trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-17:
Takk, president – og så vi som ga hverandre en klem på Stortingets avslutning lørdag! Vi må klemme mer! Jeg sitter her og hører på Elisabeth Aspaker, og representanten Lien er ikke fornøyd med at jeg forlenger denne debatten, men jeg gjør det likevel, for tanken slår meg jo: Det må stå forferdelig til i norsk skole. Elisabeth Aspaker svinger høyt og kommer med en virkelighetsbeskrivelse som jeg ikke kjenner igjen fra mine mange besøk på skoler rundt omkring i landet og spesielt i mitt eget hjemfylke og i min hjemkommune. Vi gjør det bedre på de internasjonale testene, som Høyre var så veldig opptatt av da de satt i regjering. Vi gjør det mye, mye bedre. Oppgangen fortsetter for hvert år Kristin Halvorsen er kunnskapsminister. Vi er ikke i en evig konflikttilstand med elevorganisasjonene og lærerorganisasjonene. Vi innfører ikke privatiseringsreformer, som skaper to konkurrerende sektorer, betalt av det offentlige, som utarmer tilbudet innenfor yrkesfag og muligheten til å ha et godt distriktskoletilbud. Lærerne etterspør ikke Elisabeth Aspakers politikk. De vil ikke ha karakterer i barneskolen. De vil ikke ha et snevert, instrumentalistisk læringssyn, uansett hvor strengt og forfriskende det høres ut. De vil ikke ha privatiseringseksperimenter og den usikkerheten som Høyres kommuneøkonomiopplegg fører med seg. Når man driver politikk på representanten Elisabeth Aspaker-måten, ender man opp med ikke å ha noen andre visjoner enn å finne nye måter å formulere hvor ille det står til når de andre styrer. Da ender man opp med å legge skylden på kunnskapsministeren for det man tror blir dårlige resultater for Skole-Norge om morgenen, for så å prøve å ta æren for framgangen det viser seg å være, når resultatene er lagt fram på ettermiddagen, etter åtte år med SV i regjering. Til slutt er det å bemerke til Trine Skei Grande, siden hun er så opptatt av hva som er gjort de siste åtte årene, og at noe av det har tatt tid: Vi kan jo spørre lærerorganisasjonene om hvem de liker best – kunnskapsminister Kristin Halvorsen eller den regjeringen som partiene til Elisabeth Aspaker og Trine Skei Grande var en del av i fire år, før vi tok over.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-17:
La meg først si at jeg selvfølgelig deler komitelederens oppfatning av at saker som skal behandles her i Stortinget, skal være godt belyst og grundig behandlet. Det betyr imidlertid ikke at SV mener at det er grunn til å utsette behandlingen av kapittel 4. Utenriks- og forsvarskomiteen har hatt en grundig behandling av denne saken. Jeg mener at alle – alles meninger – har kommet godt til orde, både i det offentlige ordskiftet, på tv, på radio, i landets aviser, i åpen høring, i møter og i innspill til komiteens medlemmer. I tillegg til at det har vært gjennomført høring, har komiteen besøkt både Marinejegerkommandoen og Forsvarets Spesialkommando. Det har vært en grundig og redelig politisk behandling av saken i komiteen. Derfor går jeg, i motsetning til enkelte andre som har hatt ordet, ikke inn på sakens realiteter når vi nå diskuterer dette tilbakesendingsforslaget, men nøyer meg med å si at jeg merker meg at det ikke kom noe forslag om utsettelse fra opposisjonen før avgivelsesøyeblikket, og etter at det hadde vært mye oppmerksomhet rundt andre sider ved denne saken i media, som ikke er vedkommende det vi faktisk behandler i salen i dag. Anklagene om trusler og avlytting er svært alvorlige, og de høres, som representanten Myrli sa, helt hinsides ut. Det er noe Forsvaret og departementet må komme til bunns i. Men det er ikke på grunnlag av den saken at opposisjonen krever utsettelse, det er fordi en sier at beslutningsgrunnlaget er for tynt. Det skulle jeg i så fall ønske at opposisjonen hadde gitt mye tydeligere uttrykk for mye tidligere.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-17:
Det er sent, og da senkes terskelen for å tenke litt høyt. Alt vi har diskutert i kveld, er veldig viktig, og dette må ikke tolkes som kritikk av noen av dem som har deltatt i debatten i kveld – det mener jeg helt oppriktig. Jeg gjør meg noen tanker. Jeg er ganske ny i denne komiteen, jeg kom inn for litt over ett år siden. Feltet er nytt for meg. Men utgangspunktet må være at Norge er ett land. Forsvaret vårt er hele Norges forsvar. Det er et av de viktigste og tyngste spørsmål vi kan behandle i Stortinget, og det skiller seg i sitt vesen fra de fleste andre politikkområder vi jobber med. Det vi diskuterer i kveld, er investeringer som skal ivareta vår forsvarsevne i en tid da våre nærområder f.eks. øker i strategisk betydning og vil gjøre det i all overskuelig framtid. Vi har interesse av å ivareta en avspent, fredelig og primært sivil suverenitetshevdelse i nord med evnen til å forsvare oss i bakhånd. Hvordan vi da dimensjonerer og organiserer forsvaret vårt, er et spørsmål som krever mye og grundig debatt, og beslutningene vi tar, må være i tråd med våre sikkerhetspolitiske interesser. Det at beslutningsgrunnlaget vårt er en mosaikk av ulike motivasjoner og påvirkes av hvilke fylker vi representerer, og hvilke partier vi sitter her for, endrer ikke på det. I forrige uke hadde vi en redegjørelse og en debatt om Mali, sikkerhetssituasjonen, den politiske og den humanitære situasjonen i Sahel-regionen og vårt bidrag til MINUSMA. Det var en debatt med bredde, der Stortinget søkte å diskutere hele bildet og sammenhengen. Det var en veldig nyttig debatt nettopp av den grunn. Den debatten vi har nå, er kanskje den lengste og største debatten vi har hatt på forsvarsfeltet siden vi behandlet Forsvarets langtidsplan i fjor, og jeg må innrømme at både denne debatten og debatten om Forsvarets langtidsplan i fjor tok opp i seg nesten alle andre sider ved vår forsvarspolitikk enn de grunnleggende sikkerhetspolitiske premissene og utfordringene vi står overfor. Det synes jeg bare er et tankekors jeg tenkte å nevne, og det bør vi kanskje søke å diskutere litt bredere neste gang. Jeg har ikke noen konkrete forslag her og nå, men jeg har en mistanke om at flere deler min oppfatning.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-17:
President! Jeg tror jeg stemte feil.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-06-17:
Det er ikke ofte dette skjer, men i denne saken er det nødvendig. Komiteens flertall, Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, ber om at kapittel 4 i proposisjonen sendes tilbake til regjeringa. Bakgrunnen for det er at saksframlegget er svært tynt. Denne dyptgripende omorganiseringen av norske spesialstyrker er kun viet noen få setninger i proposisjonen. Stortinget må i en så viktig sak få seg forelagt et beslutningsgrunnlag hvor konsekvenser, kostnadsbilde og premisser er synliggjort og etterprøvbare. I den særdeles kortfattede saksframstillingen mangler bakgrunn, premisser og kostnads- og konsekvensanalyser. Det føyer seg dessverre inn i rekken av flere saker der Forsvarsdepartementet leverer saker til Stortinget som forringer Stortingets evne til å fatte gode beslutninger, og som forringer forsvarspolitikkens legitimitet. Det er veldig uheldig, kritikkverdig og ikke en akseptabel måte å legge fram saker på. Stortinget er avhengig av et solid beslutningsgrunnlag når vi skal fatte vedtak om anskaffelser i milliardklassen eller skal ta beslutninger med store operative og organisatoriske konsekvenser. Vi opplevde det samme i forbindelse med Prop. 110 S for 2010–2011, der Stortinget ble bedt om å fatte vedtak om kjøp av fire treningsfly av typen F-35. Det var også norgeshistoriens største anskaffelse vi da begynte på, og den ble behandlet over to spalter i proposisjonen. Da vi behandlet langtidsplanen for Forsvaret i fjor vår, opplevde vi det samme. Komiteen stilte 291 skriftlige spørsmål for å belyse saken. I begge saker kalte vi også forsvarsminister og forsvarsjef inn til høring. En slik praksis med mangelfulle beslutningsgrunnlag til Stortinget er bare mulig fordi regjeringa kan presse sakene igjennom, med regjeringspartienes flertall i salen. Også denne gangen har komiteen forsøkt å avhjelpe mangelfull informasjon ved å stille spørsmål og arrangere høring, men flertallet mener altså at saken ikke er godt nok belyst. Den uro og kontrovers som i tillegg har syntes å prege den interne prosessen som ledet fram til regjeringas forslag, er et tilleggsmoment som ikke er egnet til å inngi tillit til at alle sakens premisser og konsekvenser er belyst. På denne bakgrunnen mener flertallet at regjeringa må komme tilbake til Stortinget med en ny sak knyttet til spørsmålet om organisering av spesialstyrkene, med utgangspunkt i tiltak som rent faktisk øker den operative evnen, og hvor premisser, kostnader og konsekvenser er redegjort for på en tilstrekkelig god og etterprøvbar måte. Jeg vil også legge til at vi fra Høyres side støtter regjeringspartienes forslag nr. 3 i innstillingen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-06-17:
Det litt besynderlige er at ingen av de tallene som statsråden nå presenterer, er presentert i proposisjonen. Man kan undre seg over hvorfor det ikke har vært mulig for regjeringa å legge fram disse tallene i proposisjonen. Det er informasjon Stortinget skulle hatt, og det er informasjon vi har fått etter å ha spurt gjentatte ganger. Det er nettopp grunnen til at vi har måttet spørre. Vi har opplevd før med denne regjeringa at flytteprosjekter, omorganiseringer og andre større endringer i Forsvaret ikke er kostnadsestimert, eller at det er umulig å få svar når man stiller spørsmål. Jeg har et ganske enkelt spørsmål: Hva er kostnadene ved og konsekvensene av å ta hele denne omorganiseringen – altså totalbildet av omorganiseringen – innenfor gjeldende ressursgrunnlag?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-06-17:
Det har kommet et par viktige avklaringer i løpet av debatten. Den ene er at regjeringa har full mulighet og anledning til å sette Marinejegerkommandoen på nasjonal beredskap uavhengig av en større omorganisering av spesialstyrkene. Det syns jeg er viktig å understreke, fordi det innledningsvis fra saksordføreren nærmest ble lagt til grunn at en eventuell tilbakesendelse ville medføre at det ikke kunne skje. Det er jeg glad for at forsvarsministeren så klart har ryddet opp i. Dessuten syns jeg det er bra at flere også har gitt ros til spesialstyrkemiljøene våre. Vi har to meget sterke og gode spesialstyrkemiljøer som leverer i verdensklasse både ute – når de er i operasjoner – og også FSK/HJK når de løser oppdrag hjemme til støtte for politiet. Vi er alle enige om at det trengs investeringer i bygg, og at Marinejegerkommandoen skal på nasjonal beredskap – det legger vi til grunn. Det spørsmålet vi har stilt oss, er om den store omorganiseringen er nødvendig, og om den eventuelt gir økt beredskap. Vi har ikke sett ting som synliggjør det, og mener derfor at det ikke er nødvendig. Når vi har to så gode miljøer, må man synliggjøre en klar operativ gevinst for at det skal være verdt å gjøre en så stor omorganisering. Det er åpenbart at realitetene når det gjelder spørsmålet om QRA – Evenes–Bodø – nå begynner å synke inn over regjeringspartiene. Det er helt greit for oss. Vi syns det er bra, og skriver til og med i innstillingen at det er nødvendig å gjøre nettopp det grepet som både generalinspektøren for Luftforsvaret og Forsvarssjefen anbefaler. Det er for så vidt litt rart at ikke regjeringspartiene ikke finner det verdt å skrive om dette i innstillingen. De gjør jo faktisk en endring – når det gjelder det iverksettingsbrevet som er sendt ut – om at man forskyver etableringen av QRA på Evenes noe i tid. Jeg vil også henlede oppmerksomheten på den debatten vi hadde nesten nøyaktig for ett år siden i denne salen – 14. juni – om langtidsplanen for Forsvaret. Da ble det harselert i bredde og dybde over de partiene i Stortinget som mente at det kunne være risiko for kompetansetap, og at det kunne være problematisk å foreta flytting fra Bodø så umiddelbart. Vi ville heller få utredet et alternativ der man fortsatte QRA-en i Bodø – i stedet for i Evenes. Nå viser det seg jo at akkurat de tingene vi advarte mot, er det som skjer. Da tenker jeg at litt ydmykhet i regjeringspartiene kanskje kunne ha løst mange situasjoner.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2013-06-17:
Jeg er utmerket klar over forskjellen på hva som teknisk sett er mulig, og hva man ut fra politiske eller andre ønsker mener er optimalt. Men alt det statsråden tok opp i sitt siste innlegg, er det jo fullt mulig å få til innenfor rammen av dagens ordning med sjef spesialoperasjonsavdelingen i forsvarsstaben. Det er derfor vi mener at når man skal gjøre en omorganisering av denne karakter og størrelse, med de kostnader og det som ellers kan følge av en stor omorganisering, så må man være sikker på at man får en betydelig økt operativ gevinst ved å gjøre det, framfor å beholde det som det er i dag og, som vi også skriver i innstillingen, videreutvikle, samtrene og samarbeide enda mer mellom spesialstyrkemiljøene.
Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Komiteens leder har på en glimrende måte redegjort for litt av bakgrunnen for komiteens innstilling i denne saken. Jeg har lyst å knytte noen kommentarer til dette. Dette er en veldig viktig sak som gjelder en av de viktigste operative enhetene vi har i Det norske forsvaret. Når vi skal fatte en så pass viktig beslutning, har Stortinget behov for et bedre beslutningsgrunnlag. At man velger å behandle en organisasjonsmessig endring av denne karakter i en investeringsproposisjon, framstår som særdeles forunderlig. Når det gjelder det saksframlegget som ble presentert for komiteen: Hadde det blitt lagt fram et sånt saksframlegg i min egen kommune, hadde det blitt sendt tilbake med en eneste gang. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå at et samlet storting vil behandle det regjeringen her ønsker å behandle. Som alle i Stortinget er klar over, har det framkommet alvorlige bekymringsmeldinger som er bredt omtalt i mediene de siste ukene. Bare det burde fått et samlet storting til å heise flagget og erkjenne at det er mange faktorer som bør etterprøves mer før en beslutning om organisasjonsmessige endringer foretas. Vårt land er avhengig av en spesialstyrke som har det beste operative funksjonsnivå. Når tillitsvalgte i spesialstyrkemiljøet gir klar tilbakemelding om at konsekvensene av det som foreslås, kan rokke ved vår operative evne, skulle man tro at et ansvarlig storting forstår at denne saken krever en bredere behandling. Det er derfor vi i flertallet har anmodet om at denne delen av proposisjonen må fremmes i en ny sak, der premisser, kostnader og konsekvenser er redegjort for på en tilstrekkelig og adekvat måte. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå at de rød-grønne partiene i denne sal, som er godt kjent med de problemstillinger tillitsvalgte har påpekt, ikke tar hensyn til nettopp det. Et samlet storting hadde stått seg på å behandle Prop. 136 S som det proposisjonen egentlig er, en investeringsproposisjon, og ikke en organisasjonsendring. Det skylder vi de soldatene som inngår i spesialstyrkene, det skylder vi de tillitsvalgte som har vært meget tydelige i sine tilbakemeldinger, og det skylder vi det norske folk – fordi vi er avhengig av et spesialstyrkemiljø som er funksjonsfriskt og i best mulig operativ stand til å løse de vanskelige oppdrag som vi pålegger dem.
Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Mener statsråden at de siste ukers medieoppslag om spesialstyrkene bidrar til å styrke det norske folks og norske soldaters tro på hvordan Forsvaret ledes av deg som statsråd, og av forsvarssjefen?
Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Det er gjennom innlegg fra talerstolen gjort et poeng av at Marinejegerkommandoen skal på nasjonal beredskap og at det er et av argumentene for at denne organisasjonsendringen må skje. Da er mitt spørsmål: Mener statsråden at det ikke er mulig å sette MJK på en nasjonal beredskap uten den organisasjonsendringen som er foreslått?
Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Først har jeg lyst til å gi honnør til representanten Skei Grande, som holdt et veldig godt innlegg om ledelse og ledelseskultur. Når det gjelder det hun sa, er det noe enkelte i denne salen bør legge seg på minnet – hvis det kan være en oppfordring. Angrep er det beste forsvar. Det er tydeligvis strategien som Sverre Myrli kjører i denne saken. Det kan jeg til en viss grad forstå. Men det gjør ikke det han argumenterer med, så veldig mye bedre av den grunn. Å påstå at de tilbakemeldingene og svarene som kom på komiteens spørsmål – og komiteen stilte mange, grundige og detaljerte spørsmål – var fyllestgjørende, er en påstand som er nokså tynn. Det er gjort et forsøk her på å tegne et glansbilde. Jeg tror det glansbildet kommer til å falme. Vi er opptatt av forutsigbarhet, sa statsråden i sitt svar på mitt spørsmål. Det er nettopp forutsigbarhet Stortinget er opptatt av også – forutsigbarhet for og kvalitet på de beslutninger som fattes i denne salen. Den kvaliteten er ikke-eksisterende når det gjelder argumentasjonen for organiseringen av spesialstyrkene som det legges opp til her. Det er ingen kostnadsanalyser eller kvalitetsanalyser her. Da er den forutsigbarheten vi er avhengig av for å kunne fatte riktige vedtak her i salen, ikke til stede. Vi ønsker trygghet for at de beslutningene vi fatter, er de riktige. Vi ønsker at de soldatene som står ute i tjeneste hver dag, skal føle at den tryggheten er gjennomgående – fra denne salen og ut i den operative tjenesten de skal gjøre hver eneste dag. Vi fikk gjennom statsrådens svar bekreftet at man kan sette MJK på kontraterrorberedskap, uten at man må gjøre denne organisasjonsendringen. Det var også et argument som sakens ordfører la stor vekt på i sitt innlegg. Man ville vært veldig dårlig stilt dersom dette skulle bryte ned MJKs evne til å bidra i beredskapen – hvis man skal legge den argumentasjonen til grunn. Jeg har lyst til å snakke litt om gjenkjøpsavtaler. Det er interessant at man prøver å gjøre seg høy og mørk og vil sende en hilsen hjem om disse gjenkjøpsavtalene. Ja, det ligger som en forutsetning, men resultatet så langt er ikke til å rope hurra for og slå i bjella med. Men vi kan håpe at resultatet om noen år vil være langt bedre enn det vi ser i dag. Det er også viktig for oss i Fremskrittspartiet å si at regjeringen hele tiden har vært tydelig på at man i forbindelse med investeringsbeløpet for F35-programmet, holder de estimatene som ligger. Vi vet at det er stor usikkerhet knyttet til det programmet – dette skal vare over mange år. Å være så skråsikker som det regjeringen gir uttrykk for her, blir jo en interessant øvelse å følge i årene som kommer. Vi legger oss på minnet at det er gitt en veldig tydelig bekreftelse fra regjeringens side om at så vil være tilfellet. Men, som sagt: Fasiten kan vi ikke sette to streker under ennå. Til slutt vil jeg si: I og med at vårt første forslag falt, vil vi støtte forslag nr. 3 i sak nr. 25.
Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Ja, det er sent på kvelden. Skjermene har gått i svart, for noen har rullegardinen gått ned, og det blir en lang dag i morgen. Så jeg har tenkt å gjøre det veldig kort. Dette handler om regulering av godtgjørelse for utskrevne vernepliktige mannskaper, og det legges opp til en anbefalt økning på 1,5 pst. fra 1. juli 2013. Komiteen slutter seg til den framlagte endringen i regulativet og mener det er rimelig sett i forhold til lønnsoppgjøret. For komiteen er det viktig å understreke at det er en nedgang i antall personer som gjennomfører førstegangstjeneste, og det er viktig at de som faktisk gjennomfører førstegangstjenesten, blir vist at samfunnet verdsetter dem og den innsatsen de gjør. For komiteen er det viktig at statusen heves for dem som gjennomfører førstegangstjenesten, og vi ber derfor regjeringen fremme en egen sak om statushevende tiltak. Så har det vært et mindretall i komiteen, bestående av medlemmer fra Fremskrittspartiet, som fremmer forslag om at tjenestetillegget heves til 1G, og at dimisjonstillegget heves til 0,5G i løpet av en periode på fem år, og at det ved framtidige endringer følger justeringer av grunnbeløpet i Folketrygden.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Forslaget om felles ledelse for våre to spesialstyrkeavdelinger har vakt svært stort engasjement. Hvordan de interne prosessene i Forsvaret har vært, må andre svare for. Men hvis det er noe som helst i påstandene som er framkommet, om at det har vært brukt press og ufine metoder underveis i prosessen, er det selvsagt svært alvorlig. At noen skal ha blitt truet med telefonavlytting hvis de ikke gjør som overordnede sier, høres helt hinsides ut. Dette er svært alvorlige påstander som Forsvaret selvsagt må ta på alvor. Og er det ikke sant, er det også alvorlig – av dem som har kommet med påstandene. Jeg vil ikke gå nærmere inn i det, for saken i dag dreier seg ikke om dette. Jeg vil også holde det kontroll- og konstitusjonskomiteen holder på med, utenfor dagens debatt. Som sagt: Den svært alvorlige saken får gå sin gang – i egnede og passende organer. Det var litt om prosessen i Forsvaret. Jeg tror jeg kan si at fra denne saken kom til politisk behandling, har det vært en svært grundig behandling – en nesten uvanlig grundig behandling, vil jeg si. Forsvarsministeren har gjennomført en rekke reiser og besøk – til Marinejegerkommandoen og til Forsvarets Spesialkommando/Hærens jegerkommando, og til Haakonsvern, Ramsund og Rena. Hun og departementet har hatt en rekke møter med Forsvarets avdelinger, med tillitsvalgte og med enkeltpersoner. Etter at saken ble fremmet for Stortinget, har utenriks- og forsvarskomiteen gjennomført åpen høring med forsvarsministeren og forsvarssjefen. Komiteen har vært på besøk hos Marinejegerkommandoen og hos Forsvarets Spesialkommando/Hærens Jegerkommando, og komiteen har stilt, og fått svar på, godt over 50 spørsmål – til dels svært omfattende spørsmål og svar. Denne saken er derfor svært godt opplyst. Stortinget skulle ikke ha noen grunn til å sende saken tilbake til regjeringen. Jeg lurer virkelig på om opposisjonspartiene har tenkt nøye gjennom hva som kan skje dersom forslaget om tilbakesendelse hadde blitt vedtatt. Husk at marinejegerne som en følge av omorganiseringen, nå vil bli satt på kontraterrorberedskap, noe de ikke er i dag. Dersom saken hadde blitt sendt tilbake til regjeringen, og dermed ikke hadde blitt behandlet i Stortinget før langt utpå høsten, ville det kunnet forsinke dette. Det bør ikke Stortinget bidra til. Det er Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti som står bak innstillingen, ettersom disse partiene har flertall i utenriks- og forsvarskomiteen. Jeg anbefaler regjeringspartienes representanter å stemme imot innstillingen og forslaget om å sende saken tilbake til regjeringen.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Jeg må igjen gi et kort svar til representanten Trine Skei Grande, som hevdet at jeg hadde forhåndsprosedert i den nevnte varslersaken. Jeg vet ikke hvor mange ganger jeg sa at påstandene som er framkommet, skal tas alvorlig. Jeg brukte faktisk ganske lang tid på det i innlegget mitt, og så hadde jeg én setning hvor jeg sa noe sånt som at det også er alvorlig hvis påstandene ikke er korrekte. Nå har jeg gått gjennom manuskriptet mitt én gang til og finner ikke at jeg har sagt noe som kan tolkes slik som representanten Trine Skei Grande sa. Men hvis jeg så gjorde, beklager jeg det her og nå, for det var ikke min tanke at jeg skulle anklage varslerne. Jeg gjentar igjen: Varslersaken er alvorlig, og saken og varslerne skal behandles dønn seriøst. Representanten Ellingsen etterlyste fyldigere saksframlegg. Samtidig snakker han om at de to spesialstyrkeavdelingene skal slås sammen. Det må være grunn til å stille spørsmål ved hva representanten Ellingsen skal med tykkere proposisjoner, når han åpenbart ikke engang leser den tre fjerdedels siden han viste til i dag. Det er ingen sammenslåing av de to avdelingene. Det skal være to avdelinger, men de skal ha felles ledelse. Jeg har aldri påstått, selv om noen har sagt det, at det ikke er mulig å sette Marinejegerkommandoen på beredskap uten at det er en felles ledelse for de to avdelingene. Men jeg hevdet i innlegget mitt at en utsettelse kunne skapt utfordringer, og jeg mener at vi er på tryggere grunn hvis vi foretar omorganiseringen. Jeg er helt sikker på at det er enklere å få til å sette marinejegerne på beredskap hvis vi nå gjør de organisatoriske endringene som er foreslått. En må huske på at disse to avdelingene skal virke sammen – det er noe av tankegangen. Begge avdelingene er avhengige av det vi kaller fellesoperative ressurser, som det i dag er knapphet på: helikopterstøtte, transportfly osv. Det blir selvfølgelig enklere å få til dette hvis de to avdelingene kan trene og øve sammen og vi får til en helhetlig prioritering og en helhetlig anvendelse av ressursene. Det må være poenget: to avdelinger som kan virke sammen – bedre utnyttelse av ressursene. Jeg er overbevist om at det er den beste måten å heve statusen til marinejegerne på, i tillegg til raskest mulig sette dem på beredskap.