trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Det går allereie rykte om at det førre innlegget er eit av dei betre eg har halde i Stortinget.(Munterheit i salen.) Òg i denne saka vil eg takka komiteen for samarbeidet. Så har eg lyst å knyta nokre kommentarar til ho frå Senterpartiet si side. På sett og vis er det me får her, fasiten for politikken og krisehandteringa til regjeringa. Og der er det ein del eg meiner må verta påpeikt. (Munterheit i salen.) Det gjeld behovet som regjeringa har for dei stadige pressekonferansane og dei stadige markeringane. Men kva skjer etter at flomlyset er sløkt? Lat meg ta eit eksempel: utgifter til lovpålagd vedlikehald. Her skulle det løyvast ein kvart milliard kroner til næringslivet. Virke og andre var ute og jubla. No viser det seg at ein har innretta ordninga slik at ein har greidd å bruka 18 mill. kr. 18 mill. kr er det som næringslivet har fått lov til å nyta godt av – ikkje fordi behovet ikkje var der, men fordi ordninga var innretta så stramt at det ikkje var rom for å bruka meir. Det same var det med pakkereiser: Det skulle koma ein halv milliard kroner til pakkereiseselskapa. Det var jubel! Virke var ute og jubla, og andre var ute og jubla. No viser det seg at regjeringa ønskjer å trekkja tilbake 365 mill. kr. Rett nok nøyer stortingsfleirtalet seg med å trekkja tilbake berre 305 mill. kr. Det er ikkje fordi det ikkje er eit behov der ute, men fordi regjeringa har sagt at det er nok å dekkja 60 pst. – dei får ikkje meir. Det meiner eg er dårleg krisehandtering. Så har me saka om at det vart innført ein kvart milliard kroner i avgifter på fiskeri. Der skulle det koma ei kompensasjonsordning. Det vart løyvd 255 mill. kr. Det har vorte innbetalt CO 2 -avgift frå den 1. januar, men kor mykje har ein fått kompensert til no? Null! 254 mill. kr vert trekte tilbake. 1 mill. kr brukar ein på å organisera ei ordning som gjev fiskarane null kroner i kompensasjon. Ja, kanskje ein i mai neste år skal få nokre pengar. Ein har det altså veldig travelt når ein skal krevja inn avgifter, og så har ein veldig god tid når ein skal betala ut kompensasjonen. Eit siste punkt eg ønskjer å knyta ein kommentar til, er at ein fekk inn 2 mrd. kr meir på auksjonane knytte til havbruk. Det var veldig bra, men der hadde regjeringspartia og Framstegspartiet endra reglane slik at ein i staden for å få 80 pst. av dei to milliardane til kystkommunane, endar opp med å få null. Alt går inn i statskassa. Difor er me nøydde til å ta ordet og ha ein diskusjon knytt til denne saka. Det går vel delvis fram av merknadane, men Senterpartiet går imot I og V i tilrådinga, til liks med SV og Arbeidarpartiet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Det finst ei rekkje pakkereiseselskap som har det veldig, veldig tøft. Koronasituasjonen har ramma dei beinhardt, og regjeringa har altså sagt at 40 pst. dekning får halda. Mitt spørsmål er eigentleg om statsråden kan seia noko om kva som ligg til grunn når ein meiner at 40 pst. er nok. Vidare registrerer eg at etter forhandlingar i Stortinget endar ein opp på 60 pst. støtte, og Senterpartiet ynskjer å gå opp til 80 pst. Då er mitt spørsmål: Kva er det ein fryktar skal skje om ein går opp til 80 pst. dekning i denne ordninga? Og meiner ein at ein vil redda alle arbeidsplassane med 40 eller 60 pst. dekning?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Eg registrerer at då ordninga vart presentert, var ein veldig oppteken av å snakka opp tala. Då var låneordninga på 1,5 mrd. kr. No er det vel noko slikt som 1,3 mrd. kr av dei pengane ein kjem og nappar tilbake. Det var snakk om ein halv milliard kroner i støtteordninga, og så kjem ein og hentar tilbake 350 mill. kr av dei. Finansministeren snakkar ofte om at dette ikkje er som å setja ein koffert med pengar på gata og be folk om å koma og henta, men eg opplever her at regjeringa faktisk set eit pengeskap med pengar på gata og held koden skjult. Når bedriftene kjem for å få dei pengane som dei meiner dei har krav på, ja, så er det i stor grad stengt. Og når ein går på det med lovpålagt vedlikehald, er det slik at søknadsbeløpa der er på 128 mill. kr. Då er spørsmålet: Meiner næringsministeren at desse bedriftene søkte om pengar dei ikkje trengte?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Dette handlar om eit budsjett som er vedteke av regjeringspartia, med støtte frå Framstegspartiet, så det er ganske naturleg at det vert fokusert mykje på avgifter. Då dette statsbudsjettet vart vedteke, vart det sagt at ein innfører ein kvart milliard i CO 2 -avgift, men at me skulle slappa av, for ein skulle kompensera det. Ein klarer å få på plass CO 2 -avgifta frå 1. januar 2021. Det jobba ein beinhardt for å få til, men kompensasjonsordninga har ein til no ikkje sett snurten av. No trekkjer ein også tilbake til saman 254 mill. kr, og ein har berre igjen 1 mill. kr å administrera på. Då er mine spørsmål: Når ein skal driva ein føreseieleg og ordentlig næringspolitikk, bør ein ikkje då sørgja for at ein har kompensasjonsordninga på plass før ein innfører avgifta? Kva var grunnen til at det hasta slik å få innført ei CO 2 -avgift for fiskeria? Etter mitt og Senterpartiet sitt syn er fisk klimavenleg og god mat som det ikkje var behov for å leggja avgifter på.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Då får me altså veta at kompensasjonsordninga kjem på plass ein plass mellom 12 og 18 månader etter at avgifta vart innført, så ein må openbert ha hatt det travelt med å innføra ein kvart milliard kroner i avgifter på klimavenleg mat i form av villfisk. Men litt meir grunnleggjande til nye, framtidige ting: Ser statsråden i ettertid at ein burde ha jobba med denne kompensasjonsordninga slik at dei to tinga kunne ha kome parallelt, og at det ville ha skapt meir aksept og forståing i næringa enn det ein gjer no, når ein altså fyrst tek inn ein kvart milliard i auka avgifter og så let det gå mellom 12 og 18 månader før ein kjem med ei kompensasjonsordning?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Eit anna tema her er at det går godt i oppdrettsnæringa, slik at oppdrettsselskapa gjennom den siste auksjonen betalte rundt 2 mrd. kr meir enn det var budsjettert med. Av desse pengane fekk havbrukskommunane null og staten alt. Tidlegare, før regjeringa, med støtte frå Framstegspartiet, endra dette, ville kommunane ha fått 80 pst. av dette, og staten ville ha fått 20 pst. Då er mitt spørsmål: Når det kom 2 mrd. kr meir enn ein hadde venta, og fordelinga mellom kommunar og stat i 2020 og 2021 tok utgangspunkt i det opphavlege beløpet, burde ikkje kommunane då ha fått ein del av dei 2 mrd. kronene som kom som ein bonus av auksjonen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-12-17:
