Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-12:
Tilsynskonferansen for ikkespredningsavtalen ble avholdt i New York i år, og en lyktes ikke i å bli enige om en slutterklæring. Det er et alvorlig tilbakeskritt for det internasjonale arbeidet for nedrustning at verdens land ikke har klart å følge opp forpliktelsen som ligger i NPT, om fullstendig nedrustning. Det internasjonale samfunnet og Norge må nå stille spørsmålet: Hva nå? Når de tradisjonelle foraene for nedrustning står i stampe, er det nødvendig å tenke nytt for å få fortgang i nedrustningsarbeidet. Over 100 land har sluttet seg til Humanitarian Pledge, som altså tar til orde for å begynne forhandlinger om et internasjonalt forbud mot atomvåpen. Norge har ikke sluttet seg til det initiativet, på tross av at det var Norge som var en av de første initiativtakerne til det såkalte humanitære sporet. Det begynte med en konferanse om de humanitære konsekvenser av atomvåpen i Oslo i 2013, og fra Miljøpartiet De Grønnes synspunkt er vi virkelig skuffet over at regjeringen og utenriksministeren ikke fulgte opp det initiativet som ble satt i gang under den forrige regjeringen, og at vi nå har stilt oss utenfor denne prosessen. Argumentet som brukes mot at Norge skal slutte seg til dette initiativet, er at det vil komme i konflikt med våre NATO-forpliktelser. Det er påviselig feil. NATOs egen generalsekretær, Jens Stoltenberg, har sagt at Arbeiderpartiets landsmøtevedtak om et forbud ikke er i strid med Norges forpliktelser som NATO-medlem. Det samme har International Law and Policy Institute gjort i sin rapport om temaet. Miljøpartiet De Grønne er ikke for utmelding av NATO, og vi mener på basis av det jeg nettopp har sagt, at det er fullt mulig å kombinere en aktiv politikk for nedrustning og å følge opp våre forpliktelser som NATO-medlem. Vi mener det er beklagelig at regjeringen fortsetter å skyve NATO foran seg i stedet for å ta konsekvensene av det vi sier, nemlig at vi ønsker oss en verden uten atomvåpen. Vi konstaterer at det er et flertall i denne salen for at Norge klart og tydelig skal støtte et forbud mot atomvåpen. Likevel vil ikke Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti stemme i tråd med sin overbevisning, fordi de ikke ønsker å instruere regjeringen i utenrikspolitiske spørsmål. Det er en begrunnelse vi selvfølgelig har forståelse for. Vi synes likevel det er synd at representantforslaget fra Venstre, Senterpartiet og SV ikke får flertall, for det ville sendt et kraftfullt signal til verden om at Norge ønsker et totalforbud mot atomvåpen, det ville fått flere stater til å slutte seg til, og det ville vært en start på et initiativ av samme type som Norge har vært med på å ta flere ganger tidligere – utenom tradisjonelle fora, men nettopp derfor med tiltakende effekt. Når dette på kort sikt ikke vil skje, håper vi i hvert fall at regjeringen vil lytte til de signalene som stortingsflertallet gir, og justere kursen. Det er ikke for sent nå, og det kommer i og for seg aldri til å bli for sent. Men Norge har gjort det før, vi har støttet arbeidet for å forby klasevåpen og landminer, og selv om det også satt langt inne, konkluderte regjeringen den gang med at det var riktig og viktig at Norge spilte en nøkkelrolle for å få disse avtalene i havn. Regjeringen har mulighet til å gjøre det samme med atomvåpen. Det tror jeg vil være en langt mer konstruktiv linje enn den som regjeringen foreløpig har inntatt. Det er 70 år siden atombombene falt over Hiroshima og Nagasaki. De som opplevde å overleve det, er nå i ferd med å dø ut, og vi kan ikke la det gå 70 år til før disse våpnene er avskaffet. Regjeringen må stille seg spørsmålet om hva vi skal svare når våre etterkommere spør hva vi gjorde for å avskaffe disse våpnene, når vi visste hvor farlige de var.