trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Vi vet at arbeid er det viktigste for å utjevne forskjeller. Derfor jobber vi kontinuerlig med å få flere i arbeid. Jeg tror vi må erkjenne at det er flere med innvandrerbakgrunn som bruker tid på å komme i arbeid. Vi har ganske mange nyankomne flyktninger. Det er en villet politikk. Dem er vi forpliktet til å ta imot, og da tar det litt lengre tid før disse familiene kommer i arbeid. Vi har også startet den store inkluderingsdugnaden, og vi jobber ikke minst med inntektsutjevnende tiltak, som jeg nevnte i mitt innlegg. Vi har faktisk økt barnetrygden for første gang på 20 år.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Barnevernet har vært utsatt for kritikk, og det gjelder særlig enetiltak, altså barn som isoleres på institusjoner. Jeg er iallfall glad for at det er færre barn som er i enetiltak nå, enn det det har vært tidligere. Det som skjer, er at Barne- og familiedepartementet sammen med Helse- og omsorgsdepartementet har opprettet to institusjoner hvor man skal ha barn som har disse spesielle behovene. Vi har også styrket institusjonsbarnevernet i budsjettet med 300 mill. kr. Men ja, jeg er enig med representanten i at det er behov for å løfte barnevernet mye tydeligere opp. Barnevernet starter i kommunene, og nå får vi en ny lov om barnevernet. Jeg tror dette er en anledning til å diskutere barnevernet i sin helhet. I loven vil det også bli foreslått at kommunene én gang i året skal gi en tilstandsrapport om barnevernet. Da tror jeg også politikerne i kommunene vil være mer opptatt av det.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Jeg er enig i at det går godt i norsk økonomi, og det at det går godt i norsk økonomi, gjør at vi nettopp har mulighet til å sette inn tiltak for dem som trenger det mest. Med god norsk økonomi har vi bl.a. historisk lav arbeidsledighet, og det skapes flere arbeidsplasser i privat næringsliv. Det er viktig. Vi trenger skatteinntekter. Ja, det er bekymringsfullt at det blir flere fattige barn. Ett av tiltakene er barnetrygden. Det vet jeg også SV har i sitt alternative budsjett. Vi har en opptrappingsplan når det gjelder barnetrygd, og vi ønsker å øke den til 7 200 kr. Det betyr at det blir færre fattige barn, iallfall som er under den inntektsgrensen. Vi gir også bostøtte. Jeg tror det er et viktig supplement til foreldre som sliter, enten de er enslige eller ikke, og så jobber vi med en inkluderingsdugnad. Flere med innvandrerbakgrunn skal i arbeid.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Jeg er glad for at vi i denne debatten har løftet barnevernet. Barnevernet er viktig. Det skal være et sikkerhetsnett og tiltak for de barn som trenger det, og ikke minst familiene. Men jeg har lyst til å dvele litt ved representanten Henriksen, som sier at regjeringen abdiserer fra et kriserammet barnevern. Jeg mener Arbeiderpartiet trenger en realitetsorientering og trenger å følge med på hva som faktisk gjøres. Ja, vi kan være uenige om noen tiltak, men vi har utfordringer, og regjeringen tar det på alvor. Jeg skal repetere noen av tiltakene. I dette budsjettet har kommunene fått en videreføring av øremerking av stillinger, og kommunene har bedrede rammer. Det har faktisk aldri vært så få kommuner på ROBEK-listen som nå. Kommuneøkonomien gjør også at man prioriterer ansatte i barnevernet. Ja, vi kan være uenige om stillinger skal øremerkes eller ikke, men dette handler ikke om abdisering. Kommunene har også fått tilført midler for å heve kompetansen til dem som arbeider i barnevernet, og ikke minst også kompetanse til å utvikle forskjellige modeller for hvordan man kan samhandle mellom ansatte i barnevernet og de familiene som trenger hjelp. Kompetansen gjelder flere områder. Det gjelder innen juridisk kompetanse, det gjelder kompetanse på det å forstå andre kulturer, det gjelder kompetanse på å se på hvordan man kan jobbe med relasjoner mellom foreldre og barn, og hvordan man ikke minst kan erkjenne at man har problemer i hjemmet. Fosterforeldre skal også få mer støtte. Det trenger de, og vi er helt avhengig av å rekruttere gode fosterforeldre. Vi oppretter også egne institusjoner for barn med spesielle behov og barn som har komplekse behov. Representanten Hjemdal nevnte Lunde behandlingssenter. Vi arbeider også med en ny lov for barnevernet. Dette er ikke å abdisere, dette er å ha tiltak som vi mener skal gjøre barnevernet bedre for alle.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Ja, frivillighet er viktig, og jeg forstår at kommuner som får en lavere overføring i rammetilskuddet enn det de fikk da det var øremerket, er bekymret. Samtidig har regjeringen styrket kommuneøkonomien, sånn at det skulle være mulig å prioritere frivilligsentraler. Så vet vi også at vi har frivilligsentraler i de privates regi, enten det er Røde Kors eller det er andre som også jobber med frivillighet. Nå er det faktisk 42 kommuner som ikke har frivilligsentraler. De vil jo også nyte godt av de 200 millionene som nå fordeles.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Nå er det jo sånn at frivilligsentralene ikke blir borte. I forrige periode – noe også Arbeiderpartiet var med på – ønsket man å legge dette inn i rammetilskuddet, akkurat som man ønsker å legge andre ordninger inn i et rammetilskudd, og så blir det slik at kommunene prioriterer dette. Jeg skjønner bekymringen. Samtidig er det viktig at også kommunene setter dette på dagsordenen. Vi har tross alt styrket kommuneøkonomien, og det ligger også 200 mill. kr inne til dette.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Jeg er uenig i beskrivelsen. Jeg synes det er naturlig når rammen for tippemidlene faktisk er økt, at det er flere ordninger som kommer inn i tippemidlene. Det kommer flere organisasjoner til gode. Representanten nevnte selv gaveforsterkningsordningen. Vi mener faktisk at ved å legge den inn i tippemidlene har vi totalt fått mer ut av det. Det er nå over 300 mill. kr som er bevilget til gaveforsterkningsordningen, som har gått ut til alle mulige lag og organisasjoner, ikke minst også i representantens hjemfylke. Jeg mener det er rimelig at vi også tar andre ordninger inn i tippemidlene, som tross alt har økt.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2019-12-10:
