trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Det er evangelisten Lukas som er legen i Det nye testamente, ikke Paulus! Hans råd til Timoteus må anses å være et uttrykk for den alminnelige legmanns oppfatning av alkoholens helseeffekt for 2 000 år siden. Men i løpet av de 2 000 årene som er gått, har det jo skjedd noen fremskritt på medisinens område, og det tror jeg vi skal huske på og ikke ta dette rådet fra representanten Nesvik for alvorlig. Vi vet mer om alkoholens skadevirkninger enn Paulus gjorde. Jeg er enig med representanten Nesvik i at det er et problem med den illegale omsetningen av alkohol, og jeg ser pragmatisk på dette. For meg er det ideelle avgiftsnivå et avgiftsnivå som fører til en pris som er slik at det totale forbruket er lavest mulig. Altså: Hvis avgiftsnivået og dermed prisnivået blir så høyt at det fører til en økning av det totale forbruk fordi det oppmuntrer til mer illegalt forbruk, har avgiftsnivået en uheldig virkning. På grunn av den klare sammenhengen mellom det totale forbruk og skadenivået må målet være å ha et avgiftsnivå og dermed et prisnivå som fører til et minst mulig totalforbruk.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Det er vel ikke helt korrekt når representanten Skogholt sier at Stortinget har vedtatt at det skal serveres vin på innenlandske flyreiser. Vedtaket går vel på at departementet har blitt gitt anledning til å kunne gi tillatelse til servering av vin på innenlandske flyreiser. Når det gjelder selvbetjente pol, kan jeg egentlig ikke se at det er noe behov for noen forsøksvirksomhet omkring dette i Norge. Undersøkelser foretatt i Sverige, har vist at omsetningen øker i en slik sammenheng, og det er også en allmenn erfaring når det gjelder selvbetjening på andre områder. Det er ikke noen spesiell grunn til at ikke omsetningen skulle økes ved polutsalg når det innføres selvbetjening, når en slik økning skjer i andre sammenhenger. Disse forsøkene er gjort i Sverige, men jeg tror egentlig ikke svenskene er så ulik oss at det er nødvendig å gjenta dette i Norge. Likheten skulle være iøynefallende. Nå er jo svenskene også begynt å kunne gå på ski igjen, slik at forskjellene skulle ikke tilsi at det var nødvendig å gjenta de forsøkene som har vist økt omsetning ved selvbetjente pol. Når det gjelder de endringene i alkoholavgiftene som kom som et resultat av avtalen om statsbudsjettet, er ikke de så store, og dessuten er de i en prisgruppe som neppe har den helt store alkoholpolitiske innflytelse.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Jeg er ikke helt sikker på om jeg vet nøyaktig hvilket avsnitt i innstillingen representanten Sjøli refererer til.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Men jeg kan bekrefte at det er betydelig enighet mellom Kristelig Folkeparti og Høyre når det gjelder betydningen av de private og idealistiske organisasjonenes innsats både når det gjelder forebygging, og når det gjelder behandling av rusmiddelskader. Å trekke opp grenseoppganger her på dette området synes jeg er veldig vanskelig, fordi dette er et område som egner seg for samspill. Det er et område som egner seg for samarbeid mellom offentlige og private, og vi ser helt klart at på noen områder gjøres dette best av private, på andre områder best av det offentlige, og på andre områder igjen er man avhengig av et samarbeid mellom disse. Jeg tror at det vil være det som blir utviklingen også i fremtiden, at de ideelle organisasjonene kanskje lettere enn det offentlige tar initiativ, kommer med nyskaping, kommer med de nye ideene som skal til. De blir vanligvis kanskje møtt med litt skepsis og litt vantro, men så viser det seg at dette virker i praksis, og så kommer vi forhåpentligvis etter. Det er det som etter mitt skjønn må være modellen i det langsiktige samarbeidet.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Jeg forstår Annelise Høeghs siste bemerkning der hen at idrettsfolk skal være rusfrie, men ikke nødvendigvis publikum. Det var jo interessant, hvis jeg har forstått henne rett. Så gjelder det Høyres siste merknad som man savner tilslutning til. Den har jo Høyre skrevet slik at jeg ikke kan være med på den, fordi den opererer med avholdsbevegelsen og «oss andre». Da er jeg avholdsbevegelsen og ikke «oss andre». I tillegg er det momenter av begrensninger i offentlig innsats i denne merknaden som jeg ikke helt vil stille meg bak. Men det er jo ikke nødvendig når man på forhånd er ekskludert. Høyre sier i innstillingen sammen med Fremskrittspartiet kloke ord om sammenhengen mellom høyt alkoholkonsum og omfanget av helseskader og sosiale problemer, og at alkoholrelaterte skader og sykdommer i hovedsak skyldes vanlige forbrukere. Høyre sier også at det er «vårt forbruk som har ført til en fordobling av totalforbruket siden krigen». Fremskrittspartiet er ikke med på denne merknaden, men jeg tror likevel ikke at det er Høyres medlemmer alene som er ansvarlig for fordoblingen av alkoholforbruket. Høyre presiserer det positive i et lavt alkoholforbruk, og det er jeg glad for. På den annen side ønsker Fremskrittspartiet og Høyre at avgiftsnivået på alkohol og tobakk reduseres, slik at det ikke vil være lønnsomt å smugle eller drive ulovlig salg av hjemmebrent. Jeg går ut fra at det gjelder alt salg av hjemmebrent. Samtidig ønsker man vin i dagligvarebutikkene. Hva tror Høyre blir konsekvensen med hensyn til alkoholforbruk hvis prisnivået skal ligge på smugler- og hjemmebrentnivå, samtidig som varene skal inn i dagligvarebutikkene?
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 1998-12-01:
Jeg vil anbefale representantene for Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre å stemme mot mindretallsforslagene og mot innstillingens I, II og III og for IV.
