Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-20:
Jeg er glad for å få lov til å snakke til Stortinget om dette temaet, som engasjerer meg sterkt. Det er mye spennende innenfor IKT-undervisning, og noe av dette vil jeg dele med dere her i dag. Å kunne bruke digitale verktøy ble innført som en av de fem grunnleggende ferdighetene med Kunnskapsløftet i 2006. Norge var det første landet i Europa med en læreplan som koblet digitale ferdigheter med faglige mål. Dette var et svært viktig grep, som vi også ser satte tydelige spor i opplæringen. Kunnskapsløftet førte til en vekst i interessen for IKT i skolen. Tiden elevene brukte med datamaskin i faglig sammenheng, økte klart i grunnskolen i perioden 2005–2007, for deretter å flate ut. Investeringer i utstyr, etterutdanning for lærere i IKT, bruk av IKT i fagene og opplæring i trygg bruk av IKT ble prioritert. Andelen lærere som bruker datamaskin ukentlig eller oftere, er doblet i mange fag både i barneskolen, ungdomsskolen og videregående skole siden 2005. Vi vet at det er mange skoler og kommuner som systematisk har integrert IKT i fagene. Vi har allerede fått de første heldigitale videregående skolene. Kanskje er det bare et spørsmål om tid før vi også får heldigitale ungdomsskoler. Det er imidlertid kvaliteten mer enn kvantiteten som er avgjørende for når jeg er fornøyd med hvor godt IKT kan bli integrert i opplæringen. Innholdet i opplæringen i skolen styres gjennom kompetansemålene i læreplanverket. Det er lagt sterk vekt på at lærerne og skolene skal ha stor frihet når det gjelder metodevalg. Det er skolenes og lærernes profesjonelle ansvar å velge innhold og arbeidsmåter som de mener vil bidra på en best mulig måte til elevenes måloppnåelse. Teknologien gir muligheter for aktivisering, konkretisering, motivering, variasjon og relevans i fagene. Dette må vi utnytte enda bedre. Senter for IKT i utdanningen er etablert og har fått viktige oppgaver av regjeringen. Det er fordi vi har ønsket å sikre at vi har en kunnskapsbasert politikk på IKT-området, og at vi skal nå ut til sektoren med politikken. Derfor har dette senteret en pådriverrolle innenfor sitt felt. Det må være praksisnært i sin tilnærming og utforske det pedagogiske potensialet i en ny teknologi. Jeg er fornøyd med hva senteret har oppnådd i løpet av de tre årene det har virket. For eksempel har Senter for IKT i utdanningen utviklet rundt 80 nettbaserte verktøy, veiledere, rapporter og faktaark til bruk i skolesektoren. Senteret har ansvaret for et sentralt tiltak i stortingsmeldingen om ungdomstrinnet – Den virtuelle matematikkskolen – altså en matteskole på nett. I dette prosjektet er målet at innovative, interaktive og nye læringsformer vil stimulere elevene til å yte mer og få bedre resultater. Prosjektet skal rette seg både mot elever som trenger større utfordringer enn de får i den ordinære opplæringen, og elever som sliter med matematikk. Den virtuelle matematikkskolen skal være et supplement til den ordinære undervisningen og har som mål å øke motivasjonen til den enkelte eleven. Jeg var senest i går ute og så på dette. Vi har et nettverk av elever som er med på å prøve ut denne nettbaserte matematikkutdanningen for de elevene som trenger større faglige utfordringer mens de går på ungdomsskolen. Det så meget lovende og interessant ut. Det var elever som diskuterte og reflekterte rundt matematikk på et veldig høyt nivå, med en lærer plassert et sted i landet og elevgrupper fire andre steder. Når vi får dette rullet ut som et tilbud over hele landet, kommer vi i praksis til å se at her finnes det noen muligheter som er mye større enn det mange tror i dag. Det er utrolig mange skoler og lærere som er flinke og kreative i sin bruk av IKT. Senteret må jobbe både for de skolene og lærerne som er i tet, de som henger etter, og den store massen av skoler og lærere som er i midten. Spredning av erfaringer er et nøkkelord. Derfor deltar senteret både nasjonalt og internasjonalt for å prøve ut og spre erfaringer fra banebrytende måter å jobbe på, f.eks.: iTEC, Innovative Technologies for an Engaging Classroom, er et fireårig prosjekt for å prøve ut større og mindre IKT-baserte undervisningsopplegg i tusen europeiske klasserom. Nordisk prosjekt om interaktive tavler studerer hva som skjer med lærerrollen når interaktive tavler tas i bruk. Rom for læring er et moderne læringsrom som et eksempel på design av læringsarenaer med bruk av IKT, der barnehager, skoler og lærerutdanninger i samarbeid med senteret utvikler og prøver ut bruk