Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-10-13:
Europa har i 2015 opplevd en større strøm av flyktninger enn landene, Norge inkludert, var forberedt på. Dublin-reglene, som skulle regulere samhandlingen i land i Schengen-området, altså i EU/EØS-land, skulle regulere registrering og videre opphold. Dette skulle skje i felles forståelse, men er nå kommet under sterkt press, og det er behov for helt nye avtaler og nye løsninger. Denne høsten er det blitt klart at antallet flyktninger er større og kommer langs nye fluktruter, som få hadde forutsett. Når titalls millioner er på vandring i verden, og vi har krig og stater delvis i oppløsning tett på Europa, vil også Norge få merke konsekvensen og få et større medansvar. Det som særlig bekymrer, synes jeg, er det høye antallet mindreårige. Det er tragisk for de landene som mister sin ungdom og noe av sin framtid, og det er utfordrende for de landene som skal ta imot og sørge for at de får et anstendig opphold. FNs høykommissær kaller dette en stor flyktningkrise. Det har til nå hatt preg av å være en akutt situasjon, men vi forstår at situasjonen vil fortsette. Som en anstendig, sivilisert og ikke minst ressurssterk nasjon har Norge et ansvar, og plikt til å stille opp. Denne situasjonen kan bare løses ved internasjonalt forpliktende samarbeid der alle land bidrar. Det gjelder både det langsiktige arbeidet med å bekjempe årsaken til flukten og det kortsiktige med å utvide FNs kapasitet for hjelpearbeid i nærområdene. Vi er derfor glad for at komiteen har plusset på i denne saken slik at det blir en grei løsning for 2015, og vi ser i spenning fram til tilleggsproposisjonen som kommer for 2016, der dette skal tas opp igjen i en større sammenheng. Det er viktig at hver enkelt flyktning føler at han blir tatt imot på en verdig og human måte, samtidig som vi forvalter både de innvandringsregulerende hensyn – for det er nødvendig – og asylinstituttet, og at det skjer i en god rettspraksis. Det akutte hjelpearbeidet settes nå bedre i stand her i landet, og det kommer nok til å fungere. Men for å finansiere dette konverteres bistandsmidler etter OECDs prinsipp, som kalles ODA-midler. For Kristelig Folkeparti er det svært viktig at bistandsmidler til utviklingshjelp går til nærområdene. Det er nettopp nå viktig å opprettholde bevilgninger til målrettet bistandsarbeid som kan motvirke flukt, kanskje fra land vi ennå ikke har tenkt på. For dersom det ene gode formålet, hjelp til nødarbeid her i regionen, går på bekostning av det langsiktige flyktningarbeidet og bistandsarbeid, kan vi regne med at flyktningstrømmen kan øke. Kristelig Folkeparti regner derfor med at tilleggsproposisjonen som kommer for 2016 primo november, tar høyde for nettopp dette, for nå må vi være oppmerksomme på flere aspekter samtidig. Kristelig Folkeparti er glad for samarbeidsavtalen med regjeringen, at vi har et punkt om å fornye og forbedre mottakssituasjonen. I dette arbeidet inngår forbedring av bosettings- og integreringspolitikken, og dette arbeidet er nå nylig startet opp. Endringene av disse strukturene vil ta tid, men det vil gjøre oss bedre i stand til å håndtere flyktningsituasjonen når det kommer på plass. Det er særlig to forhold Kristelig Folkeparti vil sette søkelys på i den saken vi har oppe nå. Det ene gjelder ventetid for asylintervju og saksbehandlingstid. Det tar for lang tid for dem som sannsynligvis skal få oppholdstillatelse, og har beskyttelsesbehov. Det er en dårlig start på integrering og språkopplæring. Det er demotiverende å sitte og vente, og det er dårlig samfunnsøkonomi. Hvis intervju og oppholdsstatus avklares tidligere, vil flyktningene raskere bli en del av samfunnet og ta del i plikter og ansvar. Mange av dem som kommer, er både takknemlige og motiverte for innsats, men de blir isteden sittende på vent. Det andre fokuset må være på omsorgstilbudet for de enslige mindreårige asylsøkerne. Barn og ungdom i den alderen er ekstra sårbare og trenger god omsorg og beskyttelse. Så langt i år har 18 barn forsvunnet fra norske asylmottak, i fjor 42. Slik kan vi ikke ha det. Barnevernsinstitusjoner har jo en helt annen bemanningsnorm, med én ansatt per tre barn, mens i dag er det transittmottak med 200–300 mindreårige mellom 15 og 18 år med kanskje bare fem ansatte på jobb. Det kreves mer barnefaglig utdannelse og kanskje en tettere bemanning. Nå skal det opprettes flere mottak på kort tid, og da er dette et viktig prinsipp. Jeg vil ellers si at Kristelig Folkeparti er svært fornøyd med økningen av rammen til Husbanken.