt også innenfor denne forskningen som er bra i et klimaperspektiv.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Søknader om forlenget frist for idriftsettelse behandles etter energiloven, og det er NVE som har delegert myndighet til å behandle og avgjøre slike. Dersom NVEs vedtak påklages, er det mitt departement som er klageinstans. I denne spesifikke saken ga NVE 16. februar i år Øyfjellet Wind ni måneders utsatt frist. NVEs vedtak ble så påklaget, og klagesaken ble oversendt mitt departement 10. mai. Jeg skal ikke her i dag begi meg inn på å vurdere om Øyfjellet Wind bør få utsatt frist for idriftsettelse eller ikke, eller diskutere hvorvidt det er særlige omstendigheter av betydning for det forvaltningsskjønnet som skal anvendes i den forbindelse. Dette er forhold som jeg er pålagt å vurdere når departementet mitt behandler den spesifikke klagesaken vi nå har fått oversendt. Jeg vil imidlertid vise til at jeg har redegjort for regjeringens forståelse og oppfølging av Stortingets anmodningsvedtak av 19. juni 2020, som ble behandlet i Stortinget i desember i fjor. Stortinget sluttet seg til dette, og jeg vil legge Stortingets vurderinger til grunn for behandlingen av saker om fristforlengelse for vindkraftverk, også når det gjelder Øyfjellet. Viktigst for meg er det å få frem at denne saken har en svært viktig prinsipiell side. Representantforslaget innebærer faktisk at Stortinget instruerer Olje- og energidepartementet i behandlingen av en konkret klagesak. Dette reiser prinsipielle spørsmål av både konstitusjonell og forvaltningsrettslig karakter. I ytterste konsekvens kan det stille meg i dilemmaet hvorvidt jeg skal fatte et lovlig vedtak eller overholde mitt parlamentariske ansvar overfor Stortinget. Det blir helt feil. Jeg mener vi alle er tjent med å holde fast ved en grunnleggende maktfordeling der Stortinget vedtar lovene og regjeringen er ansvarlig for utøvelsen i tråd med disse. Til slutt: Det er helt legitimt å ha ulikt syn på vindkraft, også når det gjelder konkrete prosjekt. Men det er ikke Stortingets oppgave å drive saksbehandling i enkeltsaker. Derfor er jeg også glad for at en samlet komité går imot representantens forslag og lar saken følge normal saksgang med behandling i tråd med gjeldende lovverk.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Som jeg var inne på i innlegget mitt, er dette nå et vedtak som er påklaget til OED. Det ligger nå til behandling i mitt departement. Jeg kan derfor ikke her i dag gå inn i detaljene rundt den behandlingen vi nå skal gi denne saken i departementet.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Jeg mener ikke at dette er et rent prinsipielt spørsmål som representanten trekker opp, for han knytter det spesielt til en sak jeg nå har til klagebehandling. Jeg kan ikke her på Stortingets talerstol da gå inn i detaljene i den klagebehandlingen vi nå skal ha. Men det jeg kan si – som jeg også nevnte på talerstolen i stad – er at jeg i forbindelse med statsbudsjettet gjorde rede for hvordan vi følger opp, og hvordan vi tolker vedtaket som ble gjort i Stortinget den 19. juni i fjor. Der sier vi også helt eksplisitt at det vil være mulig å gi utsatt frist – selvfølgelig må hver enkelt sak vurderes for seg – hvis man er i en force majeure-situasjon, hvis man har blitt pålagt konsesjonspålegg som er utenfor utbyggers kontroll, og som de ikke vil klare å oppfylle i tide, eller at man er i tidsnød som følge av aksjoner eller andre tiltak som er blitt gjennomført for å hindre realisering. Det er det generelle.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Jeg hører at representanten gjentar at dette er en prinsipiell diskusjon, men det er jo ikke det, all den tid den knyttes til saken. Så jeg kan ikke her drive saksbehandling av det spørsmålet eller ta stilling til hvorvidt det har vært gjeldende i denne saken. Det vil bli en del av den saksbehandlingen som vi nå skal gjennomføre i departementet. Så tror jeg ikke jeg trenger å gjenta en gang til det jeg sa tidligere om hva som lå til grunn i statsbudsjettet, som også Stortinget besluttet og var enig i, men det vil være førende for alle saker, også for dem som ber om utsatt frist fremover, både i denne saken og i andre saker.
