trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Det er et arbeid som har pågått en stund. Det er fortsatt en del utfordringer med en del av farvannet rundt Svalbard og med farleder, og det foregår fortsatt kartlegging av farvannet rundt Svalbard. Jeg synes representanten tar opp en veldig viktig problemstilling når det gjelder søk og redning. Det å drive søk og redning i nordområdene er generelt meget krevende. Det er store avstander og vanskelige kommunikasjonsforhold, det er kaldt, og det er en natur som er veldig brysk. Derfor er det bra å se at vi nå har styrket søk- og redningskapasitetene på Svalbard gjennom både et nytt sysselmannsfartøy, «Polarsyssel», og gjennom to likeverdige redningshelikoptre. I tillegg skjer det mye spennende på Svalbard. Røde Kors på Svalbard har utviklet egne redningspakker som kan transporteres ut med fly i de mest grisgrendte strøk, noe som gir mulighet for og kapasitet til å overleve lenger i påvente av hjelp. Det er fortsatt utfordringer med SAR, søk og redning i nord. Det vil det alltid være, men det skjer mye spennende utviklingsarbeid også.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
La meg først si at jeg er helt enig i at det å øve er ekstremt viktig. Vi gjennomførte for drøyt halvannet år siden Øvelse Svalbard, hvor litt av poenget var å teste ut en stor og alvorlig hendelse med et skipsforlis på Svalbard, hvor all kraft ble brukt for å mobilisere og bistå i øvelsen. Det hadde vi også stor nytte av under den tragiske skredulykken i fjor, hvor en hadde gjennomført øvelse, tatt opp læringspunkter og gjort mye riktig og viktig oppfølgingsarbeid. SARiNOR er en svært viktig aktør for å bidra til å styrke samarbeidet om SAR i nord, naturligvis. Regjeringen støtter opp det arbeidet på alle mulige måter og bidrar med tilrettelegging for at dette skal videreutvikles.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Jeg må si jeg er litt overrasket over den virkelighetsbeskrivelsen som representanten her kommer med – som om vi ikke har en regjering som er fremoverlent når det gjelder næringsutvikling. Jeg har vært mye på Svalbard selv, fordi jeg er opptatt av å ivareta rollen som Svalbard-minister. Jeg har deltatt på næringslivskonferanser, jeg har støttet opp under arbeidet med en næringsplan og en reiselivsplan som aktørene har gjort en kjempejobb med. Vi har bidratt med finansiering og kompetanse. Når jeg snakker med næringslivet der oppe, opplever jeg det motsatte av det representanten Navarsete hevder hun opplever. Jeg opplever nemlig et næringsliv som er svært glad for at vi har en regjering som virkelig satser på næringsutvikling på Svalbard, som bidrar til å legge til rette for helhetlig satsing, som tar på alvor de innspillene som kommer fra næringslivet, nettopp med sikte på å legge til rette for videre næringsutvikling. Så vi snakker åpenbart med ulike mennesker, representanten Navarsete og jeg. Når det gjelder direkteflyvninger, er det ikke den typen direkteflyvninger i dag. Det er samferdselsmyndighetene som må forholde seg til de søknader som eventuelt kommer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Det fine med fine ord er at de ofte kan beskrive gode handlinger, og det er det jeg forsøkte å gjøre i mitt forrige svar, for det er faktisk gjennomført veldig gode tiltak fra regjeringens side, og det støttes opp fra Svalbard-samfunnet. Det synes jeg vi skal anerkjenne. Når det gjelder passkontroll, har regjeringen nå foreslått for Stortinget å styrke Sysselmannens tilstedeværelse på Svalbard lufthavn, Longyear, bl.a. gjennom å øke med tre sysselmannsbetjenter på Svalbard. Det er ikke passkontroll på Svalbard i dag, og det er ingen grunn til å etablere det i dag, med mindre de forholdene med f.eks. direkteruter endrer seg. Da vil Svalbard måtte håndteres på en annen måte enn det som er tilfellet i dag. Vi har stor oppmerksomhet rundt det, og vi må tilpasse oss den utviklingen som kommer. Jeg kan verken bekrefte eller avkrefte at det på kort sikt vil være behov for å etablere passkontroll, men det vil det være hvis vi kommer i en situasjon med direkteflyvninger til Svalbard. Det er charterflyvninger til Svalbard i dag, men på grunn av helt særskilte ordninger har vi likevel ikke behov for å etablere passkontroll på ordinær måte, men likevel behov for økt tilstedeværelse.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Det å ha gode forbindelseslinjer til fastlandet under store og alvorlige hendelser er veldig viktig for beredskapen på Svalbard, og det er også viktig for å sikre at en har et helsetilbud som er stabilt og godt, og som også sikrer at de som trenger helsehjelp, får det raskt. Helsetilbudet på Longyearbyen sykehus er styrket den siste tiden, men det er de regionale helseforetakene som er ansvarlig for tilbringertjenesten, også for ambulansefly. Det er i den prosessen at det er besluttet at en ikke har økonomi til å ha et jetfly i Tromsø. Meg bekjent har de vel ikke den kapasiteten heller i dag. Det de har gjort, er å etablere et jetfly på Gardermoen som skal kunne brukes også til Svalbard ved behov, og etter det jeg har fått opplyst fra Helse- og omsorgsdepartementet i dag, vil det kunne brukes og kan transportere personer omtrent like raskt som et propellfly gjør det i dag. Så kapasiteten opprettholdes, men den forbedres ikke i samsvar med det Helse Nord skulle ønske.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Fremtidig energiforsyningsordning på Svalbard er helt grunnleggende – særlig for Longyearbyen – for at en skal kunne ha en langsiktig strategi for videre bosetting og styrking av Longyearby-samfunnet. Nå vil de oppgraderingene som skjer på det eksisterende kullkraftverket, gi oss 20–25 år på å utvikle det. Det er noe som kan gå mye raskere, men det er veldig krevende for meg allerede nå å si at vi skal sette veldig stramme tidsrammer for det arbeidet som komiteen enstemmig mener skal gjøres, og som jeg er veldig fornøyd med at komiteen mener skal gjøres, nemlig å legge til rette for å utrede hvilke energibærere som vil være mest fornuftig på Svalbard. Det kan igjen generere både nye arbeidsplasser og ny teknologi, som kan være eksportrettet fra norsk side. Det å fokusere på arktisk energi tror jeg kommer til å være viktig fremover. Så jeg er glad for at vi har fått dette ekstra puffet fra Stortinget, som er i samsvar med stortingsmeldingen, men jeg kan ikke gi noen konkret tidsrammer for det arbeidet.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2016-11-22:
Klimaendringene tar en stor plass i denne meldingen, og vi har selv registrert det som statsråden refererte til både i sitt innlegg og for noen dager siden: ekstremvær. Da blir søk og redning et aktuelt tema. Vi ser også at reiselivssatsingen går lenger og lenger nordover, med de stadig større utfordringene det vil medføre med tanke på å ha en god søk- og redningstjeneste. Samtidig ser vi at en er lenger og lenger borte fra kapasiteter som skal bidra i forbindelse med søk og redning. Vi vet også at sjøkart og kartlegging av farvannet rundt Svalbard er en utfordring i dag. Jeg har lyst å spørre statsråden om hvordan det arbeides med å få sjøkartene mer oppdatert, ikke minst mer enn de er i dag.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2016-11-22:
Det er nettopp dette siste som jeg har lyst å følge videre opp – det arbeidet som samarbeidspartnerne som inngår i prosjektet SARiNOR, gjør. Komiteen har også vært tydelig på at regjeringen må bidra til trening og felles øvelser mellom aktører som forventes å bidra med søk og redning. Da er mitt naturlige spørsmål: Hva vil regjeringen og Justis- og beredskapsdepartementet gjøre for å følge opp det viktige arbeidet SARiNOR har beskrevet i sine prosjekt?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2016-11-22:
Svalbard er en viktigere del av Norge enn tidligere – fordi miljøproblemene på Svalbard gjør oss mer sårbare, fordi nordområdene er viktigere geopolitisk, og fordi samarbeidet i nord bidrar til avspenning. Svalbardtraktaten gir oss et sterkt statlig ansvar for å drive god forvaltning på øygruppa. Stortingsmeldinga om Svalbard er mer en løypemelding enn en retningsmelding. Samtidig er vi fra Stortingets side tilbakeholdne med å instruere regjeringa i spørsmål som er av stor strategisk interesse for Norge. Men vi hadde nok ønsket oss en mer konkret retning. Noe har vi staket ut i komitéinnstillinga, andre spørsmål må regjeringa selv jobbe mer med. Er det Store Norske som skal drive næringsutvikling? Store Norske kan kull, men det er definitivt ikke framtida på Svalbard. Spørsmålet er om det er selskapet som skal drive ny næringsutvikling. Fordelen er jo at dette selskapet er underlagt staten, men andre statlige aktører, som museer og Statsbygg, kan godt ta over Gruve 3 og eiendommene i Longyearbyen. Vi får dessverre ingen retning i denne meldinga. Det må regjeringa snarest greie ut. Svalbard er en del av Norge hvor vi trenger at flere norske familier bosetter seg. Samtidig setter miljøet klare begrensninger for aktiviteten. Turisme må foregå innenfor bærekraftige rammer. Utfordringen er at havna er for liten, og vi må sørge for at de som går i land fra store cruiseskip, legger igjen penger, ikke bare utslipp. Da må cruiseskiptrafikken være bærekraftig. Spørsmålet om passkontroll er viktig hvis det kommer direkteflyvninger fra andre land. Men også her er det gode grunner til at Stortinget er tilbakeholdne med å instruere. Regjeringa må greie ut dette innenfor det som er Svalbardtraktatens rammer. Forskning er blitt den viktigste næringen både i Longyearbyen og i Ny-Ålesund. Også her er det viktig at vi som vertsnasjon tar vårt ansvar. Polarinstituttets rolle skal ivareta dette i Ny-Ålesund. Universitetssenteret på Svalbard er helt avgjørende for å samordne forskningsinnsatsen i Longyearbyen. Jeg var nok litt overrasket over statsrådens tone i replikkordvekslingen. Straks han fikk en utfordring, ble han nærmest fornærmet. Det er det ingen grunn til. Det er et stort engasjement for Svalbard her i Stortinget. Nå er det opp til regjeringa å følge opp med konkrete tiltak. Det er ikke et stort problem – det er en fordel for Svalbard.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2016-11-22:
Jeg glemte litt tidligere å takke saksordføreren for vel utført dåd. Det mener jeg virkelig. Så til noe av det som har kommet opp i debatten: Når representanten Rasmus Hansson ikke finner noen retning i meldingen og rett etterpå hamrer løs på kullproduksjonen og det som har vært sagt, så er det litt merkelig. Representanten har i denne perioden først fremmet et representantforslag der han umiddelbart vil avslutte all kulldrift på Svalbard. Så behandlet vi en stund etterpå et representantforslag der vi skulle forby Statens pensjonsfond utland å investere i kull. Da var den samme representanten oppe på denne talerstolen og sa at når det gjaldt Svalbard, kunne vi ikke gjøre noe umiddelbart, det var viktig at vi sørget for forutsigbare rammer for dem som bodde der oppe. Så det ville han holde utenom. Nå har jo markedet og prisene på energi ført til at mye av denne jobben er gjort av seg selv. Da ble det viktig for representanten å komme springende etter, trykke på knappen og si at nå må vi skynde oss, president, å få forbydd dette før det har lagt seg ned selv. Det viser ikke retning. Så til en annen sak som har vært tatt opp: beredskap og jetfly. Saken er at det har ikke vært jetfly i beredskap til Svalbard, men helseforetakene la fram en plan der de vurderte det. Det ble en stor debatt i Finnmark, for man ville gjerne sette inn et jetfly i Troms på bekostning av et propellfly i Finnmark. Man klarte ikke å dokumentere at dette ble en bedring for beredskapen totalt, og derfor har man gått bort fra de planene, samtidig som man har lagt inn i planene at det jetflyet som står på Gardermoen, har en beredskap mot Svalbard-samfunnet de gangene det trengs. Så er det også slik at evalueringen etter skredulykken på Svalbard ikke pekte på manglende transport som kritisk. Man pekte på manglende utstyr og manglende kapasiteter, og det har man nå fått fylt opp i Longyearbyen. Jeg vil gjerne at vi er klare på det. Hva er så framtidas jobber? Vel, det er jo det vanskelige når vi diskuterer disse tingene. Framtidas jobber er jo veldig ofte noe vi ikke holder på med i dag. Derfor er poenget mitt når det gjelder næringsutvikling, at det er viktig at vi gir klare signaler om hvilken ramme som gjelder, og der følger jeg representanten Skei Grande: Også for lokalpolitikerne, som skal ta aktivt del i utviklingen der oppe, er det viktig at vi er tydelige på hvilken ramme som gjelder for den aktiviteten man kan gå i gang med der oppe. Derfor mener jeg at meldingen fra regjeringen, men også behandlingen den har fått i komiteen, har vært bra, for den har pekt på utviklingsmulighetene og pekt på de rammene som bør legges. Og så er det veldig ofte slik at når man skal ha noen til å starte med næring, kreves det også vilje, kapital og noen som har lyst til å gjøre noe. Når jeg besøker Svalbard-samfunnet, finner jeg mange av dem der oppe som både har kunnskap, vilje og lyst til å gå i gang med noe.
