trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-12-11:
Det gjelder treforedling. Senterpartiet er positivt til strømforedlingskontrakter som medvirker til en lønnsom og framtidsrettet treforedling i Norge. Det er Senterpartiets holdning. Det er en beskjeden holdning, men sjøl den beskjedne holdningen kan altså ikke Høyre og Fremskrittspartiet her gi sin tilslutning til. Jeg håper at de som er i bransjen, merker seg dette og sier fra, for det er helt avgjørende at også Fremskrittspartiet og Høyre blir med på dette for at vi skal få til resultater. Når det så gjelder jordbrukspolitikken og sjølstendig næringsdrivende bønder, er det det samme som gjelder. Høyre og Fremskrittspartiet er ut fra sin ideologi vel kjent med markedsmekanismen og vil bruke den: Når utbudet av varer ikke er tilstrekkelig, vil prisene gå opp, og når utbudet er for stort, vil prisene gå ned. Det vil de to partiene ikke gjennomføre for jordbruksnæringen. Det er avklarende. Jeg tror det her trengs en videre debatt.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg vil si til representanten Eng at Høyre slutter seg til mange av de viktige målsettingene innenfor jordbruket. Vi ønsker et aktivt jordbruk i hele landet. Vi ønsker å ha en produksjon som er på dagens nivå. Vi ønsker å ivareta kulturlandskapet. Det sier litt om situasjonen i norsk jordbruk i verdens rikeste land at gjennomsnittlig størrelse på et melkebruk er rundt 19 kyr, at gjennomsnittlig besetning på sau er rundt 90 vinterfôrede sauer, og det er helt åpenbart at vi med det overføringsnivået som vi har i Norge, uten problemer kan nå de målsettingene som Høyre slutter seg til, dersom vi legger til rette for mer framtidsrettet jordbrukspolitikk, hvor vi får større og mer effektive bruk, og hvor vi styrker eiendomsretten og gjennomfører deregulering. Så med 12 milliarder kr i subsidier og et grensevern er det fullt mulig å oppnå mange av de viktige målsettingene som vi har for jordbruket, uten at vi får den negative utviklingen som vi får med denne Regjeringen, hvor nesten ingen klarer å drive lønnsomt.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Da vil jeg benytte anledningen til å ønske Inge Ryan velkommen i næringskomiteen, og jeg ser fram til et godt samarbeid her. Hvis Inge Ryan hadde brukt fritiden også til å lese saker som vi har behandlet i næringskomiteen, f.eks. eierskapsmeldingen, ville han fått et godt bilde av Høyres eierskapspolitikk. Vi ser behovet for at staten har eierskap i noen viktige næringer, bl.a. basert på naturressurser, hvor vi sikrer hovedkontorer i Norge. Eierskapet til staten på Oslo Børs er jo rundt 30 pst. – av hele Oslo Børs. Det betyr at det er viktig for oss å unngå at staten påvirker resten av næringslivet negativt gjennom sitt eierskap, og det er viktig for oss at bedriftene får utvikle seg på en forretningsmessig god måte. Det gjør at dagens eierskapspolitikk, som er preget av uforutsigbarhet, av uryddighet og av oppkjøp som det er vanskelig å begrunne prinsipielt, gir et dårlig signal til næringslivet. Men når det gjelder dette massive nedsalget som representanten Ryan er redd for, tror jeg ikke han skal bekymre seg for at det vil være politikken i neste periode når Høyre overtar regjeringsmakten.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Først vil jeg minne representanten Lundteigen om at Høyre stemte imot jordbruksavtalen på prinsipielt grunnlag. Vi mener det er prinsipielt galt at en næring på eksklusiv basis skal kunne forhandle fram sine vilkår med Regjeringen, og at ikke Stortinget skal bestemme hvordan man bruker de midlene som går til jordbruket, og dermed heller ikke ta et politisk ansvar for utviklingen. Det sier ganske mye om situasjonen innenfor jordbrukspolitikken at representanten Lundteigen, etter to år med statsråd fra Senterpartiet, i Nationen gir uttrykk for at vi har den største krisen i norsk jordbruk på 40 år. Det forteller jo alt om hvor mislykket Senterpartiets jordbrukspolitikk er, og i hvor liten grad den faktisk er i stand til å gi næringen konkurransedyktige rammevilkår. Jeg tror ikke det er en god løsning å øke prisene på jordbruksvarer. Det som må til, er et mer framtidsrettet jordbruksopplegg med større bruk, mer profesjonell drift og en utvikling på linje med det som skjer i resten av næringslivet.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg vil stille spørsmål til representanten Ryan om hva han synes om framtidsutsiktene til norsk jordbruk. Han var jo i sitt innlegg strålende fornøyd med rekordhøye overføringer i årets jordbruksoppgjør og er opptatt av småbruksstrukturer. Men det vi ser er utviklingstrenden i jordbruket nå, er at det forsvinner tusenvis av bruk hvert eneste år. Det er ingen endring i nedleggelsestakt. Det eneste nye er at vi har problemer med å produsere norsk kjøtt i hjemmemarkedet, og særlig av sau. Det som er den lette analysen, som jeg nevnte i mitt innlegg, er at vi har gjennomsnittlige melkebruk på bare 19 kyr – i verdens rikeste land. Vi har gjennomsnittlige sauebruk på bare 90 sau. Det er klart at dette ikke er attraktivt for folk som har alternativ sysselsetting, som tar utdanning, og som ønsker å ha en framtid. Ser ikke representanten Ryan at drømmen om folkefjøset er en jordbrukspolitisk avsporing, at man trenger å satse på større og mer framtidsrettede driftsenheter?