Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Klimakrisen er over oss nå. Det som for få år siden kunne se ut som dystre og dystopiske spådommer om framtiden, er nå blitt nåtid. Her har vi opplevd en tørr og varm sommer, men i land verden rundt har man opplevd et villere, varmere og våtere klima med betydelig mer dramatiske konsekvenser for mennesker og menneskers livsgrunnlag. Dette er ikke lenger teori, det er realiteter, og det skjer nå. Hvis vi ser på de løftene vi har inngått sammen med andre land, har vi satt oss gode og bolde mål, men vi er langt unna å oppfylle dem. Verden er ikke i rute – Norge er ikke i rute. Vi er ikke i rute med konkrete nasjonale utslippsmål som vi satte i denne salen i 2012, som skal være oppfylt i 2020. Det er altså mindre enn 15 måneder igjen. Man kan allerede nå begynne å se på oppnåelsen av 2020-målene, og det skal mye til å lykkes med 2030-målene, for ikke å snakke om 2050-målene, for vi vet at de tiltakene som må treffes for at dette skal være oppnådd, må vi begynne å treffe nå. Bygninger som bygges i dag, vil stå i mange år framover, industriløsninger som velges nå, vil fortsette å fungere i mange år framover, og transportløsninger vi planlegger for nå, skal også måles mot klimatesten. Vi må rett og slett ta dette på enda større alvor. Det er mye vi er enige om, og det er jeg glad for. Vi er enige om sterke internasjonale mål. Vi er enige om internasjonale tiltak. Energi- og miljøkomiteen var i forrige uke i Indonesia og så på mye vellykket innsats, med norsk støtte, for å stoppe avskoging og utbredelse av palmeoljeplantasjer osv. Men det som bekymrer meg, er at med den klimapolitikken som regjeringen nå fører – en regjering som også miljøpartiet Venstre er med i – har vi på mange måter abdisert fra de nasjonale utslippsmålene. Regjeringen er så opptatt av det som kalles innsatsfordelingsmekanismene i EU, at vi kan ende opp med å gjøre symbolske kjøp av kvoter som det er et stort overskudd av, noe som betyr at det vil se pent ut i regnskapet, men ikke vil bidra til reelle kutt i det hele tatt. For en samlet opposisjon i Stortinget er det viktig at vi også har klare og tydelige nasjonale mål. Det er ikke slik at det å sette seg internasjonale mål gjør at man ikke også skal gjøre sitt her hjemme. Det er grunnlaget for at vi i Arbeiderpartiet, sammen med SV, i dag har lagt fram oppunder 40 helt konkrete forslag. Dette er forslag innenfor bygg og anlegg, industri og petroleum, samferdsel, jordbruk, plast og flere andre felt, med kjent teknologi. Dette er tiltak som kan startes raskt, og som vi mener vil bidra til raske kutt av norske, nasjonale utslipp. Dette gjør Arbeiderpartiet fordi vi er et ansvarlig styringsparti. Vi har innsett at å styre ansvarlig i det 21. århundret forutsetter at man erkjenner naturens tålegrenser, og at vi faktisk er bare generasjoner unna å ha overskredet dem. Det er den dårlige nyheten. Den gode nyheten er at teknologi og økonomi på mange måter peker i riktig retning. Mye av næringslivet har sett dette. Mange aktører, hjemme og ute, skjønner at framtidens verdiskaping ligger i klimavennlig teknologi. Økonomien i f.eks. fornybar energi, men også i elektrifisering av tilnærmet alt, kommer fortere og fortere. Så det er mulig å løse dette problemet, men det krever en ambisiøs politikk. Vi ønsker en trontaledebatt og – i neste uke – en debatt om budsjettet som reflekterer alvoret i den situasjonen vi i Norge som land og som andre land i verden står i, en politikk der vi ser verdiskaping, arbeidsplasser, rettferdighet, klima og miljø som deler av en helhet som ikke kan oppnås hver for seg. Som det sies i den internasjonale fagbevegelsen: Det blir ingen jobber på en død planet. Det er viktig at vi skjønner dette nå, mens det ennå er tid. Vi kommer til å ha en veldig høy profil på dette. Vi mener at det er fullt forenlig med å skape arbeidsplasser og verdiskaping i framtiden. Vi mener faktisk at det motsatte ikke lenger er mulig.