trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
André Oktay Dahl (Høyre), 2010-10-21:
Representanten Sandberg hadde helt rett: Norske myndigheter har i veldig mange år vært naive med hensyn til hva åpne grenser betyr. Jeg tror også representanten Sandberg var inne på noe sentralt, nemlig at vi også må se på straffenivået vårt, og i hvilken grad det får konsekvenser som vi ikke tenker på, når vi f.eks. nedjusterer straffenivået. Jeg tenker da tilbake på debatter vi har hatt om henholdsvis straffelov, kriminalomsorgsmelding, politirollemelding – sentrale grunnlagsdokumenter for hele sektoren vår. Den debatten vi har nå, er bare en ytterst liten del av den debatten tilknyttet de grunnlagsdokumentene som må legge føringer for annen politikk. Det sier jo noe om at vi nødvendigvis ikke har vært forberedt på den utviklingen vi har sett. Derfor er det bra å se at statsråden har den offensive holdningen han har nå, og at hele Stortinget står bak. Men jeg tror nok vi i større grad er nødt til å ta inn over oss når vi diskuterer sentrale justispolitiske utfordringer, at vi ikke har råd til å tenke på at det vi mener vil fungere bra for såkalt etnisk norske statsborgere, vil fungere veldig dårlig og virke kriminalitetsfremmende med tanke på at det blir enda mer attraktivt å reise hit for å begå kriminalitet. Såpass ærlige må vi være! Vi må huske å ta den debatten i tilknytning til de sakene. Jeg mener vel at vi har vært lemfeldige når det gjelder debatten, gjennom ganske mange år. En link er også til den forrige interpellasjonen. Det er viktig å gjøre det for å forebygge, rett og slett fordi 1 pst. av MC-miljøet eller organiserte kriminelle selvfølgelig vil utnytte hullet mest mulig og reise dit det er mest penger å hente, der det er minst sjanse for å bli tatt, og der det får minst konsekvenser. Så til slutt til to av de spørsmålene som ikke ble besvart. Både statsråden og jeg har en tendens noen ganger til å bli revet med av våre egne ord, så derfor skal jeg konkretisere veldig tydelig de to spørsmålene. Det ene er at det ikke er noen tilgjengelig offentlig statistikk på kriminalitetstype for utenlandske kriminelle siden 2006. Vil statsråden ta initiativ til å tilrettelegge for mer offentlig tilgjengelig statistikk, slik at vi kan se hva slags type kriminalitet de faktisk sitter inne for, for det er jo en forutsetning for å fatte nødvendige vedtak og lure ting her i Stortinget? Det andre går på etablering av egne avdelinger eller fengsel. Det står i budsjettet at man «vurderer» det. Betyr det å vurdere om man i det hele tatt vil det, eller er det en vurdering av når og hvordan? Det er to spørsmål som jeg stilte, som jeg ikke helt husket at jeg hadde stilt da jeg tok ordet forrige gang – jeg ble revet med. Derfor gjentar jeg de to spørsmålene, og håper at statsråden kan svare på dem.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Aller først: Når det gjelder ressursene i politiet, er det en debatt som ofte går, og det er klart at når vi ofte får spørsmål om det, så må vi jo svare. Det ville jo være litt rart om vi svarte med forskjellige tall, så derfor blir det litt sånn «copy & paste», som interpellanten var inne på. Men jeg syns det er prisverdig at interpellanten har såpass fokus på forebygging her, for det bidrar til at dette må bli en debatt som handler om noe mer enn antall politistillinger. Så skjønner jeg at vi også er uenige om hvor mange politihøyskolestudenter som har fått seg jobb – jeg har fått opplyst at det er 290 av de 330 som har bestått, og det er ikke så aller verst. Noen av dem er i vikariater, ja, men de er i arbeid. Så der er situasjonen betydelig bedre enn beskrevet. Jeg er kjempeglad for at interpellanten også likte det jeg sa i går under Det kriminalitetsforebyggende råds jubileum, fordi det mener jeg. Og på dette feltet opererer jeg med – jeg holdt på å si – nulltoleranse overfor politi, kommuner, aktører ute som mener at man ikke har mulighet til å forebygge. For på dette feltet – som på mange av de andre feltene – har vi store muligheter til å kunne forhindre kriminalitet, og det at vi faktisk har gjort det, er også en av årsakene til at vi ikke har den samme utfordringen og problemene rundt dette som vi ser i en del andre land. Det er også bakgrunnen for at regjeringa nå har valgt å jobbe med en handlingsplan som også skal forebygge voldelig ekstremisme og rekruttering, eller radikalisering, som interpellanten var inne på. Og vi ser mye av de samme mekanismene og mye av de samme lærdommene som vi har trukket særlig inn mot gjengprosjektet i Oslo, de høyreekstreme – hvordan man har klart å drive effektiv strategi for å forhindre rekruttering inn i disse miljøene. Jeg er overbevist om at vi kan trekke store veksler på det, og at vi også kan komme langt med mange av de samme mekanismene overfor bl.a. rekruttering inn i MC-kriminalitet. Derfor oppfatter jeg det slik at politiet i aller høyeste grad jobber aktivt med forebygging, og at det vil bli et sterkere mandat opp mot dette. Og det vil antakelig også handle om noe mer enn om hvor mange politistillinger man har; det handler litt om hvordan man faktisk jobber. Jeg vil fortsette å gi Høyre honnør for den holdningen man har til datalagring, nettopp fordi man stiller seg gode spørsmål rundt hvordan vi skal sikre personvernet i forhold til datalagring, samtidig som vi ikke gir slipp på det som instrument. Det er for meg påfallende at de som kanskje er mest aktive med tanke på å markere seg som kriminalitetsbekjempere i dette landet, nå så resolutt har lukket døra for den metodikken, det som politiet land og strand rundt har sagt: Dette må vi ha anledning til å gjøre, vi må fortsette å innhente trafikkdata for å kunne kartlegge bevegelsene særlig til organiserte kriminelle.