Ei sak som gjeld mange milliardar kroner, tenkjer eg det er verdt å bruka litt tid på. Eg registrerer at Framstegspartiet vel å sitja passiv i denne saka. Her er det snakk om å innføra ein kvart milliard kroner i avgift til fiskerinæringa. Det var lova ei kompensasjonsordning. Den vert utsett frå 12 til 18 månader. Det var lova 1,5 mrd. kr til ei låneordning til pakkereiseselskapa. 1,3 mrd. kr av dei pengane vert trekte tilbake. Det var lova ein halv milliard kroner i støtte til pakkereisearrangørane. Rundt 300 mill. kr av dei vert trekte tilbake. Det var lova 250 mill. kr til lovpålagde utgifter for fornøyelsesparkar, skiheisar osv., 230 av dei millionane vert trekte tilbake. Framstegspartiet sin reaksjon på det er å seia ingen, ingen ting. Eg synest at det iallfall var litt fart i Framstegspartiet då dei sat i regjering, men i opposisjon verkar det som om lufta har gått fullstendig ut av partiet. Det er det same når ein har planlagt at ein i løpet av to år skal få rundt 5 mrd. kr i inntekter frå havbruksnæringa, og av dei 5 mrd. kr tek ein det som ein meiner er ei rettferdig fordeling mellom kommune og stat. Eg meiner at ein er altfor statsvennleg allereie der. Men så viser det seg at det kjem 2 mrd. kr meir enn det ein hadde budsjettert med, og så seier staten og finansministeren: Me tek inn alt til statskassa, alle dei 2 milliardane. Det er ikkje snakk om 80–20-fordeling, som Stortinget tidlegare har slutta seg til. Nei, det er 100 pst. til statskassa, 0 pst. til havbrukskommunane. Eg meiner at Framstegspartiet burde ha teke seg tid til å forklara kvifor dei er med på ein slik type politikk.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-12-17:
Koronapandemien preger den økonomiske situasjonen både i Norge og i resten av verden, og regjeringen har gjennom året lagt fram en rekke tiltak for å få folk tilbake i jobb, for å øke aktiviteten i norsk næringsliv og for å bidra til langsiktig verdiskaping i privat sektor. Nærings- og fiskeridepartementets endringsproposisjon for 2020, som behandles i dag, inneholder i hovedsak bare forslag om å tilpasse bevilgninger til faktiske utbetalinger i år. De større nedjusteringene gjelder kompensasjonsordningen for utgifter til lovpålagt vedlikehold i sesongbedrifter og ordningene med tilskudd og lån til pakkereisearrangører, og jeg har merket meg merknadene fra komiteen i innstillingen. Rammen for støtteordningene for lovpålagt vedlikehold i henhold til tivoliloven og taubaneloven ble lavt utnyttet. Årsaken til det er at de lovpålagte vedlikeholdskostnadene i tivoli- og taubanebedriftene viste seg å være langt lavere enn først antatt, og at mange søkere mistet en mindre del av sesongomsetningen sin enn først antatt. Det var også knyttet stor usikkerhet til behovet da rammen ble satt. I tilskuddsordningen for pakkereisearrangørene ligger det en øvre begrensning på tilskudd på 800 000 euro. Det skyldes at ordningen ble hjemlet i EUs midlertidige retningslinjer for raskt å få ordningen opp å stå. Fire aktører nådde denne grensen etter første tilskuddsrunde, og det er ventet at ytterligere tre aktører når grensen når tilskudd skal fordeles i runde to. Disse bedriftene har hatt mulighet til å søke om lån under ordningen. De som har nådd grensen for tilskudd så langt, er store aktører som Ving, Apollo og TUI. Noen av dem er en del av internasjonale giganter, og vi må kunne regne med at eierne i slike virksomheter tar en større del av regningen enn i små og mellomstore bedrifter etablert rundt omkring i norske lokalsamfunn. De samlede refusjonene som det er søkt på grunnlag av, er om lag en tredjedel av det anslagene tilsa. Regjeringen jobber videre med å tilpasse ordninger i 2021 for de deler av næringslivet som sliter, og jeg ser fram til debatten om disse når Stortinget nå på lørdag skal behandle statsbudsjettet for 2021 på Nærings- og fiskeridepartementets område.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-12-17:
Dette var en av de ordningene som kom på plass tidlig i vår. Slik situasjonen var da, hadde vi ikke den fulle og hele oversikten. Vi måtte basere oss på de anslagene vi fikk fra aktører i markedet, fra partene i arbeidslivet, og estimatet ble satt mye høyere enn søknadsbeløpene viste seg å være. Da gjorde vi en vurdering der vi i første runde betalte ut 20 pst., for vi skulle sikre at alle fikk. Det viste seg som sagt at de omsøkte beløpene var mye mindre enn vi først hadde antatt, og da syntes vi det var naturlig å ta en ny runde på 40 pst., men vi har blitt enig med Stortinget om at andre runde skal gå opp til 60 pst. tilskuddsbeløp. Det er grunnen til at det ble en slik justering der. Man kan alltid stille seg spørsmål om man burde gjort mer eller mindre. Dette er en ekstraordning for disse, men de kan også benytte seg av andre ordninger.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-12-17:
Når det gjelder ordningen som gjelder de lovpålagte vedlikeholdskostnadene for bedrifter som faller inn under denne tivoliloven og taubaneloven, tror jeg nok vi må erkjenne at det nok har vært en forståelse av at man skulle få dekket andre typer utgifter enn det ordningen legger opp til. Grunnen til at den har blitt forholdsvis lite utnyttet, er for det første at aktørene ikke har hatt så stort omsetningsfall som man først anslo at de ville ha. For det andre er det ikke alle vedlikeholdskostnadene til disse aktørene som skal dekkes gjennom denne ordningen. Andre aktører får heller ikke dekket sine vedlikeholdskostnader, men fordi de har et lovpålagt vedlikehold, skulle vi bidra til å dekke det lovpålagte vedlikeholdet etter modell av kompensasjonsordningen og sesongfaktoren der.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-12-17:
Jo, vi har også tatt til oss de innspillene vi har fått fra disse aktørene. Det er riktig, som det ble sagt, at den var avgrenset i en tidsperiode. Det gjorde det kanskje enklere for noen aktører enn for andre å benytte seg av den, f.eks. tivoli, som har en aktiv sesong også ut sommeren. Jeg har hatt flere møter med tivolifolk og tivolibransjen, og en av tingene vi gjør nå, er at vi åpner opp for at de kan søke på denne arrangementsordningen, som vi nå jobber med å få igjennom i ESA og vedtatt her i Stortinget. Så vil det selvfølgelig være Innovasjon Norge, som skal forvalte ordningen, som må vurdere hver enkelt søknad – om de er kvalifiserte, og i så fall hvor mye de kan få. Men det er et eksempel på at vi tilpasser ordningene for å treffe en gruppe som har falt litt imellom, bedre. De hadde en aktiv sesong da de skulle ha gjort det vedlikeholdet, og det gjorde det vanskelig for dem å benytte seg av den ordningen.