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
I motsetning til forrige replikant vil jeg rose saksordføreren for at han har vært pådriver for å modernisere Arbeiderpartiets alkoholpolitikk. For det er virkelig slik som saksordføreren også gav uttrykk for, at man er nødt til å stikke fingeren i jorda og se hvor man er. Dersom man vil ta den økende smuglingen, hjemmebrenningen og alt det uregistrerte forbruket på alvor, er det i grunnen bare en konklusjon på det, og det er at vi trenger et vinmonopol som er en moderne butikkkjede og som forbrukerne har interesse av å gå til – og da har det også noe med avstand og tilgjengelighet å gjøre. Det vil kunne redusere – håper vi – det uregistrerte forbruket og smuglingen. Og tar man smugling på alvor, så gjør man noe med det. Man holder ikke bare gamle faner høyt, faner som har falmet for lenge siden. Jeg vil uttrykke glede over at Arbeiderpartiet i denne omgang, knapt et år siden sist, nå støtter Høyres forslag om å gi Vinmonopolet adgang til å åpne for selvbetjente butikker, og at de også støtter vårt forslag om å oppheve forbudet mot øl med høyere alkoholprosent enn sju. Så mitt spørsmål må gå på hvor lenge det nå skal gå før Arbeiderpartiet støtter det forslaget vi bare står sammen med Fremskrittspartiet om, nemlig å tillate andre enn Vinmonopolet å selge vin. For ser ikke saksordføreren at det er fullt mulig å ha alle de offentlige reguleringer og kontrollordninger man måtte ønske, både når det gjelder tilgjengelighet, åpningstider og aldersbestemmelser, uavhengig av om vi har et offentlig monopol som skal selge varene? Vi kan ha akkurat de samme kontrollmekanismer overfor private vinforselgere, vi trenger ikke et vinmonopol til det. Når vil Arbeiderpartiet komme etter og støtte også denne måten å selge alkohol på?
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Det aller siste!
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Det viktigste for Høyre er at vi gjør noe med det vi kan gjøre noe med, at vi oppfordrer idretten til å være rusfri, jeg hadde nær sagt på alle arenaer. Men det aller viktigste er at idrettsutøverne selv er rusfrie, og at de arbeider for å være de gode rollemodellene som de bør være, og som de jo er. Derfor er jeg glad for at Høyre fikk flertallet i komiteen med på en noe annen formulering enn man først hadde til hensikt, å begrense det til å ønske rusfrihet på idrettsarenaene. Det er idrettsutøverne selv som er det viktigste her. Det er det vi ønsker å sette søkelyset på. Når det så gjelder spesifikt på idrettsarenaene, mener vi at man kanskje skal være litt forsiktig, slik at man ikke kommer i den situasjonen som sosialministeren var i for noen måneder siden, hvor man måtte gi fritak fra bestemmelsene for å kunne sikre seg store idrettsarrangementer her til lands. Derfor har vi ikke ønsket å være med på den formuleringen om idrettsarenaene, og jeg vil også si, som vel Nesvik var inne på tidligere i dag, at idrettsarenaer kan også brukes til andre ting enn idrettsarrangementer. Derfor er vi ikke med på den spesielle merknaden. Men la det ikke være noen tvil: Høyre har ikke noe ønske om at alkoholreklame skal forbindes med idretten, men vi har tillit til at idretten selv tar fatt i dette. Vi er opptatt av, og det er vi også med på en merknad om, at Norge går hardt ut i internasjonal sammenheng for å prøve å få internasjonale avtaler som begrenser, eller som gjør alkoholsponsing av idrettsarrangementer umulig, fordi vi er enig i at det i prinsippet ikke hører godt sammen, for å si det forsiktig. Men at Norge gjennom egne særregler skulle forhindre eller gjøre det umulig å få store idrettsarrangementer hit før vi har fått internasjonale regler, er vi ikke tilhengere av.
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Jeg tror nok Are Næss tar munnen litt for full når han nærmest tillegger oss den hensikt at avgiftene skal reduseres til smuglernivå. Det står det faktisk ingenting om, snarere tvert imot. Det står i våre merknader, og jeg sa det iallfall i mitt innlegg, at Høyre vil redusere avgiftene, men at vi nok i overskuelig fremtid vil ha et avgiftsnivå som i internasjonal sammenheng fortsatt er høyt. Så jeg forstår ikke helt hvorfor Næss tar opp dette. Regjeringspartiene – inklusiv Kristelig Folkeparti – og Høyre og Fremskrittspartiet er jo faktisk enige om at vi skal redusere avgiftene. Vi har ikke tenkt oss – og jeg tror heller ikke avholdsbevegelsen, som er fadder til dette forslag, har tenkt seg – at det skal stoppe opp med den 5 pst. avgiftsletten som vi får til for neste år. Dette er jo nettopp et ledd i å ikke ha en så markert forskjell mellom alkoholprisene her i landet og i våre naboland, fordi det helt åpenbart fører til økt smugling. Vi tror altså ikke at avgiftene vil komme ned på smuglernivå. Vi tror at det å tillate vinsalg i butikkene vil føre til at folk i større grad drikker legale varer og i større grad drikker vin og reduserer sitt konsum av smuglervarer, som i langt større grad er sterkere varer – sprit f.eks. Ellers forstod jeg det slik at Are Næss mente at det var interessant at Høyre ville ha rusfrie idrettsutøvere, men ikke nødvendigvis et rusfritt publikum. Ja, hva som er så interessant med det, vet ikke jeg, men det kommer kanskje av at i motsetning til Are Næss, er ikke alle Høyre-folk avholdsfolk. Vi synes det er viktigere å være rusfri i bestemte situasjoner, bl.a. i idretten. Det er ikke like viktig når man er publikum, men å oppføre seg pent og ordentlig, skal man gjøre uansett.
