Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2000-03-28:
Jeg vil først be om unnskyldning for at jeg ikke var til stede da jeg ble ropt opp i sted. Jeg har lyst til å komme med noen kommentarer til den nye apotekloven. Det anbefalte forslaget til ny apoteklov er en riktig og etter min mening også nødvendig liberalisering og konkurranseutsettelse av apotekleddet. Loven vil gi positive effekter både for forbrukerne og for samfunnet, men bare dersom den får anledning til å virke etter intensjonene. På sidene 21 og 22 er det fra komiteens side uttrykt en ganske kraftig uro over kjededannelser. Det er bekymringsfullt at dagens apotekere gjennom sitt selskap Apokjeden allerede i forkant av lovens behandling i Stortinget aktivt arbeider for å vanskeliggjøre konkurranse fra nye aktører. Apokjeden er et kjedeselskap som organiserer nesten 90 pst. av dagens 392 apotekenheter. Dersom selskapet får tid til å gjennomføre sin strategi, vil dette innebære at dagens private apotekmonopol i hovedsak vil bli opprettholdt. Det betyr at den effektivisering og modernisering av det norske apotekvesenet som Sosial- og helsedepartementet har lagt opp til i lovforslaget, vil bli langt vanskeligere å få gjennomført. Et annet forhold Stortinget bør merke seg, er at Apokjeden allerede har inngått eiermessig integrering med den finske legemiddelgrossisten Tamro. Tamro er den dominerende grossist i Sverige, Danmark og Finland, men har også betydelig virksomhet i Baltikum og i Nordvest-Russland. Apokjedens medlemmer forplikter seg til å gjøre sine framtidige innkjøp hos Tamro, og konsekvensen er at Apokjedens dominerende monopolstilling i apotekleddet raskt kan ta bort det økonomiske grunnlaget for de to andre legemiddelgrossistene i Norge, dersom Apokjedens strategi om sterk markedsdominans gjennom en samlet og koordinert opptreden av dagens apotekere lykkes. Det er derfor maktpåliggende at forholdene legges til rette for reell konkurranse i apotekmarkedet. Sosialkomiteen understreker selv at det av konkurransemessige grunner er viktig at loven trer i kraft så snart som mulig, og at departementet prioriterer forskriftsarbeidet. Loven hjemler videre at de enkelte bestemmelser i loven kan tre i kraft til ulik tid. De deler av loven som omfatter tildeling av nye apotekkonsesjoner, bør derfor settes i kraft så raskt som praktisk mulig. Jeg vil understreke nettopp det representanten Høegh stilte spørsmål om i sin replikk til statsråden. Departementet foreslår å praktisere et midlertidig konsesjonstak i sentrale strøk. Det er særlig knappheten på farmasøytisk arbeidskraft som har vært departementets begrunnelse for å foreslå et slikt konsesjonstak innledningsvis. I denne sammenheng synes jeg det er grunn til å merke seg at det i hovedsak er antall resepter – og ikke nødvendigvis antall apotek – som bestemmer behovet for farmasøyter på apotekene. Antall resepter forventes jo ikke å øke som følge av en ny apoteklov. På denne bakgrunn synes jeg for min del at det foreslåtte konsesjonstaket må bli praktisert veldig pragmatisk. Det er rom for minimum 150 nye apotek i Norge når vi sammenlikner oss med andre land. Norges Apotekerforening sier jo selv i sin publikasjon «Apotekene i tekst og tall for 1999» at den går inn for at det opprettes inntil 250 nye apotek. I departementet er man også åpen for tildeling av nye apotekkonsesjoner allerede fra 1. juli 2000, slik at vi kan få en reell konkurransesituasjon i apoteksektoren så snart som mulig. Jeg tror det vil være viktig, nettopp for å ivareta dette hensynet, at man utdeler nye apotekkonsesjoner raskt. Det er mange ting å si om den nye apotekloven, men kanskje det aller viktigste konkurransefortrinnet som kan tildeles også de andre grossistene nå, er at loven raskt iverksettes.