Trine Skei Grande (Venstre), 2015-10-05:
Som det ble vist til i trontalen, er vi internasjonalt i en utfordrende tid. Vi ser at energikildene vi har brukt, nå skal endres, og det skal brukes andre. Vi ser at prisene på de gamle energikildene plutselig er i store endringer, og vi skal takle de store klimautfordringene. På samme tid ser vi at vi har en mer og mer uforutsigbar nabo i Russland, og vi ser en terror som daglig treffer mange borgere i mange land. Vi ser et Midtøsten som er i stadig mer ubalanse, og at Syria blir mer og mer krevende i regionen, men også for oss. Før het det – fra denne talerstol – at Norge er et lite land i verden. NUPI-direktør Sverdrup ramset opp noen tall som setter dette litt i perspektiv, om at ting kanskje har endret seg. Det er klart at i folketall er Norge stat nummer 118 i verden, i areal er vi nummer 68, militært er vi nummer 27, når det gjelder økonomi i verden, er vi nummer 24, innen bistand er vi nummer 9 i verden, når det gjelder FN-bidrag, er vi nummer 7 i verden, innen oljeeksport er vi nummer 5 i verden, innen gasseksport er vi nummer 2 i verden, og som enkeltaksjonær er denne salen nummer 1. Det betyr at Norge ikke lenger er et lite land i verden – det er et land som har mye innflytelse, når vi er villig til å bruke den. Det er derfor vedtak om å trekke oljefondet ut av kull er så viktig og så avgjørende for utviklinga i hele verden. Men det handler også om at vi ikke skal snakke om at Norge bare er et lite land i verden, vi må bruke den makta vi har internasjonalt, til å påvirke verden i den retninga vi ønsker at den skal utvikle seg. Den situasjonen vi har sett nå, med flyktningkatastrofen som utspiller seg rundt Middelhavet, viser at den misforståelsen som har vært i dette land om at det bare er signalene fra denne sal og fra regjeringa som avgjør hvor mange flyktninger som kommer, og at det er helt frikoblet fra enhver internasjonal handling, nå har blitt bevist til fulle å være feil. Vi har aldri tatt imot så mange asylanter som nå, vi har aldri tatt imot så mange kvoteflyktninger som nå, og vi har aldri hatt en utfordring for Europa som det vi har nå. Det er ikke fordi Venstre har fått liberalisert asylreglene for asylbarn, men fordi vi står overfor en kjempestor internasjonal utfordring, med kjernen i en krig i Midtøsten. Vi må takle flyktningkrisa her i landet med en god integreringspolitikk der vi får folk fort i jobb, og der folk fort får bli en del av det norske samfunnet, og vi må ha en aktiv utenrikspolitikk – der vi også samarbeider med andre land – som sørger for at vi får løst de store utfordringene som vi står overfor. Den andre store utfordringa vi står overfor som nasjon og som verdenssamfunn, er klimautfordringa. Det vil kreve enorme omstillinger i et land som Norge, jf. de tallene som jeg nevnte om oljeeksport og gasseksport og Norges rolle i det. Vi må legge om det norske næringslivet. Det er ikke sånn som det av og til virker i valgkampen, at man bare kan vedta et år da det er slutt – eller som det kunne virke i science fiction-serien på TV2 i går, at man hadde vedtatt et tidspunkt. Det er ikke det tidspunktet som vedtas, som er interessant. Det interessante er når vi har klart å skape alternativet, for oljealderen er ferdig når alternativet er der, og det alternativet må vi hver eneste dag jobbe med å utvikle. Dess fortere vi klarer å skape de arbeidsplassene, dess fortere vil vi klare å skape den nye energien. Dess fortere vi klarer å skape de arbeidsplassene som kan konvertere vår oljeindustri til mer langsiktige arbeidsplasser, dess fortere er oljealderen over. Da skal vi skape alternative bedrifter og også alternativ energi. Vi har mange næringer i Norge som vi kan satse på for å skape både arbeidsplasser, velferd og vekst framover. Det ene er energifeltet, der vi helt soleklart har både kompetanse og naturressurser som gir muligheter for å skape videre framover. Det andre er maritim sektor – som alltid har vært en av nøkkelnæringene i norsk næringsliv – som har et stort vekstpotensial, og som også må ha det framover, men da må vi tørre å satse på de omstillingene