Tina Bru (Høyre), 2021-05-25:
Vi jobber så raskt vi kan med alle disse sakene, men nei, jeg har ikke noe konkret tidsløp for akkurat det, som jeg kan svare med i dag.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Som saksordføreren var inne på: Norge har tjent godt på olje- og gassproduksjon i mange år. Den sterke satsingen på forskning har bidratt til at vi har kunnet lete etter og utvinne olje og gass på en mer skånsom måte og redusere utslipp fra produksjonen. Det har også medført at vi har utviklet en leverandørindustri som har inntatt globale posisjoner og bidratt med store eksportinntekter utover inntektene fra rent salg av olje og gass. Kompetanse knyttet til et så sterkt internasjonalt ledende miljø har gitt ringvirkninger til helt andre næringer, som havbruk, som er godt kjent, og pumper innenfor skipsfart, som også er godt kjent. Men jeg vet også at flere av de selskapene som oppsto rundt TV 2, som StormGeo og Vizrt, oppsto i samspillet mellom det gamle Hydro – som slo seg sammen med Statoil og ble til Equinor – og TV 2. Vi vet også at boreteknologien som er utviklet, bidro til å utvikle norsk spillteknologi. Robotisering og kunstig intelligens har bidratt til å utvikle medisinske behandlingstilbud. Eksemplene viser hvor bredt det egentlig favner når man klarer å investere og sette forskning opp mot områder hvor Norge har en så viktig ledende posisjon. Arbeiderpartiet er tilhenger av fri forskning, men innenfor dette området er det viktig å kombinere begge deler – at vi har noen frie forskningsmidler, som gir de resultatene det ble vist til i sted, men også at vi kanskje er mer målrettet framover for å sikre at vi også har posisjoner innenfor nye markeder. Det kan være dekomponering av gamle oljeinstallasjoner – der finnes det et stort verdensmarked, hvor vi bør ta posisjoner i forkant. Det kan kanskje også være gjenbruk av eksisterende oljeinstallasjoner til enten havvind eller produksjon av alger, eller de hubene som kan være ute i Nordsjøen, hvor norsk og dansk industri er involvert. Når det gjelder de konkrete forslagene, forventer Arbeiderpartiet at de også blir omtalt og beskrevet i den forventede energimeldingen, som vi nå vet skal komme den 11. juni.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Som saksordføreren var inne på, har dette anlegget vært behandlet tre ganger av Vefsn kommune, sist etter lokalvalget i 2019. Arbeiderpartiet har hatt kontakt med den lokale ordføreren, og de er svært bekymret for at dette skulle trøble seg til. De har opplevd at det er bred lokalpolitisk oppslutning om prosjektet, og den produksjonen som det vil stå for, vil ha enorm betydning for å kunne tilføre nok fornybar kraft til aluminiumsverket. Alcoas aluminiumsverk er hjørnesteinsbedriften i Mosjøen. Vindparken blir en av Norges største, og så vet vi også at det er reinflytting i området. Av medieoppslag ser vi at det har vært utfordrende å få en enighet om hvordan dette skal sikres, og at de heller ikke har nådd fram med de klagene som har vært fremmet knyttet til det. Flyttingen skjer over kort tid, og det burde være mulig å finne fram til en omforent løsning. Arbeiderpartiet er tydelig på at vindkraftanlegg skal ha bred lokal forankring. Det har dette anlegget. Stortinget har også vedtatt klare retningslinjer for klagebehandling. Det skal sikre uavhengighet, faglighet og forutsigbarhet. Så Arbeiderpartiet støtter ikke forslaget.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Jeg vil komme med en presisering når det gjelder hva Stortinget har vedtatt. Det er helt rett at vi i juni i fjor sa nei til nye konsesjoner innenfor det regelverket som er i dag, og at det ikke skal gis utsatt frist. Det var i juni i fjor. Men under statsbudsjettet var Arbeiderpartiet med på en flertallsmerknad hvor vi sa at det skulle være muligheter for et unntak, spesielt der hvor det var et sterkt lokalt ønske og en forankring av selve prosjektene, og der grunnen til at sakene ikke hadde den progresjonen som var ønskelig, var årsaker som ikke skyldtes utbygger. Bakgrunnen for at vi kom med den flertallsmerknaden, var da vi var og besøkte Raggovidda i Berlevåg, som var helt avhengig av å få etablert større vindkraftanlegg for å etablere ny virksomhet i Berlevåg i Finnmark med produksjon av grønn hydrogen eller grønn ammoniakk. Det samme opplever jeg nå med Øyfjellet. Det er et sterkt lokalt ønske om å få dette realisert, også knyttet opp mot industriarbeidsplasser og i hovedsak aluminiumsverket. Det er forvaltningen som avgjør om grunnene er gode nok. Det gjør ikke vi, men vi har i alle fall vært med på å gi en åpning for unntak i den typen saker. Jeg kjenner i hvert fall godt til de to eksemplene som jeg har redegjort for nå. I framtiden tror også Arbeiderpartiet at mange av de nye vindkraftanleggene vil komme i tilknytning til eksisterende, utbygde industriareal eller opp mot annen infrastruktur, og ikke i uberørt natur, som det har vært vel mye av nå i oppstartsfasen.