Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2012-03-19:
Som saksordføreren har gjort rede for, er dette en sak som handler om to ting – grovt sett. Det ene handler om ansettelsesforholdene for folk som jobber i Utlendingsnemnda, og det andre gjelder opprettelsen av en representantordning. Jeg vil først bare si at det å få på plass en representantordning og det at den begynner å gjelde, trer i kraft, fra 1. januar neste år, er et voldsomt løft for rettssikkerheten for enslige, mindreårige asylsøkere. Når vi er ute og møter folk som ivaretar interessene til enslige, mindreårige asylsøkere, er de opptatt av at man gjennom hele prosessen har én representant som er voksen, til stede, og at det er ekstremt viktig. Det handler om å sørge for at de barna vi snakker om, får trygghet til systemet – får trygghet for rettferdig behandling og alt mulig sånn som man får ved at man helt konkret har en hånd å holde i. Det som selvfølgelig blir utfordringen, og som justisministeren får ansvaret for å sørge for at vi får fulgt opp på en ordentlig måte, er det som ligger i de flytende overgangene når barna beveger seg rundt omkring i landet. Vi vet at i dag er det problematisk at barn kan få mange å forholde seg til. Ved å få på plass gode rutiner og gode ordninger for denne representantordningen, får vi et system som sikrer barna en representant gjennom det hele. Vi må sørge for at de får mulighet til å bygge opp trygghet og tillit til noen uten at de blir overlatt til seg selv for kortere eller lengre tid. Det er viktig. Det er klart at dette er vanskelig, all den tid mennesker skal bevege seg rundt i hele landet, men det å få på plass denne ordningen er i hvert fall en stadfesting av regjeringens ønske om å få dette til. Og så gjelder det å følge dette opp i praksis. Når det gjelder nemndledere, vil jeg si at jeg vil bruke Michael Tetzschners argumenter for nettopp å avskaffe åremålsordningen. Jeg vil si at uavhengigheten hos nemndlederne er et argument som taler for å avskaffe åremålsordningen. Alt det som handler om at man nettopp er nødt til å holde seg à jour med hele utlendingsfeltet – som jo er et komplisert felt som ligger i skjæringspunktet mellom det internasjonale og det nasjonale – gjør at det er gode grunner for å avskaffe en åremålsordning. Det er også et problem, som har vært pekt på av både de tillitsvalgte og UNEs direktør, at man utover i åremålsperioden opplever at nemndledere søker seg videre til andre steder, slik at åremålsperioden i realiteten ikke blir to fulle perioder, men en periode som etter hvert tar slutt, og der man har et sakte frafall i løpet av perioden. Jeg mener at vi nå får en ordning der man sikrer at folk blir der. Folk kommer, folk blir værende der og blir en del av utviklingen og kompetansen innen feltet over tid og sikrer sin uavhengige stilling. Det sikrer i realiteten bedre ansettelsesvilkår, noe jeg også tror vil bidra til at det vil bli enda mer attraktivt å søke på stillingene i Utlendingsnemnda enn det er i dag. Til slutt vil jeg si til Morten Ørsal Johansen at nå la han jo opp til å ta den store innvandringsdiskusjonen her. Jeg vil bare si helt enkelt at et forslag om å flytte vedtak og ankemuligheter tilbake til Justisdepartementet er noe jeg vil advare sterkt mot. Erfaringen vår med å behandle asylsakene og klagebehandlingen i Justisdepartementet er veldig negativ. Min erfaring fra den tiden er veldig negativ. Man risikerer å få vedtak i Justisdepartementet der man godkjenner eller ikke godkjenner et vedtak, litt avhengig av hvilket politisk press det er på en sak, og så må man i ettertid finne ut hva som var de gode argumentene for å sikre at den saken skulle godtas. Det er ikke ønskelig. Vi ønsker en likebehandling av likelydende og likeverdige saker, og da er det å ha en politisk avgjørelse av dette ikke ønskelig. Et annet punkt er den lave terskelen. Du kan jo se for deg at du får en fremskrittspartijustisminister som skal sitte i regjering og være den som har avgjørelsesmyndighet. Men det er jo også slik at Fremskrittspartiet, så vidt jeg vet, respekterer både Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen og flyktningkonvensjonen, som legger gulvet for hva det er som skal til. Det er altså ikke noe som er opp til politikerne å ta stilling til. Det er internasjonale rettsprinsipper.