trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingjerd Schou (Høyre), 2005-04-11:
Denne proposisjonen inneholder forslag til endringer i produktkontrolloven. Endringene gjennomfører Europaparlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF om alminnelig produktsikkerhet. Endringene vil sikre norske næringsaktører og forbrukere tilsvarende rammebetingelser og beskyttelse som i resten av EØS-området. En ny formålsbestemmelse gjør det klart at produktkontrolloven har som formål å forebygge helseskade og miljøforstyrrelse. Det stilles krav til at de som har befatning med forbrukerprodukter og forbrukertjenester, pålegges en aktsomhetsplikt og en plikt til å treffe forebyggende tiltak for å forhindre helseskade og/eller miljøforstyrrelser. Produsenter og importører av forbrukerprodukter og eiere og ledere av virksomhet som tilbyr forbrukertjenester, pålegges å gi forbrukerne relevante opplysninger som setter dem i stand til å vurdere og sikre seg mot helseskadelige virkninger som er forbundet med produktet. Det foreslås å innføre en adgang for myndighetene til å nedlegge eksportforbud for forbrukertjenester som utgjør en uakseptabel risiko for helseskade. Terskelen for når meldeplikten til myndighetene inntrer, foreslås senket fra der produktet medfører en betydelig risiko for helseskade og miljøforstyrrelse, til der det foreligger en uakseptabel risiko for en slik virkning. EU-direktivet omfatter kun produkters helseskadelige virkning og ikke eventuelle negative miljømessige effekter. Som en følge av dette er forslaget til ny bestemmelse om kriterier for vurdering av sikkerheten ved forbrukerprodukter og forbrukertjenester tilsvarende begrenset. Det samme er forslaget til ny bestemmelse om informasjonsplikt. Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet ønsker å utvide disse bestemmelsene til også å omfatte produkters og tjenesters eventuelle negative miljømessige effekt. Høyre er enig i at det er et behov for dette. Når Regjeringen ikke har fremmet forslag om dette i denne omgang, skyldes det at dette reiser en rekke spørsmål som må utredes nærmere. Flertallet ber imidlertid departementet om å utrede dette, og ber departementet komme tilbake til Stortinget med et forslag til lovbestemmelse så raskt som mulig. Negative miljømessige effekter kan ramme på tvers av landegrensene. Av den grunn hadde det vært ønskelig at dette var omfattet av direktivet, slik at hele EU-området ble omfattet av en slik informasjonsplikt. Når Sosialistisk Venstreparti i flere saker som omhandler gjennomføring av EU-direktiver, har innsigelser, finner jeg grunn til å påpeke at det er synd at Sosialistisk Venstreparti fremdeles ikke ønsker å bli medlem av EU, som jo vil være den sikreste måten å få være med og påvirke reguleringer som har konsekvenser for alle europeiske land, på. Med dette anbefaler jeg flertallsinnstillingen.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2005-04-11:
I denne saken følger Regjeringen opp et vedtak gjort av Stortinget i 2003, der Stortinget ber om at det innføres et eget straffebud mot barnepornografi. Dagens pornografibestemmelse har et helt annet formål enn en barnepornografibestemmelse. Når vi nå får en egen bestemmelse om dette, vil det bidra til å sikre barn beskyttelse mot seksuelle overgrep, og det fordi barn trenger et særlig vern. En egen lovhjemmel vil også markere at all befatning med slikt materiale er et alvorlig lovbrudd. Internett har gjort verden mindre, og Internett har gitt oss uante muligheter til informasjonsutveksling og til underholdning. Men dessverre har Internett også mange negative sider, og spredning av barneporno er en av de mest alvorlige. Det er ingenting annet enn overgrep mot barn. Økt etterspørsel etter slikt materiale fører også til at flere barn blir utsatt for overgrep og misbruk. Alle krefter må derfor settes inn for å forhindre at barn blir ofre for overgrep og framstilles som seksuelle objekter. Et klart og tydelig lovverk kommer nå på plass, men bruken av Internett er dessverre en inngangsport som gjør at slikt materiale blir tilgjengelig for mange. Som representanten Storberget nevnte i sitt innlegg, er det derfor gledelig at Telenor, som en stor internettilbyder, har vært seg sitt ansvar som leverandør bevisst og utviklet et filter for å stenge tilgangen til nettsteder som tilbyr barnepornografisk materiale. Høyre er derfor fornøyd med at en samlet komite i dag oppfordrer alle internettilbydere til å ha et slikt filter, og vi ber Regjeringen om å komme med konkrete tiltak dersom utviklingen ikke går i ønsket retning. Barn har et særlig behov for vern. Gjennom en klar og tydelig lovbestemmelse er barnas vern styrket. Men vi har dessverre ennå en lang vei å gå før vi kan føle oss trygg på at barn får være barn, og at vi unngår at barn får sine liv ødelagt av overgrep.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-04-11:
Det er heldigvis slik at en saks viktighet ikke er avhengig av volum og størrelsen på det som legges fram for Stortinget. Denne saken er et godt eksempel på det. Dette er tvert imot en sak som viser at selv om den er liten av volum, berører den et av de viktigste elementene i samfunnet vårt, nemlig barna som går ute, og deres vern mot å bli utsatt for seksuelle overgrep. Således er det en særdeles viktig sak. Her gir en samlet komite og et samlet odelsting et klart signal om at det må en skjerpelse til, og jeg støtter fullt ut fungerende saksordførers gjennomgang av saken, som han framførte på en særdeles bra måte. Grunnen til at dette er så viktig, er at barn har et helt klart krav på prioritet, og barn er også avhengig av å ha noen voksne som stiller opp og gjør den jobben som må gjøres, siden det er forskjell på voksenrollen og rollen barn skal ha. Derfor er man helt avhengig av at man politisk går inn i dette og tar tak i det. Jeg støtter også fullt ut det som representanten Thorkildsen var inne på, om Redd Barna og den innsatsen som er gjort derfra. Til sjuende og sist er det slik at kanskje den