Frivillighet har vært et tema i denne debatten, og det er veldig bra, for vi er alle avhengige av stor frivillig innsats i Norge, det være seg innen kultur, idrettsarenaer eller psykisk helse. Vi er avhengige av mange som ønsker å delta. Jeg vil minne om at vi har en historisk økning på budsjettet når det gjelder momskompensasjon. Jeg skjønner at opposisjonen ønsker å framstille dette i et negativt lys, men det er en økning fra 2013 på over 700 mill. kr. Det betyr noe for de mange, og det er 80 pst. som nå faktisk får avkorting av sin momskompensasjon. Det er også historisk. Det ble sagt av representanten Trettebergstuen at det var den trangeste kommuneøkonomien på 15 år. Vi har en god kommuneøkonomi i Norge. Det er samme vekst i frie inntekter per innbygger som under forrige regjering, og det har aldri vært så få kommuner på den berømmelige ROBEK-listen. Vi har gode driftsresultater i kommunene, og kommunenes utgifter til personer er også noe mindre enn tidligere. Ved utgangen av 2019 var det bare 10 kommuner på ROBEK-listen, i 2016 var det faktisk 46, så det å framstille dette som en elendighetsbeskrivelse, er ikke riktig. Jeg har bare lyst til å minne representanten fra Senterpartiet, som ønsker å kutte i stillinger i Kulturrådet, om at de konsulentene det her er snakk om, er kunstnere som deltar i fagfellevurdering av søknader. Jeg tror det er utrolig viktig å beholde dem og beholde nettopp denne armlengdes avstanden at det er Kulturrådet som bestemmer og ikke departementet. Det har denne regjeringen vært veldig opptatt av, og Kulturrådet har fått flere oppgaver. Jeg vil også gi en visitt til SV, som setter likhetstegn mellom gaveforsterkningsordningen og marked og kommers, som det heter. Vi har ønsket å mobilisere næringslivet, vi har ønsket å motivere næringslivet og ikke minst institusjoner til å få næringslivet i sitt lokalsamfunn til å bidra. De er kjempeflinke til å bidra innen idrett, men vi er også opptatt av at de skal bidra innen kultur, og det har de gjort.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Jeg lyttet til representanten Ørmen Johnsens innlegg med interesse, og det var en god situasjonsbeskrivelse av hvordan tilstanden er i Norge, og spesielt for fattige barn. Det som er bemerkelsesverdig, er at det synes ikke å gå inn i regjeringas erkjennelse at det nettopp er den politikken som regjeringa fører, som bidrar til at forskjellene i Norge øker, og at vi får flere fattige barn. Da nytter det ikke å vise til at fattigdommen er stor også i innvandrerfamilier. Fattigdom rammer alle, uavhengig av kulturbakgrunn og hvor de opprinnelig er født. Mitt spørsmål til Ørmen Johnsen er: Hva mener Ørmen Johnsen faktisk kan bidra til at forskjellene i Norge reduseres og ikke øker?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Det som er forskjellen på vår politikk og regjeringas politikk, er at vi vil bruke pengene våre fornuftig. Vi vil ikke sløse bort pengene på kontantytelser som vi ikke vet hva går til. Vi vil heller ikke bruke fellesskapets midler til profitt som går til utlandet. Vi ser at Kristelig Folkeparti i regjeringa var med oss for å foreslå en utfasing av de kommersielle aktørene i barnevernet, nettopp fordi flere penger skal gå til de ideelle og de offentlige tilbudene. Det vi ser framvekst av når konkurransen blir så stor, er nettopp at det mer blir en forretningshemmelighet hvordan disse barna faktisk får det, enn at det blir en deling av god kompetanse og god informasjonsflyt mellom institusjonene. Det sikrer de offentlige og de ideelle organisasjonene til fulle. De har lange og gode tradisjoner for å bidra sammen for å gjøre det beste for ungene, noe de kommersielle ikke i den grad har erfaring med.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Jeg kan berolige representanten fra Kristelig Folkeparti med at Arbeiderpartiet dytter ingen kvinner, og spesielt ikke innvandrerkvinner, noe sted. Vi mener at å gi 50 mrd. kr i kontantstøtte over så mange år uten at en har resultater på integrering for kvinner, er en dårlig løsning. Vi mener at økt engangsstønad uten engang å vurdere innelåsingseffekten for kvinner er et dårlig tiltak. Og vi mener at 25–26 mrd. kr i året i skattekutt til de rikeste er et dårlig tiltak. – Alt dette er eksempler på kontantoverføringer som regjeringa bevilger i dette budsjettet, og som regjeringa står for. Vi vil i stedet gi tolv måneders studiestøtte. Det stemte regjeringa ned. Vi vil ha lave makspriser i barnehager og utvide SFO-ordningen. Vi har BUA-ordningen, som jeg nevnte i mitt innlegg, skolemat og flere ansatte i skolen. Det treffer alle.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Jeg kan igjen berolige representanten fra Kristelig Folkeparti med at representanten Kari Henriksen ikke bare tenker på barnehage eller barnehage. Arbeiderpartiet har en politikk som virkelig favner de fattigste og de som trenger et løft inn i fellesskapet. Som jeg sa, har vi en bred tilnærming til velferdsordninger. Vi kutter ikke i briller til barn eller i tannhelsetjenester til barn, vi kutter ikke i egenandeler til helsetjenester til barn. Nei, Arbeiderpartiet lager og utvikler et velferdssamfunn som gjør at alle kan bidra med det de har, og med de forutsetninger de har for å delta. Vi mener, og det ser vi i statistikken også, at der det er andre velfungerende velferdsordninger, vil bruken av kontantstøtte gå ned. Det skjer i minst grad for innvandrerkvinner. Dermed er det egentlig Kristelig Folkeparti som blir stående med det som er utfordringen: Hvordan få disse kvinnene ut i arbeid?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Det ønsker representanten.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Kontantstøtte – 50 mrd. kr ut av statskassa. 