Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-05:
Det er ikke hensikten å ødelegge den gode stemningen etter behandlingen av den forrige saken, men næringskomiteen skal nå gå til behandling av Ot.prp. nr. 35 for 2007-2008, om endringer i konkurranseloven, hvor det nok er noe større avstand mellom de konklusjonene Regjeringen trekker, og dem opposisjonspartiene trekker. Endringene det er snakk om, gjelder § 21 om klagebehandling i fusjonssaker, § 18 om meldinger om foretakssammenslutning og § 19 om gjennomføringsforbudet i fusjonssaker. Det mest fundamentale forslaget er endringen i § 21, som innebærer at Regjeringen kan hoppe bukk over kravet til klagebehandling av de konkurransemessige konsekvensene av en fusjon, og heller gå rett på politisk overprøving, uten en konkurransefaglig behandling. Begrunnelsene for dette forslaget er etter min mening rimelig absurde. Regjeringen påstår at å droppe den faglige klagebehandlingen vil være et forenklingstiltak, og at det er vanskelig for omverdenen å forstå dagens opplegg. Selvsagt blir det enklere for Regjeringen og for de bedrifter som vil gjennomføre en konkurranseskadelig fusjon, hvis kravet til faglig vurdering blir fjernet. Men formålet med konkurranseloven er å sikre en effektiv bruk av samfunnets ressurser, særlig ut fra forbrukerhensyn. Da blir det rimelig absurd å presentere en klar svekkelse av lovens virkemidler mot konkurranseskadelige fusjoner som et forenklingstiltak. Når det ikke engang er mulig for Regjeringen å påvise noen som helst målbar besparelse ved dette, blir denne delen av forklaringen rimelig tynn. Påstanden om at dagens ankebehandling er vanskelig å forstå, blir også møtt med hoderysting fra alle som har uttalt seg om dette forslaget. Regjeringen har på spørsmål fra komiteen vist til at Prior-Norgården-fusjonen var vanskelig for omverdenen å forstå. Det er helt riktig at det var ganske vanskelig for mange å forstå Regjeringens overkjøring av Konkurransetilsynet i den saken. Men det var jo ikke systemet for klagebehandling som var vanskelig å forstå, men derimot Regjeringens konklusjon, å gi Prior monopol på egg ut fra en angivelig frykt for en ny WTO-avtale. Det var et ganske uforståelig og forbrukerfiendtlig vedtak. Man kan også si at det var rimelig uforståelig at Regjeringen gav Statkraft en mer dominerende stilling i det midtnorske kraftmarked. Men det at Regjeringens overkjøring av Konkurransetilsynet i disse sakene virker lite logisk, er altså ingen grunn til å endre ankebehandlingsprosedyrene for slike saker. En samlet opposisjon, i likhet med de fleste høringsinstanser bortsett fra LO og Landbrukssamvirket, slår fast at forslaget senker terskelen for politisk godkjenning av konkurranseskadelige fusjoner. Dermed svekker man hele konkurransepolitikken. En samlet opposisjon går imot forslaget. I slike saker vil partene alltid påstå at fusjonen ikke skader konkurransen. Dersom Regjeringen ikke foretar den konkurransefaglige ankebehandlingen først og konkluderer når det gjelder denne siden av saken, vil forbrukerhensyn som element i en eventuell politisk vurdering bli skjøvet under teppet. Lovendringen gjør det med andre ord mer behagelig for statsråden å svikte forbrukerne på bekostning av særinteressene. Det er påfallende at Regjeringen ønsker å svekke sitt eget beslutningsgrunnlag i slike forbrukersaker. Også næringslivet går sterkt imot en slik svekkelse av konkurranseloven. Endringen gjør konkurranseloven mindre forutsigbar og mer vilkårlig. Frykten er at lovendringen gir økte muligheter for lobbyvirksomhet og mer forskjellsbehandling. Svekket forutsigbarhet gjør at bedrifter vil begynne å vurdere fusjoner som man ellers ville ha droppet. Dermed faller en del av konkurranselovens preventive virkning bort. Høyre mener at det er svakheter i dagens system for ankebehandling, men vil selvsagt gå i motsatt retning og forsterke den faglige ankebehandlingen. Vi mener at erfaringene tilsier en mer uavhengig faglig behandling av ankesaker, og viser i den sammenheng til at dette ble foreslått av Høyre i Dokument nr. 8:08 for 2006-2007. Når det gjelder utvidelsen av kravet til innhold i meldinger om fusjoner etter § 18, øker dette skjemaveldet for næringslivet. Forslaget medfører at bedrifter som fusjonerer, må rapportere inn de fem viktigste konkurrentene også i markeder hvor det fusjonerte selskapet har mindre enn 20 pst. markedsandel. En samlet opposisjon går imot også dette forslaget, fordi vi mener det er bedre å gi Konkurransetilsynet litt flere ressurser til selv å be om slik informasjon, enn at alle som fusjonerer, skal innrapportere mer. Dette er en ganske viktig prinsipiell holdning i forhold til forenklingsarbeidet, som Regjeringen har gjort lite med i denne perioden. Når det gjelder gjennomføringsforbudet i § 19, støtter komiteen dette, selv om det fører til noe økt belastning for næringslivet. Endringen er prinsipielt riktig, og Regjeringen har gitt gode svar på spørsmål om terskelverdiene som jeg synes tilsier at disse ligger på et riktig nivå. Felles for endringene i § § 18 og 19 er at man i liten grad har vurdert konsekvensene for næringslivet. Og det er dessverre en gjennomgangstone i mange saker som denne regjeringen legger fram.