trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-05-06:
Ytringsfrihet er en fundamental, individuell rettighet og er avgjørende for samfunnsutviklingen, rettsstaten og demokratiet. Mediene er en helt uunnværlig del i den infrastrukturen som skal være rundt ytringsfriheten. I en kompleks medieverden er det viktig at vi kan skille mellom meninger og fakta, mellom redaksjonelt og kommersielt innhold, ikke minst for at vi skal kunne avsløre falske nyheter. Det er det jeg vil snakke litt om her. Falske nyheter eller «fake news», som vi fikk høre fra USA, og konspirasjonsteorier florerer på digitale og ikke-redaktørstyrte plattformer. Trollfabrikker sprer falske nyheter i den hensikt å påvirke og destabilisere samfunn og ikke minst påvirke valg. Det er én ting som kan løse en del av dette, og det er grenseoverskridende samarbeid for å finne løsninger på desinformasjon og ikke minst å skattlegge bl.a. Google og Facebook, som er nevnt her. Dette jobber EU med. Og la meg nevne et par initiativer i EU-regi, som er knyttet opp mot å bekjempe falske nyheter. De har laget en handlingsplan for å møte desinformasjon, en såkalt «action plan to step up efforts to counter disinformation». Her nevnes bl.a. eksplisitt hvordan man kan samarbeide og ikke minst øve press på sosiale medier. Et annet område som EU tok tak i, var hvordan man kan jobbe aktivt med å kartlegge aktører som driver desinformasjon. Både akademia og byråkrater i EU har jobbet sammen med å opprette The European Digital Media Observatory, EDMO. De startet arbeidet sitt i fjor. Desinformasjon og villedende spredning av informasjon er og vil alltid være en utfordring. Vi ser det ikke minst under pandemien, der vi også er ekstra sårbare for ikke minst kommunikasjon som har til hensikt å undergrave myndighetenes budskap. Vi ser nå at sosiale medier begynner å ta faktanyheter på alvor. Vi har fulgt med på at Facebook og Twitter i etterkant av det amerikanske presidentvalget nå flagger innlegg. Vi ser også at dette har fått konsekvenser for den avgåtte presidenten. Høyre mener at veien ut av dette er et internasjonalt forpliktende samarbeid. Det er et tett samarbeid med EU som vil styrke arbeidet mot falske nyheter og å kunne skattlegge aktører.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-05-06:
Koronakommisjonen konstaterer at barn og unge bærer en stor byrde under pandemien. Kommisjonen sier det er fare for langvarige konsekvenser. Selv om vi har greid å holde samfunnet åpnere enn i mange andre land, har pandemien hatt sin pris. Det gjelder særlig for barn og unge i sårbare situasjoner. Vi ser bl.a. en økning av unge som henvises til spesialisthelsetjenesten, og det gjelder særlig spiseforstyrrelser og mistanke om depresjon. Rapporten fokuserer på mange deler av barn og unges oppvekst. Blant annet peker man på at flere viktige tjenester falt helt eller delvis bort våren 2020. Nesten en tredjedel av barnevernstjenestene hadde færre møter med barn enn man normalt har, så sent som i november 2020. Det har vært en økende pågang til ulike telefon- og chattetjenester rundt temaene omsorgssvikt, vold og overgrep under koronaepidemien. Tall fra Politidirektoratet viser en økning både i anmeldte seksuallovbrudd mot barn og i saker om mishandling i nære relasjoner med barn under 16 år. Vi har også sett at reduksjonen i fritidstilbud og skolegang går særlig ut over barn med foreldre som sliter fra før. Rapporter fra Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet påpeker dette. Regjeringen har under hele koronaepidemien prioritert barn og unge. Det gjøres allerede en stor innsats for barn og unge gjennom en rekke stortingsmeldinger, handlingsplaner og strategier. Og jeg spør: Hvordan vil statsråden koordinere disse tiltakene inn mot de ulike etatene og kommunene? Regjeringen har også satt ned en ekspertgruppe som skal se på konsekvensen pandemien har for folks psykiske helse. Rapporten til utvalget fastslår at pandemien har ført til redusert livskvalitet for de fleste. Et mindretall, særlig grupper som var utsatt fra før, har opplevd betydelig økte psykiske helseplager. Barn og unge i sårbare omsorgssituasjoner er utsatt, og det er også økt bruk av alkohol blant dem som har høyest forbruk fra før. Hvordan vil statsråden følge opp tiltakene fra ekspertgruppen? Regjeringen satte ganske tidlig i forløpet ned en koordineringsgruppe som skal gi et helhetlig kunnskapsgrunnlag om konsekvensene av iverksatte smitteverntiltak. Hva skjer med barn og unge? Koordineringsgruppen har lagt fram ganske mange rapporter, og i den siste rapporten er det tre anbefalinger til regjeringen. De tilrår bl.a. å prioritere unges behov for fritidsarenaer og møteplasser i planer for åpning av samfunnet. De ber også regjeringen om å vurdere felles oppdrag til direktoratene om samarbeid om tiltak for å avhjelpe konsekvenser av pandemien for unge. Hva vil statsråden gjøre for å koordinere og forsterke innsatsen for barn og unge i utsatte familier, og hvordan vil statsråden bruke lærdommen fra rapportene på en best mulig måte og prioritere tiltakene til familier, slik at man kommer godt ut av krisen?
