Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-11-18:
Vurdering er et veldig viktig og interessant tema. Spesielt interessant er det fordi Norge av OECD har fått beskjed om at vi ikke er så gode på vurdering. Men å foreslå å åpne for forsøk med muntlige karakterer i 7. klasse er etter min mening en avsporing av en viktig debatt. Vet vi egentlig hva som skjer i skolen i dag, eller leser vi bare rapporter fra OECD? Vi har to typer vurdering: Vi har vurdering av læring, og vi har vurdering for læring. Jeg har tidligere i dag fortalt om at jeg har vært på skolebesøk på Hadeland denne uka. Jeg har ønsket å fokusere på de gode. Jeg var faktisk på flere skoler. Jeg var på en kombinert barne- og ungdomsskole, en ordinær ungdomsskole og en videregående skole. I utgangspunktet inviterte jeg meg sjøl til tre ulike skoler for å høre om hvordan de jobbet med temaet vurdering for læring i Utdanningsdirektoratets prosjekt Bedre læringsmiljø på Hadeland. Den videregående skolen er ikke med i dette prosjektet. Prosjektet følges opp av forskere. Å være ute og prate med grasrota er interessant og lærerikt, spesielt når en reiser til flere forskjellige skoler og diskuterer det samme temaet. I dette prosjektet la skolene det første året vekt på å utvikle et godt miljø for læring gjennom gode relasjoner og dernest god klasseromsledelse der alle elever skulle ses. Så har de gått videre med vurdering. Vurdering for læring var en naturlig oppfølging av arbeidet med å sette mål for egen læring. I ungdomsskolen er elevene sjøl med på å vurdere graden av måloppnåelse. Jeg spurte til og med en av mattelærerne om det ikke føltes som bortkastet tid å drive med så grundig vurdering av prøver sammen med elevene når han heller kunne brukt tida på pensum. Læreren svarte tvert nei! Han opplevde at den grundige vurderingen ga et godt grunnlag for videre oppgaveløsning og læring. På den måten sparte han også tid. Hvordan de på en best mulig måte skulle drive vurderingen, er noe de kommer til å jobbe videre med, men dette er noe av det grunnleggende OECD framholder: å forstå hvordan de kan forbedre seg, og derigjennom gjøre overgangen til ungdomsskolen lettere. Å foreslå muntlige karakterer i barneskolen er etter min mening kun et billig populistisk utspill som lett får oppslag i media. Forslaget tar derimot ikke på alvor utfordringen i skolen om å sørge for at de grunnleggende ferdighetene faktisk øker. Ønsker man virkelig å øke de grunnleggende ferdighetene, ville jeg brukt noe tid på å sette meg inn i de forsøkene som er gjort, eller som de er i gang med, når det gjelder vurdering i skolen, f.eks. følge den fireårige nasjonale satsingen som ble satt i gang i 2010, som heter Vurdering for læring. Dette prosjektet er en oppfølging av Bedre vurderingspraksis, som ble satt i gang i 2009. Det er en oppfølging som skal lære oss og lærerne om hva som skal til for å oppnå det vi ønsker med vurderingen, og hvordan dette kan gjøres på best mulig måte. Forslagsstillerne viser videre i innstillingen til at NOVA gjennom en undersøkelse sier at elevene i ungdomsskolen mener karakterer er viktige for motivasjonen. Forslagsstillerne antar på bakgrunn av det at dette også er overførbart til barneskolen, altså at det øker motivasjonen. Både Senterpartiet og forslagsstillerne deler oppfatningen av at motivasjon er viktig for læring. Paradokset er imidlertid at vi i dag vet at motivasjonen synker fra de slutter i barneskolen, til de slutter i 10. klasse, altså etter at elevene får tallkarakterer. Av dette kan jeg trekke helt motsatt konklusjon enn forslagsstillerne og påstå at det neppe kan være karakterene som er den viktige motivasjonsfaktoren i ungdomsskolen. Da burde motivasjonen gått opp mot 10. trinn, ikke ned. Jeg har tro på forsknings- og utviklingsarbeidet som er satt i gang når det gjelder vurdering i skolen. Utdanningsdirektoratets prosjekt på Hadeland er spennende i så måte. Jeg håper også at den videregående skolen der vil gjennomføre spennende vurderingsprosjekt, slik at de elevene som helt fra barneskolen har vært vant til å vurdere egen læring i forhold til mål, møter det samme systemet i videregående skole. Det tror jeg er en utfordring.