trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-03-26:
Spørsmålet handlet om hva statsråden mente med sin uttalelse om at arbeidsgiveravgiften skal kompenseres krone for krone. Vil det bety at den skal kompenseres regionvis, vil det bety at den skal kompenseres i de forskjellige næringene, eller vil det bety at den skal kompenseres til den enkelte bedrift? Kan vi forvente at de som blir hardt rammet av dette, vil bli kompensert, sånn at den enkelte bedrift fortsatt kan opprettholde sin drift?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-03-26:
Mitt spørsmål handler fortsatt ikke om skylddelingen mellom de to regjeringene. Mitt spørsmål var ganske enkelt: Vil regjeringen sikre at kompensasjonen gis slik at den kommer de berørte bedrifter til gode? Hva vil regjeringen gjøre for at dette blir målrettet mot de bedriftene som vil bli rammet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-03-26:
La meg først vise til at de nye retningslinjene for regionalstøtte ble vedtatt av EU-kommisjonen 19. juni 2013, dvs. under den forrige regjeringen. Den nye regjeringen har derfor ikke hatt noen mulighet til å påvirke den beslutningen. Utkastet til retningslinjer var også ute til bred offentlig høring fra l4. januar til 11. mars 2013. I utkastet var alle de sektorene som nå er unntatt fra regelverket, med unntak av energisektoren, foreslått. Verken NHO, Virke eller de fire nordligste fylkene som avga høringsuttalelse, kommenterte dette. Etter at vi kom i regjering i oktober, har vi arbeidet for å gjøre unntakene for sektorene så lite omfattende som mulig. Dette har vi argumentert for i dialogen både med EU-kommisjonen og ESA helt frem til slutten av februar, men har dessverre ikke fått gjennomslag. Hvis regjeringen ikke hadde tatt signalene fra ESA alvorlig, ville vi satt hele ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift i fare. Konsekvensen ville da med stor sannsynlighet vært at Norge ikke hadde hatt differensiert arbeidsgiveravgift fra l. juli i år. Som statsminister Erna Solberg redegjorde for i Stortingets muntlige spørretime 19. mars, arbeider regjeringen nå med å finne frem til målrettede tiltak for å dempe virkningene av EUs nye regelverk. Vi vurderer ulike tiltak med et mål om å tilbakeføre økningen i innbetalt arbeidsgiveravgift til de berørte regionene. Regjeringen tar sikte på å presentere tiltak når endringene i den differensierte arbeidsgiveravgiften legges frem for Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2014. I våre vurderinger er det naturlig å ta med seg erfaringene fra dagens kompenserende tiltak, samtidig som regjeringen vil se nærmere på de sektorene som nå får økte avgifter som følge av regelverksendringene i EU. Frem til ESA har godkjent den differensierte arbeidsgiveravgiften, er det fortsatt usikkerhet knyttet til hvordan ordningen kan utformes etter 1. juli. På den annen side blir det fra juli mulig å gi regionalstøtte til skipsbygging, og vi foreslår derfor at denne sektoren tas inn i ordningen. Regjeringen prioriterer fortsatt nesten 1,2 mrd. kr til regionale utviklingsmidler i 2014 som fordeles gjennom fylkeskommunene. Vekst i hele landet krever gode rammebetingelser for innovasjon og for lokalt næringsliv. Derfor vil regjeringen gjennomføre en politikk hvor vi investerer mer i kunnskap, forskning, infrastruktur og vekstfremmende skattelettelser. Sammen med et kraftig løft for fylkesveier og riksveinettet, styrking av SkatteFUNN og klyngesatsing gir dette gode forutsetninger for å skape vekst i hele landet. Vi er godt i gang med dette arbeidet og har tatt viktige grep allerede i budsjettet for 2014.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-03-26:
La meg først gjenta at det regelverket vi forholder oss til, ble vedtatt under den forrige regjeringen. Det betyr at det var den forrige regjeringen som hadde hatt mulighet til å påvirke dette regelverket. La meg også minne om at det representanten spurte om, var om regjeringen ville komme med kompenserende tiltak i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Det spørsmålet svarte jeg på. Jeg henviste til at statsministeren i muntlig spørretime har redegjort for at regjeringen vil komme tilbake i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Vi er opptatt av å sikre gode rammebetingelser for bedriftene, og det gjør vi gjennom å satse på vekstfremmende skattereduksjoner, økt satsing i infrastruktur og økt satsing på forskning og utvikling. Vi vil nå gå gjennom regelverket for å se hvordan vi kan sikre bedrifter og regioner som kommer uheldig ut på grunn av det vedtaket som ble fattet i fjor, mens Senterpartiet hadde vakt i regjeringskontorene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2014-03-26:
Det spørsmålet har jeg også besvart. Vi går nå gjennom og ser hvilke muligheter vi har innenfor det statsstøtteregulativet som EU har vedtatt. Det må enhver regjering forholde seg til, og vi er også pliktig overfor de bedriftene det angår, til ikke å sette deres konkurransesituasjon i fare ved å tildele støtte som vi ikke har anledning til i henhold til reglene. Men jeg henviste i mitt svar til at det under det forrige regimet ble gitt bagatellmessig støtte i den situasjonen hvor skipsbygging ikke var en del av den differensierte arbeidsgiveravgiften. Det tiltaket vil vi vurdere om vi kan videreføre også når det gjelder det nye regelverket som nå er på plass. Vi vil også vurdere andre tiltak, for vi er opptatt av vekst og utvikling i hele Norge. Da skal vi ha gode rammebetingelser for bedrifter, næringer og regioner, slik at vi kan sikre dem.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-03-26:
«Vi stiller klokka to gongar i året til anten normaltid eller sommartid. Praksisen er regulert i eit EU-direktiv. Forsking viser at det gir helsemessige konsekvensar for somme når søvnrytmen blir forstyrra. Statistisk sett oppstår det fleire hjarteinfarkt enn vanleg i dagane etter at ein har stilt klokka fram på våren, og det skjer fleire biluhell. I tillegg er det til ulempe for dei som må ta medisin til faste tider mot kroniske og alvorlege sjukdomar. Vil statsråden arbeide for å avvikle ordninga?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-03-26:
Takk for svaret. Det eg er oppteke av, er å redusere byråkratiet – det er for så vidt noko både eg sjølv og ikkje minst regjeringa er opptekne av. Bodskapen om forenkling og fornying var sterkt framme i valkampen, og eg håpar han kjem til å vere sterkt framme framover òg. Unødvendige oppgåver skal i størst mogleg grad bort – det er vi for så vidt alle einige om – men å stille klokka er noko alle må gjere to gonger i året, både bedrifter og privatpersonar. Til saman er dette ganske mange unødvendige oppgåver, og det vil vere eit enkelt grep for Noreg – i samarbeid med EU, viss ein kan finne ei avtale om det – å få slutt på dette, altså forenkling og fornying i praksis. Tykkjer statsråden at det kunne vore eit godt forenklingsgrep å ha same tid heile året?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-03-26:
Statsråden kom no faktisk sjølv med hovudpoenget til det eg hadde tenkt å spørje om, dette med at vi får meir lys sommartid. Sommartid har vi likevel ganske mykje lys i Noreg, men er det ein ting vi ikkje har om vinteren, er det lys. Viss ein hadde hatt sommartid heile året, ville det ha ført til at ein hadde fått ein time meir om ettermiddagen då ein kunne ha vore ute etter skule og arbeid, at det blir lettare for folk å kome seg ut enn det er i dag. Det er det klart openberre helsegevinstar ved. Det eg då lurer på, er om statsråden meiner det er irrelevant at ein kunne fått ein time meir lys vinterstid. For min del er det openbert ein fordel. Eg synest det er ganske spesielt at statsråden står og bruker argumentet med at det blir meir lys sommartid, som eit argument for ikkje å ha same tid heile året – nettopp fordi ein då kunne fått lys vinterstid òg. Meiner statsråden at dette er irrelevant?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-03-26:
«Det skjer krevjande prosessar i mange helseforetak om sjukehusfusjonar. I Buskerud kan dette føra til nedlegging av Kongsberg sykehus. Vil statsråden kunna tilrå og godkjenna dette utan at det er blitt behandla av Stortinget som ein del av ein nasjonal helse- og sjukehusplan?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-03-26:
Eg vil takka for svaret. Eg vil først presisera at mitt spørsmål ikkje handla om å stoppa opp prosessane som skjer ute. Mitt spørsmål gjaldt om statsråden vil sikra at Stortinget får vedta om det skal skje vesentlege endringar ute i føretaka. Spørsmålet gjaldt spesielt Kongsberg sykehus, der det i utgreiingsarbeidet føreligg forslag om – slik eg vurderer innhaldet – at sjukehuset skal verta omgjort til eit lokalmedisinsk senter, eller om det skal verta vidareført med tilpassa akuttfunksjonar, som i dag. Etter føretakslova er dette klassifisert som ei «vesentlig» endring, altså endringar i akuttfunksjon og fødetilbod. Eg trudde statsråden var opptatt av å styrkja Stortinget si makt og påverknad, så eg spør igjen: Vil han sikra at slike avgjerder kjem til Stortinget?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-03-26:
Takk for svaret. Eg har eit ganske enkelt spørsmål som går på dei endringane som skjer og planane som er på gang i Vestre Viken, og spesielt opp mot Kongsberg sykehus: Kjem dei til endeleg vedtak i Stortinget gjennom ein nasjonal helse- og sjukehusplan – enten om Kongsberg sykehus skal førast vidare utan akuttfunksjonar, eller om Kongsberg sykehus skal førast vidare som eit fullverdig lokalsjukehus? Vil Stortinget få vedta dette i samband med ein nasjonal helse- og sjukehusplan?
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Regjeringen arbeider nå med en nasjonal helse- og sykehusplan som vil gi Stortinget en beskrivelse av status og utfordringer i spesialisthelsetjenesten. Planen vil legge til rette for at Stortinget kan ta sterkere del i beslutningene om hvordan spesialisthelsetjenesten skal utvikles for å møte det som er pasientenes framtidige behov. Planen vil legge føringer og tegne opp prinsipper for utviklingen i spesialisthelsetjenesten, slik at Stortinget kan sørge for en politisk forankret utvikling av helsetjenesten. Regjeringen vil legge den nasjonale helse- og sykehusplanen fram for Stortinget høsten 2015. Samtidig pågår det flere prosesser knyttet til utvikling og forbedring av helsetjenesten rundt i landet, inkludert planer om nye, større sykehusinvesteringer. Jeg er opptatt av at disse prosessene og planene ikke stoppes fram til en nasjonal helse- og sykehusplan er framlagt. Virksomhetsutvikling, planlegging av sykehusbygg og oppgradering av eksisterende sykehus er omfattende og tidkrevende prosesser. En stopp i videre utviklings- og planarbeid fram til høsten 2015 ville hindre helt nødvendige endringer og oppgraderingsbehov ved norske sykehus, noe som ville vært helt uansvarlig både for befolkningen og ansattes muligheter til å skape gode helsetjenester. Det er sykehusenes og helseregionenes ansvar å utvikle helsetjenesten lokalt i sitt område. Når det gjelder prosessen i Vestre Viken, er det lagt til grunn at Kongsberg sykehus skal bestå. Men omfang og dimensjonering av de spesialisthelsetjenestefunksjonene som skal utvikles ved Kongsberg sykehus, skal utredes videre i planprosessen. Helsetjenesten er i konstant endring, både som følge av endringer i teknologi, pasientenes forventninger og demografisk utvikling. Slike endringer må fanges opp både av sykehus som driver i permanente lokaler, og der hvor det planlegges nye bygg. Departementet skal påse at endring og utvikling skjer i tråd med gitte føringer, og jeg følger de pågående prosessene tett. Jeg vil også selvfølgelig gripe inn hvis noen av disse prosessene går imot regjeringens politikk.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Regjeringens plattform sier at nedleggelser av akutt- og fødetilbud som ikke er begrunnet med pasientsikkerhet og kvalitet, ikke vil bli akseptert før en har fått behandlet nasjonal helse- og sykehusplan, og dette er da spørsmål som en må vurdere når det er en aktuell problemstilling. Slik jeg ser Sykehus-Norge nå, ser jeg ikke at det foreligger noen konkrete vedtak om å legge ned verken akuttilbud eller fødetilbud som det nå er behov for å gripe inn i. En er nå i en planprosess der en har ulike alternativer som utredes videre, og det er nettopp den type prosesser som gir grunnlag for f.eks. å vurdere om forslag om denne type store og viktige endringer er begrunnet med pasientsikkerhet og kvalitet.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
