Bjørn Hernæs (Høyre), 2004-12-02:
Forsvarsministeren leder en gigantomstilling som er i rute. Stortingets ambisiøse omstillingsmål for perioden 2001–2005 er i ferd med å bli kvittert ut på en imponerende måte. Jeg synes det er grunn til å si takk både til Forsvarets politiske ledelse, til den militære ledelsen og til samtlige ansatte i Forsvaret for å ha vært med på denne imponerende jobben. At det allikevel er debatter om at vi ikke gjør nok, og at vi er i ferd med å få et svekket forsvar i Norge, har jeg lyst til å belyse med en litt annen innfallsvinkel enn den mange av dem som er opptatt av fortidens forsvar, har. For å illustrere hva omstillingen dreier seg om, har jeg lyst til å foreta en liten sammenligning av situasjonen i Forsvaret i 2001 med dagens situasjon. Under Stortingets behandling av første fase av Forsvarets radikale omstilling i 2001 gav daværende forsvarsminister Bjørn Tore Godal følgende virkelighetsbeskrivelse: «I dag bruker vi for store summer på et forsvar som ikke gir økt sikkerhet, men der gal bruk av pengene for ofte fører til at vi setter fly på bakken, legger fartøyer til kai og tærer på våre lagre.(…) Om forholdsvis få år – om vi ikke gjør noe med det(…) (…) (…) I dag, litt over tre år senere, produserer Forsvaret reell forsvarsevne, fordi både det politiske flertallet og ikke minst Forsvaret selv har vist vilje til å gjøre noe med det. I dag er situasjonen den at Sjøforsvaret seiler, Luftforsvaret flyr, Hæren er operativ, og HV er inne i en meget omfattende effektiviseringssituasjon. Uten omstilling, eller hvis omstillingen hadde gått tregere, ville situasjonen vært en annen. I tillegg til at vi takket være omstillingen har et operativt forsvar, har vi et kvalitativt langt bedre forsvar enn vi hadde før omstillingen ble igangsatt. Jeg vil gjerne gi noen eksempler på dette. Før Kosovo hadde ikke jagerflyene våre de nødvendige tekniske innretninger for å kunne operere på nattetid. Jagerflyene har nå også fått bedret evne til selvbeskyttelse, og de har fått tilført bedret luft til bakke-kapasitet, herunder også viktig målbelysningsutstyr. I dag er F-16-flyene betydelig oppgraderte og holder et høyt nivå. Det ble bevist i Afghanistan. I tillegg har jagerflypersonell fått nyttig operasjonell erfaring. Vi har rett og slett fått et kvalitativt bedre luftforsvar. Etter NATOs operasjon mot Milosevic i 1999, slet vi tungt med å sette opp den styrken som vi hadde meldt inn som vårt bidrag til KFOR. Først nærmere tre måneder etter at KFOR var fullt innsatt i operasjonsområdet, deployerte den norske bataljonstridsgruppen. Da styrken endelig nådde frem til Kosovo, skal sjefen for KFOR-styrkene, general Sir Mike Jackson, ha sagt: «What took you so long? Have you been walking?» Meldingen var selvsagt en krass kritikk av Norges militære leveringsevne, innpakket i britisk understatement. Deployeringen både til Irak og til Afghanistan viser med all mulig tydelighet at Forsvaret i de senere årene har tatt et kvantesprang når det gjelder reaksjons- og leveringsevne. Videre er vi i dag i ferd med å få en av alliansens mest moderne mariner. Verdens hurtigste marinefartøy, missiltorpedobåten Skjold, produseres nå ved Umoe Mandal, og den første av de fem bestilte fregattene er sjøsatt og døpt. Til og med lederen i LO-forbundet Norges Offisersforbund, Peter Andre Moe – han som har tatt del i den lange kampen for å få fjernet ikke bare forsvarsministeren, men også forsvarssjefen og, hvis jeg har forstått det riktig, betydelige deler av Stortingets forsvarskomite, i tillegg til å varsle rettslige tiltak på Stortinget – har uttrykt beundring over den vellykkede omstillingen. Jeg føler her behov for å sitere ham, men lover at dette ikke skal bli en vane. I VG 27. oktober kaller han omstillingen av Forsvaret for «den mest vellykkede omstillingen i norsk offentlig sektors historie». Én av grunnene til at omstillingen har vært så vellykket som den har vært, er at det har eksistert en forholdsvis bred enighet i denne salen om behovet for å tilføre Forsvaret de nødvendige midler. Jeg håper komiteens leder har rett når hun gleder seg over at denne enigheten nå synes å være bredere. Men jeg må innrømme at det er ikke udelt lyst lenger, alt vi ser. Flere partier har nå