Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-05-16:
Undersøkelser av kommunenes styring og kontroll med tjenester med nasjonale mål er etter min vurdering både utrolig viktig og svært vanskelig. Sjølsagt reviderer Riksrevisjonen etter Stortingets vedtak om de er faglig gode eller faglig mindre gode. Riksrevisjonen må til enhver tid forholde seg til det som er lov og vedtak og skal revidere ut ifra det. Vår oppgave er å se på erfaringene av hvordan disse vedtakene fungerer i praksis, og så på basis av Riksrevisjonens gjennomgang ikke bare se på hvordan dagens system fungerer, men kanskje i like stor grad få en diskusjon om hvordan systemet burde være for at en i større grad kunne få et bedre samsvar mellom intensjon og virkelighet. Poenget er jo at den enkelte innbygger skal ha, som flere har sagt, likeverdige tjenester uavhengig av sin situasjon. Det er påpekt svakheter både når det gjelder rapportering til kommunestyrene, administrasjonssjefenes svake kontroll, og at kommunene i liten grad utnytter muligheten til kontroll med den tjenestekvaliteten som ligger i forvaltningsrevisjonen. Det er avklart at det er mindre rapportering i små kommuner. Det er sjølsagt ulikt behov, men samme lovkrav. Det bringer meg over på poenget med kvalitet kontra rapportering. Det er klart at det ikke er noen direkte sammenheng mellom kvalitet på tjenesten og i hvilken grad de som har ansvaret for å utøve tjenesten, rapporterer. Det som er det sentrale, er sjølsagt at ledere på ethvert nivå, enten det er store eller små kommuner, har oversikt over situasjonen på det området som en har ansvar for. På hvilken måte en skaffer seg den oversikten, kan være mangslungen. Mye av den rapporteringen som skjer i dag, er fragmentert og kanskje i enkelte tilfeller ikke hensiktsmessig for at ledere som har en travel hverdag, skal følge etaten sin, følge området sitt og ha en god oversikt. Det sies f.eks. i dokumentet her at fire av fem kommunestyrer ikke har fått rapport om ernæring og legemiddelhåndtering av hjemmetjenesten. Vi kan stoppe opp ved ernæring. Ja, på hvilken måte kan kommunestyret få oversikt over ernæringssituasjonen til de menneskene som hjemmetjenestene har kontakt med? Det er en veldig krevende sak. Det er veldig vanskelig å finne parametere for det som teknisk beskriver det. Det som er det sentrale, er i hvilken grad hjemmetjenestene fungerer slik at menneskene trives, at de ikke er ensomme, og at de har livsglede. Det er forhold som det er svært vanskelig å rapportere om. Det jeg altså inviterer til her, er en diskusjon om hva som er god styringsinformasjon. Ut fra min yrkeserfaring har jeg lært at gode ledere er ledere som har oversikt, som kan fornemme på en god måte hva som rører seg innenfor sitt ansvarsområde, og som velger andre ledere som har naturlig autoritet ut fra en faglig respekt i sitt fagområde. Dette er en ledelseskultur og en ledelsestradisjon som etter min vurdering i dag er altfor lite påaktet. Vi har tidligere diskutert ledelse i forbindelse med 22. juli, og der var regjeringspartiene svært klare på at ledelse måtte utøves på en ny måte, slik at de som til enhver tid var tettest på situasjonen, skulle innse viktigheten av – og øves opp til – å handle sjølstendig i tråd med det overordnede nivås intensjoner. Det er for meg en svært klok ledelsesfilosofi. Den er samtidig svært krevende å praktisere, for det fordrer at ledelsen og de som er fagfolk i den praktiske hverdagen, har en felles forståelse og en felles holdning til hvordan oppgavene skal løses kvalitativt og effektivt godt innenfor de rammer som er. Dette er en holdning til ledelse som jeg tror det er viktig at Stortinget drøfter videre, fordi den måten som det i dag rapporteres og kontrolleres på, har vist seg ikke å være tilstrekkelig med hensyn til det som er poenget, nemlig at eksempelvis det vi snakker om nå, kommunale tjenester, fungerer godt. Det er mange kommuner som sikkert har dårlig rapportering, men hvor folk er svært fornøyd med tjenestene, fordi en har ledere som har oversikt, kjenner forholdene og dermed ikke trenger å rapportere alle mulige forhold. Jeg vil sjølsagt ikke undervurdere at en skal ha et system som påser at det er effektivitet og kvalitet i ethvert ledd, men måten vi gjør dette på, må i høyeste grad drøftes. Riksrevisjonens påpekninger er ut fra dagens regelverk og dagens holdning til ledelse. Det er et stort behov for å diskutere hva som er god ledelse framover. Diskusjonen i forbindelse med 22. juli-kommisjonen har avdekket at det på det området som på andre områder er behov for å endre ledelse og ledelseskultur. Det var det viktigste poenget statsministeren refererte til i den saken. Det gjelder også på en rekke områder innenfor offentlig forvaltning.