Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2002-04-25:
Norske sykehus har i vinter opplevd et alvorlig utbrudd av sykehusinfeksjoner. Det er fastslått at smitten er forårsaket av en type Pseudomonas-bakterie og stammer fra munnpenselen Dent-O-Sept. Pseudomonas er en jord- og vannbakterie som finnes overalt i naturen og trives best i fuktige omgivelser. Bakterien finnes i små mengder hos relativt mange av oss. Pseudomonas forårsaker sjelden sykdom hos friske personer, men kan gi alvorlige infeksjoner hos personer med nedsatt immunforsvar og er en viktig årsak til sykehusinfeksjoner. Disse infeksjonene kan være alvorlige, særlig for personer som allerede er syke. Foreløpig har man funnet smitten fra Dent-O-Sept i 13 sykehus. Vi vet foreløpig at 134 personer er smittet, men få av disse pasientene har hatt alvorlige infeksjoner. Noen av disse pasientene er døde, men vi vet ikke om de er døde som følge av denne smitten eller av andre årsaker. Vi må regne med at de videre undersøkelsene vil avdekke flere smittetilfeller i tiden som kommer. Det er for tidlig å trekke endelige konklusjoner. På bakgrunn av de rapportene jeg har mottatt, vil jeg gjøre rede for helsemyndighetenes arbeid med utbruddet og avklaring av årsaks- og ansvarsforhold. Videre vil jeg komme med noen foreløpige vurderinger og peke på tiltak som nå settes i verk i lys av Dent-O-Sept-saken. Hovedfokus må nå settes på at pasientene ikke blir ytterligere skadelidende, og at de får den behandling, pleie og informasjon som de har behov for, og på å hindre at noe som dette skjer igjen. Hva er gjort så langt? Jeg mottok rapporter fra Helsetilsynet, Folkehelseinstituttet og Sosial- og helsedirektoratet den 17. april. Jeg har i dag sendt kopi av disse til Stortingets president. Vi har ennå ikke full oversikt. Flere forhold kan bli oppdaget. Jeg vil derfor innledningsvis understreke at helsemyndighetene skal søke å avdekke alle opplysninger av betydning. Undersøkelsene fortsetter hos alle impliserte parter. Det er mitt ansvar å sørge for at vi kommer til bunns i saken, og at helsemyndighetene og spesialisthelsetjenesten gjør det de kan for å følge opp denne vanskelige situasjonen. Det har de fått beskjed om. I slutten av februar fikk Folkehelseinstituttet melding om mulig økning i forekomsten av Pseudomonas-infeksjoner. Regionsykehusene ble spurt om det var noen økning i forekomsten av slike infeksjoner i sykehusene i regionen. Sentralsjukehuset i Rogaland, St. Olavs Hospital, Universitetssykehuset Nord-Norge og Ullevål universitetssykehus hadde en slik økning. Den 8. mars slo St. Olavs Hospital fast at Pseudomonas-bakterien ved Sentralsjukehuset i Rogaland og St. Olav var genetisk identiske. Folkehelseinstituttet avventet resultatet av undersøkelsen fra Ullevål før det kunne slå fast at man stod overfor et nasjonalt utbrudd. Folkehelseinstituttet bad den 12. mars alle sykehus melde fra om mulige Pseudomonas-utbrudd, selv ved svak mistanke. Flere sykehus gav melding om mulige utbrudd. Den 18. mars slo St. Olavs Hospital fast at også Pseudomonas fra Ullevål var genetisk identisk med bakteriene fra Sentralsjukehuset i Rogaland og St. Olav. Det vil si at det var et nasjonalt utbrudd. For å finne smittekilden gjennomførte Folkehelseinstituttet en omfattende spørreundersøkelse i samarbeid med de involverte sykehusene i forhold til alle pasienter som hadde fått påvist bakterier av utbruddsstammen. Akershus universitetssykehus meldte samtidig, den 21. mars, at Pseudomonas-bakterier av utbruddsstammen var funnet også hos dem. De neste dagene ble utbruddsstammen identifisert i til sammen åtte sykehus. Det var i hovedsak intensivavdelingene som var rammet. Sykehusene gjennomførte omfattende interne kartlegginger og løpende samtaler med Folkehelseinstituttet for å finne en mulig felles smittekilde. De fleste tilfellene