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Komitélederen hadde en liten visitt til meg, som jeg må svare på. Det gjelder såkalt QRA og framskutt kampflybase i nord. Jeg oppfattet det slik at hun kritiserte meg for ikke å nevne saken i mitt saksordførerinnlegg. Jeg gjorde det ikke fordi jeg ikke oppfatter at det er noen uenighet om saken. Jeg kan bare slå fast det som står i proposisjonen: Det skal opprettes en hovedbase på Ørlandet, og det skal opprettes en framskutt base i nord, lokalisert til Evenes, noe som for øvrig Høyre stemte imot ved fjorårets behandling. Stortingets vedtak står ved lag. Stortinget sa ved behandlingen av langtidsplanen ikke noe om i hvilket år det skal bygges ned i Bodø og bygges opp på Ørlandet og på Evenes. Det må Stortinget komme tilbake til, noe som også står i proposisjonen. Dette er et komplisert puslespill. Når Generalinspektøren for Luftforsvaret sier til Forsvarsdepartementet at det byr på problemer å bygge ned for tidlig i Bodø, må vi selvsagt ta det på alvor. Vi må finne gode løsninger for Ørlandet, Bodø og Evenes. Men jeg gjentar: Vedtaket står ved lag. Det skal opprettes framskutt operasjonsbase på Evenes. Jeg synes det er fint at komitélederen leser mine uttalelser til avisene, men jeg synes hun også kunne lese litt om hva hennes egne partifeller sier til avisene. Ordføreren i Evenes – så vidt jeg vet, er han også fylkesleder i Nordland Høyre – Jardar Jensen, uttaler seg under overskriften: Forbereder omkamp. Han vil altså ha base på Evenes raskere og bygge ned fortere i Bodø. Dagen etter, den 7. juni, er Ivar Kristiansen ute i Avisa Nordland under overskriften «Ny regjering kan gi ny kamp». Budskapet fra Ivar Kristiansen – som til orientering er komitélederens partifelle i utenriks- og forsvarskomiteen her i Stortinget – er at han er for lengre drift i Bodø og ikke å bygge opp så raskt på Evenes. Samme dag er Ivar Kristiansens vararepresentant til Stortinget, ordføreren på Andøya, fra Høyre, ute og kritiserer og sier at det er regjeringen som legger opp til omkamp – mens Ivar Kristiansen varsler at et eventuelt nytt flertall skal legge opp til omkamp. Tre sentrale Høyre-representanter i Nordland har altså tre forskjellige budskap i tre aviser to dager etter hverandre. Jeg sier i alle fall det samme til alle avisene, selv om komitélederen ikke er fornøyd med det jeg uttaler. I denne saken stoler jeg mer på komitélederens forsikringer ved behandlingen av langtidsplanen for Forsvaret for et år sia(presidenten klubber) om at Høyre ikke ønsker(presidenten klubber) omkamp i disse sakene. Det er(presidenten klubber) ansvarlighet. (presidenten klubber) (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Jeg har i grunnen ikke noe ønske om å forlenge debatten, men Høyres talspersoner er ganske kvasse i ordbruken sin. Ivar Kristiansen påsto til og med at jeg er kryptisk. Det er mulig, det, det var i hvert fall ikke hensikten – jeg mener jeg er ganske klar i uttalelsene mine. La oss bare rekapitulere lite grann. Det var altså forsvarssjefen i sitt fagmilitære råd som foreslo at de nye kampflyene skulle driftes fra én hovedbase, og at det skulle være Ørlandet. Det var ikke noe noen satt på et mørkt bakrom på Stortinget og kokte sammen, det var forslaget fra forsvarssjefen, og et forslag regjeringen gikk for og fremmet videre til Stortinget. Men så vedtok også Stortinget – etter forslag fra regjeringen – at vi er nødt til å ha jagerfly stasjonert i Nord-Norge. Dermed ble det også vedtatt at det skulle bygges en framskutt operasjonsbase i nord, lokalisert til Evenes. Det var bakgrunnen. Jeg minner om at det var et stort flertall som vedtok at vi skulle ha én hovedbase, og at den skulle være på Ørlandet. Jeg tror til og med Høyre stemte for det, hvis jeg ikke tar feil. Vi skal ha beredskapen, vi skal ha QRA-beredskapen i Bodø til Evenes er i stand til å overta den beredskapen. Dette dreier seg ikke om hva som er best for Bodø, eller hva som er best for Evenes. Dette dreier som hva som er best for Norge, for Norges forsvar, for Norges luftforsvar og for vår beredskap. Dette er et komplisert puslespill, men jeg er helt sikker på at vi skal finne svært gode løsninger. Jeg respekterer at Ivar Kristiansen og hans fylkesleder i Høyre i Nordland kommuniserer to forskjellige budskap til ulike lokalaviser, og at en tredje sentralt tillitsvalgt i samme parti i samme fylke kommuniserer det tredje budskapet. Det er lov, og det er greit, men da går det ikke an å kritisere de av oss som har ett budskap, og det budskapet var det samme i fjor som det er i år, og det er det samme budskapet uansett hvilken journalist i hvilken lokalavis som ringer oss.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Det har vært hevdet at det er viktig å ha ydmykhet i debatten. Det er jeg helt enig i, men det er også viktig å høre etter hva som faktisk blir sagt fra denne talerstolen. Og i dag hadde jeg skriftlig manuskript under mitt første innlegg, og da sa jeg følgende – jeg leser det en gang til: «En utsettelse av behandlingen av denne saken ville etter mitt syn kunne skapt utfordringer for ønsket om raskt å sette Marinejegerkommandoen på nasjonalt kontraterrorberedskap.» Å hevde at jeg da har sagt at det ikke går an å sette Marinejegerkommandoen på beredskap hvis vi ikke foretar omorganiseringen, er rett og slett ikke riktig. Jeg hevdet i et senere innlegg at jeg tror det blir vanskeligere å få til dette uten å foreta omorganiseringen. Det er noe ganske annet. Hele poenget er jo at vi skal ha to avdelinger, men at de nå skal virke sammen. De skal trene sammen, de skal øve sammen, og vi skal bruke det beste i begge avdelingene. Hele tanken er at spesialstyrkene våre skal virke bedre sammen, og at de ressursene som begge avdelinger har behov for, kan ses i en større sammenheng. Så det er ingen som har sagt at det ikke går an å sette Marinejegerkommandoen på beredskap uten omorganiseringen, men tanken og resonnementet mitt, som jeg prøvde å framføre, er altså at jeg tror det er enklere å få det til ved at de to avdelingene virker sammen under en felles ledelse.