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Jeg må bare føye til det som saksordføreren begynte med, at det faktisk er gøy å være i Stortinget i dag, for dagens innstilling er et resultat av meget godt tverrpolitisk håndverk i komiteen. Jeg vil også berømme Fremskrittspartiet for å ha satt fram et forslag, for uten det hadde vi ikke fått det til. Vi trenger mer fornybar energi, vi må bruke ressursene mer effektivt, og biogass er viktig i omstillingen til nullutslippssamfunnet og overgangen til en mer sirkulær økonomi. Biogass er en moden løsning som raskt kan redusere utslippene. Det unike med biogass er at man har verdikjeder med klimagevinst i alle ledd. Det er etablert og er under etablering biogassanlegg i hele landet. Det skjer mye nyskaping i produksjonsprosessen, og jeg vil framheve Renor AS, som f.eks. har brukt kunnskapen fra leverandørindustrien og redusert energibehovet i produksjonen med 35 pst. En annen aktør, VEAS, er Norges største renseanlegg for avløpsvann og har som mål å skape så mange nye produkter at de kan utligne avløpsgebyrene innen 2040. Målrettede rammevilkår fra myndighetene vil få fart på utviklingen av aktuelle markeder, redusere utslippene raskere og bidra til å skape nye, framtidsrettede arbeidsplasser. En av de viktigste barrierene for tungtransporten for at de vil investere i biogasskjøretøy, er mangel på fyllestasjoner. For flytende biogass, som er det mest effektive, er det bare tre fyllestasjoner, og samtlige er på Østlandet. Det trengs fyllestasjoner langs de viktigste transportårene for gods. Risikoen for etablering bør overlates til utbyggerne og ikke som i dag, der Enova krever å få identifisert alle potensielle brukere før de kan få støtte. Et slikt regime tror jeg ikke at jeg har vært borti på andre områder. Flytende biogass vil også være viktig for å redusere utslipp fra sjøtransporten, inklusiv fiskeflåten. Fylleinfrastrukturen må også gjelde viktige gods- og fiskerihavner. For tungtransport vil overgang til biogass spesielt ha positiv effekt i byområdene. Det er derfor viktig at et enstemmig storting nå slår fast at biogasskjøretøy skal likebehandles med nullutslippskjøretøy i bomringer eller på bomstrekninger. Biogass vil også være viktig for store deler av industrien. Det gjelder både industri i ikke-kvotepliktig sektor, som har møtt store utfordringer når vi øker prisen på utslipp samtidig som de opererer i et globalt marked. Der vil biogass være et viktig alternativ, men også innenfor prosessindustri, der biokull kan være et alternativ. I dag eksporteres mye av avfallet, og det bør være et mål å ha mest mulig likeverdige støtteordninger i Norden.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Som man sikkert har hørt av alle innleggene, har vi satt oss grundig inn i biogassbransjen. Det er et stykke fram før vi får tunge kjøretøy innenfor, med hydrogen og med det å gå på el. I den overgangsfasen er biogass et veldig godt alternativ, det er iallfall den forståelsen vi har fått, og vi har sjekket det ut flere veier. Men det som er helt avgjørende, er å få fyllestasjonene på plass, spesielt for flytende. Spørsmålet er – nå vedtar vi det ganske snart i Stortinget – hva statsråden vil gjøre for å sikre at vi raskt får et hovednett på plass, spesielt på de store transportårene for gods og når det gjelder havneinfrastruktur.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Det virker som om statsråden egentlig ikke har forstått hva vi ønsket å få vedtatt, for det står helt tydelig i merknadene at man skal sikre at det er bærekraft og få gode definisjoner knyttet opp mot det. Både Sverige, Danmark og Finland har satset på biogass og fått opp en langt større andel enn det vi har gjort. Selv om man ikke skal detaljstyre Enova, virker det veldig spesielt at man må dokumentere alle brukere før man kan få støtte. Det går an å hviske til dem at man kanskje tenker litt annerledes akkurat på det punktet. Slik vi ser det iallfall, tror vi, når Norden ligger såpass langt framme – og IEA-rapporten viste også – at biogass vil være en viktig del av den fornybare løsningen framover. Samtidig eksporterer vi omtrent 50 pst. av avfallet vårt til nabolandene våre. Hvilket initiativ vil statsråden ta for å sikre likeverdige rammevilkår, slik at vi får et felles nordisk marked?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Det er helt klart for oss som har jobbet med dette over lang tid, at skal man klare å få aktører til å investere opp mot biogass, trenger de insentiver som gjør at det blir lønnsomt. Hvis man spesielt i byområder klarer å omgjøre de fossilt drevne tunge kjøretøy som er i dag, inn mot biogass, som har lavere utslipp, vil det være en stor fordel. Det er det som ligger til grunn. I merknadene står det veldig tydelig at vi også ønsker at man får en klar definisjon, slik at man unngår de fallgruvene som nå blir beskrevet. Det er utfordringen til statsråden. Spørsmålet er egentlig: Vil statsråden ta det initiativet? For det er ikke snakk om måltall i NTP, men rett og slett å sikre et marked for tunge kjøretøy inn mot biogass.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Jeg kan bare slutte meg til det saksordføreren nettopp sa. Jeg skjønner egentlig ikke hva som klarer å rote det så til de grader til. Det viktigste er at vi får gjennomført det som vi mener at vi har vedtatt. Jeg stiller meg gjerne til disposisjon for å ta et oppfølgingsmøte i etterkant, eller om statsråden kan sende over et notat som sier noe om hva som er utfordringen med tanke på å forstå hva vi har lagt i det, for nå har vi snakket om biogass. I merknadene står det at man skal sikre at det er bærekraftig biogass, og at det er en utfordring. Samferdsel har jobbet over lengre tid for å finne ut hvordan man skal sikre likeverdige forhold for oppfølging med tanke på en bompengepakke her på Østlandet. Så jeg kan ikke si noe mer enn det, jeg synes vi har vært ganske tydelige – men vi tar gjerne et oppfølgingsmøte her på Stortinget.