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Representanten Brekk sa ikke ett ord – så vidt jeg husker – om Regjeringens maritime politikk i sitt innlegg. Det kan vi kanskje forstå. Regjeringspartiene skryter allikevel i innstillingen av at man har en såkalt satsing på 100 mill. kr mer til maritim forskning. Det som er påfallende i denne saken, er at de rød-grønne næringspolitikerne var totalt fraværende 29. november, da Odelstinget vedtok en skatteskjerpelse på 1,4 milliarder kr hvert år for den maritime næringen og et kutt i egenkapitalen på 14 milliarder kr for norske rederier. Det er ganske åpenbart for alle som kjenner denne næringen, at en slik reduksjon i egenkapitalen vil føre til en dramatisk redusert investeringskapasitet langs kysten, og dermed til færre arbeidsplasser og mindre nyskaping. Ser ikke representanten Brekk at det blir ganske pinlig med en maritim strategi som utgjør 7,1 pst. av skatteskjerpelsene, når alle vet at summen av dette er en klar forverring av de maritime rammevilkår?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Det er liten tvil om at Regjeringens næringspolitikk er blitt en slags parademarsj i løftebrudd. Hadde det ikke gått så bra med norsk økonomi, ville dette sannsynligvis vært Regjeringens aller svakeste punkt. Det som er mest påfallende, er at de såkalt strategiske næringer har en tendens til å bli kanskje verst rammet av de endringer som Regjeringen foreslår. Statsråden var selv inne på den maritime strategien, med 100 mill. kr mer til forskning og 1,4 milliarder kr mer i skatteskjerpelse for en næring som er ekstremt frustrert over den politikken som Regjeringen fører. Vi har samtidig en reiselivsnæring som også er strategisk, og som har opplevd en totalt passiv regjering i to år, og fiskerinæringen har opplevd en rekke forverringer i rammebetingelsene. Men krumtappen når det gjelder løfter fra Arbeiderpartiet i forrige valgkamp, var kanskje løftet om et nytt industrikraftregime. Man pleide jo kontakt med de Union-ansatte nesten daglig. Jeg vil spørre: Har næringsministeren nå en aktiv politikk når det gjelder Norske Skog? Kommer det industrikontrakter? Kommer det et statlig oppkjøp? Kommer det tiltak som påvirker noe av det? Eller er det den samme politikken som har vært ført i alle år?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg vil følge opp spørsmålet fra representanten Korsberg. Det er riktig at situasjonen er veldig alvorlig. Vi har innkjøp for sikkert 280 milliarder kr for offentlig sektor. Brudd på anskaffelsesregelverket fører til sløsing, men det fører også til risiko for korrupsjon, og det skaper store problemer for næringslivet. Regjeringen har iverksatt noen tiltak, gjort en lovendring, bevilget noen millioner til klageorganet, KOFA. Men slik jeg har oppfattet signalene fra næringslivet, er det ingenting som tyder på at holdningene i offentlig sektor er blitt spesielt bedre. Tvert imot ser vi stadig vekk brudd på innkjøpsregelverket, også høyt oppe – faktisk ganske nær opptil regjeringsnivået. Har statsråden noen nye tiltak på gang, eller kan det være at signalene fra Regjeringen om at man vil øke anbudsterskelen, slik at mange av disse innkjøpene kommer under anbudsterskelen, reduserer offentlig sektors vilje til å overholde dette regelverket?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg vil tilbake til offentlige innkjøp. Hvis man leser Soria Moria-erklæringen, står det at terskelverdien for anbud skal økes opp mot EU-nivå, som er 1,8 mill. kr. Dagens terskelverdi er 0,5 mill. kr. Det betyr at man skal foreta en dramatisk endring, hvor store deler av de 280 milliardene unntas fra anbudsplikt. Det er riktig som statsråden sa i stad, at regelverket for anskaffelser gjelder både over og under anbudsplikten. Men det jo helt åpenbart for alle som kjenner til feltet, at hvis det er anbudsplikt, er det mye lettere å sjekke om regelverket har blitt fulgt, og det er mye større sannsynlighet for at kommunene følger regelverket hvis man er over anbudsgrensen. Regjeringen har nå sagt i to år at man skal evaluere anbudsgrensen på en halv million kroner. Ser ikke statsråden, ut fra den utviklingen som har vært, og det massive omfanget av regelbrudd som er på dette området, at det vil være helt meningsløst å øke opp til 1,8 mill. kr? Ser hun ikke at det at man vurderer å heve anbudsterskelen, faktisk er et veldig negativt signal å sende ut, slik situasjonen er nå?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Det er jo fristende å bemerke at representanten Lundteigen nok kunne ha stilt mange av sine spørsmål direkte til sin egen regjering, istedenfor å stille dem til opposisjonen, men jeg skal la det ligge. Jeg bad om ordet fordi jeg er blitt oppmerksom på at forslag nr. 25, fra Høyre og Venstre – det står på side 71 i innstillingen – er rammeavhengig. I henhold til Stortingets forretningsorden kan det derfor ikke behandles. Jeg vil derfor ikke ta opp dette forslaget i dag, men vil vise til finansinnstillingen, hvor dette forslaget også er behandlet. Men dette forandrer ikke sakens realitet, som er at Høyre ønsker å bidra til vekst i havbruksnæringen, både gjennom å øke produksjonsmulighetene pr. konsesjon og gjennom å tildele nye konsesjoner. Det er ikke nødvendig at Norge har spesielle, særnorske produksjonsbegrensninger basert på et politisk ønske om regulering, istedenfor å bidra til at denne viktige næringen for kysten vår kan vokse videre. Jeg synes det er påfallende at Regjeringen er passiv når det gjelder havbruksnæringen, og først og fremst jobber med å innføre nye avgifter for denne næringen. Dette kjenner man