viktigste måten å bekjempe dette på er en kombinasjon av en straffereaksjon og et holdningsmessig arbeid. Vi kan selvfølgelig forby mange ting, og vi kan straffe for mange ting, men jeg tror likevel det er slik at man også må bekjempe det holdningsmessig, dersom man skal gjøre noe med det, selv om en del av dette garantert er vanskelig å bekjempe. Så ønsker jeg å vise til det brevet som justiskomiteen sendte til statsråden om unntak i loven. Det er også slik at når loven nå endres, er det mulighet for å straffe noen som man kanskje strengt tatt ikke burde straffe. Derfor er det viktig at man har poengtert det gjennom eksempler og viser til det, slik at lovanvendelsen i etterkant blir korrekt. Avslutningsvis tenkte jeg at jeg skulle ta sjansen og kommentere innlegget fra representanten fra Kristelig Folkeparti, som gav ros til statsråden. Det slutter jeg meg i utgangspunktet til. Men jeg er kanskje litt overrasket over tilbakemeldingene om at statsråden kunne ha avventet den spesifikke delen av straffeloven. Det er vel kanskje avhengig av hva flertallet i denne salen ønsker.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-04-11:
Det var interessant å høre saksordføreren redegjøre for sine vurderinger av straffeloven. Det som kanskje var blant det mest interessante, var den kritikken som ble reist mot den straffeutmålingen som foretas av domstolene i dag. Jeg mener representanten Holstad sa noe slikt som at man vil vurdere dette på nytt dersom domstolene ikke følger opp lovgivers vedtak. «En siste sjanse», tror jeg var begrepet som ble brukt i den forbindelse. Jeg synes det står i en viss kontrast til kritikken som framkommer, at man skal gi noen en ny sjanse hvis man mener at det man gjør i dag, er feil. Er ikke representanten Holstad bekymret for reaksjonen fra og det følelsesmessige for dem som er offer for denne typen kriminalitet, når man på den ene siden sier at man skulle gjort noe med det, men vil ta sjansen på å vente litt til?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
På vegne av Kristin Halvorsen og meg selv fremmer jeg forslag om å endre modellen for nasjonale prøver.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
På vegne av representanten Sigbjørn Molvik og meg selv vil jeg fremme forslag om at legemidler til bruk ved kronisk obstruktiv lungesykdom fortsatt skal kunne forskrives på blå resept.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Jeg vet ikke om jeg oppfattet noe spørsmål i replikken. Det gir meg allikevel mulighet til å dele Klunglands syn på og interesse for hva «Muligheter Helgeland» kan gi, og for at vi får en konsekvensutgreiing som forhåpentligvis også vil vise oss at vi kan gå videre fram mot en konsesjonssøknad innenfor de rammene som jeg nevnte i mitt innlegg.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Jeg er glad for at Vaksdal framhever at Høyre alltid står vakt om eiendomsretten. Det gjør vi fortsatt. Det er imidlertid slik at i Høyres program, som representanten Vaksdal ikke kan ha lest så veldig nøye, står det også ganske mye om viktigheten av å ta vare på vår unike natur for framtidige generasjoner. Det står også at vi mener at tiden for de store vannkraftutbygginger er forbi, særlig der det innebærer store inngrep. Jeg har lyst til å trekke fram et eksempel, siden Vaksdal sier at vi ikke lytter. Storelva i Sogn og Fjordane har saksordfører arbeidet for å ta ut av listen og fått støtte for det i Regjeringen. Jeg registrerer også en bred støtte for det i komiteen.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Min jobb som representant for regjeringspartiene er å få igjennom Regjeringens politikk. Det syns jeg vi i stor grad, med svært få unntak, har fått til gjennom det forliket vi har med Arbeiderpartiet. For dem som leser innstillingen, vil det være ganske åpenbart at det ville vært ganske håpløst å få til noe lignende med SV. De ville legge inn ni nye vassdrag i planen. Når det gjelder grensen på 1 MW og 3 MW, er dette i seg selv en gledelig lempning på det regelverk vi har hatt så langt. Jeg har store forventninger til hvordan dette kommer til å bli praktisert rundt om i det ganske land. At vi nå også får anledning til å prøve ut 3 MW i Bjerkreimsvassdraget, tror jeg er veldig positivt. Det vil stille aktørene overfor den utfordring at også dette må skje på en skånsom måte i et vernet vassdrag.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Jeg ber om ordet til en åpenbar misforståelse.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Det skal holde. Det ble sagt av representanten Torbjørn Andersen nettopp at alle kommunene gikk imot vern. Det er ikke riktig. Tovdalselva renner i stor grad gjennom Birkenes kommune, den nedre delen, og Birkenes kommune har bedt om at elven vernes.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Det er et ordtak som sier at når utgangspunktet er som galest, blir resultatet originalest. I dag har vi her vært vitne til en selsom forestilling. Det er med stor undring jeg registrerer at det blir sitert fra private brev fra Stortingets talerstol. Det gjelder en grunneiers frustrasjon over at et spesielt vassdrag, Åbødalen i Rogaland, er foreslått tatt inn i verneplanen av Regjeringen, noe som har hatt bred støtte blant de politiske partiene på Stortinget hele vegen i prosessen. Grunneierens frustrasjon er i og for seg reell nok, men når den blir lagt fram her med feilaktige forutsetninger, blir det svært galt. Det er forutsetninger og frustrasjon som er skapt av representanter i denne sal, dessverre. Det illustrerer at man bør være ytterst forsiktig med sitater – særlig fra privatpersoner – i innlegg i denne salen. Det går da også fram av Stortingets forretningsorden § 40. Representanten Klungland var før avgivelse meget klar i sitt syn på Saudavassdragene. Disse ønsket Arbeiderpartiet ikke å verne. Det har han også prediket her i dag. Men i en liten periode, for tre dager siden, støttet de altså Regjeringen på dette i innstillingen. Nå har man nærmest gitt til kjenne at dette er noe man er blitt presset til. Det syns jeg ikke bør stå uimotsagt, for det har aldri skjedd. Regjeringspartiene har aldri lagt noe press på Arbeiderpartiet i denne sak. Det var ikke nødvendig. Snarere tvert imot bad han om å bli stilt fritt, og det ble han.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-02-18:
Jeg synes det er prisverdig at Regjeringen nå forsøker å få til en ordning for den permanente lagringen av LRA, som jo har vært lagret ved forskjellige midlertidige baser langs kysten vår i så stort omfang som 200 tonn – og det vil nok øke på. Vi vet at det blir dannet avleiringer i rør og installasjoner, og etter hvert som flere installasjoner fra sokkelen blir demolert, vil det også bli et problem med permanent lagring av dette materialet. Jeg tror det var riktig å trekke saken før jul. Det var skapt ganske mye usikkerhet, ikke minst fra Sokndal kommune selv, i forhold til den garantien som var rettet spesielt mot deponiet der. Som saksordføreren var inne på, kan man jo i ettertid nærmest få inntrykk av at deponiet er uønsket i Sokndal, både gjennom formannskapsvedtak og kommunestyrevedtak. Det har nok sammenheng med at saken for vertskommunens del har endret seg ganske mye fra den ble lansert første gang i 1988. I mellomtiden har jo Gulen-alternativet også dukket opp, et deponialternativ som ligger ved havet, med nærhet til sokkelen, hvor ikke mellomdeponier er nødvendig og heller ikke transport på offentlig veg. Imidlertid er også tidsaspektet viktig, selvsagt, man ønsker å få gjort dette så snart som mulig. Etter min vurdering burde det ikke være så veldig stor forskjell i tid på disse to alternativene, i og med at Sokndal-alternativet innebærer et fjellanlegg som det tar et knapt år å bygge. Dessuten er det vel heller ikke søkt om utslipp for den prosesseringen som skal skje på mellomlagringsstedene i Florø, på Stord og Sotra. Når det gjelder Gulen, ligger det nå en konsekvensutredning til behandling i Strålevernet. Begge deler er vel beregnet å ta et års tid. Jeg tror for egen del at det er naturlig å kanskje ha et deponi nærmest mulig opphavssted, altså sokkelen, slik at man slipper prosessering på basene og deretter transport på landevei i 50 mil, og at man heller kan legge det ned i et fjelldeponi som ligger under havets overflate. Statoil har jo også som største aktør her skrevet kontrakt med Gulen kommune. Men jeg syns saken nå har fått en god vending. Vi gir en nøytral fullmakt til Regjeringen, og Regjeringen vurderer hele komplekset og kartlegger de usikkerhetene som har vært nevnt. Jeg er sikker på at vi da skal få en fremtidsrettet og god løsning, som også har nødvendig lokal støtte.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg vil starte med å takke for et godt samarbeid med ordføreren for denne saken om Verneplan for vassdrag. I Arbeiderpartiet mener vi at prosjektet «Muligheter Helgeland» er interessant. Vi har i denne behandlingen av verneplanen imidlertid ikke tatt stilling til hva som skal skje med Vefsna i Nordland. Først når det foreligger en søknad om konsesjon, kan en konsekvensutrede vassdraget. Hvis ikke vil det jo ikke være konsekvenser å utrede. Jeg er overbevist om at «Muligheter Helgeland» blir et spennende prosjekt, og jeg registrerer at saksordføreren, fra regjeringspartiet Høyre, mener det samme på Høyres hjemmeside som det han nå sa her i salen. I Arbeiderpartiet er vi glade for den presiseringen.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
En skal lytte til Fremskrittspartiet når det gjelder dobbeltkommunikasjon, for der har de virkelig erfaring. Fremskrittspartiet er altså for 10 milliarder kr til forskning, men de stemmer imot her i salen. De er for 5 milliarder kr til gassrør, men de stemmer imot. De vil fjerne elavgiften, men de stemmer for elavgiften. De er imot det høye bøtenivået, men de stemmer for høye bøter. Når det gjelder proposisjonen om vassdrag, visste Fremskrittspartiet om Regjeringens standpunkt før det ble lagt inn her. Allikevel sørget de for at Regjeringen fortsatt sitter med makten. Så når det gjelder dobbeltkommunikasjon, mener jeg at Fremskrittspartiet kan gå og slenge seg i veggen. For øvrig er det slik at vi i Arbeiderpartiet er opptatt av energibalansen. Det viser vi gjennom vår politikk og de forslagene til vedtak som vi faktisk får flertall for her i salen.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg vil begynne med det siste, for som jeg redegjorde for i mitt innlegg, er Vefsna et stort vassdrag. Men det foreligger jo ikke noen søknad om utbygging, så jeg kan ikke si at en kan stoppe en stor utbygging av Vefsna. Det må altså foreligge en søknad, og så må vi se på de konsekvensene det får i forhold til Vefsna. Når det gjelder Sosialistisk Venstreparti og forhandlingsvilje i komiteen, og at man skrøt litt av at Arbeiderpartiet hadde vist vilje til forhandlinger, er jeg glad for det. Jeg beklager jo at SV ikke har vist den samme velviljen og interessen i forhold til å komme fram til et flertall. Når det gjelder pakken på 20 TWh fra SV, er jeg helt sikker på at vi etter høstens valg skal få en ypperlig anledning til å gå videre med å undersøke hva kostnadene vil bli ved å bygge ut slik alternativ energi.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg vet ikke hvilke nådegaver komiteens leder har fått utdelt av Vårherre, men det er i alle fall helt tydelig at han har fått frekkhetens nådegave i betydelig grad. Først har jeg lyst til å si at når det gjelder det å skrive brev, er jeg helt enig i at komiteens leder godt kan skrive brev om hva hans parti står for. Men å føre folk bak lyset ved å skrive uriktige påstander om andre partier som en ikke kan lese ut fra innstillingen, blir totalt feil, og det innebærer at en får en viss form for mistillit i forhold til slikt. Derfor følte jeg et behov for å ta det opp her i dag. Vi i Arbeiderpartiet mente at dette skulle vært på høring før det ble sendt ut. Vi mente at Nausta og Åbødalsvassdraget ikke burde tas inn i denne omgang, men vi innser altså at i denne salen er det makten som rår.