trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Børge Brende (Høyre), 2005-03-01:
Først må jeg jo si: Arbeiderpartiet og Senterpartiet har kanskje noe å snakke om i denne saken, for det representanten Enoksen nå sikter til, var budsjettforliket høsten 2003 mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, hvor man bestemte en utbyttegrad på 95 pst. Det ble det tatt stilling til i en generalforsamling på et senere tidspunkt, etter at Stortinget hadde fattet sitt vedtak. Realiteten er jo, med dagens ordning, at det er Stortinget som fastsetter dette. Og når det er Stortinget som fastsetter, vil jo generalforsamlingen, hvor næringsministeren er gitt kompetanse til å representere, ta Stortingets vedtak til etterretning. Det er det man har bestemt her i dag, at slik skal det være i fortsettelsen.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2005-06-13:
I Ot.prp. nr. 86 fremmer Regjeringen forslag til lovendringer for å implementere EU-forordningen av 13. desember 2004 om krav om biometri i EU/Schengen-borgeres pass som gjelder bruk av ansiktsfoto. Det er lagt opp til at norske reisende skal få tilbud om utstedelse av pass med biometrisk informasjon fra 1. oktober i år. Dette gjøres for å imøtekomme USAs krav om biometrisk informasjon i alle pass utstedt etter 26. oktober 2005. Stortinget har tidligere i kveld samtykket til godkjenning av rådsforordningen. Teknologien har kommet langt. Ved innføring av biometri i pass og andre reisedokumenter er det viktig at det foreligger en harmonisert sikkerhetsstandard ved bruk av biometriske standarder for pass og reisedokumenter for å hindre forfalskning og misbruk. Bruk av biometriske identifikatorer vil være et viktig bidrag for å forebygge og forhindre terrorhandlinger og annen alvorlig grenseoverskridende kriminalitet fordi det vil forhindre forfalskning og bruk av uriktig pass ved grensekontroller. Samtidig stiller også bruken av biometri store krav til ivaretakelse av personvern. I proposisjonen foreslås det en rett for den enkelte til innsyn i informasjon om seg selv som er lagret elektronisk i passet, en plikt til å slette biometrisk personverninformasjon innhentet og lagret elektronisk utenfor passet så snart passet er overlevert eller oversendt passinnehaver, samt at biometrisk personinformasjon innhentet til bruk ved passkontroll skal slettes så snart kontrollen er avsluttet ved verifisering av pass og passinnehaver. Etter komiteens syn ivaretar Regjeringens forslag personvernhensynet på en tilfredsstillende måte. Komiteen har også merket seg at departementet på det nåværende tidspunkt ikke foreslår lovhjemmel for elektronisk lagring av fingeravtrykk i passet, og man er enig med departementet i at man må få en nærmere utredning av personvernspørsmål omkring dette. Det reiser vanskelige spørsmål, men vi står overfor store utfordringer når det gjelder grenseoverskridende kriminalitet. Dette forslaget om biometriske pass vil nok gjøre det veldig mye vanskeligere å forfalske pass. Men når det gjelder fingeravtrykk, er komiteen, og særlig Høyre i dette tilfellet, veldig tilfreds med at departementet skal se videre på den saken.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-13:
Det hadde vært hyggelig om representanten Storberget hadde lyttet med begge ørene av og til og ikke bare det ene. Men det er jo greit nok. Det får stå for hans regning. Representanten Storberget er bekymret for Fremskrittspartiets A4-løsninger når det gjelder kriminalitet. I så fall har representanten Storberget ikke fulgt med i timen, for da vi behandlet straffeloven ganske nylig, var det ganske stor bredde i de ulike tiltakene som ble foreslått. Jeg mener at også budsjettforliket for inneværende år viser at det er ganske stor bredde i de tiltakene som ligger der. At representanten Storberget er bekymret for Fremskrittspartiets kriminalpolitikk, får stå for hans regning. Vi har ingen problemer med å støtte folk som ønsker å gjøre noen endringer i livet sitt. Hvis derimot folk ønsker å videreføre en kriminell løpebane og ikke tar initiativ til å bryte ut av det, synes vi at samfunnet skal ha klare regler og ansvarliggjøre folk i så måte. Hvis ikke lar vi noen ture fram for eget forgodtbefinnende på bekostning av dem som er lovlydige. Det er muligens en god politikk for Arbeiderpartiet, men det er ikke det for Fremskrittspartiet.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-13:
Hvis det er sånn at det er om å gjøre å starte med lykkønskninger i forhold til valget, har ikke jeg heller noe ønske om å skifte regjering umiddelbart – bare så det er sagt. Når det gjelder kommentaren til saksordføreren, representanten Storberget, registrerer jeg at vi er uenige om resultatet for det forslaget som er framlagt, men vi kan vel være enige om at det kan ha konsekvenser hvem som rusler rundt og hvor. Det viser iallfall denne saken etter mitt skjønn. Det det dreier seg om, er at vi ønsker å fremme et endringsforslag i forhold til erstatning, for vi mener at denne saken er et eksempel på at du kan komme veldig dårlig ut basert på hvem som tilfeldigvis rusler forbi eiendommen din. Så har representanten Storberget også rett i at det er et politisk spørsmål i hvilke sammenhenger man har krav på erstatning, og hvor stor erstatningen skal være, ikke minst av hensyn til samfunnets behov. Men i denne saken, med dette eksemplet, synes vi at grunneier kommer ekstremt dårlig ut, og vi fremmer derfor det endringsforslaget som foreligger her. Med dette tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-13:
