Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-22:
Representanten Gundersen tar atter en gang opp en interessant og viktig problemstilling og bidrar til økt kunnskap om og interesse for et felt. Det skal Gundersen ha all ros for. Jeg er helt enig i hans betraktninger om forventninger framtidens pensjonister har til sin egen pensjonisttilværelse og framtidens økonomi. Det gir noen utfordringer. Livsforsikring og pensjonskassen er en del av nordmenns trygghet for framtiden. Det er derfor avgjørende at selskapene som forvalter disse midlene, er solide og i stand til å ivareta sine forpliktelser overfor sine kunder. Vi kan ikke sette oss i en slik situasjon at vi risikerer at selskapene ikke kan utbetale kundens midler. Derfor må kravene til sikkerhet være strenge. Som representanten Gundersen riktig påpeker, er dagens internasjonale økonomiske situasjon krevende og byr på utfordringer i forhold til risiko og forventet avkastning. Dette gjelder livsforsikringsselskapene og pensjonskassene så vel som andre finansielle investorer. Dagens regelverk tar imidlertid høyde for en del av denne uroen, slik finansministeren beskrev, bl.a. er det satt en øvre grense for hvor stor avkastning selskapene kan love. Når vi ser at de fleste selskapene velger å legge seg på denne øverste grensen, må vi anta at selskapene også har lagt dette til grunn ved vurderingen av markedsrisikoen og har vurdert at de fortsatt er i stand til å holde løftet om garantert avkastning. I tillegg har selskapene og kundene anledning til å bli enige seg imellom om en femårig avkastningsgaranti, noe som gir økte muligheter for å tilpasse seg markedssituasjonen. Kunden har også mulighet til selv å velge sammensetning og risikoprofil, både innenfor ytelsesbasert og risikobasert pensjon. Man bør imidlertid ha god kunnskap om risiko og forventet avkastning. Det finnes nok av eksempler på spareprodukter som er av stor kompleksitet, hvor kundene har tapt sparepengene sine. Når det dreier seg om pensjoner og livsforsikringer, er dette av så stor betydning for folks trygghet at vi må være ekstra bevisst på å sørge for et regelverk som ivaretar stor grad av sikkerhet for kundene. Ett av de viktigste grepene selskapene kan gjøre, er å sørge for å ha tilstrekkelig kapital, slik at de ikke må selge seg ut under antatt kortsiktige konjunkturnedganger. Det handler om å spare opp midler i gode tider for å stå bedre rustet i nedgangstider, på samme måte som vi i Norge setter av størstedelen av oljeinntektene i gode tider for å kunne møte de dårligere dagene. Dette kan gjøres eksempelvis gjennom tilleggsavsetninger i gode år. Klarer man å unngå å måtte selge på kortsiktige «dipper» i aksjemarkedet, vil det også komme selskapene og kundene til gode. Finansnæringen har ønsket å utvide adgangen til å foreta investeringer på nye områder som de vurderer kan sikre næringens lange forpliktelser bedre enn i dag. Infrastrukturinvesteringer har vært framhevet som en sånn type investering. Fra og med januar i år ble det adgang til å plassere kundemidler nettopp i infrastruktur. Men på bakgrunn av forsikringsvirksomhetslovens generelle regler om hva slags virksomhet et forsikringsselskap kan drive, er det vanskelig å få tillatelse til å investere store midler i den slags prosjekter. Jeg er glad for at regelverket er såpass strengt som det er, selv om jeg ser næringens behov for å plassere midler i nye områder, hvor man har tro på gode og langsiktige avkastninger. Det er i alles interesse at de selskapene vi snakker om, klarer seg godt – både selskapene selv, kundene og staten. Man kan ikke regne med at staten skal steppe inn og garantere for innskuddene i de private selskapene. Samtidig skal kundene føle seg trygge på sine innskudd. Da er det viktig med et regelverk som legger opp til en fornuftig investeringsprofil med moderat risiko og tilstrekkelig kapitalbase i selskapene. Jeg vil til slutt vise til Finanskriseutvalget og Finanstilsynets innspill på livsforsikrings- og pensjonsområdet. Vurderingene er oversendt Banklovkommisjonen, som vi har hørt tidligere her i kveld, for videre utredning. Jeg imøteser denne utredningen. Jeg synes for øvrig finansministeren ga en utførlig og god redegjørelse til interpellanten, som igjen skal ha ros for å ha tatt opp en aktuell problemstilling i denne salen.