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Jeg skal sjekke opp dette med dem som ikke har bestått eksamen. Jeg er ikke kjent med at det er gjort noen endringer i praksis når det gjelder sysselsettingen av disse, men det skal vi sjekke opp. Så vil jeg bare si: Det ville vært litt spesielt i en debatt om organisert kriminalitet, når vi vet at det kan bli særlig skarpe situasjoner og vi trenger mer politifolk, at vi nå nærmest setter dørene åpne for at de som ikke har bestått skyteprøven, skal få lov til å jobbe i politiet. Jeg er veldig opptatt av nettopp disse kravene som stilles til Politihøgskolen og studentene der, og at eksamen skal bestås før folk får seg arbeid. Hvis det er noen ny praksis, skal man få vite om det. Jeg syns for øvrig ikke det er noe urimelig krav å stille til en høyskolegruppe, og at man forventer at eksamen skal være bestått før man får seg jobb, særlig i politiet. Jeg undres veldig over dette. Så syns jeg at denne debatten har vært veldig bra. Min holdning er at når det gjelder organisert kriminalitet, MC-kriminalitet og særlig det å kunne forhindre at unge gutter særlig rekrutteres inn i uønskede miljøer, er det all grunn til å lytte til hverandre. En av mine beste erfaringer med det å skape forebyggende arbeid har jeg fått ved å lytte på tidligere ordfører Werp om hvordan man styrte og ønsket å styre sin egen kommune opp mot nettopp kriminelle MC-miljøer. Det var en av grunnene til at vi valgte å bruke politirådsmekanismen ute, slik også representanten Ørsal Johansen var inne på. Så spørsmålet er om en kan bruke bl.a. de lokale vedtektsmulighetene man har, politivedtekter eller andre ting, og for så vidt også kommunale vedtak for å forhindre sivil aktivitet fra disse miljøene, som bidrar til at man får større fotfeste enn det det egentlig er grunnlag for. Jeg oppfatter det også slik at noe av det aller, aller viktigste vi har opplevd i løpet av de siste årene på dette feltet, har vi ikke fått ved samtykke fra representanten Jan Bøhler. Det har nettopp vært slik at Jan Bøhler har vært eksponent for at vi skulle drive fram gjengprosjekter i Oslo. Man har ikke sittet og ventet på hva regjeringa har kommet til, men har faktisk gått i god dialog. Så jeg oppfatter at her er det mange som faktisk bidrar veldig godt. Jeg deler veldig mange av de betraktningene som representanten Werp gir når han beskriver utformingen av disse kriminelle miljøene. Jeg mener nå har vi også en god anledning når stortingsmeldingen om organisert kriminalitet kommer, til å diskutere dette. Jeg lyttet i høringen vi hadde i kontroll- og konstitusjonskomiteen, og også i denne interpellasjonsdebatten er det faktisk ting vi ønsker å bringe med oss inn i stortingsmeldingen. Det kan være ytterligere tiltak. Her skal vi være åpne for å lytte, slik at vi får en bred politisk enighet om å bekjempe denne typen kriminalitet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Jeg vil prøve å ta igjen noen av interpellantens spørsmål nå. Det er gode spørsmål, for det handler veldig mye om hva vi gjør for å begrense den typen kriminalitet som vi ser at utenlandske statsborgere begår i Norge. Jeg mener at det er veldig viktig at vi ikke bare tenker politi, pådømmelse og reaksjon her hjemme, men at soningsoverføring har utrolig mye allmennprevensjon i seg. Så skal vi selvfølgelig ta med det utrolig viktige momentet som interpellanten tar opp, at vi ikke må glippe på, jeg holdt på å si, de humane betraktningene rundt hva slags forhold vi sender folk tilbake til. Det er en av årsakene til at man ikke gjør det over hele verden. For det er betydelige utfordringer også i de landene vi har mulighet til å sende tilbake til. Det må vi fokusere på. Så vil jeg si at den innsatsstyrken som man iverksatte i løpet av fjoråret, og som har bidratt til at vi f.eks. i Oslo har hatt en nedgang i antall grove villainnbrudd på 48 pst., viser at det er mulig å iverksette tiltak som gjør noe med denne kriminaliteten, og som demper tilstrømningen også. Men da ser vi at vi får økt press i fengslene, av naturlige grunner, når politiet gjør jobben sin, og så opplever vi det som skjer nå. Til interpellantens og andres interesse: Vi har i dag fått en oversikt over hvor mange med utenlandsk bakgrunn som sitter i Oslo fengsel, og også på Ullersmo. Vi ser at av utenlandske statsborgere som sitter i varetekt i Oslo fengsel, har vi 185 stykker, og vi har 51 som sitter på soning. Sju av disse er aktuelle for soningsoverføring, ut fra at man skal ha nok soningslengde osv. og faller inn under avtalene – sju stykker. Og det er dem vi jobber med. På Ullersmo har vi 34 med utenlandsk bakgrunn i varetekt, og 75 som sitter på dom. Totalt sett er 15 av dem aktuelle for soningsoverføring. Det er derfor tallet ikke kan bli så høyt som det til enhver tid totale antallet i norske fengsler, men vi ser allikevel at vi har et potensial utover det nivået vi ligger på. Men når jeg samtidig ser at vi klarer å få vekst i disse tallene, blir i hvert fall jeg optimist; her er det muligheter. Når det gjelder de norske saksbehandlingsrutinene rundt disse sakene, mener jeg det er to grunner til at vi har sett at det har stor betydning. Det som egentlig er årsaken til at vi nå har vekst, er at vi har en annen saksbehandling. Det første er at det blir raskere saksbehandling. Det er vi helt avhengige av, ellers går soningstida ut. Det andre er at vi må plassere initiativet for å starte prosessen med å begjære soningsoverføring helt tydelig i organisasjonen. En politijurist kan føle at han er ferdig med saken når den er prosedert i tingretten; da er han liksom ferdig med den. Men vi må ha initiativ et eller annet sted for å løfte fram disse sakene. Det er derfor jeg også har etablert det jeg har kalt – på engelsk – en «task force», slik at man til enhver tid ser hvem som er aktuelle for soningsoverføring og ligger på de respektive instanser, slik at de blir identifisert og får den saksbehandlingen de skal ha, for at vi kan klare å overføre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Når det gjelder statistikken på området og mulighetene for å kartlegge hva dette egentlig dreier seg om, ligger jo det veldig mye i det oppdraget som underliggende etater har fått, fordi vi trenger jo å kartlegge for å vite hvor mange som potensielt kan overføres. Jeg er ikke parat nå til å svare på om det kan gjøres offentlig tilgjengelig, men vil ta det med meg, for det kan jo være interessante opplysninger. I så måte er