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-05-06:
Jeg vil få takke statsråden for svaret, og jeg er ikke i tvil om at det gjøres veldig mye. Min bekymring er egentlig hvordan man skal klare å bygge alle disse gode tiltakene rundt det enkelte barn. Hvordan skal man oppdage barn som faktisk har tapt progresjon, som ikke får være med på fritidsaktivitetene lenger fordi man ikke makter å følge opp, dvs. barn som faller utenfor? Det handler selvfølgelig om kommunene. Nå er vi her på Stortinget, og vi kan jo ikke styre kommunene som sådan, men barna er ute i kommunene, og det er veldig forskjellig hvordan kommunene håndterer dette. Har statsråden noen tanker om hvordan man kan få koordinert alle disse gode tiltakene i kommunene, passe på at kommunene faktisk søker på de ordningene som er aktuelle, bl.a. midler til sommerskole osv.? Jeg er også bekymret for dette med tapt progresjon. For når det gjelder den digitale undervisningen hjemme, sier noen at de har veldig god nytte av den – noen har jo sagt det; det viser undersøkelser – men veldig mange faller ifra. Selv om dette ikke er under statsrådens konstitusjonelle område, handler det jo om at man rett og slett må fange opp også disse barna på en måte. Vi har jo skolen, men kanskje de også faller utenfor fritidsaktiviteter osv. Det går på koordinering, det å fange opp, det å sørge for at alle de gode tiltakene, stortingsmeldingene og handlingsplanene vi har, faktisk når ut til den enkelte som trenger det.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-05-06:
Først vil jeg få lov til å takke for en veldig god debatt. Jeg tror at det vi kanskje kan enes om her, er at tjenesten må bygge opp under det enkelte barn, at det er viktig å få til en koordinering av alle tiltakene vi har. Derfor er jeg i alle fall glad for at vår barne- og familieminister sier at han vil koordinere samarbeidet mellom direktoratene og departementene, sånn at vi får et koordinert samarbeid. Representanten Henriksen snakket om å styrke de grunnleggende rammene og om dette med Forskjells-Norge som øker. Jeg skal ikke reise den debatten nå, men barnetrygd er jo et eksempel på det. Jeg vil nevne noe vi ikke har tatt opp her, det er inkluderingsdugnaden. Det er veldig mange nyankomne, og vi vet at barna deres kanskje er de som trenger mest støtte og mest hjelp, så jeg vil i alle fall oppfordre statsråden til å se på det. Barnevernloven har vært nevnt her – hvordan man skal følge opp den. Den ligger til behandling i komiteen nå, og jeg er veldig opptatt av at vi skal få kommunene til å samarbeide tverrsektorielt med å koordinere innsatsen mot det enkelte barnet. Færder kommune har vi også hatt besøk av, det er hva vi kan kalle «best practice», og som representanten Aasen-Svensrud håper også jeg at de får fortsette arbeidet. Negativ sosial kontroll var også et tema her. Samfunnet blir lukket, arenaene blir borte, og fritidsaktivitetene – som Trettebergstuen nevnte – som gir pusterom til alle, er stengt ned. Det er bekymringsfullt. Nå har vi også sjefen for smittevernet, statsråd Høie, her – uten at han er deltakende i denne interpellasjonen. Det er i alle fall viktig å ha dette for øye. Derfor vil jeg også spørre hvordan departementet vil følge opp Kjøs-utvalgets tiltak når det gjelder psykisk helse hos barn og unge.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-06:
Jeg deler representantens bekymring for de ungene som har fått det vanskeligere det siste året, og synet på viktigheten av at tjenestene bygges opp rundt det enkelte barn. Det har vært helt avgjørende for regjeringen å ha et godt samarbeid med kommunene. Som jeg var inne på i mitt innlegg, er det til sammen bevilget ca. 34 mrd. kr i fjor og i år for at kommuneøkonomien skal gjøre det mulig å kunne ha et godt tjenestetilbud og kompenserende tiltak for de ungene en er ekstra bekymret for. Vi har hele veien prioritert barn og unge, og det har vi hatt god dialog med kommunene om også. Jeg vil si i denne sal at det er så mange kommuner som har gjort en fantastisk innsats for å skjerme dem, men også å ha egne tiltak for å sikre at de nettopp får de tjenestene. Jeg tror representanten har helt rett i at det å bygge opp tjenestene rundt det enkelte barn, at en ser at mange av dem har sammensatte utfordringer, og at de får de behovene dekket, blir veldig viktig. Når det gjelder det koordinerende arbeidet, vil jeg fortsette med å lede det. Jeg tror det arbeidet som har blitt gjort på tvers av direktoratene, er veldig viktig, der en får en opp de ulike problemstillingene, sitter og jobber sammen og belyser det fra forskjellige sider, og at det samme arbeidet også er mellom departementene. Selvsagt må hvert enkelt departement være ansvarlig for tiltakene i sin sektor, men en må på samme tid klare å samarbeide godt. Den koordineringsgruppen har nettopp kommet med en ny rapport og vil jobbe videre med å følge situasjonen også når vi forhåpentligvis nå kan åpne opp samfunnet mer og mer. I den fasen er det viktig for meg som barneminister at vi fortsetter det arbeidet med dem som har hatt det vanskelig det siste året. Som sagt: Selv om siste vaksine er satt, selv om smitteverntiltakene letter og veldig mange kan kjenne på friheten igjen, vet vi at det er mange som blir hengende etter. Da er tiltakene for å ta igjen den tapte progresjonen på skolen kjempeviktig. Vi vet at det er mange som kan ha tapt undervisning, og som vil slite, og da er det helt avgjørende at kommunene søker på disse midlene. Det er kunnskapsministeren som er ansvarlig for den ordningen, men jeg kan love representanten at dette er et tema som opptar meg også, for skal en lykkes med et vanskelig utgangspunkt, vet vi at skolegangen er en nøkkelfaktor. Derfor er vi veldig tett på statsforvalterne og kommunene om at de også må søke på disse typene ordninger og ikke minst prioritere tiltak for barn og unge. Jeg tror også at det vil være et arbeid som vil gå over lang tid. Som jeg varslet, kommer det flere tiltak nå i revidert nasjonalbudsjett for inneværende år, men det vil også være behov for tiltak over lengre tid, kanskje år, for noen av disse ungene vil ha store utfordringer som ikke bare løses på kort tid, dessverre.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-05-06:
I anledning denne gode interpellasjonsdebatten som omhandler sårbare barn, vil jeg benytte anledningen til å fokusere på en viktig sak. Siden 2016 har Færder kommune i Vestfold deltatt i et prosjekt initiert av regjeringen, der barnevernet – og med det kommunene – overtar en del statlige oppgaver. Jeg har hatt gleden av å følge det prosjektet som Færder deltar i, og sett hvilke gode resultater det gir. Blant annet har antall døgn barn er plassert på institusjon, gått ned med 50 pst. Slik jeg forstår det, legger ikke barnevernloven noen hindringer for å videreføre disse prosjektene, og resultatene for Færders del er utelukkende positive, til det beste for barna, familiene og samfunnet. Denne modellen for oppgavedeling passer nok ikke like godt for alle landets kommuner, men for kommunene i kompakte og folkerike Vestfold er det nå flere som ser til denne måten å organisere barnevernstjenesten på. Arbeiderpartiet har lagt fram en kvalitetsreform for barnevernet der det er mer tverrfaglighet og lavterskeltiltakene er sentrale. Det er noe prosjektet på Færder treffer veldig godt på, med tanke på nettopp å la avgjørelsene ligge tett på tjenestene. Det gir et godt lavterskeltilbud og viser seg å være til det beste for god ivaretakelse av sårbare barn. Med andre ord vil jeg nå faktisk gi skryt til regjeringen for å ha igangsatt et framoverlent prosjekt. Jeg vil gjerne utfordre statsråden på hvilke tanker han har om dette prosjektet, og om det nå er vilje fra regjeringens side til å videreføre det, gjøre det permanent for de kommunene som har mulighet til det. På vegne av barn, familier og ansatte i Færder kommune håper jeg statsråden kan synliggjøre en positiv holdning til videreføring av denne gode muligheten for drift av barnevernstjenesten.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-06:
Stortinget har jo dette siste året balt veldig med ulike konsekvenser av covid-19-pandemien. Nå skal vi behandle en sak som handler om beredskap mot denne typen kriser. Senterpartiet har lagt fram et forslag i fire punkter som i sum handler om å sikre en nasjonal beredskap og produksjon av smittevernutstyr. Vi snakker altså ikke om vaksiner, vi snakker om smittevernutstyr. Det ene forslaget går ut på at regjeringen skal gå i dialog med potensielle norske produsenter. Så ønsker forslagsstillerne at det skal stilles investeringstilskudd til rådighet for norske produsenter. Man ønsker også at nasjonal produksjon skal vektlegges i anbudsprosesser, og man ønsker at det skal etableres såkalte beredskapsavtaler med norske produksjonsmiljøer. Summen av det er at forslagsstillerne mener at hvis vi får på plass en bedre norsk produksjon av dette, vil det være veldig viktig av beredskapsmessige hensyn. Slik argumenterer forslagsstillerne. Komiteen er alle sammen enige om at vi har stått overfor en veldig alvorlig krise, og i begynnelsen av krisen ble det skapt noe usikkerhet om hvorvidt Norge hadde tilstrekkelig beredskap til å håndtere denne typen kriser. Komiteen er ikke nødvendigvis helt enig i dette forslaget, men med de tre rød-grønne partiene pluss Fremskrittspartiet er det faktisk flertall for å gå inn i disse fire forslagene. Jeg kan egentlig med det bare overlate til forslagsstillerne selv å utdype forslaget og tilsvarende til regjeringspartiene å begrunne hvorfor de ikke ønsker å støtte dette. Med det må jeg bare få lov til å takke komiteen for et greit og ryddig samarbeid. Det har ikke vært et veldig krevende arbeid, dette, men en viktig sak er det definitivt.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-06:
SV skal stemme imot komiteens forslag.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-06:
Arbeiderpartiet er opptatt av å styrke norsk pandemiberedskap og sikre tilgang på smittevernutstyr og legemidler. Pandemi har vært en av de hendelsene som fagdirektoratene har advart mot i lengre tid. Da Stortinget behandlet samfunnssikkerhetsmeldinga tidligere i år, ble temaet helseberedskap grundig omtalt. Da ble det flertall for en rekke forslag om smittevern og pandemiberedskap, bl.a. å øke produksjonskapasiteten og tilgangen på smittevernutstyr. Det ble flertall for å styrke norsk beredskapsproduksjon og beredskap for viktige legemidler og utstyr for å sørge for at Norge skal ha lager for minimum tre måneders forbruk av essensielle legemidler, og at Norge har tilgang til produksjonskapasitet for kritisk medisinsk utstyr. De forslagene som fremmes i denne saken i dag, er i tråd med det flertallet på Stortinget, mot regjeringas stemmer, sa den gangen, og Arbeiderpartiet kommer til å støtte dem. Siden behandlingen av samfunnssikkerhetsmeldinga har koronakommisjonen lagt fram sine konklusjoner. Kommisjonen peker på og konkluderer med at selv om pandemi har vært omtalt i beredskapsrapportene som en av de mest sannsynlige beredskapshendelsene, og at Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap i 2019 pekte på pandemi og legemiddelmangel som de to mest alvorlige hendelsene som kan ramme Norge, var Norge likevel ikke forberedt. De peker på alvorlig svikt i forberedelser for pandemi, bl.a. på utdatert planverk og at nasjonal beredskapsplan for pandemisk influensa ikke hadde vært oppdatert siden 2014. De peker på at det manglet et planverk som la opp til bruk av inngripende tiltak, og de peker på mangel på smittevernutstyr. Kommisjonen skriver: «Regjeringen visste at det var stor sannsynlighet for at det ville bli vanskelig å skaffe smittevernutstyr.» Videre skriver de at fordi det ikke ble tatt grep, var «hele våren 2020 […] preget av stor utstyrsmangel, særlig i kommunehelsetjenesten, men også i spesialisthelsetjenesten». Kommisjonen mener rasjoneringen av smittevernutstyr sannsynligvis har ført til smitte som kunne vært unngått. De peker også på at det har vært uklarhet om hvor ansvaret ligger for fordeling av smittevernutstyr. Dette mener vi viser at det er nødvendig å trappe opp arbeidet når det gjelder både legemidler og smittevernutstyr, og at det er nødvendig å sørge for økt produksjonskapasitet og økt tilgang på smittevernutstyr og legemidler. Pandemi og mangelfull legemiddelberedskap er fortsatt de to hendelsene som det er mest sannsynlig kan ramme Norge, med store konsekvenser. Derfor må vi være bedre forberedt neste gang en pandemi kan oppstå.