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Mener SV at det å ikke verne er det samme som å bygge ut? Jeg har lyst til å prøve å tegne et bilde. Hvis en sitter i en tømmerkoie som turist, og det renner en elv forbi den tømmerkoia, har det da noen større miljømessig verdi at Stortinget har sagt at den er vernet? Eller er det slik at når elva renner forbi og er urørt, så er elva urørt? Jeg må si at jeg greier ikke helt å gripe fatt i SVs argumentasjon her i forhold til Vefsna. Vi sier at vi skal ha en konsekvensutredning før det skal gjøres noe med Vefsna. Elva vil renne der. Når det kommer en konsesjonssøknad, får vi anledning til å ta stilling til det i forhold til lokaldemokratiet og det som skjer der. Hvorfor vil ikke SV bry seg om de lokalsamfunnene som blir rammet eller har interesse av dette?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
I Arbeiderpartiet er vi stolt over, men ikke helt fornøyd med det resultatet vi i dag oppnår gjennom supplering av verneplanen. Jeg skal snakke om ett av problemområdene. Bjerkreimsvassdraget blir vernet, og det er bra. Likevel beklager vi at det ikke var vilje til å likestille alle vernede vassdrag. Bjerkreimsvassdraget får lov til å bygge ut 3 MW, mens de andre får lov til å bygge ut 1 MW. Vi i Arbeiderpartiet mener at når man verner vassdrag, skal de være mest mulig uberørte. Da tillater jeg meg å spørre statsråden om hva som er den faglige begrunnelsen for å forskjellsbehandle Bjerkreimsvassdraget. Finnes en slik grunn, eller er det lokalpolitiske hensyn som styrer Regjeringen i denne saken?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Høyre liker å framstille seg som et parti som vil fremme næringsutvikling, beskytte eiendomsretten og utvikle det kommunale selvstyret. Det var også Halleraker inne på i sitt innlegg. Jeg har lett med lys og lykte i innstillingen, men der finner jeg ingen ting om dette fra Høyre, snarere tvert imot. Kommunalt selvstyre og eiendomsretten blir satt helt ut av spill, og næringsinteressene blir totalt overkjørt. Og som så mange ganger før i denne stortingsperioden ser vi at Høyre allierer seg med Sosialistisk Venstreparti. Er Høyre og Halleraker komfortable med situasjonen, der partiprogrammet blir satt ut av spill til fordel for samarbeid med Sosialistisk Venstreparti?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Arbeiderpartiet har òg i denne sak, i likhet med eksempelvis i gasskraftsaken, vist at partiet ikke klarer å bli helt enig med seg selv. Ifølge en NTB-melding på mandag, altså dagen før avgivelse, sa Arbeiderpartiets talsmann, Rolf Terje Klungland, at han er motstander av vern i Nausta. Den samme Klungland gjentar det samme i intervju med NRK Dagsrevyen kl. 11 på Løvebakken tirsdag, få timer før avgivelse. Og så gjør han det stikk motsatte når saken avgis, og her i dag. Den samme dobbeltkommunikasjon har Arbeiderpartiet drevet med også andre steder, eksempelvis i Sauda – et sted representanten selv var inne på. Jeg vil derfor spørre representanten Klungland og Arbeiderpartiet om energipolitikk er blitt så lite viktig og så uinteressant for partiet at dette nå avgjøres fra dag til dag, helt og holdent etter bingoprinsippet.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Svaret på det siste er enkelt, det er ja. Vi blir beskyldt for å være et populistisk parti. Vi danser åpenbart ikke etter miljøvernernes pipe, ifølge representanten Hansens eget utsagn, og han spør hvem sin pipe vi danser etter. Vi danser etter velgernes pipe – velgerne, som har valgt oss på et program hvor vi skal ivareta både eiendomsretten, næringslivets interesser og det lokale selvstyret.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Det er riktig, som representanten Langeland sier, at vi er opptatt av kraftbalansen, og at vi både ønsker mer vannkraftutbygging og mer gasskraftutbygging. Selv om representanten Langeland åpenbart ikke har fått dette med seg, har vi fremmet en rekke forslag i løpet av denne stortingsperioden. Jeg kan betrygge Langeland med at det også kommer flere. Når det gjelder norsk natur, spør Langeland om ikke den skal bevares, og om vi ikke skal vise den fram istedenfor rørgater. Da skylder jeg å gjøre representanten Langeland oppmerksom på at det ikke er slik man bygger ut vannkraft i dag. I dag er alt dette skjult. Det må snart Langeland ta innover seg. I dag kan en knapt nok se en vannkraftutbygging, for det går i tunneler inne i fjellet.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Representanten Ljones påpekte at Fremskrittspartiet i stor grad står mot resten av dette hus når det gjelder deler av miljøvernpolitikken, og ikke minst klimapolitikken. Men vi bruker iallfall litt krefter på å sette oss bedre inn i det som har med klimaendringer å gjøre. Vi arrangerte sammen med Sosialistisk Venstreparti for få dager siden et seminar om dette. Jeg så ikke om representanten Ljones var til stede, men det burde han ha vært – han var åpenbart til stede. Der kom alle de nyansene som er i denne debatten, fram. Selvfølgelig tar Fremskrittspartiet ansvar for kommende generasjoner, men det er nettopp derfor vi ønsker å sette oss grundig inn i denne problematikken før vi tar et standpunkt.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Selv om flertallet i denne sal er oppmerksom på og i merknadene uttrykker bekymring over konfliktnivået mellom kommunene og fylkesmannen, vises det dessverre liten handlekraft for å gjøre noe med det her i dag. Jeg vil likevel spørre statsråden om hva han konkret vil gjøre for å følge opp de signaler som tross alt komiteen har gitt i merknadene, og hvilke eventuelle sanksjoner han kan tenke seg å benytte dersom målene ikke oppnås.