Hårek Elvenes (Høyre), 2016-11-22:
Norges suverenitet over Svalbard er udiskutabel og ubestridt, og slik har det vært siden 1920. Det er norsk lov som i hovedsak gjelder, og loven håndheves likt over hele øygruppen. Sysselmannen, som regjeringens representant, har en svært viktig rolle i forvaltningen av statens interesser. Sysselmannen er både fylkesmann og politimester. Arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap har blitt styrket på Svalbard, som på fastlandet, de siste årene. Sysselmannen har fått til disposisjon to nye helikoptre med en helt annen løfteevne, som kan berge 18 mennesker og har en aksjonsradius på 240 nautiske mil. De har avansert navigasjonsutstyr om bord og moderne søkeutstyr. Økt skipsfart i området, med hardt klima og en sårbar natur, har også medført økt risiko for øygruppen. Dette er utfordringer som regjeringen er meget klar over, og som den har truffet en rekke tiltak for å kunne bøte på. Sysselmannens tjenestefartøy «Polarsyssel» er ny. Vel, den er ikke ny, for vi som er oppvokst langs kysten nordpå, husker flere utgaver av «sysla», som man sier i polare strøk. Men denne «polarsysla» har helikopterdekk og kan samvirke med helikoptre, noe de tidligere fartøyene ikke har kunnet gjøre. Fartøyet har også oljelense om bord og kan ivareta oljevernberedskapen på en langt bedre måte enn de tidligere fartøyene har kunnet gjøre. Det er gjennomført flere tiltak for å øke sjøsikkerheten på Svalbard. 2015 var faktisk det første året med losplikt på øygruppen, og det er innført en statlig lostjeneste på Svalbard. For å unngå oljesøl og i verste fall oljekatastrofer knyttet til den økte skipsfarten rundt Svalbard er det nå innført et påbud om at fartøy som ferdes i området, ikke kan bruke tung dieselolje, men må seile med lett dieselolje. Dette er et meget viktig preventivt tiltak for å unngå oljesøl i den sårbare naturen der oppe. Vi skal huske på at 80 pst. av skipstrafikken som skjer i arktiske strøk, faktisk skjer i norsk farvann. Til slutt: Det er én ting som vi kanskje ikke tenker over, men Svalbard er faktisk Norges største politidistrikt. I tider med politireform og sammenslåing av distrikt har vi et meget stort politidistrikt der oppe som vi kanskje ikke hører så veldig mye fra. Men også Svalbard politidistrikt – la meg bruke den betegnelsen – har, på samme måte som politidistriktene på fastlandet, blitt betydelig styrket de siste årene. I 2014 kom det tre nye stillinger, og i 2017 er det i statsbudsjettet satt av – jeg formoder at det går igjennom – midler til fire nye stillinger til skjerpet kontroll på Svalbard lufthavn. I sum har jeg forsøkt å tegne et bilde av en situasjon på Svalbard som regjeringen følger veldig nøye. Økt aktivitet genererer også økt risiko for uønskede hendelser. Regjeringen har satt inn en rekke tiltak og følger situasjonen nøye og er beredt til å gå inn med risikoavbøtende tiltak hvis det skulle være behov for det.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
I behandlingen av denne saken har det vært et godt samarbeid mellom utenriks- og forsvarskomiteen og næringskomiteen, og jeg vil begynne med å takke for det samarbeidet. Saken vi behandler i dag, er veldig viktig og vil ha stor betydning for håndteringen og utviklingen av landets Svalbard-politikk. Som flere har nevnt, er et av hovedmålene med denne politikken å opprettholde et levedyktig norsk samfunn på øygruppen, først og fremst gjennom Longyearby-samfunnet, også i framtiden. Longyearbyen står i dag overfor nye utfordringer, og det gleder meg at det er et stort politisk engasjement for å finne løsninger og å satse på de potensialene som ligger der. Vi i næringskomiteen var selv på Svalbard tidligere i høst, og vi fikk se og kjenne på kroppen hvilke utfordringer og potensial som finnes på øygruppen. Med tanke på næringsutvikling finnes det store muligheter, bl.a. innenfor reiseliv. Med sine villmarksområder og godt bevarte høyarktiske reisemål har reiseliv lenge vært en av basisnæringene i regionen. Siden 1990-tallet har det vært en gradvis vekst i antall turister. I 2014 sysselsatte reiselivsnæringen 194 personer direkte og bidro til 103 årsverk i avledet virksomhet. I en økende internasjonal konkurranse er det imidlertid viktig at man politisk fokuserer sterkt på å legge til rette for ytterligere vekst innenfor næringen. Regjeringen skal snart legge fram en reiselivsmelding. Jeg håper Svalbard får en plass i det arbeidet, i alle fall her på huset. Forskning og høyere utdanning vil være en av de viktige pilarene når man skal utvikle framtidens nærings- og arbeidsliv, så også på Svalbard. Forskning og utvikling er av stor betydning for norsk aktivitet i regionen og en viktig plattform for både norsk og utenlandsk arktisk forskning. UNIS, Universitetssenteret på Svalbard, er også helt avgjørende for at Svalbard skal være et kunnskapssamfunn og være attraktivt for andre nasjoner, for forskere og forskningsmiljøer i verdensklasse. Som jeg nevnte innledningsvis, er det også utfordringer knyttet til den regionens næringslivsutvikling. Kulldriften på Svalbard har i mange år bidratt til arbeidsplasser og stabil aktivitet. Selskapet som forvalter driften, har imidlertid den siste tiden måttet håndtere fallende kullpriser. Det er usikkerhet knyttet til kulldriften på Svalbard, og derfor må man i denne debatten også belyse hva man skal leve av på Svalbard etter kullet. Satsing på næringsutvikling er derfor helt avgjørende. Det er viktig at vi som politikere gjør det vi kan for å skape gode rammevilkår for at nye næringer får utvikle seg og skape nye arbeidsplasser, også på Svalbard.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-11-22:
: Eg er glad for at dei overordna måla for Svalbard-politikken ligg fast, men det er òg sånn at ein i politikken og i verkemidla må ta inn over seg dei endringane som skjer. Det var sakene knytte til kapitaltilførsel til Store Norske som gav eit utolmod i Stortinget når det gjaldt å få fram ei ny Svalbard-melding. Det er ingen tvil om at koldrifta har vore og er viktig når me snakkar om Svalbard. Det vert sagt i debatten at konsekvensane har vore mindre enn frykta. Ja, men det har òg kosta å motverka konsekvensane av fallet i kolprisane. Når det gjeld eit vedtak om avvikling av koldrift, har Senterpartiet si linje vore at den dagen det skal skje, skal det vera eit resultat av ei politisk avgjerd, ikkje eit resultat av marknadsmessige forhold eller bedriftsøkonomiske forhold i Store Norske. Ei eventuell avvikling er inga kjapp løysing. Det vil ha konsekvensar for Svalbard-politikken. Eg vil særleg på eitt punkt gje ros til regjeringa, og det gjeld måten ein handterte det på sist gong det var ein traktateigedom som var for sal – at ein der følgde opp den langvarige praksisen med å sikra statleg eigarskap, til Austre Adventfjord. Det var viktig. Næringskomiteen har i behandlinga si og i uttalane sine understreka og skjerpa enkelte punkt. Ein seier at energiforsyninga skal leggja til rette for framtidig næringsutvikling, ikkje berre løysa behova av i dag. Det vert sagt at me skal byggja større og meir hensiktsmessig hamn. Det vert sagt at ein skal avklara Store Norske si framtidige rolle, og der vil eg seia at Store Norske har kompetanse på kol, men Store Norske har òg kompetanse på det arktiske – og det ein kanskje kan kalla Svalbard-kompetanse. Det må ein byggja vidare på. Ei utviding der fleire statlege etatar lokaliserer avstandsuavhengige arbeidsplassar på Svalbard, kan gje fleire moglegheiter til i periodar å bu på Svalbard. Då næringskomiteen tok opp spørsmålet om den veterinære beredskapen, hadde me nok eit vidare perspektiv enn det som har kome fram i denne debatten, som i hovudsak har vore retta inn mot kjæledyr og hundar. Så lat det òg vera klart. Den framtidige Svalbard-politikken må ikkje gjera Svalbard til eit museum, men leggja til rette for eit levande lokalsamfunn. Då er næringspolitikken avgjerande.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2016-11-22:
Det er godt å registrere at det er stor enighet om Svalbard-meldingen og den Svalbard-politikken som føres. Det har vært mange gode innlegg som har pekt på viktige områder. Jeg skal peke på noen. Dette med næringspolitikk har vært et tema som har gått igjen, og for min del er det viktig at man legger forholdene til rette for den eksisterende næringen som man har på Svalbard, men også for nye næringer – at man gjør det på en god måte, og at man sørger for at Svalbard får et balansert næringsliv, også opp mot offentlig sektor. Det har bl.a. med trivsel på Svalbard å gjøre. Da vil jeg få lov til å trekke fram lokalstyret og lokaldemokratiet på Svalbard, som har en viktig rolle i så måte, og som også legger forholdene til rette for innbyggerne som er der. Mange har nevnt havn. Det vil også jeg gjøre. Jeg er tilhenger av at man får til en utbygging av havnekapasiteten, at den blir større og mer hensiktsmessig, og at man også ser på muligheten for å ta en trinnvis utbygging av havnekapasiteten for å tilpasse seg det som kommer. Søk og redning er et viktig bidrag på Svalbard. Mange har nevnt SARiNOR-prosjektet. Det vil jeg også gjøre, for visjonen for SARiNOR-prosjektet har vært å bidra til å gjøre Norge verdensledende på søk og redning i nordområdene. Sikkerheten til sjøs er en helt avgjørende faktor og en forutsetning for videre verdiskaping innen maritim næring og for aktiviteten til sjøs. Hovedfokuset i SARiNOR-prosjektet har vært overlevelse og redning av personer ved ulykker i arktiske strøk. En videreføring som består av å redusere risikoen for miljøforurensning og berge materielle verdier, er nå i gang ved oppstart av SARiNOR 2-prosjektet – altså det neste SARiNOR-prosjektet. Her er det viktig at regjeringen kommer til å følge opp med konkrete virkemidler for å gjennomføre de tiltakene som er nødvendig. Til slutt vil jeg bare si litt om energisituasjonen på Svalbard. Jeg er glad for at regjeringen skal gå i gang med en utredning av hva som skal være framtiden. Jeg har jo – sist jeg var på Svalbard – pekt på muligheten for å elektrifisere Svalbard fra fastlandet. Det er en stor jobb, det er en interessant jobb, og det må også innebære at man ser på energiforsyningen på fastlandet, for å kunne elektrifisere Svalbard – slik at det ikke blir lys en plass, men mørkt en annen plass.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Jeg står her med et oppslag i Adressa fra i dag som viser den siste gjennomgangen av arealet av islagte områder i Arktis og Antarktis. Det er en dramatisk graf, som jeg vil oppfordre alle stortingsrepresentanter og statsråder til å gå inn og kikke på, for den viser så tydelig hvor ute å kjøre verden er. Gjennom de siste 37 årene, da den samlede havis- og isutbredelsen på Antarktis og i Arktis har vært målt, har det aldri vært lavere, og det er ikke bare lavere – det er dramatisk lavere enn det vi har sett tidligere. Derfor synes jeg det er bra at saksordføreren og komiteen går inn for å se på alternativer til den kraftforsyningen vi har på Svalbard, som er basert på kull, og som etter min oppfatning var for dårlig omtalt i Svalbard-meldingen. Egentlig burde man allerede i dag slå tydelig og klart fast at framtidens energiforsyning på Svalbard ikke kan være basert på kull eller på andre former for fossil kraft. Framtidens løsning på Svalbard må være nullutslipp. For å si det veldig enkelt: Det blir absurd at den delen av Norge som merker klimaendringene aller kraftigst, skal være den som har den mest forurensende kraftforsyningen i hele landet. Derfor burde vårt mål