trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Ordningen med behandlingsreiser til utlandet er bra for mange pasienter, og mange har vært i Montenegro og Tyrkia på sånne opphold. Nå blir jo reglene sånn at dersom du skal til Montenegro og Tyrkia, er det ikke mulig å være der lenger enn fire uker, selv om legen din skulle mene at et opphold som kunne vare noe lenger, hadde vært bra for deg. Tar du det samme oppholdet i et EØS-land, vil det være mulig å få forlenget oppholdet. Mener statsråden det er å sette pasienten først hvis tilbudet som blir gitt i Montenegro og Tyrkia, passer bedre for den enkelte personen som skal få et sånt behandlingstilbud, utskrevet av en lege og behandlet av Helsereiser?
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Framstegspartiet bles i luren i denne saka, og difor tenkte eg det er greitt at dei gjev litt lyd. Kristeleg Folkeparti er veldig interessert i pensjonistar og stiller opp, særleg for minstepensjonistar – vi har vore med og auka minstepensjonen fleire gonger, både utanfor regjering og i regjering. Det som er viktig for oss no, er å sjå pensjon i ein heilskap, for vi ventar på pensjonsutvalet, som kjem med si innstilling til omstilling 1. mars neste år. Det må vi ha klart føre oss. Eg trur tendensen kan vera at det går mot individuelle pensjonar, men det veit vi ikkje før dette utvalet kjem.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Takk til representantane som har reist saka «om å gi mennesker med funksjonsnedsettelser mulighet til å velge nullutslippsbiler i Nav». Takk til komiteen, som i denne saka leverer ei delt innstilling. Dette kan partia gjera greie for i debatten etterpå. Takk også til Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon og Norsk elbilforening for gode innspel. Eg vil no gå over til det Kristeleg Folkeparti meiner om saka. Folketrygdlova gjev personar med varige forflyttingsvanskar rett til stønad til å dekkja transportbehovet sitt. Stønaden vert gjeven anten som eit tilskot til å skaffa seg ein ordinær bil, såkalla gruppe 1-bil, eller som eit rente- og avdragsfritt lån til spesialtilpassa bil, gruppe 2-bil. Dei ordinære bilane vert skaffa av brukaren sjølv, som står fritt til å velja, på lik linje med funksjonsfriske. Forslagsstillarane ønskjer at tilskotet vert dobla, slik at fleire kan velja nullutsleppsbilar. Dagens tilskot utgjer ved full sats 160 507 kr. Vi meiner dette gjev ein god stønad til å skaffa seg bil som anten kan vera ny eller brukt. Elbilar har vore såpass lenge på marknaden at det er mange gode brukte elbilar å få kjøpt, på lik linje med fossilbilar. Elbilar får momsfritak for nybilkjøp og er allereie subsidierte av staten. Det bør ikkje by på vanskar å finna bilar, nye eller brukte, som ikkje kostar mykje meir enn tilskotssatsen. Dersom tilskotet auka, ville ein framleis ikkje ha nokon garanti for at denne auken ville verta nytta til å velja elbil framfor dyrare fossilbil. Vi forstår at forslagsstillarane er rastlause med omsyn til å få folk til å endra val av bil. Det er brei semje om målet om at nybilsalet skal vera berre av nullutsleppsbilar frå 2025. Men med dette forslaget vil forslagsstillarane bestemma kva slags bil personar med funksjonshemming skal ha, altså skal kravet om nullutsleppsbil verta kravd tidlegare for dei enn for andre berre fordi ein er avhengig av ombygging til f.eks. heis. Vi kan prøva å påverka leverandørane til å produsera eigna bilar som kan byggjast om etter individuelle behov, men realiteten er at vi i stor grad er prisgjevne dei bilane som er tilgjengelege på marknaden. Vi må behandla menneske likt samstundes som vi må arbeida for at CO 2 -utsleppa skal gå ned. Kristeleg Folkeparti meiner at dette forslaget ikkje er riktig middel for å nå begge desse to måla. Vi vil difor stemma mot forslaget.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Eg fekk sagt lite om gruppe 2-bilar. Det er kanskje litt seint å seia det no, men eg har lyst til å leggja til at når det gjeld gruppe 2-bilar, er det bilar som i større grad er tilpassa behova til brukaren. Difor vert bilane innkjøpte av Nav, som sørgjer for ombygging. I desse tilfella kan det vera snakk om bygging av rampe eller gass- og bremshandtering plassert på rattet. Omsynet til transportbehovet til brukaren må sjølvsagt koma først. Bilen må eigna seg for ombygging og må vera driftssikker. Fleire og fleire leverandørar utviklar større elbilar som kan dekkja behovet for brukarar av gruppe 2-bilar. Det har også vore dialogrundar med leverandørmarknaden for å sikra at dei kjenner til behova for tilpassing. Ein ny rammeavtale for gruppe 2-bilar vil også i større grad ta miljøomsyn, i takt med det som er tilgjengeleg i marknaden. Sit ein i rullestol og treng ein eigna bil med støtte frå Nav, må ein få den same valfridomen som funksjonsfriske til å velja køyretøy. Etter å ha køyrt elektrisk bil i ti år, og no med ein tredje generasjons elbil, er det ikkje til å stikka under stol at særleg vinteren framleis kan vera problematisk. Det opplevde eg for tre veker sidan då eg skulle køyra over Hardangervidda. Det var ikkje enkelt.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Metoo var ein vekkar i arbeidslivet. Alle har visst om seksuell trakassering i arbeidslivet, og mange har kjent til bedrifter som har rykte på seg for at ein må liggja seg til karriere i verksemda. Metoo var ein vekkar utan like. No kan ein snakka om seksuell trakassering meir ope, og det kjem stadig nye varslingar her heime og i heile verda frå ulike miljø. Dette er bra. Openheit og ansvar er nøkkelen til å rydda opp. Både likestillings- og diskrimineringslova slår fast at seksuell trakassering er forbode. I tillegg understreka ein dom i Høgsterett frå desember 2020 at arbeidsgjevar har ei generell plikt til å sikra eit fullt forsvarleg arbeidsmiljø. Det er ikkje tvil eller usemje om at trakasseringsomgrepet i arbeidsmiljølova omfattar seksuell trakassering og soleis er omfatta av trakasseringsforbodet i § 4-3 i arbeidsmiljølova. Kristeleg Folkeparti har i merknad lagt vekt på at trakassering blir definert i likestillings- og diskrimineringslova som uønskt seksuell merksemd med føremål å vera krenkande, skremmande, fiendtleg, nedverdigande, audmjukande eller plagsam. All trakassering må kjempast mot. Derfor er Kristeleg Folkeparti med i fleirtalsframlegget. Det er gledeleg og nødvendig at Likestillings- og diskrimineringsombodet har styrkt samarbeidet sitt om innsats mot seksuell trakassering. Arbeidstilsynet og partane i arbeidslivet, saman med Likestillings- og diskrimineringsombodet, er på ballen og har laga informasjonsmateriell og kurs som dei skal bruka som verktøy i førebygginga og handteringa av seksuell trakassering. Vi tør no å snakka om dette. Vi har varslingskanalar, og i eit likestilt samfunn som Noreg har vi lovverk som forbyr seksuell trakassering. Dette må vi få vekk.