Kjell Magne Bondevik (Kristelig Folkeparti), 2000-02-23:
Rikets tilstand er god. Vi går inn i det nye årtusen med fred og frihet. Vi har en velstand i verdenstoppen. Vi er rike på naturressurser, og sysselsettingen er svært høy. Samtidig har vi mange utfordringer og uløste oppgaver. Vi har store muligheter, men også et stort ansvar, som jeg her i kveld vil invitere til debatt om: Vi må for det første satse på nyskaping for å bevare velferdens økonomiske basis og for det andre satse på rettferdig fordeling for å gi flere muligheten til et godt liv. Jeg er nylig kommet tilbake fra offisielle besøk til tre land i Afrika. Kontrasten er sterk mellom deres fattigdom og vår velstand. Afrika-reisen har igjen bestyrket min overbevisning om at noe av det viktigste i politikken er kampen for de fattige og forfulgte. Dette engasjementet kan ikke stanse ved landegrenser, eller ved Europas grenser. Alle har samme menneskeverd! Samtidig vil Regjeringen arbeide for å befeste våre europeiske og vestlige samarbeidsordninger og utvikle samarbeidet med de øst- og sentraleuropeiske land. Regjeringen vil i nær framtid legge fram en langsiktig strategi for vårt forhold til Russland. En aktiv Europa-politikk er viktig for landet vårt. Regjeringen vil mot slutten av året legge fram en Europa-melding. For øvrig ble Europa-politikken og andre utenrikspolitiske spørsmål drøftet i utenriksministerens redegjørelse og debatten om den sist måned. Uten en offensiv politikk for å møte utfordringene også i Afrika, Asia og Latin-Amerika har vi ingen helhetlig utenrikspolitikk. Dette er mer enn noensinne tilfellet nå i globaliseringens tidsalder. Derfor har Regjeringen lagt fram tre nye bærebjelker i vårt utviklings- og menneskerettighetsarbeid: Gjeldsplanen vil føre til ettergivelse av u-landsgjeld på flere milliarder kroner. Den gjør Norge til et foregangsland – andre følger etter. Opptrappingsplanen skal bidra til at norsk bistand kommer opp i 1 pst. av BNI. Også her er Norge i front. Handlingsplanen for menneskerettigheter anviser 300 tiltak hjemme og ute. Den er et banebrytende dokument, også internasjonalt. Regjeringen har tatt utfordringene. Det handler om rettferd og fordeling. Vi står på deres side som trenger det mest, internasjonalt og her hjemme. Nå ligger Regjeringens utjamningsmelding til behandling i Stortinget. Der foreslår vi tiltak for mange av dem som kommer dårligst ut i dag: mennesker med løs eller ingen tilknytning til arbeidsmarkedet, de som har sosialhjelp som eneste inntekt, de med vanskelige boligforhold og mennesker som lider av psykiske problemer eller rusproblemer. Vi må stå sammen om en mer målrettet innsats for de vanskeligstilte. Solidaritetsverdiene må fortsatt være bærebjelker i det norske samfunn. Regjeringen foreslo raskt etter sin tiltredelse – og fikk vedtatt – en økning av minstepensjonen med 12 000 kr i året. Det var et håndslag til en gruppe som fortjente et løft. Trygghet fra kriminalitet er en sentral del av velferdspolitikken. Regjeringens reformforslag for en mer effektiv politiledelse er vedtatt av Stortinget. Det vil styrke politiets handlekraft. På samme måte som det har vært mulig å redusere vinningskriminaliteten, er det viktig å bryte ransbølgen, bekjempe vold i hjemmet og kriminalitet blant barn og unge. Regjeringens handlingsplaner mot vold i samliv og mot barne- og ungdomskriminalitet inviterer til et bredt samarbeid mellom foreldre, skole, barnevern, politi og frivillige organisasjoner. Nye tiltak skal beskytte voldsofre og styrke deres rettigheter. I helse- og omsorgssektoren har vi fortsatt mange uløste oppgaver. Derfor er dette Regjeringens sterkeste prioriteringsområder. Eldreomsorgen bygges sterkt ut. Men fortsatt har mange eldre ikke det omsorgstilbudet de trenger. Regjeringen legger i vår fram en stortingsmelding om status etter to år med handlingsplanen for eldreomsorgen. Regjeringen fremmet raskt flerårige planer, som nå tilfører helsesektoren mange nye milliarder: Over fem år skal det brukes mer enn 2 milliarder kr til drift og investeringer for