I mitt første svar redegjorde jeg for hva en nasjonal helse- og sykehusplan skal være. Dette skal ikke være sånn at Stortinget skal involveres i enhver endring som skjer i Sykehus-Norge, og det tror jeg også representanten Toppe ser ville vært helt umulig. Her har en et styre som har et selvstendig ansvar for bl.a. pasientsikkerhet og kvalitet. Regjeringens ønske med en nasjonal helse- og sykehusplan er å involvere Stortinget i å trekke opp noen prinsipper og rammer for utviklingen, og så vil det være den enhver tid sittende statsråds ansvar – som eier – å sørge for at den utviklingen som skjer konkret i helsetjenesten, er innenfor de rammene som Stortinget har trukket opp. Denne regjeringen har i sin politikk – i motsetning til den forrige regjeringen – at det ikke skal foretas vesentlige endringer når det gjelder akutt- og fødetilbud som ikke er begrunnet med pasientsikkerhet og kvalitet, før meldingen er behandlet. Det kommer jeg til å følge opp.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Planleggingen av nytt sykehus i Buskerud har tatt svært lang tid – ja, mange vil si for lang tid. Styret i Vestre Viken vedtok i styremøte 16. desember 2013 å sende idéfaserapporten med styrevedtak på høring. Administrasjonen har i etterkant utarbeidet tilleggsutredninger om lokalisering, samferdsel, samfunnsanalyser og økonomiske analyser. Styret i Vestre Viken har lagt opp til første behandling av høringsuttalelsene 31. mars, med sikte på vedtak om idéfasen den 28. april. I dette møtet har Vestre Viken også lagt til grunn vedtak om lokalisering og tomtealternativ. Representanten Lundteigen spør om styret kan tilrå bare én løsning, uten at de alternative forslagene fra idéfasen – inkludert nullalternativet – blir utredet i detalj i konseptfasen. Til dette vil jeg understreke: Når den statlige veilederen for tidligfase i sykehusprosjekter legger til grunn at minst to alternativer samt nullalternativet skal utredes i konseptfasen, så er det ikke alternative tomter det refereres til, men konseptuelle løsninger. Veilederen for tidligfase for sykehusprosjekter gjelder alle typer investeringsbeslutninger, også der hvor tomt og lokalisering er bestemt på forhånd. I konseptfaseutredningen skal derfor Vestre Viken, uavhengig av lokaliseringsvalg, utrede de anbefalte alternativene fra idéfasen. Dette inkluderer også nullalternativet og videre utvikling ved Kongsberg sykehus.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Nasjonal helse- og sykehusplan legger ikke opp til at det er Stortinget som skal behandle og ta stilling til konkrete føde- og akuttilbud på de enkelte sykehusene i Norge. Det en legger opp til, er at Stortinget gjennom nasjonal helse- og sykehusplan diskuterer og legger føringer for hvordan dette tilbudet skal se ut. Et veldig konkret og godt eksempel på det er Stortingets behandling av stortingsmeldingen om fødselsomsorg. Gjennom den stortingsmeldingen ga Stortinget føringer for hvordan fødetilbudene i Norge skulle utvikle seg videre, uten at en gikk inn og tok over det ansvaret som ligger hos styrene og lederne ved sykehusene. De har et selvstendig ansvar for kvaliteten og tilbudet i sin virksomhet, men det skal skje innenfor de rammene som er trukket opp. Det betyr at Stortinget – gjennom nasjonal helse- og sykehusplan – får en helt annen innflytelse på hvordan spesialisthelsetjenesten i Norge skal utvikle seg i årene framover enn det som har vært tilfellet i de årene staten har hatt ansvar for spesialisthelsetjenesten. Men skal denne tjenesten ha muligheten til å utvikle seg, må vi også sørge for at vi kontinuerlig får gode beslutningsgrunnlag. Senterpartiets svar på det, nemlig å stoppe alle prosesser til en får en beslutning i Stortinget om dette – i kanskje opptil to år – ville satt norsk spesialisthelsetjeneste kraftig tilbake.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Jeg har stor respekt for Legeforeningen, men jeg mener at det finnes andre fagmiljøer som også har interessante og viktige innspill og synspunkter på hva som skal være definisjonen av ulike typer sykehus. Derfor vil jeg ikke anbefale å overlate den typen spørsmål til én fagforening. Jeg vil anbefale å overlate den typen spørsmål til Stortinget etter en nøye diskusjon. Det kommer jeg også til å invitere Stortinget til gjennom en nasjonal helse- og sykehusplan. Jeg vil også anbefale Lundteigen å lese min utmerkede artikkel om dette temaet som utdyper det, og som sto på trykk nylig i Dagens Næringsliv, for vi har behov for en diskusjon om hva som skal være kravene til de ulike typene sykehus som vi har i Norge. Det har Senterpartiet og Høyre vært enige om lenge. Nå har vi igangsatt det arbeidet, men jeg håper at også Lundteigen har respekt for at det ikke er et arbeid som vi kan presentere nå, men som faktisk krever litt tid.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Jeg vil om kort tid legge fram en proposisjon til Stortinget om ny pasientjournallov og helseregisterlov. Jeg kan forsikre representanten Kjenseth om at personvern og informasjonssikkerhet vil være viktige deler i dette forslaget. Det er avgjørende for god helsehjelp at riktige og oppdaterte helseopplysninger er tilgjengelige for rett person til rett tid. Samtidig er det viktig at opplysningene ikke tilflyter uvedkommende. At den enkeltes personvern blir ivaretatt på en god måte, er også viktig for at hver og en skal ha tillit til helsesektoren, og tillit er sentralt for at vi skal få enda bedre tjenester. Det er bare de som trenger det, som skal få se og bruke opplysningene. All behandling av helseopplysninger skal være i samsvar med strenge krav til taushetsplikt og personvern. Moderne infrastruktur og informasjonssikkerhet muliggjør bedre sikring av opplysninger. Dette forutsetter risikovurderinger, e-ID, loggføring av aktivitet, tilgangsstyring og andre sikkerhetsløsninger. Det er avgjørende at dette blir ivaretatt på en god måte i sektoren. Lovene som jeg vil legge fram for Stortinget, skal sette rammer og stille krav til dette. Representanten Kjenseths spørsmål går inn på to vesentlige detaljer, men som likevel er detaljer i dette lovforslaget, og jeg må be om respekt for at jeg ikke kan svare konkret på det før jeg legger fram proposisjonen til behandling i Stortinget.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Det er nok to ulike spørsmål, men hvis jeg skal forholde meg til det som var tema nå, nemlig spørsmålet knyttet til helseregisterlov og pasientjournallov, er det to former for deltagelse der. Begge to ble brukt i spørsmålet fra Kjenseth. Det er både muligheten til å reservere seg og muligheten for samtykke. Det er to veldig ulike nivå på de kravene. Det er også riktig at i høringsutkastet som ble sendt ut fra den forrige regjeringen, var det foreslått en del endringer når det gjelder beslutninger knyttet til opprettelse av de ulike typene registre. Dette er spørsmål som har vært ute på høring, og det har kommet ulike høringsinnspill. Jeg tar sikte på å legge fram det som er den nåværende regjeringens politikk på dette området, i en proposisjon til Stortinget og ser fram til et godt samarbeid, bl.a. med Venstre, om å trekke den endelige konklusjonen.