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Jeg vil starte med å takke komiteen for samarbeidet. Vi har jo hatt mange debatter om endringer i arbeidsmiljøloven i perioden som snart er over, og forslaget om å nedsette et utvalg som skal gjennomgå hele loven og se på språklige endringer og slike ting, vil nok bli behørig presentert av representanter fra høyrepartiene. Jeg vil konsentrere meg om å legge fram hvorfor Arbeiderpartiet ikke støtter forslaget. Arbeidsmiljøloven er en av de lovene som oftest blir diskutert og også justert. Slik sett kan vi si at vi løpende har et arbeid med både å oppdatere, modernisere og i og for seg forenkle arbeidsmiljøloven. Iallfall mener Arbeiderpartiet at mange av de forslagene vi har fremmet og akter å fremme, vil være forslag som både rydder opp og gjør bestemmelsene klarere og tydeligere å forstå både for arbeidsgivere og for arbeidstakere. Vi anser at selve formålet med arbeidsmiljøloven er å ha et vern for arbeidstakerne og å balansere det ofte skjeve maktforholdet mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Vi har også en rekke forslag til endringer, f.eks. å fjerne den generelle adgangen til midlertidige ansettelser. Det ville jo være en opprydding – man fjerner en bestemmelse som har bidratt til mye usikkerhet og til skjeve maktforhold på arbeidsplassene. Å forby innleie som presser ut faste ansettelser, og styrke fortrinnsretten til hele faste stillinger er ting vi mener man ikke trenger å ha et utvalg til å utrede for å jobbe med. Nei, det er fordi vi ønsker dette politisk, for vi ønsker å styrke rettighetene til arbeidsfolk og styrke loven som en vernelov. Ofte når vi hører fra høyresiden og arbeidsgiverne om dette, handler det om at loven visstnok skal være så rigid og vanskelig å forstå. Men som regel handler det nok heller om at man synes at en del av de bestemmelsene som verner om arbeidstakerne, kanskje oftest i forhold til arbeidstid, er noe man ønsker endret først og fremst til gunst for arbeidsgiver. Det man glemmer, er at arbeidsmiljøloven er svært fleksibel hvis man er i en organisert virksomhet, både som arbeidsgiver og som arbeidstaker, og man drøfter bestemmelser med de tillitsvalgte. Derfor mener vi at et delformål med arbeidsmiljøloven også skal være å stimulere til høyere organisasjonsgrad. Vi frykter at et forslag om å gjennomføre et slikt utredningsarbeid utelukkende handler om at man skal svekke vernebestemmelsene i arbeidsmiljøloven. Derfor går vi imot.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Når jeg hører måten Wiborg og Røe Isaksen ordlegger seg på, er det ganske vidt forskjellige innganger til hva dette forslaget, som trolig blir vedtatt i morgen, innebærer. Der Wiborg snakker om behovet for økt fleksibilitet, snakker statsråden utelukkende om språklige endringer uten å endre substansielt på innhold. Derfor må jeg spørre statsråden: Anser statsråden at det Stortinget i morgen vedtar, hvis den ordlyden blir vedtatt, utelukkende vil dreie seg om et arbeid som innebærer språklige endringer, uten at det substansielle innholdet endres?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Hvis jeg skal forstå statsråden sånn at det kun dreier seg om språklige endringer, kunne det faktisk ha vært noe Arbeiderpartiet hadde vurdert å stemme for. Derfor er det interessant i tiden fram til vedtak i morgen å få avklart om det faktisk er sånn som statsråden sier, og at det er enighet om det blant forslagsstillerne. Da er det såpass utvannet – som hvis det i lovverket f.eks. stod to a-er og vi mener at det er moderne å skrive å som en a med runding over – at det er noe annet enn det jeg tror representanten som skal ha replikk etter meg, legger i vedtaket. Så for å gjøre det tydelig for Stortinget: Hvordan anser statsråden at innholdet i det forslaget er? Vil det dreie seg om endringer i loven, med innhold, eller vil det utelukkende dreie seg om språklige endringer uten substansielt innhold? Det er det viktig at vi får svar på før vi tar stilling til hvordan vi skal stemme.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Til tross for at vi nå har hatt mange år med kamp for mer likestilling og bedre arbeidsmiljø og mot trakassering, får vi fortsatt rapporter om trakassering, seksuell trakassering og dårlige forhold fra ulike deler av samfunnslivet, også fra arbeidslivet. Noe av bakgrunnen for at vi sammen med SV fremmer forslaget som ligger i innstillingen, er at man har en utålmodighet med tanke på at man ønsker at det skal bli raskere endringer for å få et tryggere og bedre arbeidsliv for flere. Så der høyresiden lener seg tilbake og vil ta tiden til hjelp, uttrykker vi her en utålmodighet etter at vi vil ha endringer raskere. Fra fagetatene, bl.a. Arbeidstilsynet, pekes det på en rekke faktorer som kan påvirke eksponeringen for trakassering og for seksuell trakassering. Det kan være mangel på systematisk HMS-arbeid og psykososialt arbeidsmiljø, og det kan være hvordan kulturen eller sjargongen er på arbeidsplassen. Når vi ser eksempler på uverdige forhold, trukket fram i media, kan det ofte kanskje komme som en overraskelse på ledelsen, eller man kan se påstander om at man ikke har vært klar over denne situasjonen. Vi ønsker ikke et arbeidsliv der det utelukkende er den enkelte arbeidstakers ansvar å stå opp imot dette eller unngå at det skjer. Det er selvfølgelig også viktig, men det er et ledelsesansvar hvordan kulturen utvikles, hvordan sjargongen er, og hvordan man opptrer sammen. Det å understreke at det er ledelsens ansvar å legge til rette for at forbudet mot trakassering og seksuell trakassering faktisk har betydning på den enkelte arbeidsplass, er grunnen til at vi ønsker å fremme dette forslaget. Dermed kan ikke ledelsen lenger si at vi visste ikke om dette, eller vi mener dette er den enkeltes ansvar. Nei, ledelsen må med dette si at dette er også vårt ansvar. Dette er et felles ansvar, og vi som ledelse har et ansvar. Vi må få slutt på at folk med lederansvar i samfunnet og arbeidslivet sier at dette er ikke vårt bord, dette er ikke vårt ansvar. Med det legger jeg fram forslaget fra Arbeiderpartiet og SV.