igjen fra andre områder i næringspolitikken. For øvrig registrerer jeg at også representanten Rolf Terje Klungland var innom denne debatten. Å skulle kommentere alt det Klungland sa, vil bli et langt lerret å bleke. Men når han påstår at denne regjeringen bidrar til en høyere forskningsinnsats enn det alternativet ville ha gjort, viser det at han nok lever i en litt annen politisk verden enn den jeg kjenner fra de budsjettinnstillingene som vi behandler i Stortinget. Så sa Sigvald Oppebøen Hansen at jeg mente at denne regjeringen ikke hadde en politikk for nasjonalt eierskap. Jeg vil tvert imot si at denne regjeringen har en ganske aktiv og målrettet politikk – for å svekke privat norsk eierskap. Det ser vi av finansinnstillingen, hvor regjeringspartiene stadig øker formuesskatten, noe som helt målrettet reduserer privat norsk eierskap i norsk næringsliv, og som styrker utenlandsk eierskap og statlig eierskap. Det synes jeg er en dårlig politikk. De burde heller ha bidratt til at norske bedrifter kunne eies av nordmenn. Det tror jeg ville være bra for verdiskapingen i et langt perspektiv.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg synes det er ganske fantastisk at representanten Lundteigen er godt fornøyd med Regjeringen når det gjelder industrikraftproblematikken. Der er han sannsynligvis en enslig svale i Norge. Verken ansatte eller de som har trodd på løftene fra bedriftssiden, er spesielt fornøyd med det Regjeringen har levert. Årsaken er at det å lage subsidierte kraftkontrakter strider mot EØS-avtalens forpliktelser i forhold til statsstøtteregelverket. Det visste alle tre regjeringspartiene lenge før valgkampen i 2005. Likevel drev man rene turneer ute på norske bygder for å overbevise industriarbeiderne om at hvis det kom en rød-grønn regjering, ville man levere billig kraft og sikre arbeidsplassene. Mange oppfattet det som forpliktende løfter som man stolte på. Mange av disse menneskene har mistet jobben fordi Regjeringen ikke leverte det de lovte. Jeg tror vi her skal erkjenne at vi lever med en EØS-avtale som alle tre regjeringspartiene har støttet opp om, og dermed er vilkårene gitt slik som de står i den. Ellers tror jeg regjeringspartiene hadde gjort lurt i å være litt mer nøkterne når det gjelder å referere gjennomførte løfter om en aktiv næringspolitikk, for det har det vært lite av.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg etterlyste både i mitt innlegg og i de merknader som Høyre er med på, en prinsipiell diskusjon rundt hva dette kjøpet egentlig betyr. Dessverre holdt næringsministeren et svært ullent innlegg i så henseende, kanskje mer ullent enn det som står i merknadene i innstillingen. Statsråden oppgav nasjonal forankring av nøkkelbedrifter i kunnskapssamfunnet som kriterium for å plukke ut Aker Kværner-kjøpet. Det kriteriet gjelder veldig mange norske bedrifter, og det som er interessant, er jo hva staten vil gjøre i tilsvarende situasjoner i tiden framover. Denne typen oppkjøp i nye bransjer i nye bedrifter er ikke omtalt i eierskapsmeldingen, og her er det potensielt snakk om oppkjøp i milliardklassen i mange bedrifter, hvis man skal tro at dette er noe som næringsministeren har tenkt å drive med i tiden framover. Hva med Aker Yards? Burde staten gått inn der? Hva med Orkla, hvis de kommer i bevegelse? Bør staten gå inn der? Er dette en enestående enkeltsak basert på innfallsmetoden, eller er dette en ny arbeidsmetode som næringsministeren vil bruke i næringspolitikken?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-12-11:
Jeg synes statsråden har en veldig merkelig atferd i denne debatten. Han fikk nettopp et spørsmål om hvorvidt dette kjøpet er et engangstilfelle basert på innfallsmetoden, eller om kjøpet er en ny arbeidsmetode i næringspolitikken der statsråden vil kunne kjøpe seg inn i selskaper som han oppfatter som nøkkelbedrifter i kunnskapssamfunnet. Det er mange selskaper i Norge som er nøkkelbedrifter i kunnskapssamfunnet. Spørsmålet er om statsråden nå etablerer oljefondet som en ny næringspolitisk mekanisme, som gjør at han kan gå inn i et hvilket som helst selskap som kan defineres som en nøkkelbedrift i kunnskapssamfunnet. Til svaret på replikken fra representanten Kongshaug vil jeg si at det er et faktum at Røkke kontrollerer ca. 60 pst. av Aker-systemet. Så vidt jeg forstår, var det dette systemet som fikk de 5 milliarder kr som statsråden betalte ut i denne sammenheng. Det var ikke et irrelevant spørsmål. Det som er det prinsipielle her, er om dette er en ny arbeidsmetode i næringspolitikken, eller om det er en engangssak basert på innfallsmetoden.
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Slik eg kjenner Høgre, er det fyrst og fremst partiet for sjølvstendig næringsdrivande. Høgre prøver å gi inntrykk av å vere eit ansvarleg parti, eit parti som folk kan stole på. Næringsaktørane treng økonomisk stabilitet. Men representanten Hansen var eigentlig lite inne på kva betydning landbruket har i Noreg, og han sa svært lite – eg hadde nær sagt: Då lyset begynte å lyse, kom han til det for mange av oss viktige området. I sitt alternative budsjett kuttar Høgre overføringane til landbruket med 1,9 milliardar kr, 33 000 kr pr. årsverk. Det er ut frå ei framforhandla avtale, og eg lurer på korleis kutta skal verke for bonden i år 2008 dersom dette hadde blitt ein realitet. Det blir rimeleg å spørje: Er det rett og slett eit fyrste steg nærare Framstegspartiet sin raseringslandbrukspolitikk?