initiativet med tanke på faktagrunnlaget tatt, og offentliggjøring skal jeg komme tilbake til. Så viser jeg bare til budsjettet når det gjelder spørsmålet om egne fengsler. Når 1 100, altså vel en tredjedel av fangepopulasjonen i Norge, kommer fra utlandet, sier det seg sjøl at da snakker vi ikke bare om egne avdelinger. Da er det en betydelig andel av de norske fengslene. Det er til vurdering hos oss hva vi skal gjøre med det, hvordan vi skal plassere disse, om det nå er behov for å øremerke avdelinger eller fengsler til dette. Det er vi ikke ferdig med. Men jeg må samtidig si at vi allerede har foretatt flyttinger og gjort vurderinger av hvor disse skal sitte. Det er også tatt grep i forhold til dette, bl.a. at de som skal bruke Halden fengsel, i stor grad må være norske borgere som kan dra nytte av de rehabiliteringstiltakene som er der, og som en utlending i veldig liten grad vil kunne dra nytte av. Jeg synes for så vidt representanten Sandberg reiser en interessant debatt når det gjelder spørsmålet om straffelengden for de som kommer til Norge og begår straffbare handlinger. Jeg mener at mange av de lovbruddene må straffes strengt, og det ligger jo også i den nye straffeloven. Samtidig diskuterer noen av oss, og ser på mulighetene for, om det nå vil være viktigst at vi får effektuert utsending og soning i hjemland i stedet for at vi tar sikte på lange straffedommer her. Jeg er av den oppfatning at det å få effektuert utvisningsvedtaket er særdeles viktig – det ligger utrolig mye allmennprevensjon i det – og også å få et innreiseforbud, et forbud mot å komme tilbake til Norge, og gjøre det så raskt som mulig. Det ser vi på, og jeg må jo si at i den sammenheng er det gledelig at vi så langt – fram til 31. august i år – har fått utvist og fått effektuert tvangsretur av 411 utenlandske borgere som har begått straffbare handlinger, og i samme periode fått soningsoverført – nå er vi oppe i – 31. Det blir et ganske stort volum. Og det at Politiets utlendingsenhet har såpass godt grep om dette, er bra – 60 stykker bare i august måned. Jeg kommer til å fortsette en strategi som går på å effektuere disse utlendingsvedtakene. I dette ligger det utrolig mye allmennprevensjon for å forhindre at utenlandsrelatert kriminalitet brer seg mer enn det den allerede har gjort i Norge.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2010-10-21:
Utanlandske kriminelle utgjer ein relativt stor andel av dei innsette i norske fengsel. Dette er ei følgje av at kriminalitet og kriminelle beveger seg meir på tvers av landegrensene enn før. Det er openbert eit mål at flest mogleg skal sone dommen sin i heimlandet, men det har vist seg å vere vanskelegare enn ønskjeleg å få til soningsoverføring ofte og raskt nok. Derfor er det bra at debatten blir reist i Stortinget gjennom f.eks. ein slik interpellasjon som vi har føre oss her i dag. Desto betre er det at regjeringa gjer målretta og handfaste grep for å få til fleire soningsoverføringar framover. Eit godt samarbeid mellom justismyndigheitene og utlendingsforvaltninga er, som justisministeren nettopp sa, vesentleg for å få ned talet på utanlandske kriminelle i fengsla her til lands. Det har vore skrekkelege eksempel presentert i media om utlendingar som etter å ha gjort seg skuldige i grove overfallsvaldtekter, har sona heile straffa si her, og som slepp ut på gata igjen fordi utsendingsvedtaket ikkje er klårt. At nye kvinner blir utsette for den ekstreme krenkinga og valdsutøvinga som ein overfallsvaldtekt er av same gjerningsmann, er uhaldbart. Mellom anna for å unngå slike situasjonar er pågåande effektiviseringstiltak for å forkorte saksbehandlingstida viktige å følgje opp. For å få til soningsoverføring ved tvang er det ein føresetnad at utvisingsvedtak ligg føre på eit tidlegare tidspunkt. Derfor er det eit framsteg når det har vorte sendt ut på høyring eit framlegg om at politiet skal få heimel til å sende ut førehandsvarsel om utsending allereie når tiltalen blir teken ut. Dessutan bør det i lovs form bli gjeve høve til å inngå bilaterale avtalar som opnar for at det også før eit rettskraftig utsendingsvedtak er fatta, blir mogleg med tvangsoverføring til heimlandet. Det at justisministeren har gjort framlegg om ei lovendring for å gjere dette mogleg, er eit av fleire teikn på at regjeringa tek problematikken kring soningsoverføring på høgste alvor og gjer viktige grep. Målsetjinga er klår, og ho deler vi alle: Flest mogleg utanlandske kriminelle skal sone straffa si i heimlandet.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2010-10-21:
Eg vil starte med å takke statsråden for ei fyldig og god utgreiing som viser det omfattande arbeidet som blir gjort på dette området. Det er eg veldig glad for. Eg er òg glad for signala om at regjeringa tek på alvor den utfordringa som bl.a. ligg i avgiftsregimet. På grunn av det avgiftsregimet som me har, blir andre og mindre miljøvenlege transportformer i realiteten framprioritert. Eg synest det er viktig å få fram at det å prioritere sjøtransporten ikkje er ei nedprioritering av andre transportformer. For lykkast me med å få meir gods over til sjø, blir det betre for bilistane og dei som bruker vegane. Så dette er ein vinn-vinn-situasjon i forhold til dei andre transportformene. Når regjeringa no jobbar med Klimakur, er det ei stor moglegheit til nettopp å framheve sjøtransporten og jernbanen som nokre av dei mest miljøvenlege transportformene. Berre for å ta eit lite, konkret eksempel: Når ein båt går mellom Noreg og utlandet, slepp båten NOx-avgift, men så snart han går innom to hamner, blir det full NOx-avgift. Det stimulerer jo ikkje nettopp til ei god utnytting av fartøya og sjøtransporten. Eg synest det er eit eksempel som regjeringa kan ta med seg når dei no jobbar med Klimakur, som eg meiner på ein måte kan vere ein hjørnestein i det å ta nye steg på dette området. Så deler eg òg statsrådens oppfatning om at det budsjettet som er lagt fram, er godt. Det har eg sagt og vore tydeleg på det når det gjeld transport. Det som eg synest har vore positivt med budsjettet, er at regjeringa har vist at dei vil oppfylle NTP i denne perioden. Men samtidig ser me òg at utviklinga likevel er negativ innanfor ein del av sektoren. Vi bør ha større ambisjonar. Det er òg ei utfordring for sjøtransporten. For når me ser på utviklinga, og hører dei tala som statsråden no presenterer om venta auke på gods, kan me ikkje vere fornøgde med den utviklinga me har sett dei siste 30–40 åra. Dette handlar ikkje om å fordele politisk skyld eller ikkje, dette handlar om å snu ei utvikling som me i alle dei politiske partia har sagt at me ønskjer, men som me ikkje heilt har makta.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2010-10-21:
Eg synest det har vore ein god debatt, og han blei ikkje dårlegare av at Øyvind Halleraker òg slapp til. Eg synest ikkje minst det har vore spennande å få debatten om éin transportetat. Så vil eg seie veldig tydeleg at korleis regjeringa organiserer sitt arbeid, er fullt og heilt regjeringa sitt ansvar. Men eg synest det er spennande å tenkje korleis me kan vurdere det i forhold til etatane og ei sterkare samordning. Kristeleg Folkeparti har ikkje konkludert her, men me ønskjer gjerne ei utgreiing om det. På same måten veit me at Sverige no har konkludert og sett i gang, og Finland er på veg til å konkludere. Derfor er eg glad for signala frå representanten Langeland og for brevet frå samferdselsministeren, som gir visse opningar. Så er eg derimot ueinig med representanten Langeland når det gjeld Stad skipstunnel. Eg er glad for at representantane Røbekk Nørve og Andersen Eide nettopp ser moglegheitene i Stad skipstunnel, som òg for sjøtransporten vil vere særdeles viktig. I denne debatten er det òg kjekt å få stå saman med Framstegspartiet for å få ned brukarbetaling, for det er ikkje slik at me alltid står saman med Framstegspartiet for å få ned brukarbetaling på alle område. Eg delar òg utolmodet til Framstegspartiet. Samtidig opplever eg at Framstegspartiet ønskjer å ha større truverde på dette område enn alle andre parti, og det er eg ikkje einig i. For det er slik at Framstegspartiet ikkje har ei einaste krone meir enn det dei andre representantane her har, i realiteten. Derfor blir faktisk Framstegspartiet sitt truverde på dette området – meiner eg – mindre enn dei andre partia sitt. Så vil eg til slutt seie at me ventar spent på Klimakur som kjem som ei stortingsmelding frå regjeringa i 2011. På dette området – og det har ikkje vore lyfta så mykje i debatten – har me frå Kristeleg Folkeparti store forventingar, fordi nokre av dei investeringane som vil vere mest lønsame, vil m.a. vere innanfor sjøtransporten for å få ned klimagassutsleppa. Derfor synest eg det er veldig bra og har lyst til å gi honnør til statsråden for at ho no vil ha ein aktiv dialog med aktørane. Eg håpar at den dialogen med aktørane nettopp kan føre til konkrete resultat når regjeringa kjem med si stortingsmelding om Klimakur våren 2011, fordi eg trur investeringane i sjøtransporten kan vere nokre av dei mest lønsame. Derfor: Me har snakka om pengar her, men skal me få mest igjen for pengane, må me satse innanfor denne sektoren.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Først av alt vil jeg takke for rosen. Den tar jeg til meg. Jeg legger heller ikke skjul på at jeg er veldig glad for det budsjettet jeg har på dette området. Jeg er jo av dem som har arbeidet hardest og mest intenst for å få ned oljepengebruken. Når man skal prioritere, er dette definitivt et område som jeg er veldig glad for at regjeringen prioriterer, for det er viktig. Det er viktig for klimaet. Det er viktig for trafikksikkerheten, og jeg tør påstå at det er viktig for næringslivets totale omdømme i forhold til å ta klimaet på alvor. Jeg er helt enig i at det å prioritere dette området definitivt ikke betyr en nedprioritering av de andre transportformene. Tvert imot betyr det at en for det første får ryddet plass til persontransporten, som selvsagt i stor grad må foregå enten på bane eller på vei, og det betyr at det, i hvert fall i overskuelig framtid, for noen transportformer ikke er mulig å se for seg at en kan ha gods på båt, all den tid en del transport haster mer enn annen. Jeg kommer selv fra en næring der timene betyr veldig mye for å få godset raskt fram, altså fersk fisk og andre ferskvarer. Men det betyr at det er desto viktigere å få annen transport over på kjøl. Jeg er veldig glad for at det er tverrpolitisk enighet om at det er viktig. Så dette kan både regjering og storting jobbe med og legge til rette for, men man er helt avhengig av næringslivet. Det kan jeg også litt om. Jeg tror faktisk at det å invitere vareeierne til å diskutere dette kanskje gjør noe med – kall det gjerne – holdningene, for jeg tror det ligger litt gammeldags tenkning bak en del av de veivalgene som vareeierne gjør. Der kan jeg faktisk bruke havbruksnæringen som et godt eksempel, som inntil for ganske få år siden stort sett transporterte alt på vei, til og med det fiskefôret som skulle brukes på havet. Det kom til havnene og ble kjørt ut på havet. Det ble altså kjørt på veien. Det er for alle praktiske formål i dag flyttet over på kjøl alt sammen. Jeg tror det viser at det handler om den tenkingen som vareeierne gjør. Det er grunnen til at jeg ønsker å invitere vareeierne til et strategiarbeid, slik at man kan få enda mer klarhet i hva vi må gjøre for at valgene skal bli annerledes enn dem man i altfor stor grad tar i dag.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
