Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Først av alt vil jeg benytte anledningen til å takke for en veldig god skoledebatt som vi nettopp har hatt. Det ble litt hett her på slutten, og det er jo alltid spennende, men jeg synes det var bra at saksordføreren avsluttet med å påpeke den store enigheten som faktisk foreligger i denne saken. For det er stor og bred enighet om flere av de viktigste punktene, bl.a. fokus på tilpasset opplæring, praksisretting av fag og det å følge opp elevene på en best mulig måte og sørge for en undervisning tilpasset deres nivå. Det er viktig å vise at Stortinget står samlet om flere viktige tiltak overfor Skole-Norge nå framover, for vi har en utfordring i den norske skolen. Mye er bra, men mye kan bli bedre. Derfor må vi sørge for størst mulig og best mulig faglig utvikling av skolen. Vi må også tenke på at det er dagens ungdom, de som går på barneskolen, på ungdomsskolen og på videregående skole, som skal styre og leve i dette samfunnet de neste 20, 30, 40 årene. Da er det er viktig at vi legger til rette for at de faktisk gjøres i stand til dette på best mulig måte, både gjennom faglig oppnåelse og mer sosiale ferdigheter. Steve Jobs sa en gang: «Innovation distinguishes between a leader and a follower.» Jeg mener at Norge bør være en leder i verdenssammenheng. For vi konkurrerer ikke lenger med nabogården og nabojordbrukeren om å dyrke best mulig poteter eller flest mulig grønnsaker og selge dem på markedet. Dagens samfunn er stadig mer preget av et internasjonalt konkurransesamfunn, der vi konkurrerer om best mulig teknologi, framtidsutvikling og kompetanse. Vi er i konkurranse med land som India, Kina, Tyskland, USA og andre. Det er nettopp her vi må sette inn støtet, og det fordrer en god skole. Det fordrer at elevene våre settes i stand til å følge med i denne utviklingen – blir ledere i årene som kommer. Da trenger vi en stødig kurs, og vi trenger en god skole. Vi vet at mye av forutsetningen for en god skole er gode, motiverte og faglig dyktige lærere. En god lærer kan defineres på veldig mange måter, alt ut fra hvem som skal definere det. Men to hovedområder avgjør hva som er en god lærer. Det ene er det faglige – den gode faglige kompetansen og bakgrunnen lærerne har, også den sosiale kunnskapen og ferdighetene lærerne viser overfor elevene sine. Når det kommer til det faglige, har vi i Fremskrittspartiet tatt til orde for bl.a. en femårig lærerutdanning og å heve statusen og lønnen i læreryrket, nettopp for å rekruttere de beste lærerne. Men det går også på det personlige planet. Personkjemien mellom lærer og elev er veldig viktig. For å kunne vurdere den – få fram hvordan den kommer fram på beste måte – er det viktig å lytte til hvordan elevene opplever denne kjemien. Enkelte skoler, bl.a. Batnfjord skule, har latt elevene få mulighet til å delta i ansettelsesprosessen av lærere og komme med innspill om hva de mener. I intervju med disse elevene sa de at de så på det som et privilegium. De tok det å bli med på dette veldig seriøst og så på det som en viktig del for å få gode, dyktige lærere. Sandvika videregående skole er et annet eksempel. Der har man en egen testundervisning for de få søkerne som er igjen etter en utsilingsprosess. Elevene får være med i beslutningen når det gjelder de siste lærerne. Lærerne skal gjennomføre en testundervisning for elevene med andre lærere og skoleledelsen til stede. De skal holde en skoletime, der de ved vurderingsskjema blir vurdert av skolelederen, andre lærere – og også av elevene på bl.a. evnen til å kommunisere med elevene, god formidlingsevne, sammenheng i undervisningen og evne til å lede en klasse. I forbindelse med omtale av denne saken ble en av disse lærerkandidatene – søkerne – intervjuet om hva hun mente om dette. Hun sa at hun hadde stor tro på en slik framgangsmetode i ansettelsesprosessen. Hun uttalte: «Jeg gikk til dette med like stort alvor som et vanlig jobbintervju. Elevene er jo mine kunder eller brukere.» Rektoren understreket også at resultatene fra elevenes vurderingsskjema er en del av en større vurdering av jobbsøkerens kvalifikasjoner. Han mener at rekruttering av gode lærere til skolen er noe av det viktigste de kan drive med, og de var ikke redd for at dette skulle skremme noen fra å søke. Utdanningsforbundet har uttalt seg litt kritisk om en slik ordning, fordi elevene ikke har den faglige kompetansen som kreves for å ansette lærere. Det er heller ikke meningen. Det er ikke meningen at elevene skal sitte og ta den avgjørende beslutningen om hvilke lærere som skal ansettes. Hele poenget er at i en ansettelsesprosess må det for dem som skal ansette personale – skoleledelsen – være best å få flest mulig innspill, et best mulig grunnlag for å ta beslutningen om hvem de skal ansette. Da er elevenes vurdering én av mange viktige indikatorer i denne beslutningen. Samtidig har jeg lyst til å understreke et annet viktig moment som kanskje ikke har vært nevnt tidligere i omtale av denne saken, og det er en av utfordringene vårt demokrati står overfor i dag. Det er en kjensgjerning at deltagelse ved valg, deltagelse i politikken – deltagelsen i demokratiet – er stadig synkende, både i den voksne befolkningen og blant ungdom. Det er utrolig vanskelig å få ungdom til å engasjere seg og delta i samfunnet, mye vanskeligere i dag enn det var tidligere. Jeg tror at å la elever få se at de blir tatt på alvor – la dem få delta i en demokratisk beslutningsprosess som dette er – vil stimulere til økt engasjement. Det viser at dersom man er engasjert, dersom man gjør en innsats, og dersom man bidrar til konstruktive tilbakemeldinger i en slik prosess, blir man også hørt. Det at elevene deltar aktivt i sin hverdag og i utformingen av sin skolehverdag, tror jeg sender et viktig signal til elevene, både om at vi tar dem på alvor og at det nytter med engasjement. Vi i Fremskrittspartiet ønsker ikke å tvinge alle skolene til å gjøre det slik. Vi ønsker rett og slett å åpne for muligheten, slik at kanskje flere skoler ønsker å ta i bruk en slik metode. Det er som sagt ikke noe i dag som hindrer det. Vi ser at det er enkelte skoler som har tatt dette i bruk. Intensjonen med denne interpellasjonen er å utfordre kunnskapsministeren på hvordan vi kan sende positive signaler om en slik ordning, kanskje få flere skoler og skoleledelser til å ta den i bruk – se på dette som nyttig og konstruktivt, se at det for elever, lærere og skoleledelse kan bidra til økt kvalitetssikring – og at de som blir ansatt i disse rollene, fungerer og passer der. Så det jeg håper å få ut av denne interpellasjonsdebatten, er at vi spesifikt diskuterer om dette er en gunstig ordning, eventuelt sender positive signaler ut til Skole-Norge om at flere kan ta dette i bruk. Men det er også en generell tilnærming til hvordan vi kan styrke elevmedvirkningen i norsk skole, som vi mener er utrolig viktig å få til fra i dag.