trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-03:
Nav har et kriseplanverk, og vi har også i departementet generelle kriseplanverk for forskjellige situasjoner. Nav har et kriseplanverk som også inkluderer pandemi. Men som jeg har sagt offentlig – jeg har kanskje også sagt det fra denne talerstolen tidligere: Nav hadde ikke noe planverk som forberedte oss på den situasjonen som kom i mars–april, med en eksplosjon i antall ledige og permitterte. Det er ingen parallell til dette i fredstid i Norge. Dette var ikke finanskrisen eller oljeprisfallet – det var det pluss enda mye mer. Det betydde at det ble en veldig vanskelig situasjon for Nav, også fordi Stortinget, ikke bare flertallet, men et enstemmig storting, ønsket endringer i ordningene og nye ordninger. Der jeg synes det har fungert godt, er der vi har klart å bruke de ordningene vi har, på en fleksibel måte, tilpasset situasjonen. Det er f.eks. knyttet til omsorgsdager. Det kan selvfølgelig være diskusjon om timing og når man burde gjøre hva, men der er det mulig å få på plass enkle og raske ordninger, sånn at folk skal ha trygghet for at hvis f.eks. skolen og barnehagen er stengt, skal de kunne ta ut omsorgsdager. Som et overordnet poeng, som både statsministeren og helseministeren har sagt før, og som jeg gjerne gjentar, er det i gang en uavhengig undersøkelse av forløp under pandemien, planlegging i forkant m.m., der også mitt departement svarer på spørsmål og legger frem det vi får. Det er helt sikkert andre ting som kunne vært gjort underveis. Det er helt sikkert også sånn at på flere områder kunne vi vært bedre forberedt på det som kom, særlig i mars og april i fjor.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-03:
Først må jeg bemerke at jeg nok ikke fullt og helt kan stille meg bak beskrivelsen av at Stortinget bare hjalp til. Det var et enstemmig storting som gikk inn for disse tiltakene, også regjeringspartiene, men det er ikke noen tvil om at det var et viktig bidrag til at Nav ble lagt under mye større press. At nye ordninger måtte på plass som ikke var der fra før, gjorde at det ble ytterligere forsinkelser, selv om den massive pågangen av antall dagpengesøknader selvfølgelig uansett hadde skapt en mye lengre behandlingstid. I den situasjonen som er nå, der også EØS-arbeidstakere, bl.a. svensker som pendler over til Norge, er utelatt, har jeg sagt at hvis partene mener at dette er et permitteringsgrunnlag, har vi en god og ryddig ordning for å håndtere det. Da er Nav klar til å utbetale dagpenger. Men som representanten Aasrud vet godt, er det partene som eier det, det er ikke Arbeids- og sosialdepartementet, og de kan ha forskjellige tanker om dette, av gode grunner. Da må vi eventuelt se på andre ordninger for det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-03:
Det er ikke noen tvil om at noen områder er rammet mye hardere enn andre, bl.a. kommunene hvor mange mennesker jobber på Gardermoen lufthavn. Jeg mener det viktigste nå er å få brukt de tiltakene vi har. Nå er håpet selvfølgelig at gjennom å følge smittevernreglene kan vi så raskt som mulig få åpnet flest mulige arbeidsplasser, at flytrafikken skal komme i gang, og at folk kan komme tilbake på jobb. Det er et viktig element i det. Det andre er at vi har endret regelverket nå. Om man gikk på dagpenger, var det før en berlinmur over til utdannings- og kompetansesystemet. Nå er den muren revet – uten sammenligning med rivningen av den reelle Berlinmuren for øvrig. Det å bruke tiden nå til å ta det fagbrevet man aldri fikk tatt, eller ta kompetansepåfyll, er også en viktig idé. Med tanke på om det når Norge skal tilbake igjen, trengs ekstra tiltak rettet mot spesielle regioner, kan ikke jeg svare verken ja eller nei på det. Jeg mener at først må vi få smitten ned og få folk tilbake på jobb. Det er det viktigste.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-03:
Det svarte jeg jo på. Svaret mitt var verken nei eller ja. Jeg skal ikke avvise at det kan være behov for pakker knyttet til bestemte områder som blir rammet lenger, over tid. Det er for øvrig også en viktig oppgave for det systemet jeg styrer, Nav, å sikre at man klarer å matche folk med de arbeidsplassene som er der. Det er også viktig at selv om dette er et område som er hardt rammet, er det også en del av en større region med mange arbeidsplasser. Men igjen: Målet er først og fremst å få smitten ned, sånn at flest mulig kan komme tilbake i jobb og arbeid.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-03:
Jeg mener at pensjonsforliket er viktig og nødvendig. Men det er også sånn, som representanten Wiborg vet, at vi har satt ned en pensjonskommisjon som skal se på eventuelle justeringer i reformen. Det innebærer ikke at man tar grunnprinsippene opp til diskusjon. Grunnprinsippet er: Gå ut og finn en 18-åring og se på hva slags pensjon han eller hun vil ha i fremtiden. Den vil i et bærekraftig system være dårligere enn den de fleste pensjonister har i dag. Nå er tanken bak pensjonsreformen at det skal være en balanse der også dagens pensjonister bidrar litt, gjennom en underregulering. Vi kan gjerne diskutere akkurat måten det gjøres på, for i dag er det en fast sats minus 0,75 pst., mens utgangspunktet i pensjonsforliket var at det skulle være et gjennomsnitt av lønn og pris. Det kan man operasjonalisere på mange måter, som også får forskjellige konsekvenser. Hvis man hadde fulgt det rigid, ville det betydd at disse siste årene, da lønnsveksten har vært lav, ville pensjonistene fått litt mer, mens de ville fått mindre årene før, da lønnsveksten var høy. Jeg vil bare legge til en siste ting. Høyre og Fremskrittspartiet deler et viktig trekk, og det er at vi tror – eller vet – at skatter og avgifter er viktig for økonomien til folk, men vi tror også det er et mål at staten ikke skal bruke mer enn nødvendig. Vi skal husholdere godt med skattebetalernes penger. Det gjelder for øvrig også i en pandemi, selv om vi bruker mye av fremtidens penger nå. Men vi tror også på skatte- og avgiftslettelser innenfor bærekraftige økonomiske rammer. Det betyr at hvis man ser på summen av inntektsutviklingen til pensjonistene, inkludert skatter og avgifter, som Fremskrittspartiet har vært med på, er det sånn at alle pensjonistgruppene samlet sett kommer bedre ut med summen av det økonomiske opplegget.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2021-02-03:
Jeg mener at det systemet vi har i dag, basert på pensjonsforliket, i det store og hele er et riktig system. Men så er det også sånn at denne pensjonskommisjonen som er satt ned, hvor også Fremskrittspartiet har fått lov til å hviske i øret hvem de har lyst til å ha som representant der, skal se på bl.a. utviklingen i minstepensjoner. Når det gjelder minstepensjoner, er det viktig å huske at vi har laget et annet system for regulering. Minstepensjoner reguleres med lønnsvekst nettopp fordi vi ønsker å gi en mer gunstig behandling av minstepensjonistene enn av andre. Det er nok en grunnleggende forskjell her, ikke fordi jeg er uenig i at hvordan vi tar vare på våre eldre, er helt avgjørende for et samfunn – det er jeg helt enig i – men hvordan vi tar vare på dem som skal bygge landet, er også ganske avgjørende for et samfunn. Hvordan vi tar vare på det pensjonssystemet og det samfunnet som mine barn og deres barnebarn skal ha, at de ikke skal bli sittende igjen med en for stor regning eller et system som ikke bærer, er i hvert fall for meg et viktig prinsipp.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Det vil ikke hjelpe en eneste norsk ungdom ut i jobb hvis politikerne bruker opp tiden sin på å diskutere for eller mot EØS-avtalen, sånn som Lundteigen legger opp til. Det er bare å se på brexit. Det har snarere forsterket problemene med underbetaling av arbeidsfolk. Det som vil hjelpe, er om norske arbeidsgivere tilbyr trygge jobber under sikre forhold og med en lønn det går an å leve av. Da kommer ungdommen. Det har offshore vist oss i mange år. Da holder det ikke bare å oppfordre ungdommen til å ta fagutdanning, noen må etterspørre fagarbeidere, f.eks. gjennom offentlige innkjøpsregler som favoriserer seriøse bedrifter med faste ansatte, fagarbeidere og lærlinger, sånn at bedriftene må konkurrere om å få tak i fagfolk og lærlinger framfor billig innleid arbeidskraft. Vi i Arbeiderpartiet har en lang liste med forslag som vil kunne skape gode jobber til folk raskt, men alt det stemmer høyresiden ned – senest i går. Hvorfor er Høyre så motvillig med tanke på å gi fagarbeiderne jobb og lærlingene en framtid?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-03:
Vi har rekordmange ledige, samtidig som det mangler arbeidskraft i viktige næringer. Vi har sett at vi sliter med å gjennomføre skreifisket hvis man ikke får – det sier i alle fall næringen selv – tilgang til arbeidskraft fra Litauen. I en sånn situasjon er jeg helt enig med statsråden, som har sagt at arbeidsgiverne heller bør ringe Nav enn å ringe Polen – det er jeg helt enig i. Så er kanskje problemet at oppfordringen ikke tas sporenstreks av arbeidsgiverne, og det kan bl.a. handle om tilgangen på folk fra fattigere land enn Norge, at det kan være lettere å presse ned arbeidsvilkårene når man har den tilgangen som man har per i dag. For å være konkret: Hva vil statsråden gjøre når arbeidsgiverne åpenbart ikke ringer Nav, men først og fremst ringer Polen eller Litauen? Hva er i verktøykassen fra regjeringen for å få gjort noe med akkurat det problemet?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-03:
Det har gått så det griner i mange år, men det har også vært et markant fall når det gjelder antall ansatte blant særlig menn fra arbeiderklassen i Norge i samme periode. Så det er et eller annet som er grunnleggende galt med systemet, når vi ser de to tingene opp mot hverandre. Det jeg lurer på, er statsråden og regjeringens syn på bemanningsbransjens rolle når det kommer til en stor ledighetskrise som vi har nå, hvor bemanningsbyråene åpenbart ikke er i stand til å skaffe nok arbeid til de ledige. Rødt ønsker at staten skal ta et mye større ansvar for å sikre at ledige hender finner ledige jobber og omvendt, mens bemanningsbyråene selv sliter ganske grundig nå og – som vi så i Klassekampen i går – nekter å permittere ansatte, for da får man rettigheter til permitteringspenger, og det ønsker de ikke å gi de ansatte som de har i egen stab. Ser regjeringen behov for at staten tar et større ansvar for arbeidsformidlingen enn den har gjort fram til nå, ikke minst i den krisen vi har per dags dato?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-03:
«Vi hører om barnehageeiere som henter ut penger og investerer i bl.a. olje, et vikingskip og luksuseiendom i Spania. Mens velferdsprofitører beriker seg, lar helhetlige endringer i barnehageloven vente på seg. Regjeringa har inngått forlik med Fremskrittspartiet om å sette ned et hurtigarbeidende utvalg, med bl.a. kommersielle barnehagers interesseorganisasjon. Hva blir utvalgets mandat når blir det oppnevnt, vil de ansattes fagforbund være representert og vil regjeringa foreslå lovendringer som kan påregnes å bli behandlet av Stortinget i vår?»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-03:
De endringene som nevnes, er bra, men de gjør ingenting med problemene med profitt, eiendomssalg og lignende, som har vært på dagsordenen i mange år. Det er tre år siden regjeringen selv sa at barnehageloven er utdatert. Mens regjeringen utsetter endringer i en lov de selv har kalt utdatert, renner også pengene ut av sektoren. Et samlet velferdstjenesteutvalg skrev forleden at «i den grad eventuelle gevinster kan tilskrives salg av eiendom under markedspris, bør det vurderes om dette kan være et resultat av ulovlig gitt statsstøtte».» De store verdiene som kommersielle eiere har tatt ut fra barnehagesektoren, viser at man allerede er solid på etterskudd. For da å unngå at saker foreldes, er det problematisk hvis vurderingen av om det har vært ulovlig statsstøtte, ikke gjennomføres umiddelbart. Er også dette en vurdering som regjeringen vil utsette, og med det risikere at eventuell ulovlig statsstøtte fortsatt går ut til kommersielle selskaper?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-02-03:
Men dette har vi visst i flere år. I mai 2018 viste en rapport departementet hadde bestilt fra BDO, en markedssvikt hvor de største barnehagekjedene overtar sektoren gjennom oppkjøp på grunn av deres sterke finansieringsevne, og at de i tillegg har høyere driftsmargin. Den gang sa Melbys forgjenger at funnene i rapporten viser at dagens regelverk er utdatert, og at det er behov for nye regler tilpasset dagens situasjon, sånn at tilskuddspengene kommer barna til gode. Han sa også: «Det er for eksempel ikke greit at en barnehage bruker penger på å kjøpe feriehus i utlandet og svært høye lønninger».» Likevel ser vi eksempel på dette, senest i Dagbladet forrige uke, uten at vi ser noe til de bebudede endringene på dette området for å hindre nettopp den type profitt som regjeringen varslet de skulle stanse for tre år siden. Er det sånn at Melby vil vente til etter stortingsvalget, så hun slipper å ta konfrontasjonen med velferdsprofitørene, for å unngå nettopp å få gjort noe med dette?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-03:
Mitt spørsmål går til finansministeren. I år har vi virkelig sett hvor mye velferden og fellesskapet betyr. Men en velferdsstat og et fellesskap som stiller opp for hverandre, kommer ikke av seg selv. Det skyldes tilliten mellom oss her i landet og en politikk som omfordeler. Økt ulikhet truer begge deler. Når forskjellene blir for store mellom oss, svekkes limet i samfunnet. Vi mister tillit til hverandre. Oppslutningen om velferdsstaten og omfordelingspolitikken svekkes også, og det gir en negativ spiral som øker ulikheten videre. Dette handler ikke bare om hvor mye penger man har på kontoen sin eller i bedriften, eller hvor mange penger man kan bruke på en yacht eller på hytter, og det er tross alt et tak også på hvor mange hytter man kan eie selv som rik. Nei, det handler først og fremst om makt. Når de rikeste får en større andel av inntektene og formuen i Norge, øker de også sin politiske makt, en makt som de bruker til å få gjennomslag for en politikk som gagner dem. Jeg mener at vi har sett den skjevfordelingen i makt under koronapandemien når krisepolitikken har blitt utformet. I NRK i dag kan vi lese at fem selskaper, mange med kapitalsterke eiere, har fått over halvparten av pengene fra kontantstøtten. I Klassekampen kunne vi lese at en av de rikeste rederne i Norge, som knapt betaler skatt, mindre enn en gjennomsnitts nordmann, har fått 260 mill. kr i statlig støtte. Og NHO har systematisk jobbet for å få opp kompensasjonsgraden og støtten gjennom denne pandemien. Så mitt spørsmål til finansministeren er om regjeringen i det hele tatt vurderer hvordan krisepolitikken øker eller reduserer ulikheten i Norge, og om man ser disse store, urettferdige utslagene.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-03:
Det var aldri SV som presset opp det taket. Vi har tvert imot foreslått å senke det, og jeg vil gjerne oppfordre regjeringspartiene til å være med og danne flertall for det. Vi skal komme tilbake til å snakke om de mange som er permittert, og de som får dårligere råd, men jeg har lyst til å snakke om dem på toppen, de som virkelig trekker ifra, og som staten nå gir ekstra mye midler til, for at de skal kunne trekke ifra. I Bergens Tidende i dag kan vi lese om bilforhandlere som går i pluss – som går med overskudd – og som har mottatt stor statlig støtte. I saken sier en av eierne at de aldri vurderte å gå til andre eiere eller til banken for å få tak i pengene de trengte i starten av pandemien. Han sier: «For å si det sånn, hvis du har muligheten til å få støtte fra Nav eller Enova, så går du ikke til banken og ber om lån.» Er det akseptabelt at vi har støtteordninger som i så stor grad fyller lommene til bedrifter og eiere som allerede har mye kapital – mange av dem har også utenlandske aksjonærer – framfor å prioritere de mindre bedriftene og folk flest?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-03:
Jeg får det ikke til å henge på greip, for hvis man ønsker å ivareta det spredte eierskapet i Norge og alle de mindre eierne og små bedriftene, som akkurat nå kanskje sliter aller mest med å holde hodet over vannet – jeg har møtt en del av disse i Oslo – er veien fra disse, som prøver å redde sine ansatte, til eierne av seismikkselskapet PGS, Hurtigruten eller rederen som vi kunne lese om i Klassekampen i dag, ganske lang. Når vi også ser at børsen og aksjekursene går så det griner, kommer vi til å være i en situasjon der forskjellene i Norge øker dramatisk på grunn av koronapandemien, men også på grunn av den krisepolitikken som har vært ført fra staten og regjeringens side, som har fylt opp lommene til dem som allerede har mye, og som ikke har måttet bære den samme risikoen som eierne av småbedriftene her i Oslo, f.eks., eller på Trysil har måttet, eller som de 30 000 permitterte, som har vært permittert helt siden mars, har måttet. Det er min utfordring til finansministeren: Hvorfor legger man ikke om krisepolitikken mer dramatisk for å redusere forskjellene?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-03:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til arbeids- og sosialministeren. Me veit at med ei krise i samfunnet akselerer forskjellsutviklinga, og denne koronakrisa ser ut til å ha same effekt. Difor er det så viktig med tiltak som treffer godt og riktig. Folk som vert permitterte, har i stor grad vore med i krisepakkene heile tida. Folk på arbeidsavklaringspengar fekk seks månader forlenging av ordninga, noko som er langt kortare tid enn denne pandemien har vart til no, og folk på arbeidsavklaringspengar som søkjer om jobb, har nå, dei siste dagane, fått ei forlenging, men ikkje dei andre som går på arbeidsavklaringspengar. Er ikkje dette eit svært urettferdig skilje mellom sjuke og friske folk på same ordning? Fleire av dei som har vore lenge på arbeidsavklaringspengar, har òg store og ofte samansette helseutfordringar. Er det sånn at dei ikkje har vorte ramma av forseinkingane i helsesystemet meir enn at det var godt nok med seks månader forlenging i starten av krisa?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-03:
Det regjeringa la fram av krisetiltak nå sist fredag, hadde stort sett ei varigheit fram til juli, altså midt i sommarferien. Eg reknar med at regjeringa har vurdert konsekvensane av å avvikla fleire viktige støtteordningar for familiar og enkeltpersonar 1. juli. Mange tilsette i Nav går jo ut i ferie då, og det vil mest sannsynleg vera redusert bemanning eller mange ferievikarar i Nav. Dette gjer det lite føreseieleg for folk som plutseleg kan stå utan pengar midt i sommarferien. Eg veit at regjeringa skal vurdera situasjonen fortløpande, men dersom det vert avvikling då, vil det mest sannsynleg ramma ein heil del familiar. Eg vil òg minna om at vedtaket i Stortinget som vart gjort på dette, var 1. oktober 2021.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Finansministeren kan ta en pause. Mitt spørsmål går til arbeidsministeren. Det er mange år siden vi ble klar over at en pandemi kunne være en av de største truslene vi som samfunn står overfor. At smittespredning er en opplagt trussel når en pandemi kommer, er vel ganske opplagt. At smittespredning kunne medføre at bedrifter måtte stenge ned, burde heller ikke komme som julekvelden på kjerringa. Heller ikke at foreldre måtte være hjemme når skoler og barnehager stengte ned, kunne overraske. Da er det særlig viktig at det er et planverk som sikrer befolkningen økonomisk trygghet ved sånne hendelser, og at beredskapsplanleggingen gjør at man er forberedt. Mitt spørsmål er: Hvilke planer hadde arbeidsministeren og hans departement for å møte en sånn situasjon da pandemien kom?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Jeg forstår da at statsråden mener at man ikke var godt nok forberedt i mars og april, og at Stortinget måtte hjelpe til for å få på plass de ordningene som var nødvendige. Vi har nå diskutert grensestenging nesten hele pandemiperioden, og særlig i høst. Nå er grensen stengt, og det hersker fullt kaos for dem som normalt pendler over grensen. De er verken permittert fra den jobben de hadde, eller arbeidsledige. Resultatet er at de ikke har noen inntektssikringsordning. Jeg regner med at statsråden vil si at ja, det jobber vi med. Det skulle bare mangle, men det er ikke det svaret jeg ønsker å få. Hvorfor har man ikke, når man har sett at dette var en situasjon som kunne oppstå, forberedt seg på det som skulle komme?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Mitt oppfølgingsspørsmål er til arbeidsministeren. Stortingspresidenten og jeg bor i et område som er ekstra hardt rammet av pandemien. Når pandemien går over, vet vi at det tar lang tid før aktiviteten på flyplassen tar seg opp. Avinor har vel beregnet at aktiviteten er oppe først i 2025. Det betyr at denne pandemien rammer veldig skeivt, og noen områder rammes veldig mye hardere enn andre. Det er 8,5 pst. ledighet i Nannestad, Eidsvoll og Ullensaker nå, så det er veldig mye. Da er mitt spørsmål: Hva vil statsråden gjøre for å sikre at de som er ledige, får seg noe annet å gjøre? Vil statsråden bidra til en omstillingspakke i denne regionen, hvor vi ser at veldig mange er ledige, veldig mange kommer til å være ledige over lang tid, og at både mor og far står uten arbeid i mange familier?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Jeg er enig i at vi må få smitten ned, men i alle deler av Norge vet vi at ting vil gå ganske mye mer opp når pandemien er over, mens det i dette området, som er veldig hardt rammet, med tanke på internasjonal flytrafikk, vil ta veldig mye lenger tid. Det er hele poenget mitt. Veldig mange jeg prater med, tar tilleggsutdanning og fagbrev nå, men det er ikke jobber, og det kommer til å ta lang tid før de jobbene kommer. Da er mitt spørsmål: Vil arbeidsministeren vurdere en egen omstillingspakke for Øvre Romerike, som er spesielt rammet under pandemien og vil være spesielt hardt rammet over tid også etter at pandemien er over?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-03:
Arbeids- og sosialministeren kan bli ved sin lest – eller talerstol. Vi diskuterer jo nå om dagen veldig mange saker knyttet til pandemien og de store utfordringene den gir. Men før denne pandemien virkelig slo ut, hadde samfunnet vårt også utfordringer. Det er utfordringer vi fortsatt må ta tak i, da de samme problemene fortsatt vil være der når pandemien er over. For også i en normalsituasjon er det mange som er bekymret for økonomien sin. Mange av landets pensjonister har god grunn til å være bekymret. Først er det sånn at når man blir pensjonist, går man ganske kraftig ned i inntekt fra det man hadde da man var lønnsmottaker. Det er noe alle er klar over på forhånd. Men så valgte Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre å innføre den berømmelige pensjonsreformen, som kun Fremskrittspartiet stemte imot. Den medførte at landets pensjonister skal få underregulert sin pensjon hvert eneste år. Det har medført at landets pensjonister gjennom mange år før pandemien har fått redusert sin kjøpekraft. Prognosene viser at landets pensjonister vil fortsette å få redusert sin kjøpekraft i årene fremover. Derfor valgte Fremskrittspartiet, etter å ha blitt nedstemt mange ganger, å prøve å gå sammen med SV og Pensjonistforbundet om et kompromissforslag som ville sikre landets pensjonister en anstendig inntektsutvikling fremover. Mitt spørsmål er da: Mener statsråden fortsatt at landets pensjonister skal underreguleres med 0,75 pst., eller har han nå snudd og vil bidra til en anstendig inntektsutvikling for landets pensjonister?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2021-02-03:
Landets pensjonister har utgifter nå i dag. Det betyr at man ikke alltid kan skyve dette foran seg og vente på en pensjonskommisjon om flere år. Hvordan et samfunn tar vare på sine eldre, sier mye om hva slags samfunn vi faktisk har. De som bygget landet vårt, enten gjennom å være ute i arbeid eller ved å arbeide i hjemmet, som mange kvinner gjorde for inntil flere tiår siden, har vi i Norge sagt skal være sikret et anstendig minstenivå gjennom minstepensjonen. Fremskrittspartiet har ment at den har vært skammelig lav, og derfor har vi presset på for at den skal økes, gjennom flere runder. Men fortsatt har vi en minstepensjon godt under fattigdomsgrensen. Mitt spørsmål, som jeg håper statsråden kan svare tydelig ja eller nei på, er: Synes statsråden det er akseptabelt at norske minstepensjonister lever under fattigdomsgrensen?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Mitt spørsmål går til kulturministeren. Barn og unge må ta en uforholdsmessig stor støyt på grunn av koronakrisen og de tidvise nedstengingene av samfunnet. En av de alvorlige og triste konsekvensene av dette er at idretten også blir nedstengt. Unger får ikke trene, de får ikke den fysiske aktiviteten, gleden, kameratskapet og fellesskapet som idretten representerer. For mange av de små er det også mer alvorlig enn som så, for treningen representerer kanskje en pause fra livet hjemme med ugreie forhold. Nå melder idrettskretser landet over om et stort frafall på grunn av nedstengingen og koronapandemien. Furnes fotballklubb i Ringsaker, der jeg kommer fra, har mistet 100 spillere. Klubber over hele landet har de samme tallene. De er bekymret for dem som ikke kommer tilbake, for at de skal havne i sofaen og bak en skjerm. Vi trenger en plan for å berge idretten gjennom krisen. Vi trenger spesielt å se på hvordan vi kan fange opp de sårbare ungene, og vi trenger konkrete tiltak for å bøte på eller hindre frafallet. I forrige uke stilte jeg kulturministeren et skriftlig spørsmål der jeg lurte på om han ville si ja til Arbeiderpartiets krav om sammen med idretten å sette seg ned og lage en slik forpliktende plan fra myndighetenes side. Statsråden svarte ikke på spørsmålet, så jeg vil gi ham sjansen igjen her i dag: Vil statsråden lage en plan for styrking av idretten gjennom krisen, spesielt med tiltak for å hindre frafall blant barn og unge?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Det er ingen som tror at regjeringen holder breddeidretten stengt hvis de ikke må, og jeg er meget klar over at regjeringen også åpner opp for breddeidretten når man kan det. Det jeg snakker om, er konsekvensene av at breddeidretten har måttet være stengt så mye som den har måttet være i løpet av året, at de konsekvensene er alvorlige, og at vi trenger, fra regjeringens side, å styrke idretten, slik at idretten kommer seg berget gjennom denne krisen, og at man trenger å stille opp med tiltak for å få disse ungene som nå har falt fra, tilbake igjen. Da handler det om faktisk å gi idrettsbevegelsen det idrettsbevegelsen ber om, at man satser på bygging og opprusting av anlegg over hele landet, at man gir full momskompensasjon, at man rydder opp i de pensjonskravene som vil koste frivilligheten og idretten dyrt framover, og at man bygger flere BUA-stasjoner. Så jeg spør igjen: Vil statsråden innfri idrettens og Arbeiderpartiets krav om å styrke idretten med disse tiltakene for å få dem helberget gjennom koronakrisen?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-02-03:
Det er nå engang sånn at de kompensasjonsmidlene som skal treffe idrett og frivillighet, ikke treffer godt nok, og frafallet og den økonomiske utarmingen skjer til tross for det. Da må man ta inn over seg det og se at man må gjøre ting annerledes. Jeg kan ikke forstå hvorfor man må sitte og finne på nye byråkratiske kompensasjonsordninger hele tiden i stedet for bare å gjøre det vi vet funker: innfri kravet om full momskompensasjon, bygge og ruste opp anleggene landet rundt, rydde opp i pensjonskaoset og bygge flere utstyrsbiblioteker, slik at unger kan låne utstyr gratis. Dette er tiltak som Arbeiderpartiet har foreslått, og som idretten vil ha. Jeg spør igjen: Når vi alle sammen er bekymret for frafallet idretten opplever, og vi ønsker å berge idretten gjennom krisen, hvorfor kan ikke statsråden se på disse gode tiltakene, som vil treffe fra dag én, og innfri idrettens og Arbeiderpartiets krav?
Abid Raja (Venstre), 2021-02-03:
Jeg vil takke for spørsmålet, og ikke minst for at man tar opp dette viktige temaet. Jeg tror vi kan være enige om at det ikke er en ønsket situasjon for noen politiker i landet å måtte stenge ned barn og unges aktiviteter. For meg, som er politiker fra et liberalt parti, sitter det veldig langt inne at staten skal gå inn og bestemme over privatlivet til folk og hvordan man organiserer det praktiske livet i samfunnet – næringslivet, idretten, frivilligheten og kulturen. Det er pandemien som har gjort at vi er i den situasjonen at vi er nødt til å ta våre forholdsregler. Regjeringen lagde veldig tidlig prioriteringer, og regjeringen har hele veien valgt å prioritere liv og helse først. Deretter, som nummer to – og dette har statsministeren og resten av regjeringen sagt hele tiden – vil vi og skal vi prioritere barn og unge. Det har vi også gjort. Der det har vært mulig å åpne opp aktiviteter for barn og unge, har vi også tilrettelagt for at de både har kunnet holdes åpne og i minst mulig grad stenges ned. I den grad de har vært stengt ned, har de også vært det første som det har blitt åpnet opp for. Det gjør vi også nå. Dette gjorde vi tidlig etter at vi stengte ned i mars i fjor. Noe av det første som fikk åpne opp, var nettopp fritidsaktiviteter for barn og unge. Jeg er selv trebarnsfar og har barn i både idretten og kulturen, og det er klart at vi som foreldre kjenner veldig på dette. Vi har også stilt opp med ulike stimuleringsmidler til idretten og frivilligheten, noe som bidrar til at man kan stimulere til aktivitet under de smitteverntiltakene som gjelder. Vi er i ukentlig dialog med Idrettsforbundet, også om dette, og vi skal selvfølgelig følge opp det punktet som representanten tar opp. Det har vi også gjort i forbindelse med tildelingsmidlene til NIF, og vi har tatt det opp i de ulike møtene. Det skal vi fortsette å gjøre, og vi skal fortsette å lage gode planer for å hindre frafallet i idretten.