Aase Simonsen (Høyre), 2021-05-25:
I denne saken er det fremmet forslag om at regjeringen skal legge fram en strategi for å sikre at petroleumsnæringen og de norske forskningsmiljøene fortsetter sitt lederskap innenfor teknologiutvikling, og dermed sikre at næringen forblir en drivkraft i Norge også i framtiden. Høyre er enig i at oljenæringen i mange år framover vil være viktig for framtidig verdiskaping og gode inntekter til velferdssamfunnet vårt. Det er noe vi bl.a. synliggjør i våre årlige bevilgninger til petroleumsforskning, som fortsatt ligger på et høyt og stabilt nivå. Vi vet også at oljeselskapene selv investerer i forskning og utvikling. Leverandørindustrien gjør det samme for å styrke både sin forretningsutvikling og sin konkurransekraft. Alt dette tilsier at næringen har et godt utgangspunkt for framtidig verdiskaping. Det fremmes også forslag om å etablere en ny innretning av DEMO 2000, og det foreslås å gi en større andel som støtte i stedet for lån. Her er vi helt enige med statsråden, som i sitt svarbrev poengterer at statlige bevilgninger kun skal være utløsende for aktiviteten og gi risikoavlastning. Petroleumsnæringen har tjent Norge godt de siste 50 år og gitt oss en velferd som de fleste mennesker i andre land bare kan drømme om. Og selv om vi vet at behovet for olje vil avta en gang i framtiden, har også vi i Høyre vært tydelige på at det vil være behov for olje i mange år framover, og at næringen er en del av løsningen for å omstille oss til et lavutslippssamfunn. Det er en omstilling som store deler av næringen selv er med på. Vi ser fram til stortingsmeldingen om langsiktig verdiskaping fra norske energiressurser som skal legges fram om kort tid. Der vil det også bli redegjort for hvordan både norske forskningsmiljøer og petroleumsnæringen kan være en drivkraft for framtidig verdiskaping i et lavutslippssamfunn.
Aase Simonsen (Høyre), 2021-05-25:
Jeg vil starte med å takke komiteen for et godt samarbeid. Det er en samlet komité som står bak innstillingen, for det meste, og det mener jeg bekrefter langt på vei hvor viktig det er for oss alle å ha fokus på å forvalte havet på en måte som gjør at både vi og våre barn skal kunne fortsette å høste av det havet gir oss. Det er det det dreier seg om, å ta ansvar for måten vi behandler våre naturressurser på, selve livsgrunnlaget vårt. Vi vet at både rene hav, en ren kyst og også velfungerende marine økosystemer trues av marin forsøpling og klimaendringer, og at dette påvirker grunnlaget for framtidige havnæringer. Det antas at 8–10 millioner tonn plast havner i havet hvert eneste år, og vi har enda noe begrenset kunnskap om hvordan dette påvirker livet i havet og oss mennesker. I tillegg vet vi at økende konsentrasjon av CO 2 i atmosfæren bidrar til et varmere og surere hav. Det kan i verste fall føre til at arter dør, eller at de blir utkonkurrert av andre arter som tåler forsuringen bedre, noe som på sikt igjen vil føre til at hele næringskjeder og økosystemer vil endre seg. Det er en bekymring at havnivået akselererer, med de negative konsekvenser det kan få for områder med lavtliggende bosettinger og for virkninger på fiskerier, turisme, infrastruktur og jordbruk. For regjeringen har det vært viktig å jobbe målrettet med disse utfordringene, og siden 2013 har det vært et prioritert område å motvirke marin forsøpling og spredning av plast, både nasjonalt og internasjonalt. Vi har i våre merknader vist til ulike stortingsmeldinger som er lagt fram i løpet av disse årene, om tiltak mot marin forsøpling, helhetlige forvaltningsplaner for havet og også hvordan bistandspolitikken kan omfatte forvaltning av havet. Mange av de forslagene vi har gått inn i i dag, er områder vi allerede jobbet målrettet med, noe statsråden også bekrefter i sitt svarbrev til komiteen. Når vi ikke har gått inn i forslagene som omhandler økt eller endret bruk av bistandsmidler, henger det sammen med at regjeringen lanserte et nytt og ambisiøst bistandsprogram mot marin forsøpling allerede for tre år siden, der vi har forpliktet oss til å bruke 1,6 mrd. kr over en seksårsperiode, og der målet er å redusere marin forsøpling i utviklingsland. På dette området blir det gjort en solid innsats fra Norge. Det er også viktig å poengtere at Norge siden 2014 har vært en sterk pådriver i FNs miljøforsamling for et mer forpliktende globalt samarbeid mot marin forsøpling.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