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Eg vil òg starta med å takka saksordføraren for arbeidet, ikkje for samarbeidet, for eg har ikkje sett noko til det. Han har forhandla med SV sin portefølje i bakhand, men valde å gå til Arbeidarpartiet. SV trudde at ei regjering som består av Kristeleg Folkeparti, Venstre og Høgre, kanskje ville ha gått til vernepartiet SV for å sikra eit større og betre vern, ikkje minst for å kunna trekkja inn Vefsna, som er så viktig. Men dei valde altså Arbeidarpartiet, som hadde som utgangspunkt å forhandla ned talet på verna elvar. No klarte SV likevel å forhindra noko av dette gjennom det fleirtalet som allereie var der. Det ønskjer eg å sukka litt over. Så har eg lyst til å spørja: Når me skal ha ei grense på 1 MW i verna vassdrag og 3 MW i Bjerkreim, korleis vil Regjeringa sørgja for at 3 MW i Bjerkreim ikkje skaper presedens i forhold til andre verna vassdrag?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Eg synest Arbeidarpartiet gjennom behandlinga av verneplanen viser at dei kan ta i bruk noko av det forbetringspotensialet dei har innafor natur- og miljøvern, ved at dei no går med på ein del ting som dei i utgangspunktet ønskte å forhandla ut – så det skal dei ha. Så har eg lyst til å gripa fatt i litt av det som Klungland tek opp, dette med kraftbalansen, at det er kraftunderskot, at ein importerer kolkraft, osv. – med utgangspunkt i at det ikkje er nok kraft til industrien. Det er eit utgangspunkt som SV ikkje er negativ til, men det finst andre løysingar enn å byggja ut Vefsna, som representanten antydar at Arbeidarpartiet vil gjera i neste runde. Det finst altså ei pakke på 20 TWh, som SV bl.a. har lagt fram, som ikkje forureinar og ikkje øydelegg naturen. Kva meiner Arbeidarpartiet om den pakka? Til slutt: Stoltenberg har sagt at tida for dei store vasskraftutbyggingane er over. Spørsmålet til Klungland er: Er Vefsna eit lite vassdrag?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Framstegspartiet er oppteke av kraftbalansen, som vanleg, og meiner at dersom ein får byggja ut fleire elvar, vil han betra seg, i tillegg til at ein ønskjer å byggja gasskraftverk, gassrøyr og litt av kvart. Det som forundrar SV når det gjeld kraftbalansedebatten, er nettopp den passiviteten ein ser frå Framstegspartiet med omsyn til å få realisert ulike prosjekt i budsjettforlik, t.d. dette med gassrøyr og dette med gasskraft. Aldri legg Framstegspartiet i budsjettforlik noko vekt på det. National Geographic har kåra Noreg og norske fjordar og elvar til verdas vakraste reisemål. Reiselivsbedriftene seier at det er eit stort potensial for næringsutvikling her. Meiner Framstegspartiet at dei som skal komma til Noreg, skal få sjå norsk natur, eller skal dei få sjå røyrgater, høgspentlinjer, betongdammar og alle andre ting som ein no ønskjer i dag?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
SV bryr seg skikkeleg om dei lokalsamfunna som blir berørte av vern. Eg prøvde å gjera det til eit hovudpoeng i innlegget mitt at me må sørgja for at vernet blir ein verdi som ein utviklar og gjer til eit skikkeleg reiselivsprodukt, slik som fleire og fleire no gjer. Dessutan veit jo representanten svært godt at SV i Mosjøen og Vefsn-området er for vern, for dei ser dette potensialet. At det er mange andre parti som ikkje gjer det, veit SV òg, men her har ein altså ei linje som den ein har for Nausta. SV står for vern lokalt, og står for vern sentralt. Og takk for det. I forhold til Vefsna og utbygging: Bjerkreimsvassdraget vernar altså Arbeidarpartiet. Det er flott. Men den andre store, Vefsna, kan dei ikkje vera med og verna, for då skal ein venta og venta på konsekvensutgreiingar osv. Eg forstår ikkje meininga. Dersom ein meiner det som Stoltenberg har sagt om at tida for dei store vasskraftutbyggingane er over, må ein jo visa det konkret. Viss ikkje, blir det jo berre tomme ord.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Eg må få takka for den gode replikken, som eg gjerne ser ved fleire høve. Sjølvsagt hadde eg likt betre om det stod i Klassekampen, for å seia det slik. Poenget er jo at det er miljørørsla som skriv dette, og dei har gått igjennom moglegheitene ved Vefsna, bl.a. i samarbeid med reiselivsbedriftene. Det er der eg meiner at utfordringane til regjeringspartia ligg. Korleis skal me sørgja for at det potensialet blir utvikla gjennom det vernet som ein bør gå for i Vefsna, som SV gjer i dag? Kva slags potensial er det der, og korleis skal me sørgja for at dei ulike kommunane i dei områda der det blir verna, faktisk utnyttar dette potensialet? Det er meininga med det sitatet. Har ikkje Høgre-folk forstått det? Eg er van med at Høgre-folk har greie på næringsliv, men i denne saka ser det ut som det er SV som har greie på dette.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Eg høyrer at Venstre allereie har konkludert som SV når det gjeld Vefsna, og at ho no blir verna. Men tidlegare høyrde me frå saksordføraren, Halleraker, og Arbeidarpartiet at det ikkje var heilt sikkert. Eg må få veta om Venstre kjem til å støtta SVs forslag om vern, slik Nordland Venstre bl.a. krev – om det er Venstres posisjon, eller om det er det som Halleraker som saksordførar presenterte, som gjeld. Så er det jo litt forunderleg at Venstre og Kristeleg Folkeparti valde Arbeidarpartiet som samarbeidspartnar i denne saka i staden for å gå til SV, der dei faktisk kunne ha oppnådd meir vern. Det viser vel kor liten innverknad Venstre eigentleg har i regjering. Heilt til slutt er eg òg, som Venstre, glad for at Langfossen og Saltåna blir verna. Men eg vil minna kraftsosialistane i Venstre om at det ikkje er mange månader sidan ein altså bygde ut Lingvongfossen og Maldalsfossen i det same området.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Eg vil gjerne gjenta mitt spørsmål knytt opp mot Vefsna, som representanten frå Venstre ikkje svarte på. Frå saksordførar Halleraker si side blei det poengtert at det ikkje var sikkert korleis vernet kom til å bli, fordi ein skal komma tilbake til dette. Nordland Venstre og sjølvsagt Nordland SV og stortings-SV ønskjer å verna Vefsna no. Blir Vefsna verna, og kjem Venstre til å støtta SV i den saka? Det må me få veta, med utgangspunkt i dei ulike signala Regjeringa no sender. Så vil eg seia i forhold til framtidig regjering og SV: Når Venstre no kan sjå tilbake på perioden i forhold til opning av Barentshavet, i forhold til klimapolitikken, der alt går opp og ein skal byggja gasskraftverk, osv., vil eg heller be Venstre om råd om det å sitja i regjering. Korleis kan me unngå at SV skal gjera som Venstre, sitja og akseptera ein dårleg vernepolitikk, miljøpolitikk og klimapolitikk?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