er fra tiden etter oktober 2001, med en topp i desember og januar. På Nordland sentralsykehus fant man smitte fra utbruddsstammen i prøver tatt i mai 2001. Folkehelseinstituttet varslet den 22. mars Helsedepartementet, Sosial- og helsedirektoratet og Statens helsetilsyn, som straks varslet videre fylkeslegene om utbruddet. Samtidig fortsatte arbeidet med å finne smittekilden. Folkehelseinstituttet bad den 5. april alle involverte sykehus undersøke Dent-O-Sept. Bakgrunnen var et en hygienesykepleier ved Feiringklinikken hadde sendt en misfarget Dent-O-Sept til undersøkelse ved Akershus universitetssykehus. Pseudomonas ble påvist på penselen. Dessverre ble ikke denne bakteriestammen tatt vare på og undersøkt videre. Man visste altså ikke om dette var bakterier fra utbruddsstammen. Laboratoriet ved St. Olav hadde tidligere undersøkt Dent-O-Sept uten funn av Pseudomonas. Nye pensler ble undersøkt. Om kvelden 8. april fant St. Olavs Hospital Pseudomonas-bakterier av utbruddsstammen i en uåpnet Dent-O-Sept. Folkehelseintstituttet ble varslet samme kveld, og iverksatte neste morgen, den 9. april, en rekke tiltak for å stanse bruken av Dent-O-Sept. Øvrige helsemyndigheter og alle deler av helsetjenesten, inkludert kommunehelsetjenesten og tannhelsetjenesten, ble varslet gjennom ulike kanaler. Apoteker og grossister ble varslet, samt produsenten, Snøgg Industrier AS. Internasjonale systemer for varsling av smittsomme sykdommer og medisinsk utstyr ble brukt. Det ble holdt pressekonferanse med sikte på å varsle befolkningen. Den 10. april avholdt Folkehelseinstituttet, Helsetilsynet og Sosial- og helsedirektoratet møte for å planlegge og koordinere det videre arbeidet. Direktoratet bestilte en fullstendig kartlegging av utbruddet fra Folkehelseinstituttet. Jeg bad omgående de tre nevnte etatene rapportere, med frist 17. april. Sosial- og helsedirektoratet har etter omorganiseringen av den sentrale sosial- og helseforvaltningen den 1. januar i år ansvar for tilsynet med medisinsk utstyr. At dette tilsynet ble overført fra Helsetilsynet til direktoratet, skyldes at fagmiljøet på feltet er lite og bør holdes samlet. Forvaltningsoppgaver og tilsyn er derfor plassert sammen i direktoratet. Direktoratet påla den 11. april Snøgg Industrier AS å trekke Dent O Sept fra markedet. Helsetilsynet bad den 11. april Riksadvokaten vurdere offentlig etterforskning i denne saken. Agder politidistrikt innledet etterforskning den 12. april etter anmodning fra Riksadvokaten. Sosial- og helsedirektoratet fikk gjennomført stedlig tilsyn hos Snøgg Industrier den 12. april. Tilsynet ble utført av Fylkeslegen i Vest-Agder med faglig bistand fra Folkehelseinstituttet og Næringsmiddeltilsynet i Vest-Agder. I tillegg var representanter for Agder politidistrikt til stede. Tilsynsrapporten ble avgitt den 16. april. Jeg vil komme tilbake til denne senere. Helsetilsynet anmodet den 12. april sykehusene om å tilrå politiet å begjære rettslig obduksjon av pasienter dersom dødsfallet kunne være knyttet til bruk av Dent O Sept-pensler. Etter at smittekilden ble funnet, har eier av helseforetakene gjennomført en rekke tiltak: Det ble sørget for at alle helseforetakene omgående og adekvat ble varslet om smittekilden, med beskjed om at de nødvendige tiltak ble gjennomført. Det ble sendt beskjed den 9. april til de fem regionale helseforetakene, for videre formidling til sykehusene. Det har vært avholdt et informasjonsmøte den 15. april med de fem regionale foretakene, med redegjørelser fra Helsetilsynet, Sosial- og helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet. Gjennom brev av 19. april til de fem regionale helseforetakene ble videre iverksetting av tiltak og ivaretagelse av pasientenes rettigheter tatt opp. Min foreløpige vurdering av situasjonen er som følger: Håndteringen av den akutte saken fungerte. Gjennom