Bent Høie (Høyre), 2014-03-26:
Dette er ett av de spørsmålene som vi kommer tilbake til. Det er en avveining mellom hvilke typer registre som er så omfattende og viktige at det er naturlig at Stortinget diskuterer det, og hvilke typer registre som er mer begrenset. Det er også viktig at en får opprettet dem raskt og på en fleksibel måte, bl.a. av hensyn til pasientsikkerhet og kvalitet. Den typen avveininger er gjort i proposisjonen, og der kommer vi med anbefalinger til Stortinget. Det er viktig for meg å understreke at når registre opprettes i forskrift av en regjering, er ikke det en udemokratisk handling – tvert imot. Enhver regjering – ikke minst en mindretallsregjering – vil være avhengig av å ha støtte i Stortinget for det som en gjør, og Stortinget kan selvfølgelig når som helst gripe inn. Det som besluttes i en regjering, er demokratisk forankret i Norge.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2014-03-26:
«Helsesektoren sitter med store mengder sensitive personopplysninger. Et godt personvern i helsesektoren er derfor avgjørende, særlig når det gjelder helseregistrene. Kan statsråden forsikre Stortinget om at det ikke vil bli lagt fram et lovforslag som svekker kravet til informasjonssikkerhet og personvern i forslag til ny helseregisterlov, både gjennom å lovfeste krav til stortingsbehandling for nye nasjonale helseregistre og gjennom å lovfeste hva pseudonyme helseopplysninger innebærer?»
Ketil Kjenseth (Venstre), 2014-03-26:
Jeg takker for svaret. Det var konkret på den måten at vi snart kan forvente en proposisjon i Stortinget. I lovforslaget legges det opp til en enklere etablering av helseregistre ved forskrift og konsesjon med personidentifisering uten krav til samtykke eller reservasjonsrett. Apropos reservasjonsrett: Hvorfor skulle statsråden eventuelt mene at det er viktigere at leger skal få anledning til å reservere seg mot å henvise til abort, enn at pasienter skal få anledning til å samtykke til registrering av sensitive personopplysninger og reservere seg mot bruk av pasientopplysninger til ulike formål staten måtte finne for godt?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2014-03-26:
Takk for svaret. Et tilleggsspørsmål knyttet til Stortingets rolle, for det blir interessant: Snowdens avsløringer om hvor store mengder informasjon som samles inn om oss, og hvordan de brukes og eventuelt ikke brukes, var litt som en demokratisk aha-opplevelse, og i det lovforslaget som var ute på høring, blir Stortinget fratatt myndighet til å bestemme hvilke nye registre som skal opprettes. Spørsmålet er egentlig om statsråden er bekvem med – ut fra et demokratisk sinnelag – at Stortinget ikke skal ha myndighet til å være med og vedta hvilke nye registre som skal opprettes om oss.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «En arbeidsgruppe som arbeider med ny våpeninstruks, leverte innstilling 13. september 2013 med forslag til hvordan politiet kan sikres god og rask tilgang på våpen når det trengs. I en oversendelse fra Politidirektoratet 19. februar 2014 av et brev fra Justisdepartementet av 18. februar bes politidistriktene derimot om å beskrive «administrative og politifaglige konsekvenser av en generell bevæpning». Betyr dette at statsråden istedenfor å iverksette arbeidsgruppas tiltak vil gjennomføre generell bevæpning, og hvordan vil dette bli lagt fram for Stortinget?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Når vi ser på samarbeidsavtalen mellom regjeringen og Venstre og Kristelig Folkeparti, som ble inngått før man utarbeidet Sundvolden-erklæringen mellom de to regjeringspartiene, ligger der ikke noe om generell bevæpning eller den formuleringen som er brukt av Høyre og Fremskrittspartiet i Sundvolden-erklæringen. Når man sier at man ønsker å åpne for generell bevæpning der politiet selv mener det er den beste løsningen, mener statsråden at han har hjemmel for å gå videre med det og sende det ut til politidistriktene i en form der det kan oppfattes som om man vil kunne innføre dette uten en behandling på Stortinget? Eller vil man legge opp til at Stortinget må gi hjemler hvis man skal kunne innføre en ordning med generell bevæpning der politiet selv mener det er den beste løsningen?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Ja, det blir spennende å høre når regjeringen kommer fram til det. Det er vanskelig for meg å se at når det gjelder generell bevæpning – som er svært omdiskutert, og hvor det ser ut til at det bare er ett parti som har vært klart positivt, nemlig Fremskrittspartiet, og så Høyre mer nølende, men at det ellers er ingen andre partier på Stortinget som er for – er det noe flertall for det. Da må man jo være varsom med hvordan man går fram overfor Stortinget i et sånt spørsmål. Jeg mener egentlig det burde være klart at man ikke kan innføre en hjemmel om generell bevæpning for politiet uten at man har vært innom Stortinget. Men hva legger da statsråden i begrepet «politiet»? Hvis man skal kunne innføre generell bevæpning for politiet, der politiet mener det trengs, som statsråden sier, hva legger man da i begrepet «politiet»? Hvilket nivå tenker man seg det er? For når denne saken er på høring, er jo det et spørsmål som reises rundt omkring. Hva betyr da politiet? Hvem er beslutningstaker?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Jeg vil takke representanten Bøhler for spørsmålet. Regjeringserklæringen er en oppskriftsliste over politisk gjennomføring i denne stortingsperioden, og som det fremgår av regjeringserklæringen, ønsker regjeringen å åpne for generell bevæpning i de politidistriktene der politiet selv mener det er den beste løsningen. Det er min oppgave, som justis- og beredskapsminister, å omsette regjeringserklæringens punkt til praktisk handling. Vurderingen av hvordan en ny bevæpningsinstruks for politiet for øvrig skal forankres og rekkefølgen i gjennomføringen av regjeringserklæringen er et ledd i det pågående arbeidet. Uavhengig av dette er det viktig å få en oppdatert våpeninstruks, og arbeidet med den, basert på arbeidsgruppens innstilling, er i gang.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Det spørsmålet er det for tidlig å svare på. Vi jobber med regjeringserklæringen også på dette punkt, og vi jobber med hvordan vi kan gjennomføre dette i praksis. Dersom Stortinget skal involveres, vil Stortinget bli involvert, men det er rett og slett for tidlig å svare på hvordan prosessen vil være frem til endelig resultat.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-03-26:
Som sagt er dette et arbeid som vi har i prosess, så det er vanskelig å svare konkret på spørsmål før vi har gjennomført den prosessen. Utgangspunktet for at politidistriktene selv skal vurdere dette, må jo være at det er politimestermyndigheten som kan være en aktuell myndighetsinnehaver for å gjennomføre dette. For øvrig representerer jeg en mindretallsregjering, en mindretallsregjering som er svært bevisst på hva slags relasjon en er avhengig av å ha til Stortinget, og det ligger til grunn for alt arbeidet regjeringen gjør.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-26:
Eg er glad for at kunnskapsministeren kom tidsnok til timen. Spørsmålet mitt gjeld kulturskulen. «Det er i disse dager 10 år siden de rød-grønne partiene lanserte Kulturløftet der kulturskolene var et prioritert område. Et tiltak var stimuleringsmidler til utvikling av kulturskolene. En av konklusjonene i evaluering av ordningen viser at kulturskolene er avhengig av stimuleringsmidler for å utvikle nye prosjekter, og at midlene har ført til et større mangfold av aktiviteter. Hvilke ambisjoner og tiltak har regjeringen for en fortsatt utvikling av kulturskolene, slik at flere barn og ungdommer får ta del i dette tilbudet?»
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-26:
Eg takkar for svaret. Det som Senterpartiet er oppteke av, er at kommunane er avhengige av utviklingsmidlar for å utvikla kulturskulane sine ytterlegare. Eg er klar over at i rammeoverføringane i dag ligg det satsingar på kulturskulen. Kulturskulerektor Bjørn Morten Kjærnes ved Kontra musikkskole i Ski har sendt eit brev til kunnskapsministeren og kulturministeren der han tek opp ti forskjellige problemstillingar eller utfordringar, bl.a. dette med bruken av musikk og kultur med tanke på læring. Han trekkjer fram PISA-undersøkingar, og bl.a. at land som skårar bra i PISA-undersøkingar, har mykje undervisning i instrument. Ser kunnskapsministeren her moglegheiter til å køyra prosjekt eller til å prøva ut ytterlegare undervisning i den retninga for å styrkja læringa i skulane våre?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2014-03-26:
Eg deler absolutt det innblikket og den innretninga som kunnskapsministeren tek, men det vert òg trekt fram, bl.a. når det gjeld satsinga på musikk opp mot språk og språkforståing, dette at ein lettare kan tileigna seg andre fag, at ein lærer gjennom å tenkja musikk. Eg registrerer òg at kunnskapsministeren sjølv har teke utdanning innanfor kulturfaget. Kva slags verknad dette har på oss som menneske i læringsprosessar, er neste moment. Eg registrerer at kunnskapsministeren kunne vore litt meir klar på om ein kunne tenkt seg at dette vart prøvt enda sterkare i samhandling med andre lærefag.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-03-26:
La meg først bare si at min relative forsentkomming rett og slett skyldtes at Stortinget hadde mitt gamle telefonnummer, så jeg beklager det, men nå gikk det jo fint. Regjeringen er opptatt av at Norge må ha et profesjonelt kulturliv som holder en internasjonal standard, og dette starter allerede i barnehagen og i skolen med tilbudet barn og unge får. Vi ønsker å sikre at barn og unge får gode kulturopplevelser, og at unge talenter får anledning til fordypning og utvikling uavhengig av sosial og økonomisk bakgrunn. Derfor er kulturskolene viktige. De representerer et eget skoleslag som er lovpålagt for kommunene, men et tilbud for elevene. Kulturskolene står for både fordypnings- og breddetilbud. Dette har vi ikke endret på, og denne regjeringen har heller ingen planer om å endre på det. Denne regjeringen valgte å fjerne kulturskoletimen i SFO og omdisponere de midlene som var satt av til dette. Det er imidlertid fortsatt rom for at kommunale tiltak lokalt kan finne gode samarbeidsformer mellom skolen, SFO og kulturskolen. Regjeringen har tillit til at kommunene finner gode løsninger på dette uten statlig innblanding. Når det er sagt, bevilger regjeringen 17,9 mill. kr til drift av Norsk kulturskoleråd og kulturskoler som gjennomfører prosjekt for å utvikle kulturskoletilbudet i kommunene. Jeg forventer at kommunene tilpasser tilbudet og ambisjonsnivået etter lokale ressurser og behov. Kulturdepartementet og Kunnskapsdepartementet har i samarbeid etablert en ekspertgruppe for kunst og kultur i opplæringen som skal levere sin rapport i slutten av april 2014. Formålet er å styrke den samlede innsatsen på området, og ekspertgruppen skal gi råd som kan bidra til bedre ressursbruk, koordinering og kvalitetssikring av den virksomheten som nå gjøres til det beste for barn og unge. Jeg vil i samarbeid med kulturministeren komme tilbake til oppfølging her senere i år.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-03-26:
Jeg har sett brevet jeg har fått fra kulturskolerektoren i Ski, og han kommer til å få svar. Det skal vi ordne. Det er spennende å se på hvordan estetiske fag, f.eks. musikk, kan stimulere til utvikling innen andre fag, men jeg synes også det er viktig å si at estetisk kompetanse er en viktig del av skolen i seg selv. Begrunnelsen for at vi har estetiske fag i skolen, eller for at vi har kulturskole, er ikke at vi skal bli bedre i matematikk og norsk, men at estetiske fag er viktige i seg selv. Jeg har også lyst til å understreke at med regjeringens store lærerløft, som nå rulles ut med muligheter for etter- og videreutdanning – store ekstra midler til det – er også satsen for videreutdanning innen estetiske fag økt. Det mener jeg er viktig. Jeg er også generelt positiv til forsøk, så hvis noen har interessante og spennende forsøk på dette området, ser jeg gjerne på dem.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-03-26:
Jeg synes absolutt det er veldig mange spennende muligheter der, og jeg har også sett undersøkelser som viser at f.eks. estetiske fag kan være med på å stimulere læringsresultatene i andre fag. Jeg mener at innenfor de estetiske fagene i skolen, for å bruke den samlebetegnelsen, har vi noen av de samme utfordringene som vi har på mange andre fagområder. Av de siste tilgjengelige tallene vi har for lærernes kompetanse, ser vi f.eks. at mange mangler fordypning. Det er ikke sånn at estetiske fag er mindre viktige i skolen enn andre fag. Kompetanse, muligheten til å videreutdanne seg, er like viktig her som i andre fag, med et lite unntak, og det er at vi har gitt ekstra stimuli til videreutdanning i realfag. Jeg mener ikke at departementet skal gå igjennom og orkestrere prosjekter på den enkelte skole, men jeg er veldig positiv til skoler som har lyst til å forsøke det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-03-26:
Jeg takker for et viktig og interessant spørsmål. Jeg vil bare minne litt om forhistorien. Tidligere kunnskapsminister Kristin Halvorsen sa at hun ønsket likebehandling i finansieringen av private og offentlige barnehager, og at det skulle komme på plass innen 2014. Da den rød-grønne regjeringen gikk av, lå det ikke inne midler til dette. Altså er det fortsatt en forskjellsbehandling. I 2013 fikk Utdanningsdirektoratet i oppdrag å foreta en helhetlig gjennomgang av forskrift om likeverdig behandling ved tildeling av offentlige tilskudd til ikke-kommunale barnehager. Dette arbeidet ble initiert av den forrige regjeringen og er videreført av denne regjeringen. Vi er altså godt i gang med å gjennomgå finansieringsordningen for private barnehager, med det formål å oppfylle det som står i plattformen, nemlig at man skal ha en oversiktlig og stabil finansiering av barnehagene. Representanten viser til at Telemarksforskning stiller spørsmål rundt grunnlaget for likebehandling av kommunale og private barnehager. Telemarksforskning har på oppdrag fra Utdanningsdirektoratet utarbeidet en rapport som drøfter hvordan pensjonsutgifter og kapitalkostnader bør håndteres i tilskuddsberegningen. Rapporten viser at private barnehager har lavere pensjonsutgifter enn kommunale barnehager og derfor mottar mer i tilskudd enn de trenger for å dekke pensjonsutgiftene. Det fremgår også av rapporten at kapitaltilskuddet ikke dekker de reelle kapitalkostnadene i private barnehager. Utdanningsdirektoratet har på bakgrunn av rapporten fra Telemarksforskning foreslått å innføre et sjablongtillegg for pensjon og et aldersdifferensiert kapitaltilskudd til private barnehager. Forslagene er ment å gi et mer treffsikkert tilskudd. Det vi skal gjøre fra regjeringens side, er å vurdere disse forslagene og andre innspill vi har mottatt om finansieringsordningen. Vi gjør det i nær dialog med kommunesektoren og selvfølgelig barnehagesektoren. Regjeringen ønsker å sikre reell likebehandling av alle barnehager. Vi har også sagt at vi ønsker å trappe opp tilskuddet til likebehandling til 100 pst. av det de kommunale barnehagene får i offentlig støtte, og vi ønsker å utforme en finansieringsordning som sikrer at private barnehager ikke blir systematisk over- eller underkompensert. Men resultatene av den ganske store og kompliserte gjennomgangen foreligger ikke akkurat nå.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-03-26:
For det første oppfyller denne regjeringen det som den forrige regjeringen lovte, men brøt et løfte om i statsbudsjettet for 2014. Hvem som helst kan finne uttalelsene fra Kristin Halvorsen, hvor hun sa at målet er likebehandling mellom private og offentlige barnehager. Jeg har ennå ikke hørt noen fra de rød-grønne partiene si at det løftet ikke står ved lag, før representanten Aasrud sier det i dag. For det andre synes jeg man skal tenke litt over hva som er konsekvensene. Hvis det er slik at Arbeiderpartiets politikk nå er at det skal være total likebehandling basert på beregning av pensjonsutgiftene til barnehagesektoren i kommunene, må det bety at ca. 1 mrd. kr, hvis vi skal basere oss på Telemarksforskning, skal trekkes ut av barnehagesektoren. Det er et ganske dramatisk kutt i tilskudd. Når vi i tillegg vet at bemanning, pedagoger og voksentetthet henger sammen med bevilgningene man får, mener jeg at vi skal tenke oss ganske grundig om før vi trekker ut 1 mrd. kr av de private barnehagene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-03-26:
Jeg er ikke enig i problembeskrivelsen. Bare for å si det: Det kommer en sak som gjelder Halden kommune, hvis jeg ikke husker helt feil – eller var det Sarpsborg kommune? – der man forsøkte å ha en annen beregningsmåte for pensjonsutgiftene sine. Den juridiske konklusjonen – altså ikke den politiske konklusjonen – er at det ikke er innenfor det som er dagens regelverk. Dagens regelverk er akkurat det samme som de rød-grønne hadde. Så jeg ber om litt forståelse for at hvis man skal ha en total gjennomgang av regelverket, som i ytterste fall kan føre til at man trekker 1 mrd. kr ut av sektoren, trenger man litt tid på det. Men dette er altså helt nye toner fra Arbeiderpartiet. Dette var også tidligere en problemstilling – det samme regelverket, de samme problemstillingene – men den forrige regjeringen valgte å dytte dette foran seg og utsette det, som betyr at vi nå må se på det, og det kommer vi til å gjøre.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Mitt spørsmål til kunnskapsministeren lyder: «Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har sørget for at private barnehager tildeles ytterligere 69 mill. kr over statsbudsjettet fra 1. august 2014. Dette begrunnes i likebehandling. Fra så vel enkeltkommuner som fra KS og Telemarksforsking stilles det nå spørsmål rundt grunnlaget for denne likebehandlingen. Vil statsråden på bakgrunn av dette ta initiativ til en gjennomgang av likebehandlingsforskriften?»