Iselin Nybø (Venstre), 2020-12-17:
Noe av utfordringen for både alpinsentrene og ikke minst tivoliene er at når det gjelder de kostnadene de har knyttet til vedlikehold, var bare en liten del av dem dekket av denne ordningen, for den var rettet mot tivoliloven og taubaneloven. Så den ordningen var snever; den var ment å være en snever ordning. En av grunnene til det var at andre bedrifter – mange virksomheter – har store vedlikeholdskostnader knyttet til sin drift uten at de får penger for det. Men fordi dette var så spesielt på grunn av det lovfestede kravet, og fordi det var sesongbedrifter i starten av denne pandemien, fikk de en egen ordning, som hele tiden var ment å skulle vare bare en liten stund. Nå har vi utvidet kompensasjonsordningen. Den vil være aktuell for både tivoliene og alpinsentrene. Men i tillegg prøver vi nå å tilpasse det slik at de også kan søke på arrangementsordningen.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-17:
Koronapandemien preger den økonomiske situasjonen i Norge og resten av verden. Fiskerinæringen er relativt lite rammet, og lønnsomheten er god i alle deler av fiskeflåten. Næringen står fram som et lyspunkt i et år med tilbakeslag på mange felt. Pandemien og smitteverntiltakene har endret varestrømmer, skapt usikkerhet i verdikjeden og svekket kjøpekraften i flere av de landene vi eksporterer fisk til. Regjeringens satsing på GIEK med 20 mrd. kr har bidratt til å trygge viktig eksport. Ressursforvaltningens overordnede målsetting er å legge til rette for en forsvarlig fiskeripolitikk, som er langsiktig, lønnsom og bærekraftig. Også fiskerinæringens klimaavtrykk må reduseres. Det må derfor investeres i klima- og miljøvennlig fangst og fartøyteknologi. Fiskeflåten har i mange år hatt en lav sats for CO 2 -avgift. I tillegg har flåten hatt en refusjonsordning som i praksis motvirker incentivene for avgiften. I statsbudsjettet for 2020 vedtok Stortinget å oppheve den lave satsen og avvikle refusjonsordningen. Samtidig ble det bevilget penger til en midlertidig kompensasjonsordning for å lette overgangen for næringen. Regjeringen har foreslått en gradvis nedtrapping over fem år og at kompensasjonen utbetales etterskuddsvis, slik at kompensasjonen for 2020 utbetales i 2021. Ulovlig fiske og omsetning truer den blå framtiden. Vi trenger bedre kontroll, og regjeringen jobber nå målrettet og langsiktig med en reform av ressurskontrollen. Regjeringen mener det er naturlig at næringen selv bidrar til finansiering av kontrollen – på samme måte som de fleste andre næringstilsyn i staten. Det er også sånn at det offentlige allerede har betydelige kostnader i forbindelse med ressurskontroll. Havbruksnæringen er en viktig framtidsnæring som regjeringen satser på. I 2017 fikk vi på plass trafikklyssystemet, som legger rammer for en miljømessig og bærekraftig vekst i havbruksnæringen. Samtidig er grunnrenteskatten for næringen skrinlagt. I stedet innføres en produksjonsavgift for å gi lokale ringvirkninger til havbrukskommunene – en meget viktig avklaring for næringen. Havbruksfondet fordeler kommunesektorens inntekter fra havbruksnæringen. I 2020 og 2021 vil kommunene få en rekordstor belønning for innsatsen med å legge til rette for næringen. Fra 2022 kommer i tillegg den nye produksjonsavgiften, hvor landets havbrukskommuner kan se fram til en tid med betydelige og mer forutsigbare inntekter fra havbruksnæringen. Næringen har vokst raskt og er blant de viktigste framtidsnæringene for Norge. Regjeringen vil bygge opp under en næring som etableres og drives på en miljømessig forsvarlig måte, og vi arbeider for å sikre forutsigbarhet og konkurransedyktige vilkår slik at veksten kan fortsette i næringen.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-17:
Jeg kan da betrygge representanten med at det i dag er offentliggjort at vi har fått på plass den nye kompensasjonsordningen, slik at refusjonen kan starte i løpet av våren. Fiskeflåten, som stort sett går på diesel, har et klimaavtrykk, og CO 2 -avgiften er ment å skulle være et incentiv til å investere i ny og mer klimavennlig teknologi, også for fiskeflåten. Innretningen på den nye kompensasjonsordningen er blitt endret i forbindelse med diskusjoner med næringen, gjennom klimautvalget. Man har innrettet den ikke med hensyn til forbrukt råstoff, men gjennom fordeling basert på fartøygrupper, noe som vi tror vil gi muligheter til å komme godt ut for næringen, hvis man investerer i klimavennlig teknologi.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-17:
Det skal jeg gi representanten rett i: Denne ordningen burde ha vært på plass tidligere, men dette året har også vært ganske spesielt. Det har vært brukt mye krefter på å håndtere pandemisituasjonen vi er i. Men ideelt sett skulle ordningen ha vært på plass tidligere.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-17:
Under denne regjeringen har man fått på plass tiltak som gir betydelige ringvirkninger for havbrukskommunene. Før 2018 var det så å si ingenting som ble utbetalt i refusjon til kommunene, hvis vi sier det veldig enkelt. Det kommunene nå får utbetalt, er også mer enn man fikk i perioden 2018–2019. For perioden 2020–2021 får man en ytterligere økning i betalingen. I tillegg har man fått på plass en produksjonsavgift som gir varige, stabile inntekter. Så til en del av dem som synes at dette er for lite, vil jeg si: Storsamfunnet skal også balanseres. Det har jo vært av stor betydning å ha en finansielt sterk stat. Hele vårt velferdssamfunn er balansert opp mellom at dette gir ringvirkninger lokalt, og at storsamfunnet skal ha noen inntekter.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-17:
Kommunene får en betydelig gevinst og belønning for den innsatsen de har gjort for å legge til rette. Under denne regjeringen har man fått på plass tiltak som gir betydelige ringvirkninger lokalt, noe man ikke hadde før. Jeg synes det er grunn til å si at når representanten sier at man ikke gir noe ekstra til kommunene, er det rett og slett helt feil. Man har fått utbetalt et rekordbeløp, og det har også sammenheng med at under denne regjeringen har man fått avklart og skrinlagt grunnrenteskatt, som i så fall ville ha medført at man hadde fått mindre inntekter fra auksjonsinntektene. Kombinasjonen med en fordeling fra Havbruksfondet og en fast, stabil produksjonsavgift til kommunene vil gi veldig gode lokale ringvirkninger framover, og det har vært veldig viktig for denne regjeringen.
