Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-06-10:
Etter at undertegnede – og deretter de parlamentariske lederne – sendte helseministeren brev og ba henne komme raskt til Stortinget for å redegjøre for situasjonen ved Oslo universitetssykehus, har jeg først lyst til å takke henne for at hun på så kort varsel kom til Stortinget og redegjorde for situasjonen. Redegjørelsen var jeg dog ikke så imponert over. Situasjonen ved Oslo universitetssykehus og i hele hovedstadsregionen er etter min oppfatning ute av kontroll. Et besøk i korridorene til enten Aker sykehus, Ahus, Ullevål sykehus eller Rikshospitalet ville vist det samme. Helseministerens redegjørelse er i så måte svært lite beroligende. Det bør, selv for en helseminister fra Arbeiderpartiet, ringe noen alarmklokker når en sykehusdirektør fratrer sin stilling med følgende begrunnelse: «Jeg kan ikke legge fram noen tiltak dersom det er stor risiko for pasientbehandlingen. Å redusere med 500 millioner nå vil ha uakseptable konsekvenser.» Helseministerens svar på dette er at hun har full tillit til styret i Helse Sør-Øst, og når den nevnte direktøren har gått av med denne begrunnelsen, er hennes eneste svar denne ene setningen: Vi jobber nå med å ansette en ny. Dagen i dag fremstår som selve beviset på at sykehusreformens intensjoner fra 2001 har svunnet hen som dugg for solen. Hele intensjonen, som var at man skulle få en sterkere politisk styring, og at ansvaret skulle ligge hos helseministeren, er ikke lenger veldig synlig. I dag ser vi en helseminister som verken evner eller ønsker å ta det politiske ansvaret hun burde tatt for å sikre innbyggerne i Norge, i dette tilfellet i Oslo-regionen, et forsvarlig og godt helsetilbud. Hun kan heller ikke si at hun ikke visste. Undertegnede, andre representanter, TV 2 og NRK – og VG, for den saks skyld – har gjentatte ganger forsøkt å rope varsku. Gjennom budsjettbehandlinger, skriftlige spørsmål, representantforslag og i andre sammenhenger har vi gjort oppmerksom på at situasjonen ser ut til å være ute av kontroll. Og hver eneste gang, også her i dag, sier helseministeren at hun stoler på Helse Sør-Øst, at ansvaret i realiteten ligger der; hun har som vanlig full tillit og skal følge situasjonen nøye. Mitt råd til helseministeren er at hvis hun har tenkt å følge denne situasjonen nøye, bør hun følge det fra en korridor på sykehuset, og ikke fra regjeringskvartalet. Jeg synes ikke at dette holder. I store omstillingsprosesser er vi rett og slett avhengig av å øke ressurstilgangen og ressursinnsatsen mer enn det man har gjort her, for i etterkant å få de effektene som både helseministeren og jeg er enige om. Derfor økte Fremskrittspartiet sitt budsjett med over 2 mrd. kr, og vi foreslår nå en krisepakke i forbindelse med revidert budsjett, nettopp for å komme denne situasjonen i møte. I denne prosessen har helseministeren lukket øynene, mens hun har skjøvet Bente Mikkelsen og Helse Sør-Øst foran seg. I et svar på et av mine skriftlige spørsmål skriver helseministeren rett ut hva hun mener er fornuftig når det gjelder ressursbruk ved Oslo universitetssykehus: «Dette krever økte budsjettrammer og flere ansatte ved Ahus, og tilsvarende reduksjoner i budsjettrammer og ansatte ved OUS.» Dette viser etter min oppfatning at helseministeren og regjeringen ikke skjønner at omstilling er tidkrevende, og at det koster penger. Nå ser det dessverre ut til at det er pasientene og de ansatte som rammes og betaler for denne omstillingen, som er nødvendig, og som er bra, men som faktisk koster penger initialt. Det er i seg selv meningsløst at man bevisst går inn for å redusere helsetilbudet – for det er det man gjør – når det altså står om lag 270 000 mennesker i helsekø i Norge. Fremskrittspartiet har lenge varslet om at omstillingsprosessen i hovedstadsregionen er ute av kontroll og må stanses midlertidig, slik at vi igjen får kontroll. Dagens redegjørelse fra helseministeren viser etter min oppfatning at hun ikke har bakkekontakt, og hun nekter å motta de signalene som kommer fra opposisjonen, pasienter, media og ansatte.