Frida Melvær (Høyre), 2021-05-06:
Covid-19-pandemien har synleggjort sårbarheiter knytte til forsyningstryggleik og verdikjeder av viktige innsatsfaktorar for helsetenesta, inkludert smittevernutstyr – noko som har vore ein vekkjar både for Noreg og for våre europeiske kollegaer. Dette er ei erkjenning som har vorte teken på største alvor og arbeidd med gjennom heile pandemien, og som vi i stor grad vil fokusere på òg framover for å møte nye pandemiar på best mogeleg måte. Opposisjonen gjer eit poeng av at regjeringspartia ikkje støttar forslaga i dette representantforslaget, og særleg Senterpartiet gjev inntrykk av at dei nærmast er det einaste partiet som fokuserer på smittevernberedskap. Faktum er at regjeringa for lengst har starta det arbeidet som Senterpartiet i sine forslag tek til orde for. Dette har vi formidla i samband med både samfunnssikkerheitsmeldinga og andre debattar i denne salen – seinast under debatten om rapporten frå koronakommisjonen no på tysdag. På grunn av global og nasjonal knappleik på medisinsk utstyr, inkludert smittevernutstyr, vart det etablert ei midlertidig nasjonal ordning 6. mars 2020 der Sykehusinnkjøp HF fekk ansvaret for å kjøpe inn smittevernutstyr og legemiddel til både den kommunale helse- og omsorgstenesta og spesialisthelsetenesta. Det er no under etablering eit nasjonalt beredskapslager for smittevernutstyr med mål om ei behaldning på seks månaders forbruk med eit reproduksjonstal på 1,1. I tillegg er det bygd opp solide lager i kommunar og helseføretak. Tilgangen til smittevernutstyr i dag er relativt god. Helsedirektoratet har alt fått i oppdrag å greie ut ei permanent organisering av lager og forsyningssikring av smittevernutstyr. Direktoratet skal kome med forslag til mogelegheit for innkjøpssamarbeid, nasjonal produksjon og produksjonsavtaler og kva som er eigna forhold mellom desse. Dei skal vurdere synergiar ved å samarbeide med andre sektorar, og vurdere korleis den nasjonale beredskapen kan forvaltast på ein måte som òg gjev synergiar mot nordisk og europeisk samarbeid. Direktoratet skal vurdere mogelegheiter og avgrensingar i dagens regelverk og vurdere behovet for ein instans som er ansvarleg for å overvake, evaluere og tilpasse innhaldet og nivået på lager og andre ordningar etter behov. Læringspunkta frå koronakommisjonen sin rapport vil sjølvsagt verte lagde vekt på i dette arbeidet. Regjeringa har varsla at dei vil kome med forslag til ei permanent ordning for lagring og beredskapssikring av smittevernutstyr i statsbudsjettet for 2022. Nok ein gong slår Senterpartiet og resten av opposisjonen inn opne dører.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2021-05-06:
Av og til er det for så vidt greit å slå inn åpne dører, men det er riktig som siste taler sier, dette er faktisk å slå inn åpne dører. Disse forslagene er både gjennom merknader og også i konkrete forslag behandlet av komiteen og i Stortinget i forbindelse med samfunnssikkerhetsmeldingen. Så dette er egentlig bare gjentakelse av det som for så vidt er riktige og viktige punkt, og som Fremskrittspartiet velger å støtte. Men det er ikke i mangel av at vi ikke har vedtatt det tidligere. Det er for så vidt greit at Senterpartiet ønsker å markere sin tydelighet og sørge for at vi skal vedta det flere ganger. En god sak kan sikkert ikke vedtas mange nok ganger. Det som kanskje bekymrer meg langt mer, er de erfaringene vi har. Som jeg sier: Etterpåklokskap er verdens billigste klokskap. Ja, vi burde vært bedre forberedt på en pandemi. Vi har gjort det samme når vi har opplevd terroranslag på norsk jord: Vi var for dårlig forberedt. Det er ofte det vi ser når en krise kommer, selv om det er en varslet krise. Vi som samfunn er ofte altfor dårlig forberedt på at den eventualiteten skal skje, selv om forskere, vitenskapsfolk og de som har peiling på disse tingene, advarer mot det. I morgen kan vi som samfunn bli utsatt for en solstorm som totalt ødelegger vår infrastruktur hva gjelder elektrisitet, eller for et asteroidenedslag. Mange hendelser kan ramme oss som samfunn, og erfaringen er at vi stort sett aldri er forberedt på at disse hendelsene, som vil skje, og som skjer med jevne mellomrom, skal ramme oss. Det handler litt om det tidsperspektivet vi jobber ut fra, og det mener jeg er et problem. Det er et problem særlig den vestlige verden har, og det er at vi ikke er forberedt nok på å håndtere kriser. Det handler ikke om regjeringer, det handler om at vi faktisk bygger beredskap for det utenkelige. Det er også sånn at det virker som om man kun kan håndtere én krise av gangen, eller at man kun kan forberede seg på én krise av gangen. Den krisen som det da blir oppmerksomhet rundt, er som regel den krisen som alt blir satt inn på, og som kanskje også blir overspilt når det skjer. Før pandemien handlet det om klima. Da er det kun klima. Men som samfunn står vi overfor mange ulike potensielle kriser, og det er der vi må ta lærdom. Den viktigste lærdommen vi må ta etter covid-19, etter pandemien, er at vi må være forberedt på flere typer kriser, og ikke bare på dem som her og nå oppfattes som viktige.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2021-05-06:
Eg er kjend for å tale fort, så det hjelper! I ei verd der folk reiser mykje og vi treffer mange i løpet av ei veke, vil pandemiar spreie seg raskt og slik bli ein trussel både mot helsa vår og mot verdiskaping og velferd. Nasjonal beredskap er umogleg utan å tenkje nasjonalt, fordi det sjølvsagt er urealistisk å satse på at importen går som han skal i krisesituasjonar. Det viste seg raskt at vi hadde for lite smittevernutstyr då koronapandemien trefte oss i fjor vår. Her er det ikkje berre viktig å ha nok utstyr, utstyret må ha høg kvalitet òg. Vi i Senterpartiet har lagt fram dette forslaget om nasjonal beredskap og produksjon av smittevernutstyr fordi vi meiner at norske myndigheiter ikkje kan halde fram med å gamble på at vi får hjelp utanfrå når eit stort smitteutbrot skjer. Regjeringa må leggje til rette for produksjon av nasjonalt smittevernutstyr ved t.d. å gje investeringsstøtte til norske produsentar av smittevernutstyr. Vi meiner regjeringa òg må etablere beredskapsavtalar med norske produsentar av slikt utstyr, for vi må vite at smittevernutstyret kan bli produsert raskt når det trengst, og ha høg kvalitet. I tillegg til dette må vi ha beredskapslager av smittevernutstyr. Det er flott at somme bedrifter har snudd seg raskt for å produsere slikt utstyr, og det er grunn til å skryte av Sykkylven i så måte. Der har dei verkeleg vist evne til å snu seg, slik Amatec gjorde då dei stifta selskapet InnoVern og begynte å produsere munnbind. For at slike produsentar skal klare seg i den internasjonale konkurransen, må regjeringa sørgje for at omsynet til nasjonal produksjon av beredskapsprodukt blir tillagd større vekt i anbodsprosessar framover. Eg ønskjer ikkje å kritisere regjeringa for mykje, for ein pandemi vil vere vanskeleg å handtere uansett kven som sit i regjering. Men med dei erfaringane vi har frå koronapandemien no, er det ingen grunn til å vente med å setje i verk gode tiltak for at landet vårt skal vere betre budd på neste pandemi. Vi veit ikkje når han kjem, og heller ikkje korleis denne koronapandemien vil utvikle seg vidare. Eg set stor pris på at vi har fått støtte frå Arbeidarpartiet, Framstegspartiet og SV i justiskomiteen, og at vi får fleirtal på Stortinget for forslaga våre på denne måten. God beredskap er heilt vesentleg for at vi skal vere trygge, og tilgang på smittevernutstyr er ein viktig del av å ha ein god beredskap. Derfor håper eg regjeringa følgjer opp stortingsvedtaket på ein god måte.
