Sigbjørn Framnes (Fremskrittspartiet), 2022-02-08:
Eg er inne som vara. Til dagleg er eg fylkespolitikar i Vestland, og der samarbeider me for å få det beste for innbyggjarane som eit nytt, stort fylke. Også hos oss har Senterpartiet snakka om reversering, men det har no stilna. Eg vil tru at også dei ser at større fagmiljø gjev betre kvalitet i tenestene ut til folk og næring. Men det er ingen tvil om at Viken er ulogisk, for stor og lite funksjonell. Eit fylke som omfattar kommunar så ulike som Hvaler, Eidsvoll, Asker og Hemsedal vil ikkje klare å skape korkje ein effektiv organisasjon eller ein enkel lagfølelse. Folk på Geilo bryr seg neppe om kva som skjer i Rakkestad eller på Nesodden, og vice versa. Regionreforma var Kristeleg Folkeparti og Venstre sin store siger. Ho burde aldri ha vore gjennomført. For Framstegspartiet er den manglande entusiasmen for Viken blant befolkninga og ønsket om reversering eit tydeleg teikn på at tida no er inne for å ta kampen mot fylkeskommunen nok ein gong – og då med mål om at Viken skal vekk, på den eine eller andre måten. Eit lite land som Noreg treng ikkje tre forvaltningsnivå. Stat og kommune bør vere nok. Fylkeskommunens oppgåver kan fordelast mellom desse. Overføring av fylkeskommunens oppgåver til kommunane, og i enkelte tilfelle til stat, vil bringe tenestene nærmare folk og vil spare store summar i overskodeleg framtid. I rådmannsundersøkinga som Kommunal Rapport gjennomførte i 2013, meinte 44 pst. at heile forvaltningsleddet burde blitt fjerna. Det er lite som tyder på at trua på fylkeskommunen som eit nødvendig forvaltningsnivå har auka sidan då. Ei undersøking som ABC Nyheter presenterte hausten 2019, då fylkeskommunen var i fokus gjennom fylkestingsvalet og regionreforma, viste at berre 31 pst. meinte at nivået hadde ei rolle å spele. Stadig oftare opplever ein at det oppstår diskusjonar mellom forvaltningsnivåa om ansvaret for ein situasjon. Vegvedlikehald er eitt eksempel, der innbyggjarane opplever at fylkesvegnettet er i dårleg forfatning. Eit anna eksempel er ferjeprisar på fylkesferjene, som er eit aktualisert tema. Sjølv Støre-regjeringa meinte at ein måtte overstyre fylkeskommunen med prisfastsetting. Innbyggjarane hadde vore meir tent med at ansvaret for å prioritere og finansiere tenestekjøp hadde vore gjort av to nivå, kommune og stat, framfor tre, som i dag. Regjeringas politikk på strukturfeltet handlar om reversering og har skapt forventning i fylkeskommunane om at staten skal ta kostnadane med reverseringa. Her er det snakk om store beløp, både i direkte kostnadar for å splitte opp fylket og for å få på plass administrasjon som fungerer frå dag éin. Det har også vore peikt på at det blir dyrt i form av tapte synergiar, og at fylket kjem til å gå med underskot, noko som kan medføre kutt i tenester – på den vidaregåande skulen, kollektivtrafikk, næringsutvikling og fylkesvegar. Om ein verkeleg ønskjer å setje opp dei gamle fylkesgrensene igjen, er det då rimeleg å sende rekninga til alle andre? Dette er vanskelege spørsmål som me i Framstegspartiet meiner aktualiserer vårt standpunkt om å kvitte oss med alle fylkeskommunane. Innlandet fylkesting har vedteke å be regjeringa ta initiativ til utgreiing av fylkeskommunen som forvaltningsnivå. Debatten spreier seg, og Framstegspartiet vil fortsetje å jobbe for vårt primærstandpunkt: nedlegging av fylkeskommunen.