de overvåkningsordningene og meldeordningen som er etablert omkring infeksjonssykdommer, og som koordineres via Folkehelseinstituttet, er den økte forekomsten av Pseudomonas-infeksjoner i sykehus blitt fanget opp. Adekvate tiltak for videre kartlegging ble iverksatt, og systematisk søk etter mulig smittekilde ble gjennomført. Smittekilden ble identifisert. Tilsynsmyndighetene har så langt jeg har erfart, håndtert akuttsaken etter forutsetningene, i første rekke ved å sikre at alle berørte ble varslet umiddelbart, ved at produktet ble stanset, og ved at fabrikken ble gjenstand for tilsyn. Personalet ved sykehusene nedla et omfattende kartleggingsarbeid, bl.a. for å finne mulige årsaksforhold. Folkehelseinstituttet koordinerte arbeidet, og bidrog til utveksling av informasjon om hypoteser, funn og undersøkelser. Mitt inntrykk er at arbeidet rundt oppklaring av smittekilden fungerte tilfredsstillende. Men denne saken har også avdekket flere forhold som absolutt ikke er tilfredsstillende. Noen av forholdene er alvorlige. Det er ikke usannsynlig at problemene med Dent-O-Sept kunne vært oppdaget tidligere. Det er nå funnet Pseudomonas i Dent O Sept produsert i 1999. Det har vært flere reklamasjoner på Dent O Sept som følge av misfarging og utette pakninger. Fabrikken har mottatt slike reklamasjoner flere ganger i året. Det er etter at problemene med Dent O Sept ble oppdaget, kommet henvendelser om at det er observert misfargede pensler tilbake til 1990. I 1999 kontaktet Snøgg Industrier det kommunale næringsmiddeltilsynet i Vest-Agder på grunn av misfargede Dent O Sept-pensler. Tre ulike bakterietyper ble påvist i store mengder i enkelte pensler. Bakteriene ble ikke typebestemt. Næringsmiddeltilsynet gav Snøgg Industrier AS råd om hvordan forurensningen av Dent O Sept kunne stoppes. Verken Snøgg Industrier AS eller det kommunale næringsmiddeltilsynet meldte fra til helsemyndighetene. Snøgg Industrier AS har plikt til å melde slike feil til helsemyndighetene, etter lov om medisinsk utstyr med tilhørende forskrift. Når produsenten unnlot å gi slik melding, var det et lovbrudd fra Snøgg Industrier AS" side. Næringsmiddeltilsynet har imidlertid ikke meldeplikt når det oppdager feil ved medisinsk utstyr. Tilsyn med produkter som Dent O Sept faller utenfor Næringsmiddeltilsynets ansvar etter næringsmiddellovgivningen. Næringsmiddeltilsynet er heller ikke tilsynsmyndighet i forhold til medisinsk utstyr. Foruten sine lovpålagte oppgaver forekommer det at næringsmiddeltilsynet lokalt tar på seg konsulentoppdrag, slik de gjorde for Snøgg Industrier AS. Det kan ikke fortsette å være slik at det kommunale næringsmiddeltilsynet, som arbeider med helse og miljø, ikke har plikt til å varsle helsemyndighetene når de oppdager forhold som kan true folks helse. I forhold til Landbruksdepartementets arbeid med statliggjøring av det kommunale næringsmiddeltilsynet vil landbruksministeren tilstrebe en klargjøring av de ulike rollene som Næringmiddeltilsynet bør ivareta. Meldeplikten for feil ved medisinsk utstyr gjelder også for brukerne av utstyret, her i hovedsak det helsepersonell som benyttet Dent O Sept. Bruksområdet gjør at reklamasjonene til Snøgg Industrier på Dent O Sept antagelig har kommet fra personell i helseinstitusjoner. Loven og forskriften om medisinsk utstyr trådte i kraft i januar 1995. Det vil trolig ha forekommet tilfeller hvor reklamasjoner innebar oppdragelse av svikt som skulle vært varslet etter de gjeldende reglene. Tilsynet ved Snøgg Industrier avdekket en rekke brudd på reglene om medisinsk utstyr. Det ble også pekt på flere forhold som ikke innebærer brudd på reglene, men som tilsynsmyndigheten mener har et forbedringspotensial. I den siste gruppen nevner tilsynsmyndigheten at merkingen av Dent-O-Sept kunne vært klarere og mer konsistent. De som arbeider med