Odd Emil Ingebrigtsen (Høyre), 2020-12-17:
Da fordelingsnøkkelen ble vedtatt i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, visste man for så vidt ikke hva auksjonsinntektene kom til å innbringe. Så å komme etterpå og si at det skulle ha vært annerledes – ok, jeg kan godt forstå at man ønsker flere ressurser til sin kommune. Det er en ærlig sak, men det blir litt som å høre en lottomillionær si at man har vunnet for lite. Realiteten er at det har fått betydelige ringvirkninger for kommunene det som denne regjeringen har gjort. Jeg tror det er veldig viktig for å legge til rette for framtidig, ny verdiskaping. Da har man incitamenter gjennom produksjonsavgiften til å legge til rette for havbruksnæringen. Det synes jeg er kjempebra.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-17:
Det kan det.(Munterhet i salen.) Det nærmer seg jul, så det er «same procedure». (Munterhet i salen.) Vi har behov for knytte noen ord til det brevet statsråden har sendt til Stortingets presidentskap, hvor han forsøker seg på en tolkning av Stortingets fattede vedtak og samtidig forklarer hvorfor det ikke følges opp. Saken er altså at den 7. desember fattet Stortinget et vedtak om at enhver utvidelse av ulvesonen, herunder midlertidig utvidelse av nevnte sone, skulle vært opphevet fra og med 15. desember. Så registrerer vi at statsråden i brevet legger momenter fra stortingsdebatten til grunn for sin handlemåte for ikke å oppheve den midlertidige sonen fra nevnte dato. La meg understreke at i Stortinget er det vedtak som gjelder, ikke en statsråds tolkning av hva og hvem som har sagt hva i stortingsdebatten forut for vedtaket. I Stortinget står vedtaket over både hva som er referert i debatten og eventuelle merknader. Det er vedtak som gjelder – intet annet – selv om han har sendt et brev til Stortingets presidentskap. Senterpartiet tar til etterretning at Stortingets presidentskap velger å vedlegge brevet protokollen, selv om vi hadde sett at man hadde fått en behandling av brevet. Men vi varsler nå at vi kommer til å legge fram et forslag i sakens anledning i forbindelse med næringskomiteens budsjettdebatt på lørdag.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
På vegne av representantene Nina Sandberg, Siri Gåsemyr Staalesen, Eirik Sivertsen, Anette Trettebergstuen, Kari Henriksen, Jorodd Asphjell, Torstein Tvedt Solberg, Maria Aasen-Svensrud, Ingrid Heggø og meg selv vil jeg fremme et forslag om å bevare fylkenes mulighet til selv å bestemme opptaksmodeller til videregående skole.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-01-14:
På vegne av representantene Siv Mossleth, Geir Adelsten Iversen, Sandra Borch, Jenny Klinge, Liv Signe Navarsete, Hans Inge Myrvold og meg sjøl vil jeg fremme forslag om tiltak for en bedre fergepolitikk i Distrikts-Norge.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-01-14:
Jeg vil gjerne slutte meg litt til det som representanten Aasland sa, og som jeg mener statsråden bør redegjøre for, altså hvorfor han ikke vil forholde seg til det ualminnelig klare vedtaket som Stortinget gjorde for bare få år siden, og som ikke gir noe særlig rom for tolkning omkring hvordan en skal komme ned på det bestandsmålet Stortinget har vedtatt. Det er klart vi alle har respekt for at Elvestuen, som representant for Venstre den gangen, var imot det, men et klart flertall i Stortinget var for det bestandsmålet. Det er helt merkverdig at dagens regjering ikke kan forholde seg til det som Stortinget har vedtatt. Det er også ganske oppsiktsvekkende at Høyre og Fremskrittspartiet er fullstendig fraværende i alle debatter som angår denne problemstillingen. Det er jo ikke noen tvil om at i dag ligger vi langt over – vi ligger på 8–8,5 kull, og vi skal altså ned på 4–6. Det vi burde ha gjort aller først, er at vi i løpet av vinterens ulvejakt hadde tatt ut revirene i Mangen og Rømskog, slik rovviltnemndene helt korrekt foreslo og vedtok, og som regjeringen da fikk inn en klage på. Og da de fikk inn en klage på det, ventet de altså til nyttårsaften før de i det hele tatt bestemte seg for om de skulle ta ut de to revirene eller ikke. Det i seg sjøl er jo en nokså respektløs holdning, både overfor dem som er blitt berørt av disse spørsmålene, og overfor Stortingets vedtak. Det er ingen drøfting av Stortingets vedtak i det som statsråden har besluttet når det gjelder å ikke ta ut de to revirene. Tvert imot er det en vurdering omkring det spørsmålet som hører hjemme tilbake til før Stortinget gjorde et bredt vedtak om hva som skal være bestandsmålet for ulv i Norge. Så i likhet med representanten Aasland vil jeg be om at statsråden redegjør for det. Jeg synes dette er en meget viktig problemstilling for alle i denne sal. Dessverre ser det ikke helt slik ut når en ser på de partiene som er representert i salen per nå.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2020-01-14:
Dette er et forslag som er fremmet ut fra det faktum at vi ligger skyhøyt over det bestandsmålet Stortinget har satt for ulv. Men dersom det skal være noe håp om å få felt Mangen- og Rømskog-revirene i løpet av vinteren, er det slik at ulvejakten avsluttes 15. februar. Med det tatt i betraktning vil Senterpartiet foreslå at denne saken blir behandlet etter forretningsordenens § 39 c.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2020-01-14:
På vegne av stortingsrepresentantene Trygve Slagsvold Vedum, Sigbjørn Gjelsvik, Ole André Myhrvold, Emilie Enger Mehl og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om lisensfelling i ulvesonen, nærmere bestemt revirene i Mangen og Rømskog, og jeg ber om at denne saken hastebehandles etter forretningsordenens § 39 d.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2020-01-14:
Presidentskapet fremmer i innstillingen forslag til oppnevning av setteombudsmann for sivilombudsmann Hanne Harlem. Stortinget valgte i oktober 2019 kommuneadvokat i Oslo, Hanne Harlem, som ny sivilombudsmann. Hun tiltrer vervet 1. februar. Hanne Harlem har bedt presidentskapet om at hennes habilitet vurderes med bakgrunn i at hun i dag er kommuneadvokat i Oslo. Det er ikke helt uvanlig at personer som velges til verv eller utnevnes til embeter eller stillinger i det offentlige, anses inhabile til å behandle visse saker for en kortere eller lengre periode. Det har da også tidligere ved flere anledninger vært oppnevnt setteombudsmann for sivilombudsmannen for bestemte saker. I sivilombudsmannsloven er det lagt til grunn at det er domstollovens regler om habilitet som gjelder for ombudsmannen. Presidentskapet har derfor sett hen til den praksis som er fulgt ved utnevnelsen av høyesterettsdommere som har vært advokater, herunder praksis som har vært fulgt ved oppnevning av høyesterettsdommere med bakgrunn fra regjeringsadvokatembetet. Presidentskapet har i lys av dette kommet til at Hanne Harlem anses inhabil til å behandle saker som hun har hatt befatning med som kommuneadvokat i Oslo. I tillegg anses hun inhabil til å behandle andre saker som gjelder Oslo kommune, for en periode. Gjennom sivilombudsmannsloven er presidentskapet delegert fullmakt til å velge setteombudsmann. Ettersom antallet saker som gjelder Oslo kommune, vil kunne få et visst omfang, og fordi valget av setteombudsmenn gjelder ut hele inneværende valgperiode, har presidentskapet valgt å legge saken frem for Stortinget. Som setteombudsmann for alle saker, unntatt saker som gjelder nasjonal forebyggende mekanisme, foreslås valgt professor emeritus Inge Lorange Backer. For behandling av saker som gjelder nasjonal forebyggende mekanisme, dvs. behandling av saker hos ombudsmannen som gjelder torturforebyggingsmandatet, foreslås valgt professor Kirsten Sandberg. Begge de foreslåtte kandidater er erfarne jurister med meget relevant faglig bakgrunn. Jeg er derfor trygg på at de foreslåtte kandidatene vil ivareta vervet som setteombudsmenn på en god måte. Jeg anbefaler innstillingen med de forslag som er fremmet der.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
Utfordringene som denne saken har utgangspunkt i, har vi debattert mange ganger tidligere, og det er ofte slik at saker av denne karakter på et eller annet tidspunkt blir utdebattert. Men når det gjelder kobbernettet og utfordringer og konflikter knyttet til dette, dukker det stadig opp ny informasjon. Saken, slik vi debatterer den i Stortinget i dag, er ikke ny, men det kommer stadig henvendelser til oss som gjør at det ser ut som om regjeringens virkelighet ikke stemmer overens med verden der ute i Distrikts-Norge. Slik som tingene ligger an der ute i den virkelige verden, ser det ikke ut til at vi blir ferdige med å debattere Telenors kobbernett på lenge enda, og det er vel den situasjonen som forslagsstillerne ønsker å adressere. Jeg vil faktisk berømme forslagsstillerne for å adressere saken, som også vi i Arbeiderpartiet er opptatt av å finne en løsning på. Det er jo slik at ny teknologi for lengst har utkonkurrert kobbernettet på kvalitet og på hurtighet, men i utbredelse er de gamle telefonledningene suverent mye bedre enn både mobilnettet og fibernettet – ikke fordi storbyene er avhengig av kobbernettet, men fordi distriktene er det. Kobbernettet er den eneste forbindelsen mange innbyggere har til både internett og telefoni. Vi i opposisjonspartiene kan godt riste på skuldrene for å bli kvitt brysomme velgere som stadig henvender seg til oss om denne saken, men om vi gjør det, ivaretar vi ikke rollen vår som ombudsmenn for innbyggerne som sliter med å trenge igjennom den kraftige muren som regjering og storting ofte kan fortone seg som. En ny gruppe har nå begynt å henvende seg til oss. Det er bedrifter som i dag har nettleveranser gjennom kobbernettet, og som er redde for monopoliserende og dyrere nettilgang med overgang til fiber, og som i tillegg er engstelige for den såkalte redundansen i nettet. Disse gamle kablene er eid og drevet av et statlig eid selskap som regjeringen kan beordre, om man vil, og dersom regjeringen beordrer selskapet, skal de adlyde ordren. Vi har gjentatte ganger – også i statsrådens brev til komiteen i denne saken – blitt forsikret om at ingen skal bli koblet ut fra kobbernettet uten at de har en annen og bedre tilgangsmulighet, f.eks. via fiber- eller mobilnett. Vi vet ikke hvor proppen sitter, eller hva som er grunnen, men det ser ikke ut til at Telenor har skjønt dette fullt ut. I det minste har de ikke klart verken å vise eller å overbevise kundene sine i kobbernettet om dette. Dette har også undertegnede fått bevist gjennom besøk i flere bygder rundt omkring, senest i høst i Sokndal i Rogaland, og jeg tror nok statsråden kjenner den saken. Når det gjelder forslag nr. 3: Vi mener dette er et forslag som tar opp i seg et spørsmål om hvordan og hvorfor vi skal være tjent med eierskapet i Telenor, og i den sikkerhetssituasjonen som verden befinner seg i, vil det være en grei avklaring å få for et statlig eid selskap. Derfor slutter Arbeiderpartiet seg til å utrede konsekvensene av å fase ut kobbernettet. Med det tar jeg opp de forslagene som vi er med på, og det gjelder forslag nr. 1, 2 og 3.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
På nettsiden E24 kunne vi i juli i fjor lese om en ny mobil løsning som Telenor er i ferd med å fase inn. Statsråden har gjentatte ganger sagt til Stortinget at ingen skal miste nettilgangen ved at kobbernettet kobles ut eller ikke vedlikeholdes. Senest i forrige uke fikk vi en mail fra ordføreren i Selbu: «I Selbu får nå mange kuttet kobberlinjer, men dette UTEN at det kommer erstatningsprodukter(disse har selvsagt ikke tilgang til fiber/kabelnett) (disse har selvsagt ikke tilgang til fiber/kabelnett) Hva vil statsråden si til disse innbyggerne?