I forrige uke var jeg saksordfører for et representantforslag fra Rødt. Til vedkommende sa jeg at selv om vedtaket i saken er negativt, er komiteen veldig positiv både i merknader og til intensjonen i forslaget. Jeg fikk uansett kjeft fra representanten fra Rødt, men jeg sitter allikevel med den samme følelsen i denne saken, at her er det bred enighet. Med et par hederlige unntak – det ene unntaket så jeg hadde tegnet seg til talerlisten – sluttet komiteen seg til innholdet i forslaget og om viktigheten av forutsigbarhet for petroleumsforskningen. Jeg vil også takke statsråden for hennes svar, som er en sammenhengende hyllest til petroleumsnæringen og en forståelse av den betydningen den har for samfunnet vårt. Vi ser fram til stortingsmeldingen om framtidig verdiskaping av norske energiressurser og hvordan vi framover skal sikre at norske forskningsmiljøer og petroleumsnæringen kan være drivkraften for framtidig verdiskaping. Petroleumsvirksomheten er Norges desidert største næring. Den har gitt oss stor verdiskaping, inntekter, store investeringer og tusenvis av arbeidsplasser. Selv om vi ser et skifte ute i verden og forespørselen etter alternativer til olje og gass er økende, kommer etterspørselen etter olje og gass til å vare lenge ennå – selv om noen både håper og tror noe annet. Den teknologiutviklingen som har vært i sektoren, har vært avgjørende for at denne sektoren fremdeles er ledende i Norge, og også blant de ypperste i global sammenheng. Forskningen har vært helt avgjørende både for å komme til nye funn, få store kostnadsbesparelser, ny teknologi, mindre utslipp og større fortjeneste. Det som er helt avgjørende, er den kunnskapsoverføringen som vi ser skjer i samfunnet i dag. Teknologiutvikling i én sektor, gir løsninger i andre sektorer. Vi ser det innen fornybar energi, vi ser det innen havbruk, helseteknologi og transport. Derfor er det ekstra viktig i et samfunn som står foran omstillinger, at vi gir vår viktigste og mest framoverlente næring forutsigbarhet og trygghet for videre satsing på petroleumsforskning. Derfor er det viktig å legge forholdene til rette for å ivareta sektoren for både videre drift og å bidra til omstilling. Jeg ønsker også å ta opp våre forslag.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Vi har fått høre at dette er en flott debatt, og at det er en viktig debatt, men her står flere politiske partier og liksom er overrasket over at Fremskrittspartiet kan løfte en debatt som handler om marin forsøpling. Jeg registrerer for så vidt mye rart fra Miljøpartiet De Grønne og SV, men når Arbeiderpartiet kaster seg på den samme kritikken, må jeg innrømme at jeg stusser. Og når begrunnelsen er at vi ikke har støttet et forbud mot gummigranulat, noe for øvrig regjeringen var enig med oss i, så er altså ikke vi verdige til å ta opp en problemstilling som handler om marin forsøpling. Det blir nærmest latterliggjort at et parti som kjemper for å bygge mer vei, kan være imot marin forsøpling. Da synes jeg nesten det blir morsomt. Denne gjengen, som er klar til å forby bilkjøring, skal altså samtidig forkynne sin egen moralske fortreffelighet. Og når vi snakker om bistandsmidler: Fremskrittspartiet var en pådriver for å bruke bistandsmidler på marin forsøpling. Det fikk vi gjennomslag for i regjering, og det har også vist resultater – og viser resultater – og er egentlig den basisen som ligger til grunn for det regjeringen gjør i disse dager. Men det skal ikke ha noe med bistand å gjøre. Representanten fra Miljøpartiet De Grønne klarte ikke å se at marin forsøpling hadde noen link til bistand. Jeg er fristet til å spørre representanten hvem han tror kommer til å lide under en økt marin forsøpling. Jeg synes det er imponerende hvordan problemene skal løses «i sitt bilde»: Samfunnet skal bygges på ensidige premisser, det skal bygges på forbud og påbud. Jeg får inntrykk av at premissene stort sett er dannet i en mindre sirkel i en eller annen bykultur. Det neste er vel at vi skal bo i huler, spise maten til dyrene og slutte å lage barn, fordi det gir det minste klimaavtrykket. Det må være mulig å få lov å løse ett problem uten å lage ti nye.