være tydelig: Svalbard skal bli den første nullutslippssonen i Norge. Det skal være det første stedet der vi ser hvordan vi kan gjennomføre den grønne omstillingen for å sørge for nullutslippsløsninger, både i kraftproduksjonen og i hvordan man drifter resten av samfunnet. Det kunne være et arktisk laboratorium som ville skapt både interesse, engasjement, næringslivsmuligheter og muligheten for grønn turisme i tiden som kommer. Det burde være klart. Jeg mener at stortingsflertallet begår en feil, og jeg mener at vi holder lokalsamfunnet for narr ved å holde åpent for at kulldriften på Svalbard kan fortsette framover. Vi kan ikke se på resten av verden og si – til India, Kina, Australia – at alle dere må slutte med kull, men akkurat vi her i Norge, vi har så spesielle grunner for å fortsette med kull at vi ikke kan legge ned gruvene. Vi bør i stedet si klart ifra: Alle folk som jobber i gruveindustrien, skal få en storstilt omstillingsplan som kan ta oss ut av det fossile samfunnet og over i det fornybare, for ingen steder merker man de endringene så tydelig som nettopp på Svalbard.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-11-22:
Skolefritidsordningen er et verdifullt tilbud for mange. Men man skal ikke snakke med veldig mange foreldre før man forstår at dette er et tilbud som også varierer mye i både innhold og kvalitet fra sted til sted. Noen steder bærer skolefritidsordningen nesten litt preg av å være et oppbevaringstilbud, en slags felles barnevaktordning, andre steder har man fylt ordningen med innhold, inngått samarbeid med ulike aktører innen idrett og frivillighet og gjort det til noe mer enn bare et sted der barna skal være fram til foreldrene kommer fra jobb. Noen steder har man også forsøkt å legge noe av SFO-tiden inn som et avbrekk midt i skoledagen og heller valgt å avslutte skoledagen litt senere. Da har de også innført et tilbud om leksehjelp og øvetid innenfor skoletiden. Jeg tror vi trenger en debatt om hva SFO skal være. Jeg tror vi trenger en debatt om hva hensikten med SFO skal være, hvilke krav vi skal stille, hvor ambisjonsnivået skal legges, og også i hvilken grad vi trenger nasjonale regler og føringer for skolefritidsordningen. Her vil jeg tro at det er ganske mange ulike svar og løsninger. Noen ser kanskje for seg en styrking av SFO-tilbudet som et første skritt på veien mot en heldagsskole, andre vil nok mene at det er feil vei å gå. Så er det kanskje et poeng at den frie leken fortsatt må ha et rom også i skolefritidsordningen. Mye av den leken som før foregikk i gaten etter skoletid, er nå flyttet til skolegården i SFO-tiden. Kristelig Folkeparti mener at SFO-ordningen fortsatt skal være et frivillig tilbud, men vi ønsker å se nærmere på hvordan vi kan heve kvaliteten i tilbudet. Det er viktig at barna får tilsyn og omsorg når de er på SFO, og foreldrene skal kunne være trygge på at barna blir ivaretatt på en god måte. Men jeg er ikke sikker på – hvis vi skal prioritere, og det må man jo som regel i politikken – om det er i SFO-tilbudet Kristelig Folkeparti kommer til å stille de tøffeste kravene om pedagognorm og lærertetthet. Det er skolen som først og fremst er læringsarenaen. Det er der vi når samtlige elever, og det er der Kristelig Folkeparti virkelig ønsker å sette inn støtet. Det bekymrer meg mye mer at vi har altfor mange ufaglærte lærere i skolen, enn at vi har få pedagoger i skolefritidsordningen. Jeg skal ikke forskuttere for mye hvordan Kristelig Folkeparti vil stille seg når stortingsmeldingen om SFO-tilbudet kommer, men jeg mener nok at flere voksne og flere pedagoger i barnehagene og en nasjonal norm for lærertetthet i skolen er viktigere enn flere pedagoger i SFO-ordningen. Men jeg vil rose forslagsstillerne for initiativet. Jeg mener dette er en debatt det er bra å løfte, og jeg mener det er fornuftig at komiteen nå samler seg om å be om at det gjennomføres en nasjonal evaluering av tilbudet før det legges fram en stortingsmelding.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-11-22:
Jeg vil aller først få takke komiteen for samarbeidet i behandlingen av denne saken, som er et representantforslag framsatt av representanter fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet, Venstre og SV, om å sikre alle elever i grunnskolen rett til opplæring på hovedmålet sitt gjennom en endring i opplæringsloven § 2-5 og andre mulige tiltak. En samlet komité viser til at det er et overordnet mål i språkpolitikken å sikre det norske språket, bokmål og nynorsk, sin posisjon som et fullverdig samfunnsbærende språk i Norge. Det er også en samlet komité som understreker at det er et politisk ansvar å sikre nynorsk, som det minst brukte skriftspråket, gode rammevilkår i skolen. Dagens ordning innebærer at når minst ti elever på et av klassetrinnene fra 1.–7. klasse i en kommune ønsker skriftlig opplæring på et annet hovedmål enn det kommunen har vedtatt som hovedmål ved den enkelte skole, har de rett til å tilhøre en egen målformgruppe. Den retten gjelder så lenge det er minst seks elever igjen i denne gruppen. Det er denne retten forslagsstillerne nå ønsker å utvide, slik at den gjelder for alle klassetrinn i grunnskolen. Dette kan f.eks. gjøres gjennom den såkalte Odda-modellen, der man har innført egne nynorskklasser og bokmålsklasser på ungdomstrinnet. Kunnskapsministeren har i sitt svar til komiteen opplyst at han vil utrede behovet for og kostnadene ved å innføre en nasjonal ordning tilsvarende Odda-modellen i løpet av våren 2017. Jeg er glad for at det er en samlet komité som nå slutter opp om dette i et felles forslag. Vi vet at det er mange som skifter fra nynorsk til bokmål når de går over fra barneskole til ungdomsskole. Dette skjer i særlig stor grad i det som kalles randsonen for nynorsk, og det bidrar til å svekke nynorskens stilling. Nynorskens stilling i samfunnet og i skolen er under press, og det skyldes bl.a. at elevene møter lite nynorsk i skolehverdagen og i undervisningen. Jeg tror at det å sikre alle elever i grunnskolen opplæring på hovedmålet sitt kan være et viktig bidrag til å bevare nynorsken og sikre dette språkets posisjon. Jeg er derfor glad for det vedtaket Stortinget skal fatte i dag. Med det vil jeg både få takke forslagsstillerne, som har funnet sammen på tvers av mange partigrenser, og komiteen, som har samlet seg i et ønske om å løfte nynorsken og gi alle elever en rett til å få undervisning på hovedmålet sitt.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-11-22:
Ja.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-11-22:
Jeg støtter statsrådens vurdering når det gjelder forslaget om å la kjøreopplæring være godkjent fraværsgrunn. Samtidig forventes en del av dem som skal ut i lære som lærlinger, å ha sertifikat. Det er nødvendig for en del av dem for å kunne utføre den jobben de skal gjøre som lærlinger. Da blir mitt spørsmål til statsråden, nå som det er innført et rom for å utvise skjønn i fraværsreglementet: Mener statsråden at det å godkjenne fravær knyttet til kjøreopplæring for disse elevene som skal ut i lære senere, bør kunne godkjennes?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-22:
Ja, det ønsker jeg. Jeg tar opp forslag nr. 4, fra Senterpartiet og Venstre.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-22:
Jeg har bare lyst til å understreke at dette ikke er noen omkamp for Senterpartiet, for vi var faktisk et av partiene som var med på en merknad der vi sa at vi ønsket å prøve ut nasjonale regler. Det vi ønsker, er at hvis vi skal ha nasjonale regler, må de tilpasses slik at de fungerer, ellers kan vi risikere i neste omgang at vi ikke har noen nasjonale regler, og at vi går tilbake. Så vår hensikt er på en måte å tilpasse reglene på en god måte. Statsråden var opptatt av å si at han hadde vært i nært samarbeid med sektoren og forhørt seg med dem. Det tror jeg på. Det som jeg ikke hørte statsråden nevne noe om, er det merarbeidet som dette har ført til for legestanden. Jeg vet at statsråden etter innføringen av fraværsregelen har vært i kontakt med legestanden. Jeg må spørre statsråden: Mener han at det skal være sånn at det er greit at vi påfører legestanden et økt byråkrati, for det gjør vi faktisk, slik som det er i dag? Jeg lurer på hvorfor vi da ikke kan endre dette nå, når vi allerede ser at det må være fornuftig med f.eks. egenmeldinger.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-22:
Jeg synes det kanskje er litt pussig, jeg må innrømme det. Hvis det er mange myndige elever på en skole, så er de over 18 år, og da er de stort sett inne i sitt siste år på skolen. De to første årene må vi faktisk ha tillit til at foreldrene er myndige personer og kan avgjøre dette og skrive en melding på vegne av sitt barn. Det var i grunnen ikke det jeg hadde tenkt å spørre om, men jeg måtte bare kommentere det. Det som er utfordringen, er spesielt det som gjelder legene, og jeg er glad for at statsråden ønsker å gå nærmere inn på det og se på hva slags belastning legene har fått. Jeg vet at enkelte steder sier legene at en ikke behøver noen legeerklæring, fordi en kan ha et fravær på 10 pst. Andre steder sier en at en må til sin fastlege, og når eleven bor på hybel, vil vedkommende kanskje måtte bruke en hel dag for å få en legeerklæring. Jeg må stille statsråden følgende spørsmål: Mener han at foreldrene ikke er gode nok myndighetspersoner for sine barn?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-22:
Representanten Martin Henriksen var inne på det i sted, og statsråden har antydet at han vil kunne komme til se på det, om det skal gjøres vurderinger, osv. Mitt spørsmål er: Når kunne statsråden eventuelt tenke seg å se på noe sånt? Det sies på den ene sida at det skal være en evaluering etter tre år, og da forventer jeg en ordentlig og stor justering, osv. Men ser statsråden for seg at han f.eks. i februar eller i april eller i juni eller før neste skoleår har gjort noen endringer i dette regelverket?
Iselin Nybø (Venstre), 2016-11-22:
Målform er noe som skaper stort engasjement og til dels ganske stor debatt. De siste månedene har vi iallfall erfart det på Vestlandet, når det har blitt forhandlet om en ny vestlandsregion. Fylkesordføreren fra Rogaland uttrykte at det er «unaturlig» for mange fra Rogaland å bruke nynorsk som målform, og vant fram med det i forhandlingene. Det har i ettertid skapt et stort engasjement både i media og i sosiale medier, der spesielt nynorskfolket har tatt til orde for at det er klart at Vestlandsregionen må ha nynorsk som målform. Nå skal ikke jeg mene noe om hva Vestlandsregionen skal ha som offisiell målform, men det viser et engasjement. For det handler om mye mer enn bare om nettsidene til en region skal skrives på nynorsk eller på bokmål, eller om brevene skal skrives på nynorsk eller på bokmål. Det handler om identitet, det handler om noe som beskriver hvem vi er. Det er vel det som ligger bak det store engasjementet, og det er vel også det som ligger bak forslaget, fra forslagsstillere som representerer ulike partier. Jeg har ikke lyst til å forlenge debatten. Det er et enstemmig storting som står bak dette, og det er sagt mye bra i debatten allerede. Jeg vil bare understreke at også Venstre er blant forslagsstillerne. At elever gjennom hele grunnskolen skal få bruke sitt hovedmål, få opplæring på hovedmålet og tilhøre en egen målformgruppe, er vi glad for at Stortinget nå ber regjeringen om å se på og komme tilbake med på egnet måte, for det er gode grunner til at man gjennom hele grunnskolen skal få opplæring i det naturlige hovedmålet sitt.
