trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Fremskrittspartiet er opptatt av å ha bestemmelser som tydelig viser hva vi ønsker skal være et godt innhold i skolen, enten skolen er eid og drevet av det offentlige, eller eid av andre enn det offentlige. Vi er også svært opptatt av å ha et oppegående og velfungerende tilsyn. Det har vi pekt på i denne saken, og det kommer vi til å peke på også i andre saker. Det betyr at de skolene som legger seg i yttergrensene, og som går over de grensene som etableres, må regne med reaksjoner, enten det er muslimske skoler eller andre skoler som velger å utfordre det som er klare formuleringer og klare retningslinjer gitt i lovverk og forskrifter. Når det gjelder Sverige, er det mange ting å vise til. Det som er et poeng fra den siste leseforståelsesundersøkelsen, er jo at svenske barn med innvandrerbakgrunn faktisk leser bedre enn norske barn uten slik bakgrunn.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Både representanten Sortevik og partiet Fremskrittspartiet tror på en blanding. Vi tror at vi kan hente gode ting fra våre nærmeste naboland, spesielt fra Danmark, som har hatt en fri etablering av skoler i over 50 år. Den er så fri at det er nok å melde seg. Det er ingen som stopper dem som melder seg, og den er så fri at det er foreldrene som har både førstelinjetilsyn og andrelinjetilsyn. Selvfølgelig kan det være uheldige episoder å vise til, men mitt bestemte inntrykk er at i Danmark lever man godt med denne ordningen. Og det viser etter vårt syn en stor tillit til foreldrene og til foreldremandatet. Vi synes det er viktigere at foreldrene handler på vegne av sine barn direkte enn at det offentlige påtar seg det mandatet og handler på vegne av barn ved å stenge det frie valget, slik som noen partier i denne salen ivrer for.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Tusen takk, president. Det vil jeg gjerne. Jeg tar opp våre forslag i innstillingen, og jeg har flere ganger snakket om at vi subsidiært skal støtte § 3-5. Da tror jeg at det meste skulle være avklart.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Når man lyttet til innlegg fra partiledelsen på Kristelig Folkepartis landsmøte, kunne man få inntrykk av at Kristelig Folkeparti er lite entusiastisk i forhold til denne lovrevolusjonen og har sterke reservasjoner. Jeg går ut fra at representanten Lyngstad kan avkrefte slike inntrykk. Så har jeg et spørsmål om hvordan Kristelig Folkeparti egentlig balanserer sitt partisyn når det gjelder foreldremandat og foreldrerett på den ene side og synet på private skoler som et supplement til den offentlige skole på den annen side. Men egentlig har jeg vel fått svaret i representanten Lyngstads hovedinnlegg. Jeg tolker ham slik at ordet «supplement» er erstattet av «alternativ», det synes vi i Fremskrittspartiet er en god løsning. Jeg kunne faktisk tolke ham enda lenger. Når han helt riktig beskriver nettopp det viktige forhold at friskolene fremstår som fornyere av utdanningstilbudet og av skoletilbudet, kunne man faktisk erstatte ordet «supplement» med «fornyer».
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg er enig med Ine Marie Eriksen på ett punkt. Jeg tror heller ikke det blir et rush i første omgang fra grupper som ønsker å etablere private skoler. Når man tegner et bilde av situasjonen i Sverige, et fullstendig bilde, er faktum at i Stockholm – og dette med privatskoler er jo et fenomen fra de større byene – er det nærmere 14 pst. av elevene som går i private skoler. Det er også en del av dette bildet. Men det var ikke det jeg skulle spørre om. Ine Marie Eriksen har gang på gang tegnet et bilde av at ressurssituasjonen i den offentlige skolen har vært ganske stabil de siste fire–fem årene. Nye tall fra grunnskolens informasjonssystem viser at ressurssituasjonen når det gjelder antall delingstimer fra skoleåret 1998–1999 til 2002–2003, har gått ned med 19 pst., og timene til spesialundervisning er redusert med 5 pst. Det er klart at det har vært en ganske omfattende nedgang i ressurssituasjonen i den offentlige skolen. Er ikke Ine Marie Eriksen enig i at den nye loven kan være med på å forsterke denne nedgangen, og at det er en ganske dramatisk ressursnedgang i den offentlige skolen?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Vi registrerer jo at det ikke er flertall for vårt primærstandpunkt. Det er mange som burde ta det til etterretning. Det er ikke flertall i dag for vårt forslag, slik som vi har programfestet dette. Vi har da valgt å inngå et kompromiss i forhold til det vi i utgangspunktet trodde var mulig, nemlig at Kristelig Folkeparti var interessert i å støtte et forslag fra oss – et forslag som ville dekket deres behov, og som vi iallfall kunne leve med. Vi ser vel at vi ikke klarer å samle alle ressursene i den offentlige skolen, få til en enda bedre offentlig skole, slik at det skal være et godt alternativ for alle. Derfor har vi sagt at det kompromisset som vi ser for oss, kunne være – og vi hadde selvsagt håpet på flertall for dette – å ta utgangspunkt i dagens privatskolelov og gjøre den bedre på en del viktige områder, som vi har pekt på i våre merknader og i vårt forslag, men som blir nedstemt. – Det er den enkle grunnen til at vi er villig til å inngå et kompromiss med dem som tidligere har forsvart dagens privatskolelov, selv om vi ideelt sett skulle ønske at vi kunne samle alle barna i den offentlige skolen og gjøre den enda bedre.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Dette innlegget er med på å understreke det jeg prøvde å starte med, nemlig at dette er en ideologisk strid. Det er ideologiske skillelinjer vi nå ser klart og tydelig. Det som går på å etablere, å ha en god, felles offentlig skole som er for alle barn, med store variasjoner og med stort mangfold, det er det vi er opptatt av. Vi er helt sikre på at dette er den beste måten å bruke ressurser på. Vi er helt sikre på at dette er den beste måten å ta vare på det verdifulle i vårt samfunn: at vi har et homogent samfunn, at vi har en felles referanseramme, at vi har felles opplevelser – og dermed klarer å holde sammen dette samfunnet på en god og skikkelig måte. Det er vårt utgangspunkt. Det er det som er vårt mål, i tillegg til at skolen er en viktig forutsetning for et godt velferdssamfunn. Det burde være rimelig klart at her er det ideologiske motsetninger.