Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-03:
Vedtaket om å verne 147 km2 i Trillemarka er et vedtak som Regjeringen er stolt av, et vedtak Stortinget kan være stolt av, og et viktig vedtak for vern av norsk natur. Neste uke kommer det en bok som jeg tror vil vekke en del oppsikt, som viser hvor sårbar og truet norsk natur er, og hvordan vi har stelt oss slik over en lang periode at norsk natur nedbygges i bred skala. Så la det være utgangspunktet: Dette er et viktig, riktig og positivt vedtak som vi alle kan være stolte av, og et vedtak som er sentralt når det gjelder å verne mange rødlistearter, mange truede arter. Regjeringen vil i meget nær framtid komme tilbake med forslag til finansiering. Da vil det være rik anledning for Stortinget til å ta opp den diskusjonen som Kvassheim og andre har vært inne på, så jeg vil antyde at vi legger det til side til den anledning. Når det gjelder formalitetene med hensyn til behandlingsmåte av denne typen saker, er det Stortinget som selvsagt bestemmer det. Regjeringen forholder seg til hva Stortinget bestemmer, og jeg merker meg at det er et bredt flertall i Stortinget for å holde fast på de prosedyrer som er etablert. Jeg ser overhodet ikke noe negativt i at Fremskrittspartiet bringer denne saken inn for debatt i Stortinget. Det er en viktig sak, og det er ikke noe negativt i at den diskuteres. Den kan diskuteres ofte. Når det gjelder det sentrale spørsmålet mange stiller, om hvorfor kommunealternativet ikke var tilstrekkelig, vil jeg bare igjen - jeg har gjort det før - gjenta min honnør til de mange aktivistene i de tre kommunene i Numedal og Sigdal som la en stor personlig innsats på bordet for å få til et godt alternativ. Når vi allikevel mente at dette, som var et reelt vernealternativ, ikke var nok, skyldes det at så mange av verdiene er knyttet til omfanget av verneområdet at dette er et kjerneområde for biologisk mangfold. Det er det største sammenhengende verneområdet for skog og med de største verneverdiene som vi i dag kjenner i Norge, og det var også grunnen til at Direktoratet for naturforvaltning som faginstans vektla så tungt å verne akkurat dette området. De nasjonale verneverdiene og de globale forpliktelsene til å gjøre vår del av den internasjonale verneprosessen blir i denne saken satt over det prisverdige, store og flotte lokale engasjementet som mange viste. Vi har lagt til rette for en rekke konfliktdempende tiltak i Nore og Uvdal, Sigdal og Rollag. Jeg må si at under det besøket jeg hadde der kort tid etter at vernevedtaket var kjent, var man kritisk, ja, men det var også en grunnleggende positiv vilje til å gå sammen om å finne de beste løsningene framover. Vi vil etablere et fond på 30 mill. kr til næringsutvikling, men Stortinget vil selvsagt ha anledning til å komme tilbake til det. Vi ønsker å bevilge penger til å utarbeide en forvaltningsplan for verneområdene. Vi er i dialog med kommunene om forvaltningen av verneområdene, de skal forvaltes av kommunene. Det er f.eks. også spennende tanker i Sigdal som ikke er direkte knyttet til dette, men som indirekte er knyttet til det, om et villmarkssenter i Kittelsens rike, som selvfølgelig vil kunne koble sammen både vesentlige kulturminner knyttet til Kittelsen og naturminner i Trillemarka. La meg til slutt si at hovedstrategien framover, som flere har vært inne på - representanten Sande og andre - er frivillig vern. Det betyr ikke at vi utelukker muligheten for tvangsvern i bestemte situasjoner, men hovedstrategien er og skal være frivillig vern. Jeg ønsker at vi i 2008 og 2009 skal verne store skogarealer på statsgrunn og i prestegårdsskogene. Vi vil selvsagt løpende komme tilbake til dette, men i disse offentlig eide skogene er det kartlagt over 400 km2 med verneverdig, produktiv skog, og vi vil legge til rette for betydelig vern. Vi skal også verne store skogarealer gjennom frivillig skogvern på privat grunn i dialog med grunneierne, og selvsagt med de erstatningsbeløp som da hører til. Det arbeides nå med nær 100 områder med ca. 250 km2 produktiv skog som er tilbudt gjennom arbeidet med frivillig skogvern. La meg også si at vi skal kartlegge prioriterte skogtyper for å se på hvor de mest verneverdige områdene er. Til slutt vil jeg komme med et hjertesukk og - hva skal man si - en utfordring til Fremskrittspartiet, ganske enkelt ved å si at jeg gleder meg til den dagen Fremskrittspartiet på en eller annen måte legger fram for Stortinget et forslag om noe som betyr mer miljø enn hva Regjeringen går inn for, på et eller annet område. Den dagen skal jeg gå hjem og sprette champagnen sammen med kona. Jeg er beredt til å invitere med Carl og Eli eller noen andre også på det champagnepartyet.