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Mattilsynet har ei viktig rolle. Eg er glad for grep statsråden har gjort for å få straumlineforma meir dei fire tilsyna som var tidlegare. Ting må gå seg til, og det tek tid, men fokuset på rettleiing og kontrollar opp mot vidareforedling og serveringsplassar bør stå i fyrste rekkje. Det er i alle fall det eg høyrer, når eg som forbrukar lyttar til det folk seier dei manglar. Bønder har trass alt nokså ofte besøk av veterinæren, som både ser og kan rapportere. Mattilsynet, som er omtala nokså mykje i budsjettinnstillinga, fekk eit kutt på 100 mill. kr i samband med vedtaket i 2003 – samanslåinga av dei fire tilsyna skulle gi administrative kostnadsgevinstar. Eg finn likevel grunn til å minne om at særskild omstillingsløyving har vore gitt rundhanda. 427,5 mill. kr er prislappen. Vi ventar alle på at smileordninga kjem på plass, som eit kvalitetsstempel på gode serveringsplassar der alt er godkjent. Så til eit nytt kapittel i årets budsjett. Hestenæringa har i fleire år bede om å få kome inn i eit moms- og skatteregime. No har Finansdepartementet og Landbruksdepartementet eit arbeid på gang for å legitimere ei næring som bed om det sjølv. Det er ikkje kvardagskost, men det er gledeleg. Elles har vi gått mange rundar på kirurgisk kastrering av smågris i arbeidet med årets budsjettinnstilling. Det dreier seg om smak av råne av hanngrisen. Noreg har brukt utruleg store summar på forsking, men har ikkje lykkast i å få bukt med det så langt. Eg håpar at EU skal lykkast i sitt prosjekt, og at vi då kan ta i bruk den forventa vaksinen som dei no har under utprøving. Så nokre ord om reindrift. Det er vedteke ei ny lov, som må gi betre verktøy for reindriftsadministrasjonen. Vi har framleis overbeiting på delar av Finnmarksvidda. Slaktevekta er langt høgare i andre delar av landet der reinbeita og reintalet står i forhold til kvarandre. Eg sat i næringskomiteen òg i 1993–1997. Eg har ei kjensle av at problema er heilt like enno. No forventar eg at ting begynner å skje. Verktøyet har dei fått, vedtak må gjerast og kontrollen med reelle reintal må innskjerpast. Arbeidarpartiet tek bondens arbeid og produksjon på alvor. Vi har sett ned eit landbrukspolitisk utval med stort mangfald. Vi ser no at tilliten til Arbeidarpartiet sin politikk har fokus på dei som lever av primærproduksjonen, men òg av næringsmiddelbedriftene sine vilkår inn i ei ny tid. Det borgar for ei framtid òg innan norsk landbruk.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
I innstillingen uttrykker Kristelig Folkeparti stor bekymring for situasjonen i norsk fiskerinæring, og mener at Regjeringen ikke gjør en god nok jobb med å sikre gode rammevilkår for næringen. Lønnsomhetsanalysen for fiskeriene, som ble publisert i forrige uke, viser imidlertid at lønnsomheten i næringen er svært høy, på linje med tidligere toppår, og at fiskerienes bidrag til verdiskapingen øker – driftsmarginene i næringen har steget jevnt og trutt. Fastholder representanten Sørfonn at situasjonen for norske fiskerier er dyster?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-11:
Det er jo opposisjonens jobb å drive konstruktiv kritikk av Regjeringens budsjettforslag. Delvis ser vi det også i form av svartmaling. Jeg merket meg en setning i representanten Sørfonns innlegg, der han sa at ressursene til SkatteFUNN og næringsrettet forskning ikke blir økt i dette budsjettet. Jeg har lyst til å kommentere det på det viset at meg bekjent har forskningsbevilgningene over NHDs budsjett økt med 520 mill. kr siden 2005. Det er en økning på 37,5 pst. Bevilgningen i 2008 er foreslått til 1,8 milliarder kr, en økning fra året før på 5 pst. Jeg vil gjerne ha representanten Sørfonns kommentarer til de endringer som her er foreslått, sett i relasjon til den påstanden som kom i innlegget.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-11:
Jeg tror det er en særdeles interessant utvikling vi nå ser i verdensmarkedet, noe som også understrekes av spørsmålet fra representanten Hans Frode Kielland Asmyhr: Mange utviklingstrekk når det gjelder landbruksproduksjonen, har endret seg i løpet av det siste året, det er en økende etterspørsel etter matvarer, og det er – som en følge av det – prisøkninger verden rundt. Det må også – som jeg sa i innlegget mitt – kunne få konsekvenser for norsk landbrukspolitikk og for norske matvarepriser. Vi er opptatt av at vi skal sikre rammevilkårene for landbruket i framtiden. Vi er opptatt av at vi skal øke inntektene i landbruket. Da må både budsjettmidler og prisvirkemidler brukes i framtiden. Vi er her opptatt av at vi skal bruke det eksisterende forhandlingssystemet, og vi skal bruke landbruksavtalens virkemidler. Det er det som vil være grunnlaget for å gå videre når det gjelder å øke landbrukets inntekter i framtiden.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-11:
Det som representanten Torbjørn Hansen ikke nevner med et eneste ord, er at den framtidige rederiskatteordningen som nå er vedtatt, innebærer en klar forbedring og en videreføring av en positiv og aktiv politikk overfor rederinæringen. Det har vært det viktigste i den saken. Så er det riktig som representanten Hansen understreker, at det er satt av 100 mill. kr til en maritim satsingspakke, delvis til forskning og delvis til andre tiltak. Det oppfatter vi er godt tatt imot i næringen. Når det gjelder overgangsordningene for rederiskatten som nå er vedtatt, som vil innebære at vi tar inn 1,4 milliarder kr i skatt fra næringen, har det vært en komplisert sak for Senterpartiet. Vi har lagt dette kompromisset i botn. Vi har gått inn i saken med andre løsninger, som vi har understreket tidligere, men vi går fullt og helt inn for den ordningen som her er lagt på plass.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-11:
Jeg vil minne representanten Kongshaug på at mitt hjemsted er ganske betydelig langt unna Ørland og Bjugn. I Ytre Namdal er det stor investeringslyst og interesse for å videreføre melkeproduksjon. Det eksempelet som representanten Kongshaug her understreker fra Ørland og Bjugn, og også eksempler fra andre deler av landet som viser det motsatte, viser at det er store ulikheter distriktene imellom når det gjelder hvordan en ønsker å drive landbruket videre. Investeringslysten er tydeligvis også veldig forskjellig. Det som er farlig nå, er at mange større melkebruk på Ørland blir vurdert lagt ned – det er blitt meg fortalt. Det er kritisk for oss. Vi er nødt til få rammevilkår for landbruket som ivaretar dem. Vi jobber også videre med det framover. Når det gjelder spørsmålet om tidligere regjering og tidligere landbruksminister kontra nåværende, er mitt utgangspunkt at endringer ikke skjer så fort. Vi ser at en politikk som er implementert av tidligere regjeringer, også har konsekvenser nå. Men bare å skylde på tidligere landbruksminister er ikke helt riktig å gjøre.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-11:
Jeg la merke til at representanten Øyvind Korsberg tydeligvis ønsket å sette fart i debatten med innlegget sitt, der han etterlyste min holdning til NOx-avgiften. Han sa at det var kun kommentert i valgkampen, at det ikke ble snakket noe om det i salen her. Han sa at det var «frekkhetens nådegave» og «dobbeltkommunikasjon». Det var sterke begreper som ble brukt om mine synspunkter og mine uttalelser i den forbindelse. Først har jeg lyst til å si at jeg er litt overrasket over at Øyvind Korsberg kommer med påstander om at det ikke har vært nevnt i salen her. Da kan han absolutt ikke ha vært til stede da jeg holdt innlegget mitt tidligere i dag. Der sa jeg klinkende klart – og jeg skal referere det på nytt: «Jeg forventer at de forhandlingene som nå er i sluttfasen, vil innebære at det kan etableres en forpliktende miljøavtale med staten, for å redusere NOx-utslippene. Forhandlingene har tatt lang tid – for lang.» Det er viktig at de nå sluttføres raskt, både for å avklare næringslivets rammevilkår og for å sikre legitimitet for ordningen. Jeg er overbevist om at vi finner fram til løsninger gjennom de forhandlingene som føres. Forhandlingene har vært vanskelige, men de vil føre til resultater, det er jeg ganske overbevist om. Så det at jeg ikke har kommentert dette her i salen, at jeg ikke har nevnt det, er – la oss si det på den måten – feil fra representanten Korsbergs side. Så har jeg også lyst til å nevne et par andre elementer som er viktige. Representanten Tord Lien kom inn på skog og verdikjeden for skog i forbindelse med de signalene som vi nå har fått fra Norske Skog om endringer i den strukturen de kommer med. Jeg har bare lyst til å understreke at for Senterpartiet er det klinkende klart at vi ikke kan akseptere at vi fjerner den industrielle foredlingen av skog i framtiden. Denne verdikjeden, som er særdeles viktig, og som jeg oppfattet også Tord Lien var enig i var særdeles viktig både i Trøndelag og på Østlandet, der det er store skogressurser, må vi sikre i framtiden. Det betyr at vi er nødt til fra det offentliges side å sørge for at vi har rammebetingelser som fungerer bra nok. Men da må også industrien opptre redelig. Poenget er at man kan ikke på den ene siden, som i 1997, si at de har fått kraftkontrakter som sikrer framtidig industri, for i neste omgang – som de nylig har gjort – å avvikle formålet og si at de ønsker å selge denne kraften internasjonalt, fordi det ikke er lønnsomhet i norsk produksjon. Det må være en sammenheng også fra industriens side. Vi skal jobbe for å legge til rette for gode rammebetingelser, vi skal jobbe for å legge til rette for et kraftregime som fungerer godt for industrien.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-12-11:
Først til havbruksnæringen: Fremskrittspartiet, ved representanten Tord Lien, etterlyser her en endring i MTB, altså den begrensingen som går på miljørammene for produksjon. Fiskeriministeren har sagt at det skal deles ut nye konsesjoner etter hvert. Vi støtter dette siste veldig sterkt. Men poenget med å kunne dele ut nye konsesjoner for å imøtekomme etterspørselen i markedet, er at vi da kan være med på å sikre små og mellomstore havbruksbedrifter. En økning av MTB nå vil være en omfordeling i favør av de største og mest produksjonsintensive bedriftene. Der er vi prinsipielt uenige med Fremskrittspartiet. Så til matvareprisene: Vi registrerer at verken Fremskrittspartiet eller Høyre ønsker å øke prisene til gårdbrukeren, til bonden. Vi registrerer at de ikke vil gi noen signaler i den forbindelse. Det er det greit å ta med seg for dem som lever av denne næringen. Samtidig opplever vi at det er disse to partiene som angriper den inngåtte jordbruksavtalen med betydelige kutt. Konsekvensene av deres politikk vil helt klart være en rasering av norsk landbruk.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
I Bondebladet den 6. desember er det vist til en undersøkelse fra hjemtraktene til representanten Brekk. Der står det at «hver tredje melkebonde i Ørland og Bjugn vet at han ikke slutter i løpet av de neste fem årene». Altså lurer to av tre melkebønder på å slutte. Videre i artikkelen står det at for «tre år siden ville bøndene i Ørland og Bjugn investere», men nå har de mistet gnisten, og lysten til å investere i landbruket er borte. Vi har også uttalelser fra lederen av Hedmark Bondelag. Han sier at han «reagerer kraftig på at nåværende landbruksminister Terje Riis-Johansen prøver å skyve skylda over på tidligere landbruksminister Lars Sponheim». For tre år siden var det Lars Sponheim som var landbruksminister. Da var det optimisme og investeringslyst blant de bøndene jeg viste til. Er det slik at representanten Brekk mener at det er den som var landbruksminister for tre år siden, som har skylden for at det nå ikke er optimisme, slik det var den gang?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
En må ha ordninger som passer for den tida en er inne i. Selv om en ordning er innført, kan en ikke fortsette med samme ordningen, når en ser at betingelsene rundt har endret seg. Når lønnsøkningen for sjøfolk som har nettolønnsordninger, har økt med 30 pst. og vi måtte justere budsjettet med nesten 4 mill. kr for den lønnsøkningen, skjønner vi at det ikke er nødvendig med en nettolønnsordning for å skaffe billigere arbeidskraft, for rederne har evne til å betale den arbeidskraften. Venstre synes det er på tide å se på den ordningen, ikke minst i forhold til konkurransen med andre næringer. Norsk fiskerinæring skriker etter dyktige arbeidsfolk. De har tapt 2 000 fiskere bare til offshore-næringen de siste årene. Dette er helt klart en konkurransevridning som er veldig uheldig. Jeg tror det er på tide å revurdere hele nettolønnsordningen.