Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-21:
Aller først vil jeg berømme siste taler – veldig fine signaler fra Senterpartiets representant. Han påpekte dyrka mark spesielt, men kanskje hadde også denne representanten natur i bakhodet. Vi har i dag en sak til behandling som har en veldig alvorlig karakter, synes jeg. Det vi snakker om, er hvordan vi tar vare på norsk natur, dyrka mark og natur, mot utbygginger. Og vi har fått et nytt bakteppe, nemlig rapporten fra FNs naturpanel. Den ble lagt fram den 6. mai i år og forteller om alvorlige tall når det gjelder tap av arter og natur i verden. Vi snakker om at anslagsvis 8 millioner dyre- og plantearter er trua av utryddelse. Alvorligere kan det ikke sies. Vi har en klimarapport, som alle tar alvorlig. Nå har vi fått en omtrent like alvorlig, like stor og like grundig rapport om naturens tilstand i verden. Den må vi også ta på alvor. FNs bærekraftsmål for 2020 klarer vi ikke å nå. Aichi-målene klarer vi ikke å nå. Vi har fått en del advarsler nå som vi ikke klarer å ta hensyn til. Ja, miljøministeren vår sa dette om rapporten da den ble lagt fram: «Nå må vi ta Naturpanelets budskap innover oss før det er for sent. Vi må handle nå», sa Elvestuen. Så henviser han i stor grad til internasjonale tiltak, mens vi visstnok er veldig flinke her i Norge – sånn går det i hvert fall fram av regjeringas pressemelding. Men det står ikke stort bedre til i Norge enn det gjør internasjonalt. Hver femte art i Norge er trua, og villmarksområdene våre krymper – år for år. Her i Norge, som ellers i verden, er det altså arealdisponeringen, eller feil arealdisponering, som er hovedårsaken. Det vet fagdepartementet, KLD, det vet Miljødirektoratets folk, for ikke å snakke om forskningsmiljøene og miljøorganisasjonene. Dette er allmenn kunnskap. Det er altså feil arealforvaltning som er nøkkelen til at vi bygger ned, bygger ut, fyller ut, fragmenterer biotoper osv. Dette må vi ta inn over oss, og det går veldig fort. Riksrevisjonens rapport bekrefter mye av det som SV har vært opptatt av veldig lenge. SV sier at innsigelsesinstituttet har blitt svekket. Det er det ikke tvil om. Og det er bevisst politikk fra regjeringas side – noe jeg bl.a. tok opp i en interpellasjon med statsråd Mæland den 27. november i fjor. Det ble sagt i veldig klar tekst allerede ved regjeringsskiftet i 2013. I valgkampen sa Erna Solberg at hun ville ha en oppmyking og liberalisering av utbyggingsprosessene. Jeg er sikker på at hun kalte det forenkling, for det høres veldig mye finere ut. Men den forenklingen går på bekostning av noe. Det har vi sett. Hun varslet da at hun skulle ha en gjennomgang av naturmangfoldloven, som ikke er svært gammel. Den er et stort hinder, sa hun. Og hun sa også: «Det betyr ikke at vi ikke er for naturmangfold. Men det betyr at hensyn noen ganger må avveies bedre enn de gjør i dag. Det er et behov for å se om det er gitt for store fullmakter i loven, som kan blokkere prosjekter.» Hun varslet altså før valget at det skulle tas nye grep for å gjøre det lettere å bygge i strandsonen og bruke snøscooter og helikopter i naturen, f.eks. – altså mer og mer liberalisering med naturen som taper. Er det et felt denne regjeringa, med Høyre og Fremskrittspartiet som pådrivere, ikke har manglet handlekraft på, er det akkurat på dette feltet. Sluttavgjørelse i innsigelsessaker, der bl.a. Fylkesmannen har satt foten ned for nedbygginger og utbygginger, ble overført fra Miljødepartementet til Kommunaldepartementet – det er allment kjent. Det er et sterkt grep og et sterkt signal i seg sjøl. Nå er det altså ikke lenger overordnede miljøhensyn som skal telle, men utbyggingshensyn – eller viktige samfunnshensyn, som statsråden sikkert ville sagt. Så gikk det ut et par rundskriv, som jeg har fine navn på, i 2014 – og det ble også oppdatert et i 2016 og 2017 – med klare føringer om å komme med færre innsigelser. Jeg skal begrunne våre forslag litt mer konkret i neste innlegg og vil til slutt bare ta opp forslagene.