Fra høsten av vil nordmenn kunne få pass med biometriske data lagret i små databrikker. Dette skjer på samme tid som tilsvarende systemer innføres i USA og hele Schengen-området. Hensikten med å inkludere biometriske data er todelt: Forfalskning skal gjøres vanskeligere, og kontroll ved grensepasseringer skal gjøres enklere, sikrere og mer effektiv. Dette er gode formål, og det er viktig at det systemet som skal innføres, får den tiltenkte effekten. Med dagens utvikling med stadig mer reising er det bra om dette kan skje mer effektivt og slik at passene blir sikrere i bruk for brukere med hederlige hensikter. Dette må skje slik at hensynet til effektiv grensepassering oppfylles uten at det går ut over den enkeltes sikkerhet. Det kommer ikke til å være uproblematisk å skulle ha et system som skal være effektivt lesbart ved grenser i en rekke ulike land. Dette problemet kommer ikke til å bli mindre når man tenker seg at også land utenfor USA og Schengen-området innfører tilsvarende systemer. ICAO, den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart, har vedtatt standardene som skal legges til grunn for passteknologien. Denne organisasjonen har medlemsstater fra alle kontinenter, og ingen kan tro at en innføring av identisk teknologi for avlesing av pass vil være mulig overalt. Når dataene skal lagres på en slik måte at de skal kunne avleses ved ulike grensepasseringer, kan dette innebære lavere sikkerhet og at problemet med uautorisert avlesing fra uvedkommende kan oppstå. Dersom personer med eget avleserutstyr kan identifisere deg uten at du selv er klar over det, står man raskt overfor en situasjon der passene har blitt mindre trygge for brukerne. Et viktig tema, som også saksordføreren tar opp i forbindelse med denne saken, er innhenting, oppbevaring og sletting av persondata. Samtidig som data på kontrollstedet kun skal brukes til å verifisere at passinnehaveren er den vedkommende utgir seg for, vil det snart også åpnes for en mulighet til å sjekke disse dataene opp mot den enorme basen med biometriske data som i disse dager produseres av Schengen-landene. Når det åpnes for denne muligheten, vil det i større grad bli et politisk spørsmål hvem som står i denne basen som uønskede personer. Jeg viser derfor til SVs forslag om at Stortinget ber Regjeringa komme tilbake med en avklaring rundt lagring og sletting av slike data, en avklaring som vi mener er spesielt viktig. Jeg tar opp det forslaget som SV har i innstillinga.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-13:
Jeg skal nøye meg med en kort merknad, men det har de siste åra vært mye oppmerksomhet rundt rettsgebyrene, og ikke uten grunn, siden denne regjeringa har brukt nær sagt enhver anledning til å håve inn penger via rettsgebyrene. De merutgiftene dette gjelder, er ofte da blitt påført folk som allerede har svært dårlig råd. Derfor er dette også en sak som SV er særdeles opptatt av. Ved behandlinga av årets budsjett la SV inn 82 mill. kr for å reversere den foreslåtte økningen, som rammer gjeldsofre hardt. Gebyrene ved tvangsinndrivelser er rene ekstrautgifter for dem som allerede har det trangt økonomisk, og det er veldig mange som har tatt kontakt med oss nettopp på grunn av dette, og som er fortvilet fordi de blir satt i en uholdbar skvis av staten. I revidert nasjonalbudsjett har Regjeringa foreslått å redusere multiplikatoren med 10 pst. ved tinglysing av pantobligasjoner og hjemmelsoverganger. Dette er rettsgebyr som betales av dem som allerede har midler, så jeg blir nødt til å helle litt malurt i begeret. Hadde Regjeringa vært seriøst opptatt av gjeldsproblemene, hadde den i stedet redusert gebyrene knyttet til tvangsinndrivelser, vil jeg påstå. Så igjen beviser Regjeringa at den tenker mer på dem som har, enn på dem som ikke har, og vi vil ønske Regjeringa, dersom den fortsetter, lykke til med å redusere rettsgebyrene videre, og da helst mer målrettet mot dem som sliter mest.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-06-13:
Regjeringen framlegger herved forslag til Stortinget om endring av passloven for å gi bruken av biometri en rettslig forankring. Lovforslaget tar sikte på å implementere EU-forordningen av 13. desember 2004 om krav om biometri i EU/Schengen-borgernes pass, hva gjelder ansiktsfoto. Utenriksdepartementet framlegger parallelt St.prp. nr. 54 for 2004-2005 om samtykke til godkjennelse av vedtak om videreutvikling av Schengen-regelverket Rådsforordning(EF) nr. 2252/2004. (EF) Lovforslaget legger derimot ikke opp til å implementere lagring av fingeravtrykk i pass i denne omgang, selv om EU-forordningen også legger opp til dette, med implementeringsfrist tidlig i 2008. Jeg har valgt å gjøre dette for å muliggjøre en grundigere utredning av viktige personvernsspørsmål før saken legges fram for Stortinget på nytt. Jeg framlegger lovforslaget for Stortinget nå for å gi norske reisende et tilbud om utstedelse av pass med biometrisk informasjon fra 1. oktober i år. Dette gjøres for å imøtekomme USAs krav om biometrisk informasjon i alle pass utstedt etter 26. oktober 2005. Reisende med pass utstedt før denne dato vil fortsatt kunne reise visumfritt til USA i hele passets gyldighetstid, forutsatt at passet har maskinlesbar tekst. Maskinlesbare pass er blitt utstedt i Norge siden 1999. Jeg har vært spesielt opptatt av at personvernet skal ivaretas ved innføringen av biometri i pass, da dette reiser nye utfordringer ved håndteringen av personopplysninger ved identifisering av enkeltpersoner. Jeg har derfor foreslått en regel om rett for den enkelte til innsyn i de biometriske data som er lagret i passet, samt en rett til å kreve disse rettet eller slettet. Videre foreslås det at biometriske data innhentet for utstedelse av pass, eller ved senere passkontroll, skal slettes straks formålet er oppnådd. Jeg vil til slutt understreke at innføring av biometri også vil innebære positive sider for personvernet, ved at denne type pass i større grad vil beskytte borgere mot tyveri og misbruk av deres identitet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-06-13:
Jeg tror jeg vil starte med å gi ros til alle som er med på et slikt vedtak som vi gjør i kveld. Egentlig er det synd at ikke denne saken har mye større oppmerksomhet ute enn det den faktisk har. Etter min mening kan dette forslaget og de tanker som ligger bak dette forslaget, faktisk gjøre noe for å redusere det folk oppfatter som vanlig hverdagskriminalitet. Rundt omkring ser vi at politidistriktene og folk flest plages veldig, særlig av vinningsforbrytelser, som går i bølger, men som i stor grad foretas av nettopp den gruppen domfelte som vi tenker på, og som vi ønsker at dette forslaget skal nå. Det er veldig viktig. Jeg synes også det er avgjørende at et slikt tiltak fundamenteres innenfor de ordinære domstoler. Man viderefører på mange måter det som det har vært bred enighet om, både i Stortinget og i Odelstinget, at man ønsker å videredyrke og for så vidt forsterke de alminnelige norske domstoler og ikke bygger ut særdomstoler for dette og hint. I så måte synes jeg forslaget er svært bra. Det er på det rene at det som skjer i dag i forhold til Kriminalomsorgen, fengselsvesenet, domstolene og de straffedømte, er at de i stor grad møtes av et system som oppfattes å fungere og delvis også fungerer, noe for stivbeint. Det er vanskelig å få § 12-soning. Man må enten ha god vilje og mange gode medhjelpere rundt seg, eller så må man ha et stifinnerprosjekt i nærheten som man kan gå rett inn i, for å kunne oppnå mange av de fordelene som ligger der. Så urettferdighet i forhold til det å få behandling og ikke å få behandling er der allerede. Jeg må si at det er et bra forslag i den forstand at vi tar et oppgjør med den tenkningen rundt kriminalpolitikken som særlig Fremskrittspartiet har vært en pådriver for. Jeg hørte Fremskrittspartiets representant Ellingsen nettopp si at man ikke løste disse problemene med en A4-modell. Det er jeg helt enig i. Problemet er jo at de modeller og løsninger man får fra Fremskrittspartiet for bekjempelse av kriminalitet, nettopp er A4, nettopp handler om kvantitet, antall og multiplikasjonsfaktorer når det gjelder spørsmål om straff og fjerning av såkalt kvantumsrabatt, i den grad man kan snakke om det, osv. Dette bidrar til å fokusere på innholdet i reaksjonene istedenfor å ha denne etter mitt skjønn – unnskyld uttrykket – håpløse diskusjonen om hvor lang straffen skal være. Så bare litt om dette med tvang. Det er et paradoks at vi i dag har et system som tvinger slitne stoffmisbrukere inn i fengselsceller uten at vi spør om deres samtykke til det, og som er absolutt det verste. I så måte tror jeg ikke tvangsdebatten egentlig blir særlig aktuell i forhold til dette. Arbeiderpartiets antydning i merknadene om at man også bør se på mulighetene for dem som ikke erkjenner straffskyld, skulle være helt åpenbar. Det er bare å spørre dem. Hvis det skulle bli noen reaksjon, vil man da akseptere å sone ved å delta i programmet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2005-06-13:
Det forslaget som er framlagt i Dokument nr. 8:93, kan vel sies kanskje å representere et av de Dokument nr. 8-forslagene som er minst egnet for den type lovgivning som forslaget har i seg. Når det gjelder spørsmålet om «vederlag for oreigning av fast eigedom», har det vært omfattende diskutert både i forhold til rettspraksis og politisk, og har vel vært aktuelt i Norge i de siste 50 åra. Som også departementet har redegjort for i sitt svar til representanten Sandberg av 11. april i år, er dette lovgivning som krever betydelig forarbeid, og som er komplisert både lovteknisk og ikke minst politisk. Dette gjelder særlig opp mot det eksemplet som forslagsstillerne trekker fram. Det gjelder vederlag for særlig rådighetsbegrensning av fast eiendom. Da vil man støte på tilfeller hvor det er stor politisk uenighet om i hvilken grad man skal ha erstatning, og i så fall av hvilket omfang denne erstatningen skal være. En samlet komite med unntak av Fremskrittspartiet har valgt å innstille på å vedlegge forslaget protokollen, motivert ut fra at dette krever grundig lovforarbeid som nettopp vil føre til de avklaringer som måtte være nødvendig. For Arbeiderpartiets del vil jeg gjerne også tilføye at det ikke er opplagt at man skal ha full erstatning i alle de tilfellene hvor man får rådighetsbegrensninger over sin egen faste eiendom – det har man faktisk lang rettspraksis for. I så måte er det en vanskelig grensedragning som skal gjøres. Når det foretas rådighetsbegrensninger f.eks. ut fra samfunnets behov, er det ikke gitt at man skal ha full erstatning for det tap man eventuelt ville kunne konstruere opp eller lide. I mange tilfeller vil det – jeg holdt på å si uavhengig av om det er en miljøvernminister som kommer ruslende forbi, som det står i begrunnelsen for forslaget – være samfunnsnyttige behov som ikke gir fyllestgjørende dekning for full erstatning om eiendommen ikke kan brukes slik som eier kunne tenkt seg. Flertallet mener derfor at vi må avvente departementets arbeid, som er basert bl.a. på den NOU-en hvor en har gått igjennom dette vanskelige spørsmålet. Dette er særs lite egnet til å tas i et Dokument nr. 8-forslag – et privat lovforslag, som dette i realiteten er – og bare avgrenset til denne type situasjoner. Dette bør ses i en helhet. Det er også en politisk avveining som er rimelig vanskelig. Derfor er innstillingen fra flertallet at forslaget vedlegges protokollen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-06-13:
Som Venstre-representant må jeg si at jeg faktisk er veldig stolt i dag. Det er mulig at denne ideen ikke er helt ny, at vi har fått den av andre, men det er en Venstre-statsråd som har gjort det politiske håndverket det er å tilpasse den til norske forhold og å fremme det i denne salen. «No man is an island» er et uttrykk. Endelig klarer vi nå å få det til sånn at heller ikke etater og institusjoner blir øyer. Man må klare å lage en institusjon rundt et menneske der det mennesket er i sentrum, og rundt et helt menneske. Da lager vi heller ikke systemer ut fra institusjonsbehov, men ut fra menneskets behov og ut fra samfunnets behov. Det er også et system der man ser ikke bare det enkeltmennesket, men også alle menneskene rundt som trengs for at man skal lykkes med noe sånt. Dette er en helt ny tankegang. Det er en helt ny tilnærming, og det er en liten revolusjon. Derfor er det en stor dag for meg som Venstre-representant. Det er litt trist, for kanskje burde vi egentlig ha gjort så dårlig håndverk at det hadde blitt en stor krig om det i salen. Da hadde det kanskje blitt større oppmerksomhet om de små revolusjonene vi faktisk gjør med dette. Så jeg vil takke statsråden for å ha gjort håndverket, selv om vi ikke får de store diskusjonene rundt det. Dette skjer når sosialpolitikk og justispolitikk møtes. Det er det Venstre har tro på at vi må gjøre mer av på dette feltet. Og jeg er stolt over å ha en statsråd som har klart å gjøre et sånt grep.