produksjonen, var lite informert om kravene som stilles til produktet i regelverket for medisinsk utstyr. Etter tilsynsmyndighetenes oppfatning burde bedriften hatt retningslinjer for håndhygiene. Dent O Sept er medisinsk utstyr som må være såkalt CE-merket for å kunne markedsføres eller tas i bruk. Medisinsk utstyr deles inn i fire ulike risikoklasser som avspeiler den risiko som er forbundet med bruk, sårbarhet og de legemsdeler utstyret er tenkt brukt på, og varigheten av bruken. Dent O Sept faller i risikogruppe 1, gruppen med lavest risiko. Produsenten er ansvarlig for riktig klassifisering. Produsenten må også selv utstede en erklæring der han underskriver på at produktet er i samsvar med kravene i regelverket. Dette omtales som en samsvarserklæring. CE-merking påføres som tegn på at kravene er oppfylt. Av relevante krav i forhold til Dent O Sept nevner Sosial- og helsedirektoratet særlig: «Medisinsk utstyr skal generelt konstrueres og fremstilles på en slik måte at bruken av det ikke forverrer pasientens kliniske tilstand eller setter pasientens helse i fare når utstyret brukes som forutsatt av produsenten. Dette innebærer at utstyret skal konstrueres og fremstilles på en slik måte at den risiko som oppstår ved at stoffer utilsiktet trenger inn i utstyret blir så liten som mulig. I denne forbindelse skal det tas hensyn til utstyret og omgivelsene der det skal brukes. Utstyret og dets fremstillingsprosess skal videre sikre at infeksjonsfare unngås eller begrenses mest mulig for pasienten.» Samsvarsvurderingen utføres av produsenten selv. Produsenten plikter da å utstede en teknisk dokumentasjon som viser at produktet er i samsvar med reglenes krav. Dokumentasjonen skal videre inneholde resultatene av en gjennomført risikoanalyse. Produsenten plikter også å etablere et system for registrering og oppfølging av erfaringer som gjøres med utstyret etter produksjonen. Som tidligere nevnt, har produsenten plikt til å melde fra om svikt ved utstyret. Tilsynsmyndigheten fant følgende brudd på regelverket hos Snøgg Industrier AS: 1. Snøgg Industrier AS har ikke utstedt samsvarserklæring.2. Det foreligger ikke skriftlig dokumentasjon for hvilke hygieniske krav som stilles for den delen av produksjonen som har foregått i private hjem.3. Den tekniske dokumentasjonen inneholder ikke dokumentasjon som viser at Snøgg Industrier AS har foretatt risikoanalyse for å vurdere om Dent-O-Sept oppfyller reglenes grunnleggende krav.4. Snøgg Industrier AS har vært kjent med feil og mangler ved produktet. Feil er ikke meldt i henhold til retningslinjene.5. Etter påvist svikt i produksjonen i 1999 har ikke Snøgg Industrier AS i tilstrekkelig grad forsikret seg om at svikten er utbedret. Det skal i den sammenheng bemerkes at Snøgg Industrier AS bare delvis fulgte opp de råd det kommunale næringsmiddeltilsynet gav for å løse problemet med bakterier i Dent-O-Sept i 1999. Den gang som nå ble det påvist bakterier både i det ferdige produktet og i væsken som penslene fuktes med. Det ble altså ikke gjennomført noen kontroll i ettertid som kunne bekrefte om de tiltakene fabrikken hadde gjennomført, faktisk var korrigerende, dvs. at forurensningen med bakterier var stanset. Det er ikke usannsynlig at dagens utbrudd kunne vært unngått dersom reglene hadde vært fulgt. For øvrig vil jeg bemerke følgende: Informasjonen overfor pasienter og pårørende er svært viktig i en slik sak. Pasientrettighetsloven uttrykker, bl.a. i § 3-2, klare krav til hvordan dette skal skje. Også pasienter som kan være smittet, skal informeres, både om situasjonen og om erstatning kan være aktuelt. Sykehusene er gjennom sine eiere, de regionale helseforetakene, orientert om dette. Det må sørges for at pasienter som har vært utsatt for smitte, gis den helsehjelpen de har behov for. Pasienter som kan være smittet, vil i henhold til