Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2009-01-26:
Det er mange som har hatt forventninger til denne dagen. Vi hadde en relativt bred debatt i Stortinget da vi diskuterte statsbudsjettet, om hva som ville være virkningen av finanskrisen, og opposisjonen fremmet en rekke forslag som gikk på å være forut. Regjeringen svarte med å si at den i månedsskiftet januar/februar skulle komme med en tiltakspakke, og man kunne få inntrykk av at den skulle løse alle utfordringene. Når Regjeringen i dag legger fram tiltak på 20 milliarder kr i økte utgifter rettet inn mot en rekke investeringer innenfor bygg og anlegg, i kommunene osv., er det neppe veldig mange i denne salen som er uenig i at det er gode og fornuftige tiltak. Det Fremskrittspartiet for så vidt savner når det gjelder akkurat de tiltakene, som man kanskje burde hatt, er noe mer på fullmaktsiden til Jernbaneverket og til Statens vegvesen, slik at man også kunne satt i gang enda større prosjekter, som kan gå over flere år hvis denne krisen blir langvarig. 20 milliarder var vel som veldig mange forventet og spådde. Det er ikke noen tvil om det. Og mange av de prosjektene og tiltakene som ligger her, kan absolutt Fremskrittspartiet slutte seg til. Men det er noen ting vi savner. Jeg har registrert – media har i hvert fall spekulert i det – at det har vært en form for intern debatt i regjeringskonstellasjonen om man hadde tro på skattelette som et virkemiddel. Man har ett konkret, stort tiltak rettet mot en type skattekreditt, som er positivt, men ellers har man valgt ikke å gå videre på løsninger med skattelettelse. Dette er problematisk, spesielt når vi vet at en del av det næringslivet som nå sliter, og som melder om betydelig nedgang, er varehandelen, handels- og servicenæringen. Man melder om omsetningssvikt. Da er det dessverre mange mennesker som kan risikere å bli permittert og oppsagt. Hvis den delen av norsk næringsliv skal ha mulighet til å øke eller opprettholde omsetningen, er det viktig at folk flest får beholde noe mer penger, slik at man har råd til å opprettholde et forbruk ved å handle i disse butikkene. Når Regjeringen ikke satser på skattelettelse ved å gi folk flest skattekutt, vil man ikke øke kjøpekraften til forbrukerne. Videre savner jeg mer på skattelettelsessiden for næringslivet. Det har veldig lenge vært spekulert i om man bl.a. kunne gjort noe med avskrivingsreglene. Fremskrittspartiet har foreslått betydelige endringer i avskrivingsreglene, som for norsk næringsliv ville betydd over 1 milliard kr i skattelettelser. Jeg vet at regjeringspartiet SV har vært veldig for denne type skattelettelse, men det ser ut som om man ikke har fått gjennomslag. Poenget er at når norsk næringsliv sliter, burde man kommet til unnsetning også med en del på skatte- og avgiftssiden, men i liten grad skinner dette gjennom i det som ligger her. Det store spørsmålet i dag er dog hvorfor Regjeringen ventet i to måneder med å legge fram denne tiltakspakken. Da vi diskuterte dette i Stortinget i slutten av november i forbindelse med statsbudsjettet, hadde Fremskrittspartiet fremmet forslag på rundt 20 milliarder kr til forskjellige tiltak og økt styrking av det som Regjeringen selv mente var et godt budsjett. Da fikk vi høre at man ikke kunne gå for sånne typer styrkinger; det ville være store problemer forbundet med det. Og Regjeringen trengte tid, for det var svært usikre prognoser i november for hvordan dette ville slå ut. Regjeringen ville ha tid fram til slutten av januar for å håndtere krisen med denne tiltakspakken. Men også i dag sier jo finansministeren at det er stor usikkerhet knyttet til de prognosene som nå ligger i tiltakspakken. Så hvorfor ventet man da i to måneder med å komme med tiltakene? Nå skal disse tiltakene først gjennom i Stortinget, som tar en liten stund. Så skal man eventuelt få disse vedtakene ut til kommuner, til dem som skal sette i gang med å prosjektere, ting skal på anbud, og så skal det settes i gang – før man får økt sysselsettingseffekt. Igjen viser Regjeringen at man er på etterskudd i en ganske alvorlig situasjon. Man kommer med tiltak som man kunne ha kommet med for to måneder siden. Det er ingen av disse tiltakene som man ikke da kunne ha diskutert og fremmet for Stortinget. Stortinget brukte syv uker på sin statsbudsjettbehandling fra budsjettet ble offentliggjort, og til vi hadde siste debatt i Stortinget. På de syv ukene kunne Regjeringen ha hostet opp disse tiltakene. Jeg håper at vi i den runden vi skal ha etterpå, kan få noenlunde klart svar på hvorfor det var så avgjørende viktig å vente. Jeg håper det eventuelt kommer flere pakker, hvis denne pakken ikke skulle virke. Denne pakken vil jo bli vedtatt, Regjeringen har flertall. Jeg hørte finansministeren si at man ønsket å komme tilbake med en del tiltak i revidert, men jeg håper også Regjeringen tar høyde for i tillegg å komme med den type tiltakspakke før revidert, hvis situasjonen viser at det faktisk er påkrevet.