trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henrik Asheim (Høyre), 2019-10-03:
For det første er det helt riktig at vi må sørge for at Norge har flere ben å stå på. Derfor må vi ha en næringspolitikk som skaper nye bedrifter, og derfor er vi uenige med Arbeiderpartiet i f.eks. forslagene om økte skatter og avgifter for næringslivet og flere reguleringer. Det er verdt å minne om at denne regjeringen strammet inn handlingsregelen, fra 4 pst. til 3 pst. Vi har ligget under 3 pst. i oljepengebruk hvert eneste år. Hvis Arbeiderpartiets problem er at vi er for avhengige av oljepenger, har de et langt større problem. De foreslo senest i revidert nasjonalbudsjett å bruke mer oljepenger enn det regjeringen la opp til. Hvis vi skal klare å gjøre den omstillingen, handler det ikke om hvor mange kroner det er på det enkelte budsjett, men om å investere for den omstillingen som er helt nødvendig for å skape nye næringer. Jeg mener det er helt åpenbart at den ikke-sosialistiske siden og den ikke-sosialistiske regjeringen har en helt annen politikk for å skape arbeidsplasser og investeringer enn det den rød-grønne siden samlet sett har, med alle de eksemplene på uenighet mellom partiene som jeg brukte tid på også i mitt innlegg.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-10-03:
For å begynne med beredskap: Det er en av de virkelig store utfordringene vi har. Vi ser at regjeringen nå bygger et nytt beredskapssenter – Arbeiderpartiet har vært noe uklare i det spørsmålet – og det kommer nye helikoptre. Vi har også en egen beredskapsminister, som sørger for å holde dette sammen. I tillegg til det er kritikken fra representanten Sandtrøen at vi ikke bruker 12 mrd. kr på helse. Grunnen til det er at vi nådde målene med 9 mrd. kr. Så hvis Arbeiderpartiet er veldig bekymret for oljepengeavhengighet, men bare ser på tallet og ikke på målet, nemlig at ventetidene går ned og flere får behandling – resultatene kommer for mindre penger enn vi trodde det kom til å koste – blir det dyrt når man skal styre landet på et eller annet tidspunkt. Derfor tror jeg at valget i 2021 også kommer til å handle om dette: økonomisk ansvarlighet og det å sørge for å få mer ut av de pengene vi bevilger, i stedet for bare å se på beløp og prosentsatser.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-10-03:
La meg begynne med å si at det ikke er slik at denne regjeringen har forandret Norge. Norge er forandret, og når Norge er forandret, må man noen ganger også gjøre endringer i forvaltningen av landet vårt eller i måten vi løser ting på. Jeg tror det farligste som kan skje et land som Norge – en liten og åpen konkurransenasjon i en stor verden – er stillstand, hvor man sier at alt var bedre før. Det er ikke å stå stille; det er sakte, men sikkert å skyves bakover. Så til spørsmålet om tingrettene: Det er et ekspertutvalg som har foreslått dette. Vi har ikke konkludert på hvordan det skal videreføres. Det må regjeringen diskutere. Men det er verdt å minne om at en av dem som ikke har støttet akkurat den løsningen, men som har påpekt viktigheten av tunge fagmiljøer innenfor domstolene, er barneombudet, som sier at det er viktig at man har solide fagmiljøer der. Hva som blir resultatet av dette, kan selvfølgelig ikke jeg stå og love nå, for vi har ikke behandlet det i Høyre. Vi har bare fått en rapport. Men det er klart at man også må lytte til de kreftene som sier at for svake fagmiljøer i domstolene kan gå ut over menneskers rettssikkerhet.
Henrik Asheim (Høyre), 2019-10-03:
Dette var en helt ny måte å argumentere for boligskatt for vanlige folk på, ved å si at dette handler om industripolitikk. Det gjør det selvfølgelig ikke. Når det gjelder investeringer i sekundærboliger, har jo denne regjeringen endret på det, sammenliknet med den rød-grønne regjeringen, som SV – så vidt jeg husker – hadde finansministeren i. Det er vi som har endret det slik at den beregnes på samme måte som andre investeringer. Men der jeg tror at representanten Knag Fylkesnes og jeg er uenige, er i spørsmålet om hvorvidt boligen til folk skal være et skatteobjekt eller et sted hvor man bor. Jeg tror de aller færreste står i et valg mellom enten å kjøpe seg leilighet til familien sin og barna sine eller å kjøpe aksjer i Kværner. Jeg tror de aller fleste har det som den store investeringen i sitt liv. Derfor skal ikke det være et skatteobjekt, sett med Høyres øyne. Det skal derimot sørge for at for dem som vurderer å investere i eiendom som en investering, så skattlegges det nå likt med andre investeringer.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Representanten Tajik var inne på kommunevalet og kva me kan forventa oss av Arbeidarpartiet sine ordførarar, både når det gjeld klima, og når det gjeld deltid, osv. Dessverre blir det fleire av dei. Trass i at dei gjorde eit dårleg val, høyrde me tidlegare i dag at 60 pst. av alle nordmenn vil bu i ein kommune med Arbeidarparti-ordførar eller -byrådsleiar. Når me ser den endringa mot venstre Arbeidarpartiet no tek, vil me oppleva – i tillegg til det som vart sagt – at ein går til angrep på velferdsprofitørar, og at ein er oppteken av å rekommunalisera fleire og fleire tenester. Det må mange i Noreg sjå fram til at Arbeidarpartiet skal gjennomføra. Spørsmålet mitt går på pensjon. Representanten snakka om vanlege lønsmottakarar. Dei får òg pensjon. Ein er imot at dei som leverer tenestene, skal få innskotspensjon. Ein vil tilbake til ytingspensjon. Eg lurer på om talskvinna på området kan forklara kvifor det er greitt at 1,4 millionar vanlege lønsmottakarar skal ha innskotspensjon(presidenten klubbar) (presidenten klubbar)