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
Takk for svaret. Det gir ikke nettilgang at en gang på gang står og sier at dette ikke skal skje. Den samme ordføreren skrev i et leserinnlegg, en kronikk, i Adresseavisen den 7. januar: «Nei, Norge er ikke digitalisert. Norge er bare deldigitalisert og i høyeste grad skjevdigitalisert. Det er mye som mangler før hele Norge er digitalisert, det er faktisk mye som mangler før hele Norge har brukbare telefonsignaler(…) (…) Det hadde vært interessant om statsråden kunne forklare oss hvorfor virkelighetsoppfatningen er så vidt forskjellig fra regjeringsbygningene og ut til hjemmene og rådhusene i distriktskommunene.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
Vi ser fram til at den meldingen kommer, og vi skal med glede, tror jeg, stemme for at vi skal få en forpliktende tilknytning – en mulighet på linje med vann og avløp. Jeg viste i mitt innlegg til at vi ikke vet hvor proppen sitter i kommunikasjonen mellom Telenor, Nkom og departementet. Det ser ikke ut til at Telenor kommuniserer like godt i alle distriktene om hva som skjer når kobbernettet faller ut. Jeg lurer litt på hvordan kommunikasjonen mellom Nkom, Telenor og departementet foregår, for mange innbyggere der ute føler på en sterk uro i kommunikasjonen de har med Telenor.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
Jeg vil først av alt si at jeg både tror og mener statsråden snakker sant når han har tiltro til forsikringene han får om ubrutt tilgang til nett. Men det er ikke sånn virkeligheten oppfattes der ute. Det sa jeg i min innledning, og det står jeg fast på. Grunnen til at jeg tar ordet, er at vi i dag stadig hører at det under denne regjeringen bygges mer høyhastighetsnett enn noen gang. Men i en annen sak som vi har til behandling, Prop. 35 LS for 2019–2020, den såkalte bredbåndsutbyggingsloven, er det en graf som sier noe annet. På side 15 viser en graf en massiv utbygging i årene 2005 til 2013, mens antallet tilknytninger flater ut under sittende regjering. Det dette viser, er at den utbyggingen som foregår nå der ute i distriktene, er mye dyrere enn den som var tidligere. Det er altså de dyreste områdene som står igjen, men regjeringen bevilger ikke mer penger etter hvert som de dyreste områdene nå må digitaliseres. Det er derfor vi i alle våre budsjetter i denne perioden har satt opp 500 mill. kr til tilskudd, mens regjeringen nå har klart det som vi i Rogaland kaller å «mæga» seg opp, og krype opp på halvdelen. Det er ikke nok, det viste vel innlegget til representanten Leirtrø – det er kommunene og fylkeskommunene som tar den største biten av det som er av tilskudd.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-01-14:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet, men jeg må ta ordet når statsråden lar det henge i luften at Arbeiderpartiet og opposisjonen generelt ikke har store ambisjoner for nettutbyggingen i Norge. Jeg sa i mitt siste innlegg at vi over våre alternative budsjetter bevilger dobbelt så mye som regjeringen, og hvis det tyder på at Arbeiderpartiet ikke har ambisjoner, tror jeg at statsråden bør tenke seg om en gang til. Vi har veldig store ambisjoner, og vi er veldig klare på at vi går for et digitalisert samfunn. Det er framtiden. Vi er, som vi sier i merknadene våre, ikke redd for ny teknologi, vi er redd for den gamle. Men i den overgangen må det sørges for at det er tilknytning hele veien, og det er det altså ikke overalt. Jeg må minne statsråden på at jeg måtte som representant på denne talerstolen ta opp en sak i Sokndal kommune for at den skulle kunne ordnes. Det ble ordnet etter det. Sånn kan vi altså ikke ha det.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-01-14:
Først vil jeg si at jeg tror alle her er enige om at det er et taktskifte som også går på det som gjelder overgangen fra kobbernett til andre gode digitale løsninger, og andre løsninger, som er framtiden i Norge. Likevel stiller vi spørsmål om det er fornuftig å ta en liten pust i bakken, slik at vi er sikre på at vi får med oss alle. Veldig mange bedrifter og offentlige virksomheter har kommunikasjonsløsninger med flere lokasjoner. Disse kundene kjøper en avansert løsning for datakommunikasjonstjeneste, med sikkert lukket nett. 52 pst. av disse lokasjonene har fast aksess via kobber, dvs. at ca. 145 000 slike lokasjoner kommuniserer via kobberlinjer i Norge. De er avhengig av 100 pst. oppetid. Er statsråden trygg på at alle som mister kobbernettet, får et fullgodt alternativ, slik at utfasingen ikke hindrer digitaliseringen i Norge i nærmeste framtid?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-01-14:
Det vi snakker om, er å beholde backupløsninger inntil man får nye løsninger på plass. Det er det som er bekymringen fra alle dem som henvender seg til oss. Et annet eksempel er at kobber i dag for mange er eneste redundante alternativ til mobil, og hvis dette forsvinner, vil mange virksomheter miste sin beredskap. Ingen har utredet konsekvensen av å stenge ned et nasjonalt nett som leverer både til helsenettet, nødnettet og mange andre samfunnskritiske virksomheter. Jølster er et eksempel. Når fiberaksessen kuttes og mobiloperatørene er i samme masta, blir det dødt. Det er planlagt et nytt nødnett i 2026. Fra kobbernettet etter planen utfases i 2022 til nytt nødnett er klart i 2026, er det ikke avklart hva som skjer med nødnettet. Synes statsråden dette er tilfredsstillende?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-01-14:
Jeg vil bare ta opp tråden nok en gang. Det vi snakker om i dette forslaget, er at vi ber om at det skal være en konsekvensutredning, og at man skal være sikker på at det man gjør, får den effekten man ønsker. For enkelte brukere, og spesielt mange viktige brukere for samfunnet, det være seg næringsdrivende eller offentlige aktører, er det faktisk ikke slik at det er kapasiteten som er det viktigste, det er oppetiden. Det er det at man har en sikkerhet. Og når over 50 pst. av de som er på helsenettet, faktisk har kobber som en aksess, er det vel berettiget, statsråd, å være bekymret. Eller er det ikke det?
