Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-05-02:
Takk til representanten Kjersti Toppe for å ha løftet utfordringen, sammenhengen mellom helse, utdanning, utenforskap og arbeid, men også for å ha løftet opp Hyssingen og produksjonsskoleforsøkene i Hordaland. Men først til Helsedirektoratet: Jeg synes det er flott, og statsråden var også inne på det, at alt henger sammen med alt. Det tror jeg vi har hørt tidligere også, spesielt i Arbeiderpartiet. Helse er det som kanskje slår mest ut på sosial ulikhet, men er man i tillegg utenfor arbeidslivet, slår det ekstra ut. Men det virkemiddelet som virker best for å redusere de sosiale ulikhetene, er nettopp utdanning. Jeg var inne på statistikken: 70 000 unge under 30 år står nå utenfor arbeid og utdanning. Andelen unge uføre har økt – og da tenker jeg på under 30 år der også – med 40 pst. de siste årene. Det er alvorlige tall. Det er store menneskelige konsekvenser og en enorm byrde for dem som er i den situasjonen, og det er veldig vanskelig å få dem inn igjen i arbeid eller utdanning. Derfor trenger vi økt fokus på sammenhengen mellom hvordan man følger dem opp, og at man også samarbeider tettere med Nav når unge blir langtidssykemeldt, og følger dem opp. Jeg har vært på flere Nav-kontorer, og de sier at andelen unge med psykiske utfordringer øker, og det samme gjelder for rus; det øker, og det tar for lang tid før de kommer til relevant behandlingstilbud. En gjennomgangstilbakemelding for ungdom er at tidshorisonten er veldig kort fra hva en føler når ting går litt skeis, til at en daler veldig fort utenfor med hensyn til motivasjon. Derfor er nettopp Hyssingen og produksjonsskoleforsøkene så positive, for de tar tak i ungdommene, gir dem den strukturen, møter dem der de er og drar dem fram. Jeg har jobbet i elleve år innen fagopplæring og videregående opplæring og ser at av og til skal det ganske lite til for å få ungdom inn på rett spor. De som er i denne målgruppen – som også statsråden var inne på – er ungdom som av en eller annen grunn har mistet mye av strukturen i tilværelsen. Når de møter noen som har de egenskapene, og som ser dem som hele mennesker – det er fascinerende av og til hvor lite som skal til – så kommer de inn i det ordinære løpet. Praksisbrev og alle de andre ordningene blir en slags B-ordninger, så vi prøver å få flest mulig inn i og motivert til det ordinære løpet. I Bergen kommune prøvde vi også – og vi har hatt det i veldig mange år – et helhetlig tilbud med internat, også knyttet opp mot ungdomsskoleelever. Det er det som er litt fascinerende når det gjelder det de nå prøver og ønsker å gjennomføre på Hjeltnes, nettopp å tilby et døgntilbud for de ungdommene som trenger enda mer struktur enn det man i dag tilbyr på Hyssingen. Det er verdt å prøve ut. Hjeltnes har vært gartnerskole i utrolig mange år, har lang erfaring med hybel, internat, det å tilby heldøgnsaktiviteter. Ungdommene kommer vekk fra miljøet som ikke har påvirket dem så konstruktivt, de bygges opp. Ungdommene får også prøve seg i mer grønn-relaterte fag og i andre fag enn det man kan tilby på Hyssingen i Bergen sentrum. Derfor har vi forståelse for – og jeg synes det er helt riktig, det som påpekes fra statsrådens side – at man ikke kan gi støtte til ett enkelt tiltak, men stille krav. Men det må være en mulighet for hvor man kan søke om midler når det er så positive erfaringer som det er her, og at det gjerne knyttes opp med stillingskrav til følgeforskning. Jeg har godt samarbeid med dem som har en tettere relasjon inn mot regjeringen, og da viser jeg til min sidekollega her, som tok ordet før meg, Terje Breivik. Jeg har tro på at han får gjennomslag og følger opp det han har sagt, og at vi klarer å se resultater nå i revidert. Det hadde vært veldig positivt, ikke minst knyttet opp mot de ungdommene det gjelder.