Abid Raja (Venstre), 2021-02-03:
Jeg tror ikke representanten har fått det med seg, men vi har en merverdikompensasjon for bygging av idrettsanlegg, og der har man, hvis jeg ikke tar feil, alle de årene den borgerlige regjeringen har sittet, fullt ut kompensert for det for idrettsanlegg. Vi varslet jo at vi ville ha en opptrapping, opptil 1,8 mrd. kr, når det gjelder momskompensasjon, og det har vi også levert på i 2021. Så hører jeg Arbeiderpartiet snakke om at vi må levere mer midler, men hvis vi ser på hva vi har levert av ekstra midler på Kulturdepartementets budsjett, så tror jeg tallet nå er oppe i 8,7 mrd. kr med det siste vi fremmet, sist fredag. 100 millioner av det er påplussinger som stortingsflertallet har gjort. Resten av de midlene, 8,6 mrd. kr, er det denne regjeringen og Kulturdepartementet som har initiert. Så jeg tror stortingsflertallet kan ta æren for 1,1 pst. av den økningen. Resten av det gjør vi, fordi vi nettopp stiller opp for frivilligheten, for kulturen og for idretten.
Abid Raja (Venstre), 2021-02-03:
Jeg gjorde jo akkurat nå rede for at vi har stilt opp med full momskompensasjon for bygging av idrettsanlegg, og det vi hadde lovet på momskompensasjon for frivilligheten og idretten generelt, har vi også levert på: 1,8 mrd. kr. Og vi har stilt opp med kompensasjonspakker, som vi har initiert, som ikke stortingsflertallet egentlig kan ta æren for. Så er det heller ikke til å kjenne igjen når representanten sier at de midlene ikke blir brukt, for det blir de jo. Også Lotteri- og stiftelsestilsynet behandler søknader en masse, og ordningen blir faktisk brukt av frivilligheten og idretten. Det betales ut midler fra dette. Jeg husker ikke det nøyaktige antallet, men vi er oppe i flere titalls tusen, vi er oppe i 25 000, tror jeg, som har søkt de ulike midlene i ordningen for idrett og frivillighet. Hvis representanten sender meg et skriftlig spørsmål, skal hun få en nøyaktig beregning av hvor mange som har søkt, og hvor mange som har fått, men den ordningen både brukes og administreres godt.
Guri Melby (Venstre), 2021-02-03:
Velferdstjenesteutvalget leverte sin rapport i desember, og den rapporten er nå på høring. Jeg har bare lyst til å si at det er en veldig grundig rapport som kanskje er den mest grundige gjennomgangen av velferdstjenester og økonomiske forhold vi har hatt. De gikk særlig dypt inn i nettopp barnehagesektoren, fordi de fant ut at det var både der det var størst lønnsomhet, og der behovet for endring var størst. Det er klart at den utredningen vil være et veldig viktig kunnskapsgrunnlag for dette hurtigarbeidende utvalget vi nå setter ned. De kom med en rekke forslag til endringer i finansiering av private barnehager og også måten vi regulerer det på. Jeg mener det er viktig at vi nå ser gjennom disse forslagene, og jeg mener at dette vi egentlig kan kalle et partssammensatt utvalg, er en veldig god arena for å diskutere mange av de forslagene, se på fordeler og ulemper med dem, og hva vi oppnår. Jeg mener det er viktig at vi både ser på hvordan vi regulerer profitt, og ikke minst på hvordan vi bruker finansiering til å sikre både kvalitet og mangfold i sektoren.
Guri Melby (Venstre), 2021-02-03:
Etter denne høsten vet jeg ikke om det er noen som tror jeg ikke tør å ta en konfrontasjon med private barnehager. Det er vel dem jeg har kranglet mest med. Det som er poenget her, er at det er en veldig kompleks sektor med veldig ulike typer aktører, som også har veldig ulik profitt. Vi har noen som har gode marginer og driver med overskudd, men så har vi også en veldig stor del av sektoren som har veldig knappe marginer, og som også driver med underskudd. Vi må lage et regelverk som tar høyde for denne kompleksiteten. Det jeg er veldig redd for, er at vi lager et regelverk som også skviser de små aktørene ytterligere, at de blir utsatt for enda mer oppkjøp enn de er i dag. Det også å se på hvordan vi faktisk kan styrke økonomien til noen av de barnehagene som står svakest i dag, tror jeg er viktig. Det er også sånn at når vi lager regelverk som er litt sånn laget for at vi skal redusere profitten til noen av de store, gjør vi det også vanskeligere for noen av de små, som kanskje har drevet ideelt i veldig mange år, å ta utbytte som de kanskje har spart opp til i mange år.
Guri Melby (Venstre), 2021-02-03:
Tusen takk!
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-02-03:
Spørsmålet er slik: «Politimeisteren i Møre og Romsdal har gjennomført nok ei sentralisering då han nyleg reduserte talet på geografiske driftseiningar(GDE-ar) frå fire til to. Regjeringa har tinga ei evaluering av den såkalla nærpolitireforma i 2022. (GDE-ar) Kvifor let statsråden politimeistrane sentralisere nok ein gong berre eit par år etter førre sentralisering og eitt år før reforma skal evaluerast, og korleis skal politiet på Søre Sunnmøre og i Romsdal styrkast når dei no har mista si eiga geografiske driftseining?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-02-03:
Vi høyrer stadig at denne sentraliseringa skal føre til fantastiske resultat, men den sentraliseringa som har gått føre seg allereie, gjennom den såkalla nærpolitireforma, har verken ført til meir synleg politi i form av fleire patruljar eller til tilstrekkeleg fagleg robuste miljø på viktige kriminalitetsområde, heller ikkje på datakriminalitet, som regjeringa har lagt svært stor vekt på sjølv. Dette peikte Riksrevisjonen på i ein rapport som kom seinast i går. På område etter område der dei skiftande Solberg-regjeringane har lovt mykje og skrytt minst like mykje, har ikkje dei lovde resultata kome. Ein kan slå fast at viss nærpolitireforma hadde vore ein vaksine, ville den aldri ha vorte godkjend. Så når sentralisering gjennom fleire år har vist seg ikkje å fungere, er det då meir sentralisering i form av færre geografiske driftseiningar som trengst?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-02-03:
Viss politiet hadde fått fortsetje på same måten som i 2011 når det gjeld organisering, ville ein reelt hatt nærpoliti mange plassar i landet. Ein ville hatt like mange patruljar som ein har i dag, for det har ikkje kome på plass fleire etter reforma. Så det er viktig å påpeike at vi og Høgre har svært, svært forskjellig verkelegheitsforståing. I 2014–2019 brukte politi- og lensmannsetaten 5,4 mrd. kr på konsulentar. Regjeringa har ikkje vist synlege teikn på å forstå alvoret i veksten i pengebruken til slikt. Men dei slår heldigvis fast at framtidig styrking av politiet skal gå til dei geografiske driftseiningane framover. Problemet er at fleire slike no blir utraderte. Dei blir kutta ned. Eg vil først få rette opp at det ikkje er sikkert at det var i 2011 talet på patruljar var likeeins som det er i dag, men i forhold til før reforma og no er det ikkje vorte nokon auke. Spørsmålet mitt er: Korleis vil statsråden sørgje for å styrkje dei geografiske driftseiningane samtidig som ho godtek at slike no blir lagde ned? Forstår ho ikkje at endå meir sentralisering er det motsette av å styrkje politiet?
