Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-04-25:
Vi som bor i Norge, tenker ikke så mye over medienes betydning for ytringsfrihet og demokrati. Ytringsfriheten er en selvfølge i et demokrati som vårt. Vi som satt foran radioapparatet og sang med Prøysen, puttet 2-øringer på sparegrisen, var klistret til TV-apparatet og stirret på gullfiskene i NRK, tør nesten ikke fortelle det til våre barn og barnebarn fordi det høres ut som vi levde da dinosaurene levde. Nå flyter informasjonen ut fra utallige kanaler. I dag er det reelt to riksdekkende fjernsynskanaler i Norge – NRK1 og TV 2. Kanalene dekker henholdsvis 98 pst. og 95 pst. av befolkningen. TvNorge dekker 83 pst. av befolkningen, NRK2 ca. 80 pst. og TV3 58 pst. På regionalt nivå består fjernsynstilbudet hovedsakelig av NRKs distriktssendinger. NRK har i alt 17 distriktskontorer og i tillegg 30 lokalkontorer som leverer stoff til distrikts- og rikssendingene. NRK skal være en allmennkringkaster som skal sikre det norske folk et bredest mulig radio- og TV-tilbud. Det skal være sterkt forankret i den norske virkeligheten og bygge tilhørighet gjennom bl.a. gode distriktssendinger. NRK har sin hovedinntekt fra lisenspenger, som fastsettes av Stortinget. Det er viktig at det konkretiseres hva vi som eiere vil at NRK skal oppfylle. TV 2 stilles gjennom strenge konsesjonsvilkår overfor konkrete krav, mer enn det NRK gjør. Derfor mener jeg at Stortinget som representant for eierne, det norske folk, må sørge for at NRK fyller sin rolle. Selvsagt er vi klar over at NRK er organisert som et aksjeselskap, men vi bør kunne ha klare forventninger til den virksomheten som NRK driver – slik det faktisk også er i private bedrifter. Jeg har aldri hørt om en bedriftseier som ikke viser interesse for bedriftens daglige drift. Vi i denne sal skal selvsagt ikke blande oss inn i den daglige driften og programinnholdet – du verden, det skulle blitt spetakkel – men Stortinget og Kulturdepartementet skal kunne gi de politiske signalene, og de bør følges. Et eksempel på dette er at Stortinget har gitt uttrykk for at det skal være et distriktskontor i hvert fylke. Nå har ledelsen i NRK bestemt å slå sammen distriktskontorene i Hedmark og Oppland og i Sør- og Nord-Trøndelag. Vi har fått forsikring om at det skal bli like god dekning av lokalt stoff selv etter sammenslåingen, og faglig sett kan jeg ikke motsi dette. Den som lever, får se, sier nå jeg. Jeg vil imidlertid understreke hvor viktig den lokale profilen og forankringen er for lokalradio og -TV. Selv om Hedmark og Oppland er like fylker, har begge fylkene sine særegenheter og kulturelle forskjeller. Jeg vil derfor be statsråden, som er den politisk ansvarlige, å følge utviklingen av NRKs distriktsprofil nøye. Komiteens medlemmer, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, sier i en merknad at lokalavisen også er en viktig støttespiller for lokalt kultur- og foreningsliv. Og det bør mange, ja de fleste i denne salen, kunne skrive under på. Det er ikke mange her som figurerer i hovedstadsavisene, men i lokalavisene får vi kanskje spalteplass av og til. Det er ikke mangel på lesere eller dårlig kvalitet på det redaksjonelle produktet som er årsaken til at mange små lokalaviser og nr. 2-aviser sliter økonomisk. Nei, årsaken er at disse avisene har en kostnadskrevende distribusjon og et for lite annonsemarked, fordi annonseinntektene først og fremst går til de største og ledende avisene. Jeg vil så varmt jeg kan, slå ring om lokalavisene og nr. 2-avisene, og mener at det er helt nødvendig å gi både momsfritak for og produksjonsstøtte til dagspressen av hensyn til mangfold og lokal tilhørighet.