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Det er interessant å høyra Gjelsvik fyrst snakka om å seia nei til alle røyrleidningar og etterpå seia at me skal ha god marknadstilgang. Det er i så fall litt selektivt kva tid ein skal ha marknadstilgang og ikkje. Når me har naturgjevne fordelar i Noreg og kan produsera rein og god kraft, synest nokre av oss det er greitt at me òg deler med andre sånn at dei kan sleppa å produsera kolkraft i same grad som dei gjer i dag. Spørsmålet mitt går òg på energipolitikken. Då Stortinget behandla energimeldinga, las eg at Senterpartiet i lag med Miljøpartiet Dei Grøne, SV og Arbeidarpartiet, som er partia dei ofte samarbeider med, var einige om at dei ville be regjeringa sørgja for at «dagens avgifter på fossilt drivstoff og forurensende transportmidler gradvis økes». Dette er me i Framstegspartiet sterkt ueinige i. Me meiner at folk i heile landet treng bil og skal kunna ha råd til å køyra bil. Mitt spørsmål til Senterpartiet er: Meiner ein framleis det ein meinte den gongen, at ein gradvis skal auka utgiftene for dei som køyrer bil, i heile Noreg?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
Så vidt eg veit, har me berre ein konge i Noreg, og han var her i går og las ei god trontale. Me har kjempa imot mange av dei avgiftene som representanten no refererte til. Dei har vorte påført oss av stortingsfleirtalet, men likevel er det samla skatte- og avgiftstrykket gått ned med oss i regjering. Mitt spørsmål handlar ikkje om kva Framstegspartiet meiner om avgifter, for det trur eg alle veit – at me vil ha lågare avgifter, spesielt på bilkøyring. Mitt spørsmål er kva Senterpartiet meiner om det. Er ein einig i eigen merknad om at ein gradvis skal auka desse avgiftene, eller har ein no kome på nye og betre tankar og meiner, likeins med Framstegspartiet, at folk i heile landet treng bil og då må kunna ha lågare avgifter?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2019-10-03:
Representanten startet innlegget sitt med å si at vi ikke bygger landet gjennom nedleggelser, og det er jeg selvfølgelig aldeles enig i. Det gjelder ikke minst når vi skal styrke bosetting og næringsliv i distriktskommuner. Landbruket er den viktigste distriktsnæringen, og vi ser at stadig flere har blitt tvunget til å legge ned arbeidsplassen sin på grunn av rovdyrproblematikken. Særlig så vi det etter blodbadet i Nord-Østerdalen i fjor. I år er det samme på gang igjen, og mange er veldig hardt rammet. Regjeringens rovdyrpolitikk er en politikk for nedleggelse. De siste årene har vi hatt en kraftig økning av ulvestammen, og den spres over stadig nye kommuner i beiteprioriterte områder. Vi er nødt til å gjøre noe med dette. Derfor har Senterpartiet foreslått stående fellingstillatelse på ulven som herjer i Trøndelag og i Hægebostad, Lyngdal, Kvinesdal og Åseral. Vil Arbeiderpartiet støtte dette forslaget(presidenten klubber)(presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Ådne Cappelen i SSB kunne i sommer dokumentere at Norge og norsk økonomi blir mer oljeavhengig. I 2018 var Norges underskudd i handelen med utlandet – hvis man korrigerer for oljen – på hele 250 000 mill. kr. Bare på de fire siste årene ble underskuddet i Norge forverret med over 50 pst. Dette står i sterk kontrast til det Høyre-leder Erna Solberg lovte på sitt landsmøte før høyreregjeringen tiltrådte. Hun sa: «Arven etter Jens Stoltenberg er et mer oljeavhengig Norge», og det skulle visstnok bli en omstilling av norsk økonomi. SSB-tallene dokumenterer at arven etter Erna Solberg er et veldig mye mer oljeavhengig Norge. Derfor vil jeg ha et svar fra Høyres finanspolitiske talsperson: Hva er årsaken til dette spektakulære løftebruddet?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det er riktig: Dette handler om hvordan pengene skal investeres. Da kan vi ta to andre sentrale løftebrudd som Erna Solberg har hatt som statsminister. Flertallet i denne salen ga regjeringen kritikk for den manglende oppfølgingen på beredskapsområdet. Et tredje konkret løfte som ble gitt før høyreregjeringen tiltrådte, var at sykehusene skulle styrkes med 12 mrd. kr. Også de konkrete løftene har blitt brutt på tydeligst mulig måte. Da må spørsmålet bli: Når man bryter de sentrale løftene – ett etter ett – er det da feilprioriteringer i budsjettarbeidet på Stortinget som er årsaken, eller er det regjeringen som ikke klarer å følge opp de lovnadene de gir?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det er vår felles oppgave her på Stortinget å sørge for en bedre styring av landet vårt. Forskjellene mellom folk øker. Norsk økonomi blir stadig mer oljeavhengig, og nå fikk vi akkurat bekreftet at forsvarsevnen er for svak. Det er derfor vi må ha en mer handlekraftig og framtidsrettet ledelse av landet. Arbeiderpartiet er klare – vi bygger trygghet for folk. Derfor vil vi forsterke Hæren. Derfor vil vi sørge for at vi alle får pensjon fra den første krona vi tjener, uansett hva vi jobber med. Derfor vil vi heller øke investeringene i vårt felles helsevesen enn å demontere rettigheter til uføre eller privatisere og sentralisere grunnleggende tjenester. Det beste med Norge er at vi har vært et land med små forskjeller mellom folk. Vi har jobbet for hverandres lykke. Når vi nå derimot opplever kutt i vanlige folks velferd, leder det oss på en uheldig vei. Den velferdsstaten som arbeidsfolk og folkevalgte har bygd opp, har hele veien hatt tydelige mål – fordeling og framtidstro – at dagen i morgen skal bli litt tryggere enn i dag, og at morgendagen skal gi sosiale framskritt. For vi vet at felles trygghet er et valg, og det har vist seg som et klokt valg. Den kortsiktige festen for de rikeste kan bli dyr for det brede lag av befolkningen. Historien har lært oss at fellesskap fungerer bedre enn kortsiktige, ideologiske og individualistiske krumspring.