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Nå håper jeg Åsmund følger med og ser at miljøforslagene renner inn fra Fremskrittspartiet her. Forskjellen fra hans egne forslag er at disse får flertall. Det som vi har foran oss i dag, er en skikkelig gladsak. Jeg tror at når vi har fått gjort noen vedtak i denne saken, kommer det til å bli en ny tidsregning for biogassen som sier noe om før og etter dette vedtaket. Biogassen har blitt stemoderlig behandlet gjennom mange år. Jeg tror ikke det har skjedd primært på grunn av at det har vært et ønske om det. Men så er det av og til sånn at når en prioriterer én teknologi, prioriterer en vekk andre teknologier. Jeg har lyst til å takke saksordføreren fra MDG. Jeg skal være litt kjekkere med ham i dette innlegget. Jeg synes han har gjort en veldig god jobb her. Jeg vil takke for det samarbeidet som har vært. Jeg vil også trekke fram spesielt Arbeiderpartiet og Ruth Grung, som vi har arbeidet mye og godt med i saken. Vi gjør en mengde viktige vedtak i dag. Jeg vet at vi har mange aktører i bransjen som er strålende fornøyd med flere av vedtakene. Nå får vi en likebehandling. Nå får vi en teknologinøytralitet. Og skal vi lykkes med omstillingen, ja så må vi ta vekk at noen teknologier er mer verd enn andre. Vi har i dag områder hvor elektrisitet har sine fortrinn, hvor hydrogen har sine, hvor biodrivstoff kommer best ut, og ikke minst har vi områder hvor biogass kan sikre løsninger som gir en ønsket effekt med mindre utslipp. Skal vi klare å omstille de områdene som i dag bruker fossil, er vi nødt til å bruke alle virkemidlene vi har. Enova er en viktig brikke i dette arbeidet. Nå må vi skape en forutsigbarhet både for produsent og bruker av biogass. Vi må komme oss rundt høna-og-egget-diskusjonen. Vi må innrette støtteordninger på en sånn måte at vi sikrer fyllestasjoner langs hovedveinettet, og at vi skaper trygghet for den som investerer i dyre kjøretøy, for at han finner fyllestasjoner. Akkurat det samme må vi gjøre med de viktigste havnene, at biogass også der gjøres tilgjengelig. Biogass er sirkulærøkonomiens mor. Er det noe vi har nok av, er det avløpsslam, avfall fra fiskeoppdrett, matavfall, alt av organiske restprodukter eller avfall. Biogass kan utfylle og erstatte fossil energi i transport både til lands og til vanns. Regjeringspartiene stiller seg bak en del av forslagene, og det gleder meg stort. Jeg kan ikke helt for det, men jeg sitter med en følelse av at vi stort sett må dra dem etter oss. Men jeg skal avslutte med at det kan være følelsen jeg sitter med.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Fremskrittspartiet har både i og utenfor regjering jobbet for biogass – også sammen med statsråden – jobbet for generelle rammevilkår, støtteordninger og det som skal til med markedstilgang, spesielt gjennom offentlige innkjøp. Mitt inntrykk har egentlig alltid vært at statsråden har vært med på ønsket om at vi skal styrke biogass. Nå ligger det et forslag her om begrepet «nullutslipp». Som statsråden er fullt klar over: Så lenge en bruker begrepet «nullutslipp», faller biogass gjennom. Nå har vi et forslag i dag som ivaretar dette. Da er mitt spørsmål veldig enkelt: Hvorfor støtter ikke regjeringen det forslaget?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Det statsråden sier, er at en er redd for å bli lurt. Det er greit nok at vi kan si at man har en stasjon i garasjen når man lader bilen sin, men det er ikke så veldig mange som har verken biogassanlegg eller et naturgassanlegg i garasjen. Så jeg blir jo litt overrasket over at de seriøse aktørene som er på det markedet, som skal forsyne industrien, eller kjøretøy for den del, med biogass, skal bli mistenkeliggjort på grunn av at produktet deres kan forveksles med naturgass. Har jeg rett oppfatning?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Jeg tror jeg begynner å forstå litt av problemstillingen nå, hvis det er sånn at en har oppfattet at nå er det ene og alene biogass eller ene og alene biodrivstoff som skal være løsningen. Det som er vår mening, er at for å omstille både kjøretøy og industri over til annen teknologi, trenger vi de virkemidlene og tilgangen på de teknologiene som er der. Men bare for å gå litt videre. Vi har alltid satset på biogass. Vi har alltid hatt støtteordninger for biogass. De har variert – av og til har vi gått på drift, av og til har vi gått på investering, det har vært på landbruk, det har vært brukt på slakteavfall. Nabolandene våre er kommet betydelig lenger, om ikke annet så i ambisjonene. Kan statsråden svare meg på hvorfor vi ikke har lykkes?
