Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-10-05:
Når Norge nå skal innta en av de viktigste plassene i internasjonal politikk, i FNs sikkerhetsråd, gjør vi vel ikke det for å vente på at andre land skal være foregangsland på menneskerettigheter og løse viktige oppgaver, og så at Norge da skal følge etter. Brannen i Moria-leiren understreker hvor dyp krisen er i det internasjonale systemet som skal sikre beskyttelse for mennesker på flukt. Politisk sliter FN. Når det gjelder flyktninger, er det ingen byrdefordelingsprinsipper som er juridisk bindende. Det finnes altså ingen mekanismer som sier hvordan det er rimelig og urimelig at fordelingen burde være, og derfor er systemet avhengig av at noen land går foran, setter standard og får andre med. Derfor fremmer SV forslag i dag om at Norge nå må følge FNs anmodninger om mottak av flyktninger, hvor mange kvoteflyktninger vi skal ta imot, og at Norge også skal følge FNs fortolkninger av våre forpliktelser etter asylkonvensjonen og ikke drive med egen fortolkning, slik at man undergraver dette, slik regjeringen har gjort. Dette måtte være det minste vi kan forlange når Norge nå skal inn i denne posisjonen, og forhåpentligvis være ledende og ikke en sinke. For noen dager siden så jeg helseminister Høie var ute i media og mente at kommunesektoren i Norge hadde rotet bort masse penger og fikk se å finne noe å kutte i for å få budsjettene i hop. Det er visst behov for at flere i regjeringen kommer seg ut i virkeligheten nå og ser hvordan det er der. Man sitter i kommunestyrene nå og er nødt til å kutte i de tiltakene som regjeringen står her og sier at de er veldig for. Dessuten sier statsråder under debatten her at man ikke kan kutte i tiltak til barn, man kan ikke kutte i tiltak til eldre, man kan ikke kutte i tiltak til andre personer som har det vanskelig. Hva i all verden skal kommunene da gjøre når pengesekken ikke rekker? SV vil at vi skal garantere for alle ekstrautgifter kommuner har hatt, og tapte inntekter, mens regjeringen, f.eks. statsråd Melby, sier at regjeringen skal være med og dekke. Regjeringen sier «urimelig store utgifter». Vel, det holder overhodet ikke. Kommunene sitter nå og kutter i tjenester til gamle og sjuke, som trenger mer, ikke mindre hjelp. Jeg har aldri hørt om noen eldre og sjuke som har fått for mye hjelp, men det mener visst regjeringen. Og kommunene må det, for kommuneloven pålegger dem det. De kan ikke vente til neste år, når regjeringen har regnet seg ferdig på dette, de må gjøre det nå, for det er en plikt de har. Da blir det færre på jobb, sånn at de ansatte som allerede er slitne, blir enda mer slitne. Strikken kan ikke strekkes lenger. Samtidig skal vi altså rekruttere tusenvis av nye arbeidstakere inn i disse yrkene. Da trengs det mer penger, ikke mindre. SV har foreslått å øke kommunenes inntekter kraftig og garantere for at staten tar regningen. I tillegg trengs det en større pakke for å bruke kommunene som motor til å holde arbeidsplasser i gang med vedlikehold og nødvendig oppussing. Ja, kommunesektoren er tryggheten i hverdagen for folk når det er krise, og det er sånn man må se på det nå, ikke bare bruke det som en motor, men også se at det er en trygghet som må på plass. Den er undergravd nå, for folk har sittet og mistet tjenester, har måttet vente og ikke fått hjelp i måned etter måned etter måned, og nå mener altså tydeligvis regjeringen at man skal kutte enda mer på det. Det siste vi trenger nå, er at kommunene må bidra til økt arbeidsløshet, både ved kutt i egen virksomhet og ved at de må sette vedlikehold og nødvendige nybygg på vent. Da rammer det hele landet. Det rammer også privat sektor, som trenger disse jobbene på vedlikehold og på nybygg, for bygge- og anleggsbransjen melder om at det er for få oppdrag nå. Det er til og med så få oppdrag at de ikke tør å ta inn lærlinger, og det burde bekymre flere enn SV. For SV er dette verdivalget lett: Vi vil satse på fellesskapet, ikke på at private milliardærer skal få skattelette. Jeg vil også ta opp SVs forslag nr. 63 og 64.