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Svaret på spørsmålet er nesten ja, for ingen elementer her er statiske. Som det fremgår av det jeg sa, og jeg tror også av merknad fra Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, skjer det endringer også i Europa, som vi ikke skal unnlate å merke oss. Folk i alle deler av den vestlige verden, tror jeg jeg sa, tar på alvor og tar innover seg at skal man ta vare på sin helse, skal man ta vare på sin livskvalitet, må man hvis man først skal nyte alkohol, gjøre det med varsomhet og i moderate former. Det er i grunnen en slik holdning Høyre oppfordrer til, både her til lands og ellers gjennom våre samarbeidspartier i andre land. Vi har sett, slik Kristelig Folkepartis merknader gir uttrykk for, en gledelig reduksjon f.eks. i Italia, uten at de har våre restriksjoner. Selv om de har en tilgjengelighet som vi bare kan drømme om, hadde jeg nær sagt, har altså alkoholforbruket gått betydelig nedover. Det er fordi folk tar ansvar for seg selv. Vi tror ikke lenger og har jo sett at vår strategi ikke lykkes i dagens verden, hvor folk ikke vil finne seg i restriksjoner slik de gjorde før. Da må vi finne nye virkemidler. Da må vi appellere til det personlige ansvaret. Jeg forstår at en representant for SV ikke er så opptatt av det. Han har mer tro på monopol og formynderi fra statens side, enn at folk faktisk er i stand til å se sin egeninteresse i å ha et moderat alkoholforbruk. Derfor er det konsekvens ikke bare i mitt, men også i Høyres syn i denne saken, at vi ikke ønsker noe kontinentalt drikkemønster i den forstand at vi skal ta en knert til lunsjen og kanskje en før vi drar ut på veien for å komme på jobben – aldeles ikke. Men vi ønsker at legale varer skal være tilgjengelige. Vi håper at det vil bidra til en overgang til svakere alkoholdrikker som vil redusere det totale alkoholkonsum, selv om flere drikker vin oftere enn før. Drikker de ikke brennevin, vil vi få en nedgang i alkoholforbruket.
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Jeg må si jeg blir litt forbauset når statsråden nå etter så mange klare utsagn fra Stortingets flertall, ennå lar det henge litt i luften hvorvidt hun vil følge opp en flertallsmerknad som i dag blir vedtatt. Hun skulle «sjå nærmare på», sa hun, hvordan hun kunne gjøre dette. Det er ikke vanskeligere enn å gi de flyselskapene som har søkt og hittil fått avslag av statsråden, tillatelse til det. Dersom statsråden fortsetter denne uverdige treneringen, blir det altså snakk om at Stortinget til slutt vedtar hvilke flyselskap som skal få det, og det håper jeg vi slipper. Jeg har ellers bare et spørsmål til statsråden i forbindelse med det jeg nevnte i mitt innlegg om at Vinmonopolet har tatt sikte på en avanseomlegging, som flertallet i komiteen mener er i strid med både Regjeringens og Stortingets ønske om en overgang til mer alkoholsvake varer. Er statsråden enig i at denne omleggingen bør revurderes, og vil hun eventuelt på en hensiktsmessig måte ta det opp med Vinmonopolets styre?
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Det gjelder det Nesvik nå sa om hvorfor Fremskrittspartiet vil stemme mot IV i komiteens tilråding, som går på å foreta en evaluering av virkningene av alkohollovens tidsrammer for skjenking av alkoholholdige drikker. Han sa at fordi flertallet ønsker å åpne for en ytterligere innskrenkning av åpningstidene, ville ikke Fremskrittspartiet stemme for dette forslaget. Høyre står som medforslagsstiller til dette forslaget, og jeg vil derfor reservere meg mot den fortolkningen. Det er riktig som Nesvik sa, at et flertall, bestående av Arbeiderpartiet, regjeringspartiene og SV, i sine merknader kanskje antyder noe slikt, men det er ikke noen entydig merknad – men dem om det. Uansett syns Høyre det er fornuftig at vi etter noen år med nye åpningstider får evaluert det, og jeg er langt fra sikker på at konklusjoner som kan trekkes av det, entydig vil gå i motsatt retning av det Fremskrittspartiet og Høyre har stått for. Vi har jo sett at det som først og fremst medvirker til vold i forbindelse med stengetider, er at man i et bysamfunn har samme stengetid for samtlige ute- og nattesteder – må vi vel nesten si. Det kan fremprovosere vold fordi alle skal hjem på samme tidspunkt. Dersom vi greier å spre stengetidene og samtidig får større alvor og oppmerksomhet omkring det at man aldri bør drikke mer enn man har godt av, så vil selv ikke lange åpningstider få de konsekvenser som vi dessverre ser en del av i dag. Jeg synes vi alle uansett virkemidler bør være opptatt av å evaluere de ordningene vi til enhver tid har, og så få hvert parti trekke de konsekvenser det vil av evalueringen, eller hva man synes er fornuftig. Men Høyre har altså ingen grunn til å trekke seg fra dette forslaget. Vi vil stemme for det.
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Jeg bad om replikk fordi innlegget fra Hove nå gjorde at jeg kom til å tenke på et ord fra tidligere stortingspresident C. J. Hambro, som en gang sa at det står enhver representant fritt å gi uttrykk for den forvirring som hersker i hans indre. Med presidentens tillatelse må jeg si at jeg synes nok at representantens innlegg gav uttrykk for at han ikke hadde skjønt hvor kompliserte disse sakene er, for de er faktisk kompliserte. Jeg tror det er veldig viktig at statsråden nå ikke gjør det jeg oppfatter det som at Hove oppfordrer til, nemlig å gå inn i dette og vurdere ikke bare det komiteens flertall har bedt om – nemlig å se på tjenestepensjoner og hvorvidt man kan være sikret å få noe igjen for det man har betalt inn der – men hele folketrygdens tilleggspensjonssystem. Man må holde klart for seg at dette er to atskilte ting. Folketrygden er ingen forsikringsordning i forsikringsteknisk forstand. Den er et solidarisk system, som jeg trodde Venstre stod bak, som betyr at man betaler etter evne og får etter behov. Det er dessverre et paradoks som ikke er lett å endre på, at alle ønsker at minstepensjonene skal bli større, men ingen vil være minstepensjonist. Det lar seg ikke forene. Den eneste måten å løse det på, er å si at vi bare skal ha en minstepensjon, en felles pensjon for alle, og så får man ordne sine tilleggspensjoner utenfor det offentlige systemet. Det er noen partier her i salen som går inn for det. Høyre hører ikke til dem. Jeg trodde heller ikke Venstre gjorde det. Men dersom man skal sikre seg at statsråden i dette årtusen kommer tilbake med et svar på det spørsmålet og det forslaget som Fremskrittspartiet har tatt opp, må hun ikke gjøre som representanten Hove har antydet.
