trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Det er en historiebeskrivelse jeg rett og slett ikke slutter meg til. Det er en historiebeskrivelse som handler om at politireformen gjør at vi som bor i et langstrakt land med avstander – vi bor i hele landet, heldigvis for det – har situasjoner hvor det tar tid før politiet kommer. Jeg kunne vist deg hundrevis av oppslag fra før politireformen hvor akkurat det samme skjer. Nettopp derfor innførte vi responstid. Vi er opptatt av at politiet skal nå sine mål, og at man har krav til hvor lang tid det kan ta. Men det skjer at det tar tid. Vi hadde en hendelse forrige helg i Hardanger, hvor man er avhengig av å rekvirere en ferge. Sånn er det i dette landet – det er færre politifolk på Varaldsøy enn det er i Bergen. Det er en politikk jeg oppfatter at alle står bak, rett og slett fordi risikobildet er forskjellig. Så går vi nå gjennom og ser på hvilke varslinger brannvesenet rykker ut til, og hvilke varslinger politi og helsevesen rykker ut til. De fleste ulykker er bilulykker. Da er det kanskje ikke politiet som skal være der først.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Jeg har sagt det før i dag, og jeg vil gjerne gjenta det: Vi har aldri hatt en bedre politiberedskap i dette landet enn det vi har akkurat nå. Det er altså sånn at man ikke kan telle beredskapen avhengig av hvor mange kontorer man har, og at noen av kontorene bare har åpent et par timer noen dager i uken. Det er ikke det politiberedskap handler om. Overgrep mot barn skjer syv dager i uken, 24 timer i døgnet, 365 dager i året. Vi må ha et politi som håndterer de mest alvorlige sakene, og det gjør norsk politi. Det handler ikke om hvilken kontoradresse de har, eller hvilket kontor de er på. Forskjellen på brannvesen og politi er jo nettopp at mens politiet er ute på oppdrag hele tiden, så venter brannvesenet på oppkall. Det er to helt grunnleggende forskjeller. Vi går nå gjennom det – DSB har fått i oppdrag å gå gjennom det, slik vi varslet i samfunnssikkerhetsmeldingen, og se på oppdragene og se på innholdet. Det er ikke sånn at brannvesenet skal gjøre politiets oppgaver. Det tror vi heller ikke er situasjonen, men vi skal gå gjennom dette. Men beredskapen har blitt bedre i hele landet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Jeg tror ikke representanten kan være uenig med meg i at det aldri har vært ansatt flere politifolk i hvert eneste politidistrikt enn det er nå, at de har bedre utstyr, at de øver mer. At vi har fått på plass fellesenheter, det liker ikke Senterpartiet å snakke om. Fellesenhetene er veldig viktige. Det å drive analyse, etterforskning, det å gå grundig inn i alvorlige saker, er kjempeviktig, og det er det i hele landet. Når det gjelder anmodningsvedtaket fra Stortinget, er svaret veldig enkelt. Alle anmodningsvedtak i Stortinget skal regjeringen følge opp, og det skal vi gjøre også med dette. Men det å telle kontorer eller arrestplasser er ikke det som er viktig for grunnberedskapen i dette landet. Det er at folk får hjelp når de trenger det, og at de blir hørt når de trenger det. Nå har vi over 730 000 anrop på 112, hvor de får svar innenfor en grense på 20 sekunder. Det er viktig, for det er det første kontaktpunktet en har når noe alvorlig skjer.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Jeg oppfatter at Arbeiderpartiet var enig i reformen. Jeg oppfatter vel også at Arbeiderpartiet langt på vei har vært enig i gjennomføringen av reformen. Jeg har ikke hørt at Arbeiderpartiet er uenig i at vi får flere og sterkere fellesenheter, jeg har ikke hørt at man er uenig i organiseringen av politidistriktene, men man ønsker seg flere ansatte i de geografiske enhetene for patruljene. Det er vi helt enig i. Derfor gjorde vi et historisk vedtak i fjor, da vi ansatte 400 ekstra politifolk, som vi har vært veldig tydelige på at etter koronahåndteringen, grensehåndteringen, skal tilføres de geografiske enhetene. Vi nådde i fjor to per tusen. Det har vært et viktig mål for Arbeiderpartiet, og det har det vært for regjeringen. Nå når vi det målet, og det skal være bunnplanken i politiberedskapen. Så er det slik at også når det gjelder påtalejurister, har det vært gjort en veldig tydelig satsing. Øst politidistrikt har 50 pst. flere påtalejurister nå enn de hadde i 2013. De jobber med å få ned restansene, men jeg er helt enig i at det fortsatt skal være et prioritert område å styrke påtalesiden av politiet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Jeg har det overordnede ansvaret for å lede oss gjennom en pandemi, å samordne, men det er fortsatt sektoransvaret som gjelder, og det skyldes rett og slett at de med ansvaret for sektoren har best kunnskap om den. Vi har innvandringsministeren i salen, og jeg tenker at det spørsmålet riktigere kan stilles til henne eller helseministeren, for dette er et helsespørsmål. Når det er sagt, er jeg veldig enig i beskrivelsen av at vi har utfordringer knyttet til deler av befolkningen hvor vi ikke har nådd godt nok frem på tross av at det har vært iverksatt veldig, veldig mange tiltak. Men spørsmålet bør besvares av en annen statsråd enn meg.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Jeg må bare korrigere: Det er ikke det at jeg ikke har en formening om spørsmålet, men det er slik at det er andre statsråder som har det formelle ansvaret for disse sektorene, og da er det riktigere at de svarer på spørsmålet. Men det er helt riktig at jeg har ansvaret for innreisereglene, og de er blant de strengeste i Europa, for ikke å si de strengeste. Det har de vært i hele perioden, men vi har ikke noe utreiseforbud for folk som bor i Norge. Det er det knapt noe land som har, og de som har det, har veldig store unntak fra det, naturlig nok. Det er jo veldig, veldig inngripende. Det vi har vært opptatt av, er veldig strenge innreiseregler. Det er strenge karanteneregler hele veien, det er strenge testregimer hele veien. Det er slik at hvis en person velger å reise til et annet land og delta i noe som ville vært ulovlig i Norge, kan ikke vi nekte det. Vi har ikke jurisdiksjon i Pakistan, men vi har kontroll på innreise fra Pakistan. Da er det slik at alle som ikke har vært på en nødvendig reise, må på karantenehotell. En begravelse i Pakistan kan man jo ikke rekke hjem for å delta i, for de foregår veldig fort etter at et dødsfall er skjedd.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