Trond Helleland (Høyre), 2005-06-13:
Jeg deler saksordførerens syn når det gjelder flertallets merknader. Vi er enig med departementet i at dette er en viktig problemstilling, og vil derfor avvente departementets saksframlegg før vi tar stilling. Men jeg må reservere meg mot representanten Storbergets vektlegging av at det ikke nødvendigvis skal gis full erstatning i denne type saker. Det er et komplisert tema, men Høyres utgangspunkt er at det bør gis full erstatning. Så får vi avvente dette lovarbeidet og se hva som kommer ut av det. Jeg har stor sympati for den argumentasjonen som Fremskrittspartiet framfører i denne saken, og jeg håper at Justisdepartementet og justisministeren snarest mulig legger fram et lovforslag om dette. Dette har det vært jobbet med nå siden 2001. Det har vært på høring med frist 1. desember 2004. Jeg håper derfor at så snart vi er i gang etter valget og justisministeren fortsetter som justisminister, vil denne saken bli lagt fram og få en lykkelig slutt.
Trond Helleland (Høyre), 2005-06-13:
Etter det jeg kan skjønne, er dette den siste debatten justiskomiteen har i denne perioden, og derfor er det hyggelig å kunne avslutte med en gladsak, nemlig at vi setter ned rettsgebyret knyttet til tinglysing med 10 pst. Det er med bakgrunn i at det er viktig å ha en god konkurranse når det gjelder det å kunne flytte lån mellom banker, og slik bidra til å skjerpe konkurransen i lånemarkedet. Dette er en sak som har tilknytning til revidert. Komiteen viser til sine respektive merknader i innstillingen til revidert, og har for øvrig ingen ytterligere merknader, bortsett fra at jeg personlig synes det er positivt at vi nå kan avslutte med å sette ned rettsgebyret knyttet til tinglysing.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-06-13:
Senterpartiet ønskjer å støtte forslaget frå Framstegspartiet.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-10:
Jeg har gleden av å legge fram et forslag om å be Regjeringen flytte den norske ambassaden i Israel fra Tel Aviv til Israels hovedstad, Jerusalem.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-06-10:
At det er knytt stor uvisse til prognosetal, er heilt forståeleg. Men når det gjeld årstalet for innføringa av trinn 2, har eit samla storting sagt «1. august 2005». Så har «i løpet av 2006» florert, og i media den siste tida har eg registrert at det har vore ymta om «ut i 2007». Eg meiner det er viktig av omsyn til småbarnsforeldre å prøve å få ein litt meir konkret peikepinn når det gjeld tid – det er trass i alt eit vedtak som Stortinget har gjort samrøystes. Spørsmålet mitt gjeld noko som eg også var litt inne på i innlegget mitt: Når statsråden legg fram budsjettet for 2006, kva slags talmateriale har ho erfaringsmessig då lagt til grunn? Kan ho på bakgrunn av det talmaterialet t.d. nemne eit tidspunkt ein eller annan gong i løpet av 2006 som dette skal gjerast gjeldande frå?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-10:
Det har vært et problem å få kommunene til å opprettholde det nominelle nivået på sin innsats når det gjelder barnehagene. Det har vært en nedgang hvert år siden vi inngikk dette forliket, og nedgangen fra 2003 til 2004 var også ganske stor. Jeg vil gjerne spørre statsråden om hvilke virkemidler det kan være aktuelt å bruke overfor de kommunene som ikke opprettholder sitt nominelle nivå. Man er helt avhengig av at de gjør det. Et annet spørsmål gjelder kostnadsmodellen, som har slått feil ut for mange barnehager. Noen barnehager tar nå ut store millionoverskudd, mens andre, private barnehager har problemer med lønnsutbetalinger og er truet med konkurs og nedleggelse. Hvilken modell mener statsråden vi bør iverksette framover for at vi skal få til en mer stabilisert drift i de private barnehagene?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-10:
Vi har fastslått i innstillinga at vi står fast på de målene og de virkemidlene vi har vedtatt, eller blitt enige om i barnehageforliket. Det er ikke, som noen har hevdet her, først og fremst full barnehagedekning. Det er full barnehagedekning, det er makspris trinn 2, og det er selvfølgelig kvalitet. Det er ikke slik at det kun er full barnehagedekning som er den første målsettinga. Det har vi aldri sagt. Vi har også sagt at vi skulle innføre makspris trinn 2 – hvis det ble tilnærmelsesvis full dekning – i 2005. Så kan man diskutere hva «tilnærmelsesvis full dekning» er. Det lurer jeg veldig på. Hva er det? Vi bygger antakeligvis 1 700 plasser i år. Det stod 1 500 barn i kø rundt årsskiftet. Til nå har vi måttet bygge 1,43 plasser pr. barn for å få plass til dem som ønsker å gå over fra halv plass til full plass. Det er mulig at de fleste som ønsket seg en full plass, allerede har fått det. Vi vet ikke hvor mange plasser vi må bygge framover, og hvor mange som ønsker å gå over fra halv plass til hel plass. Så alle disse tallene er rimelig usikre. Det vet vi, og det vet vi fra tidligere år. Det som er helt klart, er at vi ikke vet hvor stort behovet for barnehageplasser er i Norge før vi har innført makspris trinn 2, og før den har virket i kanskje et år. Vi har sett nå etter innføringen av makspris trinn 1 at det har tatt lang tid før vi har sett det reelle behovet. Fremskrittspartiets representant var inne på at det er politikerforakt, men jeg har ikke sagt det. Jeg har sagt at jeg har forståelse for at foreldre mener at vi ikke har holdt løftene våre. Det er mange grunner til det. Én av grunnene er at flere ønsker full plass enn det vi kanskje trodde i utgangspunktet. Flere velger bort kontantstøtte enn det vi kanskje trodde i utgangspunktet. Det blir feil å stå her og si at foreldre har en valgfrihet, at man kan velge kontantstøtte eller barnehage. Man kan ikke velge barnehage når man ikke har full barnehagedekning. Det vi nå gjør ved å utsette innføringen av makspris trinn 2, er å utsette hele reformen. Det gjør at vi kommer i mål mye, mye senere, fordi vi ikke vet hva det reelle behovet for barnehager er i dette landet. Det er ikke slik at man kan velge den omsorgsløsningen man vil. Derfor står det ganske mange utenfor i barnehagekø, akkurat som Fremskrittspartiets representant var inne på. Det vil det også gjøre framover inntil vi har fått på plass en makspris på 1 750 kr.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-10:
Det går an å ha to tanker i hodet på én gang. Det er det vi har hatt til nå. Vi har bygd ut plasser, og vi innførte makspris trinn 2. Det har vist oss at behovet for barnehageplasser var mye større enn det vi trodde i utgangspunktet. Tidsfristene har vært korte, men nå er kommunene i stand til å håndtere denne reformen. Det har de vist. Det bygges barnehageplasser som aldri før. Det er akkurat på den samme måten når man bygger veier her i landet. Hvis man planlegger og gjør seg ferdig på kortere tid, koster det mindre. Slik er det også med barnehagereformen. Hvis vi innfører makspris trinn 2 nå, vil alle de tusen som ønsker barnehageplass i dette landet, få barnehageplass raskere. Det jeg kan si til Fremskrittspartiet, er at det er mange, mange flere enn de 15 000 som stod i kø ved årsskiftet, som ønsker plass. Det vi nå ser, er at ett- og toåringene begynner å stille seg i kø. Fordi foreldrene der ute nå faktisk tror at det er en mulighet til å få barnehageplass, så søker de en barnehageplass. Nabokommunen til Moss, Rygge, hadde full barnehagedekning. Nå står det 90 barn i kø, og det er ett- og toåringer. Det er det vi har sett, folk ønsker barnehageplass. Det var jo det vi sa i utgangspunktet. Man velger bort kontantstøtten, og man ønsker seg en rimelig barnehageplass. Jeg forventer at Fremskrittspartiet står på sine løfter etter valget. Det har Fremskrittspartiet gjort fram til nå. Jeg syns det har vært et veldig godt samarbeid med Fremskrittspartiet i denne saken. Utgangspunktet for at vi har kommet dit vi har kommet i denne stortingsperioden, er at Fremskrittspartiet og SV sammen fremmet et Dokument nr. 8-forslag, som hele Stortinget etter hvert har sluttet seg til. Alt har ikke blitt helt slik som vi ville i utgangspunktet, men jeg syns det har vært en god prosess, og vi har fått til mye i denne prosessen. Det at det har vært korte tidsfrister, som representanten fra Kristelig Folkeparti var inne på her, har vært det mest problematiske. Hvis vi ser til Sverige, ser vi at der greide de dette på veldig kort tid. Det har vært dårlig informasjon. Det har vært motstand mot å innføre maksimalpris. Jeg syns det vi hører her i dag fra regjeringspartienes side, er at makspris trinn 2 har man faktisk ikke tenkt å innføre. Jeg forventer at Fremskrittspartiet står på det forslaget til denne reformen er i havn, men jeg syns det er trist at dette stortinget nå ikke kunne fullføre. Vi har sagt at denne reformen skulle fullfinansieres, og vi kunne innføre makspris trinn 2 nå, så hadde vi ved utgangen av neste år visst hva behovet for barnehageplasser er i Norge.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-10:
Vi vil stemme for, subsidiært.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
Jeg har et spørsmål til statsråden angående sammenhengen mellom makspris og utbyggingstakt. Vi har allerede innført et maksprissystem, og man kunne kanskje sagt at hvis man kunne tatt fritt betalt i barnehagene, kunne man muligens bygd ut raskere, for da hadde det vært mer penger å tjene, man kunne skyve mer av regningene over på foreldrene, og investorer så kanskje en større mulighet for et overskudd. Men nå har vi et maksprisregime på plass. Så snakker vi om å innføre makspris 2, som da egentlig bare er å flytte en del av utgiftene fra foreldrene over til staten. Det vil avdekke et større behov og sånn sett gjøre køene lengre, men de køene eksisterer allerede, de er bare ikke synlige, på grunn av den høye barnehageprisen. Tvert imot vil jo barnehageutbyggingen kanskje gå raskere, særlig i de kommunene som allerede har barnehagedekning, men også i de kommunene hvor køen blir lengre, vil man få et ytterligere press på å bygge raskere. Kan statsråden forklare meg hvorfor en makspris 2 faktisk vil forsinke barnehageutbyggingen? I mitt resonnement er det faktisk motsatt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
Det representanten Sollied Øveraas og statsråden nå diskuterer, er helt essensielt. Én ting er å si at man skal innføre makspris når man har full barnehagedekning, men at det er usikkert når det oppnås. Det er et forståelig resonnement. Problemet er bare at barnehageforliket utgår ved valget – da gjelder det ikke lenger. Det står klart at det gjelder inneværende stortingsperiode. Regjeringspartiene var sterkt imot å ha en maksimalpris i det hele tatt da vi inngikk barnehageforliket. Det var en av de tingene der de gav konsesjon for å oppnå andre ting – det var altså en del av det brede forliket. Spørsmålet blir da: Hva gjør regjeringspartiene når man ikke lenger er bundet av barnehageforliket? Vil man i det hele tatt innføre maksimalpris trinn 2? Kan statsråden garantere – og det vil være viktig også foran valget – at regjeringspartiene går inn for at maksimalpris trinn 2 skal innføres?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
Det var egentlig en veldig interessant avklaring som kom her i replikkordvekslingen. For hittil har Regjeringen framstilt det slik at de ikke kan innføre makspris trinn 2 nå, fordi vi ikke har oppnådd full barnehagedekning. Dermed kan heller ikke barnehageforliket følges, som det ble sagt, for etter statsrådens mening er den en forutsetning at det skal være full barnehagedekning før vi innfører makspris trinn 2. Så sier statsråden at selv ikke når vi oppnår full barnehagedekning – i 2006, i 2007 eller i 2008 – vil hun kunne garantere at Regjeringen vil gå inn for at man innfører makspris trinn 2. Jeg skjønner at hun ikke kan garantere hva Stortinget vedtar, men hva Regjeringen skal gå inn for, må vel en statsråd kunne si noe om. Det er jo veldig, veldig interessant, for det betyr at hvis denne regjeringen blir sittende, vil norske foreldre aldri oppleve å få makspris trinn 2. Det er ikke så rart, for det var jo det regjeringspartiene opprinnelig ville, man ønsket ikke makspris trinn 1 engang. Så at man ikke får makspris trinn 2 hvis man står fritt, skjønner man jo. Så kan man si: Kanskje Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet skulle tvinge Regjeringen til å innføre makspris trinn 2 likevel. Men da bør man lese Fremskrittspartiets program, for der står det at man skal ta alle overføringer til barnehagesektoren fra kommunal og statlig sektor og overføre i et kontanttilskudd til barneforeldrene sammen med barnetrygden. Barnehageprisen, hvis det blir en makspris, må da ligge på 11 000–12 000 kr i måneden for å få dette regnestykket til å gå opp. Det er det som ligger i bunnen i Fremskrittspartiets program. En makspris på 1 700–1 800 kr tror jeg vi kan se veldig langt etter når all statlig støtte til barnehagene forsvinner, og overføringene skal kanaliseres inn i et kontanttilskudd gjennom barnetrygden. Det er for så vidt et system, men makspris på 1 800 kr blir det jo ikke av slikt. Hvis jeg nå har misforstått, og statsråden nå likevel sier at det er klart at Regjeringen går inn for å innføre makspris trinn 2, det skal den gjøre den dagen det blir full dekning, og det forplikter Regjeringen seg til å gå inn for, har vi fått en svært viktig avklaring i denne debatten som gir et ganske klart signal til landets barneforeldre om hva som vil skje med makspris trinn 2 dersom dagens regjering fortsetter.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
I barnehageforliket står det svart på hvitt at det gjelder ut denne stortingsperioden. Ingen partier er bundet av barnehageforliket neste periode. Da går vi til valg på våre partiprogram. Så til det May Hansen sier om at hun forutsetter at Fremskrittspartiet står på barnehageforliket neste periode: Barnehageforliket gjelder ikke i neste periode. Det som står i barnehageforliket, er at det gjelder ut denne perioden. Jeg tar Fremskrittspartiet så på alvor at jeg tror de går til valg på programmet sitt, og at det er programmet man vedtok på landsmøtet, man ønsker å gjennomføre i neste periode. Og der står det ingenting om barnehageforliket. Der står det at man skal fjerne all offentlig støtte til barnehagene og legge det inn sammen med barnetrygden og kontantstøtten i et kontantbidrag til barnefamiliene, og så skal man betale barnehagen det det koster, og det vil vel være om lag 11 000–12 000 kr i måneden for en småbarnsplass, vil jeg tro. Så får vi se hvor mange private barnehageeiere som bygger ut da. Jeg synes statsråden har avklart det veldig bra. Hun står på barnehageforliket. Det gjelder til 12. september. Deretter er makspris 2 helt ute i det blå.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-06-10:
I meldingen står det noe om at man har et prognosetall på ca. 17 000 barnehageplasser som skal bygges i 2005, men at disse tallene er svært usikre – det er jo prognosetall. Jeg vil spørre statsråden om hun er blitt noe sikrere på de tallene. I tillegg til det lurer jeg også på om hun har noen prognose for hvor mange som vil være uten tilbud om barnehageplass fra 1. august 2005.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-06-10:
Dette tror jeg må ta kaka med hensyn til retorikk på Stortingets talerstol en fredag formiddag. Vi har altså inngått et forlik der likebehandling av private og offentlige barnehager og makspris er to viktige elementer. Hvis vi skal se litt tilbake på denne historien, er dette tuftet på et privat forslag fra SV og Fremskrittspartiet, hvor Arbeiderpartiet i ettertid kom inn. Så hvis det bekymrer representanten Giske hva Fremskrittspartiet kommer til å gjøre i neste stortingsperiode, tror jeg kanskje han bør gå inn og lese det private forslaget. For som Arbeiderpartiet også vet, har vi i alle fall hittil vært en avtalepartner å stole på. Representanten Hansen var inne på at foreldre ikke kan velge. Nei, det var nettopp det som var poenget mitt. Når vi ikke har nok barnehageplasser, kan ikke foreldrene velge. Da har man ingen reelle valg. Det er greit å sette makspris på 1 750 kr opp mot kontantstøtten. Problemet er bare at det pr. 1. januar 2005 fantes 15 400 barn i barnehagekø som man faktisk hadde vært i stand til å betale også makspris trinn 1 for, hvis det bare hadde vært plass. Så det er ikke viljen til å betale som er det viktige, det er ønsket fra foreldrene om barnehageplass. For at ikke forskjellsbehandlingen skal være så stor mellom dem som står innenfor, og dem som står utenfor, synes vi det er riktig at vi følger de premissene vi har lagt til grunn i det store forliket, om at det må være tilnærmet full barnehagedekning. Og med tilnærmet full barnehagedekning ser ikke jeg at det skal stå tusenvis av barn på utsiden av gjerdet og stirre misunnelig på dem som er på innsiden, fordi de ikke fikk den plassen de så gjerne ville ha.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
For det første har jeg lyst til å slå fast at i barnehageforliket heter det at maksimalpris trinn 2 skal innføres under forutsetning av at vi når tilnærmet full dekning i 2005. Det er mitt utgangspunkt. Det ser ikke ut til at vi klarer å nå det nå. Så er vi bekymret for at innføringen av trinn 2 kan få konsekvenser som kan virke negativt inn på utbyggingen i de kommunene som ikke har nådd målet om full behovsdekning. Noe av grunnen til det er at det er en kjempereform vi gjennomfører, i et meget raskt tempo. Det har vært en stor utfordring både for kommuner og for private utbyggere. Utsettelsen er først og fremst begrunnet i ønsket om å gi alle kommuner mulighet til å komme i land med full barnehagedekning før rammebetingelsene igjen endres. Vi mener det er viktigere ikke å sette oss i en situasjon der vi kan hemme den gode utbyggingsdriften vi nå har.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
Det er et vanskelig spørsmål representanten kommer med, for prognosetallene er svært usikre. De prognosetallene vi fikk fra kommunene litt tidligere i vår, anslo en planlagt bygging av 17 000–18 000 nye barnehageplasser i år. Det er jo kjempemye, og det er jo gledelig hvis man faktisk skulle klare det. Men også for i fjor og året før har vi den erfaringen med de prognosetallene man hadde på samme tidspunkt de foregående årene, at noen av disse plassene likevel ikke var blitt ferdige i løpet av det året man hadde tenkt. Noen plasser var f.eks. først kommet til fullførelse i begynnelsen av året etter. Det er derfor vi sier at prognosetallene er usikre. Vi tør ikke være eksakte når det gjelder dette. Det vi imidlertid vet, er at 15 400 barn stod på venteliste ved inngangen til 2005. Det er relativt sikre tall. Så er det også en stor usikkerhet knyttet til at vi ennå ikke vet om vi fortsatt må bygge 1,43 heltidsplasser pr. barn – altså hvor mange flere som vil gå fra deltid til heltid. Det er også et usikkert tall.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
