trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Pål Farstad (Venstre), 2014-05-22:
Først vil jeg takke forslagsstillerne fra SV for at de tar opp denne viktige saken, og jeg vil også takke saksordføreren for en god gjennomgang av saken. Fiskeri som næring og fiske som yrke er viktig i Norge. Vår tilknytning til havet, vår kystkultur, som er basert på fiskeri som næring og fiskeryrket som egen profesjon, har vært – og er – viktig for Norge, og det kommer til å bli enda viktigere i framtiden. Av den grunn må yrkesrelatert utdanning ha en sentral plass og faktisk bli premiert hvis vi som nasjon skal ivareta tradisjonsrike næringer – og fag, slik som fiskerfaget. Fiske er ikke et yrke som kan læres på skolebenken alene, selvfølgelig. Praktisk erfaring er like viktig. Samtidig er vi nødt til å sørge for at elever som har valgt å bli fiskere, sikrer seg utdanning og opplæring av høy kvalitet, og i den sammenheng er tilgang på skolekvoter viktig. Norske fiskerier er strengt regulert. Det gjelder både hvem som har rett til å fiske, altså adgang til å fiske, og hvor mye den enkelte båt har rett til å fiske, altså hvor store kvoter det enkelte fiskefartøy har rett til å ta opp av havet. Alt dette skjer innenfor en totalkvote av bestemte fiskeslag, og det er derfor ikke helt uproblematisk at skolekvoter spiser av de etablerte fiskefartøyenes kvoter. Samtidig er skolekvoter så viktig for utdanning og formell opplæring av framtidens fiskere at det er helt riktig, og det er viktig, å sette av fiskekvoter til dette formålet. Venstre er enig med fiskeriministeren, slik det framkom av brevet fra Nærings- og fiskeridepartementet, i at fiskekvoter ikke skal finansiere undervisning, men at elever, og kanskje også lærlinger, skal få reelle muligheter til en viss innføring i praktisk fiske. Derfor ser jeg fram til at fiskeriministeren foretar en gjennomgang av skolekvoteordningen når det gjelder kvotenes størrelse og innretning, og ikke minst når det gjelder spørsmålet om ungdom som tar fiskeriutdanning kan få med seg en lærlingkvote om bord i den båten der han eller hun skal være lærling. Det kan være et godt incitament til å ta fagutdanning innen fiske og fangst og et incitament for fartøy, eller rederier, til å ta imot lærlinger.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Det jeg er opptatt av, er at vi nå skal gjøre det som Stortinget har bedt om oss, nemlig å foreta en grundig utredning om behovet videre og eventuelt hvordan det skal organiseres. Så er det klart, som også andre her har vært inne på, at hvis vi konkluderer med at det er lurt, er det kanskje et spørsmål om det skal plasseres på ett sted, eller om det bør plasseres rundt omkring i landet, slik at det er ganske nær dem som eventuelt skal bruke det. Det var også andre ting som gjorde at vi mente det var behov for en ny utredning, og at den som lå på bordet, ikke var omfattende nok. Vi kommer til å følge opp Stortingets vedtak og snart få en utredning på bordet, og så kommer vi tilbake til spørsmålet i statsbudsjettet for 2015.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Vi brukte tid på å sette oss grundig inn i saken, gå grundig gjennom rapporten fra SLF og finne ut hvilke spørsmål som ikke var belyst i den rapporten, og som vi burde få en nærmere gjennomgang av. Så registrerte jeg at representanten Pollestad i stad var opptatt av at vi hadde brukt et halvt år på utredning. Da er det jo litt fristende å kvittere tilbake med at representantens parti faktisk satt åtte år i regjering uten å greie å innføre beredskapslager for korn. Vi skal ta den tiden vi nå trenger for å få en grundig og god utredning som vi skal basere våre konklusjoner på.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Jeg mener f.eks. at det er helt på sin plass når det er snakk om å bruke mange titalls million kroner, å få gjort en grundig samfunnsøkonomisk analyse. Jeg mener det er helt på sin plass å se på land som vi kan sammenligne oss med, og se på hvordan de gjør dette – om de har beredskapslager, eller om de ikke har det. Jeg mener også det er viktig å vurdere hvordan man eventuelt skal gjennomføre en slik ordning. Jeg vil jo si at i utgangspunktet høres det lite fornuftig ut hvis en er opptatt av beredskap, å plassere alt kornet i én kurv, om man kan si det slik, som er ganske lett å angripe om noen skulle ønske det. Det som var situasjonen den gangen man hadde beredskapslagring, var at det var plassert rundt omkring i landet. Så jeg mener det var mange ting her som det var god grunn til å se nærmere på. Nå får vi den gjennomgangen, og den ser jeg fram til å få om få dager.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Det jeg forholder meg til, er det som står i en flertallsmerknad fra Stortinget, og det er at en ønsker å ha en utredning av behovet for beredskapslager for korn. Det har jeg satt i verk, slik at vi får den rapporten på bordet 1. juni. På bakgrunn av den vil jeg ta stilling til om det er behov for å innføre et beredskapslager eller ikke.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Det er mulig at jeg uttrykte meg utydelig, men det som er faktum, og som jeg har prøvd å formidle tidligere, er at vi nå har satt i gang en utredning, og at vi ikke har konkludert. Vi har nettopp bedt om å få en ny utredning fra NILF fordi vi ønsker mer kunnskap og bakgrunnsmateriale før vi kan ta en beslutning om hvorvidt det er behov for et beredskapslager for korn. Den får vi 1. juni, og når jeg får gått grundig gjennom den rapporten og vurdert den i forhold til statsbudsjettet for 2015, vil svaret på det komme der. Men jeg har altså ikke forhåndskonkludert. Jeg har fulgt opp det som Stortinget har sagt, og som jeg mener er fornuftig: å få en utredning av dette.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Som sagt mener jeg det er grunnlag for å se på flere sider av dette spørsmålet fordi jeg mener at den rapporten som ble gjort innledningsvis, ikke hadde sett på alle de faktorene som jeg mener er viktige. Jeg ser fram til å få den rapporten, som jeg nå har sagt veldig mange ganger, og vil på bakgrunn av den se hva som vil være det mest fornuftige å gjøre sett fra regjeringens ståsted. Så jeg har ikke konkludert, men jeg venter på en rapport som vil være et grunnlag for å ta en slik beslutning.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-05-22:
Det gledelege i denne saka i dag synest eg var at Framstegspartiet, ved saksordføraren, sa at han innsåg at beredskapslager for korn var ei viktig sak. Høgre og representanten Gundersen sitt innlegg støttar ikkje akkurat opp om dette – det var vel tvert om. Det å sikra produksjon av korn er det aller viktigaste, men beredskapslager er òg viktig. Vi vert jo meir og meir sårbare di meir vi importerer og vi i tillegg gjer det mindre lønsamt å produsera korn sjølve. Ser statsråden denne risikoen, eller er ho einig med representanten Gundersen i at beredskapslagring av korn er å gå baklengs inn i framtida?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-05-22:
Det står veldig bra i framlegget: «Fiskerier er ikke et yrke som kan læres ved teori og tavleundervisning alene – solid praksis må til.» Det er eg heilt, heilt einig i. Det er veldig bra at det vert sett søkelys på rekrutteringa til fiskaryrket. Dessverre ser vi aukande negative tal i alderssamansetjinga innan yrket, men det er slett ikkje heilsvart. Det finst mange gode unntak som viser at ungdom ynskjer seg inn i yrket. Søknadsmassen til rekrutteringskvota underbyggjer òg det. Elevar som har valt utdanning for å bli fiskarar, skal sjølvsagt ha opplæring med høg kvalitet som kan møta kravet frå dagens moderne fiskefartøy. Då må skulane ha høve til å tilby ei realistisk og fullverdig opplæring. Det kan gjerast på fleire måtar. Vi er alle einige om at å sikra og styrkja rekrutteringa til fiskeriyrket vil vera ei god investering for framtida, og gode tiltak i så måte vil nok bli godt teke imot av oss som i dag er her i salen. Det er også ein samla komité som er nøgd med at ein har sett i gong ein gjennomgang av og sett på innrettinga av undervisningskvotene. Det er hovudgrunnen til at Arbeidarpartiet ikkje støttar det private forslaget som ligg på bordet i dag. Det må òg seiast at det slett ikkje er heilt problemfritt viss skulane skal ha ei universalkvote der dei fritt kan velja kva art innan kvitfisk kvotene skal gjelda for. Det er veldig bra at vi i næringskomiteen er samla om at undervisningskvotene skal vera slik utforma at dei er attraktive både for næringa og eleven, og å gje eleven ei lærlingkvote kan vera ein fruktbar veg å gå. Det aller, aller viktigaste for å fremja rekruttering til yrket er likevel at yrket og næringa blir sett på som lønsame, trygge arbeidsplassar med gode økonomiske og sosiale ordningar. Det er òg ein samla komité som ser positivt på rekrutteringskvoteordninga som ei viktig ordning for å bidra til rekruttering til fiskerinæringa. Eg vil her dra fram at regjeringa Stoltenberg i sjømatmeldinga føreslo å vidareføre rekrutteringskvoteordninga og samtidig auka talet på nye deltakaråtgangar frå 10 til 20 årleg. Dersom søknadsmassen tilsa det, vart det varsla at det også kunne verta vurdert å auka ytterlegare til 25 deltakaråtgangar. Debatten kring rekruttering vil fortsetja. Vi i Arbeidarpartiet ser fram til at regjeringa kjem tilbake til Stortinget slik at vi kan få ein ny diskusjon når gjennomgangen av verkemidla for å styrkja opplæringa er gjennomført.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-05-22:
Tidligere forsvarsjef Harald Sunde uttalte i fjor sommer at beredskap handler om å tørre å tenke det utenkelige. Han tok da til orde for å gjeninnføre beredskapslagring for matkorn og å ta vare på mest mulig matjord. Hva er det som gjør at statsråden har en annen beredskapsmessig vurdering enn forsvarssjefen?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2014-05-22:
Alle vi som har lest historie, har lest om sammenhengen mellom mat og konflikt. Den meste kjente er fra 1789 – den franske revolusjonen: Hvorfor spiser de ikke kaker? Det er sikkert historieforfalskning at dronningen sa akkurat det, men poenget var jo diskusjonen om brød. Når vi tar vår egen historie, har vi diskusjonen fra 1814 og årene fra 1807 til 1813, da det var stor kornkrise og stor hungersnød i Norge. Og vi kjenner alle Terje Vigen og det som skjedde i den forbindelse. Når vi ser på bildet bak oss, er det én ting man gjør i tillegg til å skrive grunnlov, og det er å pløye jorda. Man var i en tid da mat og matberedskap var helt avgjørende. Så blir det noen ganger framstilt som at det med mat og konflikter rundt mat er noe som hører fortiden til. Det er dessverre ikke et faktum. Det er f.eks. bare å se på den store avlingssvikten på hvete vi hadde ved Svartehavsregionen for noen år siden, der Putin etterpå innførte eksportrestriksjoner og verdens hvetepriser steg med 60–70 pst. på noen måneder. Det gjorde at brødprisen på gaten i Kairo økte. En av tre hovedparoler i den arabiske våren var jo brød. Så det er ikke noe historisk fenomen. Det er sånn nå også: Blir det uro rundt brød, mat, blir det uro rundt absolutt alt. I 2008 klarte Mubarak gjennom et meget godt subsidieprogram å holde brødprisene nede. I siste runde klarte han det ikke. Det er ca. 50 pst. av befolkningen i Egypt som får subsidiert brød. Så sammenhengen mellom mat og konflikt er veldig klar. Derfor har vi den uroen vi har sett i Svartehavsregionen nå i vinter også. For det første har det vært veldig virkelig for dem som lever der. Men hvis det hadde blitt en større konflikt, hadde det igjen sannsynligvis blitt veldig stor uro i matmarkedene. I første omgang ville det påvirket roen på gaten i Kairo og andre steder i Midtøsten. Tankegangen rundt beredskapslageret for matkorn er to ting. Det ene er det Toskedal sa, at hvis mange land bygger opp beredskapslager for matkorn i overskuddssituasjoner, vil verdens matvarepriser bli mer stabile. Mer stabilitet i verdens matvarepriser er av det gode. Det er den ene tanken. Den andre tanken er at beredskap handler om å tenke det utenkelige – at det skjer en atomulykke f.eks. i Ukraina, at det blir en storkrig f.eks. i Ukraina, eller at vi får andre naturfenomen – og at vi da har en liten forsikringspremie, at vi har litt å gå på hvis det utenkelige skulle skje. På veldig mange samfunnsområder bruker vi store ressurser nettopp for å ha en sånn beredskap. Forhåpentligvis får vi aldri behov for den beredskapen, men allikevel investerer vi i den forsikringen. Det er derfor jeg håper, som Listhaug også sa nå, at man også her tør å tenke på det utenkelige, tenke på beredskapen, og at vi dermed kan få til et politisk flertall for å gjeninnføre beredskapslagring for matkorn.