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Først til forholdene for Norske Skog. Det er en mer sammensatt sak enn bare kraftkontrakter. Men Venstre står for at det er viktig å ha rammebetingelser som gjør at norsk industri kan overleve i en internasjonal konkurranse, ikke minst ut fra det høye lønns- og prisnivået vi har fått i Norge. Derfor har Venstre en rekke tiltak i sitt alternative budsjett, som bedrer rammevilkårene for norsk industri. Når det gjelder landbruket, er jeg enig med representanten Lundteigen som sier at vi ikke skal fokusere så mye på det som har vært før, men se framover. Det har jeg prøvd å få fram i mine innlegg. Men Lundteigens partifelle, statsråden, viser fortsatt tre år tilbake i tid når det gjelder landbrukspolitikken. Det er feil, vi må se framover og heller modernisere.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Spørsmålsstillerens framstilling her er ikke helt riktig. Et jordbruksoppgjør for 2006 innebærer også målpriser som gjelder fra 1. juli 2006, så det jordbruksoppgjøret som ble framforhandlet for 2006, har også ingredienser som virker inn på inntektsutviklingen. Men det er riktig at rammeavtalen ikke gjelder for 2007. Men det viktige oppe i dette er at en nå fokuserer på modernisering av landbruket, ser på på hvilke områder det går an å skape optimisme og gnist igjen – nettopp ved å gå inn og se på regelverket og la bøndene og næringsutøverne få noe mer armslag for å kunne investere og ikke føle at alt er detaljregulert. Det vil ikke skape kreativitet og optimisme, det ser vi også fra andre næringer.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Regjeringen og regjeringspartienes representanter har uttrykt stolthet og høylytt glede over de såkalte forbedringene av de sosiale rettighetene for selvstendig næringsdrivende. Rett skal være rett, det er et lite skritt i riktig retning – også i Venstres retning. Men måten det er gjort på, er ikke Venstre med på. Det blir i realiteten som om man øker egenandelene i helsesektoren med 95 mill. kr, og så legger man 60 mill. kr tilbake til helse, og så tror man dermed at man har fått en bedre helsepolitikk. Vi vet alle at slik er det ikke. Mener næringsministeren virkelig at det er en forbedring av situasjonen for de selvstendig næringsdrivende når disse må betale 95 mill. kr for ytelser som koster det offentlige 60 mill. kr? Hvorfor støtter ikke Regjeringen Venstres forslag til endringer, som virkelig ville bedre de sosiale ordningene for de mange gründere og kvinnelige selvstendig næringsdrivende?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Vi er i en ny situasjon når det gjelder norsk landbruk, med tanke på at før har vi hatt overproduksjon, reguleringer, omsetningsavgifter osv., mens vi nå er inne i en fase der det er for lite produsert mat i dette landet i forhold til markedet. Det er også signaler om at det er flere som vil slutte i næringen. Det er mange årsaker til det, og det er sammensatt, selvfølgelig. Det er også en fare for at det kan bli produsert mindre mat på de arealene vi har. Vi har vært så heldige så langt at eksisterende gardbrukere har tatt over de arealene som har vært i produksjon. Jeg spør: Er statsråden enig i at det er en ny situasjon? Hadde det ikke vært fruktbart om statsråden kom med en sak til Stortinget der vi kunne diskutert jordbrukspolitikken ut fra den nye situasjonen, og også tatt med den nye situasjonen i forhold til WTO? Jeg forventer ikke at han kommer med en melding – det har vi ikke tid til, men rett og slett en sak med en invitasjon til en bred politisk debatt i Stortinget om landbrukspolitikken?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Det er betydelig uro i fiskerinæringen og blant de partiene som er opptatt av føre var-prinsippet, over at oljerelatert virksomhet brer seg på stadig nye områder og inn på tradisjonelle områder for fiskerinæringen. En av aktivitetene der er bl.a. seismikk og undersøkelser som eventuelt forstyrrer fisken og gytevandringene. Fiskarlaget har krevd stopp i de pågående seismikkundersøkelsene i Barentshavet, men fristene er blitt forlenget gjentatte ganger. Vi er veldig urolige for at fiskens gytevandring blir forstyrret. Det blir stadig mer oljeleting, men vi har for lite kunnskap om konsekvensene av seismiske undersøkelser. Vil statsråden prioritere å ta et krafttak for at det skal bli bevilget penger til forskning, slik at vi kan få mer kunnskap om konsekvensene av seismikk og fiskens levekår?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Vi har tidligere vært inne på at det er en ny situasjon for norsk landbruk, og uansett ny WTO-avtale eller ikke vil situasjonen innen norsk landbruk og foredlingsindustri bli preget av internasjonale forhold. Det er en kjent sak at alle næringer utvikler seg best i konkurranse med andre, og mangel på konkurranse fører til sløvhet og mangel på kreativitet. Det er vel også slik at vi er enige om at det er ulikt nivå når det gjelder innovasjonsgraden innenfor landbrukstilknyttet foredlingsindustri og virksomheter. Spørsmålet mitt til statsråden blir da: Mener statsråden det er tilstrekkelig konkurranse innen landbruksrelatert virksomhet, og mener statsråden også at en bør være forsiktig med å overprøve Konkurransetilsynets avgjørelser på disse områdene?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-12-11:
Dagens debatt har ikke gjort det noe klarere for meg hva som egentlig er poenget med det statlige oppkjøpet i Aker Holding. Muligens er det et skulderklapp fra LO til statsråden og symbolpolitikk om såkalt aktivt eierskap. Min påstand er at en rekke spørsmål fortsatt står ubesvart – det være seg hvilken innflytelse staten faktisk har over de eventuelle disposisjonene majoritetseierne i selskapet vil måtte ønske å gjøre i framtiden, men òg hva det egentlig er som ligger bak det statlige oppkjøpet. Jeg ber derfor statsråden svare på hvorfor det var viktigere å bruke nesten 5 milliarder kr på en minoritetspost i Aker enn på andre selskaper, og om ikke statsråden mener at Statens pensjonsfond ivaretar investeringsrollen i norsk næringsliv godt nok, siden staten må gå inn med en ekstraordinær eierpost i en stor privateid bedrift.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Etter å ha avlagt Marx et besøk la vi merke til at representanten Kongshaug bekreftet at Venstre, nå som før, vil avvikle nettolønnsordningen for sjøfolk. Dessuten har de så stor omsut for rederistanden at de synes at rederne bør få slippe å innfri den opparbeidede skattegjelda som de har. I sum vet vi at dette vil gjøre rederne rikere, det vil resultere i en betydelig utflagging, og norske sjøfolk kommer til å bli erstattet av utlendinger med lavere lønninger. Mitt spørsmål er: Er dette å anse som en forlengelse av Venstres syn på arbeidsinnvandring?