For å være veldig tydelig: Vi har hatt de strengeste kravene i Europa, men det vi har lært, er at de reglene som fungerte i fjor vår, gjorde det ikke i høst. Det betyr at det som var tillitsbasert i fjor vår, også var tillitsbasert i høst. Det måtte vi stramme til. Folk tolker reglene forskjellig. Folk bor forskjellig. Folk utøver dette forskjellig. Vi har sakte, men sikkert, etter hvert som smittenivået er gått opp, strammet til hvert inngrep. Hvert tiltak vi gjør, må være forholdsmessig, og det må være nødvendig. Dette er vanskelige spørsmål. Det angår mange, og det er veldig inngripende i manges liv at vi gjør disse tiltakene. Nå har vi veldig, veldig, veldig strenge regler. Jeg hører at noen her i salen – det har skjedd ved flere anledninger – har satt spørsmålstegn ved hvor grundig vi gjør ting på Gardermoen. Jeg inviterer representanten Engen-Helgheim med opp. Jeg tror han vil se at det ikke er mulig ikke å få informasjon, ikke å bli møtt med vakter og ikke bli tydelig ivaretatt. Man må ha dokumentasjon på at reisen har vært nødvendig, ellers må man på hotell. – Unnskyld at jeg går over tiden, president, men likevel: I dag har vi sagt at også for nødvendige reiser fra deler av Europa og fra India, Pakistan og Irak gjelder reglene om at man må på hotell.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Tiden strekker ikke alltid til når det er mye man vil ha sagt. Det er i og for seg to forskjellige ting. Det som var tillitsbasert i fjor, var å overlate til folk flest å vurdere om en reise var nødvendig eller ikke, å overlate til folk flest å vurdere hvor man oppholdt seg i karantenen, å overlate til folk flest å vurdere testregime. Det å fylle ut registreringsskjemaet når du kommer til Norge, er selvfølgelig tillitsbasert. Vi har ikke noen mennesker som fyller ut for deg. Du fyller ut selv, men du må dokumentere, i tillegg til den registreringen, at den reisen du har vært på, er helt nødvendig – det at du har hatt samvær med barn, det at du har vært hos et nært familiemedlem som er døende. Det at du har vært på en strengt nødvendig reise, må dokumenteres. Hvis dokumentasjonen ikke er god nok, blir du sendt på karantenehotell. Da må du ordne opp det i etterkant. Det er veldig strenge regler. Det er ingen som bare slipper gjennom fordi de sier at de har vært på en nødvendig reise. Det skal rapporteres, og den rapporteringen blir også fulgt opp. Vi har et callsenter som nå ringer opp dem som rapporterer, nettopp for å sjekke at de gjennomfører karantenen.
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-28:
Dette synes jeg er aldeles ugreit. Jeg har vært på Gardermoen, og i motsetning til representanten kommer jeg innenfor der flyene lander. Jeg har fulgt med gjennom passkøen. Jeg har fulgt med gjennom korridorene som er avstengt, hvor det gis informasjon. Jeg har møtt vaktene. Jeg har møtt i ankomsthallen for utland hvor man blir henvist til test. Man må testes. Det er ikke frivillig. Man må testes, og så blir man henvist til dit man skal på koronahotell. Alt er et avsperret område. Man kommer ikke fysisk ut. Jeg møtte vaktene der og spurte: Hva sier dere hvis det kommer noen og sier at de er klarert? De kommer ikke ut. Man kommer ikke ut. Så i tillegg til Engen-Helgheim tar jeg gjerne med meg Tybring-Gjedde. Vi reiser i hver vår bil, og så kan vi møte politiet på Gardermoen, tollbetjentene på Gardermoen. Det er avstengte områder, og man blir fraktet med buss fra Gardermoen til det hotellet man skal på. Man slipper ikke unna. Man kan ikke bare si at det er en nødvendig reise. Et bryllup i utlandet holder selvsagt ikke. En begravelse gjør det, hvis det hadde vært mulig å gjennomføre innenfor rimelig tid. Det har det ikke i veldig mange land.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-04-28:
Da statsminister Erna Solberg sa at vi hadde en plan for en pandemi, men ikke for denne, var det oppsiktsvekkende. I dag gjentar justisministeren de samme ordene fra Stortingets talerstol. Fagdirektoratene har i flere år hatt pandemi som en av de mest sannsynlige hendelsene med store konsekvenser. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskaps, DSBs, scenario for pandemi viste at en pandemi kunne gi langt flere smittede, flere døde og flere sykehusinnleggelser enn det vi har hatt med covid-19, heldigvis, men det var altså ikke den pandemien regjeringa hadde en plan for. Betyr det at regjeringa forberedte Norge på en pandemi som var mindre alvorlig enn det fagdirektoratene advarte mot?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-04-28:
Jeg opplever regjeringa som lite ydmyk overfor å se feil de selv har gjort. Koronakommisjonens konklusjon er ikke, som justisministeren nå sa, på generell basis at regjeringa har håndtert det godt. Det handler om perioden etter at pandemien kom til landet. Koronakommisjonen konkluderer faktisk med alvorlig svikt i arbeidet før pandemien kom til Norge. Det er en hard dom over Erna Solbergs arbeid med beredskap. Svikten ligger bl.a. i at beredskapsplanen for pandemi ikke var oppdatert siden 2014, at man visste at det var stor sannsynlighet for at det ville bli vanskelig å skaffe smittevernutstyr, men ikke utbedret det. Det var advart mot lav intensivkapasitet – den ble ikke økt. Og koronakommisjonen peker på at statsministeren ikke sørget for å samordne aktørene i den første fasen av pandemien. Hvilke vurderinger var det som lå til grunn for at man valgte å ikke oppdatere beredskapsplanen for pandemi, ikke tok grep for økt beredskapslager for smittevernutstyr, eller for økt intensivkapasitet før den mulige pandemien DSB hadde advart mot, kom til landet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2021-04-28:
Dette er jo en oppsiktsvekkende mangel på erkjennelse, og jeg tror det er en del av regjeringens kommunikasjonsstrategi å kalle dette et «paradigmeskifte» og snakke mest mulig om etter 12. mars og minst mulig om det koronakommisjonen sier om mangel på beredskap før 12. mars. Det fantes ikke lager av smittevernutstyr. Det fantes ikke lager av annet helsemateriell heller. Intensivkapasiteten var utrolig svak. Det er ikke slik at det ikke har vært påpekt av opposisjonen. Senterpartiet har i hvert fall fremmet 15 forslag om bedre beredskap i løpet at de siste sju årene. Da har jo Høyre vekselvis smilt overbærende og skarpt kritisert oss for å overdrive. Men koronakommisjonen retter jo faktisk alvorlig kritikk mot beredskapen før pandemien. Et av de forslagene Senterpartiet har fremmet, er om en ny totalberedskapskommisjon. Det har gått 20 år siden Norge sist hadde en grundig gjennomgang av alle deler av samfunnets beredskap. Det har Høyre stemt imot ved enhver korsveg. Vil Høyre nå se med åpne øyne på en totalberedskapskommisjon?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2021-04-28:
Jeg har ikke bedt regjeringen om å være ydmyk – jeg brukte ikke ordet i det hele tatt i mitt innlegg. Jeg sier bare at det er en oppsiktsvekkende mangel på erkjennelse av den delen av koronakommisjonens rapport som handler om beredskapen før pandemien. Det fantes ingen beredskapslager av smittevernutstyr og helsemateriell. Det er et faktum. Så sier, sjølsagt, kommisjonen at det er et paradigmeskifte – det vet vi alle sammen. Men regjeringens kommunikasjonsstrategi er at de bare skal snakke om det og ikke skal snakke om beredskapen før. Da må jeg si når statsråden sier at Høyre ikke har avvist en totalberedskapskommisjon, at jo, det har Høyre faktisk gjort. De har stemt det ned gang etter gang, på tross av at det nå er 20 år siden sist vi gikk gjennom hele samfunnets beredskap. Høyre har ledd av Senterpartiet, gjort litt narr av oss for å fremme en slik sak. Var det kanskje fordi det var Senterpartiet som fremmet forslaget, at ikke Høyre og regjeringen fant grunn til å gå inn for et så viktig forslag?
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-04-28:
Statsråden insisterer på at det har vært oppdaterte planer, og at det har vært øvelser for krisehåndtering av en pandemi, men koronakommisjonen slår fast at de nasjonale beredskapsplanene for pandemi ikke har vært oppdatert siden 2014. Jeg har lyst til å opplyse statsråden om at korona ikke var et ukjent virus. Man forberedte seg kanskje på en influensapandemi, men vi hadde hatt SARS-epidemien med tilsvarende alvorlige konsekvenser for dem som den gang ble rammet. I DSBs planer lå det langt mer alvorlige scenarioer til grunn enn det som regjeringen hadde i sine ikke oppdaterte planer. Mener statsråden at det hadde vært øvd, at planene hadde blitt oppdatert, og at man var godt nok forberedt på en pandemi?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-04-28:
Å stemme Iran inn i FNs kommisjon for beskyttelse av kvinners rettigheter er som å gi en brannstifter jobben som brannsjef, uttalte direktør i UN Watch, Hillel Neuer. Og han sa at det var absurd og moralsk forkastelig. Den 22. april var det nettopp det FNs økonomiske og sosiale råd gjorde, og 4 av 15 vestlige land syntes det var en god idé – og kanskje også Norge. Hvem vet – i hvert fall ikke vi folkevalgte i denne sal. Iran er et religiøst diktatur hvor kvinner blir steinet til døde for utroskap, hvor kvinner blir fengslet for ikke å gå med hijab, hvor straffemetoder som pisking, steining, henging, amputasjon av hender og føtter, tortur og voldtekt er en del av straffesystemet, hvor barneekteskap kan inngås fra 13-årsalder, hvor tvangsekteskap er akseptert og jenter giftes bort av verge, og hvor menn ikke håndhilser på kvinner – alt i tråd med sharia, islams lovverk. På World Economic Forums indeks over likestilling rangeres Iran på plass nr. 139 av 142. Norge har flere ganger tidligere nektet å oppgi hva vi har stemt ved valg av land til sentrale posisjoner i FN. UD har vist til FNs prosedyrer. Vel, har vi stemt for dette, er ikke vår troverdighet mye verd. Da har vi mistet vårt moralske kompass. Utenriksministeren har tidligere hevdet at Norge overfor Iran vil gi tydelig uttrykk for hva vi mener om landets behandling av kvinner, og hun har lagt til: og hva vi forventer av dem. Det er historien om musa som brølte. Norges stemmegivning dreier seg ikke om prosedyrer. Det er et signal – et signal til undertrykte kvinner alle andre steder i verden. Tidligere har utenriksministeren ikke villet fortelle hva Norge stemte 22. april, så la meg omformulere spørsmålet: Mener utenriksministeren at Iran er egnet og har gjort seg fortjent til å sitte i FNs kommisjon for beskyttelse av kvinners rettigheter?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-04-28:
Jeg hører utenriksministeren si at prosedyrer er viktigere enn moral. Jeg fatter ikke hvordan man kan sitte i FN og mene det. Da er jo poenget med å sitte i FN borte, mener jeg. Jeg skal gå litt videre, for jeg får jo ikke mer svar. Prosessen rundt et mulig salg av Bergen Engines til russiske interesser har avslørt svakheter ved regjeringens evne til å koordinere sikkerhetspolitikk. Også hvordan vi forholder oss til land utenfor våre nærområder, er norsk sikkerhetspolitikk, fordi det kan skape gjensidig avhengighet, noe også utenriksministeren var inne på. Hestehandler i forbindelse med kampanjen for å få oss valgt inn i Sikkerhetsrådet er et slikt tilfelle, som utenriksministeren har sagt finnes. Regjeringens manglende vilje til å følge opp Stortingets vedtak om å nekte land som selv ikke praktiserer religionsfrihet, å finansiere religiøs frihet i Norge, er et annet eksempel, med referanse til Saudi-Arabia. Kan utenriksministeren nå informere Stortinget om hvordan en beslutning om å stemme i FN fattes? Er det embetsverket? Er det det diplomatiske korps som vet dette? Vi vet det jo ikke. Er det utenriksministeren? Er det statsministeren? Hvem involveres for å vite hva vi faktisk foretar oss i FN?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-04-28:
Stemmebytte er vel et annet ord for hestehandel, i hvert fall sånn jeg har lært hva hestehandel betyr. Regjeringen har en opplysningsplikt overfor Stortinget. Informasjonen skal være sann og tilstrekkelig, og med referanse til Grunnloven § 82 heter det at opplysningsplikten tilsier at Stortinget har krav på å bli informert om departementets endelige avgjørelser. Regjeringen har plikt til å informere Stortinget om hva regjeringen har besluttet i sentrale spørsmål som potensielt kan få konsekvenser for landets fremste folkevalgte. Velger regjeringen å ikke gjøre dette, må det henvises til vedtak fattet i Stortinget. Regjeringen kan, når det er påkrevet, beslutte å ikke informere Stortinget, men da må den begrunne dette i vedtak som er fattet i Stortinget. Da er sikkerhetsloven relevant. Mener utenriksministeren at sikkerhetsloven er til hinder for å gi Stortinget den etterspurte informasjonen? Og aller viktigst: Vil utenriksministeren være villig til å stille i den utvidete utenriks- og forsvarskomité og gi en orientering om hva Norge stemte i denne saken?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-04-28:
Det er kanskje fordi det er brudd på Grunnloven. Vi stortingsrepresentanter deltar i internasjonale fora. Jeg er bl.a. leder for NATO PA-delegasjonen. I den sammenheng er det også utenrikspolitikk på vegne av Stortinget. Det er helt avgjørende for meg å vite hvordan regjeringen forholder seg til utenrikspolitikk også i FN, i alle mulige slags sammenhenger. Og vi har krav, som nasjonal folkevalgt forsamling, på å vite hva regjeringen mener i utenrikspolitikken, og hva den faktisk gjør. Prosedyrene i FN er for denne nasjonalforsamlingen helt irrelevante. Jeg skjønner at det kan være veldig behagelig for regjeringen å vise til prosedyrer, slik at en kan fortsette med hestehandler når det gjelder stemmebytte, som utenriksministeren sier. Men det er faktisk noe som heter moral også, og det går foran prosedyrer. Mener altså utenriksministeren at prosedyrer i FN er viktigere enn å vise tydelig hvor vi står moralsk?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-04-28:
Jeg må spørre ministeren, for den informasjonen hun ga i forrige svar, er rett og slett ikke riktig. Jeg dro selv opp til Gardermoen for tre uker siden sammen med en kollega, tok flytoget opp og så, da flyene kom fra Doha og Istanbul, hva slags kontroll som var der da de kom til ankomsthallen. Det var absolutt ingen kontroll. Ankomsthallen var full av mennesker. Det var nærkontakt, og det var rett inn i en taxi. Jeg har det til og med på video. Så hvis ministeren er interessert i det, kan jeg godt dokumentere det og sende det til henne. Det finnes ikke, sier ministeren, så jeg vil anbefale henne å reise opp til Gardermoen og se hvordan dette fungerer i praksis. Den koronatesten er faktisk frivillig. Det ministeren sier, har hun sikkert fått beskjed om, men det er ikke riktig. Så jeg håper hun kan … Å stenge ankomsthallen er det absolutt beste, slik at det ikke sitter 50 mennesker og venter på sine nærmeste og så tar taxi sammen. Det å være på en nødvendig reise, en begravelse, et bryllup – i Norge kan du ikke være i et bryllup eller i en begravelse. Da sier man at det er for mange mennesker til stede.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-28:
Som jeg svarte representanten Tybring-Gjedde i debatten vi hadde torsdag forrige uke, oppgir ikke Norge sin stemmegivning – i tråd med prosedyrereglene i FN. Det har vært praksis under vekslende regjeringer, og det er fordi FN-systemet er innrettet slik at man ikke oppgir hvor man stemmer, og hva man stemmer på. Det betyr også at vi ikke gir beskjed om hva vi ikke stemmer på, selv om det selvfølgelig av og til kan være fristende. Som jeg også sa i debatten vi hadde på torsdag, er det utvilsomt slik at Iran har betydelige utfordringer når det gjelder menneskerettigheter. Det er noe vi påpeker og har påpekt i lang tid. Det er også grunnen til at vi slutter oss til bl.a. EUs restriktive tiltak mot iranske tjenestepersoner. Det er også årsaken til at det å ta opp menneskerettigheter alltid er et helt sentralt punkt både multilateralt og bilateralt med Iran. Når jeg sier at det ikke er noen tvil om at Iran har store menneskerettighetsutfordringer, ligger det også i det at vi mener at Iran har en veldig lang vei å gå før de kan sies å oppfylle de grunnleggende rettighetene som kvinner og alle andre har. Det betyr også at vi kommer til å holde Iran ansvarlig i den posisjonen de nå har fått. Og som representanten sikkert også er kjent med, var det fem land som stilte til disse fem plassene. For oss kommer det til å være viktig å fortsette den veldig tydelige linjen vi har når det gjelder Iran og menneskerettigheter og særlig kvinners rettigheter. Vi har flere ganger den siste tida også tatt opp navngitte kvinnerettsaktivisters situasjon når de er fengslet, og særlig nå i det siste fordi koronaen også har gjort betydelige utfordringer enda større. Og det er noe Norge, i tråd med en fast og langvarig linje, kommer til å fortsette med.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-28:
Det er nesten umulig å svare på spørsmål som legger inn så mange ulike og feilaktige premisser. La meg likevel først bare si at spørsmålet om regelverk når det gjelder finansiering av bl.a. religiøse hus, ligger under Barne- og familiedepartementet, der det utarbeides regelverk nå, som også representanten tør være kjent med. Det er ikke sånn at vi driver hestehandler når det er stemmegivning til f.eks. Sikkerhetsrådet eller FNs menneskerettighetsråd. Det er viktig for Norge å stemme på en måte som gjør at vi ivaretar norske interesser. Og det er – som jeg også har opplyst Stortinget om både i redegjørelser om Sikkerhetsrådets arbeid og på spørsmål fra stortingsrepresentantene – sånn at vi i noen sammenhenger, det er en helt vanlig praksis, inngår stemmebytteavtaler med land der vi ser at vi kan ha en gjensidig interesse, f.eks. av å få Tyskland inn i Sikkerhetsrådet, som vi typisk gjorde ved forrige korsvei, og Tyskland ønsket å få oss inn i Sikkerhetsrådet. Det er da basert på vurderingen av norske interesser.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-28:
Igjen: Det er mange premisser i dette spørsmålet som det er vanskelig både å tilbakevise på kort tid og for så vidt også å fortelle hvordan situasjonen er rundt. Men jeg har da aldri hevdet at sikkerhetsloven skulle være til hinder for at man diskuterer stemmegivning i FN. Jeg har tvert imot sagt at det er FNs prosedyreregler som gjør at landene, og dette gjelder alle land, ikke forteller hvilken stemmegivning de har, dvs. verken hvem de stemmer på, eller hvem de ikke stemmer på. Det er et nedfelt prinsipp i FN, og det mener jeg er en troverdighet og tillit Norge også må fortsette å ha. Jeg mener derfor at det å trekke linjene til Grunnloven i denne sammenheng blir veldig spesielt. Regjeringa har åpenbart en plikt til å gi informasjon til Stortinget og til å gi sannferdig informasjon. Det gjør vi også. Men jeg har heller aldri opplevd at noen tidligere regjering har blitt utsatt for spørsmål om hvorvidt det er i strid med Grunnloven.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-28:
Regjeringa viser gjennom utenrikspolitikken hvor vi står. Vi har en åpen og fri debatt om norsk utenrikspolitikk. Senest for to uker siden var jeg her og redegjorde for norsk utenrikspolitikk i én time. Vi hadde debatt forrige torsdag. Det står enhver representant fritt å stille både skriftlige og muntlige spørsmål, stille i debattene, stille interpellasjoner. Det opplever jeg også at det er interesse for på Stortinget. Jeg holder to årlige redegjørelser om EU- og EØS-spørsmål. Jeg holder også én årlig redegjørelse om Norges arbeid i Sikkerhetsrådet. Det er med andre ord stor adgang til å diskutere utenrikspolitikk og hvor Norge står. Jeg opplever jo at det er en ganske bred konsensus om de lange linjene i den norske utenriks- og sikkerhetspolitikken. Det har det vært gjennom vekslende regjeringer i mange år. Men det er også sånn, selvfølgelig, at representanten Tybring-Gjedde, som jo ofte mener noe annet, står fullt og helt fritt til å mene det. Men jeg redegjør altså grundig for norsk utenrikspolitikk svært ofte i Stortinget.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
Mitt spørsmål går til justis- og beredskapsministeren. En av Alf Prøysens mest kjente viser handler om bonden Lars som skulle til Hamar med slakt. Lars var den som til vanlig styrte gården med hard hånd, men når Lars var på Hamar, fikk dyrene gå som de ville, kona kunne gå gjennom Lars’ brev og finne kontanter, datteren fikk treffe stallkaren, og sønnen lurte til seg både røyk og vin fra faren. Og mens timene gikk på Hamar, satt Lars og spilte vekk pengene han hadde tjent. Hadde Prøysen levd i dag, hadde han kanskje skrevet om langt viktigere ærend på Hamar. Med politireformen er det lagt ned og sentralisert en rekke politiarrester i Norge. Innlandet, som er større enn Danmark i areal, har bare én arrest igjen, og den ligger på Hamar. Fra Dovre, Lesja og Tynset er det over 20 mil til Hamar, hver vei. Og når politiet kjører folk til arresten på Hamar, kan det gå timevis uten politiberedskap i store områder. Eller for å omskrive Prøysen: Lars er på Hamar, og vi er uten ordensmakt. Stadig oftere opplever folk at politiet ikke er først på stedet ved alvorlige hendelser. Men også det forebyggende arbeidet blir skadelidende. Til NRK 22. april sier Kjartan Waage, fungerende nestleder i PF Innlandet: «I forbindelse med sentralisering så føler de som jobber mer i utkantstrøk og i mindre enheter at de ikke blir hørt i sine saker, og de problemene som dukker opp der ute.» Og han legger til: «De føler også at mannskapene som de har hatt, nå skal løse oppdrag sentralt. Og de får ikke gjort de forebyggende tiltakene som de selv ønsker å drifte.» Er statsråden fornøyd med den historiske sentraliseringen som har vært av norsk politi?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
Det den målingen viser, er at mange steder i Norge – på mange mindre steder – er responstiden blitt lengre fra 2016 og til siste måling i 2020. I VG for kort tid siden var det en sak om lokalt brannvesen i Salangen som måtte gjøre politi- og ambulanseoppgaver, bl.a. på grunn av sentralisering av politiet og ambulansetjenesten. Lignende historier har i nyere tid kommet fra både Bjørnevatn, Karasjok, Hardanger, Setesdal og mange ulike steder i landet. Brannfolk må pågripe både drapsmenn og voldelige og utagerende personer. Dette blir også påpekt i rapporten fra DSB i 2019 – av alle oppdrag i brann- og redningstjenesten tronet helseoppdrag øverst med 6 000. Er statsråden som beredskapsminister bekymret for at brannmenn må utføre politioppdrag på denne måten?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
Politiet er jo en rekke steder i Norge mindre tilstedeværende enn før, og beredskapen er dårligere enn før, bl.a. gjennom en massiv nedlegging av lensmannskontor en rekke steder i Norge. I 2009 sa statsminister Erna Solberg til VG som en kommentar til at lensmannskontoret i Nord-Odal var åpent to dager i uken, fra kl. 10 til kl. 14: «Noe av den grunnleggende servicen fra politiet forsvinner. Dette er tragikomisk.» Og videre: «Dette bildet er et illustrerende eksempel på krisen i politiet. Mange steder er tilgjengeligheten for innbyggerne minimal. Folk får ikke levert anmeldelser og de får ikke kontakt med politiet.» Hva har så regjeringen gjort? Jo, den har lagt ned lensmannskontoret både i Nord-Odal og i Sør-Odal, elleve polititjenestemenn er borte fra området. Mener justisministeren at folk og bedrifter rundt omkring i Norge har fått et mer tilgjengelig politi etter at regjeringen har gjennomført tidenes sentralisering av politiet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
Hvis en ser på beredskapen og politi som er ute, eksempelvis på Romerike, der jeg selv bor, et område som har ca. 300 000 innbyggere: Tidligere hadde en en beredskapsinstruks som sa at det skulle være minimum fire patruljer i det området hele tiden. Den beredskapsinstruksen måtte avvikles fordi en sa at Øst politidistrikt ikke hadde ressurser til å følge opp. Utfordringen er nettopp det at på en rekke steder i Norge blir politiressursene bundet opp, bl.a. som følge av lang vei til arresten. En ser også at det tar lang tid i Asker og Bærum, og en ser det i Buskerud. Hvis en eksempelvis skal innbringe en person fra Gol eller Hemsedal, er kanskje politipatruljen vekk i fem – seks timer fra det området før den er tilbake igjen. En har sagt i Stortinget i forbindelse med politimeldingen at regjeringen blir bedt om å gjenåpne politiarrester i områder der det tar for lang tid. Hva slags oppfølging vil regjeringen gjøre av det konkrete vedtaket?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
«Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har slått sammen en rekke kommuner og fylker i Norge med tvang. Akershus, Buskerud og Østfold er blitt den meningsløse konstruksjonen Viken. Til NRK 21. april i år sier stortingsrepresentant for Høyre, Tage Pettersen: «Blir det en diskusjon om inndelingen av Viken, så er både jeg og Høyre villig til å være med på den diskusjonen.» Er regjeringen villig til å lytte til det overveldende flertallet som vil ha Akershus, Buskerud og Østfold tilbake, eller er det fortsatt overstyring og tvang som gjelder?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