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2021-05-03:
Å modernisere og tilpasse arbeidsmiljøloven til det arbeidslivet som arbeidstakere og arbeidsgivere ønsker seg, har vært en prioritert oppgave siden 2013, både med og uten Fremskrittspartiet i regjering. Det er selvsagt et arbeid som aldri blir ferdig. Det er viktig at arbeidsmiljøloven og annet regelverk som gjelder i arbeidslivet, utvikler seg i takt med tiden og er tilpasset dagens arbeidsliv, og det er viktig kontinuerlig å vurdere hvorvidt dagens lovverk er tilpasset samfunnsutviklingen og er tilstrekkelig fleksibelt til å møte morgendagens arbeidsliv. Skal vi ta vare på den norske modellen og trepartssamarbeidet, er vi nødt til å ha et oppdatert rammeverk som ivaretar den nødvendige balansen mellom virksomhetenes behov for utvikling og fleksibilitet og sikringen av viktige arbeidstakerrettigheter. Derfor har vi bl.a. satt ned to store utvalg på området, endret arbeidstidsreglene, økt muligheten til midlertidig ansettelse og klargjort hva det betyr at en arbeidstaker er fast ansatt, for å nevne noe. Arbeidstidsutvalget, som hadde i oppgave å vurdere arbeidstidsreguleringene i lys av økt behov for og muligheter til fleksibilitet både for den enkelte arbeidstaker og virksomhet, samt behovet for forenkling av lovverket, leverte sin innstilling i januar 2016, noe som bl.a. resulterte i at mulighetene for mer fleksible arbeidsdager ble forbedret ytterligere. Det pågår et utvalgsarbeid i form av et partssammensatt utvalg som har fått i oppdrag å vurdere om dagens rammeverk er tilstrekkelig tydelig, hensiktsmessig og tilpasningsdyktig for både dagens og framtidens arbeidsliv i lys av endringer i tilknytningsformer og virksomhetsorganisering. Vi har altså et godt kunnskapsgrunnlag fra forholdsvis ferske utvalgsarbeider, og nytt kunnskapsgrunnlag er på vei. Så spørsmålet til denne saken, i hvert fall for vår del, er om det allerede nå er behov for å sette ned enda et utvalg som skal se på denne problematikken. Fougner-utvalget skal jo levere, som sagt, sin utredning om framtidens arbeidsliv i juni, og vi mener det vil være hensiktsmessig å se på konklusjonene her før vi setter ned enda et utvalg som skal se på delvis overlappende tematikk. Det betyr ikke at vi avviser at nye utvalgsarbeider for å se på forenklinger i arbeidervernlovgivningen vil være nødvendig. Snarere tvert imot bør man vel nesten forvente at det vil være nødvendig. Vi mener at det vil være mest hensiktsmessig nå å avgrense dette til å gjennomgå og fremme forslag til språklige endringer i arbeidervernlovgivningen for å gjøre lovverket mer brukervennlig for bedrifter, tillitsvalgte og ansatte.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2021-05-03:
Dette representantforslaget er det på mange måtar mange gode intensjonar i, som også Framstegspartiet naturlegvis sluttar seg til. Når vi likevel stemmer imot forslaga, kjem det ganske enkelt av at vi er opptekne av å løyse dei viktigaste utfordringane for folk først. For menneske med utviklingshemming og behov for bil har vi lenge sett at det første problemet mange møter, faktisk er rask nok tilgang til bil gjennom dei ulike stønadsordningane som er. Det andre er at det er brukarane sine behov for tenester og tilgang til bil som må vere det avgjerande for kva slags bil ein til slutt endar opp med. Som statsråden også viser til, handlar dette også om teknologisk mognad i marknaden – det er for få bilar tilgjengelege til, i alle fall til ein fornuftig pris, å byggje og gjere tilgjengeleg for mange av dei som har spesielle utfordringar med bilbruken sin. Då er dette eigentleg ei veldig enkel sak. Naturlegvis legg ein til rette for at folk som ønskjer det, kan velje elbil om det er eit tenleg tilbod eller ein biltype tilgjengeleg for det. Om ikkje held staten seg unna detaljregulering og lèt dei som har behov, faktisk få velje bilen som i størst grad bidreg til å dekkje det behovet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-05-03:
Da metoo-bevegelsen synliggjorde omfanget av trakassering, ble mange overrasket over hvor mange som gjentatte ganger har blitt utsatt for uønskede ord og handlinger, og at det foregår overalt – i politikken, på byen, i idretten, i medier og også på arbeidsplassene. I kjølvannet av metoo var Rødt det første partiet som fremmet forslag om hvordan vi kan bekjempe seksuell trakassering. Vi fikk en del viktige gjennomslag, bl.a. lavterskeltilbud for behandling av saker om seksuell trakassering, men det er ikke nok. Nå har vi nettopp feiret 1. mai, og mange har snakket varmt om det trygge arbeidslivet vi har i Norge, men den tryggheten gjelder ikke for alle. Én av fem i hotell- og restaurantbransjen og i helse- og omsorgssektoren blir seksuelt trakassert på jobb. Det får konsekvenser for dem som utsettes for det. Flere sier de har fått psykiske plager som følge av hendelsene eller har ønsket å slutte i jobben sin. Hver tredje ansatte i kultursektoren har opplevd seksuell trakassering på jobb. Felles for mange er at de er midlertidig ansatt, og de står dermed langt svakere stilt overfor arbeidsgiveren sin og sjefen, og de er lettere å utnytte enn dem som har et stillingsvern gjennom fast ansettelse. Dette handler om makt og om avmakt. Vi må ta inn over oss det reelle maktforholdet i arbeidslivet og også hvordan lovgivning kan forskyve makten fra arbeidstaker til arbeidsgiver. Derfor har Rødt tidligere stilt forslag om å få undersøkt om usikre tilknytningsformer til arbeidslivet, som midlertidighet eller innleie, øker faren for å bli utsatt for seksuell trakassering og overgrep. Det forslaget ble stemt ned av de borgerlige partiene. Som SV gjør i dag, har vi også stilt forslag om å tydeliggjøre at det er arbeidsgivers ansvar å inkludere tiltak mot seksuell trakassering i HMS-arbeidet, og vi støtter naturligvis det forslaget når det kommer opp igjen på nytt i dag. I tillegg har vi et eget forslag om å utrede lovfesting av erstatningsansvar for arbeidsgivere ved brudd på vernebestemmelsen i likestillings- og diskrimineringsloven, for det kan ikke være ansvaret til den som er utsatt for trakassering, å forebygge og bekjempe trakassering. Det ansvaret må ligge, naturligvis, på arbeidsgiver. Vi vil ha et trygt arbeidsliv for alle, og da er det en fordel om ikke regjeringspartiene er som en bremsekloss i det arbeidet. Om de stemmer ned alle forslagene i dag, betyr det i praksis at de dessverre har lært lite av metoo. Jeg tar opp forslaget fra Rødt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-05-03:
Regjeringen har levert en stortingsmelding om veteranene, veteranmeldingen, som ikke på noen måte var med på å rette opp i uretten som mange skadde veteraner har vært utsatt for. Derfor tok Rødt grep med vårt omfattende forslag for å sikre rettmessig erstatning. Det var knapt noen tiltak utover det for veteranene som gir erstatning i meldingen slik den forelå, til forskjell fra 2011, da veteranmeldingen ble fulgt av en handlingsplan med 126 konkrete tiltak, som igjen ble fulgt opp av en oppfølgingsplan i 2014 med 27 nye konkrete tiltak. Da kunne man for det første se om tiltakene var dekkende nok, man kunne foreslå endringer eller tillegg hvis det var noe som manglet, og ikke minst kunne man kontrollere om tiltakene ble fulgt opp eller ikke. Det er vanskeligere å kontrollere om luftige formuleringer med gode intensjoner blir fulgt opp, som veteranmeldingen fra den nåværende regjeringen, i stedet for å få konkrete mål og tiltak. Så jeg vil gjenta spørsmålet: Når får vi offentliggjort dokumentet som viser de tydelige mål og tiltak som regjeringen iverksetter for å følge opp dette arbeidet? Så vet vi at det er erkjent at andelen avslag på søknader om erstatning er gått drastisk opp. Det kan skyldes en rettsstridig praktisering av regelverket. Da må jo regjeringen følge opp Stortingets vedtak om å sikre veteranene rett til gjenopptakelse der avslag på erstatning kan ha vært rettsstridig. Det handler om folk som har blitt sendt ut i krig av staten, og som sitter igjen med en ødelagt psykisk helse, og som så får tilleggsbelastningen det er å bli nektet rettmessig erstatning og ikke bli trodd heller. Hvis regjeringen brydde seg like mye om dem som de gjør om å få redusert utbetalingene av erstatninger, ville det kanskje vært på plass allerede i dag. Men hvis det er veldig komplisert for statsråden og regjeringen å sikre gjenopptakelse av disse sakene, bør vi i hvert fall forvente at man etter seks måneder i det minste vet hva som skal gjøres for å følge det opp, og har bestemt når det skal være på plass. Så jeg vil be om svar på dette fra statsråden i statsrådens oppfølging.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-05-03:
Takk for svarene foreløpig fra forsvarsministeren. Jeg vil bruke det siste innlegget mitt på tre ting. Det ene er å gjenta spørsmålet om denne meldingen med tydelige mål og tiltak som statsråden svarte på i stortingssalen 15. oktober. Når vil vi få dokumentet som viser de tydelige mål og tiltak som skal konkretisere veteranmeldingen? Det andre jeg lurer på, som jeg tok opp i hovedinnlegget, er om det er mulig å få noen garanti fra statsråden for om gjenopptakelse kommer på plass i denne stortingsperioden eller ikke, altså tidsperspektivet på det hele. Til slutt: Tilbudet til psykisk skadde veteraner handler også om hva som skjer eller ikke skjer på forskningsfronten. Vi mangler bl.a. en del kunnskap og informasjon om psykiske skader, om posttraumatisk stressyndrom og andre tilstander, som knyttes til traumer og stress i krig, og som har senvirkninger på helsen til de som har vært ute i strid. Det er også omtalt i veteranmeldingen at regjeringen vil satse mer systematisk på forskning. Det skal startes et arbeid med det umiddelbart, skrives det i meldingen, sammen med de ulike departementer, veteranforeninger osv. Jeg vil runde av med å spørre om hva som er status og framdrift i dette arbeidet, altså når det gjelder forskning på hva som skjer med tanke på psykiske skader. Finnes det et mandat for gruppen som jobber med dette, og hvor kan vi i så fall finne det mandatet?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Denne saken har det vært utrolig stor oppmerksomhet rundt. Arbeiderpartiet deler Fremskrittspartiets begeistring. Men oppmerksomheten har nok vært både regional og nasjonal. I mitt nettverk har det kommet henvendelser både fra lokale, regionale og nasjonale politikere, fra fagforeninger både lokalt og nasjonalt, fra pressen og ikke minst fra aktører i beredskapsmiljøet. Arbeiderpartiet engasjerte seg tidlig i saken – selv om vi ikke er medforslagsstiller – ikke på grunn av lokaliseringen i seg selv, men på grunn av advarsler fra viktige aktører, som sterkt fraråder å splitte felles tilstedeværelse for Avinor Flysikrings kontrollstasjon på Sola og Hovedredningssentralen. Dette er nemlig et beredskapsspørsmål, og mange frykter at beredskapen for helikoptertrafikken på norsk sokkel vil bli truet. Når vi så legger til at flygelederne ved Stavanger kontrollsentral har en kompetanse som gjør at de bistår Hovedredningssentralen på Sola ved store hendelser og katastrofer, skjønte vi at dette var noe langt mer enn en lokaliseringsdiskusjon. Tidlig ble det vist til det tragiske leirskredet i Gjerdrum og forliset av cruiseskipet «Viking Sky», da disse ble løftet som nylige eksempler på dette samarbeidet. Hva er det så som gjør dette samarbeidet så viktig? Flygeledere som leder helikoptertrafikken i Sør-Norge og på sokkelen, har erfaring med flygninger som går veldig lavt, og de kan og øver på å lede kompliserte flyoperasjoner i lav høyde. Fly går i stor grad over uvær og tåke. Ansatte ved kontrollstasjonen på Røyken er veldig kompetente, men de mangler erfaring med operasjoner som slike jeg nettopp skisserte. Helikoptre er da, som sagt, tvunget til å fly i lav høyde, enten det er solskinn, regn eller tåke. Fly opererer i større høyder, og disse tingene gjør at Hovedredningssentralen trenger kompetanse på lavtflyging og komplekse operasjoner ved sin side når de har behov for helikopterassistanse, det være seg ved evakuering, søk eller andre operasjoner. At økonomien i Avinor under denne pandemien er svært dårlig, kan ikke brukes til å svekke beredskapen. Arbeiderpartiet mener nok mye om regjeringens generelle eierstyring og setter spørsmålstegn ved den, men vi har ikke for vane å instruere regjeringen i eierstyringen av statlig eide bedrifter. Men her var det nødvendig.