pasientrettighetsloven § 2-2, etter henvisning til spesialisthelsetjenesten, ha rett til vurdering av dette innen 30 virkedager eller raskere dersom helsetilstanden deres tilsier det. Pasientens rett til nødvendig helsehjelp vil komme til anvendelse på vanlig måte og ivareta pasienter med behov for behandling. Regelverket synes i hovedsak å være tilfredsstillende, med unntak av den manglende meldeplikten fra det kommunale næringsmiddeltilsynet til helsemyndighetene. Det bør her innføres en meldeplikt som gjelder uansett i hvilken sammenheng det oppdages svikt ved medisinsk utstyr. Dette vil bli fulgt opp. Reglene om medisinsk utstyr omfattes av EØS-avtalen. Da de ble innført i 1995, førte de til et økt sikkerhetsnivå for denne typen utstyr. Problemet synes i hovedsak å være knyttet til manglende overholdelse av regelverket. Tilsynet med produsenter av medisinsk utstyr bør styrkes, og man bør benytte mer proaktive metoder. I den grad det er behov for økte ressurser, vil disse bli tilført. Selv om tilsynet gjøres mer proaktivt og utadrettet, vil tilsynsmyndighetene være avhengig av å få meldinger om forhold som kan være mangelfulle. Det er derfor alvorlig når avvik og feil ved medisinsk utstyr ikke varsles. Når misfargede pensler returneres til produsenten, uten at dette meldes fra eller følges opp innenfor sykehusets kvalitetssystem, er det ikke tilfredsstillende. Det kan synes som kunnskapen og bevisstheten om den særlige meldeplikten knyttet til medisinsk utstyr er for lav, eller at terskelen for å gi melding generelt er for høy. Uansett er det grunn til å se nærmere på rutinene knyttet til avvik og feil ved medisinsk utstyr. Her synes det å være et klart forbedringspotensial. Både de sentrale myndigheter og sykehusenes kvalitetsutvalg må spille en rolle i denne sammenhengen. Helsepersonell skal i henhold til helsepersonelloven utføre sitt arbeid i samsvar med krav til faglig forsvarlighet. Helsetilsynet har på det nåværende tidspunkt ikke avdekket uforsvarlig behandling fra det enkelte helsepersonell, men vil vurdere spørsmålet nærmere som tilsynsmyndighet for helsetjenesten. Etter spesialisthelsetjenesteloven har sykehusene et tilsvarende krav til forsvarlighet. Jeg har merket meg at Helsetilsynet ikke konkluderer endelig på om dette kravet er oppfylt for sykehusene i alle tilfeller. Spørsmålet synes å være om det er forsvarlig å benytte antiseptisk, men ikke sterilt utstyr i munnen til meget syke pasienter. Jeg vil i denne sammenheng peke på at Folkehelseinstituttet i sin konklusjon legger til grunn at det ikke er nødvendig at utstyr som brukes i munnen, er sterilt. Det må imidlertid være fritt for mikroorganismer som kan fremkalle sykdom. Det videre arbeidet med dette spørsmålet synes i hovedsak å bli ivaretatt ved de tiltakene Helsetilsynet og Sosial- og helsedirektoratet legger opp til. Her har imidlertid sykehusledelsen også et ansvar som må følges opp i tiden som kommer. Det er sendt til høring et forslag til forskrift om internkontroll i sykehusene og helsetjenesten. Departementet vil vurdere om dette kan være et hensiktsmessig redskap i det løpende arbeid med disse spørsmålene. Smittevernet bør gis nødvendig fokus i sykehusenes internkontroll og kvalitetsarbeid. I forskrift med hjemmel i smittevernloven er sykehus og andre helseinstitusjoner pålagt å forebygge og begrense sykehusinfeksjoner. Forskriften pålegger bl.a. alle helseinstitusjoner å ha et infeksjonskontrollprogram. Videre skal det eksistere opplegg for registrering, melding, analysering og rapportering av sykehusinfeksjoner. Forekomsten av slike infeksjoner er fortsatt høy, med ca. 45 000 tilfeller i året. Overbelegg og andre fysiske forhold kan øke sjansene for smitteoverføring, særlig i intensivavdelinger. Dette må følges opp i større grad av sykehusene i planleggingen og driften. Innsatsen med