Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-04-08:
Det er lagt fram et forslag der intensjonen fra forslagsstillerne utelukkende er landbrukets ve og vel og behovet for å gi mer frihet til yrkesutøverne. Det skapes et inntrykk av, både gjennom forslaget og de merknadene som skrives, at det her er bondens ve og vel som står i sentrum, og behovet for å avbyråkratisere en allerede overbyråkratisert og gjennomregulert sektor. Det står jo i skarp kontrast til den oppfølgingen som landbruksavtalen og landbrukspolitikken ellers får, både fra forslagsstillerne og fra de partiene som støtter forslagsstillerne i innstillingen, der man gjennom de siste årene har angrepet jordbruksavtalen ved hver eneste korsvei. Fremskrittspartiet utraderer landbruksavtalen ved å halvere overføringene over statsbudsjettet, Høyre går til knallharde angrep, og til og med Venstre bruker midler fra landbruksavtalen for å saldere sine alternative statsbudsjett. Intensjonen står derfor, etter mitt syn, ikke til troende. Jeg deler intensjonen om at både Regjeringen og Stortinget til enhver tid har et ansvar for å ha en så effektiv forvaltning som overhodet mulig for å redusere antall byråkrater til et minimum, og for hele tiden å se på mekanismer, ting og system for å forenkle systemet så mye som mulig. Jeg er heller ikke i tvil om at det er riktig at vi innenfor jordbruksnæringene de siste årene, eller den siste generasjonen, har sett en utvikling som har gått mot mer forvaltning, og da også sett opp mot antall yrkesutøvere, selv om jeg ikke tror at vi kan slå fast at det som legges fram i denne masteroppgaven, er fasiten. Det er en utvikling man også har sett innenfor alle andre sektorer. Vi lever i 2008, og det stilles - og det har blitt stilt - stadig strengere krav til alle mulige ledd i produksjonen om å dokumentere. Det stilles krav til etterprøvbarhet. Og ikke minst har samfunnet i dag helt andre behov for å etterprøve og kontrollere mathygiene enn det jeg tror systemene var gode for for en generasjon siden. Det er også viktig å se på det når vi diskuterer dette. Når det gjelder et sånt organ som Mattilsynet, som i grunnen er ganske stort, er jeg ikke uten videre villig til å kvittere ut at det her er snakk om landbruksbyråkrater. Dette er folk som er ansatt og har oppgaven med å se på hele produksjonsprosessen av mat, og for å forsikre at vi som forbrukere ikke får i oss noe som vi ikke skulle ha hatt. Men jeg ser også fram til at vi skal få tall, at vi skal få indikatorer, og at vi i budsjettproposisjonen framover får mulighet til å diskutere aktive tiltak for å redusere landbruksbyråkratiet. Jeg har også lyst til å si at fra næringens ståsted er landbruksbyråkratiet som serviceorgan i stor grad borte. Kommunene - det er i hvert fall min virkelighetsforståelse - har kuttet ut veldig mye av dette. Det er ikke lenger lovpålagt. I min egen kommune, Trondheim, finnes det ikke lenger en landbruksforvaltning. Man har en miljøenhet. Det tror jeg er noe som man finner igjen mange steder. Man ser det samme ved landbruksavdelingen hos Fylkesmannen. Fra næringens side framstår altså ikke landbruksforvaltningen som fryktelig frampå. Det tror jeg er et uttrykk for at den faktisk er redusert. Så har jeg også lyst til å si til de ganske harde utfallene som kommer, spesielt fra Høyre og - oppsiktsvekkende nok - fra Venstre, at det er slik at vi har arvet denne forvaltningen. Det er ikke slik at vi har funnet opp helt nye ting, helt nye byråkrati og helt nye stillinger etter at vi tok over regjeringsapparatet i 2005. Representanten fra Venstre, som har skrevet seg inn i kritikken, var til alt overmål statssekretær i den forrige regjeringen, og hadde da selvsagt alle muligheter til å ta de grep man mente var nødvendig. Det hadde også representanten fra Høyre. Vi har videreført og bygd videre på det vi overtok, og det er da oppsiktsvekkende at man fremmer så knallhard kritikk mot det i et sånt forslag.