La meg først av alt takke for en veldig god debatt. Jeg synes det å få diskutere viktige ting i denne salen gir meg en god dag – det har jeg hatt i dag. Så vil jeg også innledningsvis si at jeg er totalt uenig med representanten Godskesen og Fremskrittspartiet, som vil ta sjøtransporten ut av Nasjonal transportplan. Det er absolutt feil skritt å ta. Jeg ser representanten Nesvik nikker, for hans innlegg tydet nemlig på det motsatte. Men jeg konstaterer at her avdekkes det enda et nytt område der i hvert fall Høyre og Fremskrittspartiet er uenige. Høyre tar til orde for å samle all transport i én transportetat. Da blir spørsmålet om hvordan staten mest hensiktsmessig kan organisere seg for å løse den oppgaven, en viktig og krevende debatt, og det er mange perspektiver og hensyn som må avveies. Det vil alltid være grensesnitt mellom de forskjellige departementenes ansvarsområder. Det perspektivet vi i hvert fall må ha med oss i den debatten, er at Norge er en betydelig havnasjon, og vi ser at i løpet av de siste årene har det vært et styrket behov for en helhetlig havforvaltning. For eksempel ser vi en helhetlig hav- og kystforvaltning som svært viktig, og et nordområdeperspektiv/arktisk perspektiv. Sjøsikkerhet er et stikkord som kan nevnes, og rammebetingelser for sjøtransporten og reguleringen vår av den. Det er en viktig debatt, som vi absolutt skal ta. Så har det vært fokusert mye på avgifter. Jeg redegjorde i mitt innlegg for det som vi har gjort, og regjeringen fortsetter arbeidet for å redusere brukerbetalingen for sjøtransport. Men det er viktig å skille mellom det som er statlige avgifter, og det som er kommunale. Kystverkets avgifter skal dekke statens infrastrukturavgifter, mens de kommunale avgiftene dekker kommunenes utgifter. Los utgjør stordelen av statens utgifter. Vi er opptatt av å redusere sjøtransportens avgifter. Det er derfor vi gjør det, og det vil vi også fortsette med. Når det gjelder Stad skipstunnel, er vi i rute i forhold til det vi har sagt i Nasjonal transportplan. Konseptutvalgutredningen vil bli ferdig ved årsskiftet. Så har vi de ordinære kvalitetssikringsprosedyrene på det området. Der vil vi få avdekket ikke minst hvilken betydning dette har for transporten. Så har flere vært innom NOx-avgiften og NOx-fondet. Det som i hvert fall er helt sikkert, er at NOx-fondet er veldig positivt mottatt av næringslivet. Det er et tiltak som næringslivet hegner om og argumenterer hardt og sterkt for. Det er jeg også veldig fornøyd med. Så er det pekt på noen utfordringer knyttet til det, som jeg skal ta med meg til finansministeren, som er rette mottaker av dem. Jeg takker igjen for debatten. Den har vært veldig god, og jeg håper vi skal fortsette den type debatter på et viktig område for kysten.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2010-10-21:
Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkepartis Knut Arild Hareide tar opp dette viktige spørsmålet om hvordan man kan legge til rette for at en større andel av godstransporten skal kunne overføres fra vei til sjø. Dette har Fremskrittspartiet vært opptatt av lenge, og nettopp derfor fremmet vi i begynnelsen av 2009 et representantforslag for å få framlagt en egen stortingsmelding om strategi og tiltak knyttet til effektiv sjøtransport og havnestruktur. Bakgrunnen for forslaget var at strategi og tiltak for sjøtransport nærmest fullstendig er utelatt i gjeldende Nasjonal transportplan, og det virker nærmest som om sjøtransporten er nedprioritert i arbeidet med planen. Jeg er som sagt veldig glad for at representanten Hareide tok opp spørsmålet nå, men jeg er også litt overrasket. Kristelig Folkeparti var tross alt et av partiene som stemte imot Fremskrittspartiets representantforslag om nettopp dette. Forslaget lød som følger: «Stortinget ber Regjeringen snarest legge frem en egen stortingsmelding om strategi og tiltak knyttet til effektiv sjøtransport og havnestruktur.» Jeg skjønner ærlig talt ikke hvordan Kristelig Folkeparti kunne stemme imot det. Hva skal til for å få flyttet transport på vei over til transport på sjø? Vi vet at 59,7 pst. av all eksport og 62,7 pst. av all import til Norge i 2007 gikk over Svinesund, og tallene siden den gang har neppe hatt nedgang – heller tvert imot. Svært mye av norsk import og eksport skjer i dag over Svinesund, men når vi en dag har fått på plass god sammenhengende motorveiforbindelse hele veien fra Oslo til Kristiansand, er vi på Sørlandet klare til å bidra med en større del av utenlandshandelen. På Sørlandet har vi et sterkt maritimt miljø med rederier, offshorevirksomhet og olje- og gassindustri. Hos oss sitter det i blodet, for byer som Arendal og Kristiansand har helt fra starten av vært bygd på maritim næring som internasjonal handel og havgående transport. Dette er en tradisjon som er levende den dag i dag, og Arendal havn, Eydehavn, er vel Norges største rigghavn, og Kristiansand havn er en av de aller største havnene i landet. Norge har til tross for sin tusenårige maritime tradisjon dessverre ikke holdt tritt med utviklingen, og infrastrukturen knyttet til norsk sjøtransport stammer i mange tilfeller fra sjøfartens tidligere epoker. Landets nasjonalforsamling bør derfor med jevne mellomrom få infrastruktur knyttet til sjøbasert transport opp til vurdering, slik at Norge offensivt kan ta del i den globale utviklingen. På denne måten kan vi gjøre vår egen kysttransport mer konkurransedyktig, samtidig som våre mest sentrale havner blir mer økonomisk attraktive for det norske næringslivet. Staten bør i større grad betale for infrastruktur i Norge, og dette gjelder både landtransport, lufttransport og sjøtransport. Fremskrittspartiet ønsker å ta sjøtransporten ut av Nasjonal transportplan, slik at vi kan få en bred og viktig diskusjon rundt spørsmålet Hareide her tar opp. Og statsråden burde kanskje også ha takket Fremskrittspartiet i fjor, da vi tok opp denne saken.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2010-10-21:
Eg trur ikkje representanten Hoksrud heilt kan ha fått med seg det som representanten Bjørnflaten sa. Ho viste til – slik eg oppfatta det, i alle fall – desse reduksjonane i avgifter som var komne, og ho viste til dei varsla reduksjonane som skulle koma seinare. Kystavgifta er redusert frå 34 til 30 pst. Det gjev i sum ein reduksjon på 27 mill. kr. Regjeringa har òg varsla at ein på sikt vurderer å redusera andre gebyr- og avgiftselement. Så brukarbetalinga går ned. Det er viktig med ein heilskapleg transportpolitikk. Derfor ser me òg med interesse på forslag som er fremma av Høgre som går på dette med utanlandske køyretøy – lastebilar som kjem inn i landet og kanskje slepp noko billeg unna på avgiftssida. Det er noko me ser med interesse på, korleis me kan få retta opp skeivheiter der, som òg vil kunna leggja betre til rette for sjøtransport. Eg vil tru at den politikken som Framstegspartiet står for på denne sektoren, meir fører til fri flyt i bygging av vegar og bruk av langtransport, og at sjøtransporten slett ikkje kjem til å verta styrkt om det er den politikken som skal vera gjeldande. Elles må eg nemna at eg synest alle dei som har sagt noko om ferjefri kyststamveg, har vore inne på noko veldig viktig.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-04-21:
På vegne av representantene Line Henriette Hjemdal, Hans Olav Syversen og undertegnede fremmer jeg et representantforslag om bedre rammevilkår for bedrifter som driver med gjenbruk og reparasjon.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-04-21:
Infrastruktur handler om mer enn vei og jernbane. Rapporten State of the Nation som ble framlagt på Byggedagene nylig, viser at etterslepet i vedlikeholdet av offentlige bygg og infrastruktur er på over 800 milliarder kr. Funksjonaliteten er truet. Mye av grunnen til dette er at Regjeringen gjennom fire år gradvis har redusert bevilgningene til kirkelig virksomhet i kommunene, noe som bl.a. har gått ut over sikring av landets kirkebygg. Skoler forfaller, inneklimaet i mange klasserom er elendig, og det er fortsatt mange svømmebasseng som mangler vann. Satt på spissen: Landet råtner på rot. Det er et paradoks at vi i verdens rikeste land har stilt oss slik at vi ikke klarer å ta vare på de verdiene vi har, og at vi ikke klarer å fornye oss slik at vi møter samfunnets behov. Jeg håper statsministeren vil svare på hva som blir gjort i løpet av kort tid og lang tid for å ta igjen dette etterslepet. Og vil vi få en gjennomgang av manglende vedlikehold i kommende kommuneproposisjon?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-04-21:
«I TV 2 6. april d.å. framgikk det at fartøy som egentlig er fritidsbåter, registreres i Merkeregisteret for fiskefartøy, og at eier gjør krav på urettmessig fradrag av merverdiavgift. I registeret står 1 150 båter med lav eller ingen inntekt fra fiskeri. Mange av båtene er typiske fritidsbåter, der det ikke er plass til verken fiskeutstyr eller lagring av fangst. 30 års sponsing kan ha påført staten opptil 500 mill. kr i tap av moms og andre avgifter. Hva vil statsråden gjøre for å få slutt på denne ukulturen?»
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-04-21:
Jeg takker for svaret fra statsråden. Det er positivt at det blir stilt strengere krav, og at statsråden tar dette på alvor. Det var en av direktoratets inspektører som påpekte den ukulturen som var, og Fiskeridirektøren bekreftet jo også at det var fritidsbåter registrert i merkeregisteret. Man kan være uenig om antallet – om hvor mange hundre det kan være; statsråden nevnte hundre stykker. Det er ikke det som jeg synes er det mest alvorlige. Det som er det alvorlige, er at man kan finne smutthull for å registrere sine fritidsbåter som fiskebåter. Statsråden sier at hun vil se på dette, og det synes jeg er positivt. Det er viktig at direktoratet vet forskjellen på en fritidsbåt og en fiskebåt. Om det er hundre eller tusen båter, spiller for meg ikke noen rolle. Men hvordan kan det ha skjedd at disse har klart å komme seg gjennom?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-04-21:
Jeg er helt enig med statsråden: Kombinasjonsfartøy må være mulig. Det må være mulig å kunne bruke fiskebåten i fritiden. Men det som er åpenbart, er at en del båter ikke har plass til fiskeutstyr. De har basseng og litt av hvert annet, og det er ikke plass til fangst fordi det er så mange lugarer under dekk. Det er de som utnytter systemet. Jeg synes det er viktig å påpeke at dette ikke går an, fordi dette blir å sponse, å bruke statens penger til å sponse fritidsbåter.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2010-04-21:
Jeg vil på vegne av representantene Harald T. Nesvik, Per Roald Bredvold og undertegnede fremme et representantforslag om oppsigelse av hovedavtalen for jordbruket.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-04-21:
Jeg vil framsette to representantforslag, først et på vegne av representantene Torgeir Trældal, Per Roar Bredvold, Oskar Jarle Grimstad og undertegnede om å oppheve forskrift om rikspolitisk bestemmelse for kjøpesentre. Så vil jeg fremme et representantforslag fra representantene Jan-Henrik Fredriksen, Bård Hoksrud og meg selv om å fjerne flyplassavgifter i forbindelse med vulkanutbruddet på Island. Jeg ber om at dette forslaget blir behandlet etter forretningsordenens § 28 tredje ledd c om hastebehandling.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-04-21:
Vi har kunnet lese i ulike medier at statsministeren har tvitret seg gjennom Europa i bil. Jeg håper jo at han i tillegg til å tvitre hadde tid til å løfte blikket og ta inn den praktfulle veistandarden som veldig mange av våre naboland har, og at statsministeren kanskje også fikk et snev av dårlig samvittighet da han så denne veistandarden og kanskje forsøkte å sammenligne den med den norske, noe han sikkert merket da han krysset grensen inn til Norge. Mens statsministeren var ute og kjørte i Europa, tilbrakte jeg tiden rundt omkring i Norge. Jeg har kjørt oppover rv. 7 i Hallingdal, og jeg har kjørt rundt omkring på veier og ferjer i Møre og Romsdal. Jeg har snakket med brukerne av disse tjenestene og hørt på den stadig økende frustrasjonen mange av dem har. Derfor vil jeg gjerne utfordre statsministeren på i hvilken grad han er tilfreds med det Regjeringen har gjort og har planer om å gjøre, når det gjelder satsing på norsk infrastrukturbygging, både i de fem årene Regjeringen har bak seg, og i de årene som de antakelig har foran seg. Men i stedet for å få det sedvanlige skrytesvaret som vi er kjent med, nemlig at Regjeringen satser så voldsomt i NTP, at de er sedvanlig mye flinkere enn tidligere regjeringer, vil jeg heller spørre statsministeren: Er han fornøyd med det Regjeringen kaller en offensiv satsing, som i bunn og grunn koker ned til følgende: bygging av 12 km motorvei i 2010 og bygging av 9 km midtdeler? Det er det Regjeringen kaller en voldsom satsing. 12 km er altså en mindre avstand enn herfra til Sandvika.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-04-21:
Jeg registrerer at statsministeren har en litt annen virkelighetsoppfatning enn de som til stadighet ferdes rundt på norske veier, og jeg synes at det er spesielt at han synes at en satsing på 12 kilometer motorveibygging i 2010 er bra. Men jeg har lyst til å utfordre litt videre, fordi konsekvensene av askeskyene fra Island ser vi jo nå i sitt fulle monn. Det betyr at veldig mye av transportarbeidet flyttes over på vei, på jernbane, og det vi oppdager, i tillegg til den generelle frustrasjonen som vi har i hverdagen, er jo hvor sårbare vi er i denne type situasjoner. Vi ser at beredskapen vår er skjør, rimelig utilstrekkelig, og det vitner jo om at vi har egentlig ikke satset nok, slik at vi også i utsatte perioder får mye større problemer ved at vi må flytte rundt på den beredskapen vi allerede har. Det er en alvorlig problemstilling, som jeg gjerne vil at statsministeren sier noe om.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-04-21:
Det er tydelig at statsministeren forsøker å spøke seg bort fra alvoret. Jeg er enig med Erna Solberg i at det ikke er særlig mye sprut og fart i Regjeringen. Vi har også sett i denne spørretimen at statsministeren har begynt å bli veldig omtrentlig med fakta. Han presiserte at det var viktig å være presis, da han slang ut av seg at Regjeringen brukte 320 milliarder kr på samferdsel. Det er altså ikke riktig. Det er det samlede beløpet som går til å drifte direktorater, til kjøp av tjenester, til rubb og stubb innenfor denne sektoren. Hvis man ser på de presise, iskalde fakta, så bruker Regjeringen 5,1 milliarder kr på riksveiinvesteringer – i tillegg til at de henter inn om lag 7 milliarder kr fra bilistene i bompengefinansiering. Det er ganske andre tall enn de 320 milliarder kr som statsministeren forsøkte å skape et inntrykk av at Regjeringen brukte på å få fart på infrastrukturbyggingen i Norge. Og det var det jeg spurte om – ikke hva man brukte på direktoratene.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-04-21:
Det er godt sagt for det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Jeg kan bekrefte at jeg har kjørt bil gjennom Europa i flere dager. Det var – hva skal vi si – en opplevelse. Jeg kan også bekrefte at jeg da brukte tiden til å tvitre, i tillegg til å kommunisere med mine venner på Facebook. Jeg vil gjerne takke alle sammen for svar, tilbakemeldinger og medfølelse gjennom turen. Jeg kommer til å fortsette med det, for jeg liker å få omsorg og oppmerksomhet. I tillegg har jeg løftet blikket flere ganger under turen og sett på veiene, og det jeg har sett i Europa da, er varierende veistandard – noen steder veldig bra, andre steder ganske dårlig, noen steder brede, fine veier, andre steder motorveier, men noen steder også faktisk ganske nedslitte motorveier, med mye humper, og – hva skal vi si – varierende standard. Jeg fulgte nøye med da jeg krysset grensen til Norge, for det var flere av tvitrerne som hadde sagt at nå må du følge med – og jeg fulgte med. Vel, de siste kilometrene i Sverige var det dårlig vei, og så kom vi til Norge, og der var det bred firefelts flott ny motorvei. Det registrerte jeg, sendte ut en melding, og fikk altså varierende reaksjoner på den meldingen!(Munterhet i salen) Men det er sannheten, og sannheten er at vi har investert kraftig i motorvei, da spesielt i østlandsområdet. Vi har nå mer motorvei enn noensinne. I løpet av den siste fireårsperioden har vi åpnet 168 kilometer med firefelts vei, og det betyr at det nå begynner å bli firefelts motorvei fra Svinesund nedover til Larvik, vi begynner å bygge inn i Telemark og har åpnet ned mot Kristiansand, og vi er på vei mot Hamar. Vi er ikke fornøyd med det, men vi er stolte av innsatsen, og vi har lagt fram en plan som innebærer betydelig økt innsats når det gjelder vei. Jeg forstår at representanten Jensen ikke liker å høre at vi bruker mer penger på vei nå enn noen gang, fordi under den forrige regjeringen, som Jensen støttet, brukte man mye mindre på vei enn vi gjør i dag. Dette er jeg stolt av. (Munterhet i salen)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Jeg er enig i at askeskyene viser at vi er et sårbart samfunn, men de viser også at vi er i stand til å mobilisere, og det er mobilisert kraftig innenfor helsevesenet, slik at vi har styrket beredskapen der det har vært mest utsatt. Det er mobilisert kraftig innenfor andre transportselskaper – busselskaper, NSB – og jeg har lyst til å berømme alle dem som har gjort en kjempejobb der. Så kan vi selvsagt lære av denne krisen og helt sikkert utvikle ny og bedre beredskap i framtiden. Men jeg vil kort tilbake til vei. Jeg understreker at jeg er ikke fornøyd med veistandarden i Norge. Det er nettopp derfor vi skal bruke 322 milliarder kr de neste ti årene på å ruste opp vei og bane i Norge – mer enn noensinne. Hvis vi var fornøyd, hadde vi ikke behøvd å bruke 322 milliarder kr. Det er nettopp fordi vi ikke er fornøyd, at vi skal bruke så mye penger på vei og bane. Og det er altså slik at vi har åpnet betydelige mengder motorvei de senere årene. Det er ikke alltid det beste målet på om Regjeringen har gjort en formidabel innsats. For det første trenger vi vedlikehold, for det andre trenger vi stamveier også andre steder enn der vi lager motorveier, og for det tredje er åpning av motorveier ofte et resultat av tidligere beslutninger.