25–26 mrd. kr hvert år ut av statskassa i kontantoverføring, eller skattekutt kan vi kalle det, til de aller rikeste, kutt i tannhelse, briller, uføre og kutt til kronisk syke. Nå får vi også ABE-kutt i frivillig sektor. Vi har et politi som ikke har tilstrekkelige midler, dessverre, til å etterforske den volden som representanten Hjemdal er opptatt av. Den bekymringen deles av hele Stortinget, men det er altså ikke tilstrekkelige etterforskningsmidler til å følge opp vold og overgrep i familier og mot barn. Når vi da ser statistikkene med at forskjellene øker og det blir flere fattige barn opp mot disse kontantoverføringene, er det en politikk som Fremskrittspartiet er fornøyd med?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Det var et godt innlegg om barn og familier. Vi er altså i en situasjon der barnefattigdommen øker – 102 000 flere fattige barn. Vi har den svakeste kommuneøkonomien som en regjering noen gang har levert, vi har en regjering som abdiserer fra kriser i barnevernet, f.eks., og vi har barn og unge som opplever trakassering, vold og utstøting fra sosiale fellesskap som betyr mye for dem. Rapporter fra Fafo og bl.a. Hjelpekildens pamflett for å hjelpe folk og barn som vokser opp i undertrykkende religiøse miljøer, er viktig i den sammenhengen. Representanten peker på familier, mens regjeringen kutter i tiltak, som briller, tannhelse osv., og de kutter også i støtte til organisasjoner som kan bidra til at barn og unge får det bedre. Mener Kristelig Folkepartis representant at et homofilt par med to barn er en fullverdig familie?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
FRI, Salam, Rosa kompetanse og andre har fått kutt i sine bevilgninger. Hammerfest kommune er nå anmeldt av Kristelig Folkeparti i Hammerfest fordi de har latt FRI holde Rosa kompetanse-kurs, altså framføre den informasjonen og den kunnskapen om seksuell orientering som er nedfelt i regjeringas politikk etter oppdrag fra bl.a. Helsedirektoratet. Kristelig Folkeparti sitter i regjeringa, og barne- og familieministeren er ansvarlig for FRIs rolle som utøver av det oppdraget de har fått fra regjeringa. Vi vet at mange barn og unge opplever det svært vanskelig å ha en annen seksuell orientering enn det som er normen, derfor er dette oppdraget viktig. Hvordan oppleves det å være ansvarlig for en politikk som Kristelig Folkeparti lokalt anmelder en kommune for å utføre?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
I barnevernssaken har vi fått en utvikling der vi ikke ser spor av det flertallsvedtaket som Kristelig Folkeparti var en del av da de var i opposisjon. Når de nå har kommet i regjering, ser det ut som om de kanskje har lagt det forslaget i en skuff – eller hvor det måtte ligge – i regjeringskontorene. SV var inne på det tidligere her i dag, på spørsmål. Arbeiderpartiet har foreslått en kommunalreform for barnevernet. Dette følger ikke regjeringa opp i det hele tatt, og regjeringa ønsker heller ikke å komme her og holde en redegjørelse om barnevernssituasjonen. Når det gjelder private og ideelle, fikk alle inntrykk av at Kristelig Folkeparti ville ha et barnevern i ideell og offentlig regi, og vi fremmet saken for å få det til i fellesskap. Det finnes ingen spor av det i budsjettet. Hvorfor svikter statsråden i denne saken?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Dette handler om tilbudene til de barna som er blant de mest sårbare i vårt samfunn. Det er ingen på Stortinget som har bedt regjeringa flytte rundt på barn. Det vi har bedt om, er at barn skal sikres stabile forhold. De skal sikres forutsigbarhet, og vi skal sikre at alle pengene blir brukt på barna og ikke på kommersielle aktører eller at pengene blir flyttet til utlandet. Statsråden kan gjenta og gjenta og gjenta, men det vi ser, er en tilbakelent statsråd som ikke tar politisk styring over barnevernet i det hele tatt, som ikke erkjenner at det faktisk er krise i mange deler av barnevernstjenesten, og som ikke ønsker å styrke verken forebygging eller det kommunale barnevernet med en eneste krone. Det er ganske alvorlig. Men det som er det mest alvorlige, er at han ikke følger opp Stortingets vedtak og bare lar vente-og-se-holdningen dominere.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Jeg har lyst til å knytte noen kommentarer til denne debatten. Jeg vil starte med det Freddy André Øvstegård nevnte i sin replikkveksling med statsråden, og det var utrygghet. Det er ikke den første jeg har møtt i Norge i det siste som peker på større usikkerhet og større utrygghet. Utryggheten er knyttet til å være den man er, eller til å ha en annen etnisitet, komme fra et annet land. Det er bekymringsfullt når vi i et land opplever at mennesker blir utrygge fordi de er den de er, og at flere uttrykker det. Når det gjelder barnevernet, har jeg lyst til å si at det hver dag er barn som opplever stor grad av utrygghet. Hver eneste dag er det barn i Norge som fellesskapet ikke evner å ta vare på. Det er alvorlig. Det er kjempealvorlig. Det mangler ikke på utfordringer. Jeg har stått her på denne talerstolen tidligere og listet opp en haug av dem, og da brukte jeg nesten tre minutter. Det skal jeg ikke gjøre nå. Jeg skal bare gjenta at Barneombudet i en høring beskrev det som en politisk styringskrise. Jeg opplever at statsråden prøver å pynte på det ved å si at vi ikke ønsker å snakke om de ansatte som gjør en god jobb. Jo, vi ønsker å snakke om de ansatte som gjør en god jobb, og vi snakker om dem hele tida. Vi har dem på laget. Heierna, fagorganisasjoner og barna i barnevernet forteller oss at de trenger flere folk, fordi de vet hva utrygghet er. Vi trenger ikke en pekefinger som sier at det er kommunene som har ansvar. Det politiske styringsansvaret er godt plassert hos statsråden. Arbeidslinja ble nevnt. Jeg ble utfordret på at arbeid var det eneste saliggjørende i dette landet. Heldigvis har jeg med meg representanter fra både Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre som har pekt på akkurat det samme. Representanten Hjemdal var bekymret over kutt som skjer over natta. Vel, da vil jeg bare friske opp minnet til regjeringspartiene. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap ble kuttet med 10 mill. kr, blindetelefonen og biblioteket for blinde ble kuttet med 3 mill. kr, Forbrukerrådet blir i år kuttet med 5 mill. kr. Ikke ett eneste varsel. Det er denne regjeringa.