Nikolai Astrup (Høyre), 2022-01-21:
Vi står i en situasjon med ekstraordinært høye strømpriser i Sør-Norge. På kort sikt finnes det bare én god løsning på denne utfordringen, og det er at staten stiller opp for husholdninger som sliter med høye strømregninger. Etter å ha vært bakpå i flere uker har regjeringen nå foreslått en nødvendig forbedring av strømstøtten som ble vedtatt før jul. Det er ikke, som representanten Aasland sa, fordi strømprisene i januar er høyere enn de var i desember – det er jo motsatt, strømprisene er lavere nå enn de var i desember – men fordi den ordningen som ble lagt frem i desember, ikke var god nok. Høyre mener at heller ikke den strømstøtten som nå er lagt frem, er god nok, og foreslår derfor at støtten bør være på 85 pst. Men subsidiært vil vi støtte regjeringens fremlegg. Det er også varslet at det kommer støtteordninger til veksthusnæringen og landbruket. Det er bra, og vi imøteser det. Fra Høyres side hadde vi også gjerne sett en mer omfordelende ordning i utgangspunktet. Før jul foreslo vi også at ledige, permitterte og mottakere av arbeidsavklaringspenger skulle motta ekstra støtte. Det er positivt at det foreslås en hjemmel til å regulere fjernvarme gjennom forskrift, men det som bekymrer nå, er at det fremdeles er uklart når borettslag og sameier med felles måler skal inkluderes i ordningen. Det er avgjørende at dette kommer på plass så raskt som mulig. Jeg er glad for at regjeringen endelig har varslet at det kommer støtte også til frivilligheten. Dette var noe Høyre etterlyste allerede i desember, og regjeringen har tatt seg god tid med å vurdere behovet. Det gjenstår å se detaljene i regjeringens ordning, og det haster å få dette avklart, slik at idrettslag og andre frivillige organisasjoner vet hva de har å forholde seg til. Barne- og ungdomsidretten er allerede hardt rammet av koronarestriksjoner, og det er avgjørende at anleggene kan holdes åpne selv om strømprisene er høye. En annen del av samfunnslivet som nå merker de høye strømprisene, er bedriftene våre. Industribedrifter og andre store virksomheter har lange kraftkontrakter og har gjerne sikret seg mot de store utslagene i strømprisene. For en del virksomheter utgjør også strømkostnadene en relativt sett liten del av kostnadene, og ettersom det er store variasjoner i hvordan bedriftene rammes, har det lite for seg med universelle ordninger. Det er derfor særlig de mindre bedriftene i Sør-Norge som nå trenger en håndsrekning, og Høyre foreslår derfor en søknadsbasert kommunal kompensasjonsordning som forbeholdes bedrifter der de reelle strømkostnadene utgjør en stor del av omsetningen. Tilskuddsmidlene bevilges som skjønnsmidler som fordeles via statsforvalteren, og vi har antydet 2 mrd. kr som en hensiktsmessig ramme. Ordningen vil også omfatte frivillige organisasjoner og idrettslag. Mange kommuner vil også få store merinntekter som følge av de høye strømprisene. Om lag 55 pst. av kraftverkene i landet eies av kommuner og fylkeskommuner. Vi forutsetter derfor at kommuner med høye merinntekter ikke skal omfattes av en slik kompensasjonsordning, men oppfordrer disse kommunene til selv å lage tilsvarende ordninger. I dag behandler vi også to representantforslag om å innføre makspris på strøm. Jeg kan forstå at det kan virke forlokkende, men realiteten er at makspris på strøm vil skape flere problemer enn det løser. En statlig regulert makspris kan fort utvikle seg til å bli en minimumspris, der forbrukerne over tid vil betale langt mer for strømmen enn det de ellers ville gjort. En konstant pris på kraften vil også svekke insentivene til å spare på vannet i magasinene om høsten og vil i verste fall kunne føre til rasjonering. Samtidig vil insentivene til å investere i ny kraftproduksjon bli svekket, og det kan gjøre det mindre gunstig å gjennomføre enøktiltak. Den billigste og mest miljøvennlige energien er som kjent den som ikke brukes. Norges kraftsystem er svært følsomt for svingninger i temperatur og nedbør, og tilsiget til norske vannmagasiner varierer betydelig mellom tørrår og våte år. I perioder vil det derfor være nødvendig å importere kraft. Hvis importprisene er høyere enn maksprisen, må kraftimporten subsidieres. Samtidig vil eksportverdiene i våte og varme år bli redusert. Det er mye som taler for at en statlig makspris kan bli dyrt for forbrukerne og for fellesskapet, og at det vil redusere verdien av vannkraften for det norske samfunnet. Samtidig har det vært mulig å tegne fastpriskontrakter på strøm i markedet som langt på vei gir de samme fordelene som forslagsstillerne ønsker å oppnå, men uten alle ulempene det vil ha å sette prismekanismen helt ut av spill. Energi Norge har beregnet at de siste ti årene, inkludert ekstremåret 2021, kunne forbrukerne ha tegnet fastprisavtale til en pris på 34,5 øre per kWh – altså lavere enn begge de to forslagene om makspris som nå ligger på bordet. Spotpris-kontrakter ville ha gitt en pris på 34 øre per kWh. Risikopremien har altså vært på skarve 0,5 øre siden 2011. Da er det et tankekors at under 4 pst. av norske husholdninger har fastpriskontrakt. Det er langt under våre naboland. På lengre sikt er det viktig å gjennomføre enøktiltak, men først og fremst bygge ut betydelig mer kraft i Norge. Vi har naturgitte forutsetninger som få andre har. Særlig innen havvind er potensialet enormt, og det er derfor viktig at regjeringen raskt avklarer rammevilkårene, slik at vi kommer videre med denne satsingen. Jeg tar opp de forslagene som Høyre er en del av.