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Jeg gjentar gjerne det jeg sa i stad. Veistandarden i Europa er varierende. Det er den også i Norge. Det er mye bra ny vei mange steder, og så er det veldig mye dårlig, gammel vei andre steder i Norge. Nettopp fordi vi ikke er fornøyd med veistandarden i Norge, skal vi bruke mye penger på vei i årene som kommer, og vesentlig mer enn den regjeringen Fremskrittspartiet støttet i stortingsperioden 2001–2005, gjorde. Så man får mer penger med regjeringer Fremskrittspartiet ikke støtter, enn med regjeringer Fremskrittspartiet støtter, og det bør være et tankekors for Fremskrittspartiets velgere. Når det gjelder utbygging av vei, er det riktig at tallet 322 milliarder kr gjelder vei, bane og havner, og jeg er stolt av alle tre områdene, fordi vi satser på dem alle. Vi trenger en samlet samferdselssatsing her i landet. Jeg ble spesielt bedt om å fortelle om mitt inntrykk da jeg krysset grensen, og da pekte jeg på at da vi krysset grensen, gikk vi fra en dårlig veistandard til en god veistandard i Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Statsministeren vil det som står i Nasjonal transportplan, og det er at vi skal bevilge mer penger til vei og bane. Da trenger vi ikke å lånefinansiere prosjekter, for det blir ikke noe billigere av å lånefinansiere prosjekter, det blir tvert imot bare veldig lett dyrere av å lånefinansiere prosjekter. Den norske stats problem er jo ikke at vi har mangel på kontanter. Det er to utfordringer vi har, det ene er press i økonomien i de perioder vi har det, og det andre er langsiktig finansiering av folketrygd/pensjon. Ingen av de problemene løses ved at vi lånefinansierer til veiprosjekter. Det viktigste er at vi bevilger vesentlig mer penger til vei nå enn før, og det gjør at det blir bedre og flere veier. Vi er ikke fornøyd, vi er ikke i mål, men retningen er en helt annen. Dessuten mener jeg faktisk at hver gang en Høyrerepresentant sier noe om vei, må man begynne med å si unnskyld for at man har brukt så lite på vei de årene man selv satt i regjering. For det er litt underlig å høre denne voldsomme interessen for å bruke penger på vei, etter at man satt i regjering i mange år og forsømte vei og bane til de grader. Så er det greit at man kommer i opposisjon og plutselig har masse penger til ting man ikke hadde da man var i posisjon – men man kunne kanskje begynne å være litt ydmyk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Når vi beskriver forholdene i Norge, og forholdene når det gjelder norsk infrastruktur og bygningsmasse, tror jeg det er veldig viktig at vi prøver å være presise og nyanserte. Det er ikke slik at det glitrer av alle norske infrastrukturprosjekter – tvert imot, mange av dem er slitt og i dårlig stand, og mange bygninger er i dårlig stand. Men å si at Norge «råtner på rot», tror jeg er å gå litt for langt den andre veien. Det er faktisk mange bygninger, mange anlegg i Norge, som er i god forfatning, hvor det er investert mye, men så er det veldig mange som er i dårlig forfatning, og som altså ikke er i god nok stand. Det er grunnen til at denne regjeringen har ment at det er mye viktigere at vi bruker milliarder av kroner på f.eks. utlånsordning til skolebygg, på veldig mye mer penger til kommunene så de kan ruste opp byggene sine, istedenfor å bruke milliarder av kroner på skattelette. Og det er også grunnen til at det er blitt mye mer penger til offentlige investeringer i vei, i bane, i skole, i kommunale bygg, i kirkebygg, med egen utlånsordning, enn det var under den forrige regjeringen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Det føles helt utmerket. Det føles faktisk så godt at jeg brukte mye tid i fjor på å vinne et valg. Det er jeg fortsatt glad for, og jeg har tenkt å forvalte den tilliten i fire år. Det er velgerne som bestemmer ved valg hvem som skal styre dette landet. Vi har et tydelig prosjekt og en klar retning. La meg minne om et par av de viktigste. Denne regjeringens oppgave er å sørge for arbeid og verdiskaping. Vi har styrt Norge trygt gjennom finanskrisen. Vi har Europas laveste arbeidsløshet. Vi har lavere ledighet nå, med finanskrise, enn vi hadde med den forrige regjeringen uten finanskrise. Det er et stort og viktig prosjekt: Det handler om verdiskaping, integrering, likestilling og sosial rettferdighet når vi holder høy sysselsetting og lav arbeidsløshet. Det andre store prosjektet vi har, er å forbedre, fornye og forsterke verdens beste velferdssamfunn. Det er ikke noe lite prosjekt. Vi er fortsatt veldig stolte av hva vi har oppnådd, men det er mye ugjort og mye uferdig. Vi skal bl.a. forbedre eldreomsorgen. Vi satte oss som mål i forrige periode full barnehagedekning. Det målet nådde vi. Nå setter vi oss som mål full sykehjemsdekning, et tilbud om omsorg eller sykehjem til alle som trenger det. Det er en ny, stor reform. Denne regjeringen er i gang. Det tredje er at vi skal være ledende på miljø. Så det er store prosjekter og store oppgaver denne regjeringen jobber med. Det jeg er glad for med Samhandlingsreformen, er jo at det er bred enighet i Stortinget om retningen og ideen. Så har opposisjonspartiene som vanlig kommet med veldig mange kostnadskrevende tilleggsforslag. Det er en grei sak at man har mye penger i opposisjon som man aldri har i posisjon. Vi skal følge opp Samhandlingsreformen, både med nye måter å finansiere på, som kommunal medfinansiering, mer vekt på forebygging og mer utskriving av utskrivingsklare pasienter fra sykehusene som eksempler. Samhandlingsreformen har heldigvis fått bred tilslutning. Opposisjonspartiene har mye ekstra penger. Vi skal gjennomføre reformen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-04-21:
Hvis jeg er en bremsekloss, så lurer jeg på hva Erna Solberg var da hun satt i regjering. For vi bruker veldig mye mer penger på vei enn det som ble gjort da representanten Solberg satt i regjering. Så jeg vet ikke helt hva slags fantasi man skal ha, men det er i hvert fall slik at hvis hun mener det jeg gjør, er lite, så er det hun gjorde, en absolutt skandale i forhold til norske veier og investering i norsk infrastruktur. Det er altså slik at denne regjeringen med meg som statsminister har vært en pådriver for å gjennomføre tidenes løft – mye mer enn det Høyre drømte om – når det gjelder veiinvesteringer. Det blir ikke mer penger av å låne penger. Det eneste det blir, er høyere renteutgifter. Og for en stat som har nok cash – eller nok kontanter – er det en underlig øvelse å låne penger for å finansiere noe som vi kan finansiere med egne penger. Det vi trenger, er økte bevilgninger over flere år, og de bevilgningene har jeg vært en pådriver for. 100 milliarder kr ekstra til samferdsel, det er mer enn Høyre har våget å drømme om, selv i opposisjon.