Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2001-10-26:
I næringspolitikken har vi hørt, særlig fra Høyres representanter, at markedet nå skal få råde, og at den offentlige satsinga ikke skal gå på bekostning av norsk næringsliv. Det synes å være en kjøreregel som skal følges nøye. For deler av næringslivet kan det bli et problem. Det hender faktisk at både ledelse og ansatte vil at det offentlige skal hjelpe til enkelte ganger. Jeg kan gjerne eksemplifisere dette med hvordan Arbeiderpartiet la opp sitt løp da leverandørindustrien, representert ved Aker Verdal, fikk problemer – en totalpakke som i ettertid viste seg å være helt riktig. Det var et politisk håndverk: offentlig satsing sammen med næring og marked – en utmerket kombinasjon i enkelte tilfeller. Jeg stiller meg noe spørrende til om den Høyre-dominerte samarbeidsregjeringen er villig til slike tiltak når tonen så tydelig er ensidig hyllest til at markedet skal råde uansett. Et spørsmål kan være: Hva stiller Samarbeidsregjeringa opp med for å avhjelpe situasjonen på Herøya? Er det markedet? Arbeiderpartiet har klare næringspolitiske prioriteringer. Flere skal starte egne bedrifter, og vi må satse på områder der vi allerede er gode. Vi har en politikk hvor vi skal forvalte et samordnet og offensivt virkemiddelapparat, utvikle et moderne statlig eierskap og bruke offentlig og privat kapital i partnerskap slik at vi i større grad kan stimulere til nyskaping i næringslivet. Den viktigste utfordringa er å skape flere verdier også i fastlandsnæringa. Da får vi noe å dele. Så litt om landbruk. Jeg har sett i Nationen at statsråd Sponheim har lovet oss en landbrukspolitikk som er kjemisk fri for Fremskrittspartiets landbrukspolitikk. I dag blir det i avstemninga klart hvem som støtter den nye Regjeringa og den nye kursen i norsk politikk. Når Fremskrittspartiet vil ha denne avstemninga, er det for å si fra om at de vil ha gjennomslag for sin politikk. I Arbeiderpartiet er vi helt enig i at i landbruksnæringa er utfordringene store nok, bl.a. gjennom WTO, veterinæravtalen og EØS-avtalen, om vi ikke i tillegg skulle få fremskrittspartipolitikk. I så måte er vi enige med Sponheim. I Arbeiderpartiet vil vi fortsatt ha en attraktiv landbruksnæring og en aktiv matproduksjon i hele landet. Det er et viktig grunnlag for å få bosetting i hele landet og for å løse sentrale samfunnsoppgaver på en god måte. Vi er spent på om Carl I. Hagen er enig med Sponheim – særlig med tanke på avstemninga i dag – og på hvordan Hagen i ettertid tolker avstemninga. Vil han gi statsråd Sponheim lov til å føre den landbrukspolitikken statsråden har signalisert? Det er jo allerede i dag her i salen gitt klar beskjed fra Fremskrittspartiet om at det må bli slutt med den type utspill. Arbeidskraftbehovet er en utfordring. I Arbeiderpartiet vil vi at alle som ønsker seg sysselsetting, mye eller lite, skal få muligheten, særlig ut fra det faktum at økonomisk selvstendighet er nært koblet til om en har arbeid eller ikke. Det nytter ikke å snakke om å gjøre noe for de svakeste uten at en samtidig ser på sysselsetting, og da er både arbeidsmarkedstiltak og lønnstilskudd viktig. I intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv er det forpliktelser som regjeringen Stoltenberg gav, og det er mange gode tiltak i det framlagte budsjettet. Med en tydelig trend der vi ser oppsigelser og permitteringer i deler av norsk næringsliv, mener vi det er feil politikk å fokusere så ensidig på at en økt arbeidsinnvandring på 10 000 er det som skal løse problemet, slik Samarbeidsregjeringen gjør. Norsk næringslivs utfordringer i årene framover møtes etter vårt syn verken med ensidig hyllest til markedet eller med hyllest til arbeidsinnvandring.