Bent Høie (Høyre), 2021-05-06:
Regjeringen har siden pandemien startet, gjennomført en rekke tiltak for å øke beredskapen og styrke forsyningssikkerheten av smittevernutstyr. I pandemiens første fase ble det inngått avtaler med flere norske produsenter som raskt omstilte produksjonen mot smittevernutstyr, som smittefrakker, vernebriller, visir, operasjonsluer og desinfeksjonsmiddel. Det ble gjort en veldig god jobb. Etter hvert er det inngått avtaler med nyetablerte norske leverandører av munnbind og åndedrettsvern. I dag er det to aktive avtaler med norske produsenter om leveranse av 20 millioner munnbind og 2,5 millioner åndedrettsvern. Felles for avtalene som ble inngått med de norske produsentene tidlig i pandemien, var at det i hovedsak baserer seg på en unntakssituasjon som oppsto, med store begrensninger i tilgangen på smittevernutstyr. Disse forutsetningene er ikke like aktuelle som et grunnlag for en rettslig vurdering av framtidige offentlige anskaffelser. Derfor er det viktig at også anskaffelser framover gjøres innenfor det regelverket som vi har. Vi har de siste årene bygd opp et betydelig nasjonalt beredskapslager som kommer i tillegg til beredskapslagrene til kommunene og helseforetak. Helsedirektoratet utreder nå en permanent organisering av dette lageret sammen med andre tiltak for å styrke forsyningssikkerheten. I den sammenheng er direktoratet blitt bedt om å konsultere det norske produksjonsmiljøet for utredning av et mer varig beredskapssystem, som bl.a. kan innebære samarbeid med næringslivet om innkjøp, nasjonal produksjon og produksjonsavtaler av innkjøp som kan utredes. Vi ser også på hvordan dette kan løses i et nordisk–europeisk samarbeid. I statsbudsjettet for 2022 tar regjeringen sikte på å foreslå hvordan vi skal organisere en permanent ordning for lagring og beredskapssikring av smittevernutstyr, og det er naturlig for regjeringen å følge opp disse forslagene som ser ut til å bli vedtatt i dag, i den sammenheng.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
Rødt foreslår ekstra bostøtteutbetaling på grunn av høyere strømpriser.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
Når det blir mer aktivitet i nedstengte bransjer, må de permitterte kunne jobbe det de kan, og ikke bli erstattet av ulike former for løsarbeid. Rødt foreslår derfor å øke grensen for hvor mye man kan jobbe i perioder, uten at man mister retten på dagpenger, for vi ser og hører at i dag må permitterte takke nei til vakter, fordi de altså mister dagpengene hvis de passerer grensen, som er på 50 pst. Regjeringen har flere ganger uttalt at de permitterte ikke må være passive, de må søke på jobber, og de må jobbe det de kan. Samtidig er det satt sterke begrensninger på hvor mye det er mulig for permitterte å jobbe – altså maks 50 pst. Ser statsministeren at det er litt ulogisk, og vil regjeringen gjøre noe med denne grensen, som i dag er på 50 pst.? Kan den f.eks. heves, som Rødt foreslår?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
I fjor ble øvelsen Cold Response avlyst fordi håndteringen av et større smitteutbrudd under øvelsen ville gjøre Forsvaret helt avhengig av det sivile helsevesenet. Forsvarets sanitet har ikke selv kapasitet til å håndtere store mengder smittede eller syke soldater, og ved et stort smitteutbrudd ville helsevesenet i Troms og Finnmark fått store problemer. Har statsråden fått med seg uroen som nå er i Nord-Norge, og ser statsråden at det er en uro som bunner i at lite er gjort av regjeringen for å styrke et allerede svekket helsevesen i nord, et helsevesen som nå skal utgjøre beredskap for flere tusen utenlandske soldater, på toppen av annen og øvrig smitteimport?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
Da Aftenposten ringte og fortalte om Tetzschners spørsmål, ble jeg ganske overrasket, må jeg innrømme. Så kom jeg på at det tre dager senere skulle være nominasjonsmøte i Oslo Høyre. Det er spesielt å få en omfattende anklage lagt fram i plenum og kun ha tre minutter til å svare ut de totalt grunnløse anklagene som Tetzschner fremmer. Jeg har ikke brutt noen taushetsplikt som gjelder for DUUFK, jeg har ikke brutt noen lover eller regler. I intervjuet som det reageres på, har jeg gitt én eneste kommentar om selve møtet: Jeg er ikke beroliget etter møtet. Jeg sier ingenting om møtets innhold, ingenting om hva jeg selv har sagt, og heller ikke hva andre har sagt. At møtet handlet om spionasjeavsløringene fra Danmark, var det andre som bekreftet til NTB den 19. november: «Komitéleder Anniken Huitfeldt(Ap) og forsvarsminister Frank Bakke-Jensen(H) ble tidligere denne uka enige om å sette saken opp på dagsordenen i et ordinært møte i DUUFK». (Ap) (H) Det var altså ikke jeg som gjorde temaet kjent. Det var det andre som gjorde, i all offentlighet. Regjeringens holdning til saken, som er det jeg ellers kommenterer til avisen, er kjent for offentligheten etter at Erna Solberg redegjorde for det i denne salen i spørretimen den 18. november 2020. At jeg sier hva jeg mener om en sak om at USA trolig har spionert på Norge, kan kanskje irritere Tetzschner, men det er ikke et brudd på noen lover eller regler. Det skader heller ikke Stortingets integritet, men det er en risiko for at Tetzschner og Høyres framferd kan skade Stortinget og Norges integritet hvis de har unnlatt å beskytte Norge mot spionasje og lar en så alvorlig sak gå for lukkede dører. Det virker nemlig å passe dem bedre å prøve å hysje det ned og unndra seg offentlig debatt, uten at de kan stilles til ansvar for det i offentligheten. Spionasjeavsløringene føyer seg inn i en lang og ikke særlig ærerik rekke med saker hvor det ikke ønskes offentlig debatt fra regjeringens side. Det er den reelle uenigheten i denne saken når vi ser bort fra de fullstendig grunnløse anklagene fra Michael Tetzschner. Rødt mener det er behov for mer åpenhet og en styrking av Stortingets kontroll og medvirkning til utenriks- og sikkerhetspolitikken. Vi fikk også et enstemmig storting med på å se nærmere på dette gjennom vedtak fattet rett før sommeren. Det gir grunn til håp om en mer åpen debatt, men det blir trolig ikke ordentlig fart på dette uten et sterkere Rødt på Stortinget fra kommende høst. Men igjen, til anklagen om at man har offentliggjort en hemmelighet: Temaet for møtet var kommet ut i landets medier den 18. november 2020, sagt av andre enn meg. Så det er helt grunnløst, og det er også trolig en utflukt for å forfølge andre formål enn det som blir sagt å være det reelle formålet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