Annelise Høegh (Høyre), 1998-12-01:
Høyres representanter er så oppvakte at vi ikke trenger stemmeforklaring.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
Siden representanten Nesvik brakte bilen inn i denne debatten, er det et sitat jeg tror han vil ha nytte av, som jeg har hørt andre si: Når det gjelder bilen, er det ikke farten som dreper, men det er de brå stoppene! Jeg føler vel at det på samme måte ligger betraktninger her omkring en del skadevirkninger. Mennesket blir en form for uskyldig offer i forhold til mange ting det omgis av. Det er jo ikke sånn virkelighetens verden er. Jeg har to spørsmål til Nesvik. Det ene gjelder en enstemmig merknad som Fremskrittspartiet er med på, der det står at man «ser det som et overordnet mål for alkoholpolitikken i størst mulig grad å avgrense skadene som bruk og misbruk kan føre til. Det er en velkjent sammenheng mellom totalforbruk, misbruk og skader av alkohol, og tidlig alkoholdebut disponerer for økt bruk/misbruk.» Vi ser altså her at Fremskrittspartiet ønsker en mest mulig liberal alkoholpolitikk, der jeg har problemer med å se at det skal settes noen grenser i forhold til salgssteder eller omsetning i det hele tatt, verken når det gjelder tid for når det skal omsettes alkohol eller hvor den skal omsettes. Hvordan kan Fremskrittspartiet finne dette forenlig med at totalforbruket fører til økt misbruk og økte problemer? Og hvordan vil i så fall Fremskrittspartiet løse de problemene på, når de mener at ulike restriksjoner eller begrensninger ikke er en vei å gå? Det andre spørsmålet gjelder den voldsdebatten vi har hatt, hvor det er en komitemerknad som påpeker at det ofte skjer vold ved bruk av rusmidler, det kan være både offer og gjerningsmann som er beruset. Ser Fremskrittspartiet at det kan være en viss sammenheng mellom vold og beruselse, og at det i så fall kan være et poeng å se på åpningstidene ved utestedene for å hindre at folk blir så beruset at det begås vold i beruset tilstand?
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
Med utgangspunkt i Høyres ideologiske ståsted er det ikke noe vanskelig å forstå logikken i argumentasjonen til Annelise Høegh. Den framstår jo som konsistent – helt til ett punkt, og det går på konsekvensene av en slik politikk i forhold til forbruket i befolkningen. Det Høyre her skisserer med en mer liberal alkoholpolitikk, med salg av vin i butikker uten noen spesielle innfallsvinkler knyttet til det med åpningstider og i det hele tatt at alkoholen generelt gjøres mer tilgjengelig, faller samen med et såkalt kontinentalt drikkemønster. Alle undersøkelser viser pr. dags dato at den form for alkoholkonsum medfører et forhøyet konsum over tid. Det drikkes mer i de europeiske land enn det har vært gjort i Norge. Jeg vil derfor spørre Annelise Høegh: Mener Annelise Høegh at det er mulig med den tilnærming som hun skisserer, og som Høyre ønsker seg, samtidig å oppnå redusert alkoholforbruk i den norske befolkningen, som fra før er lavere enn det er nede på kontinentet, når vi mer og mer skal nærme oss kontinentet i drikkestil? Det er mitt spørsmål.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
: Jeg understreket at det gjaldt én representant fra Fremskrittspartiet, så jeg føler vel ikke at jeg har sagt noe annet i forhold til legalisering av hasj. Når det gjelder skjenking av vin på fly, har SV støttet, som det står i innstillingen, at departementet «kan etter å ha innhentet nødvendige uttalelser gi … bevilling til å skjenke øl og vin om bord på fly på innenlandske flyvninger». SVs poeng er altså at vi har overlatt til departementet å foreta den vurderingen. Når man så skal instruere i detalj, synes vi man går unødvendig langt. Videre i forhold til Vinmonopolet: SV har veldig god tro på vinmonopolordningen som en fornuftig tilnærming når det gjelder alkoholpolitikken. Vi har hele tiden støttet at man skal etablere flere pol, men vi har syntes at det var fornuftig å ha et tak på det. I det øyeblikk man sier at det skal være en nedre grense, men ikke en øvre grense, blir det jo slik som vi skriver i våre komitemerknader her, nemlig at det ikke finnes noen grense oppad. Hele tiden må dette være knyttet opp mot handlingsplanen, knyttet opp mot tiltak for øvrig, slik at man vet hvilken effekt tiltakene har. Det samme gjelder i forhold til selvbetjening på vinmonopolutsalgene. Man må altså høste erfaringer av den edruskapspolitikken og den alkoholpolitikken som føres, før man går videre. Men hvis man gjør slik som Fremskrittspartiet legger opp til – dessverre også delvis Høyre – nemlig at det skal være mest mulig liberalt, minst mulig kontroll, betyr det at man fjerner muligheten for statlige virkemidler. Det er også slik at både Fremskrittspartiet og Høyre ønsker en nedbygging av vinmonopolordningen, og da er det kanskje litt rart at man gjør et stort poeng av at man skal ha flest mulig utsalgssteder, samtidig som man helst hadde sett at ordningen kanskje falt bort, i hvert fall at man slapp andre aktører inn parallelt. Jeg vil igjen understreke at SV ser på Vinmonopolet som en helt nødvendig del av alkoholpolitikken. Vi ser gjerne at det kommer flere pol, men vi ønsker en evaluering undervegs når det etableres ute i distriktene, av konsekvensene i forhold til drikkemønsteret, endring i forhold til smugling osv.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
SV mener at avgiftsnivået nå er så høyt at det bidrar til økt smugling, og jeg støtter derfor at man vurderer ingen økning av avgiftene og eventuelt over tid reduserer dem. Der er vi enige. Vi noterer med interesse at avholdsbevegelsen er inne på det samme, og det virker som det er en erkjennelse som – så vidt jeg har registrert – alle partiene har kommet til. Vi er også med på en merknad som går på at vinmonopolordningen må styrkes og utvikles og gjøres mer tilgjengelig ute i distriktene, men man må gjøre dette på en fornuftig måte og vurdere konsekvensene underveis. Som vi har påpekt i en merknad, kan det umulig være fornuftig å si at man skal ha et minimumsantall og ikke ha noe øvre tak. Det er klart at noen steder er så små at det ikke er næringspolitisk grunnlag for et vinmonopol. Man kan derfor komme i den situasjonen at mens Stortinget nærmest skal påtvinge et visst antall etableringer, er det ikke driftsgrunnlag for det, og så kan man likevel ikke få så mange pol som det her skisseres. Men avgiftsnivået er det helt åpenbart viktig å se på hvis man skal hindre stor grad av smugling eller hjemmebrenning. Men jeg tror det overdrives når det, spesielt fra Fremskrittspartiet, fremstilles som om det valfartes til Sverige, eller som om det smugles i stor skala. Slik jeg kjenner folk, er man i det vesentlige nervøs når man har med seg en ekstra flaske gjennom tollen utover den kvoten man har lov til å ha. Jeg tror faktisk de fleste borgere fortsatt er lovlydige. Men at man har fått en utvikling på dette området som åpenbart er uheldig, og som man må se nærmere på, er helt klart.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
