trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-01-09:
Historien har vist at oppdrettsnæringen er en syklisk næring med sterk internasjonal konkurranse. I EU-markedet er det en konkurrent som Skottland, og ellers Chile - spesielt innenfor laksenæringen. Nå har vi nye næringer innenfor den tradisjonelle havbruksnæringen. Jeg tenker da på skjellnæringen, som ikke har fått ordentlig fotfeste, og også torskenæringen. Jeg er litt opptatt av det totale avgiftstrykket og konkurransesituasjonen. Utenom de generelle avgiftene og skattene betaler oppdrettsnæringen nå forskningsavgift, eksportavgift, avgifter til Mattilsynet, og de har også store transportkostnader til markedet. Kanskje aller verst er konkurranseflaten ved rekruttering av folk til næringen, på grunn av nettolønnsordningen i handelsflåten. Nå er det også snakk om en arealavgift. Hva mener statsråden når det gjelder den framtidige konkurransesituasjonen i oppdrettsnæringen?
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg vil takke Sponheim og Venstre for engasjementet i forskning og høyere utdanning og takke for den invitasjonen til dialog som her kom. Jeg vil gjerne ha både Sponheim og Venstre med i en stjerneallianse, men jeg håper den skal være konkret! Jeg har tidligere her i Stortinget gitt uttrykk for at 3 pst.-målet står. Det står vi fast ved. Det er en krevende sak, og jeg vil minne oss alle om at det må til to viktige medspillere for å nå det målet. Den ene er oss selv, fra statens side, og den andre er næringslivet, som skal stå for to av de tre prosentene i forskningsinnsatsen. Min oppgave er å forsøke å nå målet fra statens side, 1 pst. av dette innen 2010, og samtidig stimulere næringslivet til å være med og satse. Jeg er veldig klar over at vi ikke får en satsing fra næringslivet hvis vi ikke gjør noe selv. Det er absolutt min ambisjon å gjøre maksimalt. Det er ikke nødvendig for meg å ramse opp for representanten Sponheim alle de gode forskningsprosjektene vi har i gang, og som vi kunne hatt mer av, men jeg vil understreke min vilje og min ambisjon til å få dette til. Jeg er helt overbevist om at vi alene ikke får det til, fordi vi ikke helt styrer næringslivet i denne saken. Det viktigste jeg kan gjøre, er å motivere våre utdannings- og forskningsinstitusjoner og å stimulere næringslivet.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg ønsker å se framover, og jeg ønsker å ta med alle gode virkemidler som kan stimulere forskning. I mitt arbeid med å få dette til er det viktig å ha god kontakt med de andre statsrådene, ikke minst nærings- og handelsministeren. Hans departement er i ferd med å legge fram en melding om innovasjon, hvor også vi fra Kunnskapsdepartementet er med. Jeg håper at vi gjennom det arbeidet kan forsterke gode ordninger som stimulerer til forskning. Jeg står selvfølgelig fast ved gleden over at bedriften fra Bergen i går fikk Nyskapingsprisen. Det var vel fortjent!
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Takk for spørsmålet. Jeg taler ikke med to tunger. Jeg bare erkjenner at målet er ambisiøst, og i valget mellom Fremskrittspartiets oppskrifter kunne det være fristende å si ja takk, begge deler. Jeg skal nå nøye meg med å si at jeg vil arbeide for at vi skal nå målet. Det er et tidsperspektiv på dette, og det er en krevende sak, men det er min ambisjon. Det er det jeg arbeider etter nå.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg vil selvfølgelig også her understreke at jeg var veldig ydmyk og takknemlig overfor bedriften i går. Så la det være sagt. Når det gjelder SkatteFUNN-ordningen og andre viktige ordninger som skal stimulere forskning, viste jeg til innovasjonsmeldingen fra Nærings- og handelsdepartementet. Denne er under arbeid, og den er også et samarbeid mellom Regjeringens ulike medlemmer. Jeg vil ikke forskuttere noe, men jeg skal love både representanten og ikke minst oss selv i Regjeringen at vi vil være veldig nøye med å se på hvilke ordninger som fungerer, og hvilke som ikke fungerer. Er det positive tilbakemeldinger, så tar vi dem selvfølgelig med oss.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg er glad for at jeg har mange med meg når det gjelder å finne både gode argumenter og gode virkemidler for å styrke forskningen. SkatteFUNN-ordningen er et av de elementene vi har. Jeg vil gjenta at dette ikke er mitt ansvar alene. Jeg står her sammen med flere statsråder, bl.a. nærings- og handelsministeren som har det direkte ansvaret for akkurat dette. Men i hans melding om innovasjon er også jeg og mitt departement med, og jeg kan igjen love, og jeg gjentar det jeg sa i stad, at vi vil se på alle gode ordninger som også i tilfelle viser seg å ha fungert positivt, når vi skal stimulere næringslivet til å være med på laget og drive mer forskning.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg deler representantens bekymring over matematikkunnskapene og har stor forståelse for at det er et diskusjonstema. Som statsråd blander jeg meg ikke inn i universitetenes interne prioriteringer, så det er oppløftende at Universitetet i Oslo i samme artikkel sier at de ser sitt ansvar i akkurat det å få høynet nivået på matematikkunnskapene. Det som imidlertid er mitt ansvar, som også representanten var inne på, har med rammevilkårene og de overordnede vilkårene å gjøre. Da er selvfølgelig penger én ting, og det er en sak som vi arbeider med i budsjettsammenheng. Men det er også andre virkemidler her. Løftene for realfagene håper jeg jo også skal virke på lengre sikt, særlig hvis man har institusjonene selv med seg. Jeg har også lyst til å nevne, og er glad for å få en anledning til det, at når vi nå går gjennom lærerutdanningen, som jeg tror er en viktig faktor i dette fordi det har med motivasjon kombinert med kompetanse å gjøre, vil vi prøve, gjennom det vi der forhåpentligvis kan legge fram også til debatt i Stortinget, å motivere flere lærerstudenter til å velge fordypning i matematikk og realfag. Det er altfor få som gjør det i dag. Dermed får vi et litt for svakt utgangspunkt. Så må vi også sikre at innholdet i matematikkfaget i lærerutdanningen er i samsvar med behovene. Vi har en utfordring når vi ser hvordan dette forplanter seg opp i universitetssystemet. Det ser jeg. Men dette er blant det vi vil prøve å satse på for å gjøre bildet bedre i framtiden.