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Med dagens privatskolelov har vi holdt et ganske stabilt nivå på antall privatskoler over veldig mange år. Det har ligget på et sted mellom 1 og 2 pst. Vi aksepterer at det kan ligge der. Hvis vi hadde kunnet beholde dagens privatskolelov, ser vi heller ikke at det ville åpne for et «frislepp», som noen har kalt det, at man i 2004 står klar til, som Trine Skei Grande sa, å etablere mange nye privatskoler. Vi har holdt det under en viss kontroll. Det har vært begrensninger på hvem som har kunnet etablere privatskoler. Vårt prinsipielle standpunkt står fast – for all del. Vi ser ikke behov for private skoler. Vi ser behov for at vi har en god offentlig skole der de aller fleste barna går. Det som nå kan komme til å skje – vi skal ikke male fanden på veggen – er at vi kan få en utvikling med en dramatisk økning, jf. Stockholm.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg får jo inderlig håpe at det er politiske valg som ligger bak det Kristelig Folkeparti har gjort, og ikke personen Trond Giske – at dette er bevisste politiske valg fra Kristelig Folkepartis side. Arne Lyngstad startet sitt innlegg med å snakke varmt om den offentlige skolen, med masse ressurser og alt dette, så den kan gjøre en god og skikkelig jobb, og han understreker dette gang på gang. Jeg har påvist nå hvorledes det har vært en nedgang i ressursene til den offentlige skolen i den perioden Kristelig Folkeparti har sittet i regjering. Som jeg sa i stad, skyldes ikke dette ond vilje fra kommunepolitikere, det er sultefôring av kommunene som gjør dette, og det burde bekymre Arne Lyngstad på en helt annen måte enn det gjør i dag. Han sier at han tror på en sterk offentlig skole med masse ressurser, og så har vi parallelt med dette en privat skole. Mitt spørsmål til Arne Lyngstad blir rett og slett: Hvis vi får en utvikling som i Stockholm, der oppimot 14 pst. av elevene går i private skoler, er dette en utvikling som Kristelig Folkeparti synes er bra, og er dette noe de ønsker velkommen?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Også i denne saken har statsråden fått sine egne mot seg på viktige områder. I andre saker har det blitt en praksis der det er SV og dels Arbeiderpartiet som må forsvare statsråden. I denne saken kan vi dessverre ikke gjøre det. Jeg er til dels enig med statsråden – jeg ser ikke for meg at det vil bli mange privatskoler i løpet av de nærmeste årene. Jeg tror ikke at folk står klare til å etablere privatskoler. Så der er jeg delvis enig med henne. Statsråden har jo et sterkt forsvar for den offentlige skolen, og det gleder meg. Men mitt spørsmål blir likevel: Hvor går grensen for antall privatskoler, hvor vil statsråden si at dette vil være uheldig? For det antar jeg hun gjør, hvis målet er å slå ring om den offentlige skolen og forsvare den offentlige skolen. Jeg stilte et spørsmål til Arne Lyngstad fra Kristelig Folkeparti om han synes det vil være uheldig hvis eksempelvis 14–15 pst. av elevene går på privatskoler, slik vi ser i Stockholm. Vurderer statsråden det også slik at det vil være uheldig hvis vi får et så stort antall privatskoler, at dette i hvert fall vil være med på å svekke de offentlige skolene?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg tar ikke innover meg påstanden om at vi har tegnet et negativt bilde av den offentlige skolen. Vi har tegnet et rimelig positivt bilde. Vi har utfordringer når det gjelder å gjøre den skolen bedre. Men jeg føler nok veldig sterkt at statsråden på bakgrunn av disse internasjonale komparative studiene også har vært med på å tegne et bilde av en skole som ikke gjør arbeidet sitt. Jeg mener at vi på mange måter har en god offentlig skole. Jeg føler nok også at de evalueringsrapportene som vi nå får fra dem som har evaluert L97, viser at vi på mange måter har en god skole. Ting fungerer vesentlig bedre enn det bildet som er tegnet tidligere. På noen områder får vi det ikke til. Det er helt åpenbart. Jeg tror at den aller største utfordringen for den offentlige skolen er å lage individuelle planer for den enkelte elev, gå inn og tilpasse undervisningen og på en bedre måte legge til rette for hver enkelt elev. Jeg tror den største utfordringen vår ligger i å få det til, få L97 til å fungere bedre på det området. Klarer vi det, føler jeg meg trygg på at kvaliteten på den offentlige skolen skal få det løftet som vi ønsker at den skal få. Så viste Søren Fredrik Voie til noe jeg har sagt om utdanning. Det er korrekt at de private skolene skal kunne få lov til å velge hvilke elever de vil ha i de tilfeller det er oversøking. Det er det enkelte styret for den enkelte private skole som velger hva slags inntakskriterier som skal legges til grunn. At det ikke er lagt noen føringer, har vi diskutert ganske grundig i komiteen. Jeg oppfatter det også slik at de kan bruke karakterer som et opptakskriterium i den grad det finnes karakterer på den skolen elevene måtte søke. Men det enkelte styret kan i alle fall selv velge hva det vil vektlegge ved opptak. Så til felles referanserammer, det at vi har noe felles. Vi har opplevd den offentlige fellesskolen. Den er noe vi alle sammen har gått gjennom. Det er ikke bare det enkelte fag det er store variasjoner i. Vi har mange ulike måter å organisere det på. Det som er viktig, er at elever fra ulike miljøer, hele bredden av elever, møtes i den of-fentlige skolen. De møter andre elever med en annen bakgrunn, med andre erfaringer. Dette er det de har til felles. Det blir på mange måter den felles referanserammen, som er helt sentral å ta vare på, og som har vært med på å skape et homogent samfunn. Vi skal ikke tegne et mørkt bilde. Vi skal ikke male fanden på veggen, men det kan bli ødelagt med den loven som blir vedtatt.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg må si jeg er litt usikker på hva Inge Lønning mente med sitt innlegg. Han snakket om enhetsskolen og den ensrettede skolen. Det har ikke vært nevnt i denne debatten. Det vi har snakket om, er en offentlig skole, en mangfoldig skole, en variert skole. Det er det vi har snakket om, og det er det vi prøver å forsvare – ikke noen ensretting, som Inge Lønning polemiserer mot, og som det er rimelig uklart for meg hva er for noe. Vi skal ha en spennende offentlig skole, der det er et mangfold, der det er ulike pedagogiske metoder, ulike opplegg organisatorisk, osv. Det er det vi snakker om, og det er det vi nå forsvarer. Så sier han også at dette ikke vil koste mer. Det vi nå vedtar, er å legge opp til ulike strukturer, vi skal ha to parallelle strukturer – vi skal ha den offentlige skolen, og så skal vi ha den private skolen. Det må være åpenbart for de aller fleste at dette vil bli en dyr form, og at dette er en kostnadskrevende form. Gjennom det systemet som det blir lagt opp til, der kommunene blir trukket i rammetilskuddet, er det klart for alle at de offentlige skolene vil tape økonomiske ressurser.