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Før statsråden tok ordet, var jeg usikker, men nå er jeg litt mer i tvil. Jeg begynner likevel å forstå hvorfor vi ikke har lyktes med biogass i Norge. Vi lever i et tillitssamfunn. Vi har biodiesel, med innblandingskrav. Jeg tapper ikke tanken for å sjekke hvor mye biodiesel og fossil diesel som er på den. Jeg går ut fra at det er et tillitsforhold, at en eller annen leverandør må dokumentere at han har kjøpt inn x antall av den biodieselen som tilsvarer det andre. Dette må vi kunne gjøre – og løse – også med biogass. Jeg hadde en problemstilling om CO 2 -avgift ved Figgjo porselensfabrikk. Jeg regner med at den fabrikken like godt kan gå på naturgass som på biogass. Men hvis vi ikke legger forholdene til rette, også i industrien, der jeg forstår det er et problem, hvis vi ikke får til biogass, blir det så dyrt at man velger å bruke fossilt brennstoff i stedet. Vi må evne å se den helheten og prøve å lage noen tak, sånn at biogassen kommer på markedet og blir et produkt som kan etterspørres og leveres, at etterspørselen og produksjonen blir så stor at dette er mer attraktivt for flere, fordi prisen går ned. Vi er i 2021. Er det dette som skal spenne bein for en økt satsing på biogass? Jeg må nesten si til statsråden at hvis han er redd for at noen tror han er vanskelig, vil jeg støtte han i det. Det er han.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2021-05-25:
På ny får me høve til å diskutera vindkraft her i Stortinget. Denne gongen er det Raudt sitt framlegg, der dei føreslår at Stortinget ber regjeringa gjera om NVE sitt vedtak om å gje fristforlenging for Øyfjellet vindkraftanlegg. Først har eg lyst til å takka komiteen for ei god handsaming av saka. Det er verdt å merka seg at i denne saka om utsett frist for idriftsetjing av vindkraftanlegg på Øyfjellet i Nordland har ein lokalt i Vefsn kommune handsama dette vindkraftanlegget på Øyfjellet i tre omgangar, siste gongen etter lokalvalet i 2019. Kommunen har alle gongene vore positiv til tiltaket. Det betyr at dette konkrete vindkraftverket har lokal tilslutning Det er også verdt å merka seg at i løpet av handsaminga i komiteen har denne saka kome til departementet i form av ei klagesak, sendt til departementet 10. mai. Ho ligg difor no til handsaming der. Det betyr at denne saka no er i prosess i departementet. Stortinget vert frå tid til anna invitert til å gjera denne typen vedtak som er lagt på bordet her i dag, og det reiser nokre prinsipielle forvaltningsmessige problemstillingar som komiteen gjennom sine komitémerknader ønskjer å gjera Stortinget merksam på. Alle partar i ei slik sak har rett på å få saka belyst på ein forvaltingsmessig god måte, noko me har gjenteke frå denne talarstolen nokre gonger. Vidare bør Stortinget vera varsam med å driva sakshandsaming på dette nivået. Det er difor ein samla komité som rår til at dette framlegget ikkje vert vedteke.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-25:
Senterpartiet har vært og er opptatt av det lokale selvstyret i saker som gjelder vindkraft. Nettopp derfor har vi fremmet en rekke forslag de siste årene i denne salen om temaet, bl.a. om lokal vetorett for kommunene til å si nei. I den forbindelse vil jeg i denne saken understreke at det fra lokale politikere i Vefsn kommune er uttrykt at det er bred lokal støtte til dette prosjektet, og at kommunestyret i Vefsn ved flere anledninger siden 2014 har gått inn for konsesjon på Øyfjellet. I Vefsn er det altså en positiv holdning til vindkraftverket, og konsesjonsområdet har også blitt innskrenket, sånn at selve Øyfjellet ikke blir berørt i så stor grad. Anlegget vil derfor ikke bli synlig fra byen. Status for prosjektet nå er at alt av veier er ferdig, alt av kabler er lagt, og i april/mai, eller nå under prosess, er også transport og oppsetting av turbinene i gang, og de settes i produksjon fortløpende. Sånn som jeg forstår det, er det lokalt et bredt politisk flertall som fortsatt støtter utbyggingen, og som har støttet både utvidelse av konsesjonsperioden og utsettelse av oppstartsfristen, og at det i Vefsn for øvrig er en positiv holdning til dette prosjektet. Jeg vil også påpeke at prosjektet har kommet ganske mye lenger enn det forslagsstilleren synes å legge til grunn, og at det er gjort nedskalering av prosjektet som skåner fjellet. Senterpartiet mener derfor det vil være i direkte strid med lokaldemokratiet å skulle støtte dette representantforslaget.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-25:
I 2050 er det spådd å være mer plast enn fisk i havet. Det er ingen tvil om at det må unngås. Derfor trenger vi tiltak både lokalt, nasjonalt og ikke minst internasjonalt som tar utfordringene rundt plastforsøpling på alvor. Det er ingen tvil om at plastforsøpling er et stort problem. Det ser vi når rapporter viser at vi årlig slipper ut mellom 8 og 12 millioner tonn plast i havene våre. Det er en trussel mot dyrelivet i havet, men også mot mennesker. Det er derfor bekymringsfullt at plastforsøpling er økende, og plast på avveier er en av vår tids største miljøutfordringer. Til havs blir plasten etter hvert til mikroplast, til biter så små at de er umulige å se, men som er blitt en naturlig del av kostholdet til både fisk og fugl. Dermed blir det også en del av vårt kosthold, for neste stopp på veien er vår egen tallerken. Det trengs derfor neppe å sies høyt, men det er åpenbart at det trengs enda flere kraftfulle tiltak for å bekjempe plastforsøpling. I dag er det utfordrende å få til en helhetlig og samlet ansvarsfordeling mellom aktørene for rydding av plast langs kysten. Det er statsforvalterne som har fått ansvaret for å koordinere arbeidet, men det er ikke spesifisert hvordan. Derfor mener Senterpartiet at kommuner og renovasjonsselskaper bør ha et mer definert ansvar og en mer aktiv rolle. Vi har også lagt inn forslag om en tilskuddsordning som dekker kostnadene knyttet til leveranser av avfall etter frivillige ryddeaksjoner. Det er et viktig tiltak for lokale ryddeaksjoner, som i stor grad gjøres på dugnad av lokalmiljøet, eksempelvis idrettslag. Den dugnaden og bevisstheten hos folk rundt omkring i landet om utfordringene rundt plast er viktig å slå ring om. Jeg er glad for at vi har fått et flertall for det forslaget i dag, selv om jeg må si at det er skuffende at regjeringspartiene ikke støtter det. Avslutningsvis vil jeg bare si at det er en rekke forslag her i dag som blir vedtatt, også enstemmig, noe som er bra, og som vitner om en komité som ser hvor store plastutfordringene i både Norge og verden har blitt.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-25:
Som jeg var inne på i innlegget mitt, har vi i dag fremmet et forslag om en tilskuddsordning som dekker kostnadene i forbindelse med leveranse av avfall etter frivillige ryddeaksjoner. Jeg merker meg at regjeringspartiene ikke støtter det. Jeg lurer på: Hva gjør regjeringen med den utfordringen som veldig mange av dem som driver med de frivillige ryddeaksjonene i dag, opplever?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-25:
Nå er det en rekke forslag her i dag som får flertall, og det er vel og bra. Men jeg har lyst til å minne Stortinget om at det ikke er veldig lenge siden vi behandlet klimameldingen, og i den forbindelse hadde Senterpartiet en rekke forslag som omhandlet biogass, men som dessverre ikke fikk flertall. Men hvis vi løfter det i et eget representantforslag i Stortinget, kanskje vi vil få flertall da? Man kan jo spørre seg. Regjeringen har varslet en handlingsplan for biogass i klimameldingen. Vår klare oppfordring til regjeringen er at den må forsterkes på veldig mange punkter. I en sånn handlingsplan må det tydelig forankres et produksjonsmål og stilles forskningsmidler og tilskuddsordninger til disposisjon for utvikling av en hel verdikjede. Det er et stort potensial for produksjon av biogass i Norge i dag, men situasjonen nå er at etterspørselen etter biogass er lavere enn produksjonen, og at det ikke er et virkemiddelapparat på plass med løsninger for dette. Bransjen etterlyser også en tydeligere plan for bygging av fyllestasjoner, og at planen bør inneholde en vurdering av innretningen på Enovas støtteordninger for biogass, for å sikre at disse i større grad utløser investeringer i eksempelvis infrastruktur. I tillegg oppleves støtteordningene fra Enova som tungvinne. Derfor er jeg glad for at det forslaget i dag ser ut til å få flertall. Det er potensial for å gjøre mye på dette området. Biogass blir til fra alt av avfallet vårt – fra husdyrgjødsel, fra fiskeavfall – og viser hvordan sirkulær økonomi kan gjøres i praksis. Men det er jo litt finurlig å stå her i dag og behandle biogassforslag fra Fremskrittspartiet. For regjeringen og Fremskrittspartiet har ikke akkurat gjort det enklere for aktører å velge bio som løsning, da de i 2020 innførte veibruksavgift på biodiesel. Jeg skal ta med et eksempel fra mitt eget hjemfylke: I Troms valgte fylkeskommunen å gå over til bruk av fornybar biodiesel på de fleste av sine busser. Men etter at veibruksavgiften ble innført, ble fylkeskommunen tvunget til å gå over på fossil diesel igjen, siden det er mye billigere. Det viser hvor virkelighetsfjern og dårlig klimapolitikk denne regjeringen legger opp til ved å straffe dem som velger miljøvennlige alternativer, med høyere avgifter. Men det er jo gjennomgående i alt denne regjeringen gjør med støtte fra Fremskrittspartiet i klimapolitikken, nemlig å øke avgiftene på alle områder.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Stemmeforklaringen gjelder forslag nr. 13, fra Fremskrittspartiet som går på krokgarnfiske. Arbeiderpartiet kommer til å stemme subsidiært for det forslaget.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
President! Jeg er ganske sikker på at det var forslagene nr. 1 og 2 vi skulle støtte.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
President, jeg stemte feil.