Barnehageforliket forutsetter at kommunesektorens nominelle bidrag til barnehagene ikke skal reduseres i forhold til det nivået man hadde da forliket ble inngått. Det som representanten her etterspør, har vi faktisk nedfelt i rundskrivet om skjønnsmidler tildelt barnehagene i 2004. Jeg siterer fra det: «Det er en forutsetning at skjønnsmidlene ikke skal kompensere for redusert kommunal egenfinansiering.» Helt til slutt i rundskrivet står det: «Kommuner som ikke har nyttet tilskuddet i samsvar med forutsetningene, må påregne å tilbakebetale tilsvarende andel av tilskuddet» – etter regnskapsavleggelsen for 2004. Dette er altså nedfelt i skrivet om skjønnsmidler som gikk ut til kommunene i år. Vi vil få de endelige KOSTRA-tallene først ca. 15. juni. På grunnlag av disse tallene vil vi gå igjennom og se hvordan vi skal håndtere dette i forhold til kommunene. Til det siste spørsmålet: Jeg synes at det på en måte er sagt noe om dette også i meldingen om maksimalpris. Vi har nå et todelt system, både en kostnadsmodell og en enhetskostnadsmodell. Vi går mer og mer i retning av en enhetskostnadsmodell.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
Vi har sagt i meldingen at vi vil komme tilbake til dette spørsmålet i budsjettet for 2006. De tallene som da legges til grunn, vil også være ut fra opptaket i barnehagene. I hvilken grad vi da har fått de eksakte opptakstallene, kan jeg ikke svare på, men det er klart at vi vil ha bedre tall enn det vi pr. dags dato har. Jeg kan ikke fra talerstolen i dag si at vi vil komme med f.eks. maksimalpris trinn 2 fra en viss dato – det er det for tidlig for meg å si. Det har vi også sagt i meldingen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
En statsråd kan selvfølgelig ikke garantere noe for et nytt storting. Det vet representanten Giske også. Jeg synes faktisk at merknadene i innstillingen til denne barnehagemeldingen er veldig gode. Flere her har vært inne på at partiene står veldig sterkt samlet om de ulike målene. I barnehageforliket har vi hatt fire mål. Vi har hatt mål om full dekning, maksimalpris, likeverdig behandling og – har jeg lyst til å føye til – kvalitet og mangfold. Det vil forundre meg om ikke et nytt storting vil videreføre det gode arbeidet som vi nå er i gang med når det gjelder barnehager. I fjor gjorde Stortinget helt klart greie for at man ønsker at det bygges barnehager også i 2006. Man utsatte altså på en måte hele reformen ett år. Selv om vi får et nytt storting, håper og tror jeg at det vil være enighet også om videre bygging og – skal vi si – de strukturendringene som er nødvendige i barnehagesektoren framover. Mer enn det kan ikke jeg garantere.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
Denne regjeringen har fulgt opp forliket, følger opp forliket og vil følge opp forliket – alle deler av forliket. For meg er det helt selvsagt. Vi har undertegnet en avtale med Stortinget om dette. Så da håper jeg at det er ryddet av veien. Jeg har også lyst til å henvise til hva vi har gjort. Vi har fått en kapasitetsøkning i sektoren som faktisk er større enn det som lå i avtalen. Vi har vedtatt maksimalpris trinn 2, og vi følger også forliket når vi nå utsetter maksimalpris trinn 2 til man har tilnærmet full dekning.
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
Det er ikke så mye å si, bare at dette er en sak som flertallet i komiteen har henvist til budsjettbehandlingene, og dermed støttes ikke forslaget fra Fremskrittspartiet.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2005-06-10:
Til sak nr. 16: Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag referert i innstillingen.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
Vi vil også stemme for.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2005-06-10:
Jeg og representanten Beate Heieren Hundhammer skulle stemt for innstillingen, men voteringsanlegget lyste ikke hos oss.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
Jeg er overrasket over argumentasjonen til det en før kalte næringspartiet, Høyre. Det kunne faktisk like godt vært en Venstre-representant som hadde den replikken som nå ble satt fram. Jeg mener at jeg presiserte i mitt innlegg at dette skulle være markedsvilkår. Jeg registrerer at Regjeringen, og nå også regjeringspartiene på Stortinget, hele tiden snakker om «under markedspris». Men det gjør faktisk ikke flertallet. Da bør regjeringspartiene gå i seg selv og se om ikke de allikevel skal være med på de forslagene som er fremmet her i dag. Det er altså her bred politisk enighet om å lage et mer langsiktig marked enn det som finnes i Norpool, og det står Regjeringen selvfølgelig fritt å kunne være med på det. Men det er ikke snakk om pris under markedsvilkår.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
Jeg føler vel at vi har hatt denne debatten før. Men det er faktisk slik at Arbeiderpartiet har gitt konsesjon til å bygge ut 12 TWh i Norge som ikke er blitt bygd ut. Da mener vi faktisk at det påligger Regjeringen et ansvar. Når energipolitisk talsmann for Høyre, Leif Frode Onarheim, og finansminister Per-Kristian Foss på oljekonferansen sa at Einar Steensnæs, som da var statsråd, måtte sette seg ned med disse kraftselskapene for å få bygd de gasskraftverkene, forventer vi faktisk, når Høyre nå har fått statsråden, at det er nettopp det de gjør. Så vi venter med spenning på at vi får bygd ut mer kraft. Vi har gitt konsesjoner for å dekke opp det kraftbehovet som er nå. Men det er helt klart at vi òg i framtiden vil ha en utfordring med hensyn til å skaffe kraft, og det skal jeg, sammen med representanten Vaksdal, være med på å frambringe.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