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er glad for at statsråden har gått inn i den rapporten som Telemarksforskning lagde for Utdanningsdirektoratet. Den viser, som statsråden sier, at det er 15 pst. lavere kostnader i private barnehager enn i offentlige barnehager. 7 pst. av det skyldes at det er flere barn med særskilte behov i offentlige barnehager enn i private barnehager, og 8 pst. skyldes at pensjonskostnadene er mindre. Bare pensjonskostnadene anses jo å bety 700 mill. kr. Det betyr at de private barnehagene får 700 mill. kr mer i tilskudd enn det de faktisk har utgifter til. Nå øker den nye regjeringen det tilskuddet med 69 mill. kr. Det utgjør nesten 170 mill. kr på årsbasis, og vi er oppe i en forskjell på nesten 1 mrd. kr, som de private barnehagene får, som de ikke har utgifter til. Mener statsråden at dette er en god måte å bruke offentlige penger på?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Jeg takker igjen for svaret, men Røe Isaksen svarer ikke på det jeg spør ham om. Det er nesten 1 mrd. kr som ikke går til økt bemanning, ikke går til bedre arbeidsvilkår, bedre grunnbemanning, til å sikre de ansatte i de private barnehagene de rettighetene som ansatte i offentlig sektor har. De pengene ser vi jo ikke i regnskapene til de private barnehagene som en kostnad, for de har lavere kostnader. Da har jeg bare lyst til å gjenta spørsmålet mitt: Mener Røe Isaksen at det er fornuftig at nesten 1 mrd. kr bevilges til barnehageformål og ikke brukes til barnehageformål?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Næringsministeren og jeg var på Haugesundkonferansen i går. Der var næringslivet veldig tydelig på rammevilkår, som de er opptatt av, og det de snakket mest om, var regjeringens innskjerping av permitteringsreglene og at dette må snus. Det har blitt dyrere og vanskeligere å bli permittert. Westcon, som er et verft, har sett seg nødt til å si opp 20 ansatte etter at det nye regelverket ble innført. Denne innstrammingen er absolutt ikke et vekstfremmende tiltak, men veksthemmende for næringslivet. Den maritime næringen var klar på at regjeringen må lytte til deres og mange andres innspill – ikke minst lytte til LO, NHO, Rederiforbundet og Norsk Industri. Vil næringsministeren være næringens støttespiller og jobbe for at regjeringen snur i denne saken?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Næringsministeren snakket mye om kompetansebygging og økt konkurransekraft. Med disse innstrammingene skjer jo det motsatte, for konsekvensene er jo at bedriftene som møter en svikt i markedet, må si opp sine ansatte og mister dyrebar kompetanse, og ansatte går en usikker tid i møte. Jeg mener at det er en tap-tap-situasjon som statsråden må ta på alvor. I Norge har vi sterke tradisjoner for et trepartssamarbeid. I denne saken står jo arbeidsgiver- og arbeidstakersiden i lag, mens regjeringen er imot. Kan vi få en lovnad fra statsråden om at hun vil bidra til å reversere disse innstrammingene helt konkret, eller mener statsråden at det går så bra i norsk næringsliv at vekstfremmende tiltak – eller «veksthemmende tiltak», faktisk – må være med og bidra til å dempe veksten?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-02-05:
Ingen regjering har vært i nærheten av å levere så gode forenklingstiltak for næringslivet som den rød-grønne regjeringen gjorde under næringsminister Trond Giske. Likevel ser det ut til at regjeringen vil kopiere svenskenes system for forenkling, med økt byråkratisering gjennom å innføre et regelråd for dette arbeidet. På seks år reduserte svenskene – med tre ganger så mange foretak som Norge – 6,8 mrd. kr. På en tredjedel av tiden reduserte Trond Giske mer enn 5 mrd. kr for næringslivet. Spørsmålet mitt til næringsministeren er: Hvorfor ønsker statsråden å kopiere svensk forenklingspolitikk og ikke tidligere næringsminister Trond Giskes forenklingsarbeid, som er mye mer effektivt?
