Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1999-11-02:
Dess flere innlegg, dess flere debatter og dess flere runder vi har på denne saken, dess sikrere blir jeg på det standpunktet Høyre har tatt i denne saken. Det gjelder også den debatten vi har hatt i dag. Høyres merknad i den innstillingen vi i dag har til behandling, innledes med at Høyre fremdeles er positive til etablering av et IT- og kunnskapssenter på Fornebu – gjerne med det innhold og med den tolkning av visjonen som saksordføreren har redegjort for. Det er jo godt at det i hvert fall er en som er villig til å påta seg en tolkning av disse visjoner. Alt tyder på at den næringen vi her snakker om, er en fremtidsrettet næring, en næring som vil bety mer og mer også for vår nasjon. Vi ser allerede av tallene at IT-næringens bidrag til BNP blir større for hvert år som går. Derfor mener Høyre nå det vi har ment hver gang vi har behandlet denne saken, nemlig at det er gjennom de etablerte utdannings- og forskningsinstitusjonene det statlige engasjement skal kanaliseres. I tillegg vil vi medvirke til etablering av inkubatorvirksomhet hvor det samarbeides mellom bedrifter, SIVA og SND. Disse aktivitetene mener vi bør legges til Terminalbygget. Behovet for areal i terminalbygningen er av institusjonene selv anslått til 8 000 m2. Det statlige arealet på til sammen 200 dekar som er regulert til næringsformål, mener vi fremdeles bør selges i en åpen konkurranse. Vi er fremdeles motstandere av statlig eierskap i den øvrige utbyggingen hva gjelder næringsbygg, og selvfølgelig hva gjelder boliger. Vi mener også at det fremstår som underlig at flertallet vil at staten skal engasjere seg på eiersiden i et selskap som skal realisere visjoner som den ansvarlige statsråden fremdeles ikke vet hva innebærer. Dette flertallet tar faktisk i innstillingen til orde for å utvide statens engasjement med ytterligere 165 mill. kr ved å binde opp statsbudsjettet for 2001. At også Regjeringen nå har inntatt det standpunktet at man skal engasjere seg på eiersiden, gjør ikke saken mindre underlig. Høyre har hele tiden gått imot statlig eierdeltakelse i de selskap som skal realisere disse visjonene. Og jeg må få lov til å føye til for egen del at jeg blir mer og mer overbevist om at det er det rette. Det standpunktet som Høyre har i dag, er det samme standpunktet som Regjeringen også hadde før sommerferien. Hva som har skjedd i løpet av sommerferien, kan vi bare tenke oss. Det vi ser av den proposisjonen vi i dag behandler, er at Regjeringen har gitt opp kampen om det statlige eierskapet og i statsbudsjettet helt frivillig har foreslått en bevilgning på 260 mill. kr til kjøp av aksjer i dette selskapet. Det saken dreier seg om i dag, er ikke om det skal eller ikke skal komme et IT-senter på Fornebu. Ingen av partiene som er i næringskomiteen, har i innstillingen vært negative til etablering av et slikt senter. Det det hele dreier seg om, er hvorvidt staten skal engasjere seg på eiersiden, og i hvilket omfang. Her har det vært et flertall, bestående av Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, som har stått som tinnsoldater, og som av etter hvert noe uklare årsaker vil at staten skal tungt inn på eiersiden. Og når jeg sier «noe uklare» grunner, er det fordi argumentasjonen har variert noe for hvorfor staten skal være på eiersiden. Det har vi sett av innleggene i dag fra henholdsvis Rudihagen og Hedstrøm, det er ikke samme begrunnelsen. Til å begynne med var det behovet for i det hele tatt å kunne realisere visjonen som var årsaken til statens engasjement. Etter hvert har det dreid seg om å få styring med utviklingen på Fornebu. Det har vært å kunne selge seg ut i neste omgang med gevinst. I dagens innstilling sies det at skal staten ha et ansvar for at visjonen blir fulgt opp – en visjon som statsråden i hvert fall fremdeles ikke har greid å få tak i – må statens andel være stor nok til å få en god nok kontroll. Når det gjelder statens erfaring med styring gjennom eierskap, synes jeg det er nok å vise til samferdselsministeren og hans forsøk på å styre hvor postkassene i dette landet skal stå – og det gjelder et heleid statlig selskap. Vi husker alle hvordan det gikk med postkassen til Fjærvoll. Jeg ønsker den ansvarlige statsråd lykke til i arbeidet med at visjonen blir fulgt opp – en visjon som for øvrig statsråden i