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Jeg vil utfordre representanten Sortevik på et av de forslag som Fremskrittspartiet har fremmet i denne saken. Fremskrittspartiet har også denne gangen kommet med forslag om å innføre et nytt finansieringssystem for grunnskolen, basert på et system der staten betaler skolepenger for den enkelte elev direkte til skolen. Regjeringas forslag om å oppheve kretsgrensene vil gjøre det enklere for elevene å bytte skole. Elevene kan shoppe litt rundt, slik elevorganisasjonene har kalt det. Jeg vil be representanten Sortevik om å si og være konkret på hvilke modeller som tenkes lagt når grunnskolen skal finansieres på denne måten. Hvordan ser representanten Sortevik for seg f.eks. at kapitalkostnader skal beregnes, og hvordan dette skal finansieres? Og likeledes: Hvordan skal dette systemet kobles opp mot stadige variasjoner i elevtall på skolen i forhold til lærerpersonell og de behov som skolen har enkelte år? Jeg vil gjerne høre hvordan modellen konkret er tenkt ut.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Da jeg vokste opp i Melsomvik i Vestfold, var de som var medlemmer av Smiths Venner, de mest fremmedkulturelle i min klasse. Vil Fremskrittspartiet holde en kristen sekt som denne, som svært mange i Norge oppfatter som fremmedkulturell, utenfor friskoleloven? Mitt spørsmål nr. 2: Fremskrittspartiet skriver at de ønsker å avvise skoler som åpenbart etablerer frie tilbud til etnisk baserte grupper, og at tilsynet med skoler som utvikler seg i retning etnisk basert elevgrunnlag, må styrkes. Min kunnskap om etnisitet tilsier at dette også må bety at tilsyn må styrkes og godkjenningspraksis være restriktiv overfor f.eks. skoler som åpenbart tiltrekker seg utelukkende, eller nesten utelukkende, hvite norske middelklassebarn. Er dette korrekt oppfattet? Så til slutt: Jeg så et svensk program på TV. Der var det intervju med mødre til innvandrerbarn som fortalte at deres barn snakket dårligere svensk enn de sjøl. Disse barna gikk altså ikke i private skoler. De ble igjen i den offentlige skolen, som ble tømt for nettopp hvite svenske middelklassebarn.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg kunne ikke dy meg da jeg hørte representanten Inge Lønning, som jeg syns er ekstremt provoserende. På Standpunkt, som går parallelt med dette møtet, sitter det nå en mor fra Sverige, som forteller at man nærmest føler seg som en dårlig forelder hvis man ikke velger en privat skole, fordi det i Sverige har bredt seg det syn at den offentlige skolen er dårligere enn de private skolene – ergo bør man velge en privat skole hvis man skal ivareta barna sine. Jeg kan ta en sammenlikning til det. Det er en annen side av Høyres skolepolitikk, som går på å offentliggjøre karakterene. Føler man seg etter hvert nå som en dårlig forelder hvis man ikke velger en skole som har høyt karaktersnitt, men heller velger en skole for sine barn som har det dårligste snittet? Uansett må noen faktisk gå i den skolen som har det dårligste snittet. Jeg syns det er på tide at Høyre begynner å snakke om frihet som noe som er relativt, helt avhengig av hvilken posisjon man har i samfunnet, hvilken mulighet man har til å velge. Og friheten til å velge kan ikke alle ha på likt bestandig. Jeg mener det er helt feil når representanten Lønning prøver å innbille oss at det ikke vil gå ut over den offentlige skolen hvis det blir en stor oppblomstring av private skoler, f.eks. i et område der mange elever flyttes fra den offentlige skolen til private skoler, dersom det betyr at man også får mindre penger igjen i den offentlige skolen. Representanten Lønning vet at det meget godt kan bli resultatet. Det koster ikke nødvendigvis mindre å drive en klasse på 21 elever enn en klasse på 24 elever, men man kan altså få mindre penger, og det syns jeg er et problem. Jeg vil oppfordre representanten Lønning til å se et program som gikk på svensk tv, for bare en uke siden, tror jeg det var. Der var det et innslag om innvandrerforeldre som er meget bekymret for sine barn, som er blitt igjen i den offentlige skolen i Sverige etter at de hvite svenske middelklasseforeldrene har flyttet sine barn over i private skoler, noe som de oppfatter som det eneste riktige valget å ta for foreldre som er opptatt av sine barn. Innvandrerforeldrene opplever nå at barna deres kan dårligere svensk enn det de sjøl kan, til tross for at barna er født og oppvokst i Sverige. Poenget er at sjøl om det kanskje er et lite antall barn som går i disse private skolene, kan det bli et problem dersom det er mange barn på ett sted som gjør dette. Da syns jeg det er ganske ille av representanten Lønning ikke i det hele tatt å være villig til å se at dette kan være et problem for en del barn som man kanskje ikke har kontakt med til daglig, men som like fullt bor i dette landet, og som har krav på også Høyre-representanters omsorg.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg syns egentlig det er ganske merkelig å høre representanten Dybevig, som er så skråsikker. Er det noe denne prosessen i hvert fall har lært meg, er det at det er ganske vanskelig å vite hva som faktisk er tilfellet. Jeg tror at det er fornuftig å overlate til departementet muligheten til å ta valg når det gjelder hvilke hunder som skal defineres som farlige, og hvilke som ikke skal det, rett og slett fordi det er så motstridende opplysninger om hva som er hva. Jeg mener at Norges nasjonalforsamling bør bruke tida si på andre ting enn akkurat dette. Samtidig er det viktig for oss å legge noen føringer for hvordan departementet skal forholde seg til dette, fordi vi syns at de har vært rimelig kjapt ute på noen områder. Det vil være klokt av departementet å ta innover seg at et flertall er imot å være knallhard når det gjelder bruken av denne forskriften videre framover. Jeg vil be representanten Dybevig om å støtte vårt krav om at de dyra som det skal være forbud mot, må steriliseres, registreres og merkes. Hvis ikke, vil det være meningsløst.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg syns jo at Fremskrittspartiet er rimelig konsekvent i sin måte å håndtere raseforbudet på. Det er imidlertid en ting jeg ønsker svar på, og det gjelder ulvehybrider. Jeg er usikker på om Fremskrittspartiet egentlig har satt seg inn i hva akkurat dette dreier seg om. Ulvehybrider godkjennes ikke i Sverige. De har problemer i Alaska bl.a. med å få bukt med innførte ulvehybrider, og ulvehybrider kan gi fare for hybridisering av ulvestammen generelt. Det mener jeg er noe som også Fremskrittspartiet bør interessere seg for. Selv om ikke naturvern kanskje er partiets fremste varemerke, mener jeg at denne krysningen er såpass spesiell at Fremskrittspartiet kanskje bør revurdere sitt standpunkt.