Det som statsråden ikke har svart på – jeg registrerte at statsråden sa at han var villig til å lytte til lokale stemmer, men det avgjørende er jo ikke om statsråden gjennom å google aktivt klarer å finne enkeltpersoner i enkeltfylker som representerer det samme syn som han. Spørsmålet er om han er villig til å lytte til et overveldende flertall i både Buskerud, Østfold og Akershus som vil oppløse Viken og ha de gamle fylkene tilbake. Er statsråden og regjeringen villig til det, eller er det fortsatt overstyring og tvang av dem som bor i de fylkene, som gjelder?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2021-04-28:
Det som er avgjørende her, er hva regjeringen ønsker å gjøre dersom det kommer en søknad fra Viken, fra Akershus, Buskerud og Østfold, om at man vil oppløse regionen – i tråd med den plattformen som ligger fra det rød-grønne samarbeidet der – og komme tilbake til de tre fylkene. Jeg har hørt statsråden i dag bruke mange ulike argumenter for disse tvangssammenslåingene og si at det finnes fylker som er større i areal enn Viken. Men Norges minste fylke i areal er Oslo, og det ble ikke endret gjennom strukturendringene. Møre og Romsdal fikk også bestå, til tross for at de har færre innbyggere enn både Akershus, Buskerud og Østfold hver for seg hadde fra før. Hvorfor var det så avgjørende viktig å slå sammen disse tre fylkene? Og er det slik at regjeringen nå vil være positivt innstilt til en søknad om oppløsning fra de fylkene og legge det fram som en sak for Stortinget?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. I dag er det svært mange barn som ikke går i SFO. Den nasjonale evalueringen viser at mange familier velger bort skolefritidsordningen fordi de ikke har råd. Konsekvensen er at mange barn på 1.–4. trinn ikke får delta i lek, læring og fellesskap i SFO. Mange av disse er blant dem som kanskje hadde hatt aller størst glede av et godt SFO-tilbud. Rundt om i landet i dag er det et stort sprik i både pris og kvalitet, og en stor del av kvaliteten i denne viktige delen av ungenes hverdag er overlatt litt til tilfeldighetene fra kommune til kommune. I dag har nemlig SFO ingen statlige reguleringer av krav til kvalitet og innhold, og det er store lokale variasjoner i prisen. I 2019–2020 var gjennomsnittlig månedlig foreldrebetaling på skoler 2 500 kr for en heltidsplass og 1 500 kr for en deltidsplass, men prisen varierer fra null til godt over 3 000 kr i måneden for en heltidsplass mellom ulike kommuner. Det store spørsmålet nå er hva som skal skje med SFO. Har regjeringen en plan for å øke kvaliteten, og har regjeringen en plan for at alle barn som ønsker det, skal få være med? Mitt spørsmål til kunnskapsministeren er: Hva er regjeringens plan for at alle barn skal få være med i SFO?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Jeg takker for svaret, men jeg oppfatter likevel at regjeringens plan er å utvide ordningen med en eller annen form for behovsprøvd rabatt eller gratistilbud. Erfaringene med de behovsprøvde ordningene er jo ikke så veldig gode. Det viser seg at det fortsatt er mange som faller utenfor disse ordningene, mens de kommunene som tyr til universelle ordninger, i veldig stor grad klarer å få alle med. Har statsråden – når hun ser på de store forskjellene som er mellom kommunene som har gått over til en universell gratisordning, og resten av landet – egentlig noen dokumentasjon på at en behovsprøvd ordning fungerer, hvis målet er at alle som ønsker det, skal få være med?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Det skal vel godt gjøres å påstå at SV ikke leverte på plass og pris i barnehage i regjering, men det kan vi la ligge. Nå må vi videre. Jeg vil gjerne spørre kunnskapsministeren helt konkret om hva hun mener om de endringene som SV og det rød-grønne flertallet har fått til i Oslo og Stavanger. I Oslo er det nå slik at en snart er i mål med gratis aktivitetsskole i hele byen. På skolene i indre øst, for å ta dem som eksempel, var det høsten 2020 nærmere 100 pst. deltakelse på 1.–3. trinn. Resultatene tyder altså på at en universell ordning hjelper oss til å oppnå to ting: litt bedre råd for alle barnefamilier og at alle, absolutt alle, får mulighet til å være med. I Stavanger var SV pådriver for å få til gratis SFO på første trinn. Hva synes kunnskapsministeren om det Oslo og Stavanger har oppnådd?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Hvis kunnskapsministeren mener det Oslo har gjort, er bra, og hvis hun ser bort fra måten det ble innfaset på, og heller ser på resultatet: gratis AKS over hele byen – og hvis hun synes det Stavanger gjør, med gratis SFO på første trinn, er bra – vil kunnskapsministeren da være med SV på å innføre gratis SFO i hele landet?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Halvdagsplass.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Dette er jo egentlig kjernen i diskusjonen når det viser seg at behovsprøvde ordninger ikke treffer så presist, ikke treffer alle, som en universell ordning gjør. Det er også, for det antar jeg er grunnen til at Venstre er skeptisk til skatteøkninger, viktig å se på økonomien til vanlige familier. Vel, det er jo ingen mer målrettet måte å styrke deres økonomi på enn å senke de store regningene som de i dag har til SFO. Venstre har også vært med på å bruke 30 mrd. kr på å senke skattene, prioritert lavere skatt på aksjeformue, og hvis Guri Melby synes at det Oslo og Stavanger har fått til, er bra, hvorfor er det viktigere å være med på å senke skatten på aksjeformuer enn å innføre gratis halvdagsplass i SFO? Jeg vil bare minne om hva det koster: gratis halvdagsplass i SFO i hele landet: 5,4 mrd. kr – skattesenkningene til Guri Melby: 30 mrd. kr.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-28:
Jeg vil gjerne snakke litt om prioritering, og jeg vil bare minne om at siden det overveldende flertallet i Norge har betydelig lavere inntekt enn representanten Lysbakken og statsråd Melby, så tror jeg nok andre vil synes det er en viktigere håndsrekning enn det ville være for akkurat oss to. Og det var nettopp prioriteringen jeg spurte om, for jeg er enig i at vi må prioritere. Derfor er jeg veldig tydelig på at vi ikke har tenkt å frede en eneste krone av de skattekuttene som Guri Melby har vært med på. Vi vil heller bruke dem på velferd. Derfor lover vi å innføre gratis halvdagsplass i SFO i hele landet, og de rike skal betale for det. Derfor var mitt motspørsmål til Guri Melby: Hvorfor prioriterer hun heller lavere skatt på aksjeformuer enn gratis halvdagsplass i SFO?