av IKT i lek, læring og undervisning. Vi har noen klare utfordringer. For det første er det fremdeles skoler og lærere som ikke har tatt godt nok inn over seg at digitale ferdigheter er nødvendig for at elevene våre skal lykkes i samfunns- og arbeidsliv. Det viser seg at de elevene som lykkes med å bruke IKT på gode måter i skolearbeidet, er de samme elevene som lykkes i skolearbeidet generelt, og de har i hovedsak samme sosiale bakgrunn. Det betyr at lærerne må ha mer oppmerksomhet på kvalitativt god bruk av IKT for å motvirke at det oppstår nye digitale skiller. For det andre er det en utfordring at digitale medier kan distrahere elevene. Lærerne må være tydelige ledere og ha et bevisst forhold til når, hvordan og hvorfor IKT skal brukes. Klasseledelse er et viktig element i to store satsinger som Utdanningsdirektoratet har fått ansvaret for: Ungdomstrinnsstrategien, som er en skolebasert kompetanseutvikling i lesing, regning og klasseledelse den femårige satsingen for Bedre læringsmiljø. Klasseledelse i klasserom med mange datamaskiner er ikke vesentlig annerledes enn et klasserom i tradisjonell forstand. Det handler om støttende relasjoner, struktur, regler, læringskultur, motivasjon og forventninger. Vi må hjelpe lærere som er usikre i møte med teknologi, gjennom å formidle gode eksempler og praktiske tips til hvordan de kan håndtere konkrete problemstillinger. Jeg har derfor gitt Senter for IKT i utdanningen i oppdrag å utvikle nettbaserte ressurser med praktiske tips for gode regler og rutiner i klasserom med høy teknologitetthet. Bruk av digitale verktøy kan ikke og må ikke ses isolert fra andre grunnleggende ferdigheter som lesing, skriving, regning og muntlige ferdigheter. Bruk av digitale verktøy er mer enn tekniske ferdigheter. Kritisk og reflektert bruk er helt sentralt. Det handler også om kritisk kildebruk og hvilke konsekvenser uansvarlig bruk kan medføre. Kort sagt: god digital dømmekraft. Jeg står fast ved at læreplanverket og innføringen av digitale ferdigheter som en grunnleggende ferdighet er et av de sterkeste virkemidlene vi har for å sikre at elevene har den kunnskapen de har behov for etter endt skolegang. I kunnskapssamfunnet trenger den enkelte å være i stand til å se sammenhenger og videreutvikle sine kunnskaper og sin kompetanse. Digitale ferdigheter vil være avgjørende for å ruste hver enkelt for framtiden. Vurdering og vurderingsformene må også bli påvirket av læreplanverkets innhold. Digital vurdering dreier seg både om vurdering med det digitale, og vurdering av det digitale. Skolen må utvikle god praksis i begge betydningene av digital vurdering, både underveis og når standpunkt skal settes. Vi har allerede IKT-baserte nasjonale prøver, og Utdanningsdirektoratet arbeider sammen med Senter for IKT i utdanningen for å utvikle en prøve i digitale ferdigheter. Økende bruk av Internett i undervisningen har også medført at flere og flere etterspør bruk av Internett til eksamen. Vi har derfor igangsatt et forsøk med Internett på eksamen. Tilbakemeldingene etter det første året er positive. Jeg er veldig spent på fortsettelsen av dette, bl.a. fordi tilsvarende forsøk i Danmark viser at det har vært en katalysator for fagenes utvikling og gitt undervisningen et kvalitetsløft. De har fått mer effektiv undervisning, bedre muligheter for å utnytte flere av elevenes læringsstiler og en større forståelse av fagenes bredde og dybde. Læreren er svært viktig for elevenes læring, også når det gjelder digitale ferdigheter. Det betyr selvfølgelig at læreren også må ha digital kompetanse. Lærerens evne og initiativ til å våge å prøve seg fram er et godt utgangspunkt for vellykkede undervisningsopplegg med IKT. Læreren må forstå og kjenne til de arenaene elevene opptrer på, og de mulighetene som ligger i teknologien og i de digitale verktøyene. Fagmiljøene rundt lærerutdanningene representerer en kritisk faktor fordi de har ansvaret for grunnutdanningene og samtidig står overfor det meste av etter- og videreutdanningstilbudet. Det har derfor vært viktig for meg å framheve de områdene i den nye rammeplanen og de nasjonale retningslinjene for grunnskoleutdanningene. Det er veldig mye spennende som skjer i forhold til bruk av IKT i utdanningen. Det er ikke bare knyttet til at teknologiutviklingen går i en rasende fart, men også til hvordan vi tenker i forhold til undervisning. På dette området er det mange eksempler, som interpellanten også var inne på, på hvordan man ved hjelp av nye teknologier kan snu måten man jobber på i klasserommet.