Ivar Kristiansen (Høyre), 2002-03-08:
I likhet med de tidligere talere i denne saken synes også jeg at dette er en interessant sak hvor det er viktig å ha målsettingene i orden og på plass, men hvor det ikke finnes noen enkle veier frem til å nå de målsettingene som jeg tror vi alle sammen er enige om og skal prøve å nå. Det er flere fasetter i innholdet i Dokument nr. 8-forslaget som går på matressurser, men også i videste forstand naturressurser. Vi har naturressurser, vi har matressurser i sjø og på land. Da blir det et sett av målsettinger og veier til å nå mål som blir nesten umulig å binde sammen i et regelverk, som man etterlyser og skal få på plass. Jeg tror eksempelvis ikke at en naturressurs som bergverk ville kunne ha hatt den suksess den har hatt nasjonalt, hvis det ikke hadde vært for internasjonale selskap som har funnet veien for å kunne satse i Norge. Vi ser at norske selskap i betydelig grad har vært med og utviklet fiskerinæringen i andre land. Vi ser nå innenfor havbruksområdet at norske selskap står som lokomotiv for utviklingen i Skottland, Chile, Irland, Færøyene osv. Mye av det vi snakker om, er internasjonale næringsgrener, og det gjør at vi er en del av et internasjonalt samspill, også gjennom et internasjonalt lovverk, som vi har å ta følgene av. Men det reduserer ikke betydningen av forslaget som er fremmet. Det som jeg tror er viktig å få på plass, er internasjonale trafikkregler som må kunne fortelle litt om kjørereglene, i alle fall for det som går på villfiskbestanden, som uten sammenlikning med noe annet er mest truet. Her står det sannelig dårlig til med de internasjonale trafikkreglene. Da blir det også vanskelig hvis vi tror at vi via et nasjonalt lovverk kan binde i alle ender for en bestand som tross alt krysser nasjonsgrensene, uavhengig av hva vi måtte finne frem til av trafikklys her i Stortinget. Vi har også sett at Stortinget uten noen særlig blunking syntes det var en god idé at vårt eget majoritetseide selskap, Norsk Hydro, solgte det som var lokomotivet, Hydro Seafood, ut av landet og over på utenlandske hender. Vi ser hva slags instrumenter vi har til å kunne styre denne utviklingen, når vi faktisk er satt til å ta stilling til disse. Så til det som representanten Solholm og representanten Molvær Grimstad har tatt opp som går på forslaget som sådant. Når det gjelder intensjonen i det som disse representantene viste til, er et flertall i salen langt på vei helt enig i fremstillingen. Det som blir komplisert, er at komiteens flertall sier at når det gjelder vurderingen av det som man har fremmet i I, bør det ses i sammenheng med at Regjeringen har varslet en egen melding om statlig eierskap i april 2002. Jeg tror rett og slett at praktisk er det umulig å få det til på denne korte tiden. I realiteten er vi enige, og komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti sier i innstillingen: «Når det gjelder naturressurser, herunder matressurser, regner disse medlemmer med at Regjeringen vil orientere Stortinget om problemstillingen på egnet måte.» Jeg har forstått det slik at dette er noe som også fiskeriministeren i betydelig grad er opptatt av. Derfor slutter jeg meg til anmodningen om å omgjøre I-forslaget til et oversendelsesforslag.