Jeg vil starte med å si at Høyre har misforstått litt, for det Rødt ønsker, er å sørge for at alle de pengene som bevilges til de veldig sårbare blant oss – barn og unge som trenger barnevernets omsorg – skal gå uavkortet til det formålet og ikke forsvinne ut av tjenestene til privat berikelse for store, kommersielle selskaper, noe vi dessverre ser skje i økende grad i barnevernet. Både lokale og nasjonale politikere har et stort ansvar for å sørge for at barnevernstjenesten blir så god som mulig for dem som trenger tjenesten. Det ansvaret innebærer også å ta stilling til hvem som skal få lov til å ha ansvaret for sårbare barn og ungdommer. Vi savner at regjeringspartiene tar inn over seg at mye av omsorgen for barna i barnevernet er overlatt til kommersielle og profittmotiverte aktører som har som mål å hente mest mulig penger til eierne sine ut av barnevernet. Det har nå vist seg igjen at dette profittmotivet øker risikoen for at barn og ungdom ikke får tilbudet de har krav på. I velferdstjenesteutvalgets rapport bekreftes det at kommersielle aktører i barnevernet, naturlig nok, er motivert av økonomiske hensyn. Det burde alle i Stortinget nå snart vite. Det som bekymrer ytterligere er, som rapporten skriver, at det er en reell fare for at rettssikkerhetsgarantiene til barna i barnevernet kan vike til fordel for dette økonomiske profittmotivet. Vårt syn er at barnevernet må være basert på barnets beste, ikke på økonomisk inntjening. Vi ser at det er fagfolkene vi må satse på for å sikre en best mulig tjeneste for barn og unge som trenger barnevernet. Det er et paradoks at vi med den pågående streiken hos private omsorgsbedrifter nå ser at anbudskonkurransene innenfor også barnevern fører til et press på lønns- og arbeidsvilkår for dem som altså gjør jobben, og som er de viktigste aktørene for å sikre et best mulig barnevern. Vi i Rødt mener vi ikke kan godta at det er fagfolkenes lønn og pensjon som svekkes bare for å kunne sikre profitten til noen store, kommersielle selskaper. De barna, ungdommene og familiene som får hjelp fra barnevernet, er ikke i en posisjon hvor de selv kan styre kvaliteten på tjenestene de får. De er ofte helt avhengige av en tjeneste hvor primærfokuset skal være rettssikkerhet, kvalitet og medmenneskelighet, men er altså prisgitt innkjøpsprosesser som ikke fungerer til deres beste. Nå må vi ta inn over oss konsekvensen av kommersialiseringen, og dermed tar jeg opp Rødts forslag.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
Det var jo en grunn til at Olaug Bollestad sa til mediene at Kristelig Folkeparti skal stå på videre for å få en politikk for at de «ideelle vinner fram og veksten for de store kommersielle skal stanses, og vi vil ha med alle partier som ønsker å være med på gode løsninger her, også partiet Rødt, vi ser fram til samarbeid om dette!» Bakgrunnen for det var avsløringen av at lønnsomheten innen det kommersielle barnevernet er på opptil 22–23 pst. – altså skyhøyt over enhver annen lovlig næring i landet vårt. Det er en vanvittig profitt tatt ut av tjenester, våre skattepenger som skulle gått til barnas beste. Det er bakgrunnen for at et stortingsflertall, med Kristelig Folkeparti, ønsket å stramme inn og sikre de ideelle vekst på bekostning av de kommersielle. På bakgrunn av runden i Stortinget i dag, ser Ropstad at det er en forskjell mellom de ideelle private aktørene og de kommersielle?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-01-19:
Jeg tolker svaret slik at statsråden ser at det er en tydelig forskjell mellom ideelle og kommersielle aktører, og at vårt forslag handler om å få vekk kommersialiseringen av barnevernet og få et mangfold av offentlige og ideelle private aktører. Så er det ytterligere en bekymring som kom i rapporten fra velferdstjenesteutvalget, nemlig at det er en reell fare for at rettssikkerheten til barna, ungdommene og familiene under barnevernet viker til fordel for økonomiske hensyn når kommersielle aktører driver tjenestene. Utvalget har også pekt på at det heller ikke er mulig å sikre at kravet om tjenester som leveres av disse aktørene, er i samsvar med rettslige vilkår. Jeg lurer på om dette er funn som bekymrer statsråden, og ikke minst hva statsråden har tenkt å gjøre på bakgrunn av informasjonen som framkommer i rapporten fra utvalget.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Vi er enige om linjen mot smitte – i hovedsak. Men jeg tror ikke statsministeren skal ta dette som en blankofullmakt til at alt man har gjort, har vært riktig. På importsmitten, alvorlig talt, var vi siden mars 2020 på etterskudd, da Italia-flyene kom, da man ga unntak fra karantene i sommer, da man åpnet for utreise for nordmenn og hadde dårlig kontroll på veien inn, og da man vegret seg for å ha testing ved grensen, inntil det nå er innført. Det å sitere ordføreren i Bodø er veldig klokt, for det er en av de klokeste lokalpolitikerne som er der ute i landet, men jeg tror hun dras litt for langt av statsministeren. Det er helt riktig at vi ikke skal stigmatisere utlendinger; vi trenger dem på jobb. Men kommunene må få ressursene til å gjøre jobben når de skal kontrollere ved grensen, når de skal ta testing og gjøre det obligatorisk, som regjeringen har kommet med. Så mitt spørsmål til statsministeren er: Vil hun sikre at kommunene har ressursene til å gjøre den jobben, og er hun trygg på at de har det i dag etter at vedtaket om obligatorisk testing er fattet?