Iselin Nybø (Venstre), 2016-11-22:
Uavhengig av hvor vi er fra i landet, tror jeg vi alle er enige om at i tillegg til å være Norges største universitet er NTNU et av de mest offensive og framoverlente utdannings- og forskningsmiljøene vi har i landet. Vi har mange byggeprosjekter rundt omkring i det ganske land, men det som gjør den nye campusen på NTNU til en fantastisk mulighet som vi ikke kan la gå fra oss, er nettopp at det er på NTNU. Nettopp det store byggeprosjektet som da kan realiseres så tett sammen med den forskningen, den innovasjonen og den utviklingen som skjer på NTNU, er det som gjør at vi nå har en helt unik mulighet til å sette bærekraft, miljø og teknologi fremst når vi nå skal utvikle den nye campusen på NTNU. Jeg ønsker å uttrykke veldig tydelig at dette er ikke noe som regjeringen kan gjøre på egen hånd, eller som NTNU bare skal outsource som et hvilket som helst byggeprosjekt. Det må være selve poenget at en kan koble den kompetansen som denne institusjonen allerede sitter på, til byggeprosjektet, både fordi vi da oppnår bærekraftige, framtidsrettede og miljøvennlige løsninger, og fordi den prosessen en skal igjennom, kan være viktig i et forskningsøyemed og i et utviklings- og innovasjonsøyemed. Det å la denne sjansen gå fra seg ville vært veldig synd. Derfor er jeg glad for at selv om det foreligger to forslag, er vi i stor grad enige om intensjonen. Venstre ønsker i alle fall å stemme subsidiært for flertallets forslag til vedtak, hvis det forslaget som vi selv, sammen med SV, står bak, ikke får flertall. Jeg tar i alle fall opp forslaget fra Venstre og SV nå. Jeg gleder meg over at flertallet er så offensive, og ser fram til at vi skal starte denne prosessen. Vi vet det kommer til å koste penger, vi vet det er et stort prosjekt, men at NTNU er så tydelige og framoverlente på hva de ønsker å oppnå med dette, synes jeg er utelukkende positivt.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Jeg merker meg at statsråden er mot heldagsskolen. Det er ikke så overraskende. Men det jeg også ser, er at Høyres program kommer med forslag om nye timeutvidelser i grunnskolen. Det tyder vel på at den reelle diskusjonen framover egentlig ikke kommer til å handle om hvorvidt skoledagen skal utvides noe, men med hva. Jeg tror vi har kommet til en grense for hvor mange nye timer med tradisjonell undervisning det er klokt å legge inn i skoledagen, mens vi har behov for en mer praktisk og variert dag. Det var ikke det jeg egentlig hadde tenkt å spørre om. Den evalueringen som Stortinget nå ber om, blir veldig viktig, og gitt den litt frynsete erfaringen vi har med statsråd Røe Isaksen og evalueringer, tenkte jeg at jeg ville spørre ham med en gang om han har en tidsplan for når den evalueringen skal settes i gang, og når vi kan forvente at vi vil få en slik evaluering.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Jeg har den glede å være med på å fremme dette representantforslaget sammen med en rekke andre Vestlands-representanter på Stortinget. Jeg må si jeg er glad for at det har fått en såpass positiv mottakelse og muligheten til et videre liv – forhåpentligvis i form av konkrete forslag og vedtak i den andre enden av utredningen som nå kommer. Et veldig viktig spørsmål når det gjelder nynorskens framtid, er vår evne til å stå opp for en skole hvor det skal være god plass til dem som har nynorsk som hovedmål, også utenfor de absolutte kjerneområdene for nynorsken. Det vil f.eks. si mange steder i det fylket jeg representerer, hvor vi vet at nynorsken er under press i tradisjonelle nynorskområder. I et samfunn hvor bokmål er så dominerende i media og i den offentlige samtalen, vil vi bare klare å motvirke tendensen vi ser til tidlig skifte av målform, hvis vi skaper andre, tydelige arenaer der det er like godt rom for nynorsk som for bokmål. Det har vært kjernen i Odda-modellen. Representanten Kjersti Toppe har helt rett i at Odda kommune nå har gått bort fra den. Det er også en trist konsekvens av kommunenes problemer med å få endene til å møtes under den sittende regjeringen. Men jeg mener at Odda-modellen fortsatt kan være til inspirasjon for oss. Den har virket. Den har hatt noe å si for ungdoms syn på språk, for nynorskelevenes holdning til egen målform og for bokmålselevenes holdning til nynorsken. Jeg tror vi har mye å hente både når det gjelder endring av regler, og når det gjelder å prøve å få til en endring av holdninger og en bevissthet på skolene i de såkalte randsonene om hvor viktig det er å skape et større rom for nynorsken, hvis vi ønsker å motvirke tendensen til målbytte. Det mener jeg vi må ønske. Vi har et ansvar for å opprettholde de rettighetene som det mindretallet av befolkningen som har nynorsk som hovedmål, har til å få rom og aksept for sin målform. Det er store både språklige og kulturelle begrunnelser og argumenter for at vi som samfunn skal legge godt til rette for nynorsken. Det er nettopp å sørge for at ungdom som er fra områder hvor nynorsken tradisjonelt har stått sterkt, faktisk kan – og oppmuntres til å – beholde nynorsk som sitt hovedmål, og får anledning til det. Dette er et politisk spørsmål, så jeg håper at regjeringen vil gjøre alvor av den utredningen de her har lovet, og ikke minst følger den opp med konkrete forslag som kan gjøre det mulig for Odda kommune og veldig mange andre å gjeninnføre den modellen som Odda har hatt gode erfaringer med.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Når nasjonale politikere er tilhengere av at noe skal være kommunalt, er det som regel enten av frykt for å måtte betale for det hvis det skal bli nasjonalt, eller så må det være en prinsipiell vurdering av at nettopp dette er en type spørsmål som egner seg best for å avgjøres lokalt. Akkurat på det punktet vil jeg gjerne utfordre statsråden, som jo er en politiker som er opptatt av prinsipper. Det vi i stor grad snakker om her, er rettigheter for det som i mange av disse randsonekommunene blir en språklig minoritet. Er det én ting vi ofte er enige om at vi trenger nasjonale regler for, er det nettopp å sikre minoritetsrettigheter – vel vitende om at det kan være fristende for en kommune som f.eks. etter hvert har et bokmålsflertall, ikke å prioritere en fordyrende ordning med f.eks. nynorskklasser på ungdomsskolen. Er ikke det en prinsipiell betraktning som statsråden bør vurdere nærmere?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Iselin Nybø har egentlig redegjort godt for det fellesforslaget som SV og Venstre har lagt inn, som går hakket lenger enn resten av komiteen. Men for ordens skyld tenkte jeg bare jeg skulle melde fra om at SV også vil stemme subsidiært for flertallsforslaget.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-22:
Saksordføreren gjorde godt rede for hvordan det er full enighet i komiteen om at det ikke er ønskelig at noen dekker til ansiktet i en undervisningssituasjon, og at det sånn sett ikke er den store politiske avstanden. Men bare helt kort: Saksordføreren sa også at det var ulike oppfatninger i komiteen om hva slags løsning som er riktig – om det er et nasjonalt forbud eller et lokalt bestemt forbud. Jeg tenker at det også er på sin plass å understreke at en del av partiene jo ikke har tatt endelig stilling til hvordan dette bør gjøres. Det betyr altså ikke at alle partier som ikke er med i flertallsmerknaden som sier at man vil ha et nasjonalt forbud, nødvendigvis er imot det. Vi mener fra SVs side at det er veldig ryddig og veldig bra at regjeringen har tatt initiativ til at vi nå får drøftet denne saken på en grundig måte gjennom en høring og en prosess som ikke minst kan gi oss godt innsyn i hvordan det regelverket vi har hatt, har fungert. Derfor vil vi rett og slett vente med å ta endelig stilling til regjeringen har framlagt sin sak.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-22:
Jeg følger alltid opp de vedtak som blir gjort i Stortinget. Hvor raskt det er mulig å gjøre det? Hvis man skal gjøre dette på en god og grundig måte, må departementet først lage et prospekt for å finne ut hva man skal bestille, og så må man finne en god leverandør som kan gjøre det. Så jeg tør ikke si noe om hvor raskt det er mulig å få det til. Barnefamilieutvalget kommer – så vidt jeg vet – med sin NOU i løpet av neste halvår, så da vil den ene milepælen komme.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-22:
Det kan være. Det så forpliktende som representanten Henriksen får det. Jeg mener først og fremst at en stortingsmelding vil være interessant ikke bare på grunn av dilemmaene, for den må jo også gi noen svar og løsninger. Men det er noen dilemmaer her, og flere av dem har også blitt pekt på i innleggene fra de forskjellige partiene. Det ene dilemmaet er hvor mye ressurser, vekt og rammer legger man på det som er skolefritidsordningen, kontra det som er skoledagen. Mitt – og flertallspartienes – viktigste prosjekt har vært å styrke skoledagen og skoleinnholdet. Det andre er at jeg er helt enig i at Oslo gjør veldig mye bra med aktivitetsskolen og har gjort det lenge, men det er ikke alltid gitt at fordi én eller flere kommuner gjør noe bra, så må det bli nasjonal politikk av det. Der har man også noen dilemmaer knyttet til kommunenes rett til å bestemme – forskjellige behov og forskjellige politiske konstellasjoner. Det tredje er at jeg har fortsatt ikke endret mitt standpunkt om heldagsskolen, så jeg vil nok være opptatt av at man fortsatt skal ha et skille mellom skolen og skolefritidsordningen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-22:
Jeg kommer ikke til så si noe om hvorvidt jeg synes at akkurat Skedsmo og Drammen skal være prøvekommuner, men jeg er generelt veldig positiv til at man nettopp forsøker ting før man oppskalerer. Når det gjelder forslaget om gradering av prisen på SFO, har jo ikke mitt primærstandpunkt vært at vi skal ha en nasjonal ordning på det. Mitt primærstandpunkt har vært at det er en grunn til at kommunene selv kan regulere dette, og at det er mye fornuft i det. På den andre siden har også vi lagt frem forskjellige modeller for hvordan dette kan gjøres i budsjettet, selv om vi ikke fant rom til å prioritere penger til det i år. Så jeg tror nok ikke det er dette det blir budsjettkrise av i forhandlingene som nå foregår.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-22:
Det hjelper alltid å ha engasjement for en sak. Jeg er veldig opptatt av alle problemstillingene som representanten nevner, forskjeller i levevilkår, forskjellige utfall i skolen, forskjeller som er systematiske, som sier noe om nettopp hvem som har størst risiko for å falle fra i skolen – eller ikke. Jeg ser at en god SFO kan være med på å bidra inn i de problemstillingene. Men jeg tror nok uansett at SFO vil være mindre viktig enn barnehage, skole, undervisning og alt som foregår rundt det. Det jeg er opptatt av, er at jo, det er veldig klokt at SFO har et opplegg for f.eks. leksehjelp, eller i hvert fall at man gjør leksene på SFO. På den annen side synes jeg helt åpenbart også at det er altfor lenge hvis barna skal ha først skole og så en type læringsstøttende halvveisskole fram til kl. fire–fem om ettermiddagen. Noe av poenget med SFO er faktisk også at barna skal få lov til bare å leke.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-22:
Det svarte jeg også på i det første spørsmålet. Nei, jeg har ikke noen konkret tidsplan, men vi kommer til å sette i gang med en sånn evaluering. Det er en veldig tydelig beskjed: Alle partier på Stortinget, inkludert regjeringspartiene, ber oss om å gjøre dette, og jeg synes også det er en god idé å gjøre det, men en konkret tidsplan har vi ikke. Men jeg mener at hvis man skal ha en evaluering, må det også være en viss grundighet i den. Vi snakker ikke om en Questback-undersøkelse, og vi har Difi-tall for foreldrene. Det må være både å se på noen overordnede ting – hva vet vi om kompetanse, kvalitet, pris og den slags – og kanskje også noen dypdykk ned i forskjellige erfaringer som forskjellige kommuner har. Og så tror jeg – som jeg synes jeg hører fra flere partier i denne sal – at det også er et mål å synliggjøre at det er noen spenninger og avveininger her i diskusjonen om SFO.