proposisjonen sier følgende om: «Innholdet i interessentenes visjoner fremstår som uklare på en del punkter. Dette gjelder bl.a. manglende konkretisering.» Det er ikke uvesentlig at man blir konkret når man skal bevilge 260 mill. kr til aksjekapital i et selskap. Forstå det den som kan. Når Høyre har vært motstandere av statlig eierskap i denne næringsetableringen, har det en svært enkel forklaring. Den aktuelle etableringen, som vi mener er fornuftig nok, vil kunne bli realisert ved at private investorer bruker egne penger til å realisere sine visjoner. Jeg har ikke personlig kompetanse til å si hvorvidt de aktuelle prosjektene er gode eller ei – og vil føye til: Jeg tviler på at det er andre her som innehar den kompetansen – men en tommelfingerregel er i hvert fall at når en er villig til å bruke egne penger, så er det en god indikator på at i det minste en selv har tro på det en holder på med. I dette tilfellet er det først og fremst lysten til å ha tak i andres penger som kommer frem. Jeg legger også vekt på at det denne gangen er Norges mest sentrale tomteområde det er snakk om, og statlig eierskap, som jeg for øvrig anser som unødvendig for å realisere prosjektet. Det blir etter mitt skjønn helt meningsløst, for de aktuelle selskapene som fremdeles henger med i kampen om å få Fornebu-tomta, må vurderes som de mest kapitalsterke vi har i dette landet. Det er ikke akkurat representanter for Fattig-Norge, som det var snakk om her tidligere i dag. En liten indikasjon på hva jeg mener, kan kanskje anskueliggjøres ved at den ene grupperingen alene har eierandeler bare i IT-selskaper for til sammen 10 milliarder kr. Behovet for kapital kan vel ikke sies å være grunnen til at Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet skal ha staten inn på eiersiden allerede ved oppstart. Også i fremtiden tror jeg at det at staten er så sterkt inne på eiersiden, vil medføre komplikasjoner. Jeg føler at det Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet er i ferd med å gjøre, er å lage en syntetisk navlestreng mellom Stortinget og Fornebu. Den skal vel graves ned og vedlikeholdes, slik at her kan midlene gå friskt i fremtiden. Jeg skjønner godt at private investorer vil ha med staten på eiersiden. Hvem vil ikke inngå kompaniskap med Onkel Skrue? En eier som i neste omgang i tillegg skal fordele forskningsmidler, studieplasser, SND-midler og SIVA-midler, er ingen dum partner å ha. At det her vil oppstå rollekonflikter i fremtiden, skal det ikke stor fantasi til for å forstå. Med staten som eier av universiteter og høyskoler og staten som eier av slike selskaper som det her er snakk om, vil avgjørelser kunne bli tatt ut fra andre motiver enn hvor det bør plasseres i forhold til hvor det er best. Det vil være det eierskapet som gjør at man vil bli dratt med og sugd inn i denne navlestrengen. Jeg må si, når saksordføreren i en replikkrunde sa at han ikke kjente Øresund-prosjektet tilstrekkelig, at det har vært brukt om att og om att som et eksempel på hvordan dette er gjort i andre land – den svenske og den danske staten er altså ikke inne på eiersiden. Det bør gjøres i Norge som det gjøres i USA, som det gjøres i Øresund; det er de etablerte offentlige institusjoner for forskning og utdanning som inngår avtaler med disse IT-miljøene, fordi de føler at det er det de får mest igjen for. Helt til slutt noen få ord om det som har skjedd i komiteen. Nå er det slik, som Apelthun Sæle redegjorde for i sitt innlegg, at denne regjeringen har stor trening i å svelge kameler. Uansett størrelse og stivbeinthet glir de ned. Denne kamelen ble imidlertid for stor. Regjeringen valgte å sette foten ned, og man foretok en tredeling av kamelen. Man aksepterte en merknad nå, Regjeringen må legge til grunn i den proposisjonen som kommer den 17. desember, at det er flertall i Stortinget for å utvide aksjekapitalen med 165 mill. kr, og i den grad Bondevik-regjeringen skulle levere St.prp. nr. 1 neste år, antar jeg at statsråd Dåvøy, hvis hun da fremdeles er statsråd, vil ha en post 90 der det står 165 mill. kr. Da kan Regjeringen si at de har måttet etterkomme stortingsflertallets ønske, man har ikke ønsket å utfordre Stortinget i saken. Jeg synes det er underlig. Jeg tar opp Høyres forslag, som for øvrig jeg personlig anser som det definitivt beste i den innstillingen vi i dag har til behandling.