SV vil gjerne ha verna 70 fleire vassdrag i dag, og me har forslag om det. Inkludert i dette er unike Vefsna. I Sem-erklæringa står det jo at tida med dei store vasskraftutbyggingane er over, men tydelegvis synest ikkje statsråden at Vefsna er særleg stor, i og med at ein ikkje ønskjer vern. Det er to problemstillingar. Den eine er knytt opp mot dette med 1 MW i verna vassdrag. Det er òg SV med på. Men – og det er her problema begynner – det blir opna for 3 MW i Bjerkreimsvassdraget. Det vil sjølvsagt føra til, som Småkraftforeningen seier, at då vil dei pressa fram 3 MW i alle verna vassdrag. For det må jo vera likebehandling, vil dei hevda. Kva meiner statsråden om det? Og kva vil statsråden gjera for å syta for at dette vernet fører til at grønt reiseliv får ein vekst i Noreg?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Veldig kort: SV har eit alternativt forslag, og eg tek opp forslaget som går på at ein skal ha saka tilbake før endeleg vedtak i Stortinget. Me var veldig overraska då saka plutseleg dukka opp frå det store inkje og ein skulle fram til vedtak om eit deponi på Sokndal utan at ein hadde fått ei vurdering av alternativa. Det er no tydelege signal i innstillinga, og frå Halleraker her sist, om kva retning dette skal gå i. Men me vel likevel frå SV si side å seia at Stortinget bør gjera det endelege vedtaket, ikkje Regjeringa ved fullmakt.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Egentlig var det Høyre som skulle hatt denne replikken, men i og med at det ble rettet en direkte henvendelse til meg på en merkelig måte, føler jeg behov for å ta den replikken isteden. Nå er det jo slik at når vi komitemedlemmer får brev, svarer vi på brev og gjør det på en ordentlig og høflig måte. Hvis den som leser dette brevet, ikke er veldig glad for at vi sier det som er sant, nemlig at Arbeiderpartiet stiller seg bak innstillingen også i forhold til det som er knyttet opp mot Sauda og Åbødalen, må han i tilfelle bekrefte det nå fra Stortingets talerstol om han ikke stiller seg bak innstillingen. Kan Klungland samtidig avklare Arbeiderpartiets villighet til å være med på vern av Nausta og Åbødalsvassdraget? Kom det som en konsekvens av et krav fra regjeringspartiene? Eller var det et frivillig initiativ fra Arbeiderpartiet selv? Jeg tror det kan være nyttig å få vite det, for vi fikk plutselig mistanke om at dette skjedde som resultat av et press fra regjeringspartiene, noe jeg ikke oppfattet at det var.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Jeg er selvfølgelig glad for at representanten Nordtun nå klargjør og presiserer at man faktisk stiller seg bak den innstillingen som foreligger, både i forhold til Bjerkreim og i forhold til Nausta. Det synes jeg er en fin klargjøring. Dermed er dette brakt ut av verden. Jeg vil i mitt svar i forhold til Bjerkreimsvassdraget si at dette er et vassdrag som er helt unikt – på mange måter. Det har vært et betydelig engasjement i forhold til dette vassdraget fra lokale interessers side, og jeg viser til det som saksordfører på en grei måte avklarte om akkurat disse 3 MW når det gjelder Bjerkreim: Av alle dem som vernes, er Bjerkreim ett vi trekker ut, og de erfaringene vi kan gjøre ut fra et slikt prosjekt knyttet til Bjerkreim, vil kunne gi oss tydelig signal om hvordan dette slår ut i vassdrag senere. Jeg synes derfor det også kan være en god saklig begrunnelse for at man velger seg et vassdrag for å se på effekten av 3 MW kontra 1 MW. Jeg vil stille meg bak det forslaget som ligger i proposisjonen, og er glad for at også Arbeiderpartiet stiller seg bak hovedlinjene i innstillingen.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Det var interessant å høre hvordan Korsberg beskrev mulighetene for å få fisk i Altavassdraget: Fisken var borte når man skulle ha den, når man var på fisketur, og så var den tilbake når man ikke skulle fiske den. Det er kanskje en opplevelse Korsberg har hatt. Jeg har alltid gjort den motsatte erfaringen, at fisken er der når jeg faktisk skal fiske den! Når det gjelder Altavassdraget, tror jeg kanskje at de som i sin tid ivret sterkest for å bygge ut dette vassdraget, har kommet mer i tvil i ettertid. Det har vi registrert fra flere hold. Det har kommet til uttrykk at hadde vi visst det vi vet i dag, hadde vi ikke bygd ut Altavassdraget. Det har ikke nødvendigvis direkte relevans til vernespørsmålet, men det har mer en relevans til debatten om kraft. Når det gjelder lokaldemokratiet, vil det alltid være slik – og det vet Korsberg veldig godt – at enkelte overnasjonale hensyn av og til støter mot lokale interesser. For Fremskrittspartiet, som er svært ivrig etter å bygge ut et omfattende veinett i dette landet, vil dette være en problemstilling som de antakelig vil komme til å møte svært ofte.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Det er et ganske omfattende arbeid i gang i forbindelse med Vefsna. Det er beskrevet i proposisjonen fra Regjeringen. Det har vi valgt å gjennomføre for så å legge Vefsna fram som en egen sak til Stortinget. Det synes jeg vitner om at vi tar utfordringen knyttet til Vefsna veldig seriøst når vi faktisk vil gjøre den til gjenstand for særbehandling i dette huset. Så er spørsmålet: Hva er en ambisiøs politikk på dette området, og hva er det ikke? Jeg tror ikke akkurat vi kan tallfeste, verken SV eller vi, hvor mange vassdrag som skal til før man kan si at man tar det restriktive vernet på alvor, og når man tipper over til ikke å gjøre det. Jeg vil bestemt si at når vi verner rundt 50 vassdrag i Norge i dag, er det et betydelig tilskudd til de allerede eksisterende vernede vassdragene. Det oppfatter jeg er en offensiv vernepolitikk fra Regjeringens side, men jeg tar til etterretning at SV ønsker å gå lenger, og det har jeg respekt for. Jeg vil allikevel forbeholde meg retten til å beskrive vår egen politikk på dette området nå som restriktiv og også som omfattende, med de vernepolitiske tiltak som Regjeringen nå setter i gang.