Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-06-17:
Innledningsvis vil jeg vise til at EOS-utvalget på generelt grunnlag gir uttrykk for at det ikke har oppstått spesielle problemer i forbindelse med kontrollen av Politiets sikkerhetstjeneste i 2002, og at utvalget har fått den informasjon man har bedt om. Dette oppfatter jeg som tilfredsstillende. Utvalgets inspeksjonsvirksomhet har primært fokusert på problemstillinger i tilknytning til PSTs registrering av informasjon og utlevering av personopplysninger. På denne bakgrunn er det tilfredsstillende å kunne konstatere at PST i desember 2002 etablerte en datateknisk løsning i det sentrale arbeidsregisteret, NCR, som tilrettelegger for at arbeidsregistreringer kan evalueres etter fem år. Dette er i samsvar med de krav som stilles i Justisdepartementets registreringsrundskiv for PST. I tillegg viser jeg til at det er utarbeidet kassasjonsregler for tjenesten i samarbeid med Riksarkivaren. Utvalget har gjennom sin inspeksjonsvirksomhet i politidistriktene, lokale PST-ledd, funnet eksempler på at femårsregelen ikke praktiseres konsekvent. Jeg legger til grunn at kravet om gjennomgang og evaluering av arbeidsregistreringer etter fem år i framtiden blir fulgt opp ved samtlige PST-enheter, og man vil treffe nødvendige tiltak i denne forbindelse. I denne saken er det også naturlig å se nærmere på etableringen og bruk av såkalte arbeidsregistersaker ved enkelte politidistrikt samt behovet for årlig evaluering av forebyggende personsaker, jf. EOS-utvalgets omtale av disse forholdene. Det internasjonale trusselbildet har ført til økt informasjonsutveksling mellom ulike lands etterretnings- og sikkerhetstjenester. Hensynet til en effektiv terrorbekjempelse og den enkeltes rettssikkerhet kan i enkelte tilfeller føre til vanskelige avveininger. I denne forbindelse viser jeg til at PST nylig har etablert et registreringssystem som gjør det mulig å holde løpende oversikt over personopplysninger som utleveres til andre lands tjenester. Dette vil legge til rette for en god kontroll av informasjonsutvekslingen. For øvrig vil forholdet til samarbeidende tjenester bli undergitt en særskilt vurdering i forbindelse med utarbeidelsen av ny instruks for tjenesten. På bakgrunn av den såkalte Viksveen-saken bad Riksadvokaten i rundskriv 30. august 2002 statsadvokatene om å sørge for at deres beslutninger på etterforskningsstadiet formaliseres med tilstrekkelig notoritet, slik at det ikke oppstår uklarhet om EOS-utvalgets kontrollområde. Rundskrivet innebærer en forenkling av kontrollen, idet utvalget etter dette kan forholde seg til det som foreligger dokumentert når det oppstår spørsmål om avgrensningen av kontrollområdet mot overordnet påtalemyndighet. PST anmodet i forkant av ABCDE-konferansen i juni 2002 PST-enhetene i samtlige politidistrikter om å innmelde informasjon om alle personer som det var kjent skulle reise til Oslo for å delta i demonstrasjoner mot Verdensbanken. EOS-utvalgets undersøkelser i saken viste at innmeldingene fra distriktene var av beskjedent omfang, og etter utvalgets vurdering er det verken på basis av informasjon fra distriktene eller fra andre kilder foretatt registrering av personer i strid med gjeldende regler. Jeg tar dette til etterretning. Så må jeg si at denne konferansen gikk jo svært bra. Den gikk svært bra fordi det var et så tett samarbeid mellom alle deler av politiet og demonstrantene at det var fullt ut mulig å la det overveldende antall av fredelige demonstranter lykkes. De små tilløp til at noen ville provosere til noe annet, ble avskåret. For det første ble de avskåret ved at demonstrantene hadde et system som holdt unna, og dernest ble de avskåret ved tett, tett samarbeid mellom dem som stod for den dominerende demonstrasjonsbølgen, og