Jeg har oppfattet det slik at statsråden tidligere har uttrykt at hun vil åpne for salg av øl med høyere alkoholinnhold enn 7 volumprosent på polet. Jeg vil spørre statsråden ut fra slik som hun har formulert seg: Er ikke det forslaget som ligger her, der statsråden instrueres om at man omgående må åpne for det, en ganske unødvendig instruksjon, siden man fra Regjeringens side er i gang med det? Det er tydelig at man her har en form for blokkuavhengig instruksjon både fra høyre og venstre, men jeg vil gjerne høre statsrådens syn på det.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
I det dokumentet som vi her har til behandling, et Dokument nr. 8-forslag fra representantene John I. Alvheim og Harald Tom Nesvik, fremmes følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen, ved årets trygdeoppgjør og samtidig med innføringen av økningen av minstepensjonen med kr 12 000, komme tilbake til Stortinget med et forslag om at pensjonsytelser som samlet utgjør mindre enn 2G holdes utenfor samordningen, med en viss begrensning av fradraget i forhold til de vanlige reglene for samlet pensjon som overskrider denne grensen.» Forslagsstillerne har i sine kommentarer påpekt at en økning av særtillegget vil føre til at mange pensjonister med små tilleggspensjoner blir minstepensjonister, og mener at en slik utvikling der poenggivende innsats i arbeidslivet ikke gir netto uttelling i form av pensjonsytelser, er betenkelig og demotiverende, i tillegg til at det kan betraktes som løftebrudd. Da sosialkomiteen behandlet denne saken, viste det seg at det var en komplisert sak, hvor justeringer på ett nivå kan gi utilsiktede effekter på andre nivåer. Og det har derfor vært vanskelig for flertallet i komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, å gå direkte inn for forslaget slik det foreligger her, at man oppjusterer til 2G, fordi man da kan få andre effekter som ikke er tilsiktet, og som skaper nye forskjeller. Også i den korrespondansen som har vært med departementet, har det vært tydelig at saken er komplisert og uoversiktlig. Det har ikke alltid vært lett, heller ikke for saksordfører, å få klarhet i en del av de spørsmål som har vært stilt, ikke fordi departementet har vært uvillig, men rett og slett fordi det er uklart hvilke konsekvenser de gir. Det som klart har vist seg og er blitt klart, er at man trenger en nærmere utredning for å finne ut av hvordan man skal justere det som en samlet komite er enig om kan være urimelige utslag. Saken har også fra departementets side vært forelagt Statens Pensjonskasse og Kommunal Landspensjonskasse, og i komiteens merknader er det henvist til brev derfra. Vi har også spesielt henvist til brev fra Statens Pensjonskasse til Sosial- og helsedepartementet, datert den 24. april 1998, der Statens Pensjonskasse anbefaler at forslaget utredes på et bredere grunnlag før saken eventuelt framlegges for behandling i departementet og i Stortinget. Flertallet deler Statens Pensjonskasses oppfatning av behovet for en forutgående utredning og fremmer dermed følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen gjennomgå samordningen av de offentlige tjenestepensjonsordningene. Saken forelegges Stortinget som egen sak når nødvendig utredning har funnet sted.» Dette er altså flertallets syn i denne saken, alle med unntak av Fremskrittspartiet.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 1998-12-01:
Komiteens innstilling til I vil så vidt jeg forstår, bli stilt opp mot SVs forslag. Derfor går vi imot I og støtter vårt eget forslag. Når det gjelder II og III i innstillingen, vil jeg tilrå at vi stemmer imot dem, fordi ordet «omgående» er brukt der. Regjeringen har gitt signal om at man kommer dette i møte på andre måter. Innstillingens IV er opprinnelig SVs forslag, og det støtter vi selvfølgelig.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 1998-12-01:
Høyre har stor respekt for avholdsbevegelsens arbeid. Den forlanger ikke av oss at vi skal være totalavholdende, men at flest mulige situasjoner i livet skal være alkoholfrie. Behandling av misbrukere er viktig og nødvendig, men det reduserer ikke rusmiddelbruket nevneverdig. Det tror vi det bare er en vellykket forebyggingsstrategi som kan medvirke til. Høyre mener det bør foretas en grenseoppgang mellom hva det offentlige og hva de frivillige organisasjonene kan og bør bidra til. Høyre mener det må satses på langsiktige, forebyggende tiltak i frivillig regi fremfor stadige enkeltkampanjer fra det offentlige. Frivillige organisasjoner har større mulighet enn kommuner og andre offentlige organer til å lykkes i å involvere ungdom og foreldre i arbeidet med å heve debutalderen for å nyte alkohol og å gjøre flere situasjoner rusfrie. Jeg oppfatter at Kristelig Folkeparti og Høyre er enige om at forebyggende tiltak, satsning på frivillige tiltak og å øke støtten til de frivillige organisasjoner, er viktig. Derfor er jeg både forundret og overrasket over at Kristelig Folkeparti ikke kunne slutte seg til Høyres merknad i innstillingen som nettopp omhandler dette punktet, og jeg kan tenke meg å spørre representanten Næss om begrunnelsen.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Et flertall har i innstillingen understreket betydningen av rusfrihet bl.a. på idrettsarenaer i forbindelse med idrettsaktiviteter. Dette er en merknad som ikke støttes av Høyre og Fremskrittspartiet. Er det slik at Høyre er for at alkohol kan nytes på idrettsarenaer under idrettsaktiviteter? Jeg merket meg at representanten Høegh nevnte rusfrihet i idretten, men gjelder også dette tilskuerne under idrettsarrangement?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Diskusjonen om økningen i antallet polutsalg har pågått i lang tid, og også her i dag har vi vært inne på det. Byområdene har i lang tid hatt en forholdsvis god dekning av polutsalg, men i distriktene har dette stort sett vært et fraværende tilbud. I deler av landet må folk i mange tilfeller reise flere titalls mil for å nå nærmeste polutsalg. Og i den delen av landet som jeg kommer fra, kjenner vi avstandsproblematikken særlig godt. Behovet for nye polutsalg er altså størst i distriktene. Jeg har forstått det slik at statsråden har hatt visse motforestillinger mot utvidelsen av antallet polutsalg, og vi har hørt i dag at dette også gjelder flere av sentrumspartienes representanter. Hvorfor har statsråden denne skepsisen til at også innbyggere i distriktene skal få slike tilbud i rimelig geografisk nærhet til sitt bosted, tilbud som byfolk tar og i lang tid har tatt som en selvfølge? Inngår ikke polutsalg i de tilbud som Senterpartiet og sentrumsregjeringen vil ha i distriktene?