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Jeg er veldig glad for at Senterpartiet med noen unntak støtter det vern som ligger i proposisjonen fra Regjeringen. Det er noen færre elver og noen sterkere presiseringer i forhold til lokaldemokratiet og grunneierinteresser som kommer inn, men jeg er veldig glad for at Senterpartiet iallfall i stor grad slutter opp om det som ligger i proposisjonen når det gjelder antall vassdrag. Mitt spørsmål til Senterpartiet er knyttet til forholdet mellom lokaldemokrati og sentrale myndigheter. Som jeg sa i mitt innlegg, er det to interesser som av og til vil kunne stå mot hverandre, der hvor vi snakker om overnasjonale hensyn kontra det som er lokale interesser. Er det slik at Senterpartiet på sett og vis ønsker å gjennomføre det som et prinsipp at det som lokalsamfunnet i enhver sammenheng sier, også skal bli resultatet i Stortinget, og på den måten utspille mye av Stortingets rolle, eller kan representanten eksemplifisere områder hvor man da ikke lytter til lokaldemokratiet?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Jeg skal ikke bruke veldig mye tid på mitt innlegg. Dette er en innstilling som er relativt kort, og som også samler et bredt flertall bak seg. Denne saken har utgangspunkt i St.prp. nr. 17 for 2004-2005, framlagt av Regjeringen, og det er kapittel 3, om LRA, eller lagring av såkalt lavradioaktivt avfall, som debatten gjelder. I proposisjonen tar Regjeringen utgangspunkt i at Norge har et behov for å gjøre noe med våre avfallsproblemer knyttet opp til denne type avfall. Vi har ulike plasseringer av dette, litt tilfeldig kanskje, langs kysten, og vi har et stort behov for å få etablert et faglig godt deponeringssted som kan ivareta alle de sikkerhetsmessige hensyn som er nødvendige i forbindelse med radioaktivt avfall. Med bakgrunn i at ulike regjeringer og ulike miljøvernministre har engasjert seg veldig sterkt i forhold til Sellafield, som etter hvert ble kronet med seier, er det klart at vi også har et selvstendig nasjonalt ansvar for å håndtere dette på vår egen hjemmebane. Det er det Regjeringen har tatt konsekvensen av i St.prp. nr. 17. Det som ligger i proposisjonen, er at Regjeringen ber om en statsgaranti på inntil 5 mill. kr i forbindelse med et deponeringsanlegg i Sokndal kommune. Det er i korttekst det Regjeringen ber Stortinget om. Etter at proposisjonen ble lagt fram – og jeg presiserer det, etter at Regjeringen la fram sin proposisjon – har det altså kommet en del innsigelser og uklarheter i forhold til viljen i Sokndal til å ta imot dette spesielle anlegget, mens vi samtidig er orientert om, også i tråd med det som ligger i proposisjonen, at det er et arbeid på gang i Gulen i Sogn og Fjordane. Det har vist seg at det har vært litt uklarhet særlig om hvor Sokndal ville stå. Det har vært en del kommunikasjon pr. brev og pr. telefon, og det er avholdt ekstra formannskapsmøte og kommunestyremøte i Sokndal i etterkant av proposisjonens framleggelse, hvor det kommer relativt tydelig fram at man er skeptisk, og at det med stor sannsynlighet er motstand i Sokndal mot dette anlegget nå. Men samtidig har Sokndal kommune vært ryddig og sagt at hvis Stortinget opprettholder en lokalisering til Sokndal, tar de selvsagt ansvar for de vedtak som de tidligere har gjort. Det som er flertallets innstilling i denne saken, er at Regjeringen får fullmakt til å stille en statsgaranti på 5 mill. kr, og at Regjeringen selv vurderer lokalisering av dette. Det er i sum det som ligger inne i forslaget fra flertallet. Jeg vil anbefale det, og mener dette er en riktig måte å håndtere denne saken på ut fra de uklarheter som er framkommet, og som komiteen følte behov for å utdype litt nærmere.
Knut Werner Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Fremskrittspartiet beskyldes for å være et populistisk parti, og den analysen slutter jeg meg fullt ut til. Med hensyn til vern, som er temaet her i dag, er Fremskrittspartiets prinsipielle, populistiske og politiske holdning at man er imot. Man er imot landskapsvern, arealvern og vern av kyst og hav, og nå også imot vern i denne saken i dag. Vaksdal sier at Stortingets flertall danser etter miljøvernorganisasjonenes pipe. Det kan gjerne Vaksdal få lov til å mene. Det kan vi ta en debatt om senere, det er det ikke tid til i en replikk. Men det kunne være greit å høre hvem sin pipe Fremskrittspartiet danser etter? Er det etter gallupens pipe? Fremskrittspartiet er ute etter makt, Fremskrittspartiet er ute etter regjeringsmakt. Spørsmålet er: Dersom Fremskrittspartiet kommer i regjeringsposisjon før eller etter valget til høsten, vil de da revurdere de forslag som er vedtatt? Og, vil Fremskrittspartiet oppheve vern?
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Samarbeidsregjeringa og eit stort fleirtal i Stortinget tek klimaet og miljøutfordringane på alvor, og vi vil føra ein aktiv miljø- og vernepolitikk for vår generasjon og kommande slekter. Difor legg vi føre var-prinsippet til grunn for vår politikk og vårt politiske arbeid. Framstegspartiet skil seg klårt ut. Framstegspartiet snakkar heller om følgjene av vulkanutbrot enn å ta innover seg dei alvorlege klimaendringane som følgjer av menneskeskapte forureiningar. Framstegspartiet omtalar vernetiltak som «irreversibelt vern» med negativt forteikn. Framstegspartiet ser landskapsvern som uvesentleg, og partiet kan ikkje sjå verdien av å verna vassdrag mot nedbygging og tørrlegging. Spørsmåla blir då: Føler Framstegspartiet noko ansvar for kommande slekter? Og, kva legg Framstegspartiet og representanten Vaksdal i omgrepet føre var-prinsippet?
