Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2007-05-08:
Representantforslaget vi nå behandler, gir Stortinget muligheten til å drøfte en del prinsipielle spørsmål rundt Regjeringens næringspolitikk. I denne saken er kanskje det viktigste spørsmålet: Betyr eiendomsretten noe som helst for de rød-grønne partiene? Ser man på argumentasjonsutviklingen siden bo- og driveplikten kom inn i konsesjonsloven i 1974, har man gått bort fra intensjonen om en aktiv og selveiende bondestand til å bruke begrunnelser som bosetting og kulturlandskap. Altså er individets interesser av mindre betydning for regjeringspartiene enn hensynet til storsamfunnet og enkelte politiske partier. Sammen med alle de andre reguleringer som ligger til grunn for de rød-grønnes landbrukspolitikk og distriktspolitikk, ønsker man en politisk styrt bosetting i landet, ikke en bosetting styrt av innbyggerne. Innbyggerne er blitt brikker i et politisk spill, der tvangsreguleringer blir brukt for at innbyggerne skal innfri politiske visjoner, noe de samme politikerne ikke makter å oppnå ved bruk av andre politiske incitamenter. At dette er metoder som brukes i 2007, er skuffende. Ikke blir det noe bedre når man vet at i løpet av de siste femten årene har antall norske gårdsbruk blitt halvert. Det vil si at regjeringspartiene vil fortsette med en politikk som ikke fungerer, og som kan være i strid med internasjonalt regelverk som Norge er forpliktet til å følge. Det er på grensen til det naive når de rød-grønne tror at man under et slikt regime skal få nye innbyggere til distriktene. Folk flytter ikke til distriktene bare fordi enkelte politiske partier ønsker det, og i hvert fall ikke hvis det å flytte dit, gjør det nærmest umulig å ombestemme seg. Det kan se ut som lokalpolitikerne har en mer jordnær tilnærming til denne utfordringen, da undersøkelser viser at 9 av 10 som søker om det, får innfridd fritak fra boplikten. Men boplikten er bare ett av de elementene de rød-grønne ser seg blinde på. Prisreguleringen på landbrukseiendommer er et av de andre. Hvorfor politikere og byråkrater skal bestemme prisen på din egen eiendom, er uforståelig for de fleste. Investeringer og arbeid gjennom generasjoner skal altså prissettes av noen som ikke har gjort et eneste arbeidsslag på eiendommen, og som ikke har noen målsetting om å beskytte grunneiernes rettigheter og interesser. Regjeringspartiene har en iboende tro på at grunneiere selv ikke er de som best kan oppnå en rasjonell disponering av egen eiendom. Den prisreguleringen som frem til nå har blitt praktisert, har dessverre ført til at mange eiendommer forfaller. Vi ser et økende forfall på driftsbygninger samt forfall på produksjonsarealer. Mange har rett og slett gitt opp og driver ikke lenger produksjon på sin egen eiendom. Fremskrittspartiet ønsker en drastisk kursendring av reguleringspolitikken, der det er grunneierne selv som skal bestemme over eierskapet, driften og formålet med eiendommen. Å bruke begrunnelser som at landbruket har en spesiell finansieringsordning, øker jo bare inntrykket av at den statlige landbruksstøtten i realiteten er blodpenger. I alle andre sektorer og eierskapsformer er det jo det private initiativ og innovasjonsevne som blir fremelsket. Det er derfor skuffende at de rød-grønne ikke tillegger grunneiere innenfor landbruksnæringen de samme evner og potensial. I nyere tid har man i tillegg gått til nye angrep på landbruksnæringen. Kommunenes mulighet til å ilegge eiendomsskatt, samt statens mulighet til å kreve gevinstbeskatning ved salg, er bare noen av flere tiltak de rød-grønne bruker for å binde fast grunneiere til gården. Grunneiere omfattet av dagens konsesjonslov, går glipp av millioner av kroner i mulige inntekter som er bygd opp gjennom generasjoners harde arbeid. Samtidig fører dagens lov- og reguleringsstruktur til at næringen aldri vil kunne utvikle det effektiviseringspotensialet som ligger der. Sammen med de øvrige reguleringer er konsesjonsloven et sterkt hinder for å oppnå en utvikling av et robust landbruk som kan møte framtidige utfordringer. Fremskrittspartiet ønsker en næring preget av fleksibilitet og innovasjon, der grunneiere blir respektert som individer, og ikke brukt som politiske brikker. Til slutt vil jeg ta opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.