Svaret er ja. Et stort flertall i Arbeiderpartiet ønsker at vi skal gå inn i EU og være med og påvirke de rammevilkårene som vi skal forholde oss til. Det betyr ja. Men da EØS-avtalen ble inngått, lå det altså trussel fra EU om straffetoll for norsk industri på rundt 80 pst., hvis jeg husker rett, på grunn av at de skulle verne om det indre markedet. EØS-avtalen er viktig fordi vi skal ha tilgang til et marked der vi i all hovedsak selger produkter fra denne industrien. Derfor er EØS-avtalen viktig! Vi i Arbeiderpartiet mener at selv om en møter ordninger innenfor EU, eller at Norge må godta EU-lover en masse, har vi innenfor de rammene som EØS-avtalen legger, muligheter til å legge forholdene til rette også for industriutvikling i Norge.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
Gjennom denne stortingsperioden har Fremskrittspartiet snakket mye om dobbelt kommunikasjon. Men da hevder jo de at det stort sett gjelder andre partier enn dem selv. I denne saken kan en imidlertid dokumentere at Fremskrittspartiet har snudd. I protokollen fra 18. mai, der Stortinget ber Regjeringen ta initiativ til å utrede en ny generasjon kraftkontrakter for kraftforedlende industri, tilpasset industriens behov for kraft til konkurransedyktige priser og med klare effektiviseringsmål innenfor EØS-avtalen, sier presidenten: «Presidenten går ut fra at Fremskrittspartiet ønsker å stemme imot. – Det bekreftes.» Voteringsresultatet som står under, er som følger: «Komiteens innstilling bifaltes med 85 mot 16 stemmer.» Hva er årsaken til at Fremskrittspartiet har snudd i denne saken?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
Jeg føler at lederen i komiteen nå bruker vikarierende argumenter. Derfor skal jeg starte min replikk med å stadfeste noe: Det er altså ikke behandling av myndighetsbestemte priser vi diskuterer nå i dag. Det er en ordning som vi i Arbeiderpartiet har sagt at det er slutt på – bare så det er helt klart. Regjeringen har slept beina etter seg i all industriutvikling i denne perioden, og la meg nevne: kvotesystem, gass til industrien i Norge og altså nå kraftavtaler til industrien for å sikre industrisysselsettingen. Hvordan føler lederen av energikomiteen seg når han er en av Norges største bremseklosser i forhold til norsk energi- og industripolitikk?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
La meg begynne med å rette opp en åpenbar misforståelse i forhold til komiteens leder. Meg bekjent har ikke jeg gått inn for flere gasskraftverk uten CO2-håndtering enn han har. Så har jeg lyst til å rette en takk til Senterpartiet for den viljen og det motet de viser i denne saken. For mens Høyres representant Siri A. Meling tidligere i dag spurte Øyvind Vaksdal fra Fremskrittspartiet om hva som i det hele tatt er vitsen når det ikke innebærer mer kraft, tror jeg nok at Senterpartiet har en annen holdning og ser viktigheten av å bevare disse lokalsamfunnene, sørge for at denne industrien kan fortsette i Norge, og sørge for at det fortsatt skal være bosetting i de industrisamfunnene som det er snakk om. Så jeg vil spørre hva Senterpartiet legger i de vedtakene som de nå er med på å gjøre for å sikre industrien kraft.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
Da bør de kanskje ikke sitte så veldig mye lenger. Jeg synes statsråden bruser med lånte fjær når hun snakker om utbygging av vindkraft og vannkraft, bare så det er sagt. I mitt innlegg tidligere i dag viste jeg konkret til to eksempler på å sikre kraft til industrien etter at EØS-avtalen var inngått. Når man slår så kategorisk fast som vi nå hørte, at det ikke er mulig å gi industrien kraft – og vi hørte også fra komiteens leder i dag at det ikke er mulig å gi industrien kraft – mener da statsråden at avtalen både til Elkem og til Hydro, som altså er politisk initiert og vedtatt her i Stortinget, er et brudd på EØS-avtalen? Hvis det er sånn, hvorfor setter man da ned et utvalg som skal se på om det kan gå innenfor EØS-avtalen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-05-31:
På slutten av debatten har jeg lyst til å presisere noen få, viktige ting. Det første er at regjeringspartiene har snudd i denne saken. Regjeringspartiene var altså med på et anmodningsvedtak til Regjeringen. Regjeringen sa at det ville den ikke følge opp, så regjeringspartiene var altså med i Stortinget på å løfte saken ut. Representanten Onarheim sa til og med under budsjettdebatten at det nå er lagt på Arbeiderpartiets skuldre å finne løsninger for industrien. Og når vi så kommer tilbake med muligheter for løsninger, da snur altså regjeringspartiene. Jeg tror egentlig ikke at ønsket til Onarheim er å sørge for at Høyre skal stemme imot i denne saken, men jeg tror kanskje at det må være noen gedigne utfordringer i pedagogikken i forhold til Høyres medlemmer når det er sånn at Siri A. Meling her spør representanten Vaksdal om hva som i det hele tatt er vitsen med denne saken, når den ikke innebærer mer kraft. Nei, i dag diskuterer vi faktisk ikke mer kraft. Vi diskuterer det å sikre norske arbeidsplasser. Vi diskuterer det å sikre hundretalls milliarder i verdiskaping i årene framover, og vi snakker om å være med og sikre viktige lokalsamfunn i Norge. Så sier representanten Onarheim at dette gjelder bare noen få bedrifter. Jeg har lyst til å si at om det hadde gjeldt noen få arbeidsplasser, er det altså for de personene som blir kastet ut i arbeidsledighet, særdeles viktig at politikerne er på deres side og spiller på parti for å sikre deres arbeidsplasser. Så sier statsråden at det er viktig å bygge ut mer kraft. Det er jeg helt enig i. Men da skjønner jeg faktisk ikke hvorfor regjeringspartiene skal stemme imot å evaluere energiloven med det siktemål å sikre mer tilgjengelig kraft. Jeg ser på det bare som vrangvilje. Så er det slik at jeg tror at det rød-grønne alternativet vil lykkes. Jeg ser fram til at vi vil lykkes. Vi har overtatt et konkursbo fra den såkalt vellykkede høyrepolitikken tidligere. Det vi måtte slite med da, var norgeshistorie i arbeidsledighet. Det var konsekvensen. Det var arbeidsfolkene som måtte betale regningen.