Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-14:
Jeg ville aldri ha trodd, da jeg selv i 2002 tok opp saken om pengespill for første gang, at vi fem år senere skulle stå og krangle om hvem som ville være mest restriktiv i forhold til pengespill. Jeg er kjempeglad for at undersøkelser nå viser at over 70 pst. av Norges befolkning ønsker automatene bort. Jeg er kjempeglad for at det er over 200 ordførere som sier at de ikke vil ha sånne automater der de er ordfører. Jeg tar dette som et uttrykk for at de ikke ønsker aggressive spill. Jeg tar det ikke som et uttrykk for at de ønsker å forby alle typer spill. Det har ikke alltid vært slik. I 1999 prøvde den forrige borgerlige regjeringen, Bondevik I, å sette inn en del tiltak mot spillavhengighet. Allerede da var det synlig for dem som ville se, at dette var særdeles problematisk. Stortinget ble lobbet ned, og det var ingen på Stortinget – ikke SV, ikke Kristelig Folkeparti, ikke Arbeiderpartiet, ingen politikere – som klarte å stå imot det presset som var. Det var ikke bra. I 2002 reiste jeg et Dokument nr. 8-forslag for å ta tak i problemene på nytt. Jeg fikk ikke tilslutning til det, men jeg fikk tilslutning til at det ikke skulle deles ut flere lisenser, at det skulle settes et tak, og at Norsk Tipping ikke skulle sette i gang med nye spill før regjeringen hadde kommet med en ny melding. Så kom regjeringen med en ny melding. Det er riktig som representanten Thommessen sier, og jeg har rost Valgerd Svarstad Haugland veldig mange ganger for den jobben hun gjorde. Men det var noen som ønsket å gå vesentlig lenger den gangen. Det var ikke det at vi ikke visste. Allerede den gangen hadde vi tall som viste at det var over 20 000 spillavhengige i Norge. For meg var i hvert fall det grunn god nok til å reagere. Og vi foreslo – sammen med Fremskrittspartiet, faktisk – at 1 pst. av inntektene skulle gå til behandling. Nei, det ble stemt ned av representanten Molvær Grimstad og Kristelig Folkeparti. Vi foreslo at vi burde se på de etiske sidene av markedsføringen av spill i Norge. Det ble stemt ned av Kristelig Folkeparti. Vi foreslo i 2003 at vi skulle undersøke mulighetene for å forby spill på Internett. Det ble stemt ned av Molvær Grimstad. Vi foreslo at vi skulle utrede muligheten for å forby spill på mobiltelefon. Det ble stemt ned av Molvær Grimstad. Vi ønsket å sette en grense for gevinster på spill på 300 kr, som de har i Danmark og i Sverige. Det ble stemt ned av Molvær Grimstad. Vi foreslo at vi skulle ta vekk sedlene, og at det bare skulle være myntinnkast; det gjorde vi i 2003. Det ble stemt ned av Molvær Grimstad. Vi sa at vi burde ikke ha 10 000, men at vi burde ha 5 000 automater maks. Det ble stemt ned av Molvær Grimstad. Vi sa at vi bør ha en aldersgrense i Norge på 18 år for alle spill. Det ble stemt ned av Molvær Grimstad. Det var mulig å se allerede den gangen at hadde vi gjort det, hadde det kanskje ikke vært 70 000 spillavhengige. Kanskje hadde vi klart å stoppe det på 20 000. Ikke uvesentlig! Kommunalt selvstyre, som er ønsket, mener jeg er en avsporing. Jeg ønsker en nasjonal spillpolitikk, og jeg tar statsrådens ord for det han sier om de nye terminalene som jeg ser på i den framtidige teknologiske plattformen for Norsk Tipping, som Norsk Tipping også skal ha dagens spill på, og dem tror jeg ikke det er noen i salen som ønsker å forby – som tipping, Lotto og oddsen. Forresten er SV svært kritisk til oddsen, og det er faktisk Norsk Tipping selv også, for det gir en god del spillavhengighet. Vi har sagt vi vil ikke akseptere spill på de nye terminalene som er mer aggressive enn noen av de spillene Norsk Tipping har i dag. Statsråd Giske har gitt oss en bekreftelse på at slik skal det være. Og da er det ikke noe grunnlag for at enkelte kommuner skal reservere seg mot det. For jeg har ikke sett noen ordførere som har tatt til orde for at de vil reservere seg mot fotball, mot Lotto, mot Flax osv. Der skal grensen gå. Og i den grad det blir konflikt mellom inntektsmål og sosiale hensyn, skal inntektsmålet vike.