hensyn til alminnelig smittevern og sykehushygiene, inklusive håndhygiene, må skjerpes. Dette har vært en vekker for hele helsetjenesten og for alt helsepersonell, og det opptar alt helsepersonell i landet i øyeblikket. Og det er bra, for det betyr at det er en kilde til læring. Mine vurderinger knyttet til spørsmål om erstatning er som følger: Jeg mener Norsk Pasientskadeerstatning, NPE, er en god ordning som ivaretar pasientenes behov for erstatning i denne saken. Erstatningsordningen gjør det lettere for pasienter å få tilkjent erstatning fra helsetjenesten enn den alminnelige erstatningsretten gjør. Reglene for den midlertidige ordningen bygger på et såkalt objektivisert ansvarsgrunnlag, mens hovedregelen etter den alminnelige erstatningsretten er at det må foreligge skyldansvar. Jeg legger for øvrig til grunn at det må skje en individuell vurdering i det enkelte tilfellet. Dent-O-Sept har vært benyttet ikke bare i sykehus, men også i aldersinstitusjoner, i sykehjem og i hjemmesykepleien. Dagens erstatningsordning omfatter imidlertid ikke disse tjenestene. Den nye pasientskadeloven vil utvide virkeområdet for NPE til også å gjelde institusjoner i kommunehelsetjenesten når den trer i kraft 1. januar neste år. Jeg mener at beboere i offentlig finansierte aldershjem og sykehjem og pasienter i hjemmesykepleien som eventuelt er smittet ved bruk av Dent-O-Sept, må sikres det samme erstatningsrettslige vern som pasienter i sykehus som er påført slik smitte. Jeg vil derfor i revidert nasjonalbudsjett be Stortinget om tilslutning til å utvide den midlertidige erstatningsordningen til å omfatte offentlig finansierte tjenester i aldershjem, sykehjem og pasienter i hjemmesykepleien som er blitt smittet ved bruk av Dent-O-Sept. Dette og den økte belastningen som Dent-O-Sept-saken antakelig vil påføre Norsk Pasientskadeerstatning, vil trolig innebære et behov for økte ressurser, slik at NPE får tilstrekkelig kapasitet til effektivt å behandle de krav som fremsettes. Disse ressursene bør tilføres. Jeg kommer tilbake til Stortinget med forslag som er nødvendig, knyttet til dette. For øvrig skal jeg bemerke at Norsk Pasientskadeerstatning vil kunne fremme regresskrav mot Snøgg Industri AS etter de ordinære erstatningsregler. Så noe om videre tiltak: Det har oppstått en smittesituasjon av en type som ikke skulle oppstå. Jeg har et samlet ansvar for helsetjenesten i Norge. I denne situasjonen innebærer det umiddelbart å stoppe bruk av det farlige produktet og gjennomføre tiltak for å hindre bruk i Norge og i andre landå sørge for at det settes fullt trykk bak arbeidet for å få oversikt over alle sider av sakens omfang og følgerå utrede og gjennomføre tiltak for å hindre at tilsvarende skjer igjen Det er mitt ansvar å sørge for at de impliserte parter gjennomfører de konkrete handlinger som er nødvendige for å følge opp den akutte situasjonen. Mitt ansvar omfatter også å overvåke situasjonen og det arbeidet som gjøres av hver enkelt aktør og av aktørene samlet sett. Hver og en må evaluere sin innsats med det for øye å opprettholde en høy beredskap og et effektivt smittevern. Jeg vil ha et særlig blikk for de forholdene jeg har nevnt i vurderingen her. Jeg vil treffe de tiltak og fremme de forslag som er nødvendig for å utvide den midlertidige pasientskadeerstatningsordningen slik jeg har skissert. Jeg vil se til at de svakheter som er avdekket i sykehusenes melderutiner, blir fulgt opp, herunder benytte departementets eierposisjon til dette. Jeg er kjent med at Helsetilsynet har hatt møte med profesjonsinteressene for å følge opp saken, og profesjonsinteressene er aktivt med i dette viktige arbeidet. Jeg vil inkludere Næringsmiddeltilsynet i meldeplikten knyttet til feil ved medisinsk utstyr i tråd med det som er sagt over. Videre vil jeg bistå landbruksministeren med de erfaringer