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg har nevnt noen av de tiltakene som allerede er i gang. Jeg tror det er like viktig å tenke på hvordan vi kan forsterke og eventuelt kanskje endre innretningen på noen av de tiltakene som er, framfor hele tiden å finne nye tiltak. Men jeg er også opptatt av at vi søker etter det, og er selvfølgelig åpen for ideer til tiltak som kan være med på å styrke kompetansen. Ett tiltak som jeg ikke nevnte i mitt forrige svar, er en fortsatt styrking av etter- og videreutdanning for lærere, bl.a. i nettopp matematikk og realfag. Jeg tror faktisk at i dette tilfellet må noe mer av det samme som vi har holdt på med, i hvert fall være en del av løsningen.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Det er en viktig forutsetning for Kvalitetsreformen at institusjonene skal være autonome, at de altså skal ha en ganske stor grad av styring over sine egne rammer. Men det tar selvfølgelig ikke fra meg det overordnede ansvaret for rammene. Det er, som jeg sa i mitt forrige svar, et viktig budsjettspørsmål, som jeg selvfølgelig ikke kan si noe mer om her. Jeg vil fremdeles framheve at det er universitetenes ansvar å prioritere innenfor de rammer de til enhver tid har, og kanskje være litt våkne i forhold til de viktige temaene og de viktige områdene, f.eks. realfag, som er et helt spesielt satsingsområde, og som burde få den prioritet det skal ha, uansett ramme.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg nevnte i et av mine tidligere svar at vi nå er i ferd med å arbeide med lærerutdanningen. Et av de aller viktigste målene er nettopp å heve statusen for både lærerutdanningen og lærerne. For å få til det er det ett viktig krav, og det går på opptak. Hvordan skal vi klare å rekruttere til lærerutdanningen, altså våre framtidige lærere, de beste, de som er motivert, og hvordan skal vi klare å få dem inn i en utdanning som er med på å videreutvikle de gode egenskapene som ikke bare handler om faglig kompetanse, men også om evnen til å motivere og stimulere til god læring? Det er et meget viktig spørsmål for oss. Jeg er glad for at det ble tatt opp og understreket av representanten Tørresdal.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Når det gjelder forskningsmålet, vil jeg igjen gjenta - som jeg har gjort flere ganger i denne salen - at det målet står fast. Det er en ganske stor aktivitet nå for å få på plass nødvendige, både strategiske og konkrete, prosjekter i henhold til forskningsmeldingen som Stortinget har vedtatt, for å fortsette den strategien for å nå målet. Men jeg vil ærlig innrømme også her at det er krevende, og vi har gått litt for små skritt. Det gjelder både staten og næringslivet. Så jeg skal ikke legge skjul på at det er en krevende øvelse. Men jeg gjør absolutt det jeg kan for å få det til, og for å fortsette med den strategien som er begynt, og som Stortinget har sluttet seg til, ved å satse på viktige områder. Nå har jo noen av disse områdene blitt spesielt viktige i den senere tid. Ikke minst gjelder det området miljø og klima, som også var en del av elementene i forskningsmeldingen. Når det gjelder Forskningsfondet og bruk av midler til ulike deler av forskningen, har representanten Eriksen Søreide helt rett i at noe av avkastningen fra Forskningsfondet nå er brukt til EU-forskningen. Jeg vil likevel si at forskningen i forbindelse med EUs 7. rammeprogram er en meget viktig del av norsk forskning. Jeg ser poenget med begrensning av handlefriheten innenfor Forskningsrådet, men jeg ser likevel det store utbyttet vi har av den EU-forskningen som norske forskningsmiljøer er med i. En siste kommentar til det er at hvor stor avkastningen blir, avhenger selvfølgelig av fondets størrelse. Så her er det også et viktig stykke arbeid å gjøre, ikke minst for meg og for Regjeringen, for å komme i mål i akkurat det spørsmålet.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Hele gårsdagen var jeg til stede på en ganske viktig konferanse som ble arrangert av NHO, hvor et av de viktigste temaene var samarbeid mellom stat og næringsliv om forskning. Jeg brukte også den dagen til å understreke at det er min ambisjon å få næringslivet med på laget. Hvis ikke når vi iallfall ikke de 3 pst. For å klare det må også staten vise vilje. Jeg mener at vi har gjort det. Selv om vi er et stykke unna akkurat det målet, har vi faktisk økt forskningsinnsatsen fra 2007 til 2008 med 1,2 milliarder kr, og det har vært en betydelig økning av innsatsen i de årene denne regjeringen har sittet. Så det er gjort, etter min mening, nok til å gi et signal til næringslivet om at her trenger vi å gå sammen. Jeg er opptatt av at vi klarer å få til det spleiselaget på best mulig måte, med gode samarbeidsforhold og et godt samarbeidsklima mellom stat og næringsliv.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Nei, jeg ser egenlig ikke den faren. Jeg tror det er gode muligheter for forskere i framtiden. Vi skal snart legge fram en melding om rekruttering, hvor dette skal drøftes nærmere. Men det jeg ser en fare for, er at vi i denne litt - la oss si - opphetede debatten om mål og prosenter glemmer det som faktisk gjøres. Det betyr ikke at jeg ikke tar hensyn til målene, men jeg vil gjerne understreke, både overfor representanten her og ellers, at vi gjør en ganske stor innsats. Det er veldig mye god forskning som gjøres i Norge, og vi har økt rammen for forskning fra i fjor til i år med 1,2 milliarder kr, og det er ikke småtteri.
Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg kan faktisk svare ja på det spørsmålet. Jeg vurderer disse elementene hele tiden. Alle de tre elementene som representanten Dørum her viser til, er viktige deler av den vurderingen vi nå gjør for å styrke og øke forskningen. Det gjelder dette med å gi handlefrihet. Vi ser problemet med at man har et langsiktig perspektiv i forskning opp mot en kortsiktig statsbudsjettssyklus på ett år, og vi er veldig opptatt av å få til den styrkingen som ligger i å ta noen viktige strategiske grep. Så ja - de elementene som nevnes her, er en del av min vurdering.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Vi er kommet i en litt underlig situasjon i forskningspolitikken nå. Det å tale med to tunger blir sjeldent satt pris på, men nå har vi en forskningsstatsråd som helt åpent går ut og taler med to tunger. I dag har vi hørt at hun snakker om en «stjerneallianse», om et urealistisk «3 pst.-mål» innen 2010. Dette skaper en del utfordringer, og senest i TV 2 Nyhetskanalen i går sa statsråden noe sånt som at i forhold til målene er de skrittene vi tar, litt for små. Jeg antar at statsråden da viste til de skrittene som Regjeringen tar, som er altfor små i forhold til det målet vi har innen forskningspolitikken. Fremskrittspartiet mener at her må man gjøre ett av to. Enten må man si at 3 pst.-målet ikke kommer til å bli nådd, og man må lage en ny målplan, eller så må man rett og slett ta større skritt og trappe kraftig opp, slik at vi kan nå 3 pst.-målet innen 2010. Hva velger statsråden?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Mitt spørsmål går til statsråd Aasland. Norske elever er internasjonalt kjent for å ha dårlige kunnskaper i matematikk. Til tross for at vi gjennom flere år har hatt en realfagsatsing i dette landet, så er resultatene av den realfagsatsingen ifølge evalueringsrapporten veldig dårlig. Dette ser ut til å forplante seg i det øvrige utdanningssystemet, også når det gjelder høyere utdanning. I Aftenposten mandag kunne vi lese at av 250 studenter som i høst meldte seg til Matt1000 ved Universitetet i Oslo, strøk 49 pst. Av dem som bestod, var gjennomsnittskarakteren D, og ingen studenter fikk beste karakter, som er A. Regjeringens satsing på høyere utdanning har bl.a. ført til at Universitetet i Oslo i 2008 må kutte 205 mill. kr i sine budsjetter. Det matematisk-naturvitenskaplige fakultet ved Universitetet i Oslo må alene kutte 22,9 mill. kr. Det er en sterk bekymring i hele Kunnskaps-Norge over de begredelige resultantene som studentene presterer, og jeg vil utfordre statsråden på følgende: På hvilken måte mener statsråden at ytterligere kutt ved utdanningsinstitusjonene vil bidra til å bedre studentenes kompetanse i f.eks. matematikk?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Realiteten er jo at til tross for realfagsatsingen, som har ført til at flere elever velger realfag i grunnopplæringen, øker ikke kunnskapsnivået til elevene. Det er heller ikke reflektert noe høyere kunnskapsnivå blant studentene. Det er sterkt bekymringsfullt. Det er faktisk dramatisk. Jeg føler ikke at statsråden egentlig har erkjent hvor dramatisk det vil være for Norge på lang sikt hvis hun ikke klarer å løse denne situasjonen raskt. Jeg synes at de tiltakene som statsråden nevner, ikke er gode nok. De ligger på en måte tilbake i tid. Det er ingen nye tiltak. Jeg er helt sikker på at en statsråd med store ambisjoner for høyere utdanning, som statsråden hevder hun har, vil se sitt ansvar og gjøre noe med rammevilkårene for høyere utdanning, bl.a. når det gjelder økonomi. Men hvis vi ser bort fra økonomi et lite øyeblikk, selv om det er veldig viktig, hvilke fire nye tiltak - nye tiltak - vil denne regjeringen gjennomføre i 2008 for å bedre studentenes kunnskap i matematikk?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Jeg kan ikke dy meg for å bemerke at jeg synes vi har en forskningsminister som er litt mer ambisiøs enn den regjeringen hun representerer, og det er et godt utgangspunkt. Likevel har hennes statsrådskolleger og ikke minst regjeringssjefen gått rundt og klaget på næringslivets manglende forskningsinnsats. Nå hører vi at statsråden erkjenner at også staten ligger etter, og de siste beregningene viser at for å nå den offentlige målsettingen må vi opp 8 milliarder kr i 2008-budsjettet. Andre beregninger viser at vi nå har gått ytterligere ned i andel BNP, som nå ligger under 1,5 pst. Dette er veldig bekymringsfullt, og den usikkerheten som skapes ved ulike signaler fra Regjeringen til enhver tid, påvirker selvfølgelig også de akademiske miljøene på en negativ måte. Per Brandtzæg, som også hovedspørreren siterte, har en artikkel i Dagbladet 27. november 2007, hvor han skriver: «Mens diskusjonen går om prosenter og brutte løfter, mister stadig flere norske forskere i midlertidige stillinger troen på akademisk karriere.» Ser ikke statsråden at det er fare for rekrutteringen til forskeryrket i fremtiden?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-01-09:
Jeg var også til stede under utdelingen av Innovasjonsprisen i går og gledet meg i og for seg over at statsråden var veldig opptatt av å rose SkatteFUNN-ordningen. Hun var faktisk så opptatt av det at jeg tror hun glemte å rose gründerne bak bedriften. Det er litt underlig i lys av at Regjeringen faktisk har strammet inn på SkatteFUNN-ordningen, og at Høyre og opposisjonen for øvrig i sine alternative budsjett har foreslått en forsterkning av ordningen, for, som ministeren sier, her får man ingen ting uten at også staten er med på å gi de rette incentivene for ordningen. Så noterte jeg meg at hun heller ikke svarte på representanten Sponheims spørsmål. Nå kommer det jo en evaluering av SkatteFUNN-ordningen, som er rett rundt hjørnet, og ryktene sier at den er ganske positiv. Så spørsmålet er: Kan statsråden forsikre om at hun både i lys av prisutdelingen i går og forhåpentligvis i lys av den evalueringen som kommer, ikke vil gjøre noe for ytterligere å svekke SkatteFUNN-ordningen?