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 1998-12-01:
Når representanten Gunhild Øyangen ut frå det eg sa, kjem med påstanden om at eg har uttalt meg i retning av at avgiftene skulle senkast, trur eg Gunhild Øyangen har lytta litt dårleg. Eg rekna opp ein del av dei momenta som Arbeidarpartiet saman med Høgre og Framstegspartiet har gått inn for, som eg legg i omgrepet liberalisering av alkoholpolitikken – i det ligg òg senking av avgiftene. Eg sa ingenting korkje om mi personlege haldning eller Senterpartiet si haldning. Eg er heilt på det reine med at i den avtala som er gjord i samband med budsjettet, er Senterpartiet også med på å senke avgiftene i forhold til det som låg i budsjettframlegget frå Regjeringa – berre for å ha klåra opp det. Når det gjeld forholdet med den store delen av konsumet som kjem frå ulovleg omsetnad, trur eg ingen har noko problem med å innrømme at det er eit problem. Men det finst vel heller ikkje enkle løysingar for å endre det. Det har kome fram av debatten tidlegare her i dag òg at ingen har dei gode løysingane. Til og med Høgre sa jo at dei innser at avgiftspolitikken vår vil føre til at avgiftene i overskodeleg framtid vil liggje på eit slikt nivå at vi ikkje får prisar på linje med det som ulovleg omsetnad kan operere med. Vi må vere merksame på dette forholdet, og vi må heile tida vere på jakt etter dei gode løysingane for å hindre at så stor del verkeleg kjem frå den ulovlege omsetnaden.
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 1998-12-01:
: Eg vil starte med det siste først. Eg går ut frå at ingen av partia som er representerte i denne salen, har som målsetjing at ein skal ha størst mogleg valfart til Sverige for å handle. Men i og med at det er ulik politikk på svensk og norsk side av grensa, har vi opp gjennom tidene sett at ein viss grensehandel vil det alltid vere. Og grensehandelen – no nemnde representanten Nesvik mange vareslag – har jo opp gjennom tidene vore handel som har gått begge vegar. Om vi konsentrerer oss om dei produkta som debatten her i dag gjeld, nemleg alkoholhaldige drikkevarer, er det klart at Noreg har hatt eit høgre avgiftsnivå, som har ført til at vi får ein viss handel over grensa. Som eg nemnde i innlegget mitt, er svenskane no i gang med eit forskingsprosjekt som skal sjå litt på korleis avgiftspolitikk og ein del andre forhold verkar inn på alkoholforbruket. Eg synest det kan vere interessant òg å vente og sjå kva dei kjem fram til. Elles er eg av den meininga at Noreg må få føre sin politikk. Sjølvsagt skal vi sjå litt til kva nabolanda gjer, men vi må stå for vår eigen politikk. Så når det gjeld den fyrste delen av spørsmålet, om det skal vere inntil 40 nye polutsal eller minst 40: Senterpartiet er, saman med dei to andre regjeringspartia, av den oppfatninga at vi skal ha ei viss styring når det gjeld talet på polutsal. Det er ikkje eit ynske frå desse partia si side at vi skal sleppe det heilt fritt. Og merknadene frå fleirtalet i dag kan jo nettopp tolkast slik at det er fritt fram, det er berre om å gjere å få flest mogleg.
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 1998-12-01:
I si opplisting av dei punkta som eg tok med, kom representanten Skogholt i fare for å ta med litt meir enn det eg hadde gjort, men det kan vi la gå. Eg er fullt klar over kva Senterpartiet har vore med og stemt for tidlegare. Når det gjeld servering av vin på fly, har departementet fått ei fullmakt til å vurdere søknad om slikt løyve, men det har ikkje vore noko pålegg om at dette skal gjennomførast. Så vi må skilje mellom det å ha ei opning for det, som skal vurderast i kvart enkelt tilfelle, og det å gje eit pålegg om at alle søknader skal innfriast. Der er det ein vesensforskjell. Når det gjeld handlingsplanen til Regjeringa, som representanten Skogholt starta med, er det klart at den ikkje inneheld dei forslaga til liberalisering som er med i innstillinga. Og det er det eg siktar til når eg seier at det jo vil verke inn på handlingsplanen til Regjeringa når innstillinga medfører at ein får ei liberalisering langt utover det som Regjeringa har lagt opp til.
Gunhild Elise Øyangen (Arbeiderpartiet), 1998-12-01:
Jeg har lyst til å be representanten Ringstad kommentere en del forhold. Så vidt jeg forstod, var representanten Ringstad motstander av at avgiftene på alkohol skulle senkes. Jeg vil da be representanten kommentere at avgiftene nå blir senket gjennom det forliket som Senterpartiet inngikk med Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg vil også be representanten kommentere det forhold at halvparten av konsumet av alkohol her i landet kommer fra ulovlig omsetning. Jeg vil spørre om det kanskje kan være litt av bakgrunnen for at Senterungdommen har kommet med forslag om at det bør opprettes et vinmonopol i hver kommune.