Kjell Arvid Svendsen (Kristelig Folkeparti), 2013-06-17:
Utenriks- og forsvarskomiteen har valgt å dele opp behandlingen av Prop. 136 S for 2012–2013 i to innstillinger. Den ene gjelder sju investeringsprosjekter, som det er enighet om å behandle i dag. Uenigheten gjelder saksbehandlingen av den andre innstillingen, som omhandler forslag til omorganisering av spesialstyrkene. Jeg skal ikke her gå inn på noen vurdering av hvilken organisasjonsform som vi foretrekker, men nøye meg med å vise til at Kristelig Folkeparti frarår at saken sluttbehandles i dag. Grunnen til det er det nærmere redegjort for i komiteens innstilling, der komiteens flertall – Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti – viser til svakheter ved beslutningsgrunnlaget. Når det foreslås en dyptgripende omorganisering av spesialstyrkene, dvs. Forsvarets spesialkommando, Hærens jegerkommando og Marinejegerkommandoen, må vi være trygge på beslutningsgrunnlaget. I beslutningsgrunnlaget må omorganiseringens konsekvenser, kostnadsbilde og premisser være synliggjort og etterprøvbare. Komiteens flertall mener at disse vilkårene ikke er oppfylt, og finner det kritikkverdig at regjeringen presenterer et så mangelfullt beslutningsgrunnlag for Stortinget. Det at saken omtales i mindre enn halvannen spalte i en proposisjon som primært handler om nye investeringsprosjekter, er en ekstra indikasjon på dette. Vi mener derfor at den beste løsningen er at regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en ny sak, hvor beslutningsgrunnlaget er mer solid, og hvor det er dokumentert klarere at tiltakene vil øke den operative evnen til våre spesialstyrker. Kristelig Folkeparti støtter derfor utsettelsesforslaget.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
La meg starte med det enkleste først: Hvis jeg under mitt første innlegg sa at man skulle slå sammen spesialstyrkene, er det selvfølgelig feil. Der har saksordfører Myrli helt rett, det burde jeg selvfølgelig ikke ha sagt. La meg også gi honnør til oppsummeringen fra representanten Storberget, som sier at det viktige nå er å ta vare på de kapasitetene vi har, og bruke dem best mulig. Det er ingen som er uenig i det, men man er uenig i metodikken man har valgt, og hvordan man har valgt å organisere det. Og så er det blitt en debatt her om historikken rundt HV-016-saken. Slik som jeg husker den, ble det en sak som kom på bordet etter at Aftenposten blåste at forsvarssjefen hadde en ambisjon om å avvikle HV-016. Og husker jeg ikke feil, var det et ekstraordinært møte i Stortinget hvor man hadde en gjennomgang av det som hadde skjedd. På nytt skal jeg gi representanten Lundteigen rett: Etter at dette var behandlet i Stortinget, ble det gjort et vedtak der man sanksjonerte det som forsvarssjefen hadde tatt til orde for. Men hele poenget var jo at det var Stortinget som gjorde det. Heimevernsloven vedtas og endres av Stortinget. Det var det Stortinget gjorde, gjennom å ha et ekstraordinært møte her. Når det gjelder oppspillet til dette, husker vi muligens litt forskjellig. Når vi snakker om budsjettering og treffsikkerhet: Det er mulig at jeg har tatt feil de fire årene jeg har sittet i utenriks- og forsvarskomiteen, men vi har da vitterlig hatt ganske mange saker hvor det har vært behov for ganske vesentlige budsjettendringer. Når det gjelder detasjementet i dag, sa jeg – sannsynligvis en annen feil som jeg sa i mitt første innlegg – at det var en endring på 30 pst. Det er faktisk en endring på 100 pst. Så treffsikkerheten er vel en smule variabel her. Jeg tror at når man skal oppsummere denne fireårsperioden, vil det være mange gode ting. Men det vil også være en del ting som handler om forsvarsministrenes måte å håndtere det på, og ikke minst om forsvarssjefens rolle. Jeg mener endringen av HV-016 er en sånn sak. Jeg mener det offentlige angrepet – gjennom å gjøre det i media – fra en forsvarsminister og forsvarssjefen på uttalelser fra noen av dem vi har i Afghanistan, ikke nødvendigvis er spesielt god ledelse. Hvis man føler behov for å korrigere kursen, synes jeg kanskje man bør ta det internt, nettopp fordi en god leder står sammen med mannskapene sine, også når det er vanskelig. Korrigering er nødvendig, men det handler om å finne en kanal der det er smart å gjøre det. Jeg mener også at saken – gjennom behandlingen av langtidsplanen og det fagmilitære rådet – viser klare nyanser mellom det forsvarssjefen ønsker seg, og det ministeren mener er mulig og klokt. Det er også sagt at den dynamikken må vi kanskje ha. Avslutningsvis, i saken om spesialstyrkene: Ikke å ha en sammenslåing, men å lage en ny enhet for dem, viser at det har vært store forskjeller i hva man oppfatter som smart. Flertallet konkluderer i dag, det har jeg respekt for. Jeg anser allikevel ikke denne saken som ferdigbehandlet.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Jeg registrerer at representanten nylig redegjorde for bakgrunnen for fagmilitært råd. Jeg tror at han har helt rett i at det var forsvarssjefen som anbefalte dette til forsvarsministeren. Samtidig er det også et faktum at det rådet forsvarssjefen fikk fra Generalinspektøren for Luftforsvaret – med basis i hva som sikkerhetspolitisk var best – ikke nødvendigvis var det samme som det som ble lagt fram som forslag fra Forsvarssjefen. Hvis man skal definere historien og sannheten, bør man fortelle hele sannheten. Når det gjelder debatten som var for ca. ett år siden – om muligheter både i nord og i sør – var det ganske mange fra denne talerstolen som påpekte utfordringer med en flytting, en utfordring som nå er blitt et faktum, fordi man forutsatte at mange av dem som var ansatt i Bodø, skulle flytte til Ørlandet eller Evenes. Det har vel ikke akkurat skjedd? Det er jo det som er problemet i dag, og som, så vidt jeg forstår, gjør at man vurderer å foreta en endring. Men rett skal være rett, og faktum skal være faktum.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Det er aldri heldig med negative presseoppslag eller negative saker. Det prøver vi alltid å unngå. Samtidig vil jeg si at denne saken – det felles virksomhetsområdet for spesialstyrkene – er et viktig tiltak. Det er et viktig tiltak for at vi skal kunne vite at vi har de ressursene vi trenger, for at vi skal kunne utvikle spesialstyrkene i fremtiden og for at vi skal kunne ha god beredskap i hele landet. Og det er faktisk det denne saken dreier seg om.