Karen Marie Hartmark (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Representanten Sponheim understreket behovet for en sterkere innsats på forskning i Norge. Det er viktig med konkrete tiltak for å oppnå mer forskning, også i næringslivet. På NHOs årskonferanse i går kom det klar melding om dette, bl.a. fordi det gir gode ringvirkninger til samfunnet for øvrig. Et tiltak som virker, som også har vært nevnt nå, er SkatteFUNN-ordningen. Ministeren sier at hun vil forsterke gode ordninger som også stimulerer forskning i næringslivet. Betyr dette at ministeren vil styrke SkatteFUNN-ordningen som Regjeringen tidligere har svekket? Kan vi få et klart svar på dette?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-01-09:
Skal forskning lykkes, trengs det et strategisk handlingsrom. Det trengs et slikt handlingsrom for å lykkes når det gjelder energi, klima, nye materialer og bioteknologi. Etter Venstres oppfatning er det tre tunge elementer som skal til for å sikre det som er et strategisk handlingsrom - nemlig forutsigbarhet og frihetsgrader. Det er for det første et forskningsfond hvor avkastningen kan brukes til store satsinger, i motsetning til nå, hvor det er bundet opp. For det andre er det tilstrekkelig med basisbevilgninger til universiteter og høyskoler, og ikke det som er den nåværende situasjonen. Og for det tredje er det vilje til forsøk med flerårige budsjetter på viktige forskningsområder. Er statsråden villig til å vurdere disse elementene og bruke disse elementene som ledd i et strategisk handlingsrom i framtidens norske forskning?
Svein Flåtten (Høyre), 2008-01-09:
Jeg har et spørsmål til finansministeren. La meg også benytte anledningen til å ønske henne et riktig godt nytt år. Spørsmålet er som følger: «Deltidsarbeidende personer får ingen forholdsvis reduksjon i bunnfradraget i forhold til antall reisedager ved standard avstandsfradrag i arbeidsinntekt. Det betyr i praksis at deltidsarbeidende, som også har lavere årsinntekter, selv må bære en større andel av reiseutgifter til og fra arbeidsstedet enn de som er i full jobb. Mener statsråden dette er en forskjellsbehandling av denne gruppe arbeidstakere som det er grunn til å se nærmere på?»
Svein Flåtten (Høyre), 2008-01-09:
Jeg skjønner at finansministeren og hennes stab har brukt dagene på nyåret godt til å problematisere hva som ville være vanskelighetene ved dette. Det ser jeg også hvis man vil gå inn på hver enkelt skattyter. Men det er et faktum at dette oppfattes som urettferdig av ganske mange som har denne typen jobber. Uten å ha gått veldig nøye inn i det er det min oppfatning at ved f.eks. å operere med noen forskjellige bunnfradrag for deltidsarbeidende - det er klart man ikke vil treffe hver enkelt skattyter akkurat - kunne man kanskje få til en noe større rettferdighet, noe jeg tror ville bli oppfattet som positivt, og som kanskje også ville stimulere til arbeid - noe som er viktig.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-01-09:
Nei, jeg har ingen eksakte forslag til det. Men det som egentlig lå i spørsmålet mitt, var om kanskje statsråden hadde gode forslag til det. Det har hun da ikke, og jeg konstaterer at vi har begynt dette året omtrent som vi sluttet, i hvert fall i en del saker i det forrige året, at det som innebærer skattelettelser, møter en relativt sterk motstand fra statsråden. På dette området er jeg ganske sikker på at veldig mange ville oppfatte det som positivt hvis man i hvert fall gikk inn og så litt på dette. For det er et problem at veldig mange er deltidsarbeidende. Ikke minst statsråden og hennes parti har veldig ofte pekt på dette. Som sagt: Det var lite positivt i dette, og tilbakemeldingen til alle de ganske mange som har henvendt seg til meg, blir at denne måten å oppnå skattelette på vil man i hvert fall ikke få av den nåværende statsråden.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg starter gjerne med å ønske både presidenten og representanten Flåtten godt nytt år. Vi har ukentlige møter i Stortinget om ulike spørsmål, f.eks. skatt. Retten til fradrag for utgifter til reise mellom hjem og arbeidssted følger av skatteloven § 6-44. Fradraget gis i alminnelig inntekt og er begrenset til den delen av beløpet som overstiger 12 800 kr. Den nedre grensen ble oppjustert fra 9 200 kr til 12 800 kr med virkning fra og med inntektsåret 2005, etter forslag fra regjeringen Bondevik II. Senere har den nedre grensen stått nominelt uendret, noe som reelt sett innebærer en utvidet fradragsrett. Vår regjering har altså gjennomført en forsiktig lettelse på dette. Det nedre grensebeløpet innebærer at fradrag for slike kostnader av lavere og midlere størrelse avskjæres, slik at fradraget gis til personer med mer betydelige reisekostnader. At det ikke gis direkte fradrag for lavere og midlere reisekostnader, må også ses i sammenheng med satsstrukturen på lønnsinntekter og størrelsen på standardiserte fradrag i tilknytning til slike inntekter, først og fremst det betydelige minstefradraget. Ligningsadministrativt er det hensiktsmessig å unngå individuelt oppgjør for mindre og midlere reisekostnader, og også for den enkelte skattyter betyr en slik innretning av regelverket forenklinger. Blant annet bidrar dette til en smidig gjennomføring av ordningen med forhåndsutfylt selvangivelse. De forenklingsgevinstene som ligger i dagens ordning, ville bli betydelig redusert om den nedre grensen for reisefradrag ble knyttet til mer individuelle vurderinger av den enkeltes stillingsandel mv. En skalering av fradragets størrelse kun knyttet til stillingsbrøk ville dessuten kunne framstå som urimelig. Det vises i den sammenheng til at en som f.eks. er ansatt i en 70 pst. stilling, vil kunne ha like mange arbeidsreiser som en som er ansatt i en 100 pst. stilling, bare med kortere arbeidsdager, og dermed like store reiseutgifter som en som har full jobb. Tilsvarende vil en som er ansatt i en 100 pst. stilling, kunne ha færre arbeidsreiser i løpet av en uke enn en som er ansatt i en lavere stillingsprosent, f.eks. i yrker hvor en har turnusordninger, nattevakter e.l. I prinsippet skulle da konsekvenshensyn også tilsi at personer med mer enn full stillingsbrøk skulle ha en høyere grense enn den ordinære for fulltidsstillinger. En differensiering av den nedre beløpsgrensen etter slike linjer ville framstå som byråkratisk og være ressurskrevende både for den enkelte skattyter og for ligningsetaten. Blant annet ville en slik løsning utløse et ikke ubetydelig kontrollbehov. Løsningen vil heller ikke kunne garantere mer rimelige resultater enn det som følger av dagens regelverk.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