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Som vi hørte forrige taler referere til, har næringskomiteen denne høsten brukt mye tid på spørsmålet om kastrering av smågris. Derfor vil jeg lede oppmerksomheten hen mot et annet men neglisjert spørsmål, nemlig utviklingen av hestenæringen i Norge – og sånn sett kan vel dette betraktes som en hilsen hjem. Jeg må tilstå at min kontakt med hestenæringen stort sett har begrenset seg til noen sjeldne besøk på Jarlsberg Travbane – uten spesiell økonomisk gevinst, må jeg tilstå. Men jeg har etter hvert skjønt at hestenæringen, som selv har ivret for sin hvitvasking, kan få stor betydning. Jeg er derfor svært tilfreds med at Regjeringen nå legger opp til at «hestehold med rimelige utsikter til økonomisk overskudd», som det heter, nå skal behandles som annen næring i skatte- og avgiftsmessig sammenheng. Hestenæringen har arbeidet for dette uten å få gjennomslag før nå. Jeg vet ikke om sjampanjekorkene nå smeller på landets trav- og galoppbaner, men gleden er i hvert fall stor i næringen, som har et ganske stort vekstpotensial, og som allerede bidrar sterkt til å øke mangfoldet i norsk jordbruk, ikke minst i mitt eget fylke, Vestfold. I dag er det 4 500 heltidsarbeidsplasser i hestenæringen. Omsetningen i travsporten løper opp i 3 milliarder kr, og i tillegg kommer 1 milliard i andre deler av hestenæringen. Norge følger jo etter Sverige på dette området, og der er hestenæringen nå en hvit og velregulert næring, med gode distriktsarbeidsplasser, ikke minst for kvinner. Det omfatter også beslektede virksomheter, som fôrproduksjon, veterinære tjenester, transport og utstyrsproduksjon. Jeg ønsker hestenæringen velkommen som en viktig del av norsk landbrukspolitikk.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Representanten påstår at en engasjert konsulent som skulle bidra i prosessen, har sluttet i protest mot statsråden, La meg si at det har ikke tilflytt meg noen slik informasjon i det hele tatt. Det har vært uenighet i forhold til den avdelingen han jobbet i i departementet, og det er faktisk noe annet. Tvert imot er engasjementet til både statsråden og Regjeringen omtalt som nyskapende i forhold til det som var i den forrige regjeringen, ikke minst fra reiselivsmiljøer, utenom den ene representanten som Korsberg nevnte. Når det gjelder reiselivsstrategien har vi jobbet bredt og hatt seminarer rundt omkring i hele landet, for vi tar næringens kunnskap på alvor, i tillegg til den kunnskapen vi har selv, og den kunnskapen Innovasjon Norge har. Når det gjelder alle virkemidlene som legges inn i strategien, er de til behandling i forbindelse med statsbudsjettet, derfor er de gjenstand for debatt. Men vi følger opp det vi sa i Soria Moria-erklæringen om at Regjeringen ønsker å legge fram en regjeringsstrategi på de sentrale satsingsområdene. Det er det som kommer til å skje den 18. desember, og Korsberg kan glede seg: Det blir bra!
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Oppfattet jeg det riktig, at spørsmålet til slutt endte opp med Norske Skog? – I så fall vil jeg svare på det. Når det gjelder industrikraftregimet, vet representanten utmerket godt – det er omtalt en rekke ganger av olje- og energiministeren, som har ansvaret for kraftforsyningen her i landet – at vi jobber tett med det for å finne gode løsninger både for Norske Skog og andre. Men hvis spørsmålet først og fremst gjaldt Norske Skog, er jo situasjonen for Norske Skog at det er og har vært en privateid bedrift. Norske Skog har faktisk skrevet opp sin egen verdi på bakgrunn av at det er mulig å selge den kraften de har rett til, til en høyere pris enn det de betaler for den. Det tyder ikke på at det i første omgang er kraftsituasjonen som er problemet for Norske Skog. Tvert imot, for Norske Skog er det en utfordring at verdensmarkedet for avispapir er redusert. Det er altså ikke først og fremst et eierproblem, det er et markedsproblem som resultat av tidligere valgte strategier, der jeg kunne sagt mye om hva jeg mener. Men vi forholder oss altså til det og blir løpende orientert om situasjonen av Norske Skog, for vi er selvfølgelig opptatt av den som en del av verdiskapingen av norske råvarer. Det er altså slik at det først og fremst er eierskapsspørsmål, som representanten nevnte, som er problemet for Norske Skog.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Representanten refererer til begrepet industrikraftregime. Det er ikke omtalt i Soria Moria-erklæringen. Det er en løsning på industrikraftproblemet som er omtalt i Soria Moria-erklæringen. Det jobber olje- og energiministeren kraftfullt for å få til. Det går òg fram av eierskapsmeldingen, som representanten Sørfonn tidligere har omtalt som ganske bra. Én av de mulighetene vi har, er at Statkraft, som er statlig heleid, skal ha større ambisjoner når det gjelder å inngå kommersielle, men gode industrikraftkontrakter framover. Det vil være én av de tingene som kan bidra til å gi langsiktighet for næringslivet i Norge i framtiden. De sakene representanten Sørfonn omtaler, blir altså fulgt opp. Jeg må tillate meg å si at jeg registrerer av innstillingen fra komiteen at alle partier – også Kristelig Folkeparti – ønsker å bruke mindre midler på næringspolitikk enn det Regjeringen foreslår, selv om det er økninger på enkeltposter. Jeg tar det som et uttrykk for at denne regjeringens næringspolitikk er veldig offensiv, også i forhold til opposisjonens ønsker om å plusse på enkeltposter. Men helheten er altså veldig offensiv.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
