Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 1999-10-13:
Flere av talerne i denne trontaledebatten har brukt mye av sin tid på å se framover og på de utfordringene vi står overfor ved inngangen til et nytt århundre, med litt forskjellig utgangspunkt. Det er det selvsagt all mulig grunn til å gjøre, ikke minst fordi en slik milepæl som et århundreskifte, for ikke å si et årtusenskifte, er, gir grunn til ettertanke. Det gir grunn til å se litt bakover. Det gir grunn til å se på hvordan vi skal løse oppgavene i dag for befolkningen her og nå, og hvordan vi skal løse oppgavene i framtiden. De fleste av oss som sitter her, har levd lenge nok til ha opplevd den rivende teknologiske utviklingen vi har hatt de siste ti årene. Jeg, som faktisk regner meg for å være en relativt ung mann, har opplevd tiden med sveivetelefon. Vi var seks husstander som delte én linje, og vi måtte vente på tur når vi skulle bruke telefonen. Jeg har opplevd at sentralen stengte kl. 21, for da gikk sentralborddamen hjem, og etter den tiden var vi fri for telefoner. For de yngste er dette nesten uvirkelig og historie fra en helt annen tid. Men det er tross alt ikke lenge siden. Ved inngangen til dette århundret sa lederen for det amerikanske patentkontoret: Nå kan vi legge ned patentkontoret, for alle de oppfinnelser som er verdt å gjøre, er allerede gjort. Vi har ikke bruk for et amerikansk patentkontor lenger. I dag kan vi trekke på smilebåndet av den type utsagn. Men jeg tror faktisk vi er ganske mange som av og til forundrer oss over: Er det nå mulig å komme lenger teknologisk? Er det mulig å komme lenger på idrettsbanen? Er det mulig å fortsette den utviklingen vi har sett over tid, også inn i framtiden? En ting er sikkert: Denne utviklingen vil fortsette. Vår oppgave er for det første å utnytte de mulighetene den teknologiske utviklingen gir, og også å motvirke uheldige sider ved denne rivende teknologiske utviklingen, som f.eks en sterk sentralisering, som f.eks. at både makt, kapital og arbeidsplasser sentraliseres i stadig større grad. Vi må arbeide for å sikre nasjonalt langsiktig eierskap til næringslivet vårt, vi må arbeide for å øke kunnskap og kompetanse i næringslivet, i befolkningen, hos oss alle sammen, slik at vi kan møte morgendagens utfordringer på de områdene som jeg her snakker om. Og vi må ikke minst arbeide for et av de områdene som jeg har ansvaret for i Regjeringen; sørge for å la distriktene utnytte de mulighetene som ligger i ny teknologi. Den statlige virkemiddelbruken skal fremme utviklingen av et konkurransedyktig næringsliv i distriktene, den skal gjøre distriktene til gode lokaliseringsalternativ for næringslivet og til gode alternativ bosettingsmessig, slik at folk også i framtiden kan få bo og ha sitt arbeid der de måtte ønske. Derfor gjør Regjeringen noen nye grep i distriktspolitikken. Derfor går vi nå inn i det neste århundret hvor vi ønsker å satse enda sterkere på nyskaping, på kompetanseheving, på å skape et konkurransedyktig næringsliv i Distrikts-Norge, hvor vi kan bidra til omstilling i de bedriftene som trenger omstilling, som trenger å møte den nye tiden og de nye utfordringene på en ny måte. Et annet spørsmål som flere har vært innom her i trontaledebatten, som jeg også har lyst til å bruke litt tid på, er: Hvordan skal vi gi innbyggerne i kommunene best mulig tjenester? Hvordan skal vi sørge for at folk får en så god skole som mulig, at man har gode barnehager, at man har god eldreomsorg, at man har kulturtilbud og kulturaktiviteter som gjør at et lokalsamfunn er godt å bo i? I motsetning til Fremskrittspartiet er jeg helt overbevist om at den eneste måten vi kan gjøre dette på, er ved å gi større lokalt handlingsrom, større muligheter lokalt til selv å påvirke egen hverdag. Jeg er overbevist om at vett er noenlunde likt fordelt i dette landet. Jeg er overbevist om at det ikke er vi som sitter her i denne sal, som best er i stand til å ivareta interessene til innbyggerne rundt omkring i kommunene. Det tror jeg faktisk at man klarer best lokalt. Derfor må vi legge til rette for det. Derfor må vi legge til rette for at kommunene skal kunne produsere tjenester, ikke administrere på grunn av statlige pålegg, slik som Fremskrittspartiets politikk vil føre til. Vi skal rydde opp i dobbeltadministrasjon, vi skal rydde opp i unødvendig byråkrati både i fylkeskommunen og i kommunene. Det er en utfordring for våre folkevalgte rundt omkring, men det krever lokalt handlingsrom. Derfor er jeg glad for at det faktisk nå ser ut til å kunne bli en budsjettbehandling som går i en retning hvor de partiene som nå deltar i forhandlingene framover, har den samme målsetting: å gi større lokalt handlingsrom, ikke mer statlig styring.