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Jeg kom i skade for å si at «Viking Sky» forliste. Heldigvis gjorde den ikke det, så det vil jeg gjerne ha rettet opp. I det svaret som statsråden ga til komiteen, står det: «I forbindelse med disse bevilgningene» – det henvises da til bevilgningene i forbindelse med pandemien – «har det blitt lagt til grunn at Avinor gjennomfører tiltak for å redusere selskapets underskudd og legger til rette for effektiv drift, riktige investeringer og langsiktig lønnsomhet.» Da lurer jeg på hvorfor statsråden viser til dette i en sak som ikke har noe med pandemien å gjøre i utgangspunktet, men legger til rette for at når en får tilskudd i forbindelse med pandemien, skal en altså spare inn penger. Kan statsråden forklare dette?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2021-05-03:
Takk for svaret. Jeg lurer litt på når statsråden svarer som han gjør: Når en nå bevilger penger i stort monn også til private bedrifter, vil regjeringen ikke stille noe krav om at en ikke skal ta ut overskudd til aksjonærene osv. – det er en masse ting som er blitt påpekt i Stortinget, men som regjeringen har nektet å ta inn. Er det ikke litt spesielt at når det gjelder en statlig eid bedrift, bruker regjeringen tilskudd, bevilgninger, i forbindelse med pandemien som et krav og påpeker at en skal redusere underskudd? For øvrig er Arbeiderpartiet helt enig i at Avinor-modellen er en god modell.
Jonny Finstad (Høyre), 2021-05-03:
For Høyre er det viktig i både denne og andre saker at balansen mellom styrets ansvar og selvstendighet og eierstyring blir ivaretatt. Det er noen viktige prinsipper her som vi har stor respekt for. Når Høyre til slutt har landet på å støtte forslaget og den enstemmige innstillingen fra komiteen i saken, handler det mest om Stortingets helhetlige ansvar for landets sikkerhet og beredskap og ikke om økonomiaspektet i saken. Nå vet vi ikke hva Avinor-styret ville ha landet på i denne saken, men i vår digitale tidsalder, med et digitalt trusselbilde og hybride trusler, tenker vi at det ikke er lurt å øke sårbarheten ved å legge alle eggene i én kurv. Skulle det oppstå et utfall, bør det være en backup. Å bevare det operative miljøet i Stavanger-området er selvsagt også et viktig moment for oss i Høyre.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2021-05-03:
Aller først må jeg få takke for et godt samarbeid om dette representantforslaget, som Arne Nævra, Eirik Faret Sakariassen, Geir Pollestad og jeg har fremmet om stans av planer om flytting av kontrollsentralen på Sola. Det er jo en gledens dag når en samlet transportkomité går i lag med oss og fremmer dette forslaget, hvor vi ber regjeringa gjøre det klart overfor Avinor at et brudd med samlokalisering av Hovedredningssentralen og kontrollsentralen på Sola ikke kan aksepteres, og at flytting av kontrollsentral og flygeledelse til Røyken ikke må skje. Dette er en dag hvor fornuften ser ut til å ha seiret. Vi har også støttet oss til og vist til at fagforbundet Industri Energi har uttalt seg negativt til disse planene, og den bekymringen har vært med på at vi har landet på at det var nødvendig å fremme dette forslaget. I dag er det egentlig bare et stort smil, og så tror jeg at jeg takker alle.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Dette er ein debatt forsvarsministeren også har fått med seg. Eg trur han er imponert over den feststemninga som pregar transportkomiteen for tida. Så vil eg seie: La det ikkje vere nokon tvil om at når Stortinget har gjort det vedtaket som alt ligg til rette for vil bli gjort no, vil eg omgåande følgje det opp på ein eigna måte mot Avinor. Dette er ei sak som eg har uttalt meg om tidlegare, òg i Stortinget. Representanten Roy Steffensen tok opp dette, og i svaret mitt til Steffensen la eg veldig vekt på det sikkerheitsmessige og det beredskapsmessige. Eg synest eigentleg Arne Nævra oppsummerer godt det totale miljøet som er i Stavanger/Sola i dag, og som gir ein heilskap rundt dette. Så har eg likevel lyst til å seie at eg er ueinig med representanten Arne Nævra i å gjere det enkelt, og eg synest det var trygt å høyre òg representanten Øystein Langholm Hansen nettopp seie at enkle vedtak ikkje bør vere ei vanesak, for me har det, og eg synest Avinor-modellen er ein ganske god modell. Den har fungert godt for norsk luftfart, og eg ønskjer iallfall å ta vare på den modellen. Me stiller nokre krav til Avinor. Viss dette hadde vore ei jamleg hending i Stortinget, synest eg det hadde vore meir krevjande, men heldigvis har Stortinget vist respekt for den modellen, og da er det desto viktigare at me følgjer opp på ein god måte når Stortinget føretar seg den typen vedtak som alt tyder på at no vil skje. Så eg kjem til å følgje opp dette på eigna måte omgåande etter at Stortinget har gjort sitt vedtak.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