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg kan i løpet av den prosessen vi har vært gjennom, ikke se at det har vært argumenter som har overbevist meg om at den rasen bør forbys. Jeg tror at det er riktig, som mange i denne prosessen har sagt, at det er hundeeieren som er den viktigste årsaken til at en hund blir snill eller slem. Vårt hovedargument for å forby amstaffen er rett og slett at den ikke kan skilles fra pitbullen. Hvis vi skal opprettholde et forbud mot pitbull, mener vi at det er nødvendig å forby amstaffen. I forhold til staffordshire bull terrier kan jeg ikke se at det har vært gode nok argumenter til å overbevise meg i hvert fall. Men det betyr ikke at jeg mener at det er helt umulig for all framtid. Det jeg mener, er at departementet er nødt til å ha et mye bedre forskningsmessig grunnlag å uttale seg på enn det departementet har hatt hittil.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Det er rett og slett fordi vi mener det er for motstridende signaler, og at det er for lite forskning i forhold til å vite helt sikkert hva som er fornuftig akkurat her. Når det gjelder amstaffen, er problemet, som jeg sa nå nylig, at den ikke kan skilles fra den allerede forbudte pitbullen, som representanten Aarset helt riktig påpeker var SVs lille kampsak, og kanskje eneste vinnersak, i perioden 1989–1993. Når det gjelder ulvehybrider, er det altså et naturvernargument som går på at det er fare for hybridisering av ulvestammen. Det går også på at å blande inn ulv i hund gjør disse hybridene ekstra farlige for mennesker. Det er bevist. Også svenskene har forbudt disse to. Da mener jeg at disse to står i en særstilling for oss. Utover det mener vi at dette bør være opp til departementet å vurdere, men med særlig stor varsomhet.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg kan først vise til proposisjonen på side 183, så kan representanten Kvakkestad sjøl lese seg til hvilke raser det er snakk om. Hunden er i utgangspunktet et rovdyr, selvfølgelig, og veldig mange av dem stammer fra ulven. Så er det de som i nyere tid er avlet fram, som vi her snakker om. Det er to stykker som spesielt er nevnt, og det er tsjekkoslovakisk ulvehund og saarloos wolfhond – jeg er ikke stø i tysk, så jeg er ikke helt sikker på hvordan det uttales, men jeg tror det er slik. I Sverige er disse to forbudt. I Norge er saarloos wolfhond ikke foreslått omfattet av ulvehybridforbudet. Det mener jeg er galt. Jeg mener at den også bør omfattes av dette forbudet. Jeg skjønner ikke hvorfor den ikke skal det. Jeg mener at dette åpner opp for enda en amstaff/pitbull-debatt, hvor man kan bruke den ene rasen til å kamuflere den andre rasen. Det er problematisk. Derfor ber vi om dette.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
SV har et forslag inne som går på at forbudte dyr skal steriliseres, merkes og registreres. Jeg lurer på hvorfor det er et vanskelig forslag å støtte. Jeg lurer også på – i og med at departementet ivrer for et ganske omfattende forbud mot raser – hvordan man i praksis f.eks. skal forhindre at man avler på de rasene som er forbudt. Det skal jo være forbudt å avle på dem, men allikevel har det ikke vært stilt noen krav til registrering og sterilisering hittil. Hvordan skal man da opprettholde dette forbudet i praksis? I tilegg vil jeg spørre statsråden om departementet har lært litt av denne prosessen i forhold til å være grundigere neste gang det kommer en lov til Stortinget, slik at vi slipper å bruke en masse tid på å flikke bort uklarheter, for det skaper bare en forsuret stemning i komiteen.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Jeg beklager å måtte skuffe forsamlingen, men jeg er nødt til å ta en liten oppklaring her, det gjelder representanten Carsten Dybevig. Bare til opplysning kan jeg fortelle at i proposisjonen fra departementet står det i § 20, som omhandler Unntak fra forbudet mot farlige hunder, følgende under a): «Blir vilkårene overtrådt eller hundene angriper folk, skal hundene avlives ved vedtak av politiet.» Så står det under d): «Blir de vilkår som er satt, overtrådt, kan hunden avlives eller pålegges utført fra riket ved vedtak av politiet.» Det er altså tatt inn to ganger i unntaksbestemmelsene i § 20. Så tør jeg be om litt høyere presisjonsnivå i denne debatten! Det hadde vært fint.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-27:
Fra SVs side synes vi dette er et riktig tiltak. Vi var usikre i begynnelsen nettopp av noen av de grunnene som representanten Storberget har trukket opp, som at det må gå en grense for hvor omfattende kravet om politiattest skal være, men først og fremst fordi vi var engstelige for at dette skulle bli en sovepute for organisasjonene. Men så hadde vi møter, bl.a. med Redd Barna, og vi kom til den konklusjonen at når organisasjonene er såpass bevisste på at dette ikke skal bli en sovepute, var det riktig å gå inn for en hjemmel for organisasjonene til å kreve en begrenset politiattest. Jeg vil samtidig si at forslaget fra Fremskrittspartiet ønsker ikke organisasjonene at skal gjennomføres. I hvert fall ønsker ikke Redd Barna det, og det er fordi de er redde for at forslaget vil virke hemmende på det frivillige engasjementet, fordi det vil bli for byråkratisk rett og slett. De ønsker seg en annen variant. Det var derfor av hensyn til organisasjonenes ønsker vi fra SVs side valgte å formulere det som nå blir vedtatt. Jeg skulle ønske det var et like sterkt engasjement som ble lagt for dagen i en del andre sammenhenger når det gjelder seksuelle overgrep mot barn, som dette forslaget fra Fremskrittspartiet, og som Fremskrittspartiet har kjempet gjennom over lang tid, bl.a. det som går på behandling av overgripere. Det at en del som sjøl har vært utsatt for overgrep, begår overgrep sjøl i voksen alder, synes jeg er et tema som vi definitivt bør ta tak i, særlig når vi vet at noen av de psykologene som driver med behandling av disse menneskene, bl.a. Thore Langfeldts stiftelse, Institutt for klinisk sexologi og terapi, sliter. Det er en del hindringer i veien for at de skal kunne gjøre en god jobb. Incestsentrene sliter. Også en del barnehager sliter økonomisk. Det tror jeg også er et problem på dette området som vi bør bry oss om, til tross for at mye av det ikke faller innunder akkurat justiskomiteens felt. Vi er fra SVs side glad for at vi nå får gitt disse organisasjonene muligheten til å avkreve en begrenset politiattest, men vi understreker at det er bare et bitte lite virkemiddel som i seg sjøl ikke vil avdekke mer enn et fåtall av saker, og sannsynligvis nesten ingen.