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Det var interessant å høyre innlegget til representanten Asheim. Han sa at det må strukturelle endringar til for å handtere klimakrisa, og at klima- og miljøtrusselen er den største i vår tid, men det var lite konkret om kva ein skal gjere. Noko eg har utfordra Høgre på tidlegare, er strukturelle problem når det gjeld pengar. Kvar skal pengane investerast i dette samfunnet? Viss vi skal klare å få til det store, grøne skiftet, må vi jo investere i det store, grøne skiftet. Men måten vi har lagt opp skattesystemet på osv., gjer at det i dag faktisk er meir gunstig å investere pengar i eigedom enn i andre næringar, ny industri, grønt skifte osv. SV har føreslått å gjere nettopp den vridinga, slik at det blir meir gunstig å investere i det nye i staden for å plassere pengar i eigedom. Kvifor er det da gunstigare å investere i eigedom enn i industri og andre næringar under dei blå-blå?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Detaljkunnskapen om justisbudsjettet har ikkje eg. Men det eg har jobba mykje med, er objektsikringsarbeidet til regjeringa. Det kontrollkomiteen avdekte i det arbeidet, var massive utfordringar for politiet – politiet er ikkje rigga til å ta det ansvaret dei skal ta i kritiske situasjonar for nasjonen Noreg. Vi gjekk inn i det arbeidet med mål om å ruste politiet for nettopp den oppgåva, i fleire omgangar. Både i førre stortingsperiode og i denne omgangen fekk regjeringspartia massiv kritikk for ikkje å ruste politiet for dei oppgåvene vi som samfunn står overfor. Da vi behandla dette i Stortinget, tok vi også til orde for å gi regjeringa løyve til å kome med den typen midlar i budsjetta. Det kom da for seint, men det kom litt i siste budsjett, så vidt eg kan hugse.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Eg kan verken bekrefte eller avkrefte om det faktisk er tilfellet. Det kan godt hende at vi har budsjettert på heilt andre måtar enn det representanten her peikar på. Men denne typen detaljkunnskap kan ikkje representanten forvente å få svar på frå ein tilfeldig representant frå ein heilt annan komité i ein trontaledebatt – det kan ein ikkje. Men det vi kan diskutere, er noko som eg har jobba med, objektsikringa. Politiet skulle ha sikra sine installasjonar, sine objekt, innan 2015. På dette feltet lovde regjeringa at dei faktisk hadde gjort dette innan fristen, altså ut 2015. Så viste det seg i etterkant at det hadde ein faktisk ikkje gjort – ein låg faktisk langt bak når det gjaldt å sikre objekta sine. Og så vidt eg forstår no, er det berre halvparten av dei kritiske objekta til politiet sjølv som er sikra. Så eg synest det er merkeleg å få kritikk frå regjeringspartia, som sjølve har ansvaret for det manglande sikkerheitsarbeidet, når dei får kritikk frå opposisjonspartia som har peika på desse manglane – systematisk og over tid.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Det er mange ting ein kan seie om dei ulike rovdyrsonene, om kva som er klokt. Vi har eit rovdyrforlik i Noreg i dag der vi seier at vi skal ha rovdyr i Noreg. Da er den naturlege konsekvensen at vi skal ha ein berekraftig bestand av rovdyr. Da må det vere ein eller annan stad i dette landet ein skal ha desse rovdyra, for ein kan ikkje ha rovdyr under berekraftig nivå dersom ein faktisk skal ha rovdyr i Noreg. Så er spørsmålet: Kvar skal ein ha dei? Vi trur at i ulvesona kan ein ha fleire dyr og i andre område færre dyr. Det er detaljspørsmål som eg trur verken representanten eller eg på ståande fot kan ta no. Men det at ein jaktar f.eks. på jerv i låglandet på Austlandet der det ikkje er sau, er spesielt, for det fører til vidare belastningar på å ta ut rovdyr andre stader.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Takk for eit godt og omfattande spørsmål, vil eg seie. Vi trur ikkje at det er den sosiale tenkinga i norsk politikk ein skal bruke pauseknappen på i dårlege tider. Vi trur at det å tenkje breitt sosialt, ha eit samfunn med små forskjellar og sterk velferd er ein av nøklane til å kome seg gjennom tøffe tider. Det er det historia vår har vist, at i våre aller beste dagar som nasjon er det nettopp ein sterk fagbevegelse, koordinerte lønsoppgjer, samanpressa lønsmodellar og gode velferdsordningar for alle som har gjort at vi har kome oss best mogleg gjennom tøffe tider. Det sikrar at folk lettare kjem i arbeid, held på arbeidet, blir behandla godt på arbeid, osv. Så til regjeringa sin strategi i dette arbeidet: Den ser ut til å vere at ein kuttar i skattar til dei aller rikaste i samfunnet vårt, og så legg ein byrda over på folk som verkeleg treng velferd, og aukar samtidig forskjellane i samfunnet. Vi trur det er ein elendig strategi dersom målet er å skape eit godt samfunn for alle.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-10-03:
Fisketurisme har eit enormt omfang. Det blir kvart år sett av rundt 7 000 tonn torsk til dette føremålet, men forsking viser at det truleg er veldig mykje meir enn det. Nokre antydar at det er opp mot 30 000 tonn, at det er heilt ute av kontroll, og at det også kan få betydning for forholdet vårt til Russland, som vi forhandlar torskekvoter med. Heilt tilbake til 2016 begynte SV å føreslå tiltak på dette området. Da blei vi stemde ned av regjeringspartia på at vi i det minste burde innhente kunnskap om dette området. Vi blei stemde ned av regjeringa på at ein skulle få obligatorisk registrering av bedriftene, og at det skulle vere krav til sikkerheit på båtane fordi utanlandske fisketuristar er overrepresenterte i dødsulykker på havet. Til og med det stemde ein imot. Men vi fekk i det minste gjennomslag på Stortinget for at ein skulle rekne om til rund fisk ved utførsel. Det var i 2016, og regjeringa har framleis ikkje levert på dette området. Når har statsråden tenkt å levere noko som helst?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-03:
Norge har gjennom mange tiår, lenge før EØS-avtalen, hatt et velfungerende handelssamarbeid med andre land. Norge er en åpen økonomi som er avhengig av handel med andre land. Hvis en holder fisk utenfor, har vi hatt tollfri adgang til EU-markedet for alle industrivarer siden slutten av 1970-tallet. Selvsagt skal et framtidig handelssamarbeid bygge på at vi skal ha god markedsadgang, men vi må også sørge for det bl.a. lederen av det største forbundet i privat sektor er opptatt av, som organiserer noen av de ansatte i bedriftene som representanten Ebbesen viser til: Vi skal både sikre markedsadgang og være herrer i eget hus og sørge for at vi har styring på viktige områder som energipolitikk, industripolitikk, transportpolitikk og arbeidsmarkedspolitikk. Det har vi ikke i dag under EØS. Derfor er det behov for et alternativ.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-03:
Når det gjelder kraft og eksport av kraft, er det helt riktig at Senterpartiet er uenig i at det er fornuftig å eksportere kraft som en ren råvare ut av Norge. Det er mye viktigere å bruke det som har vært et konkurransefortrinn for norsk industri og industrireising i Norge – tilgang til kraft til en konkurransedyktig pris – i Norge. Det samlede kraftoverskuddet i Norge innebærer ca. 0,4 pst. av kraftbehovet i Europa. Istedenfor å satse på å eksportere det, bør vi satse på å bruke det til arbeidsplasser i Norge. Til det som går på avgifter: Her står kongen av avgifter, representanten Njåstad, som representant for Fremskrittspartiet. Det har jo aldri vært høyere avgifter i Norge enn under Fremskrittspartiets finansminister. Også avgiftene på drivstoff har økt – i tillegg til avgiften på el og på andre områder.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-03:
Jeg beklager at jeg plasserte rojale titler på representanten Njåstad, men det han derimot ikke kan komme seg unna, er at han representerer et flertall i denne salen som hvert år legger fram forslag og vedtar statsbudsjett. I de forslagene har avgiftene økt år for år. De er over 5 mrd. kr høyere nå – avgiftene i sum i Norge – enn det de var da Senterpartiet satt i regjering. Det er et faktum om den politikken og politiske prioriteringen som Fremskrittspartiet har stått for, der det har blitt massive skattekutt til dem som har mest fra før, mens vanlige folk har fått økte bompenger og økte avgifter. Det er en svært uklok politikk.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-03:
Forslaget om å legge ned Norges største akuttsykehus, Ullevål sykehus, har opprørt svært mange. Det er svært mange pasienter som har protestert, innbyggere i Oslo og Oslo-området. Det er et fagmiljø – traumemiljøet ved Oslo universitetssykehus på Ullevål – som har advart på det kraftigste. Tidligere administrerende direktør ved Ullevål sykehus, tidligere Arbeiderparti-statsråd Tove Strand, har vært en av de tydeligste stemmene for å utrede Ullevål som alternativ, i kombinasjon med å få Aker som lokalsykehus for hele Groruddalen, ta unna kapasitet på Ahus og droppe de gigaplanene en har på Gaustad. I det nye bystyret i Oslo er det flertall mot planene om å legge ned Ullevål sykehus. Vil Arbeiderpartiet nå støtte et forslag om å utrede Ullevål sykehus som alternativ for framtiden?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-03:
Jeg spurte ikke representanten Kjerkol om byrådsforhandlingene i Oslo. Jeg bare konkluderte med at det i det innvalgte bystyret i Oslo er flertall for å utrede Ullevål som alternativ, og spurte representanten Kjerkol om Arbeiderpartiet i denne salen vil være enig i og støtte at en bør utrede Ullevål som alternativ. Det handler jo om å ta vare på Norges største akuttsykehus, om et fagmiljø – traumemiljøet – som advarer på det sterkeste mot å bli splittet opp, og samtidig om muligheten til å kunne utvikle Aker som et lokalsykehus for hele Groruddalen og stoppe de gigantiske planene på Gaustad, som en både økonomisk og faglig har sterke motforestillinger mot, og som kan ramme sykehustilbudet andre steder i Helse Sør-Øst. Derfor spør jeg nok en gang representanten om Arbeiderpartiet er villig til å støtte en utredning av Aker som sykehus for framtiden?
Margunn Ebbesen (Høyre), 2019-10-03:
Representanten, som også har vært leder av Nei til EU, har vært aktiv i å påpeke at vi bør si opp EØS-avtalen og eventuelt erstatte den med en handelsavtale. Vi har mange dyktige bedriftsledere og ansatte der ute som selv påpeker viktigheten av en EØS-avtale for nettopp å sikre arbeidsplassene i Distrikts-Norge. Verksdirektøren på Elkem sa det så klart: Å si at EØS-avtalen lett kan erstattes med en handelsavtale, må være mangel på forståelse av hva den er, for uten denne avtalen, som sikrer markedsadgang for våre varer, og som også er med og sikrer samarbeid innen miljø, forskning og kompetanse, vil ikke Elkem kunne drive industri i Norge. Jeg har to spørsmål: Tar denne bedriftslederen feil? Når vi ser kaoset rundt brexit og Storbritannia, tør virkelig Senterpartiet da sette i gang en prosess som vil true arbeidsplasser og bosetting i Distrikts-Norge?
