Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-15:
La meg også få takke interpellanten for å sette de store globale energi- og miljøspørsmål på dagsordenen. Hvordan vi skal møte energi- og miljøutfordringene i ikke bare et 20-årsperspektiv, men i et 100-, kanskje 200-årsperspektiv, er det ikke hver dag vi får anledning til å diskutere i denne sal. Jeg synes at det å gjøre det, fortjener ros, selv om vi ikke deler alle synspunkter som interpellanten framfører. Når vi betrakter energiutfordringene framover, er det først og fremst klimatrusselen som framstår som den utfordringen vi må klare å løse om vi skal få en stabil energisituasjon globalt. Det er det som er det ene store som vi er nødt til å møte. Jeg synes det er positivt med de små signalene som kommer fra Fremskrittspartiet, og at det kanskje i løpet av ett års tid er et samlet storting som tar utfordringene på alvor. Jeg ser fram til den debatten vi skal ha når FNs klimapanel legger fram sin nye rapport til våren, og om vi da har et fremskrittsparti som også tar inn over seg denne delen av det. Jeg synes det er ett perspektiv som har vært borte i debatten og i oppdekningen av energispørsmål så langt, men som interpellanten var så vidt inne på i starten av sitt innlegg. Det er den store mengde folk som ikke har elektrisitet i det hele tatt. Det er en av de store fordelingsutfordringene knyttet til energispørsmål framover. Det er en utfordring vi ikke har lov til å se bort fra, at energiressursene i verden så langt er ekstremt skjevt fordelt. Med den utfordringen vi står overfor, at alle skal ha, må vi også ta inn over oss at vi som står på toppen, vi som bruker aller mest, må være med og gi rom for at de som ikke har noen ting, skal få lov til å ta sin andel av velstandsutvikling og energiforbruk framover. Også klimaspørsmål og energispørsmål har globalt et viktig fordelingsperspektiv. Det foregår mens vi sitter og diskuterer dette, klimatoppmøte i Nairobi, som skal ta den neste perioden etter at Kyoto-avtalen er ferdig, og finne fram til løsninger. Den viktige debatten for å fremme alle nye teknologier som ikke fører til utslipp av CO2, er avhengig av at vi lykkes i disse. Jeg håper også at Fremskrittspartiet har et stort engasjement for å lykkes i neste runde i klimaforhandlingene, nettopp for å være med og få denne type teknologi fram. Det er mange utfordringer knyttet til den thoriumteknologien som Fremskrittspartiet tar opp. Og la meg si at det er en teknologi som vi ikke blankt skal avvise. Det er en teknologi vi skal skaffe oss mer kunnskap om. Det ser foreløpig slik ut at det blir mindre avfall, som ikke trenger å lagres like lenge som det avfallet vi har fra de vanlige atomkraftreaktorene. Og vi vet at prosessen er underkritisk, slik at faren for nedsmelting, og at det kommer ut av kontroll, ikke er like stor som ved andre. Men det er mange utfordringer igjen. Jeg tror ikke det er fornuftig at Norge bruker 5 milliarder kr på å lage en Cern prototyp reaktor på thorium. Men at vi bruker noe ressurser på å få kompetanse og kunnskap, ikke minst med den satsingen som skjer i India, som er det eneste landet som satser på dette, synes å være fornuftig. Jeg vil likevel advare mot en ting som skjer nå, og det opplever jeg også at flere andre gjør, at mens vi diskuterer en form for teknologi som ikke har store miljøkonsekvenser – man ønsker i hvert fall ikke at det skal ha store miljøkonsekvenser knyttet til seg – bestilles det mange tradisjonelle atomkraftreaktorer. Det å være ute og ta debatten om atomkraft også internasjonalt er viktig, selv om vi vet at klimatrusselen er det store. Jeg vil også utfordre Fremskrittspartiet til å være med og dra det lasset. Det vil ikke være slik at det er én løsning på klimautfordringene og energiutfordringene i framtiden. Det klareste budskapet Al Gore gav da han var i Norge, var at det er minst en håndfull. I Norge har vi muligheten til å bidra på området CO2-deponering. Det vil være et stort bidrag. Men jeg vil også framheve at vi i Norge er i ferd med å få en solklynge – vi har fått REC, som nå er det nest største landbaserte børsnoterte selskapet på Oslo Børs etter Orkla, som har kjemperesultater på sol, Elkem investerer i sol, og Hydro investerer i sol. Vi kan ha muligheter der som er helt eventyrlige. Men alt annet fornybart og energieffektivisering må også selvfølgelig være en del av løsningen.