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Det var en stor reportasje om menneskerettsjurist Gro Hillestad Thune i Aftenposten i helgen. Jeg vil bare sitere hva hun sa i Debatten på NRK da vi diskuterte barnevern. Sluttreplikken til menneskerettsjuristen Hillestad Thune var: Dere forstår ikke alvoret. Barneombudet har vært helt tydelig på at ministeren har ansvar for å sørge for at kommunene er i stand til å utføre de oppgavene de delegerer til kommunene. I finansdebatten sa Tage Pettersen, representant fra Høyre, at vi burde snu flere steiner når det gjaldt barnevernet. I dag har representanten Silje Hjemdal sagt at vi kanskje kunne gjøre mer. Det er en underdrivelse, men vi har en statsråd som ikke engang vil løfte debatten i Stortinget. Det er beklagelig.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti er enige om viktigheten av å kunne tro på det en vil, og ha de meninger en har. Det som jeg opplever at statsråden ikke tar inn over seg, er de signalene som kommer fra de lukkede tros- og livssynssamfunn der det skjer overgrep, der det skjer trakassering, der det skjer vold, der samfunn og regelverk rundt det å tro blir til en undertrykkende kultur for enkeltmennesker, og spesielt barn og unge. TV 2 hadde i går en tv-reportasje om lukkede trossamfunn. Jeg vil gjerne spørre statsråden: Hva vil statsråden gjøre for at den type virksomhet ikke finner sted i lukkede tros- og livssynssamfunn?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Jeg erkjenner – og synes det er bra – at statsråden er så opptatt av det som skjer også i de lukkede tros- og livssynssamfunnene. Det er bra. Det som jeg finner noe mer underlig og uklart, er når statsråden legger fram i meldinga om tros- og livssyn at det skal være mulighet til å frata tros- og livssynssamfunn støtten hvis de bryter norsk lov. Da stiller jeg spørsmål når det gjelder diskrimineringsloven, f.eks., og likestillingsloven. Vi har Jehovas vitner, som nekter folk å stemme, eller som ekskluderer dem hvis de stemmer. Her går statsråden rundt grøten og er veldig uklar. Så når statsråden sier at reglene er blitt klarere, lurer jeg på: Vil f.eks. Jehovas vitner være en del av dem som kan miste støtten?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-10:
Jeg blir litt forvirret over regjeringspartienes tiltro til politikerne – eller mistro. På den ene sida sier de at de skal overføre alle viktige oppgaver til kommunene, og på den andre sida kritiserer de om kommunene f.eks. kutter i det som ikke er lovpålagte oppgaver. Stavanger har prioritert barnevern – en av kommunene som har gjort det. Men det betyr ikke at man kan sitte og peke nedover på kommunepolitikerne hele tida. Det er faktisk vi som vedtar budsjettene her på Stortinget, og det er den budsjettdebatten vi er i. Så litt til momskompensasjonsordningen, for statsråden var litt bekymret over at vi snakket om kutt. Jeg kan bare be statsråden svare på et enkelt spørsmål – hvis hun hører etter nå. På Stortinget ble det foretatt en forhandling som bidro til at 15 mill. kr forsvant ut av momskompensasjonsordningen. Hvis ikke det er kutt, så vet ikke jeg. Statsråd Skei Grande svarte heller ikke på mitt spørsmål i spontanspørretimen den 23. oktober. Da sa hun: «Når det viser seg at man ikke liker følgene, er det helt ok å snu, men ikke påstå at man ikke har vært for det.» Hun mente altså at Arbeiderpartiet var for den finansieringsordningen med å flytte frivilligsentralene til kommunene. Jeg vil bare vise til at litt lenger ut i den samme innstillingen, som Skei Grande ikke kom fram til, står det: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Venstre i viser til at høringsinstansene advarte sterkt mot at statens finansiering av frivilligsentralene faller vekk og at sentralene skal finansieres av kommunenes ramme. Frivilligsentraler er ingen lovpålagt oppgave og er derfor svært utsatt når kommunale budsjetter blir for trange. Disse medlemmer vil derfor gå imot dette forslaget slik det er framlagt i denne meldingen.» Det ville være fint om statsråd Skei Grande, i stedet for å framstille en fiktiv snuoperasjon i Arbeiderpartiet, hadde brydd seg mer om de mange negative høringsinnspillene i saken. Arbeiderpartiet sier, og sa, at frivilligsentralene bør støttes gjennom kulturbudsjettet. Kanskje særlig som statsråd bør man avholde seg fra å sitere deler av en innstilling. Kan hun bekrefte at hun ikke siterte Arbeiderpartiets mening i den replikkvekslingen, og vil hun lage nye talepunkter til Ørmen Johnsen, som også gjentok den forklaringen fra talerstolen?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Komitélederen, jeg og resten av komiteen har det siste året fått kjenne på at det er litt for mye som lugger litt for mange steder i barnevernet. Vi i Senterpartiet har ikke alle svarene. Vi har heller ikke alle pengene, og det opplever jeg definitivt at regjeringen heller ikke har. Hva tenker komitélederen om situasjonen nå? Bør regjeringen, og også alle vi andre og alle andre partier, få fokuset litt høyere opp på dette feltet? Er det så pass prekært, som jeg opplever at det er, at det nå er nødvendig med mye større fokus både rundt regjeringsbordet og også i alle de ulike partiene? Er det noe konkret komitélederen mener vi bør gjøre i tillegg til det regjeringen gjør nå, så fort som mulig?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg vil takke representanten for det fokuset hun har på vold og overgrep i nære relasjoner. Det var dyster statistikk som ble dratt opp, og den stiftet jeg nærmere bekjentskap med, også med ganske visuelle bilder, da Senterkvinnene i helgen hadde besøk av både Oslo-politiet og krisesentersekretariatet. Det er ikke holdbart at det er et så stort omfang av dette. Men etter at dette har blitt avdekket, kommer barnevernet ofte inn og skal hjelpe til. Jeg lurer på om representanten har det samme inntrykket som jeg, at det er for mye som lugger for mange steder i barnevernet nå, og om hun synes at regjeringen gjør nok. Og ikke minst: Hvordan i all verden skal vi få nok fokus hos alle partier på akkurat dette området?