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Representanten Sortevik argumenterte sterkt for foreldrerett, og det er et prinsipp som også Kristelig Folkeparti støtter og deler med Fremskrittspartiet. Men loven tar i sin formålsbestemmelse også inn en annen dimensjon, nemlig barnets rett i form av FNs barnekonvensjon. Det er viktig å sikre barnets rett gjennom et godt tilsyn, og at barnet dermed får en god opplæring. Fremskrittspartiet ønsker foreldretilsyn etter dansk mønster. Foreldretilsynet kan etter min mening ikke automatisk utledes fra foreldreretten. Det er heller utledet fra et foreldrestyringsprinsipp. Det er vel også tvilsomt som en tilsynsordning på grunn av blanding av roller. Det blir fort bukken som passer havresekken. Jeg vil minne om at Danmark har hatt større skandaler i forbindelse med friskolene enn både Norge og Sverige, f.eks. Tvind-skolene. Er ikke Sortevik mer trygg på et statlig tilsyn?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Representanten Reikvam framstiller saken som et ideologisk skille og et frontalangrep på den offentlige skolen. Kristelig Folkeparti er uenig i den virkelighetsbeskrivelsen. Det blir et tankekors for meg når representanten Reikvam forsøker å fri til Kristelig Folkeparti, når vi vet at SV har vært de som har bekjempet privatskoleloven ved bl.a. å foreslå kutt i tilskuddene og dermed gjøre friskolene til et sted for de rike barna. Det blir et tankekors for meg at representanten Reikvam ikke har sett de mange som har følt motstanden mot friskoleprinsippet og foreldrerettsprinsippet som en trussel, og som har opplevd det politiske skjønn som tilfeldig og lite forutsigbart. For Kristelig Folkeparti er det ingen motsetning mellom en sterk offentlig skole og muligheter for friskoler. Mitt spørsmål til SV er: Klarer SV å se at det ikke er noen motsetning? Hvis de mener at det er en motsetning, hvordan kan de da forsvare dagens privatskolelov? Blir prinsippene bare et volumspørsmål for andelen elever i friskolene?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Representanten Giske spør om hvorfor vi ikke gjorde dette under statsrådstiden til Jon Lilletun. Vel, et svar kan jo være at vi etter den tid opplevde Trond Giske som statsråd. Et annet svar kan være at vi da høstet den erfaringen at det var nødvendig å foreta forenklinger i loven for å sikre en forutsigbar godkjenning av friskolesøknaden og dermed gi foreldrene mulighet til å få oppfylt sin foreldrerett. Det vi nå har gjort, er å foreta en slik forenkling. Jeg innrømmer gjerne at vi her har gått inn i politiske kompromisser for å få flertall for en slik forenkling. Men den bygger på de samme prinsipper om foreldrerett, og jeg opplever i det hele tatt ikke dette som noen sterk trussel mot den offentlige skolen. Jeg mener at vi klarer å kombinere satsing på en sterk offentlig skole med en ny friskolelov.
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Selvfølgelig er det også politiske valg. I mitt innlegg påpekte jeg to – dette med manglende forutsigbarhet er det ene, det andre er det vanskelige kriteriet om alternativ pedagogikk. Kristelig Folkeparti ønsker å kjempe for den offentlige skolen. Men vi gjør ikke det ved å bekjempe friskoleloven. Vi gjør det ved å kjempe for at kommuner og skolesektoren har ressurser og kompetanse til å gi elevene et godt tilbud. Det er det som må være i fokus. Det blir helt feil når mindretallet gjør de to prosentene, eventuelt det x antall prosenter i tillegg som kan komme som en følge av friskoleloven, til den store trusselen mot den offentlige skolen. Det er ikke der det ligger. Jeg har aldri skjønt hvorfor mindretallet har gjort det til et så stort problem at enkelte, et mindretall, velger noe annet enn det offentlige tilbudet. Men vi må kjempe for det offentlige tilbudet, og det gjør vi ved å sikre ressurser og kompetanse. Og der kan SV, Arbeiderpartiet og regjeringspartiene stå sammen.