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Jeg er veldig glad for at representanten gir meg en mulighet til å snakke om en sak som jeg brenner veldig for selv, nemlig det å sikre et godt tilbud på SFO og AKS til barn over hele landet. Historisk sett har utforming av tilbudet og også prisfastsettelse i veldig stor grad vært opp til kommunene. Noen kommuner har da satset på kvalitet i SFO. For eksempel vil jeg si at Oslo kommune har gått foran. Der laget man for mange år siden en egen rammeplan, og man har definert det med en annen type innhold og derfor også gitt det et annet navn, nemlig AKS i stedet for SFO. Vi har ment at vi trenger en sånn type rammeplan også nasjonalt for å sikre kvaliteten i alle landets kommuner, og derfor sendte vi et forslag til rammeplan på høring i vinter. Den høringen er gjennomført, og vi er egentlig klar for å implementere den rammeplanen veldig snart, som vil si noe om hvilke krav vi stiller til innhold i SFO og AKS over hele landet. Som representanten var inne på, er det et stort sprik i foreldrebetalingen. Jeg er litt usikker på om det var i inneværende statsbudsjett, eller om det var året før at vi for første gang innførte gradert foreldrebetaling, som gjør at noen av dem som har de laveste inntektene, enten slipper å betale eller må betale en veldig lav pris for SFO. Jeg mener at det er et skritt i riktig retning, men vi er langt fra i mål, og jeg mener at vi bør gå i samme retning som det vi har gjort med barnehagene. Der har vi nå sikret gratis kjernetid til barn fra over 46 000 familier med lavinntekt. Jeg mener vi bør få til det samme også på SFO, og at det bør være et viktig mål for neste stortingsperiode.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Jeg mener vi her kan se at erfaringene vi har med å innføre gratis kjernetid i barnehagen, har gjort at mange flere barn med minoritetsbakgrunn nå har kommet inn i barnehagen. Det vi har greid med å ha en målrettet og behovsprøvd politikk, er jo at Venstre har fått til noe som SV ikke fikk til da de satt i regjering, nemlig at vi i praksis sikrer omtrent gratis plass i barnehage for dem med dårligst råd. Jeg mener at SV gjorde en kjempejobb med både å få bygd ut barnehageplasser og innføre makspris i barnehage i sin tid, men det som SVs politikk førte til, var jo faktisk at noen av de familiene som hadde dårligst råd, og som tidligere betalte mindre for en barnehageplass, endte opp med å betale mer. Den uretten har vi nå rettet opp og sikret at titusenvis av barn nå får gratis halvtidsplass og også en ganske rimelig heltidsplass. Jeg mener det er riktig å gjøre det samme med SFO. Det er fordi en slik reform i større grad er gjennomførbar. Det er mer økonomisk bærekraftig, og jeg mener også at vi må tenke på summen av våre velferdsordninger når vi innfører dem.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Jeg vet ikke om representanten fulgte med, for jeg ga jo faktisk SV skryt for den jobben de gjorde i regjering. Det er mulig det er veldig uvant, men det mener jeg at SV fortjener skryt for. Det som er gjennomført på barnehagefeltet de siste 20 årene, har vært et enormt løft både for ungene og for familiene. Det jeg mener man gjorde feil, var at da man satte en makspris, var det faktisk ganske mange kommuner som endte opp med å fjerne den inntektsgraderte foreldrebetalingen de hadde. Jeg var selv kommunestyrerepresentant i Orkdal kommune da, og i stedet for å ha graderte priser etter foreldrenes inntekt, endte man der opp med å måtte bruke de pengene på lavere makspris for dem som hadde høyere inntekter, og da ble det en høyere pris for dem som hadde lave inntekter. Det har vi nå rettet opp, og det gjør at de som har lave inntekter, blir sikret plass. Jeg synes at den satsingen Oslo har gjort – først da man satset på kvalitet, og også nå når man har jobbet for å få ned prisen – har vært viktig, men jeg mener at man innførte det på en veldig merkelig måte når man valgte ut skoler etter bydeler, noe som gjorde at min nærskole fikk gratis AKS, mens f.eks. skoler i Oslo vest, der det kunne bo minst like mange fattige barn, ikke fikk det.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Meg bekjent har Oslo fortsatt ikke gratis AKS.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Halvdagsplass, ja. De aller, aller fleste må fortsatt betale en egenandel for at barnet skal gå på AKS. Det er viktig å understreke at det offentlige tar størstedelen av prisen for f.eks. en barnehageplass – det offentlige betaler ca. 80 pst., og så er det en egenandel for foreldrene. De aller, aller fleste familier greier helt fint å betale den egenandelen, og da mener jeg at det er helt greit at de gjør det i stedet for at det offentlige skal bruke nye milliarder på å finansiere en allerede kostbar ordning. De pengene har vi bruk for til andre ting. Det samme gjelder SFO og AKS. Det er klart at i kommuner der man opplever at dette er et viktig utjevningstiltak, kan man godt prioritere å gå enda lenger enn det staten gjør, men jeg mener det viktigste vi nå kan gjøre fra nasjonalt hold, er å sikre at familier med lav inntekt, de som i dag ikke har råd til SFO, skal få råd til det, og at alle barn dermed får like muligheter. Da slipper vi også like store skatteøkninger som det SV går inn for.