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Det er gøy hele tiden å bli dyttet rundt som senterpartist og på den ene siden høre at vi har blitt populister, mens noen på den andre siden mener vi ligner mer på representantens parti i andre ting. Jeg er uenig både i at vi ikke er et sentrumsparti og i at vi er populister. Når det er sagt, er ikke grunnen til at vi som parti er imot at de kommersielle, store konsernene skal få ta så masse av skattepengene våre videre etter at de har utført tjenester, en del av en rød politikk. De kan gjerne ha gode tjenester, men vi vil ikke at skattepengene våre skal brukes på den måten. Jeg er helt sikker på at om vi bare hadde støttet opp om vårt eget barnevern og det offentlige, ville det vært like godt. Når det så kommer til det å fordele skattepengene på rettferdig vis, er det veldig god sentrumspolitikk.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Her er det utrolig viktig at representanten får med seg noe som Senterpartiet er veldig opptatt av: Det er et stort skille, for vår del, mellom private ideelle aktører og private store, kommersielle konserner som er mest opptatt av profitt. Vi har i alle år ivret iherdig for at de ideelle aktørene skal kunne gi oss et supplement, gjøre at kvaliteten blir bedre innenfor de offentlige tjenestene. Men vi er ikke spesielt begeistret for at alle pengene vi bruker på offentlige tjenester, ikke går tilbake til driften og til de samme tjenestene. Derfor har vi dessverre sett en del eksempler på at man er litt for opptatt av å ta ut profitt og tjene penger i en del private, kommersielle institusjoner, og det synes vi rett og slett bare er feil.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Når vi legger et budsjett, er det en totalvurdering man er opptatt av. Da handler det om å kunne få til prioriteringer av det vi synes er viktigst, noe som for vår del, innenfor disse rammene, er å skaffe mer penger til det kommunale barnevernet. Da må vi hente fra andre steder der vi mener det er mulig å ta. Derfor er det kutt i en del byråkrati, noe som også er veldig tydelig Senterparti-politikk. Når det kommer til det å kutte i innkjøp av private barnevernstjenester, er det også veldig villet politikk. Det er for å synliggjøre at vi som parti er lei av at regjeringen ikke følger opp det anmodningsvedtaket som har kommet fra Stortinget om at vi skal skalere ned bruken av private. I tillegg viser det seg, har jeg sett, at aktiviteten når det gjelder behovet for kjøp av private tjenester, ikke har vært så høy på noen områder. Ministeren sier også at vi nå skal ned med enetiltakene, som jo er ekstremt dyre. Det bebuder jo at vi ikke kommer til å trenge en så stor sum.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg er glad for at representanten løfter fram utfordringene med både hatkriminalitet og diskriminering av LHBTI-personer i sitt innlegg. Det er mange områder i vårt rammeområde vi diskuterer i akkurat denne debatten. Jeg er også glad for at Senterpartiet deler den bekymringen, og at vi i tillegg til det regjeringen gjør på det området, tilfører 2 mill. kr til Salam, FRI og Rosa kompetanse. Når det er sagt: Representanten snakket ikke noe om mitt største anliggende i denne debatten, nemlig barnevernet. Jeg lurer på hva slags holdning Venstre har til status i barnevernet nå om dagen. Er det godt nok? Gjør vi nok? Gjør regjeringen nok? Hvis svaret på det er nei, hva kan vi gjøre for at både regjeringspartiene og alle andre partier løfter dette området høyere?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg vet ikke om jeg ble helt klok på svaret på det siste spørsmålet fra representanten Henriksen, om et barn med to homofile foreldre er en like bra familie. Representanten må gjerne svare mer tydelig på det. Som dere kanskje har oppdaget, har jeg en spesiell forkjærlighet for å ta opp barnevernssituasjonen i replikkordvekslingen i dag. Det er viktig for meg at vi kanskje kraftsamler lite grann for i det hele tatt å klare å gjøre noe, for situasjonen er ikke god nok – slik vi i Senterpartiet ser det. Nå har jeg spurt alle og fått bekreftet at den ikke er god nok. Vi må gjøre mer. Da er spørsmålet til Kristelig Folkepartis representant: Hvis hun synes at situasjonen i barnevernet er dårligere enn den burde vært, hvordan kan da regjeringen gjøre enda mer enn de har planlagt, og ikke minst hvordan kan alle partier fokusere i større grad på dette viktige området?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg tror nok ministeren bare må finne seg i at opposisjonen kommer til å følge veldig med på hvorvidt han følger opp anmodningsvedtaket om å prioritere ideelle framfor kommersielle aktører i barnevernet. Når det er sagt, har vi i dag i dette replikkordskiftet fått tydeliggjort at samtlige partier mener at det som det jobbes med i barnevernet, ikke er bra nok, og at vi må gjøre mer. Der hviler det et sterkt og tungt ansvar på ministeren og på oss andre. Et område som det ikke er tatt så veldig mye tak i, er fosterhjemsproblematikken. Vi i Senterpartiet gir 5 mill. kr ekstra til det. Men her er det mangel på rekruttering, og det er også store utfordringer med at man har litt dårlige vilkår, mener mange. Det er blitt hevdet at vi snart bør lovregulere hvordan situasjonen skal være for både familiene og fosterhjemsbarna. Dette er vi i Senterpartiet veldig interessert i å se nærmere på. Vi tror at det vil hjelpe for rekruttering og for vilkårene for fosterfamiliene. Hva mener ministeren?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg setter pris på at ministeren svarer direkte på en del av disse spørsmålene, og det håper jeg du kan fortsette med. Nå skal jeg spørre om noe som jeg oppriktig lurer på. Senterpartiet og Venstre deler en felles likestillingssak, nemlig at man skal få innført selvstendig uttaksrett for far. Vi markerer det i budsjettet, men foreløpig har det ikke noen budsjettmessige konsekvenser. Likevel: Vi skjønner at det er vanskelig – Venstre har det i sitt program, vi har det i vårt program. Ministeren sitter rundt regjeringsbordet og skal snakke om dette som er et stort likestillingstiltak for menn. Hva er grunnen til at vi ikke klarer å få det innført, og når tror du vi klarer det?