Jeg tror at hovedproblemstillingen her ikke nødvendigvis er at reiseutgiftene til en deltidsarbeidende kan være mye forskjellig fra det som er reiseutgiftene til en heltidsarbeidende. Hvis man f.eks. jobber halv dag og har reiseutgifter fram og tilbake hver dag, er det ikke stillingsprosenten som avgjør, men antall dager man faktisk jobber, og antall dager man faktisk har reiseutgifter. Derfor er det veldig krevende å klare å få til en ordning som uansett ville oppfattes rettferdig. For det representanten Flåtten beskriver, er et system som tar utgangspunkt i én bestemt måte å jobbe deltid på, nemlig f.eks. å jobbe annen hver dag. Da er det mye rimeligere at man ser på de grensene som faktisk gjelder for utgifter til reise. Jeg ser ikke at representanten Flåtten har noe forslag til hvordan dette kan gjøres som ville bli sett på som rettferdig av alle.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-01-09:
I skattepolitikken tror jeg at det er viktig å velge virkemidler ut fra det man ønsker å oppnå. Hvis man ønsker å oppnå skattelette for deltidsarbeidende, fins det mange andre, mer effektive måter å gjennomføre det på, f.eks. ved å lette beskatningen på de lavere inntektene. Det ville dermed være knyttet til hva deltidsarbeidende har i arbeidsinntekt, og uavhengig av hva de har av arbeidsreiser, fordi deltidsarbeidende kan organisere arbeidstiden sin på veldig forskjellige måter. En deltidsarbeidende kan ha like store reisekostnader som en heltidsarbeidende. Jeg prøver å legge meg i selen for å ta alle utfordringene fra representanten Flåtten på alvor, for det kan være små og store skattesaker som kan virke enten urimelige eller irriterende eller urettferdige. Men det er ikke alltid de virkemidlene som Flåtten foreslår, er de som er mest effektive i forhold til det som er problemstillingen for denne gruppen. Jeg tror det er mye mer effektivt - og det vet vi også i forhold til å påvirke arbeidstilbudet f.eks. - hvis man retter innsatsen inn mot(presidenten klubber) en omfordeling som dreier seg om at hvis man skal gi skattelettelser, skal de gis til dem med de laveste inntektene. (presidenten klubber)
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-01-09:
Jeg har tillatt meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «8. desember 2007 ble det kjent i media at Enova fortsatt har ubrukte millioner på budsjettet for 2007 til støtte til energisparing og miljøvennlig energiomlegging. Likevel opplever fortsatt personer som har søkt om støtte fra Enova til omlegging fra oljefyr til luft-til-vann varmepumpe i private boliger, at de ikke har fått vurdert sin søknad. Kan statsråden love at alle søknader som tilfredsstiller kravene for å få støtte, vil kunne bli innvilget med de ledige midler Enova fortsatt har til disposisjon?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-01-09:
Jeg takker statsråden for svaret, som i alle fall var opplysende. Dette illustrerer den store, massive interessen det er for å gå fra fossil oppvarming i særdeleshet og over til fornybar, og for å bidra til å få energiforbruket nedover. Med den rollen som dagens regjering i likhet med den forrige har gitt Enova, og når det kommer frem at det i desember måned fortsatt er ubrukte midler, vil jeg tro at det må være i alles interesse at man strammer inn behandlingsprosedyren og også prosedyren overfor søkerne, som er i et så massivt omfang, som statsråden illustrerer her. Vil statsråden sørge for at det blir tatt kontakt med Enova, slik at saksbehandlingen kan skje raskere og på en mer publikumsvennlig måte?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-01-09:
Jeg tror kanskje det vil være fornuftig, når man ser fremover, å foreta en grundig gjennomgang av dette forvaltningsregimet, for resultatet er, i tråd med statsrådens svar, at mange velger å hoppe av. Det tar for lang tid med saksbehandling, søkere får ikke svar, osv., og det gir ikke den effekt, energigevinst, som vi alle sammen ønsker her fra denne sal. Samtidig har jeg lyst til bare å peke på at det i Soria Moria-erklæringen henvises til at man ønsker å innføre en vrakpant på oljekjeler som byttes inn i kjeler som er basert på fornybar varme. Også på dette området kom det i hvert fall før jul frem opplysninger om at denne ordningen ennå ikke er på plass. Det illustrerer bare at det på hele dette fornybarområdet er all grunn til å ta en gjennomgang av saksbehandlingstiden og den oppfølgingen som de titusener av søkere føler de får fra statens eget apparat.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-01-09:
Tilskuddsordninga til elektrisitetssparing i husholdninger ble lansert i slutten av august 2006. Enova fikk i oppdrag å forvalte ordninga. Ordninga er ikke finansiert med midler fra Energifondet, men gjennom en særskilt bevilgning over statsbudsjettet på 71 mill. kr. Så langt har Enova mottatt over 20 500 søknader. Per 1. desember har 4 400 husholdninger fått utbetalt støtte etter at de har rapportert at tiltak er gjennomført. 4 600 husholdninger har valgt ikke å gjennomføre tiltak etter å ha fått tilsagn om støtte. Bakgrunnen for at mange husholdninger nå venter på å få innvilget støtte, er at Enova ikke kan disponere midler utover rammen på 71 mill. kr. Siden oppstart av ordninga har den samlede rammen til enhver tid vært disponert gjennom tilsagn om støtte og utbetalte midler. For denne ordninga, som for andre lignende ordninger, viser det seg at en relativt høy andel av husholdningene som får tilsagn om støtte, velger ikke å benytte tilsagnet. Når et tilsagn kan ha en varighet på opptil åtte måneder, vil det ta tid før Enova får rullert ubrukte tilsagn. Dette gjør også at det vil ta tid før hele rammen på 71 mill. kr kommer til utbetaling. Som kjent har Varmeprodusentenes Forening klaget på denne tilskuddsordninga, og ESA har nå åpnet formell undersøkelse av saken. Jeg legger ikke opp til å gjøre endringer i ordninga før denne saken er avklart.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-01-09:
Jeg er ikke i tvil om at representanten Kristiansen og jeg har helt identiske målsettinger i denne saken. Her er det laget en ordning som skal legge til rette for energisparing. Det er noe vi bør ha høye ambisjoner om i Norge framover, og det er riktig, som representanten sier, at den store mengden søknader er et uttrykk for den store interessen for dette. Det er veldig bra. Jeg tror at varmepumper kommer til å bli en stadig viktigere del av energiforsyninga, og tror også vi kan tilskrive den overgangen til det faktum at vi nå begynner å få en utflating av forbruket i husholdningene. Det er bra. Når det gjelder å gjøre justeringer på sjølve ordninga, følger Enova det forvaltningsregimet som det er lagt opp til. Det er problematisk å gjøre endringer i det nå, bl.a. fordi ESA har åpnet formell undersøkelse av saken.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-01-09:
I forhold til den tilskuddsordninga som spørsmålet gjelder, er det nå en hovedutfordring at ESA har startet formell undersøkelse av saken basert på en klage fra Varmeprodusentenes Forening. Det er en levende illustrasjon på hvor krevende det er å finne fram til ordninger som kan fungere. Jeg forstår det da slik at representanten Kristiansen er begeistret for den ordninga, og jeg håper da også vi vil få støtte i det videre arbeidet med denne saken vis-à-vis ESA for å sikre at vi også for framtida kan ha denne type ordninger. Så er jeg alltid rede til å se på hvordan vi kan forvalte ordninger på en hensiktsmessig måte. Enova er sjølsagt nødt til å forholde seg til det reglementet som til enhver tid gjelder. Jeg er opptatt av at vi skal finne smidige ordninger. Den erfaringa vi har etter hvert nå med denne typen ordninger, er at til tross for at ganske mange får innvilget det de søker om, velger de ikke å benytte seg av ordninga, og det er mulig vi kan finne løsninger på hvordan vi skal ta høyde for det framover. Så jeg møter problemstillinga som representanten tar opp, med positiv velvilje, i den forstand at jeg syns vi skal tenke gjennom hvordan vi kan gjøre dette bedre.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-01-09:
Staten skal være en god og krevende eier, også i StatoilHydro. Dette betyr bl.a. at vi er opptatt av å følge aksjelovens bestemmelser og Regjeringas egne hovedprinsipper for godt eierskap. Disse har vi presentert for Stortinget i St.meld. nr. 13 for 2006-2007, Et aktivt og langsiktig eierskap. Dette tilsier at staten som en stor eier normalt ikke griper inn i enkeltsaker. StatoilHydros beslutning om å overta oljesandvirksomheten i Canada var en forretningsmessig avgjørelse fattet av selskapets styre, som er det ansvarlige organ for denne type avgjørelser. Det er viktig at denne rollefordelinga respekteres og gjennomføres i praksis. Styret og andre styrende organer i et selskap skal ha og ta ansvar og skal i etterhånd vurderes og bedømmes etter hvordan de har skjøttet sine oppgaver. Det er også viktig å huske på at Canada er et OECD-land med godt utviklet nasjonal miljølovgivning. Dette medfører at det blir stilt sjølstendige krav til selskaper som opererer der, på samme måte som Norge gjennom norske lover og regler stiller krav til selskaper som opererer her. StatoilHydro legger i sin strategi vekt på å sikre forsvarlig virksomhet som verner om mennesker, miljø, samfunn og eiendeler. Selskapet sier også at det vil bruke naturressursene effektivt og levere energi som støtter opp under bærekraftig utvikling. Norsk petroleumsindustri har vært underlagt strenge krav til miljø og samfunnsansvar i Norge. Denne kompetansen kan bidra til å gi selskapet nye muligheter internasjonalt. Dette kan vise seg å være særlig relevant i forbindelse med selskapets utvinning av oljesand i Canada. Selskapets engasjement i utvinninga av oljesand er en utfordring, men gir også muligheter utover det reint forretningsmessige. Teknologien som benyttes der, er fremdeles i en relativt tidlig utviklingsfase, og potensialet for miljømessig forbedring og generell effektivisering antas å være stort. Min uttalelse i Aftenposten var av generell art og ikke spesielt rettet mot StatoilHydro. Det er som nevnt selskapets ledelse og styre som er ansvarlig for beslutninga om å kjøpe seg inn i canadisk oljesand. Min uttalelse i Aftenposten får derfor ikke følger for den investeringsbeslutninga som selskapet har gjort.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-01-09:
Det ville jo vært meget oppsiktsvekkende om jeg ikke hadde sett den sammenhengen. Ja, det er ikke noen tvil om det: Olje og gass står for en hovedtyngde av utslippene i verden. Derfor er det, som jeg har gjort tindrende klart, en målsetting at vi også skal få utslippene fra norsk sokkel ytterligere ned. Det var bl.a. det jeg la aller mest vekt på da vi fikk en lite oppløftende rapport på fredag om elektrifisering av sokkelen. Vi gir definitivt ikke opp vår ambisjon om å få utslippene ytterligere ned på norsk sokkel. Nå må vi leite etter virkemidler som går utover elektrifisering. Vi skal ikke avvise elektrifisering, men vi må også leite etter andre virkemidler. Vårt mål må være å komme raskt over fra den fossile tidsalder til den fornybare tidsalder. Jeg skulle ønske at den overgangen kunne gått raskere enn det den gjør i dag, men vi må basere oss på å forbruke fossil energi i en god del tiår framover. Hvis vi ikke skulle utvinne fossil energi framover, blir det i praksis umulig for fattigfolk i den fattige del av verden å komme ut av fattigdommen, for det vil kreve energi å kunne heve sin levestandard. Jeg skulle sjølsagt ønske at vi kunne ha basert mer på fornybar energi raskere. Vi skal gjøre alt vi kan for å få opp tempoet på utviklinga av fornybar energi, men i mange år framover vil fattigfolk være avhengig av olje, gass og kull.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-01-09:
Spørsmålet er ikke tindrende klart, men vi vil utøve vårt eierskap på en sånn måte at vi har allmenne diskusjoner med selskapet i en eierskapsdialog, med de forventninger om oppfølging som sjølsagt ligger i det. Så må vi også ta høyde for at det er flere eiere i selskapet, men staten er en dominerende eier, og ergo er eierskapsdialogen meget viktig. Når det gjelder fornybarfeltet, ser vi en gradvis økende satsing på det i StatoilHydro. Det har sjølsagt statens og Regjeringas fulle tilslutning. Det er et av de områdene som vi vil ha brei og intens dialog med StatoilHydro om framover. Et av de feltene som StatoilHydro nå velger å bruke mer penger og ressurser på, er satsinga på havvindmøller. Det er et eksempel på et område som Regjeringa er begeistret over.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
«I Aftenposten 2. januar 2008 uttaler statsråden at Norge ikke vil redde verden ved å stenge ned vår oljeproduksjon, da produksjonen er blant verdens reneste. Alternativet vil være mer forurensende oljeproduksjon, for eksempel fra oljesand, uttaler statsråden. StatoilHydro har investert 10 milliarder kr i oljesandsprosjektet i Alberta vest i Canada. Hvilke følger får statsrådens uttalelser om oljesandproduksjon for StatoilHydro?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Jeg takker for svaret fra statsråden. Jeg konstaterer at statsrådens bekymring i forhold til oljesandproduksjon ikke vil få noen konsekvenser for de 62,5 pst. som staten eier i StatoilHydro. Statsråden utnevnte seg selv til klimaminister idet hun ble olje- og energiminister. Det er flott, for vi trenger gode klimaministre, og vi trenger gode miljøvernministre med stort gjennomslag. Samtidig sier statsråden i intervjuet 2. januar i Aftenposten at det er viktig at vi fortsetter vår olje- og gassproduksjon ut fra en solidaritetstanke, i solidaritet med dem som ikke har energi. Vi vet at energi er viktig for å komme ut av fattigdom, det er det ikke noen tvil om, men spørsmålet er hvilken type energi. Mitt spørsmål til statsråden er om hun ser sammenhengen mellom olje- og gassproduksjon og de klimautfordringene verden står overfor.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-01-09:
Statsråden sa i sitt hovedsvar til meg at staten skulle være en god og krevende eier i forhold til StatoilHydro. I innstillingen fra Stortinget om StatoilHydros sammenslåing sier en samlet komite at StatoilHydro må legge vekt på å bli et selskap som satser på ny fornybar energi. Dette var en viktig merknad fra komiteen og i det arbeidet som skjedde der. Statsråden sa også i svaret til meg at man ikke vil gripe inn i enkeltsaker. Min utfordring til statsråden er da: Hvordan vil statsråden og Regjeringen bruke sin store eiermakt på et stort saksfelt - egentlig kanskje en dreining av det som StatoilHydro pr. i dag er - for å følge opp Stortingets vedtak om at StatoilHydro i framtiden skal bli det store dominerende energiselskapet? Hvordan vil statsråden bruke sin makt til å få selskapet dit?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-01-09:
La meg først få benytte anledningen til å ønske utenriksministeren og hele hans stab et riktig godt nytt år. Jeg ser frem til samarbeidet i 2008. Det første spørsmålet fra min side i det nye året lyder som følger: «I NRK 7. november 2007 understreket statssekretær Raymond Johansen at Vest-Sahara er annektert av Marokko, men hevdet samtidig at det er feil å kalle Vest-Sahara for okkupert, «siden områdets status ennå ikke er avklart». Ettersom flere FN-resolusjoner, samt uttalelser fra både tidligere norske regjeringer, bl.a. Bondevik II, fra SV og Ap, understreker at Vest-Sahara er okkupert, vil jeg be om følgende avklaring: Hvorfor velger Utenriksdepartementet å tåkelegge det faktum at Vest-Sahara er ulovlig okkupert av Marokko?»
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-01-09:
Jeg takker for svaret. Nå er det jo slik at Norge har tilstedeværelse i regionen og vil vel få økt tilstedeværelse i regionen også gjennom Algerie. Spørsmålet er om det vil medføre økt fokusering på Vest-Sahara fra norsk side, eventuelt om en da kan forutse en mer aktiv rolle fra vår side i prosessen mellom partene.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2008-01-09:
Jeg takker for tilleggssvaret, og avslutningsvis vil jeg spørre om Regjeringen for sin del har et syn på hva en realistisk, men rettferdig løsning kunne gå i retning av i denne konflikten. Nå sa utenriksministeren noe om hva som vektlegges i FN, men har en et syn på dette i Regjeringen, og kan utenriksministeren utdype om en har en mening om veien videre for å nå frem til en slik løsning?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Jeg takker for nyttårshilsenen og ønsker representanten og presidenten godt nytt år fra meg og Utenriksdepartementet. Som representanten Vallersnes er godt kjent med, er Vest-Sahara et omstridt område, hvor det pågår forhandlinger om rettslig status mellom partene i FNs regi. Norge ønsker ikke ensidig å påvirke eller forskuttere utfallet av disse forhandlingene. Derfor velger Regjeringen å omtale dette sakskomplekset som «situasjonen i Vest-Sahara». Det er i samsvar med den ordbruk som benyttes av FNs sikkerhetsråd og FNs generalforsamling, noe vi bl.a. kan se av FNs sikkerhetsråds resolusjon 1783 av 31. oktober 2007 og FNs generalforsamlings resolusjon 61/125 av 15. januar 2007. Situasjonen er kompleks og vil ikke kunne løses ved å gå inn på eller tolke rettslige begreper som okkupasjon eller anneksjon. Norges konsekvente linje har for det første vært å støtte FNs sikkerhetsråds krav om å muliggjøre vilkårene for selvbestemmelse uten å forskuttere utfallet av en folkeavstemning, og for det andre å vektlegge tydelig behovet for respekt for menneskerettighetene i området. Jeg registrerer ellers at spørsmålet fra representanten Vallersnes, som er viktig, er nærmest ordrett identisk med det skriftlige spørsmålet jeg fikk fra representanten Trine Skei Grande, og jeg viser da til mitt skriftlige svar på dette spørsmålet, spørsmål nr. 181 for 2007-2008, besvart 15. november 2007, og til spørsmål nr. 960 for 2006-2007, besvart av meg 2. mai 2007.