Ove Trellevik (Høyre), 2014-05-22:
Eg teikna meg i seinaste laget, men det var kjekt å høyra Trygve Slagsvold Vedum snakka om beredskap. Matvareberedskapen vår har vi ikkje i samband med EU. NATO ser vi i ein større samanheng, og Noregs forsvar ser vi i ein større samanheng, i internasjonal samanheng. I 2007 var det store utfordringar med avlingane i Australia. I 2008 var det krise i Asia, og i 2010 var det, som representanten nemner, tørke i Russland. Hadde Noreg kunna sett sin matvareberedskap i større samanheng, i lag med Europa, hadde me kanskje ikkje hatt behov for å ha dei store ressursane og beredskapen i Noreg for slike varar.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Den saken som vi nå skal behandle, er et representantforslag fra stortingsrepresentantene Johnny Ingebrigtsen, Torgeir Knag Fylkesnes og Karin Andersen om å trygge rekrutteringen til fiskeriene ved å sikre skolekvoter som sørger for en fullverdig opplæring av framtidens fiskere. Som man ser av innstillingen – og den innstillingen er rimelig kort – er det enormt stor og bred enighet om det å sikre rekruttering til en av landets viktigste næringer. Komiteen er også opptatt av at undervisningskvote skal være utformet slik at de er attraktive både for næringen og for eleven. Å rekruttere til fiskerinæringen har denne regjeringen fokusert på fra dag 1. Det er mange konferanser der jeg har hatt den glede å høre på fiskeriministeren, og på de konferansene jeg har vært, har hun bestandig brukt en god del tid på å vise hvor viktig dette er. I innstillingen viser et mindretall bestående av Fremskrittspartiet og Høyre til bl.a. konferansen «Håp i havet», der fiskeriministeren deltok og brukte tid på også dette. Likeledes, på gårsdagens konferanse i Tromsø, årsmøtet til Norges Råfisklag, var statsråden igjen opptatt av dette med å få flere ungdommer inn i fiskeribransjen – for å synliggjøre bredden av karrieremuligheter innenfor sjømatfeltet, men også for å få ungdommen til å satse på fiskeri, bl.a. gjennom å gjøre driftsgrunnlaget for båtene så solid at man har en god og stabil inntekt gjennom hele året. Jeg merket meg med glede at statsråden sa at man foreslår at ungdommen under utdanning til fiskerifagene skal få egen kvote. Statsråden var også svært opptatt av mangelen på lærlingplass – en flaskehals i fagbrevutdanningen. Det var interessant å merke seg at man ser på muligheten for å innføre en egen øremerket lærlingkvote som er tilknyttet eleven som skal ha praksis om bord i fartøyet, og ikke minst at man skal prioritere å få denne saken ut på høring i vår, og tar sikte på endringer allerede i kommende skoleår. Det forteller meg at man har en statsråd som er framtidsrettet, man har en statsråd som viser handlekraft. Det er jeg svært glad for, for det er gode nyheter for ungdommene i hele landet som fiskerinæringen etterspør. Så her er det levert veldig mye bra – man er i gang med å sørge for at fiskerinæringen går en lys framtid i møte.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2014-05-22:
Det er en enstemmig komité, så vi trenger ikke å tvære denne saken så veldig langt ut. Men det er noen momenter i brevet fra statsråden som jeg gjerne vil kommentere. Vi har veldig gode eksempler på at vi klarer å skape en god læringsarena når vi klarer å engasjere næringslivet til å ta imot ungdommer. Vi har mange yrker der man er gode på det med lærlingordninger, der man er gode til å hente inn unge mennesker og skaper en god læringsarena i bedriften, og man knytter unge mennesker til næringen på en veldig bra måte. I så måte er forslaget om egne lærlingkvoter også innenfor fiskeriene veldig spennende. Det er en næring der man har muligheten til å lære bort veldig godt gjennom praksis og gjennom å ta unge mennesker om bord i fiskebåten. Dette ble også, som saksordføreren sa i sitt innlegg, veldig godt mottatt av medlemmene på Råfisklagets årsmøte, nettopp av den grunn at en lærlingkvote også vil gi et økonomisk incitament til å ta inn unge mennesker. Her snakker vi om dyre lærlinger. Det er dyrt å få sertifisert en ungdom for å delta i et opplæringsløp på en fiskebåt. Brevet fra statsråden behandler dette temaet veldig bra. Det er godt at det varsles en grundig gjennomgang, og akkurat ideen om lærlingkvote traff veldig godt i næringen, for da skaper man en vinn-vinn-situasjon. Elevene får en god læringsarena, og – for oss som har egne bedrifter og har gjort disse lærlingløpene – det er også et faktum at dette skaper veldig gode bedrifter. Det å måtte gi et godt opplæringsløp skaper stødige, gode og kompetente bedrifter.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-22:
Fiskeriministeren sier at man ikke kan konvertere en kvote, altså bytte fra et fiskeslag til et annet. Jeg har nettopp prøvd å orientere kort om det: Får man en kvote i sør, er det upraktisk for en skole i nord å reise i flere dager for å komme dit, og da kan det være praktisk å bytte med en annen skole. Det har også vært gjort med loddefisket i det ordinære fisket. Det var denne fiskeriministeren som tillot det: Båter ved Island kunne velge om de skulle fiske lodde ved Island eller i Barentshavet. Så der kunne man konvertere. Hva er det da som gjør at man ikke kan, av praktiske årsaker, bytte f.eks. nordsjøsild mot torsk i Barentshavet?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-22:
Forslaget er delt opp i to, og det andre punktet handler nettopp om at man kan konvertere av praktiske årsaker. Til neste spørsmål: Vi skal ikke ha disse kvotene til elevene for at de institusjonene som gjør opplæringen, skal finansiere driften. Vi har dem for at elevene skal lære å behandle fisk. Det er godt med lærlingekvoter. Ser fiskeriministeren at lærlingekvotene skal gå til å finansiere denne opplæringen og til å ha elevene med seg ut på havet. Hva er forskjellen?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-22:
Jeg lurer på om fiskeriministeren har snakket med elevene som hadde tenkt å ta fiskeriutdanning, og som bestemte seg for å gjøre det fordi det var så spennende og interessant å komme på en opplæringsbåt, hvor de kunne få prøve å fiske på en virkelig måte, med kvoter. Har fiskeriministeren truffet slike elever, og ser hun verdien av det?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-05-22:
Jeg oppfatter at representanten Ingebrigtsen nå tar opp noe annet enn det forslaget som faktisk er framsatt. Der framstilles det jo som om at den kvoten man er tildelt, skal man selv kunne omveksle i en annen type fisk. Det kan man ikke gjøre. Det som det nå spørres om; hvorvidt man kan få til et slags kvotebytte, som sikrer at man ikke belaster den enkelte bestanden mer enn det som var utgangspunktet, skal jeg være villig til å se på om er hensiktsmessig ut ifra at det for noen av disse fiskeslagene kan være snakk om så små kvantum at det kan være vanskelig å gjennomføre det fisket i praksis for enkelte skoler.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-05-22:
Jeg har faktisk tatt opp og presentert dette forslaget i ganske mange sammenhenger nå, og uansett hvor jeg har vært, har det vært nærmest unison tilslutning – ja, det har nærmest vært tilløp til applaus. Det handler om at det koster å ha en lærling om bord. For meg er det også et poeng at vi trenger å gjøre det mer attraktivt å ta lærlinger om bord. Vi har altfor mange ungdommer som ikke får lærlingeplass, og som dermed detter ut av videregående opplæring. Dessuten ser jeg også et pedagogisk poeng i det å få tildelt en sånn kvote, ved at man dermed også kan få innsikt i den delen av fiskerinæringen i Norge: Det handler om kvoter, kvoteregnskap og det å kunne forvalte bestander bærekraftig. Også den delen av det tenker jeg at det kan være viktig at man i opplæringssituasjonen får et forhold til.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2014-05-22:
Jeg får tilbakemelding om at det er viktig å gjøre opplæringen så næringsnær og så realistisk som overhodet mulig. Derfor tenker vi i retning av at det er viktig at det for hver elev følger noen kilo fisk med, enten det er de to første årene, når man har den mer teoretisk anlagte opplæringen, eller når vi kommer over i lærlingefasen, og at man da kan få en kvote med seg. De spørsmålene representanten Ingebrigtsen her stiller, er det faktisk ingen som har stilt meg før – tvert imot. Jeg har møtt skoleeiere – fylkeskommuner – fiskere, fiskebedrifter og andre aktører i næringen, som har vært veldig glade, og som ser veldig positivt på dette forslaget.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2014-05-22:
Dette er en sak om samtykke til at Norge deltar i en beslutning i EØS-komiteen om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning om etablering og drift av europeiske satellittnavigasjonssystemer, Galileo og EGNOS. Dette ble vedtatt av EU 11. desember 2013, og ved Stortingets behandling av statsbudsjettet for 2014 i desember 2013 gikk et samlet storting inn for å bevilge penger til fortsatt deltakelse i programmene. Norsk deltakelse gir utvilsomt norsk romindustri muligheter til å posisjonere seg for å delta i kommende anbudsrunder i forbindelse med programmene. Norsk geografi, topografi og nærings- og bosettingsstruktur tilsier at Norge vil være blant de landene som har mest utbytte av Galileo. Norge har jo òg, som kjent, vært med på utviklingen av Galileo og EGNOS siden midten av 1990-tallet gjennom deltakelse i ESA og EUs rammeprogrammer for forskning og utvikling. Det har vært to stortingsmeldinger om norsk romvirksomhet. Det var i 1986, og det var i fjor – 2013. Ved behandlingen av siste stortingsmelding – Mellom himmel og jord: Norsk romvirksomhet for næring og utbytte – var det et samlet storting som støttet meldingen, og som ga norsk romvirksomhet klare strategiske mål, hovedlinjer og definerte politikkområder der romvirksomhet skal være et verktøy for norske interesser. En av de kritiske suksessfaktorene for å nå målene er deltakelse i disse EU-programmene. Dette er et viktig steg for at Norge kan befeste stillingen som romnasjon, men også bli en enda større romnasjon. Tall viser at Norges romøkonomi er på hele 1,9 pst. av verdens romøkonomi. Til sammenligning produserer Norge om lag 1,6 pst. av verdens fiskeoppdrett og om lag 2,3 pst. av verdens olje og gass. Norge er verdenskjent som olje-, gass- og fiskenasjon, men få vet dessverre at Norge også er en romnasjon. Det er således en samlet næringskomité som gir sitt samtykke til innlemmelse av rettsakten i EØS-avtalen, som er en forutsetning for å følge opp Stortingets vedtak om norsk deltakelse i programmene.