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Når det gjelder investeringskostnadene, er de godt redegjort for. Det dreier seg både om Haakonsvern og om Rena. Det dreier seg om nesten 300 mill. kr på Haakonsvern og 108 mill. kr på Rena. Når det gjelder det å sette marinejegerkommandoen på nasjonal beredskap fra 1. august, har vi også beskrevet at vi kan komme tilbake til det i budsjettprosessen, men tallet er for inneværende år 3,4 mill. kr. Når det gjelder den sentrale virksomhetsledelsen, er det i stor grad en omgjøring av den virksomhetsledelsen som er der i dag. Det blir ikke de samme personene nødvendigvis – det kan bli en del av dem, men ikke nødvendigvis, for det kan bli en del andre oppgaver. Vi har også sagt at dersom det skal mer til, må det kunne tas av ressurser andre steder i Forsvaret. Det burde egentlig Stortinget være glad for at vi klarer å gjøre. Her dreier det seg om å kunne drive Forsvaret på en effektiv måte.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Jeg er enig med representanten Skei Grande i at kultur er veldig viktig, og at det er noe som man må vise i alle ledd. Jeg tar veldig alvorlig de signalene som kom om at noen ikke var tilfreds med prosessen. Andre var meget tilfreds, men noen var ikke tilfreds. Derfor har jeg prøvd å være inkluderende etter at departementet fikk denne saken fra forsvarssjefen. Jeg har reist rundt til de ulike avdelingene, snakket med tillitsvalgte og snakket med ledere. Det forslaget som vi nå har lagt frem, dreier seg riktignok om en ny virksomhetsledelse, men det er ikke en dramatisk omorganisering. De to avdelingene vil bli værende som før. Nettopp derfor har jeg prøvd å legge frem et forslag som også ivaretar de synspunktene som er kommet frem.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Det er ikke slik at det er en betingelse å gjøre en omorganisering. Men når vi foreslår denne omorganiseringen til ett virksomhetsområde, er det for å være mer forutsigbar, for å gjøre det lettere å bruke de felles ressursene på en god måte, for å kunne oppjustere, for å vite hvilke ressurser man har, for å vite hvilket ferdighetsnivå man har, for å vite hvem som kan stå på beredskap til enhver tid, og hvem som f.eks. skal ut i andre oppdrag. Det er altså slik at det er ikke bare nasjonalt beredskap disse spesialstyrkene skal gjøre. De har jo også først og fremst oppgaver for Forsvaret, men spesialstyrkene er særdeles viktig når det skjer noe spesielt, hvor de er en strategisk ressurs for en ledelse. Derfor er det viktig både å kunne utvikle dem i riktig retning og å ha god styring med ressursene.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Det er flere som har vært inne på dette med industrikontrakter, og jeg har bare lyst til å si nok en gang at regjeringen jobber veldig hardt for industrikontrakter og for at norsk industri skal lykkes. Vi er veldig privilegerte som har en veldig god forsvarsindustri. Det er ikke en veldig bred industri, men det er veldig høy kompetanse der hvor det er, og vi ser også stor internasjonal interesse, særlig for JSM og APEX-ammunisjon fra Nammo. Også på andre områder er det veldig lovende, og vi jobber virkelig hardt videre fordi vi er opptatt av at norsk industri skal få igjen for de investeringene vi gjør. Jeg har lyst til bare nok en gang å si at når vi fremskynder investeringene i kampfly, er det også positivt med tanke på industrien og det å kunne få kontrakter. Til representanten Kristiansen må jeg bare si at det er veldig viktig å understreke at Evenes er valgt som en ny base for QRA – det står fast. I tillegg, når vi ser på Ramsund, Evenes og også KJK-miljøet i Harstad, er det et godt miljø som kan utvikles videre til å gi oss enda bedre beredskap i fremtiden, både for Forsvaret og for det sivile samfunn. Både representanten Nordtun og representanten Meltveit Kleppa snakket om helikopter og simulatortrening. Det er klart at simulator er et viktig verktøy for helikopter. Foreløpig har Forsvaret en avtale med utlandet om det. Jeg har bare lyst til å si nok en gang til representanten Staahle at én ting er hva som teknisk går an når det gjelder beredskap, en annen ting er hva som er godt og fremtidsrettet. Representanten Sverre Myrli understreket veldig hvorfor det var så viktig å få satset samordnet – ikke sammenslått – på felles ressurser når det gjelder spesialstyrkene. Det er nettopp det, skal man ha spesialstyrker på en nasjonal beredskap, så skal man vite både treningsstandard, hvordan treningen gjennomføres, og at det er de ressursene som trengs også fra sivilt hold for å få dette til.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Jeg blir faktisk litt overrasket når lederen av komiteen – som er så godt kjent med Forsvaret som hun faktisk er, og gjør en kjempejobb når det gjelder både å reise rundt og å besøke Forsvaret – ikke kan se forskjell på hva som faktisk teknisk sett går an, og hva som kan være klokt og riktig på sikt. Da er det viktig at vi klarer å ha en organisering av spesialstyrkene som gjør at man faktisk kan bruke dem i fellesskap, at man kan ha en treningsstandard som man kan står inne for, at man ser ressursene under ett, og ikke minst at man bruker disse spesialstyrkene sammen når det gjelder den eksterne treningen. Det er jo det som ikke har vært gjort frem til nå, og det er det som er viktig at vi faktisk klarer å få til. Når det blir snakk om den store omorganiseringen som vi nå gjør, må jeg si at MJK skal være i Bergen, og de skal ha sin utdanning på Ramsund, som i dag. FSK skal være på Rena, som i dag. Det som er endringen, er at vi organisatorisk går ut av henholdsvis Sjøforsvaret og Hæren og til et felles virksomhetsområde, men de beholder sin tilknytning. MJK skal være lokalisert på Håkonsvern, som i dag. Attpåtil går vi til en investering på nesten 300 mill. kr for å gi dem en hensiktsmessig bygningsmasse, som de absolutt fortjener, og som er viktig for at de skal være så operative og så gode som vi har satt som mål. Det er helt riktig at kompetansetap alltid blir en diskusjon når Forsvaret omorganiserer. Da vi flyttet fellesoperativt hovedkvarter fra Stavanger til Bodø, var det også snakk om kompetansetap. FHO i Bodø fungerer i dag glimrende. Det er klart at når det gjelder flymiljøet, som er et veldig spesialisert miljø, er det viktig å ivareta dem. Derfor er det viktig å få til den nye omorganiseringen og flyttingen på en måte som gjør at vi ivaretar kompetansen, og det er vårt ansvar. Når det gjelder tilretteleggingen på Evenes, går den etter planen, og det skal vi fortsette med. Helt til slutt, for å presisere hva jeg sa tidligere: For 2014 vil denne beredskapen koste 8,4 mill. kr, og det er det tallet som er oppgitt i et svar til komiteen.