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Jeg tror observasjonen er riktig. Når Norge nå får ambassade og nærvær i Algerie, gir det oss en økt kunnskap om og tilgang til forståelse for denne konflikten også fra den vinkelen. Vi er, som kjent, allerede i Marokko, og vi har også gjennom lang tid vært engasjert i å følge denne prosessen i FN. I fjor gjorde vi et særlig framstøt på det humanitære området for å danne oss et enda bedre bilde av den humanitære situasjonen, også for å se hvordan Norge kan innrette den humanitære støtten til hjelp for flyktninger og utsatt befolkning i Vest-Sahara. Så vil jeg også si at vi støtter FNs bestrebelser på å komme fram til omforente løsninger. Det er slik at det i fjor høst kanskje var en liten lysning ved at Algerie og Marokko ble enige om den resolusjonen FN vedtok om dette. Det er en kontrast til hva det har vært tidligere. Kan Norge bidra til at denne utviklingen går i riktig retning, vil vi selvfølgelig gjøre vårt beste for det, her som på andre områder.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Jeg tror jeg da vil gå tilbake til det store spørsmålet om løsninger på avkoloniseringsprosessen generelt i verden. Men her som ellers bør det være å sikre at det skjer på grunnlag av prinsippet om selvbestemmelsesrett, ved å la viljen til folkene i territoriet komme til uttrykk. Spørsmålet om Vest-Sahara har vært behandlet av FNs generalforsamling og sikkerhetsråd som et ikke-selvstyrt område i lys av bl.a. prinsippene i artikkel 73 i FN-pakten, og det vil fra norsk side være viktig at løsningene finnes langs disse linjer, i tillegg til at det er viktig å holde en kontinuerlig fokusering og trykk på dem som utøver makt, at det utvises respekt for menneskerettighetene og bidras til at utviklingen går i denne retningen.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Forsvaret har kjøpt 25 pansrede Iveco-kjøretøy, og flere er bestilt med levering andre halvår 2008. Men noen av dem vi allerede har, står på verksted i påvente av deler, noen så lenge som fra februar 2007. Er statsråden fornøyd med at nye kjøretøy med en prislapp på mellom 2 og 2,5 mill. kroner står på verksted i stedet for å være ute i aktiv tjeneste?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Jeg takker statsråden for svaret. Samtidig vil jeg ønske statsråden og hennes medarbeidere et godt nytt år, og jeg vil også få lov til å gratulere statsråden med det positive som skjedde ved Bæreia. Vi hadde felles mål, og det ser ut som vi lykkes der. Så jeg er veldig glad for det. Tilbake til spørsmålet. Jeg har fått høre at selvfølgelig er dette militært spesifikt materiell, og når man skal ha en del fra Italia til Iveco-kjøretøyer, må det godkjennes i hvert enkelt tilfelle når det gjelder fortolling. Da virker det som om ting ikke skjer så smidig som de kunne ha gjort. Da er spørsmålet mitt: Dette har jo vært et hastekjøp. Har vi vært for raske, slik at vi ikke har fått det resultatet vi ønsker, og at opplæring og materiell ikke har vært godt nok forhandlet fram? Nå har vi altså den situasjonen at 20 pst. av de kjøretøyene vi kjøpte for noen måneder siden, for å si det sånn, står ikke-operative.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2008-01-09:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret og er enig i det hun sier. Når vi prater om at dette er en hastesak: I svar på et tidligere spørsmål har jeg blitt lovt at vi skal kjøpe flere kjøretøy, og at det skal skje så raskt som mulig. Da er det naturlig å spørre: Hvor langt har man kommet i den prosessen? Jeg mener at levering i andre halvdel av 2008 ikke er raskt nok. Jeg forventer at det skal komme noe tidligere, tidlig på vårparten.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
Som forsvarsminister er jeg svært opptatt av at sikkerheten til våre soldater i Afghanistan skal ivaretas på best mulig måte. Utviklingen de siste årene viser at fiendtlige elementer i større grad tar i bruk asymmetrisk krigføring. Blant annet brukes fjernstyrte veibomber, og antall selvmordsbombere er økende. For raskest mulig å kunne heve beskyttelsesnivået til våre styrker i Afghanistan ble det derfor vinteren 2006/2007 gjennomført en forsert anskaffelse av 25 Iveco pansrede kjøretøyer. 16 av disse ble raskt sendt til Afghanistan. De øvrige ble igjen i Norge til opplæring og tekniske prøver. Dessverre har flere av de leverte kjøretøyene hatt tekniske problemer. Det er derfor riktig som representanten Bredvold viser til, at enkelte kjøretøyer periodisk har stått på verksted i påvente av deler og reparasjon. Det er ikke korrekt at nye kjøretøyer har stått på verksted hele tiden siden februar 2007, men ett kjøretøy stod frem til november 2007 på verksted på grunn av sprekk i pansret frontglass. Dette er nå utbedret. Jeg vil minne om at et viktig kriterium ved anskaffelsen av de 25 kjøretøyene var at de måtte leveres hurtig på grunn av en forverret trusselsituasjon. Selv om vi har hatt tekniske problemer med kjøretøyene, har vi ved denne forserte anskaffelsen fått flere pansrede kjøretøyer til styrkene våre i Afghanistan. Det er selvsagt ikke tilfredsstillende at kjøretøyer har mangler ved levering. Imidlertid er det ikke uvanlig at nytt materiell kan ha barnesykdommer inntil man vinner tilstrekkelig erfaring med vedlikehold og reservedelsforsyning. Forsvarets logistikkorganisasjon arbeider målrettet for å holde flest mulig kjøretøyer i drift så mye som mulig av tiden. Det er krevende. Etter hva jeg har fått opplyst, lykkes vi likevel bedre nå enn da kjøretøyene var nye. Per i dag er 20 av 25 kjøretøy operative. Selv om det har vært problemer med kjøretøyene, vil jeg understreke at målet om raskt å anskaffe kjøretøy for å bedre sikkerheten for våre mannskaper er nådd.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2008-01-09:
La meg først få gjengjelde nyttårshilsenen og takke for den. Når det gjelder å kjøpe nytt materiell, er det klart at man ønsker en god innkjøringsperiode og en god testperiode. Nå er det slik at av de 25 kjøretøyene som vi kjøpte, sendte vi øyeblikkelig 16 til Afghanistan fordi sikkerhetssituasjonen hadde forverret seg. Vi beholdt ni i Norge for å kunne bruke dem til opplæring, trening og selvfølgelig også for å bli kjent med disse kjøretøyene teknisk sett. Jeg vil si at vi oppnådde det vi ønsket. Vi klarte å få til en høyere beredskap og en bedre sikkerhet ved de 16 kjøretøyene i Afghanistan. Det har vært nødvendig. Men det er klart, man skal alltid ønske seg at man har bedre tid i en innkjøringsfase. Jeg vil likevel si at det var en riktig vurdering. Vi vil nå også få en forsert levering av ytterligere kjøretøy for å ha bedre og større fleksibilitet i Afghanistan.