Ingunn Foss (Høyre), 2014-05-22:
Frihandelsavtalen mellom EFTA-statene og Bosnia-Hercegovina ble undertegnet under EFTAs ministermøte i Trondheim 24. juni 2013. Et bærende prinsipp i EFTA-statenes tredjelandspolitikk er parallellitet med EU. Bakgrunnen for dette prinsippet er å sikre norske bedrifter like gode vilkår som konkurrenter fra EU-stater og å bidra til prosesser av mer politisk karakter. Gjennom frihandelsavtalen med Bosnia-Hercegovina ønsker EFTA å bidra til økt stabilitet i regionen og å styrke den økonomiske utviklingen i Bosnia-Hercegovina. Frihandelsavtalen og avtalen om handel med landbruksvarer er forelagt samtlige departementer, som alle anbefaler at ratifikasjon finner sted. En samlet næringskomité tilrår at frihandelsavtalen mellom EFTA-statene og Bosnia-Hercegovina og avtalen om handel med landbruksvarer mellom Norge og Bosnia-Hercegovina ratifiseres.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-28:
På vegner av representantane Bård Vegar Solhjell, Snorre Serigstad Valen og meg sjølv ønskjer eg å setje fram eit representantforslag om eit nasjonalt bibliotekløft.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-28:
Eg står her med ei oversikt, ei liste, som viser at det er ein netto kontantstraum ut av landsdelen, og det er berre å setje seg ned med kalkulatoren for å sjå det. Arbeidsgjevaravgifta er nemnd, men det har kome ein serie kutt i Nord-Noreg, og til saman summerer dette seg til over 2 mrd. kr. Hadde det same skjedd med Oslo, at ein hadde kutta 2 mrd. kr i forskjellig velferds- og næringsutvikling i Oslo, så hadde statsministeren blitt kjeppjaga rundt omkring på Frogner. I salen her sit det i dag ei klasse frå Lofoten. Dette er døtrer og søner av Nord-Noreg. Dei har sett ein landsdel som har hatt stor vekst, men som regjeringa no gjer alt ho kan for å sabotere utviklinga til. Spørsmåla mine er: Kva er statsministerens beskjed til ungdommane i nord? Kva er statsministerens visjon for Nord-Noreg – bortsett ifrå reine uttak av mineralar og olje?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-05-28:
Etter at regjeringen la fram kommuneproposisjonen for 2015 har mange kommuner varslet at de blir nødt til å kutte i sine budsjetter. Det er flere årsaker til det. For det første: Når etterspørselen etter barnehageplasser øker, får kommunene ikke betalt for det. For det andre: Den kommuneøkonomien som regjeringen legger opp til for neste år, dekker knapt nok regningene for befolkningsvekst, flere eldre, pensjon, nye oppgaver som regjeringen ønsker at kommunene skal gjøre, og kostnadsvekst i barnevern og spesialundervisning. Alt dette er regninger som til sammen beløper seg til nærmere 5 mrd. kr. For det tredje går skatteinntektene til kommunene ned i stedet for opp for første gang på mange år, uten at det kompenseres fra regjeringens side. Det betyr at det mangler inntil 1 mrd. kr for at kommuneopplegget skal gå i null. Det er med andre ord for lite penger. Eller som leder av KS, Gunn Marit Helgesen, sier om barnehagefinansieringen: «Den underfinansieringen som det nå bevisst legges opp til, tvinger kommunene til å kutte i andre viktige oppgaver.» Eller som finansbyråd i Bergen, Liv Røssland, fra Fremskrittspartiet, sier om kommuneopplegget: «Dette er meldinger som er veldig alvorlige for Bergen kommune, samlet fremviser de at vi får 150–180 millioner kroner mindre neste år. For oss er dette ikke lystelig.» Det vi nå ser, er konsekvensene av regjeringens politikk. Det er satsing på én ideologisk kjepphest, nemlig skattekutt, framfor å sikre en god skole og eldreomsorg. Alle valg har en pris. Velferdskutt er prisen for skattekutt. I år bevilget regjeringen mellom 8 og 9 mrd. kr i skattekutt til dem som har mest fra før. Kun halvparten så mye vil regjeringen bruke til vekst i de frie inntektene i kommunene. Mitt spørsmål er derfor: Hvorfor mener statsministeren det er viktigere med skattekutt enn å satse på barnehage, skole og eldreomsorg?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-05-28:
Det er jo ikke riktig at kommuneopplegget for neste år er like bra som det den rød-grønne regjeringen la fram for i år. Den rød-grønne regjeringen la fram 1 mrd. kr i fjor på denne tiden. I år ligger det 1 mrd. kr mindre. I tillegg er det nesten en barnehagemilliard som ikke er finansiert, og skatteinntektene går ned for første gang på mange år. Det er ikke bare jeg som ikke deler statsministerens virkelighetsbeskrivelse av at det nå vil komme kutt. Det sier også Høyres og Fremskrittspartiets egne tillitsvalgte i Kommune-Norge, f.eks. Høyres ordfører i Drammen, som har sagt at han er trygg på at hans partifeller i Oslo vil innse at kuttene må kompenseres. Han mister finansiering av 50 heltids barnehageplasser. I Bergen – på spørsmål om regjeringen leverer på den politikken man lovte i valgkampen – svarer finansbyråden fra Fremskrittspartiet: «Nei, og dette er vårt store spørsmål og etterlysning til dem: Hvordan har de tenkt at kommunene skal innfri deres politikk når de fratar oss midler?» Hva vil statsministeren svare Høyres og Fremskrittspartiets tillitsvalgte i Drammen, Bergen og andre kommuner?
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Denne regjeringen satser på skole, vi satser på eldreomsorg, vi satser på vekst i kommunene, og vi satser på det viktige, grunnleggende, nemlig at vi også i fremtiden skal ha gode skatteinntekter, fordi vi har et godt og lønnsomt næringsliv som kan bidra med skatteinntekter som gjør at vi også kan betale for velferden i fremtiden. Derfor må det være mulig å ha to tanker i hodet på en gang: å forbedre velferdsordningene som vi har i dag, samtidig som vi legger grunnlaget for velferdsordningenes finansiering for fremtiden. Når vi gjør endringer i skatteopplegget, er det bl.a. for å bidra til å løfte inntektene i fremtiden fra et samfunn som har lønnsomme arbeidsplasser, trygghet for den enkelte familie og mulighet til å finansiere velferden. Så er det sånn at vi også sørger for å finansiere velferden i år og neste år. Med kommuneproposisjonen for 2015 øker de frie inntektene med 1,4 pst. I perioden fra 2007 til 2014 har de i snitt økt med 1,5 pst. – det er snittallet for disse årene. Det betyr at det kommuneopplegget vi har, i snitt ligger tett opp mot de rød-grønnes kommuneopplegg i løpet av de siste årene. Det er et område som gir dekning for både demografi og utvikling, i tillegg til at det gir rom for nye satsinger innenfor viktige prioriterte områder for de svakeste gruppene vi har, bl.a. innenfor rus og psykiatri, som vi mener er områder hvor det bør satses sterkere i årene fremover.