For det første en liten reservasjon i forhold til at Regjeringen skulle gå et lite skritt i Venstres retning. Jeg vil heller si i venstreretning. Jeg føler meg mer bekvem med det. Når det gjelder de sosiale ordningene, som ble nevnt her, er jeg veldig fornøyd med at vi gjør det mer likeverdig for selvstendig næringsdrivende i forhold til det som har vært situasjonen for folk som har vært ansatt i bedrifter. Representanten er sikkert kjent med dette. Jeg har iallfall for min del vært ansatt i diverse bedrifter i Norge, og da har det bestandig vært slik at den bedriften jeg har vært ansatt i, har betalt en arbeidsgiverandel til folketrygden, og jeg har blitt trukket en andel til folketrygden som ansatt. Da er det rimelig når vi innfører mer like ordninger for de selvstendig næringsdrivende, at de på samme måte er med på å finansiere det. Det er en helt naturlig måte å håndtere et slikt spørsmål på. Men jeg registrerer med glede at Kongshaug i hvert fall synes at det er et skritt i riktig retning. Jeg synes det er relativt positiv omtale sammenlignet med det vi er vant til.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Nei, og det er heller ikke et dekkende uttrykk, selv om det hadde vært parlamentarisk, for alle de konkrete forslag som ligger i maritim strategi, er tatt inn i statsbudsjettet og er til behandling her og nå. Så det er fullt ut mulig å mene noe om det. Når det gjelder tilliten til næringen, glemmer representanten Asmyhr et poeng – og kanskje ikke helt tilfeldig det som er det største poenget: Nå blir det altså i Stortinget i dag, hvis vi skal dømme etter innstillingen, vedtatt et framtidig rederibeskatningssystem i Norge som er veldig bra i europeisk sammenheng. Det blir vedtatt med støtte fra alle partier, fra ytterste venstre til ytterste høyre. Aldri har altså rederibeskatningen vært mer forutsigbar enn det den blir etter dagens vedtak. Så er det riktig som tidligere finansminister Per-Kristian Foss uttalte, at hadde det vært meningen at den utsatte skatten som har vært i det gamle regimet, skulle være et endelig skattefritak, hadde vi vedtatt skattefritak. Det er altså slik at deler av det utestående beløpet kan investeres i miljøtiltak og dermed ikke komme til beskatning. Men det viktigste er at med tiltakene som ligger i den maritime strategi og det framtidige rederiskattsystemet, har altså rederinæringen i Norge aldri hatt mer forutsigbare og stabile rammevilkår enn det en har etter dagens vedtak i Stortinget, takket være initiativ fra denne regjeringen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Nei, og jeg vil heller ikke si at nasjonalt eierskap nødvendigvis bestandig er det eneste rette. Det er mange utenlandske eiermiljøer som også kan bidra med kompetanse til norske eiermiljøer. Vi har eksempler i denne bransjen som danner grunnlaget for denne debatten, på utenlandseide selskaper som faktisk gjør en veldig god jobb innenfor leverandørindustrien. Jeg har også tro på blandingsøkonomi. Når det gjelder det forslaget som Fremskrittspartiet har lagt fram i forbindelse med eierskapsmeldingen om å selge ut aksjene for 225 milliarder kr, som jeg tror det var på det tidspunktet – beløpet ville vært mye større i dag, ikke sant – så finnes det ikke norske kompetansemiljøer som kan ta over de aksjene. Da risikerer vi å komme i en situasjon der viktige hovedkontorfunksjoner, forskningsmiljøer og kompetansemiljøer knyttet til næringen blir flyttet ut av landet, og det er det vi ønsker å motvirke. Vi kan ikke gi noen garanti, og har ikke gitt inntrykk av det, for hver enkelt arbeidsplass, men vi gir altså bedriften langsiktig eierskap, stabilitet og mulighet til å utvikle seg positivt med utgangspunkt i norske kompetansemiljøer.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Det sier mye om representantens saklighetsnivå når han karakteriserer forslaget som «basert på innfallsmetoden». Representanten har i løpet av diskusjonen om Aker Kværner sagt de utroligste ting til media, og han har før saken ble lagt fram, ment ting om kvaliteten på f.eks. prisfastsetting uten i det hele tatt å sette seg inn i saken. Jeg ønsker å behandle norsk næringsliv på en mye mer seriøs måte enn som så. Derfor har vi hatt en grundig prosess i Næringsdepartementet før vi valgte å gå inn på denne løsningen. Det er etter hvert blitt kjent at prosessen med de to andre eierne til Aker Holding faktisk foregikk over to måneder. Den foregikk i et samarbeid mellom kompetansemiljøer. Markedspris var tydelig definert av mange aktører i markedet, fordi vi snakker om en likvid aksje, men vi har i tillegg til de ekspertene vi har i departementet, brukt mange andre eksperter til å vurdere det forslaget som nå ligger her. Så, nei, dette forslaget – vi snakker om å videreføre et sterkt industri- og kompetansemiljø på norske hender – er godt forberedt, godt gjennomarbeidet, og jeg er skuffet over Høyres tilnærming til saken.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Uten at jeg skal gå inn i alle detaljer i forhandlingssituasjonen, kan jeg svare klart på det første spørsmålet om å gå høyere i forhold til Aker. Jeg oppfattet det slik at det var det spørsmålet gjaldt. For oss var det tvert imot et poeng at det industri- og kompetansemiljøet som Aker representerer, fortsatt skal sitte i industriell føring i det selskapet gjennom et indirekte eierskap. Så er det riktig, som representanten sier, at vi har 30 pst. og dermed formelt sett ikke blokkerende mindretall. Realiteten er jo at vi har en avtale mellom aksjonærene som gjør at vi ikke bare kan stoppe eventuelle vedtektsendringer i Aker Holding, men at vi faktisk har fått igjennom i aksjonæravtalen at Aker Holding, som har blokkerende mindretall, ikke kan gjøre vedtektsendringer uten at vi, til tross for den lave prosenten vi har i juridisk forstand, allikevel har muligheter til å blokkere vedtektsendringer i hovedselskapet Aker Kværner. Det er derfor vi også har fått mye mer ut av den investeringen vi har gjort, enn kronebeløpet skulle tilsi.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-11:
Til det første spørsmålet om hvorfor vi har brukt nesten 5 milliarder kr: Ja, her ligger mye av forvirringen. Den samme representanten sa i sitt hovedinnlegg at vi kunne ha brukt pengene til andre driftsutgifter på statsbudsjettet. Der ligger en grunnleggende misforståelse. Disse pengene er ikke brukt. Disse pengene er investert. Det betyr at det er en investering som vi forventer å få avkastning av framover. Det er noe helt annet enn å bruke opp pengene. Så er det spørsmål om hvordan vi kan bruke penger i forhold til private selskaper. Representanten sa noe i sitt hovedinnlegg som er grunnleggende feil. Vi har ikke utbetalt én krone til Kjell Inge Røkke. Kanskje kunne man ha vært noe mer ryddig i argumentasjonen. Det er altså Aker-selskapet, som består av mange bedrifter i Norge, som har fått denne kapitalen. Derved styrkes deres muskler til å drive andre deler av Aker-konsernet kraftfullt videre. Men denne regjeringen har altså tru på at vi i en situasjon der staten har kapitalrikdom, sammen med private, gode, industrielle kapitalister kan være med på å bidra til at vi får til en industriell utvikling som kan bære velferdssamfunnet framover etter at olje- og gassproduksjonen går ned. Det er viktig for oss. Derfor mener vi at høyresiden må se til å komme seg ut av det ideologiske klisteret.