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
I denne saka har komiteen fått ei mengd nyttig informasjon og mange råd og tilrådingar. Engasjementet for å kunna forvalta elvar og vassdrag på beste måte fortel om ei unik interesse for å kunna ta vare på og hegna om ressursar som er med på å halda oppe eit levande Noreg. Vi har samstundes opplevd sterke meiningsbrytningar om korleis elvar og vassdrag skal forvaltast på beste måte. Etter ei grundig vurdering ber Stortinget Regjeringa starta saksførebuing med sikte på å verna tre nye vassdrag. Det gjeld Langvella i Sør-Trøndelag, Øysteseelva i Hordaland og Tovdalsvassdraget frå Herefossfjorden ned til sjøen i Aust-Agder. Følgjande tre vassdrag eller delar av vassdrag blir ikkje tekne med i verneplanen. Det gjeld Storelva, Skjerdalen, i Sogn og Fjordane, slik at gardsbruket kan drivast vidare, det gjeld Litleåna nedanfor Eftestøl i Vest-Agder, og det gjeld Jordalselvi, som ligg i Hordaland, ei lita sideelv til Nærøydalselvi i Sogn og Fjordane. Fleirtalet viser til at Jordalselvi representerer ein ressurs som kan ha vesentleg betydning for vidare busetjing og utvikling i det vesle jordbrukssamfunnet i Jordalen. Det er viktig å understreka at vern generelt ikkje er noka hindring for vanleg næringsaktivitet knytt til vassdraget og areala langs vassdraget, spesielt jordbruksaktivitet. Vernet skal altså ikkje stogga vanleg gardsdrift langs vassdraga. Dette kjem tydeleg fram m.a. i omtalen av Jørstadelva i Nord-Trøndelag, der komiteen viser til merknader i den generelle delen av innstillinga og dessutan understrekar at jordbruket ikkje må få redusert aktiviteten sin langs elva. Det heiter vidare at Snåsa er ei viktig jordbruksbygd med gode dyrkingsføresetnader langs elva som kan utviklast vidare. Nausta har også fått spesiell omtale i innstillinga. Det er vist til «Flerbruksprosjektet for Nausta» og «Nausta – ei framtid for villaksen». Med dette vil komiteen understreka at det er rom for å utnytta ressursane i Nausta under den klåre føresetnaden at eventuelle nye tiltak er innanfor dei rammene som omsynet til vernet krev. Vefsna har med rette fått mykje merksemd. Ut frå dei verneverdiane som Vefsna har, har eg stor forståing for argumenta som blir brukte for at vassdraget burde vernast no. Fleirtalet tek utgangspunkt i at verneverdiane vil bli tekne vare på når Regjeringa har vurdert konsekvensutgreiinga frå «Muligheter Helgeland» og legg fram sak for Stortinget. Som oppsummering vil eg seia at vernevedtaket i dag legg eit godt grunnlag for god utnytting av dei ressursane vassdraga representerer.
Siri A. Meling (Høyre), 2005-02-18:
Representanten Langeland utviser et veldig engasjement i denne saken. Men jeg har lyst til å minne ham om at det faktisk er en vernesak vi behandler i dag, og ikke en utbyggingssak. Representanten ivrer for å verne. Jeg har lyst til å sitere en merknad som Sosialistisk Venstreparti har i denne saken, hvor de «viser til at naturvernorganisasjonene i et innlegg i VG 26. juni 2004 mener at næringsutvikling basert på naturvern kan gi årlige inntekter opp mot 50 mill. kroner og mange varige arbeidsplasser bare for Vefsna-vassdraget». Da har jeg lyst til å spørre representanten Langeland om han synes at et innlegg i VG fra naturvernorganisasjonene er så etterrettelig at det bør tas inn i et stortingsdokument?
Siri A. Meling (Høyre), 2005-02-18:
Spørsmålet om innsigelsesrett er et viktig spørsmål og et spørsmål som opptar mange. Denne retten er nasjonale myndigheters mulighet for å sikre at overordnede interesser blir ivaretatt i den kommunale planleggingen. I tillegg har regionale myndigheter også mulighet til å gjøre bruk av innsigelse. Dessverre er det slik at konfliktnivået mellom særlig fylkesmannsembetet og kommuner i noen tilfeller er høyt og har bl.a. dannet bakteppe for at Kommunenes Sentralforbunds sentralstyre i mars i fjor gjorde et vedtak om å arbeide for at dagens fylkesmannsembete må fratas anledningen til å overprøve lokalpolitisk skjønnsutøvelse. Mange lokalpolitikere er av den oppfatning at et demokratisk lokalpolitisk vedtak ikke bør overprøves av et byråkrati. Nå er det slik at i Miljøverndepartementets rundskriv 5/95 understrekes at «organer med innsigelsesadgang forutsettes å vise stor varsomhet med å overprøve kommunestyrets politiske skjønn i lokale forhold». Videre er det også understreket at innsigelsesretten kun skal benyttes ved viktige nasjonal forhold. Dessverre har eksempler vist at innsigelsesrett er benyttet i flere saker som et enstemmig – eller tilnærmet enstemmig – kommunestyre stiller seg bak. Jeg har stor forståelse for den frustrasjon man opplever fra lokalpolitisk hold når innsigelsesretten blir benyttet og deres skjønn overprøvd. Ofte er lokalpolitikernes vedtak et resultat basert på lange prosesser med bred kunnskap om og forankring i det lokalsamfunnet vedtaket berører. Jeg er derfor glad for at Miljøverndepartementet vil vurdere spørsmålet om innsigelsesrett nærmere i forbindelse med den videre oppfølgingen av Planlovutvalgets forslag. Videre vil jeg også understreke ønsket fra en samlet komite som ber Regjeringen vurdere innføring av tidsfrister for å motvirke lang saksbehandling, som også oppfattes som en ulempe fra kommunenes ståsted. For øvrig er det positivt at det allerede er innført tidsfrister for berørte myndigheters adgang til å fremme innsigelser.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg har en replikk til representanten Rahm. Arbeiderpartiet stiller seg bak det som i dag er framlagt i flertallsinnstillingen, også det som gjelder Bjerkreimsvassdraget, men jeg vil spørre Rahm om Bjerkreimsvassdraget. Dette er en spesiell sak, for her fraviker man grensen på 1 MW. Man sier at det er tillatt med 3 MW i Bjerkreimsvassdraget. Da må jeg spørre Rahm: Hva er begrunnelsen sett fra Rahm og Kristelig Folkepartis side for å utvide grensen fra 1 MW til 3 MW kun i dette vassdraget når det i flertallsinnstillingen, som også Arbeiderpartiet stiller seg bak, står at «verneverdiene i vassdraget uansett ikke må svekkes»? Kan representanten Rahm definere dette klarere enn det som står i innstillingen?