Margunn Ebbesen (Høyre), 2019-10-03:
For Høyre i regjering har det vært viktig å sikre et bærekraftig velferdssamfunn. Derfor har det vært viktig å få flere i jobb, inkludere alle i samfunnet og samtidig sørge for at vi innfrir klimamålene. I distriktsfylket Nordland går det så det suser. Dette har vært gjentatt flere ganger fra denne talerstolen, men det må visst gjentas mange ganger før alle tar det inn over seg. På mine reiser i Nordland møter jeg engasjerte bedriftseiere som i lag med dyktige ansatte hver dag jobber for å utvikle sin bedrift og sikre arbeidsplassene. Det viktigste av alt er at de gjør det i et klimaperspektiv. Celsa i Mo i Rana sysselsetter direkte og indirekte rundt 500 ansatte. De har som mål å kutte CO 2 -utslippene med 50 pst. innen 2030. De siste årene har de investert 450 mill. kr på CO 2 -reduserende og energieffektiviserende prosjekter. De har benyttet seg av regjeringens satsing på Enova, SkatteFUNN og forskning for å delfinansiere disse prosjektene. Det samme bildet fikk jeg presentert hos Elkem Salten, som holder på med en storstilt ombygging for energieffektivisering. De har også benyttet seg av viktige regjeringsstøttede ordninger og investert for rundt 2 mrd. kr siden 2013. NOx-utslippene er redusert med over 40 pst. – tilsvarende utslipp fra 300 000 biler. Så har vi den kanskje mest voksende aktiviteten i Distrikts-Nordland, nemlig havbruk. Her skjer det mye spennende, både innenfor tradisjonelt havbruk, og ikke minst innenfor lukket merdeteknologi. AkvaDesign i Brønnøysund startet i det små med forsknings- og utviklingskonsesjoner. Nå er de rundt 40 ansatte og har 34 lukkede merder som driftes på 6 forskjellige lokaliteter. Ingen lus er registrert siden oppstarten i 2012. Dette er innovasjon og miljømessig bærekraftig satsing i Distrikts-Norge. Felles for disse bedriftene og de fleste av arbeidsplassene i Distrikts-Norge er at de er avhengige av EØS-avtalen. Jeg sier det slik verksdirektøren på Elkem Salten sa det: Å si at EØS-avtalen lett kan erstattes av en handelsavtale, må være mangel på forståelse av hva den er. Elkem Salten eksporterer mer enn 90 pst. av omsetningen på over 1,5 mrd. kr. Uten denne avtalen – som også er med på å sikre samarbeid innen miljø, forskning og kompetanse – ville ikke Elkem kunne drive industri i Norge. I mitt spørsmål til representanten Gjelsvik i replikkrunden spurte jeg ham om verksdirektøren tok feil. Fikk jeg svar? Nei.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Takk for et viktig spørsmål. Barnevernet er ekstremt viktig, som representanten sier, for å hjelpe de ungene som dessverre ikke får den oppveksten de fortjener. Derfor har vi styrket barnevernet. Det gjennomføres enormt mye arbeid på feltet, og Stortinget har de siste årene også vedtatt mange endringer som kommer til å tre i kraft de neste årene: Jeg er spesielt opptatt av kompetanse, styrking av kompetanse. For 2019 bruker vi 90 mill. kr til kompetanseheving, som jeg mener er viktig. Men jeg er enig med representanten Trettebergstuen i at bemanning er viktig. Derfor er jeg veldig glad for at det siden 2013 og fram til 2018 har vært en økning på 1 300 ansatte i barnevernet. Det er et stort løft. Og barnevernet styres kommunalt, slik at det er kommunene som har gjort det løftet, fordi vi har tro på at de kjenner problemstillingene best. Og hvis jeg ikke husker helt feil, er det en økning på 27 pst., altså et kraftig løft som kommunene har kunnet gjøre, takket være en god kommuneøkonomi fra denne regjeringen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Først vil jeg bare si at å snakke om å skyve ansvaret over på kommunene, mener jeg er helt feil. Hvem er det som har ansvar for det kommunale barnevernet? Det er kommunene, og prinsipielt trodde jeg at Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet var enige om at det bør være kommunalt, nettopp fordi kommunene kjenner situasjonen best. Det er de som kan se på hvordan man skal jobbe best for disse barna. Er det å ha enda flere ansatte i barnevernet? Er det å etablere miljøarbeidere? Er det tiltak på skolen? Dette vet kommunene best, og jeg tror det er viktig at de fortsatt har det ansvaret. Men vi holder på politikken. Vi har gjennom budsjettforlikene de siste seks årene vært med og styrket barnevernet. Det har betydd mye for de mest sårbare ungene. Når det gjelder ideelle aktører, er regjeringsplattformen, hvis en leser den, også tydelig på nettopp det, Jeg er i gang med å følge opp det som var et anmodningsvedtak fra Stortinget – som Kristelig Folkeparti også sto bak – som jeg tror vil både styrke kvaliteten og bedre det tilbudet som ungene får.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Dette er feil. For det første er det som jeg sa, at når det gjelder ideelle aktører, er vi i gang med det arbeidet og følger opp det anmodningsvedtaket. Jeg har svart Stortinget om det før. Dette var en viktig prioritering for Kristelig Folkeparti, fordi vi tror at det ikke bare er det offentlige som har gode løsninger, vi tror også på ideelle. Derfor har vi vært med på å styrke den sektoren, og det jobber vi videre med. Når det gjelder øremerking, er det noe øremerking i budsjettene i dag, men jeg vil også advare mot å tro at bare det å øremerke midler til barnevernet, er det som gir den beste løsningen. Faktisk er det sånn at i noen tilfeller er det blitt bevilget mer penger fra kommunen når det ikke er øremerket, fordi det også kan bli et slags tak på antall stillinger, sånn at en får midler til f.eks. å kunne ansette én ny i barnevernet. Når det ikke er øremerket og de får gode bevilgninger fra kommunene, velger de å ansette flere. Dessuten er det kommunene som vet best. Kommunene sitter tettere på, og det er ikke alltid sånn at det er én ekstra i barnevernet som er det beste tiltaket. Det kan være andre typer ordninger, og det må kommunene få lov til å styre selv.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Nå har vi, som representanten er godt kjent med, nettopp avsluttet en høring om ny barnevernslov. Det jobber vi iherdig med oppfølging av, og det kommer en sak til Stortinget i løpet av denne perioden om en modernisering av loven og viktige endringer som gjøres der. Noe av det aller viktigste vi gjør – sammen med at det har kommet 1 300 nye ansatte i barnevernet fra 2013 til 2018, som er et kraftig løft – er kanskje kompetanseløftet. Jeg er glad for at vi gir store summer hvert år. Jeg tror vi bruker 90 mill. kr i inneværende år på kompetanseløftet. Vi forbedrer f.eks. samtaleprosessen i fylkesnemnda. Det vil kanskje komme en sak allerede til våren. Vi er i gang med å følge opp på veldig mange områder. Og når det gjelder det internasjonale fokuset – representanten viser til EMD – er det noe vi tar på det største alvor, og som vil være en del av oppfølgingen når vi skal lage og sende ny barnevernslov til Stortinget.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Mitt utgangspunkt er nok det samme som Barneombudets, som kommenterte det spørsmålet, at vi vet veldig mye om utfordringene, og vi er i gang med målrettede tiltak på de feltene og for de utfordringene vi ser. Sånn sett tror jeg en kommisjon kan forsinke arbeidet og ikke nødvendigvis være det vi trenger akkurat nå. Jeg er glad for representantens spørsmål og innretningen på dem, for det handler om hvordan vi som politikere kan være med på å bygge opp tilliten til de ansatte. Vi vet at det å jobbe i barnevernet må være en av de mest krevende jobbene. Man jobber med spørsmål som er så viktige for familiers liv og for ungers liv, og vi vet at det nesten uansett er krevende dilemmaer de står i. Derfor er kanskje noe av det viktigste budskapet å sende ut at de aller fleste sakene barnevernet jobber med, heldigvis er frivillige tiltak, der barnevernet er inne og hjelper familier. Det er bare i ytterst få tilfeller at man må gå til det skritt å bruke enten tvang eller omsorgsovertakelse. Dette har vi et veldig stort fokus på, og jeg lover representanten at det skal komme mange saker de neste årene.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2019-10-03:
Først vil jeg berolige representanten med at eksemplet han viser til, ikke vil få kutt, for dette vil gjelde nye tilfeller. Så vil jeg presisere veldig tydelig – og det brukte jeg også mye av mitt innlegg på – at Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for ekstremt mye god politikk, som betyr veldig mye for dem som har dårlig råd. Det budsjettet som kommer på mandag, vil bety en stor forskjell i veldig mange menneskers liv. Det vil bety en styrking for familier – og ikke minst for de familiene som har dårlig råd. Et eksempel på det, og der jeg vet at vi er enige, er økningen i barnetrygden for i år – og ikke minst 3 600 nye kroner for neste år. Når det gjelder arbeidsavklaringspenger for unge, mener jeg at det er et riktig grep å ta. Det er krevende, men det handler om å styrke innsatsen for at flere unge skal komme i jobb. Siden 2000 har økningen på AAP og uføre vært på 50 pst., og vi vet at bare én av fem kommer ut i arbeid fra AAP. Da må vi ta noen grep. Nå styrker vi oppfølgingen, så dette er ikke et kutt. Det er en vridning fra stønad over på tiltak, slik at enda flere unge mennesker skal komme seg ut i jobb.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Barn som sviktes av sine aller nærmeste, fortjener et samfunn og politikere som gir alt for at disse barna skal få et bedre liv. Men det går knapt en uke uten medieoppslag om de skrikende behovene for flere folk i barnevernet. Fagfolk er bekymret og har stadfestet det i rapport etter rapport, i NOU etter NOU. Riksrevisjonen har kommet med tydelig kritikk, og med den prisverdige heierna-kampanjen viste de ansatte i barnevernet at de har fått nok – det går ikke lenger. De trenger flere kollegaer for å kunne gi de svakeste ungene våre et bedre liv. Vi i Arbeiderpartiet har foreslått et barnevernsløft, en kvalitetsreform med øremerkede stillinger, og at de kommersielle kreftene skal fases ut. Dette var Kristelig Folkeparti enig i – før de kom i regjering. Nå er de del av en regjering som er imot dette. Hvordan vil statsråden forklare folk – de som nå gjør opprør – at Kristelig Folkeparti valgte makt og regjering foran en skikkelig opprusting av barnevernet?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Statsråden skyver her ansvaret fra seg og over på kommunene. Det syns jeg er merkelig, med det opprøret som nå er der ute. Det at de ansatte i barnevernet sier så tydelig fra at dette ikke går lenger, syns jeg statsråden skal ta på alvor og ta ansvaret for. Det er underlig at Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet, mens Kristelig Folkeparti var i opposisjon, sammen gjorde et godt stykke arbeid for å få barnevernet opp og gå igjen. Det var slik at da Arbeiderpartiet foreslo øremerkede penger til flere stillinger i barnevernet, var Kristelig Folkeparti med. Da vi foreslo å fase ut de kommersielle kreftene i barnevernet og fase inn ideelle og statlige, var Kristelig Folkeparti enig i dette. Da vi foreslo en kvalitetsreform for barnevernet, var det noe som Kristelig Folkeparti støttet. Ingen av de tre punktene støtter dagens regjering. Vi var på linje; Kristelig Folkeparti har skiftet kurs. Mener da statsråden at det var feil at Kristelig Folkeparti støttet Arbeiderpartiets tre punkter for et styrket barnevern?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Kristelig Folkeparti i opposisjon var altså for øremerkede penger til flere stillinger i barnevernet. Dagens høyreregjering er imot. Kristelig Folkeparti i opposisjon var med Arbeiderpartiet på at de kommersielle kreftene skal fases ut, og at de statlige og ideelle kreftene skal ta over plassene. Ingenting av dette har dagens regjering gjort. Hva synes egentlig statsråden om Kristelig Folkeparti og hans eget gjennomslag i regjeringen for de svakeste barnas beste?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Det er denne statsråden som har ansvaret for barnevernet vårt, og det er ingen enkel oppgave om dagen. Som det ble snakket om, er det opprør blant de ansatte og press fra bl.a. Barneombudet for å få flere stillinger og mer ressurser. Samtidig har vi nå blitt dømt i Den europeiske menneskerettsdomstol i Lobben-saken, og det er 26 saker om det norske barnevernet som skal behandles der. I tillegg har det kommet en rekke offentlige rapporter og utredninger som peker på manglende organisering og mye kvalitativ problematikk. 28 pst. av befolkningen sier nå at de ikke har tillit til det norske barnevernet. Det har jeg. Men teoriene om hva som er galt, om alt som ikke fungerer, og om løsningene, er veldig mange. Jeg lurer derfor på om statsråden mener han og departementet har den fullstendige oversikten over alle sider ved barnevernet som fungerer og ikke fungerer – for ikke å snakke om hvorvidt han har løsninger på alt som ikke fungerer.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Takk for svaret. Jeg tror dessverre at verken statsråden, departementet eller noen andre har nok oversikt eller taket på alle utfordringer i barnevernet. Det kommer nok gode forslag i ny barnevernslov. Ja, kompetanseheving kommer til å hjelpe på noe, men er det nok for å få gode folk til å bli stående i en jobb som bl.a. får så mye hets? Fosterhjemsproblematikken er et kapittel for seg. Vi har jo ikke engang lovregulert fosterhjem og fosterfamilier. Parallelt med at det nå avdekkes altfor mange graverende saker av media og i rapporter, er det mange kommuner som gjør godt og nyskapende arbeid innenfor barnevernsarbeidet sitt. Hvordan kan statsråden sørge for at vi får avdekket alt – alt som er bra, og alt som ikke fungerer – og virkelig få satt barnevernets utfordringer og behov på dagsordenen? Mange tar til orde for en barnevernskommisjon, en uavhengig gransking, som samlet ser på alle sider ved dette komplekse saksområdet. Hva tenker statsråden om å vurdere en slik kommisjon?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-10-03:
Det var så god stemning her i sted, så jeg håper det er greit at jeg drar på med litt ros, siden jeg er opposisjonspolitiker. Aller først vil jeg gi ros til representanten Bransdal fordi hun peker på de store, flotte og fine forlikene vi har hatt i Norge. Hun minner oss om det. Så vil jeg rose Kristelig Folkeparti for at de alltid har vært med på veldig mange av de viktige forlikene vi har hatt for å løfte distriktspolitikken. Og sist, men ikke minst, vil jeg rose Kristelig Folkeparti for at de her i dag klart har slått fast at de ikke vil støtte den ekspertrapporten som kom, om å legge ned to av tre tingretter. Hva så da med den andre ekspertrapporten som har kommet denne uka, som er enda mer distriktsfiendtlig, nemlig den fra kraftskatteutvalget, som vil rasere 157 kraftkommuners økonomi? Hva mener Kristelig Folkeparti og ikke minst representanten Brandsdal, som er kommunalpolitisk talsperson, og som har vært ordfører i 18 år, tror jeg, i kraftkommunen Vennesla? Det fortjener også ros. Hva mener Bransdal og Kristelig Folkeparti – vil de heller ikke(presidenten klubber) støtte den rapporten? (presidenten klubber)
