Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2010-04-27:
Tilstanden i Helse-Norge er nok mye mer nyansert enn den diagnosen Fremskrittspartiet stiller, og det de akter å fortelle sine velgere fram til september 2013. Klart vi har utfordringer – ventelister er en av dem, samhandling er en annen. På den andre siden behandler vi flere pasienter enn noen gang og med bruk av stadig mer avansert teknologi. Dagbladet ga på lørdag sine lesere et innblikk i denne verdenen. Saksordføreren og andre har i sine innlegg vært inne på noen av de utfordringene vi har. En av dem er at mange og store pasientgrupper får behandling på feil nivå av ulike årsaker, og at det også finner sted for mange reinnleggelser i sykehusene, særlig blant eldre pasienter. Dette er både menneskelig og faglig uheldig. Å være svingdørspasient medfører transport til og fra sykehus. I tillegg til sykdommen er selve transporten en ekstra belastning. For befolkningen i Distrikts-Norge blir denne utfordringen enda mer merkbar, fordi det ofte er stor avstand til lokalsykehuset. Et eksempel er min hjemkommune, Alta. Nærmeste lokalsykehus er 140 km unna – avstanden Oslo–Hamar. Det andre lokalsykehuset er vel 500 km unna – avstanden Oslo–Trondheim. Alta er på ingen måte unik. Avstandsproblematikken er og blir en fortsatt utfordring når vi skal utvikle morgendagens helsetjenester i hele landet. Det er viktig å få fram at vi er glad for at man har utviklet gode akuttilbud ved å bruke ambulansefly og stadig mer avansert utstyr i ambulanser, tilbud som bidrar til at belastningen for pasientene blir mindre. Til tross for gode ambulansetjenester pågår det svært mange debatter i hele landet – og med stort engasjement – om fortsatt å videreutvikle gode akuttilbud til befolkningen rundt omkring. Disse debattene må og skal vi ta på alvor. Når vi er så avhengig av et godt utbygd ambulansetilbud, er det også svært viktig at de som sitter på AMK-sentralene, har både nødvendig kulturforståelse og språkkompetanse med tanke på våre minoriteter. Senest i går var det et oppslag i NRK Sámi Radio hvor manglende språkkompetanse kunne fått alvorlige følger. Jeg registrerer at en samlet komité stiller seg bak denne utfordringen. I Finnmark har vi befolkning for ett sykehus, geografi for tre. Løsningen har vært å bygge sykestuer eller DMS-er som tilbyr sengeposter, men også meget avanserte spesialisthelsetilbud. Mange av disse ligger i grenselandet mellom kommune- og spesialisthelsetjenesten, den såkalte 1,5-linjetjenesten. Utfordringen så langt har vært å finne gode finansieringsmodeller som sikrer en videre utvikling av dette tilbudet. Jeg er fornøyd med at meldingen er så klar på at disse utfordringene snart er historie. Selve kjernen i Samhandlingsreformen er at pasientene også skal få gode helsetilbud utenfor sykehus og i nærheten av sine hjem. Jeg er stolt over å kunne si at svært mye av det som ligger i bunnen for denne meldingen, er gjort på bakgrunn av de gode erfaringene vi bl.a. har gjort i Finnmark. «Alta-modellen» er et kjent begrep, hvor filosofien har vært å utvikle så gode helsetilbud som mulig med utgangspunkt i ikke å være en sykehuskommune. Så langt har dette vært en suksess, og hvor samhandling mellom ulike nivåer har vært i fokus. Basert på egne og andres erfaringer er jeg trygg på at denne reformen blir til det beste for pasienter land og strand rundt.