å ruste opp kreftomsorgen. Over åtte år vil opptrappingsplanen for psykisk helse gi investeringer på over 6 milliarder kr. Nivået for driftsutgiftene skal reelt økes med om lag 4,6 milliarder kr utover 1998-nivået. Dette er et historisk løft for en av de mest forsømte grupper i samfunnet. Sykehuskapasiteten styrkes. Aldri før har så mange pasienter fått behandling. Aldri før er det bevilget så mye penger til helsevesenet. Økt aktivitet gjør at flere sykehus, og dermed fylkeskommunene, har økonomiske problemer. Regjeringen gjennomgår situasjonen i samarbeid med fylkeskommunene. Vi vil i mars fremme forslag for Stortinget om tiltak for å sikre fortsatt aktivitetsøkning ved sykehusene. Helsetjenesten skal ha topp prioritet. For å finansiere velferden trenger vi et dynamisk næringsliv som gir arbeidsplasser, og et moderne skattesystem som sikrer nødvendige inntekter til det offentlige. For å stimulere næringslivet til å satse i Norge er forutsigbare rammevilkår avgjørende. Det gjelder særlig skattepolitikken. Skattereformen av 1992 har bidratt til at viktige sider ved skattesystemet har ligget fast. Løsninger med bred oppslutning har stor egenverdi. Skattereglene skal bidra til høy verdiskaping og rettferdig fordeling. Merverdiavgiften er statens viktigste inntektskilde, men dens utforming er ikke framtidsrettet. Mens merverdiavgiften gjelder for alle varer, med noen eksplisitte unntak, er situasjonen den motsatte for tjenester. Imidlertid utgjør tjenester en stadig økende del av verdiskapingen. Over tid betyr det at skattefundamentet innsnevres og forvitrer. Forslag om å speilvende reglene for tjenester lå på arbeiderpartiregjeringens bord helt fra 1990. Situasjonen krever handling. Regjeringen vil fremme forslag om å modernisere lovgivningen slik at varer og tjenester i prinsippet behandles likt. Merverdiavgift skal ilegges med mindre det er gjort uttrykkelige unntak. Ved stram budsjettpolitikk har Regjeringen i samarbeid med Stortinget bidratt til å bringe norsk økonomi inn på tryggere grunn. Norsk økonomi er nå sterk. Men utfordringene er også store. På kort sikt er budsjettpolitikken svært krevende på grunn av utgiftsveksten i regelstyrte ordninger og behovet for å hindre overoppheting av økonomien. Over tid vil jo også inntektene fra olje og gass falle. Vi må få fram nye produkter, bedrifter og arbeidsplasser, som skal holde veksten og sysselsettingen oppe også etter det en kan kalle oljegullalderen. Regjeringens strategi bygger på aktiv bruk av informasjons- og kommunikasjonsteknologi for nødvendig omstilling og nyskaping. Vi vil styrke kunnskapssamfunnet og satse på kompetansebygging. Kultursatsing i bred forstand fremmer også folks evne til nyskaping og omstilling. Utdanningsnivået i Norge er høyt. Vi har en god skole, som med ekstra innsats skal bli enda bedre. Regjeringen vil de nærmeste årene satse særlig på ungdomsskolen, styrke lærernes etterutdanning og videreutvikle lærerrollen. Hver ungdomsskole skal få utplassere noen lærere i arbeids- og næringsliv gjennom en ny hospiteringsordning. Og vi vil prøve ut alternativ organisering av undervisningen og en ny modell for tildeling av ressurser i forhold til klassestørrelse. Læreryrket må være attraktivt. Vi trenger enda flere dyktige lærere for å gi våre barn den best mulige utdannelse – og dannelse. Også andre arbeidstakere skal sikres mulighet til livslang læring. Derfor har Regjeringen – i samarbeid med partene i arbeidslivet – gjennom kompetansereformen staket ut en framtidsrettet kurs også på dette området. Forskning og utvikling er avgjørende for å ligge i front. Her har Norge mye å ta igjen. Derfor har Regjeringen de to siste årene startet en opptrapping av bevilgningene til forskning og lagt fram en melding som har fått bred tilslutning. Norske bedrifter må kunne rekruttere – og beholde – den beste kompetansen. Derfor vil Regjeringen nå myke opp reglene for aksjeopsjoner. Det vil også stimulere både norske og utenlandske bedrifter til å ha kjernevirksomhet i Norge. Gjennom Regjeringens prosjekt «Et enklere