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Jeg har hørt de samme uttalelsene hvert år når de rød-grønne har lagt frem sine kommuneproposisjoner. Vi kunne holdt akkurat det samme innlegget og sagt at man ikke dekket det fullt ut. Ja, det er noen utfordringer. Barnehagespørsmålet er en av dem. Derfor har vi sagt at vi skal sette oss ned med KS, gå gjennom beregningsmodellene for dette og finne frem til løsninger, før vi legger frem med budsjettet til høsten. Men det er mange andre sånne beregninger som er gjort opp gjennom årene. For eksempel hevdet kommunesektoren at den rød-grønne regjeringen underkompenserte med 1,5 mrd. kr ved overgangen til nytt inntektssystem for barnehagene da det ble innført. Disse diskusjonene har vi hver gang vi har nye inntektsendringer. Jeg tror det er viktig at vi får en god diskusjon med kommunesektoren om hvordan vi gjør det. Vi har innrømmet at vi har gjort en feil på det området, men vi har også sagt at vi må ha en prosess for hvordan vi gjør det ordentlig fremover, sånn at vi har gode beregninger for hvordan endringer skjer. Jeg hører at representanten sier at vi ikke kompenserer skatteinntektenes bortfall. Det er jo sånn at det kompenseres med en justering inn i hvert eneste oppgjør fra neste år av.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Jeg mener også at politikk dreier seg om å gjøre valg. Det dreier seg om å gjøre valg på kort sikt og på lang sikt. Jeg mener at én av forpliktelsene vår generasjons politikere har, er å sørge for at våre barn arver et samfunn som gir like store muligheter både for velferd og for trygge jobber også i fremtiden. Noen av de valgene vi har gjort i budsjettet, er å sette konkurransekraft på dagsordenen og sørge for å sette mulighetene for fremtidens unge til en trygg jobb, og mulighetene til å finansiere velferden, i høysetet. Derfor har vi gjort noen endringer i skattesystemet som bidrar til å stimulere norske bedrifter, og som bidrar til å stimulere investeringene i norske arbeidsplasser og norsk eierskap. Så har vi ryddet opp i vårt budsjett – i den ulikheten som Arbeiderpartiet plutselig skapte ved å sette ned skatten for bedriftene, men ikke for personer. Dette er også viktig for fremtiden, sånn at vi ikke får stor endring av skattesystemet. Samtidig har vi rom for en stor satsing på velferd. Det er mer velferd i det budsjettet vi lever på i dag, enn det de rød-grønne hadde i fjor.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Regjeringen har for lengst innrømmet at de beregningene man la til grunn i 2002, altså modellen fra den rød-grønne regjeringens side, og det vi la til grunn i høst da vi laget budsjettet – som i og for seg er den samme modellen – ikke stemmer. I 2012 gikk det i pluss for kommunesektoren, i år gikk det i minus. Vi har sagt at vi er nødt til å gå inn og se på beregningsmodellene og på hvordan vi ordner dette. Dette har vi altså en prosess om, som vi har sagt vi vil ha med KS. Derfor regner vi med at vi kan sluttføre den prosessen frem til vi legger frem høstens budsjett. Da kommer vi også tilbake til svarene på det. Det er lagt inn mer penger til kvalitetsøkning i 2014, og regjeringen kommer til å fortsette å jobbe med det. Vi er opptatt av at barn i Norge ikke bare skal være til oppbevaring når de er i en barnehage, men de skal faktisk oppleve kvalitet og utvikling og få et godt grunnlag før de starter på skolen.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Det er opp gjennom historien mange tilfeller av at man har gjort beregninger av hva reformer har kostet, hva endringer i budsjettet har kostet, og at det ikke har stemt. Det har ikke vært tradisjon fra noen regjering for at man omgjør enhver enkeltbeslutning. Som oftest er det bare diskusjon de gangene det får negativ virkning, ikke når det får positiv virkning, for kommunene. Det er store individuelle forskjeller mellom kommunene når det gjelder dette. Noen ville også med dette opplegget faktisk kommet bedre ut, og noen ville kommet dårligere ut. I erkjennelse av at vi har gjort en feil, har vi sagt at vi skal sette oss ned med KS og diskutere hvordan vi skal gjøre disse modellene bedre for fremtiden, og hvordan vi eventuelt skal løse denne situasjonen. Det betyr at vi innfrir det ønsket KS har, om at regjeringen er i dialog. Derfor kommer vi tilbake med enden på den dialogen når statsbudsjettet fremlegges.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Man må klare å gjøre flere ting på en gang. Jeg mener det er veldig viktig at vi rydder opp i barnehagespørsmålet. Jeg synes det er veldig viktig at vi fortsetter satsingen på barnevernet fremover. Det kommer vi til å gjøre. En av de tingene vi faktisk gjør i revidert nasjonalbudsjett, er nettopp knyttet til barnevernet, hvor vi sørger for at køen til nemndbehandling går ned ved at vi har gitt midler til midlertidig ansatte som kan jobbe seg gjennom den store køen som ligger der, sånn at barn kommer inn i en god prosess. Vi har faktisk i revidert nasjonalbudsjett også klart å prioritere de svakeste barna – og den køen har vokst i flere år – ved å få i gang ting for å få til beslutninger. Vi gjør alltid flere ting på en gang. Man kan sette ulike forhold opp mot hverandre. Jeg mener bl.a. at når vi gjør noe med båtmotorer, er det bl.a. en stor del av et forenklingssystem. Noen ganger må vi si at noen avgifter skaper så mye byråkrati at det medfører et problem fordi vi må sysselsette så mange for å gjennomføre det byråkratiet.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Fylkeskommunenes inntektssystem har ikke vært endret på 23 år – tror jeg. Det er et område som har vært modent for endring. Derfor har det siden Borge-utvalget la frem sitt forslag i 2005, gjentatte ganger vært varslet at det vil skje endringer i det. Heldigvis har Sogn og Fjordane fylkeskommune vært en av de fylkeskommunene som har visst dette, og som derfor har satt av penger og vært klar over at de med det inntektssystemet som har vært, har fått mer penger enn de sannsynligvis vil få i fremtiden. Derfor er driftsoverskuddet i Sogn og Fjordane fylkeskommune ganske stort. Det synes jeg har vært en klok beslutning, for det er sånn at inntektssystemet skal gjøre det mulig for fylker, uansett hvor de er, å ha noenlunde samme kvalitet på tjenestene. Når inntektssystemet har vært feil, betyr det at i de fylkene som har fått for lite, har de hatt mindre penger. Venstre er f.eks. opptatt av at man skal satse mer på kollektivtransport. Det betyr at de fylkene som har størst kollektivutfordringer, nå faktisk får større muligheter til å gjøre noe med det.