Svein Harberg (Høyre), 2012-03-29:
Denne interpellasjonen har jeg levert fordi ledelse og ansatte ved mange av landets fagskoler har henvendt seg til oss i Høyre og uttrykt stor frustrasjon over manglende forutsigbarhet. En del av denne frustrasjonen skyldes endringer i finansieringen av fagskolene gjennom overflytting fra statlig forutsigbar finansiering til finansiering gjennom rammeoverføringene til fylkeskommunene. Noen av fagskolene, de tidligere 6A-skolene, endte opp med fortsatt å være statlig finansiert, noe som igjen kan føre til svært forskjellig finansiering for skoler i samme geografiske område. Dette er ikke heldig, og siden pengene disponeres fritt av fylkeskommunene, er det stadig spenning omkring hva den enkelte skole får av ressurser til å drive sin skole. At det for de private fagskolene er en annen skoleeier, fylkeskommunen, som skal fordele pengene, er jo i seg selv en underlig løsning. Jeg skal ikke utdype mer omkring finansiering nå, for det er ikke hovedtema i denne interpellasjonen, men bare minne om at vi i Høyre flere ganger har tatt til orde for at finansieringen bør være statlig for alle fagskolene. Det var viktig å ta med dette som en av grunnene til den frustrasjonen som er uttrykt over uforutsigbarheten for skoleslaget. Fagskolene skal etter Stortingets mening ha en sentral plass i utdanningen. Spesielt helsevesenet har i dag en stor utfordring ved at ufaglærte etter lengre vikariater har fått fast arbeid i kommunene, men trenger en vei for å komme inn i utdanning og få fagbrev eller annen formell utdanning. For disse er fagskolen et svært godt alternativ. Det finnes også mange med yrkesfaglig utdanning som opplever at det kreves ytterligere faglig påbygging og dybdekunnskap for å kunne gjennomføre arbeidet. Fagskolen er jo nettopp en slik yrkesrettet utdanning. Muligheten for faglig yrkesrettet påbygging og videre studier eller fullføring av fagutdannelse er av stor betydning for de mange som av en eller annen grunn ikke har fullført dette tidligere, og de siste års utvikling med et økende antall elever som ikke fullfører fagutdanningen, har styrket behovet for dette tilbudet. Mange av dem som ikke fullfører, har etter noen år fått motivasjon til å gå videre. Fagskole kan også være et svært godt tilbud til unge som finner ut at de vil endre retning i utdanningen, eller rett og slett har fått inspirasjon til å ta utdanning innenfor fagområder aller arbeidsområder de har tilegnet seg erfaring i. Meld. St. 13 for 2011–2012, Utdanning for velferd, understreker på ny den viktige plassen fagskolen har i utdanningen. Det er interessant å lese de betraktninger departementet der har gjort seg omkring opptakskriteriene til fagskoleutdanningen. Det er nettopp til disse kriteriene en stor del av frustrasjonene i sektoren også knytter seg. NOKUT har med henvisning til merknadene til kapittel 5 i forskrift om kvalitetssikring og kvalitetsutvikling i høyere utdanning og fagskoleutdanning strammet inn på opptakskriteriene til fagskolestudier. I lov om fagskoleutdanning slås det fast at utdanningen skal bygge på «relevant videregående utdanning». Med henvisning til forskriften mener NOKUT at dette betyr at dersom det overhodet finnes et tilbud ett eller annet sted i landet som kan være relevant for fagskoleutdanningen, er det kun elever fra dette tilbudet som kan starte på fagskoleutdanningen. Dette står i sterk kontrast til ønsket om at fagskoletilbudene skal tilpasses behovet i de forskjellige regioner, avhjelpe når det oppstår nye behov, og et ønske om at fagskoleutdanning også kan være en arena for faglig reorientering. Det er nettopp på bakgrunn av dette departementet i Meld. St. 13 slår fast at det må kunne legges til grunn en vid tolkning av begrepet «relevant videregående opplæring». Dette finner en også støtte for i forarbeidene til lov om fagskoler. Jeg registrerer at når det nå åpenbart er et stort behov for å utdanne flere til arbeid i velferdsyrkene, er det politisk vilje til å hente fram den vide fortolkningen av loven. Det er også spennende å merke seg at svært mange av organisasjonene for ansatte i velferdsyrkene ønsker at det skal åpnes opp for elever med generell studiekompetanse, altså legge til grunn den vide tolkningen av loven. Når det gjelder fagskoletilbud til andre yrker som ikke nødvendigvis krever så store studentmengder, er det imidlertid NOKUT som styrer politikken med sin snevre tolkning og med totalt fravær av evnen til å vurdere virkeligheten når det gjelder opptaksgrunnlaget for utdanningene. Jeg tror alle i denne sal forstår at det kan være stort behov for en fagskoleutdanning på Sørlandet, uavhengig av om det finnes et videregående tilbud innenfor – eller med en eller annen tilknytning til – samme fagområde f.eks. i Tromsø. Men NOKUT sier da at det bare er elever fra tilbudet i Tromsø som kan søke fagskoletilbudet på Sørlandet, fordi dette tilbudet finnes. Dette kan jeg ikke se at på noen måte er i tråd med intensjonen Stortinget har hatt for fagskoletilbudet. Det er derfor jeg har framsatt denne interpellasjonen i dag. Høyre mener det er på høy tid at statsråden tar tilbake den politiske styringen på dette feltet og sørger for at NOKUT praktiserer lovverket på samme måte som regjeringen og departementet har gjort det i den framlagte stortingsmeldingen jeg har referert til. Dette er en del av den forutsigbarheten fagskolene har spurt etter. Så er det mulig at statsråden nå vil rettferdiggjøre det hele med å vise til at det skal settes i gang forsøk med opptak av elever også med generell studiekompetanse til noen av fagskoleutdanningene. Helse- og sosialfagene har en prøveperiode allerede, og de nye forsøkene skal gjøres innenfor fagområdet kunst, kultur, design og håndverk og fagområdet media og kommunikasjon. Jeg synes egentlig at det beste svaret på dette forsøket kom i høringsuttalelsen fra Samordna opptak, og den vil jeg referere: «Samordna opptak ser ikke nødvendigheten av å innføre en forsøksordning for å ta opp studenter på grunnlag av GSK. Etter det vi kan lese i kapittel 4 i departementets tilstandsrapport for fagskolesektoren 2011, er det allerede mange fagskolestudenter som er tatt opp på grunnlag av generell studiekompetanse og realkompetanse.(…) Rapporten opplyser at 29 % av studentene ble tatt opp på grunnlag av generell kompetanse og 7 % ble tatt opp på grunnlag av realkompetanse etter kriteriene ovenfor. Slik Samordna opptak ser det, er forskriftsteksten ikke til hinder for å ta opp studenter på grunnlag av generell studiekompetanse. Etter vårt skjønn er det derimot formuleringene i merknaden til kapittel 5 som utelukker opptak på grunnlag av generell studiekompetanse og tilsvarende. Det burde derfor være tilstrekkelig å endre merknaden.» (…) Mange studenter venter også på en avklaring og forutsigbarhet. Løsningen er altså ganske enkel, men den krever politisk styring. Mitt spørsmål til statsråden er derfor om hun vil ta tilbake politisk styring i denne saken og sikre at lovgivers intensjon oppfylles, slik at fagskolene kan være et godt og ikke minst tilgjengelig tilbud for dem som vil ta slik utdanning?