Bent Høie (Høyre), 2011-04-14:
Dette forslaget ble fremmet på den bakgrunn at forslagsstillerne mener at Norge har en stor mulighet til å spille en rolle når det gjelder biomedisin, fordi vi har et gryende biomedisinsk forsknings- og næringsmiljø, og fordi vi har et helsevesen som er i god stand til å kunne samarbeide med næringen når det gjelder utvikling av ny kunnskap. Det burde vært lagt til rette for at dette kunne bli en viktig næring i Norge. Men dette er ikke bare næringspolitikk. Det er ikke minst også viktig å huske at legemiddelindustrien først og fremst driver med pasientbehandling, og at veldig mye av den behandlingen som foregår i helsevesenet i dag, er basert på forskning og utvikling som skjer i regi av denne industrien. Industrien har dessverre altfor ofte fått søkelyset på seg for helt andre forhold enn det som er kjernevirksomheten: å hjelpe mennesker til å bli friske eller å leve bedre med sykdom. Det er grunn til å være glad for den innstillingen som vi har til behandling i dag. Jeg vil også takke saksordføreren for å ha gjort en veldig grundig jobb, og også for at en har klart å samle et så bredt politisk flertall. Denne innstillingen er i stor grad preget av at det er en enstemmig komité som legger ganske klare føringer for en betydelig mer offensiv politikk på dette området enn det som har vært tilfellet tidligere. Komitéinnstillingen er også mye mer offensiv enn det som statsrådens brev til komiteen i utgangspunktet la opp til. Jeg vil bare f.eks. trekke fram merknaden som sier: «Komiteen merker seg at innspillsrunden etterspør en overordnet strategi, men deler ikke synet om at dette innspillet kan vente på en eventuell oppfølging. Komiteen ser behovet for en raskere og mer proaktiv holdning til denne forskning og industri.» Dette er faktisk en enstemmig komités merknad til statsrådens svar. Det betyr at jeg opplever at det er en enstemmig komité som er svært utålmodig på dette området. Jeg vil også vise til at komiteen mener at det er fullt mulig å vurdere spørsmålet knyttet til ulike næringspolitiske virkemidler for denne næringen som et separat og spesifisert område, samtidig som man tar hensyn til andre næringer og andre sektorer – altså mye mer offensivt enn det som i utgangspunktet var regjeringens politikk. Ikke minst er det svært gledelig at komiteen mener at svaret fra statsråden med all tydelighet viser at det er behov for en ny legemiddelmelding, slik at Stortinget kan se legemiddelpolitikken samlet og dermed styrke virkemiddelapparatet innen biomedisin. Jeg ser fram til at statsråden redegjør for når Stortinget eventuelt kan vente seg en slik stortingsmelding. Siden denne saken ble behandlet i komiteen, har det også falt dom når det gjelder bytteordningen knyttet til biomedisin. Det vil derfor være interessant å høre statsrådens vurdering av dette, nettopp fordi den dommen er med på å understreke betydningen av at en nå får en ny gjennomgang av bytteordningen, og ikke minst får en politisk forankring av hvordan bytteordningen skal forholde seg til biomedisin. Her har det statlige apparatet åpenbart lagt til grunn en tolkning av den eksisterende loven som rettssystemet ikke har gitt sin tilslutning til. Da er det fornuftig at den type vurderinger kommer tilbake igjen til en politisk behandling, noe som også komiteen gir uttrykk for i innstillingen, gjennom at en mener at det er viktig at en får en gjennomgang av bytteordningen, fordi det nå er ti år siden den ble vedtatt. Så selv om en her fra opposisjonens side fremmer forslag, er det all grunn til å være fornøyd med en innstilling som har så bred tilslutning.