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Det er riktig at det i Kristelig Folkeparti har vært en debatt omkring friskoleloven, og mye av den har vært knyttet til spørsmålet om hvorvidt kommunene har mulighet for å opprettholde grendeskoler. Men jeg tror ikke – og det sa også flertallet på Kristelig Folkepartis landsmøte – at friskoleloven vil være noen trussel i forhold til grendeskolene. Så er det riktig at vi ser på friskolene som et supplement, ganske enkelt fordi vi tror at majoriteten av norske barn fortsatt vil gå i den offentlige skolen, fordi vi har en nærmiljøskole, en skole som er lokalisert til nærmiljøet. All erfaring også fra andre land viser at man velger den offentlige skolen. Hovedinstrumentet for å bygge kunnskapssamfunnet vil være den offentlige skolen. Og så blir friskolene supplementet som representerer enten et alternativ eller en annen måte å drive skolen på.
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-05-27:
Debatten i dag har blitt en tro kopi av tidligere friskoledebatter. Den viser at det går et ideologisk skille mellom dem som er villige til å ta konsekvensen av foreldrenes rett til å velge opplæring og oppdragelse for sine barn, og dem som vil legge begrensninger på denne retten. Jeg vil nok hevde at det er en særskilt foreldrerettslig beskyttelse for dem med alvorlige overbevisningsgrunner. Det forhindrer imidlertid ikke at kriteriene for godkjenning kan utvides. Det er ikke noe mål for Kristelig Folkeparti å få flere friskoler, men det er et mål for oss at foreldrene skal ha muligheten. Denne nyansen klarer ikke Kristin Halvorsen eller Ranveig Frøiland å få med seg. Men det er en avgjørende forskjell i dagens debatt. I likhet med representanten Lønning mener jeg at størstedelen av argumentasjonen i dag har gått mot prinsippene i dagens privatskolelov og den nye friskoleloven. Det skaper ikke troverdighet at man slutter opp om privatskoleloven. Bak retorikken hører jeg en frykt for konsekvensene av friskolene, en frykt som jeg ikke deler. Representanten Karita Bekkemellem Orheim hevder at Kristelig Folkeparti har mistet troverdigheten i skolepolitikken. Jeg kan ikke skjønne det når vi legger vekt på foreldreretten, slik vi alltid har gjort. Det var kjernen i tenkningen til Kjell Bondevik, og det er kjernen for Kristelig Folkeparti i dag. Vi skal fortsette arbeidet for en sterk offentlig skole. Her tror jeg Kristin Halvorsens observasjon er riktig. Det er hvordan vi løser den offentlige skolens utfordringer, som er avgjørende. Kristelig Folkeparti vil fortsette arbeidet for reformer og ressurser; spesielt trenger vi nå en innsats på ungdomstrinnet. Debatten i dag har vært rimelig avklarende, og hvis jeg har vært urolig for avstemmingen, har jeg nå fått ro.
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2003-05-27:
Dette innlegget fra representanten Reikvam var ikke et merkelig innlegg. Tvert imot var det helt som forventet! Til og med velferdssamfunnet står nå for fall. Etter at SV i mange år har vært meget skeptisk og negativ til private skoler, særlig livssynsskoler, støtter nå SV nåværende privatskolelov. Betyr det at SV nå er mer opptatt av å beholde og støtte livssynsskoler enn skoler som har faglig kvalitet som formål? Og videre: Betyr det også at SV vil støtte privatskolene økonomisk, slik Stortinget har vedtatt, eller går man fortsatt inn for en så dårlig statsstøtteordning at en presser fram den segregeringen av elevene som en selv sier å være imot? Og helt til slutt: I SVs program ønsker man jo at staten skal overta de private skolene. Hvorfor blir ikke det fremmet som forslag når vi har saken oppe?
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2003-05-27:
Representanten Giske etterlyste mangel på jubelbrus fra flertallspartienes representanter. Jeg har lyst til å si det slik at jeg synes det har vært en stor grad av realisme og nøkternhet i de innlegg som har vært holdt. Derimot har det ikke manglet på elendighetsbeskrivelser fra opposisjonen. I dagens utgave av bladet Utdanning uttrykker komiteleder Rolf Reikvam at han synes komiteens innstilling til den nye friskoleloven er dyster og deprimerende lesning. Representanten Kristin Halvorsen var også inne på noe av det samme, fritt sitert: Det er utbredt mistillit til den offentlige skolen – det er en desillusjonert stemning i den offentlige skolen. Denne type utsagn er ikke akkurat med på å spre glød, entusiasme og tro på at den offentlige skolen er god og kan konkurrere med hvem som helst, i særlig grad friskolene. Ellers er det en grunnløs beskyldning fra Sosialistisk Venstreparti at foreldrene melder seg ut av fellesskapet og dermed bidrar til oppløsning av samfunnet hvis de velger en friskole. Hva vet man om det? Hvorfor er ikke SVs spådommer om oppløsning blitt vektlagt i Danmark og Sverige? Utviklingen er den motsatte. Friskolene har positiv virkning på den offentlige skolen. Mer oppmerksomhet om elevene og pedagogisk fornyelse gir ringvirkninger for hele skolesystemet. I dagens utgave av bladet Utdanning sier også representanten Reikvam, som leder av komiteen, at skolene fritt kan velge elever. Jeg mener det er helt i strid med det som er flertallets innstilling i dag, og jeg ber også representanten Reikvam, som leder av komiteen, om å ha en mer korrekt omgang med det som er flertallets syn og merknader. Helt til slutt må jeg få lov til å sitere et utsagn fra den ikke helt ukjente sosialdemokrat, tidligere trener i Rosenborg, Nils Arne Eggen: «Det er en pedagogisk villfarelse at enere skaper tapere.» Hvis vi får noen flere friskoler, som utvikler seg i en god og positiv retning, slik at de tiltrekker seg elever og tiltrekker seg gode lærere, er det med på å trekke opp også den offentlige skolen i en god retning, jf. Eggens uttalelse og Eggens resultater med det laget han har trent.