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Som både presidenten og salen kanskje forstår, er vi i Senterpartiet blitt veldig opptatt av barnevern i det siste. Men under denne rammen i budsjettet er det også mange andre viktige temaer, som bl.a. likestilling og familiepolitikk. Jeg vil derfor si litt mer om foreldrepermisjon og selvstendig uttaksrett for far, og hvorfor jeg synes det er så viktig. For Senterpartiet er det en målsetting å øke fars samvær med barnet i foreldrepermisjonstiden. Fedrekvoten er viktig, og dersom utvidet fedrekvote skal ha den ønskede effekten, som er mer likestilling og delt ansvar for barna, må far få selvstendig uttaksrett til pappapermisjon. Slik det er nå, mister far retten til å ta ut foreldrepenger dersom mor ikke er i aktivitet. Det er diskriminering og forskjellsbehandling av far. Senterpartiet har for 2020 foreslått i sitt alternative budsjett å innføre selvstendig uttaksrett fra 1. september 2020. Det vil ikke ha budsjettmessige konsekvenser for 2020, sier Finansdepartementet, men vi vil likevel ha det med i budsjettdokumentet. Jeg har også behov for å snakke litt om forbrukerpolitikk i denne budsjettdebatten. Høringen om forbrukermeldingen viste at her er det mange saker å ta tak i for oss politikere, saker som kanskje burde hatt mye mer politisk oppmerksomhet, både når det gjelder hvordan forbruket vårt kan bidra til å nå klimamålene våre i større grad, og når det gjelder forbrukernes rettigheter framover. Disse håper jeg blir løftet godt av komiteen, gjerne en del av dem i fellesskap, når forbrukermeldingen skal behandles på nyåret. Senterpartiet foreslår uansett i sitt alternative budsjett 3 mill. kr til forsterket innsats mot aggressiv markedsføring av forbrukslån. Jeg minner om at et enstemmig storting vedtok at regjeringen skulle komme tilbake med forslag om å forby aggressiv markedsføring av forbrukslån senest høsten 2018. Regjeringen har dessverre ikke fulgt opp dette vedtaket. Det er synd, da gjeldsutviklingen i norske husholdninger er alarmerende. Vi bruker masse penger vi ikke har. Det er ikke økonomisk bærekraftig. Ifølge tall fra Finanstilsynet hadde nordmenn forbrukslån på rundt 117 mrd. kr i 2018. Markedet for forbrukskreditt har økt voldsomt de siste årene, og tilsyn gjennomført av Finanstilsynet hos ledende forbrukerlånsbanker viser at respekten for regelverket er for svak. Vi trenger mer treffsikre reguleringer og økt innsats for å få ned veksten i forbrukslån, noe jeg håper og tror vi i Senterpartiet ikke blir like alene om å kjempe for på nyåret, under den nevnte behandlingen av forbrukermeldingen, som vi er i denne debatten.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg synes det er så trist at man bare har bestemt seg for å gjøre om på denne finansieringsformen. Vi vet at det kommer til å ramme alle de små kommunene som nå får direkte kutt for å kunne drifte sin frivilligsentral. Det er kommuner hvor man sjelden har samlingspunkter på det nivået som en frivilligsentral er for dem, både når det gjelder aktivitetsnivå, integrering, opplæring og samhold rett og slett. Veldig mange storbyer som får mye mer penger til frivilligsentraler nå, har veldig mange tilbud som kan dekke opp for dette. Da veterinærtilskuddet ble endret på samme måte og skulle gå over kommunerammen ut fra befolkning, forsto regjeringen at dette ble feil, og den snudde. Det har vært store protester. Det er mange som nå er redde for frivilligsentralene sine og for tilbudet sitt rundt omkring i Norge. Kan lederen for familie- og kulturkomiteen se på en måte å få regjeringen til å snu på også i dette tilfellet?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Det var en voldsom beskrivelse, som aldeles ikke stemmer. Når vi vil kutte i byråkratiet i Kulturrådet, er det fordi vi bl.a. har sett at Kulturrådet i sin forrige årsrapport viste at de brukte 18,7 pst. til konsulenter. Det kuttet vi gjør her, er bare halvparten av summen de bruker til det. For Senterpartiet er det faktisk en veldig bevisst politikk – som representanten er innom – at vi vil kutte i byråkrati for å kanalisere penger til førstelinjetjenesten og til kultur, kulturliv og kunst direkte. Når det da har vært viktig for oss i vår budsjettprosess å sørge for at det blir mer penger direkte til kulturen, er det ikke spesielt vanskelig å kutte i poster som stort sett går til konsulentaktivitet.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Da må jeg presisere nok en gang at det ikke står i vårt budsjettforslag: Legg ned distriktdelen av Kulturrådet. Det står kutt i byråkrati, og når det gjelder Kulturrådet, har vi nå sett i deres forrige årsrapport at de bruker 35 mill. kr til konsulentvirksomhet. Da er de vel 18 mill. kr vi bruker, ikke en veldig stor del av det. Dessuten har heller ikke Kulturrådet vondt av litt mer kutt i de administrative kostnadene.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Takk for spørsmålet. Når Senterpartiet – jeg gjentar Senterpartiet – skal gjøre en totalvurdering av hva vi synes er viktig kulturpolitikk, er det å få kulturlivet over hele landet til å florere og blomstre. Ja, det kan være gode tiltak innenfor EUs programmer, men vi vil – vi virkelig vil – heller ta fra det byråkratiet som brukes til det, og også en del av de satsingene, og bruke det på satsinger vi synes er mye viktigere, som musikkutstyrsordningen og som å gi til Kulturfondet, slik at de får konkrete midler å gi til de ulike kunst- og kulturformene. Det er en veldig enkel prioritering for oss. Det er mulig Venstres representant ikke deler den, men enhver senterpartist og de som sitter rundt omkring i Norges land og ønsker å få mer penger til sine kulturprosjekter, kunstprosjekter og lokalforeninger, tror jeg er ganske enige med oss.