i sine alternative budsjetter forsøkt å kutte til dels drastisk i bevilgningene til Forsvaret. At SV foreslår å kutte i bevilgningene til Forsvaret, er ikke noe nytt. Denne gangen kutter de «kun» 3 milliarder kr. Jeg vet ikke hvorfor de denne gangen har moderert seg med nesten et par milliarder i forhold til tidligere år. Muligens er dette et SV som prøver å vise seg som regjeringsansvarlig. Vel, jeg tror de fleste innser at et kutt på 3 milliarder kr i Forsvarsbudsjettet er alt annet enn ansvarlig. Mer urovekkende er det at både Arbeiderpartiet og Senterpartiet foreslår alvorlige kutt. Senterpartiet foreslår å kutte 500 mill. kr, mens Arbeiderpartiet foreslår å kutte 300 mill. kr. Begge disse partiene foreslår å kutte grovt i Regionfelt Østlandet. Regjeringens forslag til forbruk på regionfeltet er 380 mill. kr, og dette får flertall takket være Fremskrittspartiet. Arbeiderpartiet foreslår i sitt alternative budsjett å kutte 200 mill. kr. En slik reduksjon i 2005 ville medføre betydelige merkostnader for Forsvaret, f.eks. til trening og kompensasjon for inngåtte kontrakter, og forsinke ferdigstillelsen med minimum et år. Det Arbeiderpartiet og Senterpartiet her foreslår, ville rive vekk fundamentet for Hærens virksomhet i Østerdalen. Arbeiderpartiet vil slå spikeren i kisten for Hærens operative virksomhet i Østerdalen. Det Arbeiderpartiet derimot vil bruke mer penger på, er verkstedet på Rena. Hærens tanks skal altså ikke trene, men stå på verksted! Alternativt må Hærens operative virksomhet som i dag er i Østerdalen, flyttes til Troms. I tillegg har Arbeiderpartiet foreslått å kutte 100 mill. kr i drift. Det er åpent hvor dette kuttet skal settes inn. Skal det kuttes flatt, 33 mill. kr pr. forsvarsgren – 33 mill. kr mindre til seilingsdøgn, 33 mill. kr mindre til flytimer og 33 mill. kr mindre til operativ virksomhet i Hæren? Jeg har lyst til å minne om at det var disse størrelsene vi snakket om da det en tid så ut til at det var fare for at deler av marinen skulle bli liggende mer ved kai enn det som var ønskelig. Det er vanskelig å se at Arbeiderpartiet følger opp forsvarsforliket fra sist vår når de legger frem slike kuttforslag i sitt alternative budsjett, og beskyldningene fra komitelederen om at Høyre bryter deler av avtalen, er helt ubegrunnet. Dette er alvorlige signaler om hva en sosialistisk regjering vil kunne bety for Forsvaret, spesielt når alle de tre eventuelle regjeringspartiene ser ut til å være skjønt enige om at det bør kuttes i Forsvaret. Snittet av de tre partienes kuttforslag er på 1 267 mill. kr. Sett i lys av dette er det forståelig at Nybakk allerede har begynt å antyde i media at Norge kanskje ikke skal ha eget luftforsvar. Hvis jeg får lov, vil jeg anbefale komitelederen at hun ser på opptaket av hva hun selv sa på TV 2. Et flertall i Stortinget støtter at det arbeides for å komme frem til en OPS-løsning for tørrdokk på Haakonsvern. Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet har i innstillingen pekt på at en OPS-løsning åpner for at en ved privat finansiering kan oppnå en større og eventuelt dyrere dokk. Det forutsettes at det offentliges andel av dokken da blir mindre enn 235 mill. kr. En OPS-løsning vil kunne gi en dokk som har større kapasitet og større kundegrunnlag. På denne måten kan en også bidra til å sikre arbeidsplasser på Haakonsvern. Det er overraskende at Arbeiderpartiet ikke ønsker en slik løsning. Noe spesielt blir det når det ser ut til at hovedargumentet mot en OPS-løsning på Haakonsvern er at disse «medlemmer ser store utfordringer knyttet til at private aktører med kommersielle intensjoner slippes inn på baseområdet». Sivile aktører er allerede på baseområdet. For øvrig er det på det rene at både militært og sivilt ansatte, samt private innleide, selvfølgelig må ha de nødvendige sikkerhetsklareringer. Enda merkeligere blir Arbeiderpartiets forsøk på å anføre sikkerhetsargumenter mot sivile aktører på Haakonsvern, når de i samme innstilling uttaler at en OPS-løsning på Rena vil være helt OK. Arbeiderpartiets synspunkt er tydeligvis ikke helt prinsipielt tuftet. Med disse bemerkninger vil jeg gjerne ta opp forslaget fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti som er tatt inn i innstillingen.