Trine Skei Grande (Venstre), 2016-04-26:
Jeg syns også at det er viktig for protokollen å kvittere ut det som Marit Nybakk påpekte i starten av sitt innlegg. Jeg har alltid som utgangspunkt at man ikke skal tro vondt om folk, men da er dette i så fall et amatørskap som man vel sjelden har sett, fra en komité som skulle ha garvede parlamentarikere som medlemmer. Denne saken er egentlig en varsling av en katastrofe. Vi drives fra skanse til skanse, og det er avsløring etter avsløring som driver politikken på området. Det må jeg si at jeg er litt oppgitt over. Vi ser gang på gang at det er avsløringer om enkelttilfeller som blir drivere for utviklinga av politikken. Jeg har lyst til å dra linjene tilbake til da vi diskuterte Statens pensjonsfond utland i fjor, og der noen av oss faktisk mente at man burde trekke seg ut av skatteparadis – hvorpå det ble nedstemt med brask og bram i denne sal. Så kommer det noen avsløringer av hva som skjer når man opptrer i skatteparadis, og da er plutselig flertallet i salen annerledes. Akkurat på samme måte drives politikken om våpeneksport fram. Vi ser gang på gang avsløringer knyttet til norske våpen på avveier, norske våpen som brukes i krigssituasjoner, norske våpen som i noen tilfeller kan havne feil. De kriminelle strukturene vi ser rundt omkring i verden – som smugler mennesker én dag, våpen en annen dag og narkotika en tredje dag – er veldig hardt bundet sammen, der våpen, mennesker og narkotika er tre hovedingredienser. Det å ha kontroll på våpenstrømmene, det at land faktisk har kontroll på sine våpenstrømmer, og det at vi ikke eksporterer til andre land enn til dem som har kontroll på sine våpenstrømmer, er kanskje en av nøklene til å klare å komme seg videre på dette feltet – for våpen skal ikke være på avveier. Jeg tror jeg flere ganger før også har brukt eksempler på at Norge f.eks. eksporterte såkalt B-materiell – kikkertsikter, komponenter til kikkerter – til Libya bare kort tid før vi sendte våre jagerfly over den samme grunnen som ble utsatt for de samme kikkertene på våpnene som skjøt mot norske soldater. Vi er i en internasjonal verden i stor endring, vi må sørge for at norske våpen ikke er på avveier og ikke blir rettet mot norske soldater som gjør jobben sin på oppdrag fra denne salen. Vi må sørge for at vi har kontroll med de våpenstrømmene som vi har ansvaret for. Den beste måten å klare det på er gjennom åpenhet, gjennom sluttbrukererklæringa og gjennom å sørge for at vi handler med land som har de samme prinsippene som oss. Vi må slutte med å la dette være et politikkfelt der vi drives fra skanse til skanse, drevet av skandaler. Det er knapt noe politikkfelt som har vært så preget av nettopp det som våpeneksport. Så hører jeg grunntonen i noen av partiene her. Jeg kan innrømme at jeg er spesielt skuffet over Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti, som jeg trodde at vi kom til å få støtte fra for å ta de riktige grepene knyttet til åpenhet, sluttbrukererklæring og kontroll med hvilke land man faktisk eksporterer til. Her er et politikkfelt der vi nå bør være framoverlent, lage regler som kommer til å stå seg over tid, lage regler som også står seg gjennom de skandalene som vi bare ser komme imot oss. Med det vil jeg ta opp forslagene fra Venstre og SV. SV skal få lov til sjøl å si hva de stiller seg bak, men jeg vil gjerne ta opp dem som Venstre står bak.