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Arbeiderpartiet leverer sine alternative budsjett i balanse. Det har vært budsjetter som har satset på de viktigste tingene i folks liv – en trygg og tilgjengelig helsetjeneste, en velferdsstat som er der når en trenger den, og en offensiv næringspolitikk som gjør at vi kan etablere en ny næring i distriktene som gir inntekter. Representanten Agdestein og jeg kommer fra samme valgkrets. Vi kommer fra samme fylke også, men fylket har endret seg. Jeg leser Trønder-Avisa, og der ser jeg at hver gang regjeringen foreslår sentraliseringer, er representanten Agdestein imot. Representanten Agdestein har også vært veldig bekymret for fastlegeordningen, som jeg vektla i mitt innlegg. Så jeg er litt overrasket over at representanten Agdestein er mer bekymret for Arbeiderpartiets garantier, ettersom jeg hører hennes klare røst hver eneste gang hennes egen regjering sentraliserer landet.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Jeg synes det er en rørende omsorg fra Høyre når man mener Arbeiderpartiet lover for mye. Jeg kan forsikre om at når Arbeiderpartiet kommer i regjering igjen, vil våre statsbudsjett gå i balanse. Det er en veldig fin avklaring representanten Agdestein gir, både om tingrettene og om utvalget som har sett på skatteinntektene for kraftbransjen, at det ikke er regjeringens politikk allerede nå å avklare at man vil gå videre med det. Det skal bli spennende å følge. Men situasjonen for Agdesteins uttalelser lokalt har vært den samme når det har gjeldt sentraliseringen av Nord universitet, og også når det har gjeldt budsjettet for lokalsykehusene i Trøndelag. Den listen er lang, men budsjettene som representanten Agdestein stemmer for, reflekterer dessverre ikke det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Jeg forhandler ikke om byrådsmakt i Oslo. Det hadde vært morsomt, men jeg er dessverre ikke invitert i så måte. Når det er snakk om Oslo universitetssykehus-prosessen, handler jo den om man – for de neste 30 årene – skal se for seg tre akuttsykehus i Oslo eller fire. Vi mener at man i hovedstadsregionen er ekstra forpliktet til å bygge med sikte på å bruke ressursene best mulig, og den mest begrensede ressursen helsetjenesten har i dag, er tilgang på dyktige fagfolk. Hvis Senterpartiet ønsker at man skal ha et fjerde nytt sykehus i Oslo innenfor Ring 1, 2 eller 3 – jeg sier alltid feil når jeg prøver meg på det – vil det åpenbart ha konsekvenser for alle sykehus i resten av landet og deres tilgang på spesialister. For oss i Arbeiderpartiet haster det å få bygd Aker sykehus, og derfor bør det være framdrift i prosjektet.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Jeg svarte på hva Arbeiderpartiet mener om Aker sykehus for framtiden. Vi mener at det haster med å få bygget Aker sykehus. Til det som handler om sykehusstruktur i Oslo: Jeg må si jeg er overrasket over Senterpartiets iver etter å få bygget flest mulig akuttsykehus i en by hvor man har muligheter til å høste større synergier av å samle regionale funksjoner, slik alle andre regionale helseregioner har gjort. Jeg skal prøve å utfordre representanten Gjelsvik på ett resonnement. Rammen for helsetjenesten i Norge – uansett hvem helseministeren er – er de faglige kravene til behandling. De skal være like gode overalt. Når traumemiljøet er så tydelig på hva de trenger for å drive nasjonalt traumesenter i det nye universitetssykehuset i Oslo, forventer jeg at Helse Sør-Øst(presidenten klubber) utreder det videre, med de premissene for å bygge(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Den 25. september innkalte fylkeslegen i Finnmark og Troms Helse Nord til hastemøte om luftambulansen etter flere bekymringsmeldinger, både fra Finnmark legeforening, fra flysykepleierne om bord i flyene og fra ansvarlig medisinsk personell ulike steder i Finnmark. Tre måneder etter at den nye operatøren har tatt over denne kritisk viktige tjenesten, er ikke regulariteten og beredskapen slik den skal være. Gjentatte ganger har statsråden blitt utfordret på denne tjenesten og forsikret Stortinget om at tjenesten skal være i full drift, og at beredskapen skal være god. Hva tenker helseministeren i dag, etter alle disse advarslene, og når man fortsatt ikke har en stabil tjeneste?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Kravet til tilgjengelighet i den nye kontrakten er 100 pst., men selvsagt med muligheter for noen timer utmelding, slik at man kommer nedover på 90-tallet. For juli sier operatøren selv at man var nede på 69 pst., hvor oppdragsgiver har måttet la HF bidra med kompenserende tiltak. Jeg blir bekymret når helseministeren trekker pusten fordi dette ikke har ført til noen dårlige pasienthistorier – hittil. Men medisinsk personell i Øst-Finnmark uttaler tydelig frustrasjon over manglende informasjonssystemer. De vet ikke hvor de kan hente informasjon, og de har heller ingen informasjonsplikt fra operatøren, men får en status fra dag til dag om utmeldte fly. Å stå opp om morgenen og være ansvarlig for pasientene i sitt område og plutselig se at et fly ikke er tilgjengelig, kan ikke være bra. Hva tenker statsråden om det?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2019-10-03:
Arbeiderpartiet har lovt og lovt ting, nærmest strødd om seg med lovnader i det siste, både i budsjett og i valgkamp, uten at det har blitt klart hvordan løftene skal finansieres. Riktignok har Arbeiderpartiet sagt at de vil øke skattene framover med 15 mrd. kr, men selv med en så stor skatteskjerpelse er ikke de nye gratisløftene finansiert. Bare løftene om gratis offentlig tannhelsetjeneste, gratis SFO og skolemat vil koste mer enn dette. Regnestykket går altså ikke opp. Hvis alle løftene skal innfris, må skattene faktisk opp et sted mellom 25 og 30 mrd. kr – ikke fra dag én, men når løftene er fullt innfridd. Mener Arbeiderpartiet at det er ansvarlig politikk med en så stor skatteøkning og det å sende en så stor skatteregning til bedriftene, når det vi trenger framover, er å skape flere jobber i privat sektor rundt om i hele landet – nye, smarte, grønne, trygge jobber som skal sikre velferden framover?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2019-10-03:
Da må jeg nesten be representanten Kjerkol konkretisere hva hun mener. Hvis hun sikter til f.eks. kraftskatt og tingrettsstruktur, er det noe regjeringen ikke står bak, men det er aktuelle politiske saker som vi sikkert begge er opptatt av. Forstår ikke representanten Kjerkol at det oppleves som om Arbeiderpartiet har forlatt rollen som ansvarlig styringsparti når man driver den form for overbudspolitikk som vi har sett i valgkampen, når man lover mer enn man kan finansiere, og når man ikke har dekning for løftene i eget budsjett og vil sende regningen ut til familier og bedrifter?