politiet, som det var invitert til og lagt opp til. Man burde jo i grunnen konstatere at dette var en suksess – man burde registrere det som en suksess. Det fins situasjoner i andre land hvor det dessverre ikke har vært slik. Men det er jo helt klart at det å oppnå den suksessen gjør man vel nettopp ved den balansegangen på knivseggen, som flere i komiteen har gitt uttrykk for, og jeg oppfatter det slik at de som hadde ansvaret for dette i politiet, tok det til etterretning og fulgte det. Jeg kjenner en del til forarbeidet. Det ble lagt mye i det forarbeidet for at man skulle lykkes ved at fredelige demonstranter ikke skulle bli hindret ved provokasjoner av dem som ville noe annet. De som vil provosere, kan finnes både i vårt eget land og utenfor landets grenser. De har sin ytringsrett så lenge de ikke opptrer med hærverk og bråk. De blir isolert ved en massiv, demokratisk mobilisering og klokt samspill med politiet, uansett navn på politiets enheter. Det synes jeg vi faktisk skulle glede oss over også i denne sammenheng. Det har det siste halvannet år vært ulike presseoppslag hvor det er reist spørsmål om det tidligere har foregått overvåking av samer på etnisk grunnlag, og om det også skjer i dag. EOS-utvalgets undersøkelser har resultert i at utvalget i 2002 har stilt spørsmål ved to registreringer av personer med samisk bakgrunn. PST ble bedt om å foreta en ny vurdering av disse registreringene. Utvalget har så langt fått tilbakemelding vedrørende én av registreringene. PST kom i dette tilfellet til at det ikke var grunnlag for å opprettholde registreringen, og den er derfor slettet. Jeg tar dette til etterretning. For øvrig viser jeg til at utvalget ikke har funnet grunnlag for å slå fast at de aktuelle registreringene var gjort på grunnlag av etnisk tilhørighet, eller at de gjaldt registrering på grunnlag av lovlig politisk virksomhet. Utvalget viser også generelt til at man i dag ikke har indikasjoner på at samisk tilhørighet eller samepolitisk aktivitet i seg selv danner grunnlag for registrering eller andre former for overvåkingsmessige tiltak. I tilknytning til en konferanse i Alta i februar 2002 i regi av Barents Press International ble det klaget overfor EOS-utvalget på at PST hadde bedt om å få utlevert deltakerlisten i forbindelse med konferansen. I klagen anførte Norsk Journalistlag at PST ved sin handlemåte hadde overtrådt bestemmelsen i overvåkingsinstruksen § 4 annet ledd, hvoretter medlemskap i politisk eller annen lovlig organisasjon eller virksomhet ikke gir grunnlag for å innhente og registrere opplysninger. EOS-utvalget har i denne sammenheng gitt uttrykk for en viss kritikk av PSTs handlemåte. Tjenesten har tatt utvalgets uttalelse til etterretning og har i denne forbindelse foreslått overfor Justisdepartementet at det ved utarbeidelsen av ny instruks for PST inntas en bestemmelse som klargjør rammene mv. for PSTs kontroll med tilreisende utlendinger. Dette er også et forhold som ble tatt opp av sakens ordfører. Dette vil bli fulgt opp av departementet. Når det gjelder det generelle spørsmålet som er tatt opp av representanten Valle, er det slik at de forhold som norske politiorganer, inkludert PST, har til internasjonalt rammeverk, er underlagt en parlamentarisk kontroll. Det som ellers framgår av et overnasjonalt samarbeid med andre land, prøver vi å ivareta så godt som vi kan gjennom dette samarbeidet. Det er mitt inntrykk at mange av de samme rettspolitiske brytningene som ligger under debatten i denne sal, også gjelder andre deler av Europa – man ønsker å være bevisst på at man ikke kommer i en situasjon i forhold til Schengensamarbeidet og registreringene som fører til at man rammer dem man ikke skal ramme. Det er mitt generelle inntrykk, og jeg arbeider ut fra det.