Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2009-04-27:
Det er ganske påfallende hvordan denne regjeringen har en egen evne til å skru opp forventningene på utdanningsområdet, for så i neste omgang å skuffe både velgere, næringsliv, utdanningssektoren og opposisjonen. Vi skulle kanskje ha forstått tegningen da vi fikk det berømmelige hvileskjæret, og det foreløpig siste i denne sammenhengen var forskningsmeldingen som kom på fredag. Den burde for øvrig vært en del av den meldingen vi behandler her i dag. I lengre tid har opposisjonen påpekt at antallet studenter som studerer i utlandet, har falt dramatisk i de siste årene, og hele tiden har vi blitt oppholdt med godt snakk om at det skulle komme en melding om internasjonalisering som skulle ta tak i problemstillingene. Da meldingen så kom, var den en stor skuffelse. Det ble mye ord og lite konkrete tiltak for å bedre situasjonen. Det var flere her i huset som tok til orde for at meldingen burde sendes tilbake til Regjeringen, men i stedet bestemte vi oss for å være konstruktive bidragsytere, og kom med en rekke innspill. Vi vet av erfaring at det ikke alltid er like lett når vi står overfor en flertallskonstellasjon, men i denne saken skal jeg passe på å gi honnør til saksordføreren og hans medhjelper, som har vært lydhøre overfor opposisjonen og sørget for at våre innspill har blitt godt mottatt, og sågar har vi fått tre viktige vedtak på plass her i dag. Det gjelder evalueringen av SIU, på samme måte som NOKUT i sin tid ble evaluert, det gjelder vilkårene for de internasjonale skolene, og det gjelder lånekassestøtte til studenter ved Gründerskolen. For å ta det siste først: For Fremskrittspartiet har det vært viktig at Gründerskolen, som er et samarbeidsprosjekt mellom en rekke høyskoler og alle våre universiteter, skulle få muligheten til å fortsette å sende studenter ut, slik at de kunne studere forretningskultur, arbeide og studere ved et utenlandsk universitet som et ledd i undervisningen. Vi mener – spesielt i disse økonomiske nedgangstider – at det er viktig å utdanne dyktige akademikere til å bli kommende innovatører og entreprenører i Norge. Derfor var det viktig for oss å sørge for at støtten fra Lånekassen til dette utenlandsoppholdet ikke stoppet opp, slik det var varslet, men at den ble videreført. Vi mener dette er en god investering for AS Norge, og vi er meget fornøyd med at vi nå får videreført støtteordningen, og at departementet ser på hensiktsmessigheten av gjeldende regelverk. Et annet forhold som heller ikke var nevnt i stortingsmeldingen, var vilkårene for de internasjonale skolene. De såkalte IBO-skolene er av vesentlig betydning både for elever som har planer om videre studier i utlandet, og for elever som har gått på tilsvarende skoler i utlandet. Skal Norge kunne trekke til seg høykompetent internasjonal arbeidskraft – det være seg i næringssektoren eller i undervisningssektoren – vil disse skolene være av vesentlig betydning i forhold til familien til disse arbeidstakerne. IBO-skolene har særskilte utfordringer med hensyn til å skaffe internasjonale lærere og kvalitetssikre undervisningen. Slike kostnader er i liten grad dekket i dagens system. I tillegg finner vi i disse skolene de eneste fremmedspråklige elevene i Norge som ikke har rett til finansiert norskundervisning. Vi ser også her at den norske skoleinndelingen ikke er i samsvar med den internasjonale. Elever som går i det 11. året, er fortsatt i «middle school» – eller skal vi si ungdomsskole – mens vi her i Norge sier at de befinner seg i videregående skole. Dette innebærer at verken fylket eller kommunen vil vedkjenne seg finansieringsansvar for disse elevene, og resultatet er at de internasjonale skolene må drive med pengeinnsamling for å få finansiert utdanningen for 15–16-åringer her i Norge. Dette er forhold som vi snarest må få ryddet opp i, og vi er glad for at Regjeringen nå får i oppdrag å gå igjennom dagens ordninger på dette området. Ellers har vi fått regjeringspartiene med på en rekke gode merknader, og jeg forventer at Regjeringen også vil se på den problematikken som der trekkes opp, selv om dette ikke støttes i flertallsforslaget. Ett av forholdene er elevutveksling i grunnopplæringen. Det er et stort problem når elever vegrer seg for å ta et år i utlandet fordi de frykter at de må ta skoleåret om igjen når de kommer tilbake til Norge. Opposisjonen har fremmet et forslag hvor vi ber Regjeringen komme tilbake med forslag som sikrer at godkjenningsrutinene for utenlandsskoleår gjøres bedre og mer forutsigbare, og at man på egnet måte sikrer at rådgivere har oppdatert kunnskap om utvekslingsmuligheter. Vi konstaterer at vi ikke vil få flertall for dette forslaget her i dag, men vi vil innstendig be Regjeringen om å se på denne problematikken. Det er tross alt under grunnutdanningen at en kan legge grunnlaget for at elever også senere i sin utdanning vil ta hele eller deler av utdanningen i utlandet. En regjering som tar mål av seg til å kvalitetssikre alle universiteter på kloden, bør kunne sørge for forutsigbarhet for dem som ønsker å ta deler av grunnskoleutdanningen i utlandet. Fremskrittspartiet fremmer i denne saken hele 14 forslag, alene eller sammen med alle de øvrige opposisjonspartiene, som jeg herved vil få ta opp. I tillegg til det jeg har nevnt, er forholdet til «freshman year» tatt opp en rekke ganger. Jeg har merket meg at Regjeringen vil åpne opp for dette på det de kaller kvalitetsuniversitet. Selv om det nok kan åpne opp for noen flere utenlandsstudenter, holder det ikke. ANSA tok under komitéhøringen til orde for å få en forsøksordning fram til 2011. Selv om regjeringspartiene har for vane å stemme mot det som i dag er forslag nr. 11, hadde vi håpet på støtte for vår forsøksordning som er skissert i forslag nr. 13. Ønsker vi økt studentmobilitet både inn og ut av Norge, må vi legge forholdene til rette. Fremskrittspartiet vil i hvert fall være en pådriver og en konstruktiv bidragsyter for å få det til. Gratisprinsippet burde også vært bedre drøftet, både i forhold til hvordan det hemmer internasjonalisering i grunnutdanningen og ikke minst om vi skal benytte det som konkurransefortrinn i forhold til det som skjer innenfor GATS-rammene.