Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-04-23:
Dette er jo en sak med mange innlegg med historisk sus over seg. Det er flott at vi kan understreke viktigheten av vannkraften, viktigheten av industrien og viktigheten av måten ressursene er forvaltet på, og hva det har å si for både samfunnet vårt og bedriftene våre. Men det jeg også synes er viktig i saken, og som for så vidt er ganske historisk, er iallfall den tryggheten en har om at alle partiene på Stortinget klart sier fra at en legger til grunn at det skal være offentlig kontroll på vannressursene – altså den såkalte konsolideringsmodellen skal ligge til grunn i overskuelig framtid. Det synes jeg er bra å ta med seg, og derfor er jeg heller ikke – slik som representanten fra SV antyder – bekymret for at de viktige ressursene som skal komme fellesskapet til gode, skal gå ut på private hender. Men for Kristelig Folkeparti har det vært viktig i denne saken å jobbe for at vi kan være sikre på at industrien får tilgang på den kraften som de trenger, at de kan få de konkurransefortrinnene som de har i dag, og at de kan ha forutsigbarhet over nettopp den rimelige kraften. Historien i saken viser egentlig at det har vært en ganske stor enighet rundt måten å gjøre ting på, fordi det var krav fra ESA som gjorde at man i 2008 måtte ha endringer. Når en åpner opp for at en tredjedel kunne eies av private, ser en allerede nå i debatten her at en egentlig ønsker å skape en best mulig ordning for å sikre at industrien skal kunne få tilgang på kraften. Når jeg leser brevet fra statsråden, registrerer jeg med stor tilfredshet at statsråden understreker at han allerede nå jobber med å få til liknende ting som det vi fra opposisjonen har foreslått i representantforslaget. Så ser jeg også at i representantforslaget fra Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet så skriver vi og siterer Svein Sundsbø, direktør for industripolitikk i Norsk Industri. En kan vel ikke si at han er det nå lenger, men det han sier, er det jo desto større grunn til å lytte på for statsråden. For Sundsbø understreker, og vi siterer det altså i representantforslaget, at 15 år er for liten forutsigbarhet for industrien, og han ønsker mer langsiktige kraftkontrakter. Forslaget fra opposisjonen i dag går jo nettopp på hvordan en kan sikre den forutsigbarheten best mulig, og vi ber om en sak. Egentlig skulle jeg ønske at det var et forslag som regjeringspartiene kunne stemt for. Nå er jeg samtidig klar over den måten regjeringspartiene har valgt å behandle forslag på i disse periodene, så jeg skal ikke forvente at de stemmer for, men jeg forventer at den holdningen som Arbeiderpartiet har hatt i programmet, den holdningen som blir vist her i salen, også gjenspeiler seg i det som kommer fra statsråden. Men samtidig som vi og politisk rådgiver i OED peker på at det er viktig med langsiktighet i kraftkontraktene, tror jeg også en skal ta inn over seg at industrien gir klare tilbakemeldinger på at det også er en utfordring å få fastsatt rett pris på så langsiktige kontrakter, og at de derfor signaliserer at de har et ønske om å ta ut utbytte i form av naturalia, i form av kraft. Det mener jeg er, som vi skisserer det, og som et annet alternativ, et viktig forslag å lytte til, fordi hovedpoenget er at du skal kunne holde offentlig kontroll over ressursene samtidig som du kan gi bedriftene muligheten til å ta utbytte i kraft og sikre forutsigbarheten, sikre konkurransefortrinnet som de har. Til slutt vil jeg bare sende en oppfordring og en utfordring til statsråden, for jeg tror vi er enige om veien videre, og at det er viktig å sikre industrien tilgang på kraft. Når en så langt på vei antyder at ting skjer, er jeg spent på å høre fra statsråden hvordan det arbeidet ligger an, og om vi kan vente en sak og et endringsforslag til Stortinget i løpet av vårsesjonen.