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2019-10-03:
Jeg er ikke så veldig overrasket over at Arbeiderpartiet ikke spør meg om klima, for å være helt ærlig. Så vet jeg at Arbeiderpartiet prøver å etablere det som en sannhet at forskjellene øker, men det er jo ikke sånn. Ulikhetene i Norge er langt mindre enn i andre land – vi er faktisk et av verdens likeste land. I motsetning til venstresiden mener vi i Høyre at veien ut av fattigdom er gjennom arbeid og ikke gjennom trygd. Det er altfor mange mennesker som står utenfor arbeidslivet, og derfor har vi tatt grep både for å lansere en integreringsdugnad og for å få flere i jobb. Likevel er situasjonen den i Norge i dag at det vel er rundt 100 000 barn som vokser opp i familier med vedvarende lave inntekter, og barn føler dette på kroppen på en helt annen måte enn det vi voksne gjør. Det er derfor vi har innført tiltak som f.eks. aktivitetskort, tredoblet pengene til nasjonal tilskuddsordning og økt bostøtten, og satser, tror jeg – hvis jeg husker dette riktig – rundt 180 mill. kr på barnefattigdom i 2019 alene.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2019-10-03:
Til det med motivasjon: Folk flest har fått beholde mer penger enn de hadde under den rød-grønne regjeringen. Ulikhetene er mindre i Norge enn i veldig mange andre land, men jeg er veldig glad for at representanten tar opp akkurat det med ulikhet. Jeg tror veldig på at skal vi få gjennomslag for en god klimapolitikk, og skal vi få hele Norge med på det grønne skiftet, er vi nødt til å ha tiltak som gjør at det ikke rammer dem økonomisk. Det må være en situasjon som gjør at du kan leve et vanlig liv. Det trenger ikke å være vondt og vanskelig å drive klimapolitikk. Vi trenger ikke å legge opp til at det blir en vanskeligere hverdag for folk flest. Jeg tror vi er nødt til å klare å kombinere det og ha to tanker i hodet samtidig.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2019-10-03:
Når det gjelder kraftskatteutvalget, er det, som representanten sier, et forslag som er lagt fram, og så må vi vurdere det. Men kommunene skal ikke frarøves inntekter. Det har også vår parlamentariske leder snakket om tidligere i dag, så det tror jeg vi skal ta med ganske stor ro. Det som jeg synes er litt fascinerende når jeg hører Senterpartiet i denne salen, er hvordan Senterpartiet alltid er imot alt. Senterpartiet er imot klima, imot kabler, imot energisamarbeid, imot kvotesamarbeid, imot ting som kutter utslipp, imot å bruke avgifter for å styrke klimaet, og – som det eneste partiet i Stortinget – imot en klimaavtale med EU. De er imot styrkingen av politiet, imot styrkingen av kommunene og imot at Norge skal samarbeide med andre land. Det begynner å bli veldig mye «imot». Det er veldig interessant og positivt når Senterpartiet kommer med forslag til løsninger, men dessverre synes jeg ikke det skjer så veldig ofte. Jeg ønsker meg et Senterparti som er tydeligere på løsningene i stedet for bare å være imot.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2019-10-03:
Først vil jeg takke representanten for et svært godt spørsmål og muligheten til å oppklare eventuell uklarhet. Jeg tror vi kommer til å bli så godt som utslippsfrie i Norge innen 2050. Granavolden-plattformen er tydelig på at utslippene skal reduseres med 90–95 pst. innen 2050. Det vi derimot ikke vet, er hvordan kvotesystemet ser ut om 30 år, eller om det i det hele tatt er kvoter igjen. Derfor må det planlegges for å få til dette innenlands. Jeg tror både Erna, Ola og Terje kommer til å nyte pensjonstilværelsen i et nesten utslippsfritt Norge i 2050.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-10-03:
Det har vært interessant å høre Høyres representanter i denne debatten. De er fornøyd med egen innsats, beskriver ting og har ingen nye ambisjoner verken på arbeid, helse eller – nå sist – på klima. Samtidig ser vi at ulikhetene vokser i Norge. I Stavanger, min hjemby, er min påstand at Høyre tapte valget nettopp fordi de sviktet lokalt i bekjempelsen av den økte barnefattigdommen og de økende forskjellene. Derfor har jeg et litt prinsipielt spørsmål. Høyres logikk er tydeligvis at de rike motiveres av å få mer, de kan få skattekutt i milliardklassen, mens de som har minst, motiveres av å få mindre, nå sist med dette massive kuttet i minstelønnen til unge på arbeidsavklaringspenger: Kan representanten fra Høyre forklare hvordan denne logikken henger sammen?