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-01-14:
Bedrifter og virksomheter i distriktene gir tilbakemeldinger om at en utfasing av kobbernettet kan føre til svakere konkurranse i distriktene. Ny utbygging av fibernett er da ofte ikke regulert i Telenors plikt til å gi tredjepart tilgang til nettet. Det er vel blitt nevnt så vidt tidligere her også. Av hensyn til at tilliten til at avgjørelsen som blir tatt i Telenor, er riktig, er det viktig at det gjennomføres en konsekvensutredning av kobbernettet. Det er også et viktig poeng her. Kobbernettet er viktig for samfunnssikkerhet og beredskap. Sentral infrastruktur som bredbånd er et naturlig monopol, og det er derfor samfunnsøkonomisk fornuftig at offentlig sektor har et ansvar. Det er dermed ikke sagt at det er de som bygger ut overalt, men at de har et ansvar for utbygging og forsyning av bredbånd. Staten som eier må da sørge for at lønnsomhetsvurderinger ikke kommer i konflikt med samfunnsoppdraget. Når jeg sier det sånn som jeg sier det nå, tror jeg de fleste forstår hva Senterpartiet legger i den merknaden. I sitt svar til komiteen viser statsråden til at statens viktigste oppgave er å sørge for gode rammevilkår for kommersielle aktører. Dette vitner etter Senterpartiets syn om en ensidig eierskapspolitikk. Man klarer ikke å ha balansen mellom det offentlige ansvaret og det som er kommersielle interesser, og det går dessverre ofte på by og land. Det er fortsatt ca. 145 000 virksomhetslokasjoner som er koblet på kobbernettet i Norge og bruker det til virksomhetskritisk kommunikasjon. Bedrifter og offentlig sektor bruker som regel kobberlinjen som primæraksess og i tillegg til en mobil backup. Det er ikke kapasiteten de er ute etter, det er tilgjengeligheten. Dette ser man også i alle anbud fra større virksomheter, der alle forespør fastaksesser som primærlinje. Det må vi ikke glemme. Det er mange som stiller det som et krav i anbudet sitt. Det nasjonale nødnettet er i stor grad koblet på kobbernettet. Det er planlagt et nytt nødnett, som jeg sa, i 2022. Telenor er ofte bygd inn mot Telenors kobbersentraler. Når kobbernettet stenges, vil dette få en konsekvens som per nå ikke er kartlagt. Disse alternative transportnettene er kritisk for den nasjonale robustheten i kommunikasjonstilgjengelighet. Norsk Helsenett er kjernen i det digitale Helse-Norge. I 2018 ble det sendt rundt 215 millioner unike meldinger over Helsenettet. Det gjelder henvisninger, epikriser, labsvar, røntgenbilder osv. Helsenettet er et nettsamfunn med ca. 6 000 medlemmer. Disse må ha en garanti før kobbernettet blir utfaset.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2020-01-14:
Vi er selvfølgelig opptatt av at det ikke skal være noe lavere krav til distriktene enn til byene – jeg må bare slå det fast. Vi er også opptatt av at det må bevilges mer penger, og av at det må gjøres på forskjellige måter der det ikke er et kommersielt grunnlag og der staten må ta et ansvar for å løfte opp de siste, om det er 14 pst., 20 pst., eller hva det nå enn måtte være. Det vi også har tatt til orde for i denne debatten, er at det er forskjell på brukere. Noen er opptatt av oppetiden og sikkerheten for at folk skal få betalt på kortterminalen sin og få sendt meldinger til apoteket om resepter, osv. Det er de som er mest bekymret nå, og som vi må ivareta. Vi må ha en garanti for at det er oppetid inntil alternativene er på plass.
