Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Den største glede en kan ha, er å gjøre andre glad, og i dag har vi i det minste gledet representanten Raja. Det er veldig bra, det forslaget som blir vedtatt. Jeg beklager først at komiteens spørsmål om å utrede det opprinnelige forslaget om «BahnCard» fikk et veldig kort svar. Det var rett og slett fordi det var lite kjent i departementets embetsverk, og man måtte ha gjort et grundig research-arbeid for å gi et svar som var Stortinget verdig. Det forslaget som nå vedtas, derimot, er vi veldig godt fornøyd med, for med det får vi en jobb som vi kan gripe fatt i med en gang, og jeg tror også vi kan gi resultater nesten så raskt som representanten Raja kunne ønske. For her har det vært gjort et arbeid over lang tid gjennom en nasjonal reiseplanlegger. Det har også blitt et prosjekt som dessverre har blitt fryktelig dyrt – kanskje litt i mange ulike retninger. I det siste har vi faktisk brukt en del tid på å se på hvordan vi kan få det til å bli et godt produkt, og det vil nok være basisen for å innfri det vedtaket som Stortinget nå vil gjøre. I den forbindelse er det viktig, som òg representanten Raja tar opp, at vi har 19 fylkeskommuner som òg har sine kollektivselskap – kanskje flere aktører. Det å få til et nasjonalt billett- og rutesystem betyr at alle de som driver med kollektiv transport i dag, må samarbeide om å få levert inn rutene i et felles system. De må gjerne samarbeide om å få en felles app istedenfor 19–20 forskjellige apper, slik at en ikke sitter og tviholder på akkurat det en selv ønsker, men ser på hvordan en kan få dette til å fungere på tvers av selskaper, på tvers av fylkesgrenser og på tvers av om det er offentlig eller privat eid. Den jobben er vi for så vidt i gang med, ved at vi prøver å ta kontakt med de største kollektivselskapene for å se på viljen deres. Her tar vi imot all hjelp vi kan få ved at en presser på overfor sine lokale politikere og sine partier om å vise en åpen vilje til det. Vi har selvsagt ikke tatt en beslutning i dag om hvilken aktør som eventuelt skal kommersialisere dette, hvilken tjeneste og hvilken app-løsning en skal ha. Det vil være et arbeid som skjer i samarbeid med aktørene, og sannsynligvis vil det også måtte være en anbudsprosess i den forbindelse. Det er ting vi må se an. Fordelene med dette er det ingen tvil om. Som reisende vil du kunne sitte ett sted og gå inn på én webside eller én app og finne det reisemønsteret du trenger for din daglige pendling. En dag er det kanskje byggearbeider på jernbanen, så det er forsinkelser der, men da får du med en gang opp en alternativ reiserute som gjør at du fortsatt kan planlegge dagen din godt. Det at du kan bestille billett til dette og få alt inn ett sted – på et kort eller på en app på mobilen – istedenfor å måtte gå til nye automater hver gang, vil gjøre det veldig enkelt. Skal vi få til det alle partiene ønsker, nemlig at folk skal reise kollektivt inn til byene – rett og slett fordi det ikke er plass til alle privatbilene – tror jeg en må gjøre det attraktivt for folk som ellers ville kjørt bil, å reise kollektivt. Da handler det om frekvens, det handler om forutsigbarhet, det handler òg om å gjøre det lettvint, og et felles billettsystem vil gjøre det lettvint. Så er det en annen utfordring med dette, og det er takstsystemet. Noe av suksessen med Ruter på østlandsområdet er at man har gjort grundige ting på takstområdet. Man prøvde å få til felles billetteringssystem for 10–15 år siden, da var det så mange ulike takstgrupper og rabattgrupper både i Oslo og i Akershus mellom de ulike selskapene at det var en teknisk gordisk knute å få dette til. Skal man få til tekniske løsninger, må man gjøre prisstrukturen enkel, så det faktisk er mulig å programmere – og forutsigbart. Her er det en jobb å gjøre, og da må alle aktørene vise god vilje. Men jeg er glad for den støtten Stortinget gir til forslaget fra Venstre – i den formen det endelig fikk. Det er en veldig klar marsjordre til oss, og den skal vi levere på som raskt som mulig.