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Jeg tegnet meg på nytt fordi jeg ikke kunne la være når representanten Ivar Kristiansen ba meg gå lengre inn i garderoben hvis jeg ikke var fornøyd med denne regjeringens innsats rundt kampflyindustrikontrakter. Jeg kan for det første forsikre representanten Kristiansen om at jeg ikke har tenkt meg inn i noen garderobe – verken fordi jeg har behov for å bade eller for å stjele noens klær – men jeg kan gjerne glede Kristiansen med å komme med enda nyere eksempler enn fra da Kristin Krohn Devold var forsvarsminister. Jeg kan gå til hele stortingsmeldingen, St.meld. nr. 38 for 2006–2007, som var bakgrunn for den sittende regjeringens dokument, og som går på strategisk samarbeid mellom Forsvaret og industrien. Da innstillingen til St.meld nr. 38 for 2006–2007 var til debatt i Stortinget, sa Høyres Jan Petersen, som den gangen var leder av forsvarskomiteen: «Det ene er at jeg, som det fremgår av innstillingen, nok er av dem som er mer skeptisk til gjenkjøpsinstituttet enn det veldig mange andre er.» I innstillingen skrev Høyre videre: «Dette medlem mener det kan reises mange spørsmål til hvordan forsvarsmateriell anskaffes og særlig om gjenkjøpssystemet.» Jeg kan videre vise til at Høyre i de samme merknadene argumenterte mot å senke grensen for når det kreves gjenkjøp ved store forsvarsanskaffelser. Regjeringens forslag var som kjent å gå ned fra 75 mill. kr til 50 mill. kr. Det argumenterte Høyre imot. Det er også et faktum at Høyre ikke har nevnt ordet gjenkjøp en eneste gang i sitt stortingsvalgprogram eller i sitt prinsipprogram for gjeldende stortingsperiode, og heller ikke med ett eneste ord i gjeldende program om forsvarsindustrien. Dette gjelder da fram til nå i 2013. Arbeiderpartiet har en solid tradisjon for at store anskaffelser til Forsvaret skal bidra til økt verdiskaping i Norge. Det gjør vi både gjennom gjenkjøpsavtaler og nå gjennom det jeg vil kalle «Team Norge», der forsvarsministeren leder et team for å åpne dører i det spesielle, amerikanske forsvarsmarkedet for at norske forsvarsindustribedrifter skal kunne komme i posisjon og konkurrere seg inn i kontrakter. I tillegg kan jeg avslutte med å si at det var regjeringen Stoltenberg som fikk Norge inn i European Defence Agency gjennom en egen tilknytningsavtale i 2006, noe Bondevik-regjeringen ikke hadde lykkes med, og i dag er vi blant de mest aktive i det forsvarssamarbeidet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2013-06-17:
For ca. ett år siden valgte man, med veldig sterk begrunnelse, å legge ned Bodø hovedflystasjon. Også den gangen advarte opposisjonen om de personellmessige og økonomiske konsekvensene. Dette ble avfeiet som helt uvesentlig. Det er dessverre sånn at vi i dag godt kan si hva var det vi sa, men det hjelper ikke situasjonen for Forsvarets operative evne. Siden posisjonen har nokså mange innen kommunikasjon som sitter og jobber med sitater, er det vel kjent – med henvisning til både forsvarssjef og Luftforsvarets ledelse – at opposisjonen er like bekymret i dag som den var for ett år siden med hensyn til det kompetansetap og den personellflukt som blir et resultat av nedleggelsen i Bodø. Her har jo representanten Myrli vært nokså kryptisk. Han tar signalene fra forsvarssjef og Luftforsvarets ledelse bokstavelig og sier at nedleggelse i Bodø blir vanskelig fra 2016. På spørsmålet «Betyr det at Espen Barth Eide ikke visste hva han gjorde i juni i fjor?» fra avisen Fremover svarer Myrli: «Jeg håper da det, men det har gått ett år og planen har vist seg vanskelig å gjennomføre.» Man har i hvert fall oppnådd å frustrere det ypperste av kompetanse i Bodø pluss å frustrere lederen av Nordland Høyre, ordføreren i Evenes i Ofoten, som hadde forventninger. Det uklare nå er operativ beredskap, hvor QRA skal havne, og når den skal være operativ for fremtiden. Jeg tillot meg å sitere fra regjeringens egen pressemelding om varsleren. Jeg registrerer nå at representanten Svein Roald Hansen mener det er vanskelig og komplisert å ta vare på varslerne på grunn av departementets arkivsystem – eller mangel på arkivsystem – for e-postadresser. Svein Roald Hansen vet nok veldig godt at vi har støttet kampflykjøpet fra dag én, men vi har vært nødt til å stille mange, mange spørsmål. Bare driften av nye kampfly får en plussregning årlig på 400 mill. 2013-kroner. Disse pengene eksisterer ikke i dag. I tillegg skal man finne finansiering på en levetidskostnad på 235 mrd. kr. Det er ikke bare å knipse i fingrene for å få plass til dette innenfor de gjeldende budsjettene.