Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-12-07:
Det er blitt en betydelig påplussing på de to budsjettområdene som vi i dag diskuterer – til Miljøverndepartementet ca. 50 mill. kr og til Olje- og energidepartementet 60 mill. kr knyttet til enøktiltak og alternative energikilder. Som jeg sa i min replikk til representanten Langeland, utgjør dette, sammen med økte bevilgninger til kollektiv, Tautra, avgift osv., i størrelsesordenen en halv milliard kroner. Og på områder som påvirker utslippene i byområdene, er det gjort betydelige grep i forhold til kollektivtransport, noe som gir et annet resultat og en annen profil på vår innsats i budsjettforhandlingene enn hva representanten Langeland forsøker å tegne. Jeg kan love at Venstre i forbindelse med behandlingen av nasjonal transportplan skal stå tungt på for at den får en miljøprofil, ikke minst i forhold til byområdene. Det ble sagt fra SV at det nå er slik at det partiet alene står på barrikadene for miljøet. Men tilstanden er ikke så sørgelig. Det er tvert imot slik at vi nå har et regjeringsalternativ, sentrumspartiene, som setter miljøet som et av de høyest prioriterte områdene. Og det er en situasjon som er oppløftende, og som gir grunn til å tro at miljøet kommer til å være mer sentralt i valgkampen enn det har vært før foregående valg. De endringene som er gjort på Miljøverndepartementets budsjett, åpner for betydelige forbedringer på viktige områder. Kulturminnetiltak er styrket på en måte som gjør at fartøyvern og teknisk-industrielle kulturminner er tilført mer midler. Det samme gjelder friluftstiltak, og det er mer til kalking. Og det er – og det synes jeg er viktig å understreke - en økning av tilskuddene til organisasjonene. Sammen med bortfall av konjunkturavgiften er det et betydelig bidrag for aktører som er av stor betydning for miljøarbeidet både i lokalsamfunn og på den nasjonale arena. For Venstre er det også svært viktig at vi har fått på plass mer penger til elektroniske sjøkart; det henger sammen med både sikkerhet og miljø. Og det er viktig at komiteens flertall slår fast at bevilgningene til dette skal trappes opp slik at behovet kan dekkes innen 2006. I år gav ikke Regjeringen bidrag til å nå denne målsettingen gjennom sitt budsjettframlegg. Når det gjelder alternative energikilder, enøk, er det et betydelig løft i den innstillingen som nå foreligger som et resultat av samarbeidsavtalen mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet. Men vi står i en situasjon hvor tilbakemeldinger fra departementet viser at det er treghet i bruken av disse pengene, og jeg ber om at statsråden medvirker til at en kan få en endring på det. Det synes å være rom for noe større tildelinger, for en del av de prosjektene som får midler, strander på grunn av at andre bidragsytere ikke kommer på plass. Det er viktig at de midlene som stilles til rådighet på dette området, blir brukt. Venstre støtter tanken om et enøksenter i Trondheim, men vi er sterkt opptatt av, i likhet med miljøbevegelsen og folk som arbeider for alternative energikilder, at en ikke blander sammen gass og fornybare energikilder. Det er bakgrunnen for at vi ønsker at gassatsingen skal håndteres i et eget senter, og det er god begrunnelse for at det skal ligge i Haugesund. Den begrunnelsen er like god som begrunnelsen for å legge enøksenteret til Trondheim. SFTs budsjett i dag tilføres de midler som vi mener trengs for å kunne drive forsvarlig, men de trenger også frihet og handlingsrom for å ta avgjørelser på selvstendig og faglig grunnlag. Gasskraftsaken viser at SFT ikke kunne gjøre dette. «SFT er kneblet» av departementet, var tidligere statsminister Kåre Willochs formulering. Han kaller dette «uryddig og uheldig». «Det kan ikke være slik at Stortinget ved lov legger ansvar og myndighet til et organ … og så gjennom et plenumsvedtak overprøver det», sier Willoch. Og jeg deler hans oppfatning. Han sier at det uavhengig av gasskraftsaken er behov for en prinsippdebatt på dette området, fordi Høyre og Arbeiderpartiet innfører det han kaller en ny statsskikk. Det er bakgrunnen for det forslag til vedtak som legges fram i dag om SFT, og som understreker SFTs frie, selvstendige stilling, og at en skal fatte avgjørelser på faglig grunnlag. Den formulering om binding som står der, knytter seg selvfølgelig opp mot avgjørelser i den enkelte sak, at SFT ikke skal ha en rolle hvor en leverer på bestilling, men ut fra sitt beste skjønn og ut fra det lovverket som en forvalter. Jeg har lyst til å avslutte med en problemstilling som jeg håper statsråden kan kommentere. Det var en sak på nyhetene forleden om at nødvendig PCB-forskning knyttet til prosjekt på Svalbard måtte stoppe opp. Det synes jeg virker bekymringsfullt, og jeg håper statsråden i løpet av sitt innlegg eller i påfølgende replikkrunde kan kommentere det.