Ivar Kristiansen (Høyre), 2013-06-17:
Jeg har også lyst til å anbefale Trine Skei Grandes innlegg, og det samme gjelder representanten Staahles innlegg. Det er fordi Forsvaret er en viktig del av offentlig sektor. Av natur er militærmakten helt annerledes enn andre organisasjon i staten. Nettopp derfor skal det stilles høye krav til både sivil og militær ledelse i Forsvaret. For noen år siden sendte dagens regjering ut en pressemelding om varslere. Overskriften var: «Styrket vern for varslere». Regjeringen slo fast at varsling «er både lovlig og ønskelig». Jeg tror vi kan si mye om dagens forsvarsministers involvering i saken vi har til behandling i dag, men mye tyder på at varslerne ikke har fått noe særlig snev av vern. Dette er sterkt uheldig. Vi vet at mange slike saker er blitt avdekket, til gunst for det norske demokratiet, åpenhet og den styrke dette skal ha når man varsler om kritikkverdige forhold. Så blir opposisjonen beskyldt for å stille spørsmål. I forbindelse med verdens tynneste proposisjoner, med organisasjonsendringer som burde vært behandlet for et år siden, da Stortinget hadde til behandling langtidsplanen for Forsvaret, og spesielt med tilbakeblikk på historikken – nedleggingen av HV16, den 22. juli osv. – blir opposisjonen beskyldt for å stille spørsmål. Jeg registrerer at posisjonen i Stortinget, på tross av verdens tynneste proposisjon, ikke har funnet det hensiktsmessig å stille ett eneste spørsmål. Derimot går man til angrep på varslere. Representanten Lundteigen finner det i dag bekvemt å gå til frontalangrep på Ombudsmannen for Forsvaret. Dette viser at når posisjonen beskylder opposisjonen for spill, og dette er et mønster, beveger man seg på en særdeles syltynn is. Er det noe departement, noen institusjon som har behov for kritisk gjennomgang etter oktober 2013, skal iallfall jeg huske at dette er et par av de feltene der en ny regjering må tåle kraftig og grundig gjennomsyn. Det holder ikke – når vi står overfor en investering som er gigantisk, et flykjøp som skal ha levetidskostnader på 235 mrd. 2013-kr – at vi har en regjeringsfraksjon som ikke finner grunn til å stille ett eneste spørsmål om hvordan man skal klare driften av Forsvaret. Man starter en reparasjon av noe som fungerer best i det norske forsvaret med å si at dette er påkrevd og nødvendig. Jeg synes det er litt merkelig at man i en sak som dette overhodet ikke finner noen grunn til å lytte til tillitsvalgte i Forsvaret – alle protestene som kommer, synspunkter på at man flytter ut ledelsen fra en gren, en etat. Vi har en styrke som har behov for å ha ledelsen «hands on» i de skarpeste situasjoner. Vi har en proposisjon til behandling i dag der vi har en diversepost som utgjør 25 pst. av det beslutningsgrunnlaget vi skal fatte i dag. Av 12,9 mrd. kr opererer man med en diversepost på 3 mrd. kr. Man har hele veien slått seg til ro med at alle spørsmål blir trygt besvart. Man har hatt en – inntil det nesegruse – beundring av ledelsen i Lockheed Martin. Opposisjonen har ikke har hatt annen tjenestevei enn informasjonen fra departementet i disse sakene. Jeg registrerer at Lockheed Martin-ledelsen fikk sparken – ble faset ut – for ikke veldig lenge siden, og man har fått en ny talsmann som heter Bogdan. Skal man kritisere noen for at posten når det gjelder industriavtaler og gjenkjøp, ikke er kommet lenger enn i dag, må man gå lenger inn i garderoben enn å lete etter daværende forsvarsminister Kristin Krohn Devold. Da må man gå i egen garderobe og stille seg spørsmålet: Hvorfor har man ikke oppnådd mer enn det man kan gjøre opp status for i dag?