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Når jeg sitter og hører på innlegget til representanten Almeland, sitter jeg og venter på noe som jeg vet at Senterpartiet og Venstre har til felles, nemlig et stort engasjement for kulturminner. Jeg håper at det kanskje kommer litt mer om det fra representanten senere. Men når jeg først har muligheten i en replikkveksling, er det veldig viktig for meg, som var sammen med Venstres representant i komiteen om det tidligere, å få på plass at vi skal få en nasjonal kulturminnemelding om ikke så altfor lenge. I den felles merknaden som komiteen hadde da, skrev vi også at vi trenger nasjonale mål i den meldingen. Det har vi hatt til nå. Det er mål som regjeringen ikke har klart å følge opp. Derfor er det stadig mindre penger på kulturminnefronten. Jeg er veldig opptatt av å vite om Venstres representant i dagens komité er like opptatt som meg av at det skal komme målbare, konkrete mål i den nye kulturminnemeldingen.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Vi i Senterpartiet er også veldig opptatt av at fellesmerknaden i komiteen om de ansatte som mister jobben i Mo i Rana, blir fulgt opp av ministeren. Men så til et hjertebarn: kulturminner. Vi i Senterpartiet er veldig fornøyd med at vi bruker 152,5 mill. kr mer enn regjeringen på kulturminner. Men i går leste jeg et intervju med den nye fylkesdirektøren for plan og næring i Trøndelag fylkeskommune, som nå frykter for kulturminnenes skjebne etter regionreformen. Nå får de bare penger til 0,2 årsverk, men de trenger 6 årsverk for i det hele tatt å kunne ivareta den nye porteføljen sin. Venstre og ministeren har jo ivret for at regionreformen skal være bra og har nå hatt dialog, men her viser det seg at pengene følger ikke med. Det er det vi i Senterpartiet har fryktet hele veien med regionreformen. Hvordan i all verden skal regjeringen og ministeren sørge for at kulturminnefeltet nå virkelig(presidenten klubber) ikke lider under regionreformen? (presidenten klubber)
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Jeg er veldig opptatt av at vi skal få gjort noe politisk med tanke på det som ble avdekket i går, men jeg er ikke sikker på hva, så dette blir interessant framover. Det jeg vil snakke om, er egentlig kirkepolitikk. Vi i Senterpartiet er veldig opptatt av å hjelpe Den norske kirke med å rekruttere til prestestillinger ute i distriktene. Derfor har vi bevilget ekstra penger til det. I går skjønte jeg at Universitetet i Tromsø har bestemt seg for å fryse teologistudiet der, noe som fort fører til at det legges ned, og så har vi nok et problem i nord med at det ikke er studieplasser til viktige stillinger man trenger rekruttering til. Jeg håper kirkeministeren har noen klare meninger om faren ved å legge ned et slikt studietilbud når vi har en utfordring med rekruttering til kirken – i hvert fall hvis han er like opptatt som meg av at folkekirken faktisk trenger prester for å kunne være levende rundt omkring i distriktene.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-12-10:
Religion og livssyn er en grunnleggende dimensjon i mange menneskers liv. I tillegg til å være et trossamfunn er Kirken en viktig tradisjons- og kulturbærer. For å få den folkekirken som vi i Senterpartiet ønsker oss, og opprettholde Kirkens tilstedeværelse lokalt gjennom et aktivt menighetsarbeid, prestetjenester i alle sogn og trosopplæring mener Senterpartiet at det er avgjørende å opprettholde en sterk og forutsigbar økonomi for Den norske kirke. Senterpartiet foreslår derfor i sitt alternative budsjett å øke bevilgningene til Den norske kirke. Vi foreslår 3 mill. kr mer til diakonstillinger, 5 mill. kr til Sjømannskirken, 20 mill. kr til kirkebygg og 4 mill. kr til et program for rekruttering av prester i distriktene. Presterekruttering er for tiden den største utfordringen for at alle lokalmiljø rundt om skal kunne ha en folkekirke i drift – til bruk i de store øyeblikkene i livet, i de mest sorgfulle øyeblikkene og som samlingspunkt både religiøst og når lokalsamfunnet har behov for å møtes i fellesskap. Senterpartiet øker i tillegg støtten til andre tros- og livssynssamfunn med 5,8 mill. kr i sitt alternative budsjett. Jeg nevnte 20 mill. kr ekstra fra oss i Senterpartiet til kirkebygg. Det er til de fredede, verneverdige kirkebyggene våre som er yngre enn middelalderkirkene. Middelalderkirkene har vi i Senterpartiet jobbet hardt for å få istandsatt i mange år, og her trengs det mye penger. Men våre 30 mill. kr ekstra på den posten utover det regjeringen har å tilby, er en god start på et program for dette, som vi ønsker oss asap. Grunnen til at vi er så opptatt av disse middelalderkirkene, er både Senterpartiets og mitt eget store engasjement for kulturminnene våre, samfunnets kollektive hukommelse. Kulturarven vår bidrar med kunnskap, fortellinger, opplevelser og til å gi oss identitet, røtter og tradisjon. Senterpartiet har gjentatte ganger påpekt ved budsjettbehandlinger at regjeringen ikke følger opp de nasjonale målene for kulturminnevernarbeidet. År etter år leveres et svakere budsjett enn målene skulle tilsi, så også i år. Det er skuffende. Men jeg vet at iallfall i komiteen vår er det tverrpolitisk engasjement for kulturminner, noe bl.a. fellesmerknaden om at Bane NOR nå må ta ansvaret sitt for Tinnosbanen, viser. Jeg ser derfor fram til at komiteen i fellesskap skal jobbe med den kommende kulturminnemeldingen. Fram til da kan jo alle som er opptatt av at vi skal sikre, bevare og formidle kulturminnene våre på best mulig vis, lene seg på at vi i Senterpartiet vil fortsette å holde denne fanen høyt framover, slik vi gjør i vårt alternative budsjett for 2020. Der prioriterer vi nemlig kulturminnevernet med over 100 mill. kr mer enn regjeringen, i tillegg til de nevnte 50 mill. kr til istandsetting og vedlikehold av middelalderkirker og andre kirker. Så ser jeg fram til å diskutere disse tingene også når vi etter jul skal behandle meldingen om Opplysningsvesenets fond, som jeg er saksordfører for. Det gleder jeg meg til.