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-03:
Det er politimesterens ansvar og plikt å vurdere hvordan ressursene best skal brukes i sitt distrikt, og gjøre de tiltak som er nødvendige, også organisatoriske. Det må selvsagt skje innenfor rammen av de fullmakter som er lagt. Arbeidet må selvsagt også følge de krav og retningslinjer som gjelder, bl.a. for involvering. Politidistriktenes lokale struktur skal legge til rette for et nærpoliti som er operativt og synlig, med kapasitet til å forebygge, etterforske og påtale kriminelle handlinger. En viktig forutsetning for å lykkes med politireformen har vært å utnytte politiets ressurser bedre. Da kan vi frigjøre både tid og ressurser, sånn at politiet kan være mer tilgjengelig og til stede i nærmiljøene. De geografiske driftsenhetene, GDE-ene, har det overordnede ansvaret for å lede og koordinere ressurser ved de underlagte tjenestestedene. De har et særlig ansvar for å ivareta administrative oppgaver for tjenestestedene. Lederen av driftsenheten har budsjett-, resultat- og personalansvar. Reduksjonen fra fire til to GDE-er medfører derfor ikke endringer verken i antall tjenesteenheter, altså lensmanns- og politidistrikt, eller tjenestesteder, lensmannskontor og politistasjoner. Det er heller ikke gjort andre organisatoriske endringer nedover i nivåene i politidistriktet, ei heller er det flyttet eller nedlagt arbeidsplasser. Politiets samhandling med kommuner eller andre samarbeidspartnere fortsetter også som før. Politidirektoratet opplyser at Møre og Romsdal politidistrikt har over hundre flere ansatte nå enn for få år siden. Påtale- og etterforskingssiden er også styrket. Det samme er det operative området. Politidistriktet har fått fagavdelinger som seksjon for digitalt politiarbeid og spesialfunksjoner som radikaliseringskontakter. Det har bidratt til å profesjonalisere arbeidet i distriktet. Politikontaktordningen og politirådsarbeidet er i stadig utvikling. Som representanten Klinge kjenner til, er politikontakten det daglige bindeleddet med kommunene og er rådgiver innenfor det kriminalitetsforebyggende arbeidet. I de største byene er det ansatt politikontakter i hele stillinger. Endringene skal bidra til bedre kapasitetsutnyttelse og økt fleksibilitet lokalt til å løse oppgaver. Lederen av de geografiske driftsenhetene har altså flere ressurser til rådighet. Det kommer alle innbyggerne til gode.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-03:
Jeg har lyst til å si at hvis Senterpartiet hadde sittet i regjering og latt politiet gå på som de gjorde i 2011, hadde det vært dramatisk. Men vi har altså turt å gjøre endringer. Det interessante med kapasitetsundersøkelsene er at Senterpartiets stadige påstand om at det er mindre tilstedeværelse, mindre satsing på hverdagskriminalitet og mindre satsing på distriktene, viser seg å være feil. Man har greid både å styrke politiet, man har bygd opp sterke fellesenheter, og man har styrket tilstedeværelsen. Når det gjelder GDE-ene, har jeg problemer med å forstå hva det er representanten mener med sentralisering. Jeg har redegjort for at det ikke flyttes mennesker, at det ikke flyttes kontorer, men man gjør organiseringer internt i distriktet. Og GDE-ene er veldig ulikt organisert i de ulike distriktene. Det er f.eks. slik at Finnmark har én GDE, mens Troms har fem. Så dette er det opp til de ulike distrikt å vurdere, basert på hva som er best for dem. Men det handler altså ikke om noen sentralisering.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-03:
Jeg skjønner at man ikke hører på det jeg sier. Det er altså ikke flyttet på mennesker, det er ikke nedlagt noe; man har omorganisert til større driftsenheter uten å legge ned tjenestesteder. Så kan det godt være at man hadde hatt like mange patruljer. Man hadde jo med Senterpartiet hatt flere tjenestesteder. Men man hadde hatt færre politifolk. Man hadde ikke hatt felles analyseenheter, felles forebyggende enheter, felles etterforskningsenheter – felles enheter som kan styrke politiet i distriktene. Man hadde ikke hatt store, sterke operasjonssentraler, som vi fikk et veldig tydelig varsko om var helt nødvendig. Så det er veldig mye man ikke hadde hatt. Det vi nå har, er et politi som er sterkere enn det noensinne har vært, som er til stede, og som tar kriminalitet på alvor, både i distriktene og i byene.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-03:
Jeg som statsråd skal ikke kommentere den konkrete problemstillingen som fremmes i varselet. Det skal behandles i samsvar med de rutiner som etaten har, og det blir foretatt en grundig undersøkelse av varselet. Politidirektoratet opplyser at Statsadvokatembetet i tillegg har startet en inspeksjon i Øst politidistrikt for bl.a. å se på straffesaksbehandling, organisering og ressurssetting. Dette arbeidet som foregår parallelt, vil resultere i to rapporter som er forventet å foreligge i mars måned. Disse vil kunne være grunnlag for eventuelle tiltak. For øvrig har jeg lyst til å påpeke at regjeringen har styrket politi- og lensmannsetaten betydelig. Det gjelder også hele straffesakskjeden og inkluderer påtalejuristene. Det er 30 pst. flere påtalejurister nå enn i 2013, og hver påtalejurist har færre saker å arbeide med enn tidligere. Formålet med de økte bevilgningene har nettopp vært å sikre at ansatte skal ha forsvarlig arbeidsmiljø, samt at innbyggerne skal få behandlet sine saker innen rimelig tid. Øst politidistrikt har alene hatt en økning på 52 pst. når det gjelder påtalejurister.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-03:
Jeg må korrigere: Jeg snakket ikke om 52 pst. budsjettøkning til Øst politidistrikt generelt. Jeg snakket om påtalesiden alene. Generelt har påtalejuristene i Norge økt med 30 pst. Øst politidistrikt alene har fått 52 pst. Det betyr flere jurister. Det betyr færre saker på hver jurist. Når det gjelder den konkrete situasjonen i Øst, er det et varsel til behandling, og det er slik at Statsadvokatembetet har startet en inspeksjon. I respekt for de prosessene ønsker jeg ikke å kommentere situasjonen i Øst politidistrikt spesielt, annet enn å si generelt at restansene er gått ned. Det er veldig bra. Det er viktig først og fremst for ofre for kriminalitet, men selvsagt også for dem som er tiltalt. Så dette har vært en bevisst og tydelig satsing fra regjeringens side. Den skal vi fortsette. Vi har styrket ikke bare påtalejuristene i politiet, men vi har styrket statsadvokatembetene. Vi har styrket domstolene med dommerårsverk, slik at hele straffesakskjeden er styrket de siste årene.