Jon Gunnes (Venstre), 2020-01-14:
I går kveld ringte det på døra hjemme hos meg, og der sto det en selger fra Telenor som skulle tilby bredbåndsforbindelse til mitt hus, omtrent midt i Trondheim sentrum, for nå skal man fase ut kobbernettet i mitt område. Så det er ikke bare distriktene dette gjelder. Moderniseringen og omleggingen til fiber foregår over hele landet. Jeg må si at jeg egentlig er imponert over den farten som dette drives med, og hvis man har tenkt å få faset ut kobbernettet innen utgangen av 2022, ser jeg det bare som en veldig stor fordel at man faser ut så fort som mulig. Men til Senterpartiets forslag her: For et år siden var jeg også veldig skeptisk, da vi fikk de første meldingene om at Telenor drev og sendte ut brev om at man ikke skulle vedlikeholde, men fase ut osv. Det var litt skremmende opplysninger og litt raske beslutninger, for vi så jo at vi kanskje ikke var i stand til å gjennomføre det uten noen lovnader om at det skulle være en erstatning. Så har det foregått en god debatt, en god diskusjon, en god dialog om hvordan dette skulle gjøres. Hele komiteen var hos Telenor og fikk gode opplysninger for ikke lenge siden, og vi vet at også statsråden har tatt tak i de forskjellige tingene, og Nkom er virkelig på banen med hensyn til det som skrives i det notatet som statsråden sendte i anledning denne saken. Jeg stoler på at Nkom og digitaliseringsministeren i sitt departement gjør jobben sin og snakker sant når man forteller hvordan man skal håndtere dette framover. At man er så mistroisk med hensyn til at dette ikke skal foregå på en god måte, og mistroisk til at dette ikke er godt nok opp mot de krav som eventuelt skal stilles, synes jeg er litt merkverdig, når vi egentlig har hatt en meget god debatt rundt omkring. Jeg skjønner at kunder – og likedan for mitt vedkommende – er skeptiske når det blir så hurtige skifter, og ikke minst har jo kobbernettet fungert veldig bra til mitt behov og mange andres behov. Det har ikke vært noen toppkvalitet på hastigheten, men det har fungert, og det har vært stabilt. Vi husker alle at vi har hatt fasttelefon, og at vi har kunnet ringe den på en god måte. Men i dag er det nye krav, det er nye, moderne teknologier, og det gir oss så mange nye muligheter. Jeg tror ikke vi skal bremse den utviklingen som er, og jeg synes at Arbeiderpartiet har et godt sitat i sine merknader med hensyn til at fremtiden er lys når det gjelder teknologi. Faren er at vi ser oss bakover og tror at det siste steget i moderne teknologi allerede er tatt. Selgeren i går kveld var ganske god, så han overbeviste meg om at jeg selvfølgelig måtte skrive under på at jeg ville kjøpe disse nye tjenestene av ham. Nå skal det nok sies at det – etter en introduksjonspris og selvfølgelig et veldig godt tilbud med rabatter og diverse – nok blir en dyr ordning. Å hente data og bruke data er ganske dyrt i Norge. Det er en annen debatt, men det har jo Venstre påpekt ved flere anledninger, så det får vi komme tilbake til en annen gang.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-01-14:
Telenor har offentlig forsikret om at de ikke skal plukke ned kobbernettet før det er fullgode alternativer på plass for innbyggerne og bedriftene i det aktuelle området. Når vi får denne typen rapporter til oss, melder vi det selvsagt til Telenor. Vi er opptatt av at Telenor følger opp løftet de har gitt, fordi vi i denne omstillingsfasen må sikre at innbyggerne og bedriftene ikke blir skadelidende. Det er ingen tvil om at moderniseringen av kobbernettet er en god og nødvendig ting, men det er altså i omstillingsfasen vi er nødt til å sørge for at alle bedrifter og privatpersoner kommer godt ut av det, og det vil vi selvfølgelig følge opp overfor Telenor. Jeg har selv ikke fått den henvendelsen fra Selbu som representanten refererer til, men vi tar selvfølgelig dette ad notam.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-01-14:
Den kronikken representanten refererer til, leste jeg, og jeg sendte også inn et svar. Adresseavisen har ikke funnet hjerterom til å sette det på trykk ennå, men forhåpentligvis vil det skje etter hvert, ikke minst nå som det har blitt gjenstand for oppmerksomhet her i stortingssalen. Jeg er ikke enig i bildet som tegnes av at hele Norge ikke er digitalisert. Sammenlignet med andre land har vi en fantastisk utvikling på dette området, men det er fortsatt utfordringer. Jeg er ikke fornøyd før alle har en tilfredsstillende bredbåndsdekning og en tilfredsstillende mobildekning i dette landet – hver eneste husstand, hver eneste bedrift. Det er jo bakgrunnen for at vi foreslår leveringsplikt på bredbåndstjenester – det som skal sikre at befolkningen får et grunnleggende godt tilbud, og at bedriftene får det samme – og for at vi legger frem en ny stortingsmelding der vi skal lage nye mål for bredbåndspolitikken, nå som vi ser ut til å nå de målene vi satte oss i Digital agenda i 2016.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-01-14:
Den uroen skal vi selvsagt ta på alvor. Min kommunikasjon med Telenor er god, og mitt inntrykk er at Telenor har besøkt samtlige av landets kommuner og hatt møte med alle de ordførerne som har ønsket å møte dem, for å lage en plan for hvordan overgangen fra kobber til alternativer skal foregå. Jeg har inntrykk av at Telenor tar denne oppgaven på alvor. At det da likevel kan skje feil, tviler jeg ikke på, men vi må sørge for at vi er tydelige overfor Telenor om at det ikke skal skje. Jeg har lyst til å si at jeg er glad for at representanten fra Arbeiderpartiet ikke har stilt seg bak tilnærmingen som Senterpartiet og SV har i merknaden, hvor man ønsker at det offentlige skal overta ansvaret for forsyningen av bredbånd i hele landet. Det ville være et stort tilbakeskritt for utbyggingen av kritisk infrastruktur i Norge.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-01-14:
Jeg tror det er viktig å minne om at det også oppstår feil på kobbernettet. Det er ikke slik at det at man har kobbernett, gjør at man har et fantastisk tilbud med 100 pst. oppetid, som aldri slår feil. Tvert om er det slik at vi stadig opplever flere og flere feil på kobbernettet fordi det er gammelt, og i mange områder av landet meget gammelt. Det er færre kunder, og dermed er det også mer krevende å holde kobbernettet i forsvarlig stand fremover. Vi trenger dette skiftet over til en annen og mer moderne teknologi. Det mener jeg er et fornuftig skifte, som vil gi bedre tjenester både for husholdningene og bedriftene enn det man kan få over kobbernettet. Jeg tror ikke Senterpartiets tilnærming til hvordan vi skal få det til, nemlig at staten skal ta fullt ansvar for utbyggingen, slik det fremgår av merknaden, vil være svaret på hvordan det skal løses. Det er ikke det som har gjort at Norge er blant de landene i verden som har aller best infrastruktur på dette området. Tvert om er det det å la markedet bidra til å gjøre en god jobb som har gjort at vi har fått det til.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-01-14:
Beslutningen om at nødnettet skal flyttes inn i de kommersielle mobilnettene fra 2026, er fattet, og så jobber man nå med en konseptvalgutredning for å se på hvordan det kan gjøres på en fornuftig måte. Jeg er enig i at man må beholde backupløsninger inntil man har gode alternativer på plass. Det er nettopp det Telenor sier at de skal, og som vi er påpasselige med at Telenor faktisk gjør. Alle tilbakemeldinger om det motsatte tar vi selvsagt opp med Telenor. Så er det slik at vi er nødt til å se på den reguleringen vi har for sektoren i lys av Telenors beslutning om å legge ned kobbernettet. Den beslutningen kom rett etter at gjeldende regulering ble fastsatt, og Nkom har varslet endringer og presiseringer av de forpliktelsene som er pålagt Telenor i bredbåndsmarkedet som en følge av beslutningen om å fase ut kobbernettet. Dette kommer vi selvsagt til å følge nøye med på fremover.