som trengs også i den sektoren. Så til produksjon av biomasse i dette landet. I dag har vi en tømmerindustri som eksporterer råvarer til utlandet, og vi ser at veldig mange av de produktene som tradisjonelt har kunnet bli laget av olje, nå kan lages av biomasse. Det å få til denne omstillinga krever både kreativitet og oppfinnsomhet av norske politikere. Det krever at vi legger til rette for den omstillinga i næringslivet, men det krever også at vi pusher de løsningene som vi vet trengs for å få til den omstillinga. Derfor har Venstre f.eks. lagt fram et forslag, som behandles her i Stortinget, om å få til enøktiltak på sokkelen. Det handler om å kutte utslipp, men det handler også om å presse fram ny teknologi som kan være med og være skifter, også innenfor de næringene som vi har der tradisjonelt i dag. For å si det slik: Det er noen ting vi vet ikke hjelper akkurat nå, og det er mer skatt, usikkerhet om EØS og en mer stivbeint arbeidsmiljølov. Det er ikke løsninger norsk næringsliv trenger akkurat nå. Vi vil være med på å bekjempe alle forskjellene som vokser i et samfunn. Vi har gjort det når vi nå i høst innfører gratis kjernetid i barnehager, innfører billigere barnehage for alle lavinntektsfamilier – alle de forslagene som vi har fremmet før om årene, ser vi nå at vi sakte, men sikkert får lov til å innføre. Er det noe som er med på å utligne forskjeller, er det en god start for alle barn, en lik start for alle barn, og da er barnehager en av nøklene. Den tredje store utfordringa vi sammen står overfor, er kunnskapsløftet som vi trenger å bringe dette landet gjennom for å klare de omstillingene som vi trenger. Da er skolen nøkkelen til det. Jeg er glad for at regjeringa i trontalen sa at langtidsplanen for forskning nå skal føres videre, men jeg syns ikke det var veldig mye nytt der når det gjelder tankegang om hvordan vi skal utvikle skolene våre framover. Vi trenger å fortsette med kompetanseløft for lærere, vi trenger å satse på det vi vet faktisk fungerer for å gjøre skolene våre bedre, vi trenger å bruke forskning som grunnlag for de politiske grepene som trengs innenfor skolen, og ikke la kjepphester knyttet til ideologi være drivkrafta for dette. Vi vet hva som funker – kloke, gode lærere funker alltid. Så tror jeg vi skal tørre å tenke nytt, tenke nytt om hvordan vi organiserer skolehverdagen, tenke nytt om hva det er vi skal ha inn eller ut av norsk skole. Min reise i Skole-Norge før sommeren, der jeg besøkte nesten hundre skoler, ga meg mange impulser fra lærere som syns at vi putter altfor mye inn på den korte tida de har til rådighet med ungene. Venstre kommer til å legge fram et forslag om lobbyregister – for n-te gang – i denne trontaledebatten. Jeg håper det får en positiv behandling, spesielt sett i lys av de debattene vi har hatt i det siste. Jeg vet jo at dette kommer til å komme, så kan man ikke bare innføre det istedenfor å stritte imot? Vi ønsker å lage et system, slik at man kan ha høy tillit til norske politikere. Åpenhet er alltid med på å øke tilliten til de politiske prosessene, og et lobbyregister hadde vært et viktig og stort skritt i den retning. Ellers kommer Venstre også til, som vi alltid har gjort før, å løfte personvernet i denne høstsesjonen. Vi hadde en stor debatt i sommer knyttet til unger og personvern, der vi har sett at grensene for når det er greit å overvåke norske borgere, sjøl om de er i ens egen familie, stadig vekk blir flyttet, skritt for skritt. Vi tror at ungene kanskje hadde hatt rett på sin egen personvernkonvensjon for å sjekke hvor grensene skal gå, og for få til en offentlig debatt om hvor grensene skal være, for hva som er ungers rett til også å vite, når de voksne faktisk vet. Vi må også bekjempe den stadig voksende kameraovervåkinga. Vi ser at sikkerhetslovene og utviklinga av Europas sikkerhetslover setter nye krav til oss om å gå gjennom hvordan prinsippene om overvåking av borgere fra statens side skal være, og hvor grensa mellom det man skal overvåke for å oppnå sikkerhet og det man skal la være å overvåke fordi hver enkelt borger skal ha sitt privatliv, skal gå.