May Britt Vihovde (Venstre), 1998-12-01:
Venstre vil slutta seg til Regjeringa sine mål og strategiar for å redusere bruken av rusmiddel. Mange av oss har eit motsetnadsfylt forhold til alkoholpolitikken og dei verkemidla som må til for å avgrensa bruken. Som det blir sagt i proposisjonen: Mange har glede av moderat bruk av alkohol, og ser ikkje så lett skadeverknadene. Ein restriktiv alkoholpolitikk kan følast som om det blir gripe sterkt inn i den enkeltes sjølvråderett, på ein måte me ikkje liker. Venstre er ikkje berre liberale, men sosialliberale. Omsynet til andre må her stå sterkare enn fridomen til enkeltindividet. Om ein skal nå dei måla ein har sett seg, må ein ta i bruk sterke verkemiddel. Det er meir enn godt nok bevist at dersom ein får ned den totale bruken av rusmiddel, vil talet på storforbrukarar òg bli redusert. Det aller meste av vinningsbrotsverk og voldskriminalitet har tilknyting til rusmiddelmisbruk, anten det gjeld alkohol eller narkotika. Likeins er det velkjent at både sosiale og helsemessige problem er følgjesveinar til rusmiddelmisbruk. Denne planen vil vidareføra ein restriktiv alkoholpolitikk, ikkje minst gjennom å styrkje handhevinga av regelverket og det førebyggjande arbeidet. Begge delar er viktig. Når det gjeld målet å redusere rusmiddelbruken med 25 pst. innan år 2000, kan dette synast urealistisk. Sidan dette òg er WHO sitt mål, er det likevel viktig at vi held fast på dette, og intensiverer arbeidet for å nå målet. For å nå målet må ein setja inn verkemiddel mot sentrale arenaer og situasjonar som skal haldast rusfrie. Regjeringa nemner samvær og aktivitetar med born og unge, graviditet, idrett og friluftsliv. Eg vil gjerne føya til arbeidslivet. Mykje positivt samarbeid er alt sett i gang. Eg er òg glad for arbeidet med å intensivera kampen mot narkotika i fengsla våre. I den nye psykiatriplanen vil ein auka innsatsen i kommunane og styrkja skulehelsetenesta. Sidan mange rusmiddelbrukarar òg er psykiatriske pasientar, er det viktig at samarbeidet her blir godt. Det er viktig, som komiteen peikar på, at det blir dårleg tillit til alkoholpolitikken dersom me tillèt at smugling og heimebrenning står for stadig større del av forbruket. Det må slåast hardt ned både på framskaffing, kjøp og sal av desse varane. Det er svært viktig at me evaluerer tiltaka som blir sette i gang. Likeins er det viktig å driva forsking. Dette for å få stadig betre kunnskap om misbruk og kva for tiltak som verkar reduserande. Det kan vera at me må ta andre og sterkare tiltak i bruk om me verkeleg vil redusera rusmisbruket.
May Britt Vihovde (Venstre), 1998-12-01:
Når det gjeld sosialministeren sine avslag på søknadene frå Braathens og SAS om servering på fly, ser me det slik at den tilliten ein har vist Regjeringa ved at dei skal vurdera desse søknadene, ligg fast. Så me støttar Regjeringa i dette. Eg vil jo seia som medlem av samferdselskomiteen, at når me har sett ein del uheldige episodar som har vore på utanlandsflygingar, kan det vera bra for flytryggleiken at me har ei restriktiv holdning til servering på fly. Når det gjeld forsøksordninga med sjølvbetente pol, er det i Sverige vist at dette medfører auka forbruk. Eg vil tilrå Venstre si stortingsgruppe å stemma med Regjeringa i denne saka, og det trur eg dei vil følgja.
May Britt Vihovde (Venstre), 1998-12-01:
Eg er klar over at det er tillate å selja øl på innanriksfly. Me kjem då tilbake til det med at auka tilgjenge gjev auka forbruk. Om ein utvidar sortimentet, kan ein dermed få eit auka forbruk. Det synest ikkje me i Venstre er ønskeleg, og overlèt til Regjeringa å vurdera søknadene som kjem. Så til avgiftene. I Venstre har me alltid støtta høge avgifter på alkohol. Det ser me på som eit middel til å få ned forbruket. Me ser jo, som fleire har vore inne på i dag, problemet med handelslekkasje mot Sverige. Eg synest Jorunn Ringstad i sitt svar til Harald Tom Nesvik gav eit veldig bra svar, som eg kan støtta. Når ein då ser at andre land i Europa òg jobbar med å redusera alkoholforbruket – i Italia har dei hatt veldig bra resultat – så meiner me i Venstre at det òg må kunna gå an i internasjonale fora å sjå om ein kan finna felles verkemiddel for å redusera alkoholforbruket og for å oppnå målet som Verdens helseorganisasjon har sett seg. Difor ser me for oss at eit godt samarbeid, m.a. med Sverige, kanskje kan redusera handelslekkasjen som finst. Me ser jo klart problema som ein del bedrifter i austlandsregionen får ved at det blir mindre omsetning hos dei på grunn av handelen med Sverige.