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Ja, det er da testen som regjeringen skal testes på i små og store kommuner ved ulike grensestasjoner. Det er da et klart svar – vi skal følge opp og teste. Jeg har lyst til å si til argumentene som regjeringen kom med mot de forslagene som ble fremmet i går, som var enten at man slo inn åpne dører – og hvis de dørene var åpne, er det ikke slik det har vært erfart der ute, de som står i næringslivet, opplever at det er uforutsigbarhet rundt ordningene som kommer – eller, det andre argumentet, at det å forlenge permitteringsordninger fører til passivitet, at det stusser jeg over. Statsministeren sier ofte at hun stoler på bedriftene, at de ikke tar utbytte eller gjør andre ting som er i strid med de normene vi har i samfunnet. Men stoler hun ikke på at de også vil komme i gang med aktivitet når det er mulig? Stoler hun ikke på at de som er permittert, vil ta en jobb når det kommer en jobb? Det er en slags underliggende holdning om at hvis det er permitteringsregelverk som varer for lenge, sitter folk og venter på det. Hvor har statsministeren de inntrykkene fra? Hvem har hun snakket med som forteller at det er slik de permitterte tenker?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Vi har aldri hatt denne typen krise før, hvor myndighetene stenger ned virksomheter som ellers går godt, og som vil drive videre. Jeg møtte Roy, som driver en bar som har TV- og quizkvelder i Eidsvoll kommune. Han er nå den eneste ansatte – alle de andre er permittert. Det vil ikke gå én dag uten at han arrangerer quizkvelder, serverer biffsnadder, viser TV-kamper, ansetter nye folk – når det blir mulig. Robin i Bergen er kokk og blir ikke ringt tilbake engang når han søker på jobb i en matbutikk. Han ser etter jobber hele tiden, og han er permittert. Statsministeren oppfordrer de permitterte til å se etter jobb og ta seg jobb om det er mulig. Jeg tror ikke de tenker på annet, og hvis det er mulig, tar de den jobben. Det ligger en slags mistro til folks motiver i dette som jeg reagerer på, og som ikke stemmer med det man hører der ute. Dette er ikke bedrifter som har gått dårlig, og som kan la det gå videre med permittering fordi det er bekvemt. Det er bedrifter som er bedt om å stenge ned av et flertall og en regjering. Derfor er disse ordningene nødvendige, og statsministerens svar bekrefter at det var riktig av opposisjonen å samles om de forslagene. Jeg ser fram til at statsministeren også gjennomfører dem slik stortingsflertallet vedtar.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg går ut fra at det var en forsnakkelse at vi sender disse forslagene til ASD.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Det er riktig, men det er jo et uttrykk for at når Stortinget har gjort dette, så er det ikke tatt ut av et vakuum. Det er jo basert på erfaringene man har fra mars i fjor, om hva som ikke virker, og litt ulik holdning til hva man hører der ute i næringslivet. Blant disse 24 forslagene er det også ganske tydelige forslag som skal fremme aktivitet – prøve ut ordninger som gjør at man ikke sier opp, ikke permitterer, men prøver ut ordninger med bl.a. lønnstilskudd, som holder aktiviteten oppe. Det vi må anerkjenne ved denne krisen, er at den er unik. Vi har aldri hatt den før. Den er politisk iverksatt. Jeg understreker igjen: Disse tiltakene bidrar til at Norge kommer i gang raskere. Og jeg kan forsikre Trond Helleland om at dersom disse tiltakene skulle vise seg å være unyttige og ikke virke underveis, har man mulighet til å justere dem. Det sa også Siv Jensen, og det tror jeg alle forslagsstillerne er helt enige i. Vi har en mulighet i revidert, og vi har muligheter fortløpende. Men dette gir forutsigbarhet til over sommeren, og det er omtrent da vi har vaksinetilbudet. Jeg ser fram til at disse forslagene vil gjøre situasjonen litt mindre vanskelig for dem som er mest utsatt.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Her tror jeg statsministeren forstod utmerket godt hva jeg sa. Det er en pandemi. Vi sa innledningsvis at vi står sammen om strenge smitteverntiltak. Vi beskytter Norge. Det at Norge klarer seg bedre enn andre land, skal vi være tilfredse med, men ikke hvile på de laurbærene. Jeg mener Norge har forutsetning for å vente at vi skal klare det. Poenget mitt er at når arbeidsplasser der ute, arbeidsfolk og bedrifter, nå må stenges ned, er det fordi vi politisk har bestemt at det skal være sånn. Det er et smitteverntiltak. Da er poenget at disse skal gå hånd i hånd – tiltakene med krisen – de skal vare så lenge krisen varer, og de skal være rettferdige og treffsikre. Der har vi kunnet samle oss om gode forslag, hvor flertallet i denne salen endret på forslagene i fjor vår, og hvor flertallet i denne salen igjen har satt retningen for at de blir mer rettferdige, mer treffsikre, og at ingen skal stå alene gjennom denne krisen. Det har vi et politisk ansvar for, og det kan vi faktisk klare politisk.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2021-01-19:
Jeg vil få takke statsministeren og helseministeren for å ha gitt redegjørelsene. Jeg hadde tenkt å si i går at de kunne ha kommet før, og at de kan komme oftere, men taletiden strakk ikke til. Jeg tror det er bra for salen at vi har disse diskusjonene om strategi og om tiltak. Ordet «dugnad» er brukt. Det er blitt forlatt nå, og jeg tror det er riktig å forlate det. «Krafttak» kalte statsministeren det. Men det er altså en mindretallsregjering, og det er folk der ute som ifølge statsministeren er koronatrøtte. Jeg tror vi alle ser og hører det. Da er forankring her klokt. Det er tre lærdommer fra denne debatten som jeg synes det er interessant å ta med videre. Det ene er synet på varigheten av tiltak. Det er regjeringens syn at hvis disse ordningene varer for lenge, blir folk nærmest sløve – de blir sittende, de kommer ikke i aktivitet, det bremser aktiviteten. Vi mener tvert imot at når det er en varighet, gir det forutsigbarhet for bedrifter og arbeidsfolk. Og jeg gjentar: Skulle situasjonen snu, har Stortinget full mulighet til å justere tiltakene underveis. Men dette gir den tryggheten som bedriftene forteller om når vi reiser rundt – vi pleier å lytte til partene i arbeidslivet – og LO, NHO, Virke og en lang rekke organisasjoner melder det tilbake. Det andre elementet er særegenheten ved denne krisen, den er ikke til å sammenligne med noen annen. Statsministeren har rett: Viruset kommer fra naturen, og det har også truffet andre land. Men det er politisk vedtatt å stenge ned i Norge, det er politisk vedtatt å sette grenser, begrense og innføre sosial distansering. Derfor må tiltakene gå hånd i hånd, og de må vare så lenge krisen varer. Derfor mener jeg at vi skal ta med oss erfaringer fra andre kriser, men det er en særegenhet ved dette. Det er annerledes enn når bedrifter møter et vanlig problem i et marked og permitterer. Det har vi erfaringer med. Her er det altså en situasjon der bedrifter som har gått så det suser, må slutte og ønsker å komme tilbake. Da er permitteringen i et annet lys. Det tredje er tiden etter korona, som vi får håpe kan starte etter sommeren, når vi alle er vaksinert. Det er å sørge for at Norge da er i gang, med minimale skadevirkninger. Jeg sier minimale, for skadevirkningene kommer til å være der, for en del bedrifter og for en del mennesker, og for de mest sårbare av oss. Jeg vil avslutte med å si at det ansvaret vi har for å treffe tiltak som hegner om barn og unge, som hegner om den generasjonen – studenter, elever, sårbare barn – som ser de ett av seks barn som Redd Barna sier ble utsatt for overgrep da vi stengte ned i mars, må være det viktigste vi kan ta med for å hegne om folk. Klarer vi det, kan Norge komme i gang – og det skal vi gjøre. Sammenlignet med andre land har vi klart oss bedre til nå, men jeg mener at det som flertallet har lagt fram i Stortinget i dag, styrker forsvarsverket til å ta Norge på veien videre etter korona.
Trond Helleland (Høyre), 2021-01-19:
Det ser ut som det går mot slutten på debatten, men jeg har lyst til å gjenta forslaget mitt når det gjaldt voteringen – fra mitt første innlegg. Jeg har ikke fått noe svar på det, men nå er det snart votering, så da får vi høre hva flertallet sier. Nå har vi fått beskrevet i alle fall noen utfordringer som arbeids- og sosialministeren har reist. Det betyr at hvis en oversender forslagene nr. 16–24 til komité, ligger det en proposisjon der allerede, som omhandler dagpenger, permittering, osv. Dersom de ikke blir oversendt til komité, må en da gå tilbake til regjeringen, som må lage en ny proposisjon knyttet til dette. Så for både å effektivisere og effektuere det flertallet mener, mener jeg at det beste ville være å oversende forslagene nr. 16–24 til komité. Når det gjelder forslagene nr. 25–45 – og da tar jeg også med flyforslaget, som SV ikke står bak, men som det er et flertall for – ser regjeringspartiene at det er flertall for dem. Vi ønsker likevel å be om at de oversendes regjeringen uten realitetsvotering. Vi er fullt klar over at det som ligger i disse forslagene, skal effektueres, og det skal regjeringen melde tilbake på. Dersom flertallet ikke ønsker det, kan vi gjøre det veldig enkelt: Da vil regjeringspartiene stemme imot alle forslagene – ikke fordi vi er imot forslagene, men fordi vi har fått ca. fem–seks timer på å vurdere dem, og det mener vi er helt uforsvarlig med hensyn til å kunne ta stilling til så omfattende forslag. Da vil vi heller komme tilbake til det når vi får disse sakene tilbake til Stortinget til endelig votering. Da kan det hende vi vil stemme for mange, kanskje alle. Det får vi se på. Så det er forslaget mitt: å oversende forslagene nr. 16–24 til arbeids- og sosialkomiteen og forslagene nr. 25–45 til regjeringen uten realitetsvotering. For øvrig stemmer vi imot de resterende forslagene, som det heller ikke er flertall for i salen.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2021-01-19:
Det er jo ikke helt riktig at det er bred oppslutning om alt det regjeringen har gjort. I mitt innlegg i går pekte jeg på vaksinestrategien, på importsmitteutfordringene og ikke minst også på det nasjonale skjenkeforbudet. La meg forfølge det litt videre, for i sitt innlegg i går sa statsministeren at det var blant personell ved serveringsstedene at smitten var overrepresentert. Da lurer jeg på om det er forskjell på om dette personalet går til bordet og serverer en tallerken med kjøttkaker, og om de også tar med en øl i samme slengen? For det er jo det som er noe av utfordringen med det nasjonale skjenkeforbudet, at smitten er så varierende over landet. Dette representerer også en sosial dimensjon. Mange av disse lokale serveringsstedene rundt omkring i landet har lave marginer og blir rammet unødvendig hardt av et nasjonalt forbud, som kanskje ikke står helt i stil med den smitten som vi ser varierer over det ganske land.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2021-01-19:
Det var statsministeren som i går brukte tallene knyttet til overrepresentasjon av smitte hos ansatte i serveringsbransjen, så jeg refererte strengt tatt til statsministerens egne ord. Men det er selvfølgelig forskjell på puber og barer og restauranter og kafeer, og det er egentlig den distinksjonen jeg ber statsministeren om å gjøre. Vi kan altså invitere gjester hjem, lage middag, servere alkohol og hygge oss der, men vi kan ikke gjøre det under strenge smitteverntiltak ute på en restaurant. Jeg mener at hvis dette personalet representerer smitte, er det det som er problemet, ikke om de tar med seg en øl når de legger kjøttkakene på bordet foran deg. Det er det jeg ber regjeringen om å vurdere. Går det an å se for seg endringer i de nasjonale smitteverntiltakene som gir et litt større håp for en del av serveringsstedene ute i distriktene med veldig lave marginer og lave besøkstall?