Norge» vil vi forenkle bedriftenes hverdag og utløse økt skaperkraft i næringslivet. Vi må være framtidsrettet, tenke langsiktig og handle offensivt. Da vil vi makte den omstilling og nyskaping som gjør norsk økonomi solid også etter «oljealderen», og sikre bosetting og verdiskaping i hele landet. Ny teknologi gir også distriktene nye muligheter. La meg gi tre eksempler på vekstområder vi vil satse på: For det første: Norge må ligge blant de fremste i verden når det gjelder utvikling og bruk av IKT. Den er nå en av de viktigste drivkrefter for nyskaping. Derfor har Regjeringen lagt fram en IKT-plan for skolen med en ramme på ca. 750 mill. kr over fire år. Det er mer enn en seksdobling av statens innsats. PC-dekningen i norske skoler er nå blant den høyeste i verden. I en nylig offentliggjort rapport rangeres Norge nå for øvrig som nr. 4 i en internasjonal IT-ranking. For det andre: Kyst-Norge har rike vekstmuligheter innenfor fiskeri- og havbruk. Næringen har på 25-30 år vokst fra å være en sterkt subsidiert næring til å bli Norges nest største eksportnæring. På dette område har vi naturgitte fortrinn, og fremdeles er vekstmulighetene store, ikke minst innen fiskeoppdrett. Regjeringen har derfor valgt marin forskning som et av våre satsingsområder. For det tredje: Som energinasjon må Norge være ledende i utviklingen av en mer miljø- og energivennlig teknologi. Derfor har Regjeringen foretatt en markant økning av bevilgningene til enøk og fornybare energikilder, og gitt avgiftslette til miljøvennlig energiproduksjon. Vi vil også satse på miljøvennlig bruk av naturgass i en slik sammenheng. Klimapolitikken er en stor utfordring. Med Kyoto-forpliktelsene må Norge innen år 2010 kutte CO2-utslipp med om lag 23 pst. i forhold til prognoserte utslipp. Da er det bakvendt å øke CO2-utslippene kraftig gjennom sterkt forurensende gasskraftverk før vi har fått et kvotesystem. Regjeringen vil i stedet bidra – også økonomisk – til satsing på ny, miljøvennlig teknologi. Det forbauser meg at Arbeiderpartiet og Høyre avviser drøfting med regjeringspartiene om hvordan vi kan unngå sterkt forurensende gasskraftverk, og i stedet synes å ha hastverk med å legge til rette for slike. Det er lite framtidsrettet å starte et nytt århundre med å satse på det forrige århundrets teknologi. Regjeringen er åpen for et samarbeid om energipolitikken generelt og gasskraftverksaken spesielt dersom dette kan føre til miljøpolitisk gode løsninger. Regjeringen kan etter to og et halvt år se tilbake på gjennomslag for en rekke av sine saker og prioriteringer. Det gjelder bl.a. en ny familiepolitikk, en ny offensiv i distriktspolitikken, omfattende helsereformer, styrket eldreomsorg, økt satsing på forskning og nyskaping, handlingsplaner for menneskerettigheter og gjeldssanering for u-land, for å nevne noe. Mange av tiltakene i Voksenåserklæringen er enten gjennomført, eller under gjennomføring. Vårt politiske regnskap – og gjennomslaget for vår politikk – står seg godt i forhold til tidligere regjeringer. I langtidsprogrammet vil vi våren 2001 utdype Regjeringens strategi for et nyskapende, et tryggere og et mer solidarisk Norge. Vi vil fremme en offensiv politikk for løsning av nye oppgaver. Vi er i en situasjon med mindretallsregjering, noe som har vært vanlig i mange år. Dette krever en utstrakt vilje til samarbeid både fra Regjeringens og opposisjonens side. Vi står overfor betydelige utfordringer framover hvor dette er særlig viktig, jeg tenker bl.a. på folketrygdens framtid og den framtidige organisering av statens petroleumsressurser. Regjeringen er innstilt på samarbeid. Men det går selvsagt grenser for hva vi kan ta ansvar for. Det vil Regjeringen fortsatt vurdere nøye fra sak til sak. Sentrumsregjeringen har skapt et nytt politisk mønster i Norge. Jeg vet at noen svært gjerne vil tilbake til det gamle, forenklede to-blokk-systemet. Men vi har vist at også sentrum er et tyngdepunkt og et regjeringsalternativ som kan bidra til å løse de utfordringene Norge står overfor ved inngangen til et nytt årtusen.