Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-03-03:
Bibliotekene er et strålende eksempel på behovet for fellesskap og møteplasser. Bibliotekene sikrer befolkningen, barn og unge, uavhengig av sosial bakgrunn, tilgang på kunnskap, kultur, litteratur og verdier og er i dag en møteplass som svært mange setter pris på og er glad i. Synet på hva biblioteket er, har også forandret seg veldig på bare få år. Jeg vil påstå at jeg selv er forholdsvis ung, men jeg husker tilbake til da jeg gikk på skolen, at vi nærmest var redd bibliotekaren og ble hysjet på. Det var et sted hvor man kom inn med en andaktsfølelse. Besøker man et bibliotek i dag, er det en helt annen situasjon: Det yrer av liv, det yrer av glede – leseglede, fellesskap, muligheten til å være sammen og utvikle seg for seg selv og sammen med andre. Jeg vil innledningsvis gi honnør til SV, som har tatt opp denne saken og på den måten minner oss om behovet for fortsatt å styrke bibliotekene, og gir Stortinget en anledning til å gi noen perspektiver på hva man ønsker med bibliotekene for framtiden. Helseundersøkelsen i Nord-Trøndelag, som jeg kjenner godt, dokumenterer at nærheten til kulturtilbud er avgjørende for i hvor stor grad man bruker et tilbud. Jo nærmere man er et tilbud, jo mer bruker man det. Bibliotekenes betydning i så måte kommer tydelig fram, da vi ser at det er et tilbud som ligger nært folk. Uansett hvor man bor, har man tilgang på og muligheten til å benytte seg av bibliotektjenester på en eller annen måte. Det viser at vi har lyktes på mange områder. Vi var også opptatt av dette under den rød-grønne regjeringen. I Kulturløftet I slo vi fast at vi mente det var nødvendig med en offensiv språkpolitikk for å styrke det norske språks posisjon. Norge er et lite språkområde, og språket er derfor under konstant press. Særlig nynorsk er under press. Der skrev vi også: «Vi er opptatt av at bibliotekene skal gi et godt digitalt tilbud, og går inn for etablering av en digital nasjonal kunnskapsbase. Vi vil styrke innkjøpsordningen for norsk litteratur.» I Kulturløftet II ble dette videreutviklet, og det lød slik: «Styrke bibliotekene som arenaer for leselyst, læring og kulturopplevelser. Bidra til et kvalitets- og kompetanseløft i bibliotekene gjennom utviklingstilskudd og modellbibliotek og bruk av ny teknologi. Innkjøpsordningene for litteratur skal styrkes. Etablere en norsk Språkbank. Sikre nynorsken gode kår. Gjøre 2010 til et nasjonalt leseår.» Kulturløftet bidro med andre ord til at vi over lang tid har hatt en betydelig vekst i statlige midler til språk, litteratur og bibliotek. Mens det i 2005 ble bevilget 428,7 mill. kr over Kulturdepartementets budsjett, var summen i 2013 hele 873,6 mill. kr, en realvekst på nesten 50 pst. Innkjøpsordningen har vært og er avgjørende for å sikre utgivelse av norsk og oversatt litteratur for barn og voksne, gi tilbud gjennom folke- og skolebibliotekene og sikre forfatterne bedre inntekter. Det ble i 2011 besluttet opprettet en prøveordning med innkjøp og utlån av e-bøker. Da Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tiltrådte, satte de umiddelbart kulturpolitikken og ikke minst innkjøpsordningen i spill. Mange vil huske at det ble kuttet 10 mill. kr i litteraturordningen, hvorav 5,3 mill. kr til innkjøp. Debatten i kjølvannet av daværende statssekretær Knut Olav Åmås’ idé om å fjerne krimbøker dokumenterer det store engasjementet dette skaper. Jeg er glad for at en samlet komité uttrykker sterk støtte til en biblioteksatsing. Nå er finansieringen av utviklingstiltakene i bibliotekene avhengig av det norske folks spillelyst ved at det er overflyttet til spillemidlene, men likevel mener vi, i tråd med det som er uttalt fra komiteen, at det ligger an til et formidabelt løft for bibliotekene også i framtiden.