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Som sagt, vi har for første gang innført en gradert foreldrebetaling på SFO. Det var ikke noe som SV innførte da de satt i regjering. Jeg mener det viktigste nå er at vi starter med å gjøre det enklest for de familiene som har lav inntekt, at de også får de samme mulighetene som dem som har høyere inntekter. Det er veldig mange goder man skulle ønske var gratis, men jeg mener også at det er en viktig jobb for oss politikere å gjøre noen prioriteringer. Jeg mener faktisk det er viktigere at vi sikrer tilgang til SFO for familier med lav inntekt, enn at vi sørger for at sånne som meg og Audun slipper en regning i postkassa hver måned som vi helt fint greier å betale. For det er ingen tvil om at vi også har et ansvar for å sikre velferdsstatens bærekraft. Jeg ønsker at mine barn skal ha de samme mulighetene til å få gode velferdsgoder som det vi har, og da er vi faktisk nødt til å være litt ansvarlige og nødt til å prioritere.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
For at vi skal kunne gi gode velferdstilbud i landet vårt, er vi helt avhengig av at det er noen som skaper arbeidsplasser, at det er noen som betaler skatt, og at det er noen som genererer inntekter til dette landet. Derfor har vi vært opptatt av å sikre gode rammebetingelser for næringslivet og for folk som jobber, gjennom skattepolitikken. Det som er helt utrolig, er at vi samtidig har greid å få til tidenes løft for barnefamilier, for dem som trenger det aller mest. For det har aldri før vært så billig å få en barnehageplass for familier med lav inntekt. Vi gjør det nå billigere å få en plass i SFO. Barnetrygden har blitt hevet for første gang på mange, mange år. Så i sum har barnefamilier fått bedre rammevilkår med disse tiltakene som har blitt gjennomført. Og det har vi greid å få til samtidig som vi også har gitt noen skatteletter. Det er fordi vi faktisk prioriterer, og vi prioriterer dem som trenger det aller mest, framfor å smøre godene tynt utover til absolutt alle.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Det er ingen tvil om at ansatte i skoler og barnehager har gjort en kjempejobb i løpet av det siste året. Det er heller ingen tvil om at det er mange som føler seg utrygge, og som opplever at de har en veldig belastende arbeidssituasjon. Det har vi også tatt på alvor. Vi har bl.a. justert smittevernveilederne og gjort dem enda tydeligere, noe som burde gjøre det enda lettere å følge dem. Jeg opplever vel at det er mange som nå mener at tryggheten har økt også på alle skoler og i alle barnehager. Til tross for at vi har greid å holde skoler og barnehager åpne under nesten hele pandemien, har ikke lærere vært særlig mer utsatt enn andre yrkesgrupper. Det tror jeg er fordi veldig mange har vært utrolig flinke til å følge smitteverntiltak, og man har hatt veldig gode rutiner for å sørge for at man har overholdt karanteneregler og den typen tiltak, noe som har gjort at når det først har vært smitte, har færre blitt rammet. Det stemmer ikke at FHI har gitt oss en anbefaling om å prioritere ansatte i skoler og barnehager. Det som er riktig, et at regjeringen har gitt et oppdrag til FHI om at vi i neste trinn i vaksinestrategien skal gjøre en vurdering av om man skal gjøre noen endringer. Og en av de tingene vi har bedt dem vurdere, er nettopp om enkelte yrkesgrupper skal prioriteres opp. Der har FHI selv pekt på ansatte i skoler og barnehager. Det er et oppdrag FHI nå jobber med, og som de vil gi regjeringen svar på. Grunnen til at vi ikke har fått det svaret tidligere, er at vi fortsatt er i den situasjonen at vi driver og vaksinerer de sårbare gruppene. Jeg opplever vel at det ikke er noe parti på Stortinget som har tatt til orde for at lærere og ansatte i barnehager skal vaksineres før de mest utsatte gruppene. Men det vil være aktuelt i neste trinn, der vi på ny gjør en vurdering både av ulike yrkesgrupper og av andre ting.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Dette er ikke noe narrespill. Når det gjelder vaksinestrategi, opplever jeg at vi har spilt med veldig åpne kort hele tiden. Det samme gjelder FHI, som gir oss de faglige anbefalingene. Vi har hele veien fulgt de faglige anbefalingene. Vi er i en situasjon i Norge i dag der vi fortsatt ikke er ferdige med å vaksinere de på 65 pluss, altså de som er definert som å være i risikogruppen. Jeg opplever vel at verken lærere eller Arbeiderpartiet tar til orde for at de skal bli prioritert foran disse gruppene. Det betyr at vi kan bruke den tiden vi er i nå, og bruke den kunnskapen vi stadig får – om hva slags virkning vaksinen faktisk har, f.eks. om den virker mot smittespredning – til å ta gode faglig baserte vurderinger, osv. Jeg skal love at innen det tidspunktet det er aktuelt å gjøre omprioriteringer, vil vi gjøre en god vurdering av prioritering av ansatte i skoler og barnehager.
Guri Melby (Venstre), 2021-04-28:
Som sagt har det ikke kommet et faglig råd fra FHI om at ansatte i skoler og barnehager skal prioriteres, men det som har skjedd, er at vi har gitt dem et oppdrag om å vurdere det i den andre fasen av vaksineringen. Vi har fortsatt ikke kommet til den fasen, men vi bruker den tiden vi har nå, til å gjøre disse vurderingene. Det oppdraget har FHI fått frist til å levere på til i midten av mai. Så vil det sannsynligvis gå relativt kort tid før regjeringen tar en beslutning dersom det skal gjøres noen endring av vaksinasjonsstrategien. Men så vil tempoet for dette avhenge veldig av hvor mange vaksiner vi har i landet, hvor raskt de kan rulles ut, og når dette kan skje. Det ber jeg representanten rette spørsmål til helseministeren om.