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
La meg først si at permitteringsreglene som vi har i Norge, er viktige, og de er gode. Så er det riktig at det er gjort noen innskjerpinger fra regjeringens side. Dette er regler som bare har vært i kraft i vel fire uker. Jeg har sagt at vi skal følge utviklingen nøye. Det kan være at vi ser flere oppsigelser. I så fall er dette noe vi må følge. Hele hensikten med permitteringsreglene er altså å holde på en arbeidsstokk i en begrenset periode. Den perioden bør ikke vare for lenge. Og det er slik at man i permitteringsperioden ikke er aktiv arbeidssøkende. Hvis det er slik at vi ser flere oppsigelser, men der arbeidstakerne får nytt arbeid, så er det én situasjon. Hvis vi ser flere oppsigelser som medfører arbeidsledighet, så er det en annen situasjon. Jeg mottok innspillene – som representanten – i går. Jeg har sagt at vi skal følge dette nøye, men det er ikke slik at vi etter fire ukers virketid kan konkludere om disse reglene.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
I motsetning til representanten er jeg altså ikke beredt til å konkludere om regler som har virket i fire uker. Vi må bruke mer tid på å se på virkningen av reglene. Permitteringsreglene er viktige, og de er ment å hjelpe næringslivet, og det jeg kan gi et løfte om, er at vi selvsagt skal følge denne utviklingen veldig nøye. Men det er altså en forskjell på om mennesker som får oppsigelse, får nytt arbeid fort, eller om de ikke gjør det. Dette er altså en situasjon der man skal spare på en arbeidsstokk i en begrenset periode. Nå må vi følge utviklingen nøye, og det gjør vi, selvsagt.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Som sagt tror jeg det er altfor tidlig både å konkludere og vurdere alternative tiltak. Vi har veldig gode permitteringsregler fortsatt. Det skal vi ha. Vi skal sørge for at også sesongbetont arbeid og industri kan holde på arbeidstakere i en gitt periode. Men det er et mål at flest mulig er i arbeid, og det er jo et problem at jo lenger den permitteringstiden varer, jo mindre aktiv er man som arbeidssøkende. Så mitt utgangspunkt nå er at disse reglene er gode. Vi må følge dem. Og det å slutte at noen bedrifter har gått til oppsigelse heller enn permittering – det får vi bare se hvordan utvikler seg videre før vi kommer med forslag til endringer eller forslag til en alternativ måte å løse dette på. Vi har et regelverk nå som er godt, og som jeg mener vi må følge litt lenger enn fire uker.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Det var ikke misbruk som lå til grunn for en endring av reglene; det var et ønske om at færrest mulig er ute av arbeidslivet i lengre perioder. I 2012 var gjennomsnittet av permitterte 5 000. Det er nærmere 9 000 færre enn for året 2009. Så det blir stadig færre som går permittert, og det betyr at behovet for ordningen er mindre. For dem som skal bruke ordningen, skal vi ha gode regler, og det har vi, men vi ønsker altså at flest mulig skal være i arbeid.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg kjenner godt til forskjellene i landet, og jeg er antagelig en av dem som kjenner minst til situasjonen i Oslo, hvis det var poenget. Vi lytter nøye til næringslivet, vi hører på de innspill som kommer, og det er godt grunnlag for at enhver endring vil medføre både debatt og spekulasjoner om hva som faktisk vil skje. Vi har sett en betydelig nedgang i antall permitterte. Det er veldig bra. De som er permittert, bør være det i en så kort periode som mulig. Og jeg kan bare gjenta at fire ukers virketid for en forskrift, ikke på langt nær danner grunnlag for å trekke noen konklusjoner.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Vi har gode permitteringsregler, og det skal vi fortsatt ha. Vi har også en god næringslivspolitikk. Når jeg møter næringslivet rundt omkring i hele landet, er de veldig glade for statsbudsjettet, som bl.a. inneholder vekstfremmende skattekutt og en betydelig satsing på infrastruktur. Dette er viktig. Vi får reaksjoner på de nye permitteringsreglene. Dem skal vi lytte til, men det er for tidlig – etter fire uker – å konkludere med at dette virker mot sin hensikt. Det mener jeg ikke er situasjonen.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Først til bokføringsloven. Som representanten sier, har Stortinget fattet et vedtak om å redusere oppbevaringsplikten til fem år. Det skal gjelde. Det er et problem at fra beslutningen ble varslet i august, og fram til den ble fattet i desember, var intet arbeid med dette gjort. Det kan ikke denne regjeringen ta ansvar for. Stortinget fattet 5. desember en beslutning om fem års oppbevaringsplikt, men med adgang for Finansdepartementet til å fastsette overgangsregler. Det jobber Finansdepartementet med. For en god del dokumenter er femårsplikten innført. For noen dokumenter vil det måtte være en midlertidig overgangsordning. Grunnen til det er – slik også Stortinget så det – at man må gå gjennom hvilke dokumenter som fortsatt må ha tiårsfrist av hensyn til bl.a. etterforskning av økonomisk kriminalitet. Mitt klare inntrykk er at dette jobber Finansdepartementet med på spreng, nettopp for å få på plass disse reglene. Så spørres det om regjeringens forenklingsarbeid. Her jobbes det hardt. Vi har gjennomført tolv forenklinger. 17 tiltak er under gjennomføring. 100 nye står for døren. Det er en lang rekke tiltak, som går på offentlige innkjøp, tilsyns- og kontrollvirksomhet, reiseregninger, EUs regnskapsdirektiv – jeg kunne listet opp. Veldig mange er under arbeid. Når det gjelder oppslaget om 100 nye forskrifter, er det det å si at vi har talt opp 88 nye forskrifter de første 100 dagene. 43 gjelder saksfeltet fisk. De er tidsbegrensede og erstatter i stor grad de forskriftene som er falt bort. For Næringsdepartementets del er ingen nye forskrifter innført.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg kan forsikre om at arbeidet med å etablere et regelråd er i gang. Så må vi se på regelrådets form og innhold. Hele poenget er jo å avbyråkratisere, ikke det motsatte. Vi jobber på spreng, og jeg håper at vi i løpet av året vil kunne gi tilbakemeldinger om dette.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
Jeg har lært meg å være veldig forsiktig med løfter. Løfter skal man holde. Elektronikk er ikke alltid noe man kan styre politisk. Men så sant det er mulig politisk å love dette – innenfor det som er mulig å styre politisk – lover jeg det.
Monica Mæland (Høyre), 2014-02-05:
La meg si at jeg er helt enig med spørreren i at det ble igangsatt et godt arbeid fra den rød-grønne regjeringen – sent, men godt. Man fikk gjort noe på slutten av sin åtteårsperiode. Vi har sammenlignet det som skjedde de første 100 dagene i de fire foregående årene, med at det i år har blitt innført 88 nye forskrifter. Gjennomsnittet der var 120, så det har skjedd betraktelig endring bare på det ene siste året, hvor man har gått fra 120 til 88. Det er ikke noe poeng for regjeringen å kopiere svenske ordninger som ikke virker, det er et poeng å lage egne ordninger som virker. Vi tror at vel så viktig som å fjerne forskrifter er det å sørge for at vi ikke får nye lover og regler som byråkratiserer, og som gjør det krevende for næringslivet. Derfor skal vi bruke litt tid på å finne vårt regelråd, vår måte å håndtere dette på sett med norske øyne.