som er gjort i denne saken, slik at de kan tas hensyn til ved omorganisering av næringsmiddeltilsynene. Jeg vil også nevne at Regjeringen i St.prp. nr. 54 for 2001-2002, som ligger til behandling i Stortinget, har foreslått å styrke Meldingssystem for smittsomme sykdommer, MSIS. Ved å gjøre MSIS-systemet elektronisk, vil man bl.a. kunne redusere tiden det tar å fastslå utbrudd av smittsomme sykdommer. Jeg vil i løpet av våren legge frem en lovproposisjon hvor det foreslås at Helsetilsynet får sanksjonsmyndighet når pålegg fra tilsynet ikke følges. Det er sannsynlig at bruk av Dent-O-Sept har ført til forurensning med den aktuelle bakterien også i alders- og sykehjem. De som bor i alders- og sykehjem, er trolig mindre utsatt for alvorlige infeksjoner med denne bakterien. Med unntak av respiratorpasienter er deres evne til å motså slike infeksjoner i de fleste tilfeller ikke nedsatt på samme måte som hos intensivpasienter. Til nå er det nesten utelukkende hos intensivpasienter det er påvist alvorlige infeksjoner med denne bakterien. Dersom det påvises at bruk av Dent-O-Sept har forårsaket infeksjoner hos beboere i alders- og sykehjem, vil dette bli fulgt opp som i sykehusene. Sosialministeren vil sende et rundskriv til kommunene og informere dem om situasjonen, herunder om pasientenes rettigheter og hvordan kommunene bør forholde seg. Den sentrale helseforvaltningen vil iverksette følgende tiltak: Sosial- og helsedirektoratet vil opprettholde påbudet om stans i produksjonen av Dent-O-Sept inntil produsenten kan dokumentere at regelverket overholdes, og at produksjonsprosessen er fri for mikrobiologisk forurensning.Direktoratet vil kontrollere andre produkter av samme type som Dent-O-Sept.Direktoratet vil føre tilsyn med øvrige produkter fra Snøgg Industri AS.Direktoratet vil, i forbindelse med den pågående gjennomgangen av regelverket for Næringsmiddeltilsynet, vurdere det kommunale næringsmiddeltilsynets rolle i forhold til myndighetene for medisinsk utstyr.Direktoratet vil generelt skjerpe tilsynet med medisinsk utstyr, herunder skjerpe inn i forhold til meldeplikten. En plan for hvordan tilsynet skal utøves, ferdigstilles innen 1. juni.Direktoratet vil følge opp forskriften om smittevern i helseinstitusjoner – sykehusinfeksjoner.Direktoratet vil, med utgangspunkt i innspill fra Helsetilsynet og Folkehelseinstituttet, vurdere om munnhulens betydning i smittevernsammenheng og tannhelsetjenestens kunnskap om dette er tilstrekkelig implementert i sykehusene. På samme måte vil direktoratet vurdere om det er behov for en bredere faglig gjennomgang av hva som er god praksis for munnstell av respiratorpasienter.Direktoratet vil vurdere om det skal utarbeides nasjonale faglige retningslinjer for munnhygiene for spesielle pasientgrupper, herunder respiratorpasienter. Ut fra tilsynserfaringer fant Helsetilsynet i sin rapport særlig grunn til å fremheve den mangelfulle isolasjonskapasiteten i norske sykehus og den økte risiko for smitteoverføring i sykehus som har jevnlig høyt overbelegg og mange korridorpasienter. I forhold til smittevern og den aktuelle situasjonen er det særlig grunn til bekymring for situasjonen i intensivavdelingene. Helsetilsynet vil derfor gjennomføre tilsyn ved noen av de aktuelle intensivavdelingene, med hjelp av utenlandske fagrevisorer. Nasjonalt folkehelseinstitutt fortsetter arbeidet med å kartlegge infeksjonsmønster og spredning for å avdekke omfanget. Videre fortsetter Folkehelseinstituttet arbeidet med å identifisere hvilke pasienter som er smittet, og hvordan disse skal ivaretas. Som sagt har sykehusene i denne sammenheng et viktig informasjons- og oppfølgingsansvar. Jeg har organisert en egen oppfølgingsgruppe i departementet med ansvar for den overordnede oppfølgingen av denne saken. Jeg vil orientere Stortinget om utviklingen på en egnet måte.