Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-14:
Tusen takk for redegjørelsen som ble lagt fram den 12. april. Etter å ha hørt redegjørelsen er det min ærlige overbevisning at statsråd Helgesen ikke har fått med seg kjernebudskapet i Paris-avtalen, nemlig at det haster, vi må gjøre mer, og vi må gjøre det raskere. Det er bare nullutslippsløsninger som er godt nok nå hvis vi skal klare å hindre farlige klimaendringer. Jeg synes det er et problem at statsråden i sin redegjørelse med oppsummering av Paris-avtalen velger å snakke om luftige klimamål i 2030, som garantert ingen kommer til å holde statsråd Helgesen og regjeringen ansvarlig for. Han burde i stedet fokusert på å gjøre noe med de utslippene som han vil bli holdt ansvarlig for, nemlig utslippene fram mot 2020. Alle vet, som sagt, at det å løse klimaproblemene er noe som haster. Paris-avtalen understreker det. Noe av det som ikke ble nevnt i redegjørelsen fra statsråden, var at Paris-avtalen sier klart fra om to helt konkrete ting. Den sier at utslippene – med de forpliktelsene som er spilt inn – ligger an til å nå 55 gigatonn. Det er ikke godt nok, står det i avtalen. Utslippene må ned til 40 gigatonn for å nå 2-gradersmålet. Da holder det ikke, etter min oppfatning, å ha det utgangspunktet som Tina Bru har, at vi må vente og se til vi får fram rapporten om hva det er som skal til for å nå 1,5-gradersmålet, når vi allerede i dag vet at vi drastisk må redusere utslippene bare for å nå 2-gradersmålet. Vi behøver ikke vente og se. Vi vet at vi må gjøre mye, og vi må gjøre det raskt. Vi har fremmet fem krav i denne debatten, for vi mener at man kan ikke ha en politikk som skyver på alle de grepene som det er nødvendig å ta for å nå klimamålene. Vi oppfatter at det Vidar Helgesen legger opp til å være, er en venteminister – i stedet for å være en minister som tar de grepene som skal til for å nå klimamålene som et enstemmig storting har satt. Jeg vil peke på det representanten Korsberg sa. Han sa at vi bør ikke sette oss nye mål, men at man må nå de målene man setter seg. De målene vi har satt, er veldig klare. Det er 2020-målene. Vi skal ned til 47 mill. tonn innen 2020, men det er altså ikke det klimaministeren velger å snakke om, til tross for at klimaavtalen i Paris slår tydelig fast at det haster. Jo mer som gjøres før 2020, jo lettere blir det å nå målene til 2030. Våre fem krav er: 9 av 10 nye biler som selges i 2020, må være fossilfrie. Vi må utvide målet til at alle nye biler er det innen 2025. Dette er et godt eksempel på hvorfor det haster å ta teknologien i bruk. Biler kjører på veiene i 20 år, og skal vi være nærmere nullutslipp, haster det. Vi kan ikke skyve på det å ta teknologien i bruk til 2030. Vi må gjøre det så raskt som mulig. Vi må skrinlegge planer om nye rullebaner på Gardermoen og Flesland og starte planleggingen av lyntog mellom de største byene. Vi må stoppe tildelingen av nye letetillatelser for oljeindustrien og utrede hva et globalt klimamål på 1,5 grader skal ha å si for norsk oljeindustri – hvis ikke risikerer vi dramatiske feilinvesteringer for samfunnet, til skade både for oss og for klimaet på kloden. Regjeringen må legge fram en plan for Stortinget om hvordan vi kan bruke våre fornybare energiressurser og energieffektiviseringen til å fase ut all fossil energibruk i Norge. Og det vil jeg bare si: Vi har bedt regjeringen om å gjøre det i energimeldingen, som vi har all grunn til å tro kommer i morgen. Hvis det ikke der ligger en plan for å fase ut all fossilbruk, vel, da gjør ikke regjeringen jobben sin. Vi må sikre det første industriprosjektet som tar i bruk hydrogen som erstatning for kull. Industribedriften Tizir i Tyssedal kan vise vei til nullutslipp gjennom å bruke hydrogen som reduksjonsmiddel i stedet for kull. Det vil ha en enorm overføringsverdi til mange andre industrier. Er nullutslippssamfunnet beskrivelsen av en dyster framtid? Nei, den dystre framtiden kommer bare om vi fortsetter som før. Jeg oppfatter med den redegjørelsen som er lagt fram, at Vidar Helgesen er en av dem som med handling – ikke med ord – fortsetter som før. Så kommer dette hele tiden til å være en debatt som handler om resultater, og ikke om ord og tiltak. Regjeringen måles på resultater – og de står til stryk.