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Flere representanter fra partiet Høyre gjør fra denne talerstolen et poeng av at det går så godt i norsk økonomi. Senest i finansdebatten gjorde den parlamentariske lederen fra Høyre det. Spørsmålet er jo godt for hvem. Det går kanskje godt for noen få på toppen. Det er blitt rekordmange nye milliardærer i Norge, f.eks., mens for særlig barnefamiliene er bildet et ganske annet. Det er 102 000 barn som vokser opp i fattigdom. Det er rekord. En ny SSB-rapport viser at vi har et økende fenomen med enslige forsørgere som er fattige på tross av å være i jobb, altså «working poor». Blant gruppene med størst nedgang i husholdningsinntektene finner vi barnefamiliene. Jeg lurer på om representanten Ørmen Johnsen er enig med sin parlamentariske leder i at det går godt i norsk økonomi, og i så fall godt for hvem.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Fremskrittspartiet er jo et parti med en stolt historie for å være en skarp kritiker av politikernes skalting og valting med folks skattepenger. Partiet for sterk nedsettelse av skatter, avgifter og offentlige inngrep har det i selve sjela si: Offentlig sløseri med våre skattepenger skal ned. Men likevel stopper Fremskrittspartiets flammende engasjement med en gang det gjelder skattepengene bevilget til barnevernet, av en eller annen grunn. Akkurat de skattepengene har tvert imot Fremskrittspartiet et flammende engasjement for at skal brukes på alt mulig annet, f.eks. sendes på ferie til skatteparadiser for å bygge opp formuer til noen få. Mitt spørsmål til representanten Hjemdal er for det første: Vet representanten hvor mye penger som blir tatt ut i profitt fra våre skattepenger til barnevernet? Og siden det tydeligvis er ok nå: Hvor går egentlig grensen?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Takk for et godt spørsmål. Jeg mener det er helt, helt avgjørende at vi skal satse på de ideelle aktørene, som i mange, mange år har vært et viktig supplement, og enda mer enn et supplement, for det offentlige institusjonsbarnevernet. De ideelle aktørene melder i dag dessverre om at de blir skviset ut av de kommersielle aktørene som Høyre legger sin velsignende hånd over. Tidligere samarbeidet f.eks. de ideelle aktørene med det offentlige, og de kunne utvikle nye metoder, drive innovasjon og finne bedre måter å gi omsorg og beskyttelse for barn på. Men nå melder de at det ikke går an. Fordi høyresiden har rigget barnevernet til å bli markedstenkning og kommers, må den typen innovasjon beskyttes som forretningshemmeligheter. Det er ikke en fornuftig organisering av norsk barnevern.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Det er litt utfordrende å svare på replikker som bygger på et feil premiss, nemlig premisset hvor man ikke skiller mellom de ideelle private aktørene og de kommersielle private aktørene, slik representanten Pettersen gjorde i sitt innlegg nå, da han refererte til statistikk. Jeg er veldig opptatt av prinsipper her – det er jeg, og det tror jeg også er fornuftig, for folk flest i Norge er helt enig med SV i vårt prinsipp om at de skattepengene vi bevilger til velferd, skal gå til velferd. Jeg tror også at akkurat når det gjelder barnevern, er nok støtten til det prinsippet enda klarere enn på mange andre velferdsområder. Ideen om at det skal være lov til å ta ut profitt og sende til tropiske øyer med mange postkasser – og det når det gjelder barnevernet vårt – den forstår ikke folk. Jeg vil gjerne invitere representanten Pettersen til å forsvare det prinsippet.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Det jeg opplever som klamt og som en gal prioritering når det gjelder den familiestøttende politikken – som er et viktig politikkområde, og jeg er glad for å ha fått et spørsmål om det – er det å flytte 17,5 mill. kr fra en støtteordning som setter barnets behov i sentrum, over til det som virker som en ny storsatsing fra denne regjeringen ved Kristelig Folkeparti i Barne- og familiedepartementet, nemlig samlivskurs. Grunnen til at jeg mener det er en feil prioritering, er at man da tar barnet vekk fra sentrum av støtteapparatet. Jeg mener for så vidt at det kan være gode grunner til å støtte opp om samlivet ved å ha samlivskurs – det kan være helt greit for meg. Men når man flytter pengene vekk fra ordninger som skal handle om barnet, mener jeg det er en feil prioritering. Rådet for psykisk helse har også sagt veldig tydelig at det ikke nødvendigvis er samlivsformen som er det viktigste. Det er omsorgen barnet får.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Jeg må utfordre representanten fra Venstre videre vedrørende de organisasjonene som står helt i front i kampen for skeives frihet og rettigheter. Det meldes jo også i representanten Almelands innlegg om en økende bekymring når det gjelder denne kampen, en slags backlash, dessverre, kan det virke som på flere områder. Samtidig står altså støtten til de organisasjonene – tilskuddene til de heltene – som står helt fremst i den kampen, som møter alle de falske nyhetene, som møter all desinformasjonen, og som er ute og jobber med holdninger, fortsatt på stedet hvil. Resultatet er f.eks. at den nystiftede organisasjonen Salam, som jobber for skeives rettigheter i muslimske miljøer, ikke får støtte. Er representanten Almeland fornøyd med det, i den tiden vi nå går inn i?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-10:
Barna som trenger hjelp av barnevernet, skal ikke være utsatt for profitt og marked. Omsorg skal settes over omsetning, barn over butikk. De deler av aktører som nå blir skviset, skulle prioriteres. Dette har Kristelig Folkeparti vært enig med SV om, i alle fall før de gikk i regjering, for før Kristelig Folkeparti gikk i regjering, var de med på å vedta å øke ideell andel i barnevernet på bekostning av de kommersielle, og de var med på å redusere bruken av enkeltkjøp, altså enkeltbarn på anbud. Likevel er situasjonen stort sett den samme nå. De ideelle øker ikke, og det har blitt flere barn på anbud – enkeltbarn. Ideelt barnevernsforum melder om at de ikke har hørt noe mer om oppfølgingen av Stortingets vedtak, det har stoppet opp. Mener Kristelig Folkeparti fortsatt at ideell andel i barnevernet skal økes på de kommersielles bekostning, og at praksisen med enkeltbarn på anbud må ned?