Monica Mæland (Høyre), 2021-02-03:
Jeg tar på alvor innspillene jeg får fra politijuristene. Jeg har jevnlig møte med organisasjonene i politiet, men jeg kjenner meg ikke igjen i beskrivelsen av at alt som er vondt og vanskelig, skyldes politireformen. Tvert imot, jeg har nå vært i alle politidistrikt. Jeg har snakket med patruljerende. Jeg har snakket med juristene. Jeg har snakket med ledere og mellomledere. Jeg har ikke møtt én som er imot politireformen, ikke én, men det man sier, er at politireformen ytterligere kan styrkes. Det gjelder de geografiske enhetene, og det gjelder politijuristene. Så er det slik at politijuristene ønsket en egen post på statsbudsjettet. Vi har sagt at vi i hvert fall skal synliggjøre satsingen på politiet, for det er åpenbart sånn at representanten og en del andre ikke vet hvor stor styrkingen har vært de siste årene. Det ønsker vi å tydeliggjøre, og derfor jobber vi nå med endringer i budsjettet, slik at man tydelig kan se hvilken satsing det er på politijuristene i hele landet.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-02-03:
«Før jul leverte politijuristene i Øst politidistrikt et varsel mot egen ledelse. Tillitsvalgte for Politijuristene i Øst politidistrikt uttalte til NRK: «Dette er en konsekvens av den mye omtalte nærpolitireformen.» Hvilke konkrete grep skal gjøres i Øst politidistrikt for å unngå at politiadvokater gråter på jobb grunnet overbelastning og tusenvis av innbyggere får satt livene på vent mens deres saker ligger i kø hos politiet?»
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-02-03:
Statsråden henviser til varselet, at det er en egen sak, og at regjeringen har økt bevilgningene til politiet, bl.a. med 52 pst. i Øst politidistrikt. I november lå det 6 000 ubehandlede saker i Øst politidistrikt. Av dem hadde veldig mange ligget over tre måneder. 1 100 av dem hadde ligget over tolv måneder, og hovedtillitsvalgt kalte det alarmerende. Én ting er den arbeidsbelastningen og presset politijuristene nå står i, med et etterslep på tre–tolv måneder, og jeg mener det kan utgjøre en fare for rettsikkerheten og tilliten til politiet. Hva er status for ubehandlede saker i Øst politidistrikt nå? Erkjenner statsråden at dette er en fare for rettssikkerheten, og hva ønsker statsråden å gjøre for å ta tak i dette?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-02-03:
Jeg har forståelse for at man ikke kommenterer et varsel, men tilfellene som beskrives i Øst politidistrikt, er noe mer generelle. Liknende meldinger kommer fra andre steder i landet, f.eks. i Nordland. Ifølge hovedtillitsvalgte der er situasjonen en konsekvens av regjeringens såkalte nærpolitireform med påfølgende kompetanseflukt, der politiets flinkeste folk forsvinner ut av etaten. Avstanden til ledelsen med flere ekstra ledd som er innført, øker frustrasjonen nedover. Nærheten til etterforskere blir borte, og nye oppgaver som er innført etter reformen, belaster politijuristene. Kan en løsning for politijuristene være å opprette en egen budsjettpost for påtaleenheten, og er det en løsning som justisministeren vurderer?
Bent Høie (Høyre), 2021-02-03:
Avtalen med Skanska om bygging av nytt sykehus på Hjelset i Møre og Romsdal ble kansellert da det ikke ble enighet om prisen for utbyggingen. Jeg vet at det er gått mange runder for å komme til enighet med Skanska. Dette er et prioritert prosjekt i Helse Midt-Norge, og forsinkelser i prosjektet var ikke ønsket. Før kanselleringen ble det, med bistand fra eksterne parter, gjennomført kalkyler basert på løsningene som var valgt i prosjektet, satt opp mot erfaringstall fra byggeprosjekter i Norge. Kalkylene lå langt under Skanskas pris. I tillegg ble det gjort en egen benchmarking med andre sykehusprosjekter. Ut fra disse gjennomgangene konkluderte styret i Helse Møre og Romsdal med at tilbudet fra Skanska lå vesentlig over det en kunne forvente. Stortinget vedtok en samlet låneramme på 3,55 mrd. kr i 2018-kroner til nytt sykehus i Nordmøre og Romsdal i statsbudsjettet for 2018. Denne lånerammen ligger fast. Prosjektet skal realiseres. Samtidig vil det kunne skje en forskyvning av årlige låneutbetalinger, avhengig av framdriften i prosjektet. Styret i Helse Møre og Romsdal anbefalte i sitt styremøte den 21. januar at Helse Midt-Norge tar høyde for å øke kostnadsrammen i prosjektet. Økte kostnader i prosjektet innebærer også økt grad av egenfinansiering i prosjektet. Helse Møre og Romsdal har bedt Helse Midt-Norge om et regionalt lån for å håndtere dette. Dette vil bli behandlet i styremøtet i Helse Midt-Norge i morgen, 4. februar. Av sakspapirene til styremøtet framkommer det at regionen har nok likviditet til å håndtere dette.