Inger S. Enger (Senterpartiet), 2008-11-03:
Jeg er ikke sikker på om jeg kommer til å tilføre denne debatten så veldig mye nytt. Det har for så vidt ikke blitt tilført så mye nytt tidligere i dag heller. Dette er poenger som vi har hørt tidligere. Jeg vil benytte anledningen til å forklare og begrunne Senterpartiets standpunkt. Denne saken har sitt utgangspunkt i Soria Moria-erklæringen, hvor forhandlingspartnerne for de tre regjeringspartiene hadde et eget avsnitt som de kalte «Tomtefestelov». Der står det bl.a.: «Regjeringen vil instruere statlig styrte fond og statlige eiendommer til å innrømme innløsningsrett annet hvert år til 30 ganger konsumprisregulert opprinnelig leie.» Det var utgangspunktet. Så er jeg klar over at OVF forvalter kirkelige eiendommer samt de salgsinntekter disse har generert siden fondets opprinnelse og vedtakelsen av Grunnloven § 106. Det betyr at fondet har en stor egenkapital på omtrent 6,6 milliarder kr. Det skal bl.a. bruke disse pengene på vedlikehold av 440 presteboliger med boplikt osv. Jeg er klar over at pengene brukes til mange gode formål. Ved den foreslåtte endringen i loven om Opplysningsvesenets fond vil tomtefesteinstruksen gjelde for festetomter under fondet. De som fester boligtomt, vil kunne innløse tomten til en lavere pris etter reglene i tomtefesteloven. Dersom festeren ikke innløser tomten, vil han kunne få en gunstigere avgiftsregulering enn etter tomtefesteloven. Den fordelen som festerne under fondet oppnår, har utløst en diskusjon – det er den vi er inne i nå – om hvilke grenser Grunnloven § 106 setter for forvaltningen av Opplysningsvesenets fond. Dette er svært omfattende problemstillinger, og det er vel kjent at ulik juridisk ekspertise står mot hverandre i denne saken. Fra kirkelig hold er det rimeligvis motstand mot at instruksen gjennomføres. Ikke fordi det er galt eller uriktig at festere tilgodeses, men av hensyn til det verdi- og inntektstap som fondet vil få. Det er ingen uenighet om at gjennomføringen av instruksen innebærer at fondets framtidige festeinntekter og salgsinntekter blir lavere enn om det hadde vært som nå. De beregninger som er gjort, er usikre. Men ingen bestrider at tapet for fondet vil være betydelig. Jeg vil derfor her påpeke det som står skrevet i Ot.prp. nr. 60 under avsnittet «Andre merknader frå departementet»: «Departementet vil understreke at det er ein føresetnad at økonomien til Den norske kyrkja ikkje skal svekkjast som følgje av instruksen.» Dette er naturligvis alvorlig ment. Grunnlovsspørsmålet i denne saken er gitt stor oppmerksomhet i lovproposisjonen, og bakgrunnen er sjølsagt at sakens omfang og karakter tilsier at det i proposisjonen grundig redegjøres for forståelsen av Grunnloven § 106, som er lagt til grunn. Proposisjonen refererer utførlig to uttalelser fra Justisdepartementets lovavdeling om grunnlovsspørsmålet, og i proposisjonen er det også redegjort for synspunktene fra advokatfirmaet Hjort, som har en annen oppfatning enn Lovavdelingen. Så de lærde strides, for å bruke det uttrykket. Jeg vil bare avslutningsvis si at i forbindelse med den delen av Soria Moria-erklæringen som jeg refererte om tomtefeste, ble det sendt et brev til Lovavdelingen. Det ble svart 12. januar 2006 der Lovavdelingen konkluderte med at en instruks i samsvar med erklæringa ikke ville være i strid med Grunnloven § 106. Dette er bakgrunnen for at Senterpartiet også slutter seg til flertallsinnstillingen.