Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2006-10-05:
Kristelig Folkeparti mener at kommunene er den viktigste leverandøren av grunnleggende velferdstjenester i Norge. Kommunene har ansvar for gode oppvekstvilkår for barn, barnehage med plass til alle som ønsker det, en grunnskole med kvalitet, en verdig eldreomsorg og et bredt kulturtilbud. Derfor vil vi gi kommunene gode rammevilkår. Det er vanskelig å si hvor grensen går for en god kommuneøkonomi. Men vi har sett at utgiftene øker veldig i kommunal sektor, til tross for at vi nå i mange år på rad har økt overføringene til kommunene. Dette ønsker Kristelig Folkeparti å ta på alvor, og vi var glade for de økte midler til kommunene i 2006. Regjeringen har skapt store forventninger i Kommune-Norge, men jeg er redd de ikke innfrir forventningene i fortsettelsen. I Soria Moria-erklæringen står det at kommunenes inntekter skal styrkes «betydelig» i løpet av stortingsperioden gjennom en forpliktende opptrappingsplan. Vi har hørt mye skryt om dette, men vi har ikke sett denne planen. I trontalen heter det, mer beskjedent: Regjeringen legger derfor opp til et fortsatt høyt nivå på kommunesektorens inntekter i 2007. Kristelig Folkeparti vil oppfordre Regjeringen til å holde løftet om forpliktende opptrappingsplan, og ikke miste fokus på kommunesatsing i året som kommer. Mange kommuner sliter økonomisk, til tross for at overføringene til kommunene har økt. Det er dessverre ikke slik at en kan fylle alle basseng og tilsette mange lærere. Nei, i mange kommuner er det fortsatt uønskede kutt i viktige tjenestetilbud. Vi må unngå å komme i den situasjonen igjen og igjen. I klartekst betyr det at det må være samsvar mellom de oppgaver kommunene skal ha, og den veksten som de vil få i de frie midlene. Skal kommunene klare full barnehagedekning med god kvalitet og lave priser, økt lærertetthet og en god og gratis grunnskole, en verdig eldreomsorg, offensiv næringsutvikling og et rikt kulturliv, ja, så må veksten være i samsvar med dette. Økte rammer til kommunene bør bety at kommunene får større økonomisk handlingsrom og frihet til å bestemme over egne satsinger. Det blir ikke større handlingsfrihet dersom Regjeringens ambisjoner om hva pengene skal dekke, er for høye. Pengene kan bare brukes en gang. Vi tror på lokaldemokratiet, på at de som har skoen på, vet hvor den trykker. Det betyr at vi stoler på lokale folkevalgte. Men de må ha et handlingsrom. Kommunene har forskjellige behov, og de trenger midler til å gjøre sine egne prioriteringer. På Kvitsøy i Rogaland har de behov for et nytt aktivitetssenter for sine innbyggere. I Sandnes kommune, som har rundet 60 000 innbyggere, må de investere kraftig i nye skoler. I Hjelmeland er det ønske om å satse mer på kultur. Og i Karmøy har de fokus på næringsutvikling og arbeidsplasser som skal erstatte dem som forsvinner med nedfasing av Søderberganleggene ved Hydros aluminiumsfabrikk. Dette er eksempler på at kommunene våre er forskjellige. Vi vet at det i mange kommuner er knyttet stor spenning til morgendagen og statsbudsjettet. Vil økningen i frie midler bli slik som det var varslet i vårens kommuneproposisjon? Eller kan kommunene risikere at økningen i frie midler langt på vei blir spist opp av at kommunene får økte utgifter til sykelønnsordning, til lønnsøkninger og til NAV-reform? Blir det penger igjen til lærebøker, flere lærere, nye stillinger i omsorg, og ikke minst til deres egne prioriteringer? Kristelig Folkeparti åpner for å øke bevilgningene til kommunene utover det Regjeringen varslet i kommuneproposisjonen. Stortinget har vedtatt at grunnskolen skal være gratis. Det betyr at det skal være rom for turer, ekskursjoner og kulturaktiviteter på skolebudsjettene. Det er ofte her det kuttes når det er for lite penger. Kristelig Folkeparti vil at vi skal satse på barn, på gode oppvekstvilkår, på kvalitet i skolen og på en verdig eldreomsorg. Det betyr at vi må satse på kommunene. Det er bra at Regjeringen har høye ambisjoner når det gjelder fellesskapet og velferden i kommunene. Nå gjenstår det å se om Regjeringen klarer å få til et samsvar mellom ambisjonsnivå og kostnader. Ja, det hadde vært flott om det var penger rundt om i by- og distriktskommunene til vedlikeholdsetterslepet på kommunale kirker og skoler og til kommunenes egne utviklingsprosjekt.