Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 1998-10-22:
Stortingsmeldingen om kriminalomsorgen hadde mange ventet på i lang tid. Det var behov for å klargjøre hva og hvor vi ville med samfunnets reaksjoner på kriminell handling og atferd. Justisminister Aure fortjener honnør for raskt å ha prioritert arbeidet med saken og for det innholdet meldingen har. Gjennom det som sies, går det tydelig fram et menneskesyn som framhever enhver persons egenverdi og krav på respekt og støtte. Dette er det viktig å ha klart for seg, ikke minst når det gjelder mennesker som har begått en eller flere forbrytelser. En kriminalomsorg som tar sikte på at mennesker skal endre holdninger og atferd, må nettopp ta utgangspunkt i respekt og egenverdi for å framelske og stimulere de positive mulighetene til forandring. Samtidig er det nødvendig å ivareta samfunnets og ofrenes behov for beskyttelse, respekt og rettferdighet. Etter Kristelig Folkepartis mening viser meldingen en god kombinasjon av realisme og visjonær målsetting. Vi er også svært tilfreds med den brede tilslutning Regjeringen får fra komiteen i alle vesentlige veivalg for den framtidige kriminalomsorg. I Kristelig Folkeparti har vi tro på et pedagogisk tilrettelagt og tilpasset program for rehabilitering av enkeltpersoner. Gjennomføringen av straffen skal skje med vekt på dens individualpreventive virkning og intensjon om å påvirke den domfeltes atferd for å søke å forhindre ny kriminalitet. Dette vil nødvendigvis stille store krav til medvirkning fra den domfelte. Men det innebærer også en ytterligere utfordring til de ansattes faglige dyktighet og evne til å gå inn i den enkelte forbryters ståsted for å hjelpe vedkommende til å ta nødvendig ansvar for egen rehabilitering. I oktobernummeret av Forum skriver lederen av Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund at hvis justiskomiteen sier ja til at «dagliglivet i fengslene skal preges av et aktivt samvirke», må den samtidig være klar over det innlysende at et slikt prinsipp bare kan bli oppfylt der det er noen å samvirke med. Ja, det er innlysende. Men samtidig må vi forholde oss til det faktum at kompetanseheving og nytilpasning ikke skjer ved å vri om en bryter eller kommer automatisk etter en god natts søvn. Tilføring av kompetanse og fungering i nye roller skjer derimot gjennom planmessig oppbygging og gradvis utvikling. Det er også klart flertall i komiteen for å øke bruken av samfunnsstraffer, slik at fengselsstraff forbeholdes den grovere kriminaliteten. Men samfunnsstraffene må kun anvendes der det er forsvarlig av hensyn til samfunnets krav på beskyttelse og av hensyn til den alminnelige rettsoppfatning. En viktig nytenkning angående samfunnstjenesten er at retten i tillegg til dagens ordning med arbeidsplikt kan fastsette at domfelte må gjennomføre et tilsynsprogram. Vi tror dette vil være et egnet virkemiddel til å bidra til å sikre en kriminalitetsfri sosial tilpasning. Enkelte andre land har høstet gode erfaringer med å la noen sone f.eks. i egen bolig under elektronisk kontroll. Når vi går inn for en tilsvarende prøveordning, er det ut fra troen på at dette vil være gunstig både for den som får sone under elektronisk kontroll, og for samfunnet, som får lavere økonomiske uttellinger. Det må imidlertid understrekes at brudd på vilkårene for samfunnsstraff i alle former raskt må føre til annen og sterkere reaksjon, slik at troverdigheten til alternativet til fengselsstraff blir forsterket. Vi tror også at den organisatoriske nyordningen vil bli til gagn både for fengselsvesenet og friomsorgen. Den brede enighet om innholdet i Regjeringens melding om kriminalomsorgen bør være et trygt fundament for administrasjon og øvrige ansatte til fornyet og forsterket innsats til beste for samfunnet og for rehabilitering av og minsket tilbakefall blant tidligere lovbrytere.