Per-Kristian Foss (Høyre), 2013-03-19:
I dag behandler vi Dokument 3:2, Riksrevisjonens kontroll med forvaltningen av statlige selskaper for 2011. Dette er altså en årlig rapport som i likhet med Dokument 1 er en viktig del av Riksrevisjonens oppgaver. Denne rapporten omfatter mange selskaper, men det er foretatt fire såkalte utvidede kontroller. Jeg konsentrerer meg vesentlig om disse. Målet for selskapskontrollen er å vurdere om forvaltningen av statens interesser er i samsvar med Stortingets vedtak og forutsetninger. Denne undersøkelsen omfatter 45 heleide og 32 deleide selskaper. Forvaltningen av det statlige eierskapet i selskapene er underlagt totalt ti departementer. Rapporten dekker en femårsperiode fra 2007 til 2011. Selskapene er gruppert i kategorier basert på selskapenes egenart, og inndelingen er avklart med eierne. Noen er selskaper med forretningsmessige mål, andre er selskaper med sektorpolitiske oppgaver og mål. Det er påvist i rapporten at effektivitet og økonomiske resultater i statlige foretak bør følges opp bedre. Det er en av hovedkonklusjonene. Oppfølging er etter min oppfatning helt sentralt for statlig eierskap. Det er flere departementer og virksomheter som bør håndtere dette bedre, og også ha klarere avkastningsmål. Staten skal være en krevende eier. Staten forvalter tross alt dette på vegne av skattebetalerne, og da er det viktig å være en tydelig og krevende eier. For flere av selskapene som hadde avkastningsmål, var gjennomsnittlig avkastning i undersøkelsesperioden 2007–2011 vesentlig lavere enn avkastningsmålet. NSB og Posten, f.eks., hadde en avkastning som i gjennomsnitt lå lavere enn fem prosentpoeng under avkastningsmålet. La meg legge til at selv om selskapene har særlige oppgaver, som regjeringspartiene har en merknad på her, skal man sette avkastningsmål også for disse selskapene, og det er viktig at oppfølgingen sørger for at avkastningsmålet kan holdes. Effektiv drift er også en del av målet for statens eierskap, og det gjelder også i selskaper som ikke har som mål rent forretningsmessig avkastning. I de fire utvidede kontrollene som er foretatt, er hovedfunnene følgende: I flere helseforetak er det ukorrekt registrering av ventetid. Dette medfører usikkerhet for både sykehusene og pasientene. Det er også denne gangen en kritisk omtale av omstillingsprosessen ved Oslo universitetssykehus. Eierstyringen blir her omtalt som svak. Det vises til at Helse Sør-Øst aksepterte en meget høy gjennomføringsrisiko i denne omstillingsprosessen. Helse Sør-Øst visste at Oslo universitetssykehus i 2009 og 2010 gjentatte ganger hadde rapportert om den kritiske risikoen som var knyttet til kompleksiteten i omstillingsoppdraget de ble pålagt. Riksrevisjonen peker på at verken Helse Sør-Øst eller departementet tilpasset styringen og iverksatte nødvendige korrektive tiltak på et tidlig nok tidspunkt. Disse spørsmålene har Stortinget gjentatte ganger behandlet, i andre kontrollsammenhenger, og under andre helseministre enn den nåværende. Så til Kulturdepartementet: Produktiviteten i NRKs tv-produksjon har blitt betydelig redusert etter 2008, samtidig som andelen sendte programmer med høye produksjonskostnader er gått ned. Etter Riksrevisjonens vurdering har Kulturdepartementet hittil ikke innhentet informasjon som er egnet til å vurdere hvorvidt denne driften er effektiv, sett opp mot kostnadene. Så til Kunnskapsdepartementet: Flere studentsamskipnader har ikke tilpasset driften til sine økonomiske rammer og muligheter. Flere av samskipnadene har også svakheter ved den økonomiske styringen. Det er påvist i mange år at kvaliteten på rapporteringen i helsevesenet er mangelfull, og at feilaktig registrering av ventetid har konsekvenser for den enkelte pasients muligheter til å planlegge behandlingsforløp og å velge behandlingssted. Det er enighet i komiteen om at man ser alvorlig på dette, men regjeringsfraksjonen understreker i sine merknader, i likhet med departementet, at det ikke er mulig å påvise avvik uten å gå inn i hver enkelt journal. Allikevel er det enighet om at dette feltet må forbedres, og en enstemmig komité understreker at arbeidet med å sikre en korrekt registreringspraksis, må ha høy prioritet. Komiteens flertall, altså opposisjonspartiene på Stortinget, ser også alvorlig på at det er avdekket at Helse Sør-Øst aksepterte en meget høy gjennomføringsrisiko, som jeg allerede har nevnt, før omstillingsoppdraget ble gitt til Oslo universitetssykehus, OUS. Komiteen er også enig om at man nå følger opp omstillingen ved OUS nøye. Når det gjelder NRK, er komiteen enstemmig i at driften skal være effektiv, og vi understreker viktigheten av at Kulturdepartementet vurderer effektiviteten i NRKs drift. Jeg må legge til, for egen regning, at dette tydeligvis er en litt fremmed oppgave for Kulturdepartementet, men de forvalter en stor og viktig – også økonomisk – institusjon, og da bør de ta denne delen av Riksrevisjonens kritikk alvorlig. Når det gjelder området om studentsamskipnadenes økonomiske styring, viser også en samlet komité til at man må styrke tilsynet og oppfølgingen av samskipnadene ytterligere, og ber Kunnskapsdepartementet ha en særskilt oppmerksomhet på dette feltet i tiden fremover. Et tema som ikke er en del av Riksrevisjonens undersøkelser, i vesentlig grad, i alle fall, men som både et flertall og et mindretall finner alvorlig, er at lederlønningene i de 42 selskapene fortsatt øker vesentlig mer enn den generelle lederlønnsveksten i samfunnet. Men jeg må legge til at flertallspartiene også registrerer at det er gjennomført en rekke tiltak for å bedre styringen av lederlønnsveksten. Representanter for regjeringspartiene får kommentere sine egne merknader, som peker på at de berørte departementene på kommende generalforsamlinger om nødvendig fremmer protokolltilførsel, slik at styret gis i oppdrag å gå gjennom de samlede økonomiske godtgjørelser for administrativ leder. Det kan i det siste ligge en kritikk for at dette ikke er gjort. Det er jo et virkemiddel man har til disposisjon, men når det på en så tydelig måte bemerkes av regjeringens egne partier på Stortinget, kan jeg ikke annet enn å si at det skaper et inntrykk av at man mener at dette virkemiddelet, altså en protokolltilførsel på generalforsamling, ikke er brukt i de fleste tilfellene. Det er tross alt 42 selskaper det dreier seg om. Jeg ser med spenning og forventning frem til resultatene av denne virksomheten.