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Ja, det mener jeg. Jeg har lyst til å understreke at vi har et spesielt ansvar for dem som har arbeidet for norske styrker i Afghanistan. Det betyr likevel ikke at alle som har jobbet for norske styrker, har behov for eller rett til beskyttelse, men vi skal anerkjenne at vi har brukt lokale deltagere som vi også skal ta ansvar for fremover. Fordi de har hatt økt risiko for forfølgelse, har regjeringen videreført den særordningen som ble etablert i 2012. Det innebærer at lokalt ansatte kan søke beskyttelse i Norge fra Afghanistan. Den viktigste endringen er at man får lov til å søke fra Afghanistan uten å måtte ha kommet seg til Norge for å levere søknaden. Det gjorde også den forrige regjeringen, og vi har altså videreført det regelverket som har vært knyttet til det. I dette systemet har søknadene vært behandlet, og det er riktig at iallfall per 2013 er det ca. 21 som hadde fått opphold basert på det, men det var et like stort antall som ikke hadde fått opphold basert på den konkrete vurderingen. Den konkrete vurderingen av om man har vært deltagende og synliggjort på en måte som gjør at man står i fare for å ha en risiko for forfølgelse fremover, gjøres av utlendingsforvaltningen. Hver sak er blitt behandlet individuelt, og det er sånn at det vil være mulighet for folk som er i Afghanistan, til fortsatt å søke etter det. Når det gjelder akkurat denne saken, er den litt spesiell, for den ville ikke falt inn under det regelverket som er laget. Den angjeldende personen hadde da forlatt Afghanistan på et tidligere tidspunkt enn det ordningen dreide seg om, og han oppholdt seg i flere år i Italia før han flyttet til Norge for å søke om asyl. Med et såpass langt opphold i Italia ble det ansett av utlendingsmyndighetene at det å bruke Dublin-konvensjonen var riktig i denne sammenhengen. Det mener jeg at man selvfølgelig kan diskutere om er riktig eller ikke, men han har altså hatt et lengre opphold ute, nesten to år, og det må tillegges betydning i denne sammenhengen.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Det er altså sånn at den særskilte vurderingen fortsetter. Det er for øyeblikket slik at lokalt ansatt personell i Mazar-e-Sharif, som vi nå trekker oss ut av, får sakene sine behandlet i tråd med de retningslinjene som har foreligget. Den opprinnelige ordningen ble egentlig avsluttet. Vi har videreført den fordi vi nå er på vei til å trekke oss ut av Afghanistan. Det som var særskilt med den ordningen, var muligheten til å søke fra Afghanistan til Norge for å få en vurdering. Denne saken er helt annerledes i form av at rammene i den særskilte ordningen som den rød-grønne regjeringen laget, startet med folk som ble ansatt etter det tidspunktet han hadde forlatt Afghanistan. Nå er han sendt ut, og jeg må si at den vurderingen som er gjort av utlendingsmyndighetene, er at hans situasjon er annerledes, og at fordi han har hatt et langt opphold i Italia, er det riktig at han skal få vurdert saken sin der.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Jeg tror jeg må be om forståelse for at jeg ikke kan gi en vurdering av en enkeltsak. Det er tillagt utlendingsmyndighetene. Det er de som har ansvaret. Jeg kan snakke om regelverket, men jeg kan ikke si om han risikerer noe ved innreise tilbake igjen til Norge. Han er utsendt. Det er opp til utlendingsforvaltningen å foreta vurderingen etter det regelverket vi har. Det er fortsatt et ønske fra Stortinget at enkeltsaker ikke skal behandles politisk, men at de skal behandles av utlendingsforvaltningen.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Utlendingsforvaltningen har fattet sitt vedtak. Han er sendt ut av landet. Jeg synes det vil være vanskelig hvis vi nå skal hente ham tilbake for å gi en vurdering og så eventuelt komme til en konklusjon om at det ikke var et beskyttelsesbehov. Spørsmålet om beskyttelsesbehov er det bare utlendingsforvaltningen som vurderer – det vurderer ikke vi i det hele tatt. Det kan være et byråkratisk svar, men det er altså sånn at Stortinget har overført forvaltningen av enkeltsaker til utlendingsforvaltningen og ikke til politisk behandling. Det betyr at skjønnsmessige vurderinger av sånne saker fra statsministeren på talerstolen vil være i strid med det lovverket Stortinget har vedtatt.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
For det første vil jeg understreke at vi alltid er villig til å vurdere endringer i politikk og endringer i regelverk. En av de tingene vi har gjort, er å utvide den ordningen som den rød-grønne regjeringen innførte, nettopp fordi vi nå vil se at det er flere afghanere som vil være i en situasjon hvor de kan oppleve å bli forfulgt, når norske styrker trekker seg ut av Afghanistan. Det mener vi er riktig, for vi mener vi har et moralsk ansvar for at vi ikke etterlater oss personer som har et beskyttelsesbehov fordi de har jobbet for Norge i Afghanistan. Det er riktig at dette er en litt annen sak, siden spørsmålet ikke gjelder om man skal sende denne personen tilbake til Afghanistan. Spørsmålet er hvor asylsøknaden faktisk skal behandles, om det skal gjøres i Italia eller ikke. Om vi skal gjøre endringer i det, vil ikke jeg si noe om på det nåværende tidspunkt. Jeg bare konstaterer at utlendingsmyndighetene har ment at basert på hans lange opphold i Italia, har det vært riktig å si at det er der søknaden skal behandles.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Italia har vært en god partner i mye arbeid i Afghanistan, så de kjenner forholdene i Afghanistan godt. Vi vil selvfølgelig i asylsøknadsbehandlingen tilstede den informasjonen vi har om tolkens deltakelse i norske styrker, når den saken kommer til behandling. Så vi skal sørge for god informasjonsutveksling knyttet til de faktiske forholdene, for å belyse den asylsaken. Når det gjelder om vi kommer til å gjøre andre vurderinger, har vi – som jeg sa i forrige svar – fortløpende diskusjon om hvordan regelverket skal være og fortolkes, og jeg synes ikke vi skal legge nye føringer fra Stortingets talerstol her og nå.