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2003-05-27:
I motsetning til SV har faktisk Høyre tillit til den offentlige skolen. Vi tror at den kan konkurrere på lik linje med private skoler og friskoler om elevers og foreldres gunst. Men det jeg tok ordet for, var det Bekkemellem Orheim sa om kutt på 217 mill. kr i skolefritidsordningen. Jeg synes det er veldig greit at det blir klargjort en ny ideologisk forskjell, hvor Arbeiderpartiet ønsker å prioritere velferdsordninger på bekostning av kvalitet og kunnskap i skolen. Når Regjeringen setter på dagsordenen undersøkelser som viser at over 20 pst. av elevene går ut av skolen uten å kunne lese og skrive og kun med et minimum av regneferdighet, ønsker vi fra Høyre å prioritere kunnskap og undervisning, det som er obligatorisk i skolen, og det som er viktigst i skolen. Det må av og til kunne gå på bekostning av gode velferdsordninger.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Representanten Reikvam gjorde det kunststykket at han på 15 minutter ikke brukte ett ord på å definere SVs politikk. Friskoleloven er et angrep på den offentlige skolen – og dermed basta! SV begrunner sine angrep i redselsbeskrivelser og eventyr. I Danmark har brukerne kunnet velge fritt i svært mange år. Danmark har ikke dårligere læringsresultater enn oss, de har fri etablering, foreldretilsyn og mange elever med innvandrerbakgrunn. Hva er etter SVs mening feil ved danske foreldre når 42 pst. vurderer forskjellige skoler for sine barn?
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Når flere fritt kan etablere frittstående skoler, vil vi kunne anta at flere barn enn i dag vil velge slik skole. Spørsmålet om skoleskyss trenger derfor en rask avklaring. Når vil Regjeringen gjøre som lovet i Sem-erklæringen, og overføre ansvaret for grunnskoleelevenes totale skoleskyss til kommunene for å sikre at skyssutgiftene blir tatt med ved vurdering av endringer i den enkelte kommunes skolestruktur?
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-05-27:
Dette er en kommentar til representanten Thorkildsens definisjon av rase, hybrider og bastarder, for SV ønsker et forbud mot bl.a. ulvehybrider. Det er uklart hva SV mener med hybrider. Mener de renraset, i henhold til det som står i saksdokumentet fra Regjeringen? Mener de det de sier med hybrider, eller mener de bastarder? Direktoratet for naturforvaltning uttaler at det allerede er et forbud mot å krysse ulv og hund. Tsjekkoslovakisk ulvehund er en renraset hund, og ikke hybrid. Ulvehybrider finnes ikke fordi ulv og hund er samme art. Det er blanding, med andre ord en bastard, og de er forplantningsdyktige. Det andre eksempelet er blanding av hest og esel, muldyr, som ikke er forplantningsdyktige. Det er en hybrid. Dersom det er slik at vi har ulvehybrider i Norge, er ikke dette noe problem, for de kan ikke formere seg videre, og vi ville veldig enkelt kunne utrydde dem. SV ønsker videre et forbud mot amstaff fordi den av utseendet er lik pitbullterrier. Dette vitner om at SV åpenbart ikke har forstått at det pågår en utvidet kartlegging av DNA-info på amstaff. Dette unike DNA-materialet vil forsvinne, og det vil være helt umulig i framtiden å bruke DNA-opplysninger til å motarbeide hunder som er smuglet til Norge, eller som er avlet fram illegalt. Det må være klart at der det finnes forbud, utvikles det illegale markeder med høyere priser som følge av forbud og sjeldenhet. Jeg har sjelden sett så god drahjelp for å fremme ulovligheter som dette forslaget fra SV. Nå tror jeg ikke for alvor at SV ønsker å fremme illegale markeder, men det vil være en konsekvens av forslaget. Som en saksopplysning vil jeg i tillegg vise til at jeg krysser grensen til Sverige minst tre ganger hver eneste måned med hunder i bilen. Jeg har kun én gang på tre år blitt stoppet av Tollvesenet på lovlig kryssested og bedt om å vise registreringsdokumenter, stamtavle og eierdokumenter på mine hunder. Dette sier meg at det å ta hunder fra Sverige, Finland eller Russland inn til Norge er så enkelt at det er helt latterlig. Vi vet at pitbull, f.eks., er lovlig i Sverige. Det er en helt lovlig rase å kjøpe i Sverige og kunne ta inn i Norge. Dette skaper et problem når vi ikke har DNA-materialet som er nødvendig for å skille dem ut. Det har vi forbudt ved å fjerne amstaff som rase. Vi har videre kjempelang grense mot både Sverige, Finland og Russland. I Russland er det faktisk ingen forbud i det hele tatt. Derfor synes jeg det hadde vært en fordel når man går ut i pressen, og så sterkt som Thorkildsen har gjort her i dag, at man ser litt mer på konsekvensene av de forslagene man virkelig kjemper for.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-05-27:
Det er ikke grenser for hvor varmt forsvar representanten Lyngstad har for den nye loven. Den bygger på foreldreretten, den sikrer en demokratisering, og den er nødvendig for fornyelse av pedagogikken. Hvis det virkelig er slik, blir mitt første spørsmål til representanten Lyngstad: Hvorfor i all verden kom ikke dette lovforslaget den gangen Kristelig Folkeparti selv satt med utdanningsministeren? Da Lilletun var statsråd, sa han tvert imot at han var uenig i den type politikk, og Kristelig Folkeparti gikk konsekvent mot den type forslag i Stortinget. Kanskje er det som Reidar Lie fra Møre og Romsdal, delegat på Kristelig Folkepartis landsmøte, sier: «Vi har hatt både Kjell Magne Bondevik og Jon Lilletun som skolestatsråder, og hadde en klar og god skolepolitikk. Nå er det Høyres skolepolitikk som gjennomføres av regjeringen, mens KrF får skylden. Jeg fikk sjokk da jeg leste Høyres skolepolitiske manifest i 1999, men nå er manifestet snart gjennomført.»