For regjeringa har det vore viktig å gi eit betydeleg beløp til Avinor nettopp for at pandemien ikkje skulle stoppe dei investeringane som Avinor var i gang med. Eit eksempel er Tromsø lufthavn, som hadde betydeleg behov for investeringar, og me ønskte at dei ikkje skulle stoppe opp – Kristiansund lufthavn det same. Det er nok sånn at for oss har det vore viktig, trass i pandemien, som kanskje har vart litt lenger enn det me såg for oss i mars 2020, at ikkje på ein måte den jamlege føringa for Avinor skulle vere der. Ein av grunnane til at Avinor utgreier ulike spørsmål, er at me ber dei om å ta vare på fellesskapet sine midlar på ein best mogleg måte. Eg har berre lyst til å seie at det er ein del av heilskapen, både dei ekstra midlane til å sikre at investeringar i Avinor kan gå vidare, og at det heile tida ligg jamlege krav til Avinor om å bruke fellesskapet sine midlar på best mogleg måte.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Det er litt dei same krava, meiner eg, både til private og til den typen føretak som det Avinor er. Dei har fått midlar på grunn av pandemien. Men eg synest òg det ligg eit ansvar både på private og på Avinor, og eg synest Avinor har funne ei god løysing. Det har ikkje vore berre enkelt for Avinor. Dei har hatt ganske betydeleg med permitteringar. Men eg trur òg det har vore rett når ein ikkje har den aktiviteten som er naturleg. Hadde me hatt eit luftfartsverk, som me hadde tidlegare, trur eg ikkje me ville hatt den typen permitteringar som me har sett no. Så er det sjølvsagt noko krevjande, men det viser òg at ein held seg til den typen omstillingar. Det er kanskje det som er suksessen med Avinor-modellen, at ein har fått eit selskap som evnar å omstille seg til ei ny tid. Dei er heilt i front i utviklinga av elfly – der ser me dei har tatt initiativ. Så eg trur suksessen til Avinor er at det er eit selskap som òg evnar å omstille seg.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Eg trur at i mange sektorar har EU gjort ein veldig god jobb med standardisering. Eg trur at i dei sektorane dei har greidd å få til det, har det vore ei sann glede. Eg trur at skal me få til ei utvikling av eit enda betre jernbanetilbod, er det heilt nødvendig at me er med på det og bidrar aktivt i EU. No brukte eg ganske mykje tid i det førre innlegget mitt på å beskrive noko av det arbeidet. Noreg sit tett på. Ja – me er ikkje EU-medlem, men me er ein del av ein EØS-avtale, og eg synest at EU har vore rause ved å få oss så tett inn på den typen samarbeidsarena. Politisk blir det òg følgt opp ved at me får moglegheit til å diskutere denne typen spørsmålsstillingar med våre europeiske kollegaer på tett og nært hald. I Noreg synest eg at me tverrpolitisk kan seie oss fornøgde. Eg opplever at sidan 2010 har me snudd ei utvikling. Me har reelt sett satsa på jernbanen på eit heilt anna nivå. Ja – me har nokre utfordingar, og me har nokre jobbar å gjere, men me har meir enn tredobla løyvingane, og det skiftet som eg opplevde skjedde med Magnhild Meltveit Kleppa da ho var statsråd, har vist seg å vere positivt. Men det er ikkje tvil om at me har ein del utfordringar som me må få på plass innanfor – kall det – jernbanesystemet vårt, som ligg der. Intercity kjem me heilt sikkert til å kome tilbake til når me skal diskutere Nasjonal transportplan seinare i denne salen i vår. Det er ei stor satsing som betyr veldig mykje for to millionar innbyggjarar i den delen av landet som det gjeld. Det er ingen tvil om at det òg nå finst spennande, grensekryssande jernbanelinjer som eg håper at me vil satse på. Eg kan jo seie det sånn at eg trur mange svenske myndigheiter har opplevd at i dialogen mellom Noreg og Sverige har Sverige vore den offensive parten. Dei får nå signal om at me òg ønskjer dette. Dei strekningane eg nemnde her, Oslo–Göteborg, Oslo–Stockholm, Narvik, Meråkerbanen, er strekningar med potensial som eg synest det er god grunn for oss til aktivt å vere med og løfte. Så må me bli ferdige med primærjobben vår, men eg synest det er viktig at me no ser på den typen løysingar, og eg trur det vil bli godt mottatt. Eg synest òg det arbeidet som Nordisk råd har gjort her, med å peike på moglegheiter bl.a. for nattog, er positivt, men ikkje minst òg det som dreier seg om gods og personreiser mellom dei nordiske landa.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-05-03:
Representanten Jegstad har fått mange velfortente godord, både for kunnskapen sin og engasjementet sitt for jernbanen. Han sa at han har vore med sidan 1988. Det har ikkje eg. I 1988 var eg konfirmant. Derfor var det flott å få den oversikten og det engasjementet som representanten Jegstad her peiker på. Eg synest det har vore ein god debatt, og eg har lyst til å peike på nokre ting. Representanten Leirtrø tar opp dette med forsking og innovasjon, og alt tyder på at me blir med i dette samarbeidet. Det betyr veldig mykje at Jernbanedirektoratet er med der, nettopp for at me skal vere innanfor, vere kjente med regelverket og vere med i innovasjonen. Det har stor betydning. Så kan eg forstå at svenskane var litt «besvikna» i 2015, men trøysta er at frå 2024 er Meråkerbanen elektrifisert. Da må me utnytte det potensialet som det gir. Etter å ha høyrt representantane Arne Nævra og Jon Gunnes vil eg nesten seie at Jegstad, Gunnes og Nævra er ei «jernbanetreeining» i transportkomiteen. Kven som er Gud og Jesus og kven som er den litt diffuse heilage ande av dei tre, skal eg vere litt forsiktig med å antyde, men me må vere villige til å få til eit felles regelverk for standardar og lykkast med det. Eg la òg merke til at representanten Johnsen tok del i denne debatten. Han er kanskje ikkje den som har peikt seg ut som jernbaneentusiasten, men det var han som fekk inn Kleverud–Sørli i RNB i fjor, som gjorde at ein må kutte i vegløyvingane for å auke jernbanesatsinga i budsjettet for 2022. Det eg meiner er viktig, er at me er villige til å sjå på alternative finansieringar, og Oslo–Stockholm er ei moglegheit til det. Men i NTP ligg det ikkje berre ei moglegheit til å sjå på alternativ finansiering, men òg på alternativ utbygging. Eg håpar eit samla storting er villig til å vurdere det når me tenkjer at Nye Vegar òg skal få jernbaneprosjekt. Eg synest representanten Fasteraune heldt eit veldig godt innlegg. Han peikte på at ein del av desse standardreglane er litt som EU-kontroll på bil, og det er eigentleg litt av det eg òg opplever at fjerde jernbanepakke i realiteten er. Det handlar ikkje om at me skal bli dregne inn i eit EU-system, men at me skal la jernbanen gå mellom dei ulike landa i Europa mest mogleg smertefritt, med dei same skjenene, med dei same perrongstandardane, og at me skal lykkast med å få til det samarbeidet. Det meiner eg er ein god visjon, men me skal ta den debatten i denne salen når den tida kjem.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-05-03:
Forsvarsdepartementet har i Prop. 91 L for 2020–2021 foreslått en ny midlertidig lov om forvaltning av personell i Forsvaret for å avhjelpe konsekvensene av covid-19. Formålet med loven er å sikre at Forsvaret kan opprettholde operativ evne, beredskap og styrkeproduksjon gjennom covid-19-pandemien. Midlertidig lov 29. april 2020 nr. 36 om forvaltning av personell i Forsvaret for å avhjelpe konsekvenser av covid-19 ble opphevet 1. februar i år. Regjeringen anfører at det med basis i den nåværende smittesituasjonen fremdeles er behov for en lov for å sikre at Forsvaret kan opprettholde operativ evne, beredskap og styrkeproduksjon gjennom denne pandemien. Lovforslaget innebærer en videreføring av reglene fastsatt i midlertidig lov 29. april 2020 nr. 36 i en ny midlertidig lov. Lovforslaget gir Forsvaret en begrenset beordringsmyndighet overfor sivilt tilsatte der dette er strengt nødvendig for å ivareta lovens formål. Forslaget gir videre Forsvaret myndighet til å iverksette strengt nødvendige tiltak, både i og utenfor arbeidstid, overfor militært tilsatte, tjenestepliktige inne til tjeneste og sivilt tilsatte for å begrense smittespredning. Loven gjelder på norsk territorium og på norske skip og luftfartøy. Loven gjelder kun Forsvarets personell og hjemler ikke tiltak overfor personer utenfor Forsvaret. Etter forslaget trer loven i kraft straks og gjelder fram til 1. september i år. Komiteens flertall har likevel innstilt på å forlenge lovens varighet til 10. november, dette for ytterligere å øke forutsigbarheten for Forsvaret under pandemien. Loven har en begrenset varighet fordi den er knyttet opp til covid-19-pandemien og de utfordringene som følger med den. Det er uklart hvor lenge tiltakene vil være nødvendige. Dersom loven skal forlenges utover dette, kreves som kjent et nytt lovvedtak. Forsvarets hovedoppdrag er uendret i den situasjonen vi står i. Forsvaret skal fortsatt forsvare Norge og beskytte Norges frihet, suverenitet og selvstendighet. Det er grunnleggende at denne evnen bevares så langt som overhodet mulig, også gjennom en pandemi. Derfor behøves en ny, midlertidig lov om forvaltning av Forsvarets personell under pandemien. Avslutningsvis vil jeg understreke at den begrensede beordringsadgangen loven åpner for, er ment å være en snever unntaksbestemmelse som kun kan benyttes der andre og mindre inngripende tiltak er forsøkt. Endringer i sivilt tilsattes arbeidsoppgaver og ansvar skal som den klare hovedregel baseres på frivillighet mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Den høye terskelen for å iverksette tiltak etter loven vil sikre at tiltakene vil være forsvarlige og forholdsmessige.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-03:
Jeg vil bare få takke Stortinget og komiteen for arbeidet med lovforslaget. Ja, lovforslaget er vi avhengig av fordi det ennå er stor uforutsigbarhet når det gjelder pandemien og Forsvarets virke. Forsvaret skal stå operativt som prioritet nummer én. Men det som er forutsigbart, er faktisk det gode forholdet mellom arbeidstakerorganisasjonene og Forsvaret. Det har omtrent ikke vært behov for loven, men vi vet ikke ennå hva som skjer, og derfor har vi bedt om å ha den muligheten. Men i stort har alle innenfor sektoren lagt seg i selen og vært fleksible og smidige for å ta Forsvaret gjennom en ganske vanskelig pandemi, der de skal bekjempe pandemi og ha støtte til sivilsamfunnet, men også stå operativt som prioritet nummer én. Så i stort går dette veldig bra, og jeg er veldig takknemlig for at vi nå har fått en lov som strekker seg ut. Da når vi også inntaket av vernepliktige både i juni og i august, og det er også da vi har trykket på den – og kan bli rammet hvis pandemien kompliserer det mer for oss.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-03:
Jeg har svart. En lang rekke av de tingene som gjaldt vurderingen av erstatninger som utvalget tok opp, har vi tatt inn, og det er gjennomført. Så er vi nødt til å se grundigere på det med hva som er gjeldende rett. Og det jobber vi med. Men også de endringene vi gjør i erstatningsordningen, vil påvirke det arbeidet. Når man har vært gjennom en saksbehandling, en ankebehandling og gjerne domstolene, kan det være vanskelig å si at man ikke har fått belyst saken i henhold til gjeldende rett. Jeg er skeptisk til å levere ordninger som ikke oppfyller det man lover. Vi skal ha en gjennomgang av erstatningsordningen i lys av det utvalget som var, og i lys av anmodningsvedtaket fra Stortinget, men vi må gjøre det riktig, og da må vi må se på den saksbehandlingen vi har i dag når det gjelder erstatningssakene. Når andelen av erstatningssakene som får avslag, går opp, kan det også være fordi vi har hatt en omfattende erstatningsordning i noen år, og i de sakene som er åpenbare, har man fått erstatning, og så er det noen vanskelige saker igjen. Vi skal være sikre på at vi gjør dette på riktig måte, men vi skal også være sikre på at vi ikke skaper falske forhåpninger hos folk, som da mister tilliten til den erstatningsordningen vi har. Derfor kommer jeg ikke med noen dato nå, men, som sagt, vi har oppfylt de aller fleste av de punktene som vi hadde i meldingen vår, og de aller fleste av anmodningsvedtakene som Stortinget kom med da man behandlet veteranmeldingen. Og så skal vi være helt sikre på at vi også går videre i rettsstaten når det gjelder ankebehandlingen og behandlingen av de erstatningssakene som kommer.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2021-05-03:
I innlegget mitt redegjorde jeg for dette. De ønskene som har kommet fra veteranorganisasjonene, har vært at vi skal sikre forskning i forsvarssektoren, men også sikre sivil forskning på dette. Så har vi nedsatt en gruppe som skal se på den delen, sånn at vi er sikre på at vi får samlet all kunnskapen vi trenger om bl.a. posttraumatisk stress. Vi vet mye i forsvarssektoren, men det er like viktig å kople mot de sivile forskningsmiljøene. Ønsket fra veteranorganisasjonene har vært at vi har en åpning som gjør at vi kan bruke alle de gode miljøene vi har på denne forskningen. Det arbeidet er formalisert, og det bygges nå opp forskningsprogram som ivaretar de hensynene og ønskene veteranorganisasjonene har kommet med til dette. Jeg mener ennå at den redegjørelsen jeg har gitt i dag, viser at vi har tatt på alvor alle tiltakene vi har jobbet med etter meldingen, men også anmodningsvedtakene fra Stortinget – så på alvor at vi er tydelige på at enkelte av dem kan være litt komplisert å få på plass. Gjeldende begrep og gjeldende rett henger litt i lufta. Vi må være helt sikre på at vi lander det riktig, sånn at de som skal få ettersett sin prosess, får det innenfor det som er lov og regler for oss. Både forskningen og det at vi tar familiene på alvor når vi nå tar veteranpolitikken videre, mener jeg er et veldig godt trekk, og så skal vi komme med de svarene som etterspørres. Representanten Moxnes spør hva slags dokument det kommer det i – vel, det skal komme i et politisk dokument. Ett politisk dokument er de forskriftsendringene vi gjør som skal gjelde framover. Andre politiske dokument er hvis vi må gjøre lovendringer. Den tredje formen for politiske dokument er hvis det kommer en strategi for forskning. Vi har nå lagt instruksene til departementet sånn at vi skal få koplet både Forsvarets og sivile forskningsinstitusjoner inn på dette.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2021-05-03:
Jeg takker for svaret. Det er mye som kan sies når det gjelder jernbane. Det er flere aspekter ved det. Det ene er de store prosjektene som vi etterlyser. Det andre er den internasjonale vinklingen. Det tredje er hvordan vi selv tilpasser oss det hele. Vi hadde et møte med Norske tog forrige tirsdag. Det som kom fram, var hvordan vi har mangel på standardisering. Det mener jeg også er en tilpasning vi kan gjøre selv. Skal vi bestille nye tog, har vi jo en egen standard som gjør at det nesten er vanskelig å få nye tog. Der ble det pekt på tre elementer. Det ene var strømforsyning, det andre var spordybde, og det tredje var perronghøyde. Heldigvis har vi de internasjonale sporviddene, så vi har ikke noe problem med å få tog med riktig sporvidde, men strømføringen vår er lik Sveriges og Tysklands, men ikke Danmarks og Frankrikes. Plattformhøyden er helt spesiell for Norge og Benelux-landene. Vi kjører også lokaltog som er bredere enn standarden. I de fleste land har man to og to seter, her har man tre og to. Det er en spesialbestilling vi gjør som er med på å øke kostnadene når vi skal bestille nye tog. Vi er tjent med at EU får standarder, og at vi følger dem. Skal man ta nattoget fra Oslo til Madrid, må man sørge for at det ikke blir altfor mange lokskifter underveis. Det som skjer i EU nå med å standardisere, er helt avgjørende for å få et attraktivt jernbanetilbud i hele Europa, og det er jo dette også EU vil ta tak i når det gjelder europeisk jernbane: det å få en forståelse for hvor viktig det er å ha grensekryssende jernbane. Det har med gods å gjøre også. Vi kan kjøre gods fra Narvik via Alnabru og ut, men kan hende kan vi, når Femern Bælt står ferdig, kjøre direkte fra Narvik til Tyskland uten å kjøre innom Norge. Det pågår også interne utredninger i Sverige om å lage en ikke-elektrifisert jernbanestrekning, som er kortere, men den skal da fyres opp – holdt jeg på å si – med hydrogen. Og det er kanskje det tredje jeg vil ta opp som det er viktig å ta stilling til internasjonalt: Hva skal vi satse på av el, bio og hydrogen? Det må jo bli fyllestasjoner eller mulighet til å kjøre de samme togene i hele Europa.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2021-05-03:
Jeg vil takke for alle de gode innleggene. Jeg tror det er fort gjort å drukne i det at – ja, denne regjeringen kunne gjort det, men hvorfor kunne ikke den forrige regjeringen gjort det, eller den regjeringen før der? Jeg har vært med fra 1988. Da måtte Vestby og andre nabokommuner gå sammen med Østfold-kommunene, og så bevilget vi penger til utredningen om strekningen Oslo–Göteborg for tog og vei på to timer. Det man oppnådde, var at veien ble bygd. Jernbanen kom til Moss. Det er altså slik, som man sier, at her er det planlagt. En kollega av meg sa til meg at det viktigste er ikke å legge planer, men å vite hvor man har lagt dem. Da vi planla Oslo–Göteborg–København, meldte det seg til og med interessenter som var villige til å bygge. Det var kinesiske investorer som var villige til å bygge den traseen, og som snakket om høyhastighetsbane. Vi er jo i den lykkelige posisjonen at vi ikke er et transittland; vi er begynnelsen. Vi mangler egentlig bare 13 mil høystandard jernbane mellom Halden og Trollhättan – og så er vi koblet på hele det europeiske jernbanenettet, for resten går av seg selv fordi det er andre som har ansvar for det. Men vi har sagt, og det var også forutsetningen da vi drev og utredet dette med Oslo–Göteborg, at intercitys ytterpunkter også er utgangspunktet for eventuelle høyhastighetsbaner eller normale baner. Og det er der vi er – og har vært hele tiden – det å få bygd ut intercity til Halden og så derfra tenke ut hva vi gjør videre nedover. Og det finnes jo flere alternativer. Det er den biten av det, men det som er viktigst på kort sikt, er at vi åpner for å samarbeide om standarder, om regelverk og alt det som vi skal ha samarbeid om, så vi sikrer at vi ikke opparbeider oss noen interne regler som ikke passer noe sted. Vi bestiller antakelig ekstremt dyre tog, fordi vi følger andre standarder enn det man produserer. Vi kan ikke bestille disse togene hvor som helst – vi kjøper ikke hyllevare, vi kjøper spesialbestilling – og det kan være en av de erfaringene vi bør se litt på. Jeg lovte egentlig Stortinget å ikke snakke om EUs fjerde jernbanepakke, for det skal vi gjøre den 31. mai, men det er jo et ledd i det hele, det å lage et felles regelverk for hele Europa, som gjør at man kan få tog tilpasset de strømstyringssystemene og de servicesystemene som vi alle er avhengige av.