May Britt Vihovde (Venstre), 1998-12-01:
Eg ber om orsaking for at eg ikkje tok det spørsmålet – eg hadde notert det for å svara på det i same omgang. Det er klart ein ser det som urovekkjande at det er ein auke i smuglinga og heimebrenninga. Eg vil peika på det eg sa i innlegget mitt, at her må ein òg sjå på straffenivået som mogleg grunnlag for å få redusert dette. Dette har noko å gjere med den utviklinga me har hatt i Noreg, med liberalisering av alkoholpolitikken, liberalisering i synet på alkohol, og der grensene for kva me synest er illegalt eller ikkje, forsvinn litt. Men me i Venstre meiner at ein må slå hardare ned på smuglinga og heimebrenninga og ha eit strengare straffenivå for å få redusert det.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 1998-12-01:
Representanten Arnesen trekte no opp ein viktig debatt, nemleg kva tilbod som skal liggja til grunn for ein aktiv distriktspolitikk. Eg trur at han, som meg, meiner at det då er andre og meir vitale og viktige behov som må tilfredsstillast enn det å få kjøpa alkohol. Men eg ser at han har eit poeng, det har vore etterlyst frå fleire stader der dette tilbodet ikkje finst. Det var altså i 1997 112 utsal. No har stortingsfleirtalet gjort det mogleg med ei radikal forbetring av tilbodet gjennom si tilslutning til ein plan for Vinmonopolet som skal gje moglegheit for 40 – eller 50 – nye pol over fem år. Eg registrerer då at fleirtalet ynskjer å gå ytterlegare opp i tal, og eg skal då ta opp med Vinmonopolet på kva måte me kan setja det i verk, iallfall sikra desse 40. Min skepsis, mine motførestellingar, har samband med den samanhengen det er mellom tilgjenge, forbruk, misbruk og skadeverknader av alkoholbruk.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 1998-12-01:
Eg er svært takksam for at representanten Nesvik omtalar helsefaremerking som det det var meint å vera frå mi side. Det er nemleg mange andre som har framstilt dette som giftmerking. Det som var mitt utgangspunkt, var altså ei ordning som er etablert f.eks. i mange amerikanske statar, der dei på sine flaskevarer, både vin, øl og brennevin, har ei åtvaring i forhold til alkohol og graviditet og alkohol og trafikk. Det var ikkje noko farlegare enn som så. Men eg har sjølvsagt registrert den motstanden som er til dette, ikkje minst her i Stortinget, og har no hatt kontakt med Vinmonopolet for å sjå om dei kan medverka til opplysning om sine varer og òg skadeverknadene på same måten som Systembolaget i Sverige, der dei har hatt ei ordning for dette i lang tid. Så til dette med skjenking av vin på innanlandske flyreiser. La meg for det første seia at eg oppfatter den lovparagrafen slik den står, slik at ein kan gje løyve – på same måten som eg trur det ikkje er meint i lova at det at ein kan å gje løyve til skjenking på skip, automatisk skal innebere at alle skip som er kvalifiserte, skal få det løyvet. Eg vil no sjånærmare på kva måte eg kan fylgja opp Stortinget sitt vedtak så klart som det er uttrykt.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 1998-12-01:
Eg trur faktisk det ville vera vel dumt av denne statsråden å trenera denne saka med skjenking av vin på fly ytterlegare. Så då eg sa at eg skulle sjå nærmare på korleis dette skulle fylgjast opp, ligg det ikkje ei trenering i det. Eg har registrert at stortingsfleirtalet ynskjer å utvida det løyvet ein i dag har til å selja øl, til også å gjelda vin, og at uttrykket som er brukt, er at det skal skje «omgåande». I praksis er det slik at det er to søknader, kan hende tre, som no er inne til ankebehandling. Det mest praktiske er å omgjera desse ankene. Når det gjeld avanseomlegginga på Vinmonopolet, vil eg seia at eg har merka meg det fleirtalet her har peika på, og finn det naturleg å ta dette opp overfor leiinga i Vinmonopolet. Eg vil då syta for å gje ei tilbakemelding eller ta kontakt med Stortinget i forhold til det som er teke opp der. Sidan eg har litt tid til overs, vil eg ta opp noko som er nemnt tidlegare i debatten. Det er vel nokon som vil hevda at det er litt for mange «ikkje» i denne proposisjonen, men det er altså eit «ikkje» for lite på side 13. Når det gjeld internasjonalt samarbeid, er den prosjektstøtta som der er nemnd, meint å vera ei støtte til å skapa alternative inntekter for bønder som i dag dyrkar narkotika, samt motivera innbyggjarane til «ikkje» å bruka rusmiddel.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 1998-12-01:
Handlingsplanen vart lagd fram 8. mai, og det er ei god stund sidan det. Etter den tida har vi nok ein gong fått stadfesta at det her, sjølv om vi kunne ha ynskt å føra ein eigen nasjonal rusmiddelpolitikk, er bindingar i forhold til EØS-avtalen. Spørsmålet med omsyn til det importforbodet som ein har hatt til no av øl med alkoholinnhald på over 7 volumprosent, er tatt opp i eit brev frå ESA. Eg meiner at det aller viktigaste i norsk alkoholpolitikk og som har med EØS-avtalen å gjera, er å ta vare på den rolla Vinmonopolet skal ha. Eg ynskjer òg å oppretthalda dagens skilje i forhold til dei varene som skal seljast i og utanfor Vinmonopolet, og eg har engasjert meg spesielt når det gjeld rusbrus. Eg kan ikkje sjå dei store alkoholpolitiske motførestellingane mot å seia nei til å ta ein kamp med ESA når det gjeld import av øl med alkoholinnhald over 7 volumprosent, så lenge vi har moglegheit til å la dette salet gå føre seg via Vinmonopolet. Eg legg til grunn at vi framleis har moglegheit til det ut frå dei føresegnene vi sjølve har på dette feltet, og ut frå den forståinga vi har hatt med ESA på det punktet.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 1998-12-01:
Dersom Skogholt meiner at det trengst ein EØS-avtale for å setja ei anna grense enn det vi har for kva som skal seljast i og utanfor Vinmonopolet, vil eg ta avstand frå det. Det trur eg vi kunne gjort vedtak om på eigen kjøl. Skogholt spurde om eg har fundert på korleis folk i distrikta skaffar seg alkoholhaldige varer. Eg må minne om at eg sjølv er frå eit distrikt med lange avstandar, så eg veit ein del om den praksisen. Eg veit faktisk òg ein del om samanhengen mellom det som vi er opptekne av, nemleg forbruk, misbruk og skadeverknader, og forholdet mellom tilgjenge og forbruk. Eg er, som Skogholt, oppteken av å redusera den illegale omsetjinga av alkohol. Nå har eg oppretta eit rusmiddelpolitisk råd, der både brennevinsimportørar, rusmiddelorganisasjonar, idretten osv. er med. Eg trur nettopp eit av deira tema kan vera å sjå på korleis vi kan redusera både smugling og langing overfor ungdom. Elles er det òg sagt i denne handlingsplanen at det er viktig å styrkja politiet og tollinnsatsen. Eg set ikkje min lit så sterkt til avgiftsnivået som mange andre gjer. Eg har òg merka meg at det er mange i Arbeidarpartiet som er skeptisk til det, for erfaringar frå Danmark og Sverige viser at det framleis er mykje smugling trass i at dei har lågare avgifter.