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-05-27:
Det er veldig greitt no å få oppklara kva rentenedsetjing betyr for kommunane i forhold til pengar i kassa. Eg har hatt ei kjensle av at Høgre på det punktet har misforstått ganske grundig. Det er faktisk slik at 6 milliardar kr meir til kommunane neste år ville medført ei heilt anna moglegheit til å styrkja både skule og eldreomsorg og andre viktige oppgåver enn ei rentenedsetjing, der verknadene faktisk er usikre, fordi mange kommuner har bunde renta si. Så til spørsmålet om vårt program. Etter den debatten vi hadde på vårt landsmøte då dette programmet vart fastsett, hadde vi ei drøfting då vi møttest i haust, fyrste hausten etter valet, om korleis dette skulle handterast vidare, og vi var samde om at vi står trygt på dagens privatskulelov, vi fremjar ikkje nye forslag. Så difor er vår haldning den same som ho har vore tidlegare.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-05-27:
Statsråden la vekt på foreldreretten. Dagens privatskulelov varetek foreldra sin rett til å velja ein alternativ skule for å sikra ungane ei religiøs og moralsk undervisning som er i samsvar med deira overtyding, og som òg varetek kravet i FNs internasjonale konvensjon om økonomiske, sosiale og kulturelle rettar. Det ligg nær å påstå at den foreldreretten som statsråden no forsvarar, er eit fritt val av skule og har eigentleg ikkje noko med den foreldreretten som ein gong låg til grunn for oppretting av dagens lov, å gjera. Statsråden seier at kommunen sitt ve og vel ikkje kan overstyra foreldra sin rett til å velja. Men det å pina ned kommunane kan faktisk innebera at foreldra ikkje har noko val, dei må engasjera seg i ein privat skule. Kva vil statsråden gjera for å unngå det?
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-05-27:
Magnhild Meltveit Kleppa konsentrerte seg mye om to punkter – kommuneøkonomi og nåværende lov. Når det gjelder kommuneøkonomi, må det være grunnlag for å si at 2 pst. rentenedsettelse, som vi har hatt siden statsbudsjettet ble vedtatt, betyr mer for kommunesektoren enn de økninger som Senterpartiet foreslo. Når det gjelder nåværende privatskolelov, viser Senterpartiets medlem i komiteen i sine merknader til Senterpartiets program, der partiet ønsker en videreføring av kravet om at privatskoler skal ha «et alternativt formål». I programmet er det bare snakk om privatskoler basert på alternativ pedagogikk. Betyr det at Senterpartiet er mot livssynsskoler, eller betyr det at Senterpartiets program – jeg holdt på å si – heller ikke på dette punkt er dekkende og utfyllende?
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-27:
Jeg skal ikke blande meg så mye opp i angrepene på Kristelig Folkeparti. Men jeg vil si det sånn: De verdiene man skal kjennes på, er om man har toleranse, og det man skal prøves på, er om man også anerkjenner at andre kan ha andre verdier enn en selv. Jeg synes det er symptomatisk at opposisjonen her spør Kristelig Folkeparti hvorfor de vil la andre slippe til, de som har fått dekket sine egne behov. Jeg spurte ledelsen i Steinerskoleforbundet: Hvorfor går dere inn for denne loven, for dere blir jo godkjent allerede under nåværende lov? Og da sier de: Vi mener jo at steinerskolepedagogikken er best, men vi anerkjenner at andre foreldre kan ha andre meninger. Det er på den typen toleranse man skal prøves. Elever kan ikke gå på mer enn én skole av gangen. Det står fast at det tilskuddet som private skoler får, friskoler får, er mindre enn det som går til den offentlige skolen. Ergo betyr det at man ikke raner den offentlige skolen for noe som helst; pengene følger på sett og vis eleven. Men vi har lagt frem forslag til et nytt finansieringssystem som er mer rettferdig og mer likt, mellom de kommunale og de frie skolene.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-27:
Det er helt riktig som representanten her var inne på, at skoleskyss er omtalt i flere tidligere dokumenter, også i Sem-erklæringen, og overføring av ansvaret til kommunene, under den tanke at kommunene bidrar til å skyve disse kostnadene så å si vekk fra seg. Det foreligger nå en utredning fra Nordlandsforskning som ikke uten videre gir det resonnementet rett. Jeg føler at jeg bør studere den utredningen litt grundigere, før jeg kommer til Stortinget, men jeg vil antydningsvis si at vi kan komme tilbake til Stortinget med en vurdering av dette med skysspørsmålet f. eks. i forbindelse med fremleggelse av statsbudsjettet.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-27:
Jeg ser det ikke slik at komiteen eller mine egne har gått imot meg. Jeg synes det foretas forbedringer på flere områder. Jeg har lagt merke til at representanten Reikvam tidligere faktisk har omtalt en del av de endringene som flertallet går inn for, som forbedringer, og som noe man vil implementere i gjeldende privatskolelov. Jeg synes ikke man kan knytte noe måltall til prosenter, antall skoler eller antall klasser. Det avgjørende er at flest mulig elever får likeverdig opplæring, at de får et godt læringsmiljø og et godt læringsutbytte. Stortinget har bestemt at vi skal få et nasjonalt kvalitetsvurderingssystem. Det skal omfatte både offentlige skoler og friskoler. Da vil vi kunne følge utviklingen litt nøyere og sette inn tiltak der det er nødvendig. Det avgjørende er hva som skjer med elevene. Men jeg tror man undervurderer hvilken virkning det har at det ikke er noen økonomiske incentiver i den friskoleloven vi vedtar i dag. Man kan godt vise til Sverige, men det er klart at det ligger et ganske kraftig incentiv i at det er mulig å gjøre kommersiell drift ut av en skole. Det blir ikke mulig i Norge hvis man skal motta offentlig støtte.
Kristin Clemet (Høyre), 2003-05-27:
Denne replikken mener jeg er basert på en misforståelse. Foreldreretten i henhold til internasjonale konvensjoner er ikke avgrenset til spørsmålet om religion. Det er den ikke. Derfor er det også slik at ingen kan nekte noen å starte en privat skole i Norge i dag. Det krever bare en minimumsgodkjennelse etter opplæringsloven, så kan man starte en skole. Den kan være privat finansiert, den kan være kommersiell. Det vi diskuterer i dag, er hvilke skoler som skal få offentlig støtte, slik at denne foreldreretten blir reell også for dem som ikke har en stor lommebok. Hittil har det vært for dem som er opptatt av religiøse og/eller etiske skoler og alternativ pedagogikk. Vi sier at det bør kunne gjelde alle – nemlig tilskuddet. Det er det vi diskuterer i dag. Foreldreretten gjelder enhver, hvem som helst kan starte en skole i henhold til internasjonale konvensjoner. Men det er altså ikke det vi diskuterer. Vi diskuterer hvem som skal få tilskudd, og vi ønsker å utvide det. Jeg må returnere spørsmålet til opposisjonen: Hvorfor er det bare de som er opptatt av religiøse alternativer og alternativ pedagogikk, som skal kunne få dette tilskuddet fra det offentlige?