Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-06-06:
Utviklingen innen reiselivet i Norge er bekymringsfull. For tiden oppleves stagnasjon i internasjonal turisme til landet. Den positive trend vi hadde i første halvdel av 1990-tallet, er snudd til nedgang. For å ta et eksempel: Antallet internasjonale hotellgjestedøgn i Norge er redusert med 4 pst. i årets første måneder sammenlignet med i fjor. Derfor ønsker Fremskrittspartiet et langt høyere nivå på bevilgninger til internasjonal markedsføring av Norge som turistland gjennom Norges Turistråds virksomhet for å bøte på dette. Vi har prioritert økte bevilgninger på dette området i mange år fordi vi mener det er en av de aller viktigste brikkene som må på plass for å lykkes. Selnes-utvalgets rapport sier nøyaktig det samme. En styrket internasjonal profilering og markedsføring vil bidra til bedre lønnsomhet i bransjen gjennom en høyere betalingsvilje og en bedre kanalisering av trafikk til kuldesesongene. Vi finner det derfor negativt når den offentlige innsatsen til internasjonal fellesmarkedsføring reduseres fra Regjeringens side. På midten av 1990-tallet nærmet bevilgningene seg 100 mill. kr, mens de med de foreslåtte kutt i revidert budsjett inneværende år vil komme ned på ca. 75 mill. kr. Det Regjeringen gjør, er å vise reiselivsbransjen en kald skulder. I en periode hvor konkurranse om turistenes reiselyst har blitt hardere, og mange land øker den offentlige innsatsen, foreslås en reduksjon på nærmere 20 pst. i annet halvår i år. Konsekvensen kan bli at norsk reiselivsinnsats drukner av mangel på ressurser, og fordi aggressiv og ressursrik innsats fra høyt profilerte turistland tar over. Høyst sannsynlig vil vi oppleve manglende interesse og tap av markedsandeler i utlandet som resultat. De mer eller mindre tilfeldige kuttene bransjen har opplevd, og begrunnelsen for dem, virker ikke å være forankret i et bevisst eller kvalifisert standpunkt om hva turismen bør bety eller ikke bør bety for Norge i tiden som kommer. Bransjens investeringslyst kan også begrenses fordi myndighetenes mangel på stabilitet og forutsigbarhet skaper stor usikkerhet, mens andre land i stadig større grad ser på markedsføring som en langsiktig prosess. Mens en f.eks. i Danmark gis trygghet gjennom treårige budsjetter, går Norge den motsatte vei. Dette er trist, og etter vår oppfatning er det også helt unødvendig. Selv om det politiske flertallet ikke er villig til å gå så langt som Fremskrittspartiet når det gjelder nivået på bevilgningene til internasjonal turistmarkedsføring, burde man i hvert fall følge opp det opprinnelige budsjettet, slik at kortsiktighet og uforutsigbarhet ikke får råde. I den forbindelse kan det være på sin plass å minne om den forrige regjerings uttalelser om at en er opptatt av å skape forutsigbarhet i de offentlige tilskuddene som går til internasjonal markedsføring av reiselivet. Vi må heller ikke glemme at det allerede er investert betydelige beløp av næringen her hjemme, og det er et stort og uutnyttet potensial i internasjonale markeder som kan realiseres gjennom tyngre og mer målrettet markedsføring. Noen mener det er oppsiktsvekkende når Fremskrittspartiet ønsker å støtte opp selektivt om reiselivsbransjen. Vi mener dette ikke kan betegnes som en selektiv støtteordning fordi en generell markedsføring av Norge som turistland kommer mange ulike bransjer, bedrifter og distrikter til gode. Eller sagt på en annen måte: Staten er den eneste organisasjonen for alle bedrifter i Norge som har en fordel av at det blir økt turisme i vårt land. En slik investering vil være svært fornuftig hvis man klarer å øke omsetningen med 2–3 pst. eller mer. Dette fordi staten får merverdiinntekter og andre avgiftsinntekter av den kapital utenlandske turister legger igjen i Norge, det være seg til kjøp av drivstoff, overnatting, matvarer og andre ting. Etter vår oppfatning vil dette være et meget lønnsomt tiltak både for nasjonen Norge og reiselivet.