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Vi snakker vel om én sak nå, ikke alle disse sakene? – Det er én sak det er snakk om, som har en helt spesiell tilknytning til Italia. Å si hva utlendingsmyndighetene har gjort, er ikke å skyve dem foran seg. Det er å respektere hvem som faktisk gjør vurderingene i de enkelte sakene i Norge, gitt i lov. Vi har nå adgang til å instruere noe mer enn tidligere, men jeg minner om at SV var imot den utvidelsen da jeg foreslo den som kommunalminister, fordi man da mente det skulle være mer uavhengighet i utlendingsmyndighetene. Jeg mener det er viktig at vi respekterer disse grensegangene. Det betyr at statens rolle alltid vil være at vi vurderer om vi skal gjøre større regelendringer i disse sakene, og om vi har et godt nok regelverk. Og det kommer jeg til å gå inn for at vi skal vurdere, også på bakgrunn av denne saken. Men vi vil ikke skyve foran oss utlendingsmyndighetene. Det er faktisk å forvalte loven og det systemet som Stortinget har vedtatt.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Veldig mye av statistikken viser at det går bra i Nord-Norge. Det er jeg glad for. Det betyr at det er et nytt, lønnsomt næringsliv, ikke minst knyttet til olje- og gassvirksomhet, som bidrar til å løfte regionen til ikke å være så avhengig av særordninger, slik at den i mye større grad i årene fremover faktisk kommer til å være et økonomisk tyngdepunkt i Norge. Denne regjeringen har som ambisjon å videreutvikle det. Et av områdene som er viktig – i tillegg til olje- og gass – er mineralpolitikken, hvor det i årevis aldri ble skåret gjennom når det gjelder mineral- og gruvevirksomhet. Denne regjeringen har startet med det arbeidet, til tross for at sakene har ligget lenge uten å bli behandlet. Nå gjør vi det, og vi vet at vi kan få flere ben å stå på når det gjelder arbeidsplasser, ikke minst i Finnmark. Jeg er litt forbauset over to av temaene som tas opp her som angrep på regjeringen. Det ene gjelder spørsmålet om differensiert arbeidsgiveravgift. Det er nå ganske tydelig konstatert – jeg registrerte at det i gårsdagens debatt også ble tydelig klargjort – at Senterpartiet var fullstendig klar over at sektorunntakene var der, uten at man mente at det var nødvendig å informere Stortinget om det. Sektorunntakenes prinsipp ble fastsatt i juni 2013. Det ble aldri Stortinget informert om. Det ble heller aldri den nordnorske befolkningen informert om. Det er den største utfordringen vi jobber med nå. Og vi klarer ikke å finne tilbake til noen politisk prosess mellom den forrige regjeringen og EU knyttet til dette – noen politiske møter eller at dette har vært problematisert. Vi forsøker nå å lage gode, kompenserende tiltak og se om vi kan utvide og finne måter å hindre dette på. Når det gjelder inntektssystemet for fylkeskommunene, varslet den forrige regjeringen tre ganger at den skulle komme tilbake igjen og gjøre endringer i det, for det har vært overmodent etter mange år. Det er slik at alle fylker skal ha en mulighet til å gi likeverdige tjenester, og vi har fortsatt en stor ekstraoverføring gjennom Nord-Norge-tilskuddet til de tre nordnorske fylkene, for å bidra til at de kan gi enda bedre tjenester enn resten av landet.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Det er det vi jobber ut fra, at Nord-Norge skal kompenseres krone for krone. Vi klarer ikke å kompensere hvert enkelt selskap etc., vi må finne andre virkemidler, men vi skal tilbakeføre like mye penger til Nord-Norge som det som forsvinner som en konsekvens av differensiert arbeidsgiveravgift. Så har jeg lyst til å si: Ja, det er mer kapital på hendene til folk som bor i noen kommuner – og særlig i Sør-Norge, men det er jo enda viktigere de stedene hvor det er kapital i Nord-Norge. Hele diskusjonen rundt Nergård-konsernets endringer ble initiert av at man ved et plutselig dødsfall fikk stor arveavgiftsbelastning og høy formuesskattbelastning. Så bidro jo det til at ett av de områdene hvor det var nordnorsk kapital, ble betydelig svekket. Det er nemlig slik at Distrikts-Norge blir mer svekket av den type avgifter som formuesskatt og arveavgift har vært, og jeg mener at det vi gjør, faktisk er bra for Distrikts-Norge, for det betyr at det er lettere å ha nasjonal og lokal kapital.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Som jeg svarte på det forrige spørsmålet, så er det vår intensjon å kompensere de nordnorske fylkene krone for krone i forhold til endringene i differensiert arbeidsgiveravgift. Nå i sluttfasen jobber vi med å se på hva vi kan få til av tilpasninger overfor EU og ESA, for å få minst mulig virkning av det som er vedtatt. Men det er nok slik at transportsektoren vil bli rammet av endringene i differensiert arbeidsgiveravgift, og da er spørsmålet bl.a. hvordan vi gjør dette med kompensasjon, og f.eks. å overføre mer penger til fylkene direkte som en kompensasjonsordning kan være én av modellene. For de kan da kjøpe mer tjenester og dermed bidra til at de offentlige ordningene blir bedre på det området. Så jeg mener at det er fullt rom for å kunne gjøre det. Når det gjelder inntektssystemet for fylkene: Inntektssystemet er først og fremst en modell for at vi skal kunne gi mulighet for å gi like tjenester rundt omkring i landet. Og så er det avhengig av hvor mye penger som legges inn i veksten til fylkeskommunene i årene fremover, hvor mye man faktisk får, og hva man må gjøre for det.
Erna Solberg (Høyre), 2014-05-28:
Nordområdesatsingen startet faktisk under Jan Petersen, med den store nordområdemeldingen. Jeg er glad for at den regjeringen som kom etterpå, fulgte opp og forsterket. Men kritikken mot den regjeringen var jo, kontinuerlig, at de var mest opptatt av utenrikspolitikk, at de var mest opptatt av miljøspørsmål, at de ikke var så gode på det som skapte ringvirkninger i nordområdene. Vi har sagt at vi har en annen ambisjon. Derfor er vi opptatt av næringsutvikling, næringspolitikk, derfor setter vi mineralutvinning på dagsordenen, det kan bidra til flere arbeidsplasser i årene fremover, og derfor har vi faktisk en annen struktur på dette. Så jeg er litt forbauset over at de rød-grønne har magemål nok til å tørre å bruke differensiert arbeidsgiveravgift som et angrep på regjeringen. Det skjedde på deres vakt. Det bør dere ta ansvar for. Vi finner altså ikke spor av den politiske dialogen som skulle vært mot EU for å gjøre noe for å forhindre det. Jeg synes faktisk at det får være måte på retorikk, måte på ansvarsfraskrivelse. Vi jobber nå med å kompensere, og vi mener Nord-Norge skal klare seg med de kompensasjonstiltakene vi har, men vi skulle gjerne sett en regjering som hadde slåss litt mer for Norges interesser i fjor.