Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-05-21:
La meg takke for interpellasjonen og for muligheten til å ta et blikk på regionalpolitikken – og spesielt på Sogn og Fjordane. Jeg kjenner fylket godt, som også interpellanten understreket, og jeg mener at det er all mulig grunn til å dele solskinnshistorier fra Sogn og Fjordane. Jeg vil starte med å trekke frem Sogndal som et eksempel på en kommune som tiltrekker seg ung, kompetent og innovativ arbeidskraft – unge mennesker som etablerer seg i Sogndal fordi de finner gode fagmiljøer og unike muligheter for friluftsliv. Innovative bedrifter og gründere bygger kompetansemiljøer som de bruker i rekrutteringen, sammen med det unike Sogndal kan tilby av opplevelser, livsstil og natur. Dette tror jeg er en god måte for mellomstore tettsteder å konkurrere med byer om kompetanse og innovative bedrifter, nettopp ved å fremheve hva som gjør dem ulike og unike, og Sogndal med Fosshaugane Campus er et eksempel på at det fungerer. Det er bred enighet om at Norge står overfor en nødvendig omstilling for å kunne trygge jobber og sikre velferden. En god distriktspolitikk er en del av svaret. Noen av de viktigste ressursene vi har, ligger nettopp i distriktene og er godt fordelt i vårt langstrakte land. Da må vi føre en politikk som skaper sterke regioner – også i Sogn og Fjordane. Det viktigste for å sikre vekstkraftige regioner er et næringsliv som er i stand til å ta vare på og skape attraktive og lønnsomme arbeidsplasser. Det viktigste vi kan gjøre for å sikre vekst og verdiskaping i hele landet, er å skape gode vilkår for næringslivet, gi muligheter til å skape verdier og arbeidsplasser av naturressurser, øke investeringsviljen og innovasjonstakten. Vi satser mer på det som skaper vekst og utvikling. Derfor har vi valgt å vri noe av de distriktspolitiske tilskuddene over til investeringer i fylkesveier og annen infrastruktur, samtidig som vi spisser distriktspolitiske virkemidler og retter dem mer mot næringsliv og nyskapning, Norge er et mangfoldig land, og det er fra naturens side få rette streker på norgeskartet. Både vei, bane og ferge er en viktig del av en god distriktspolitikk. Veier knytter landet tettere sammen og gjør veien kortere fra arbeidsplass og bedrift til kunder og markeder. God samferdsel gjør at flere kan bo og arbeide i distriktene. Bevilgningene til fylkesveier er i vår regjeringsperiode foreslått økt med 1,2 mrd. kr. Nå foreslår vi en ny ordning for fergeavløsning for fylkesveier, som innebærer at fergepenger kan investeres i broer og tunneler. Vårt forslag er godt mottatt i Sogn og Fjordane. I revidert nasjonalbudsjett foreslår også regjeringen 20 mill. kr i oppstartsbevilgning for å utbedre og rassikre E39 mellom Bjørset og Skei. Vi vil bedre rammebetingelsene for dem som vil etablere nye bedrifter, og ruster Norge for fremtiden gjennom å heve kvaliteten på kunnskap og ved å satse på mer forskning og innovasjon. Sterke næringsmiljøer trenger kompetansemiljøer. Derfor foreslår regjeringen en satsing på subsea-utdanningen i Florø i revidert nasjonalbudsjett. Over tid vil gode faglige og produktive miljøer være det beste virkemidlet for å sikre sysselsettingen, uansett hvor man bor i landet. Sogn og Fjordane har et dynamisk og variert næringsliv og mange andre sterke kvaliteter som representanten Solhjell omtaler i sin interpellasjon. Den differensierte arbeidsgiveravgiften er et annet kraftig distrikts- og regionalpolitisk virkemiddel, som utgjør 14 mrd. kr. Næringslivet i Sogn og Fjordane nyter godt av lavere arbeidsgiveravgift. De utfordringer som fylket står overfor, må først og fremst løses av aktører i fylket. Regjeringens ansvar er å bidra med gode rammebetingelser og muligheter for utvikling. Vi må føre en politikk som gjør at Sogn og Fjordane får utnyttet sin styrke og benyttet sitt potensial – og det gjør vi. La meg ta et eksempel: Verden etterspør mineraler, og mineralene finnes i våre fjell, bl.a. i Sogn og Fjordane. Regjeringen har sagt ja til Engebøprosjektet. Dette prosjektet vil skape 300 langsiktige arbeidsplasser i Sunnfjordregionen og en årlig verdiskaping på 500 mill. kr. Vi har brukt tid på den beslutningen. Mange har ventet lenge, men vi ville være sikre på at vi kunne si ja til både nye arbeidsplasser og en god løsning for miljø og sjømattrygghet. Det fikk vi til. Vi har stilt de strengeste utslippskravene noensinne. Derfor kunne vi si ja, og med den beslutningen åpner vi for et nytt norsk industrieventyr nettopp i Sogn og Fjordane. Representanten Solhjell tar opp spørsmålet om fylkenes inntektssystem og konsekvensene for Sogn og Fjordane. Endringene Stortinget nå har vedtatt, burde ikke overraske noen. Inntektssystemet har vært mer eller mindre uforandret siden midten av 1990-tallet. Samfunnet har endret seg mye siden den gang. Den forrige regjeringen varslet endringer flere ganger, men klarte aldri å konkludere. Etter oppdateringen av inntektssystemet vil Sogn og Fjordane fremdeles ha et inntektsnivå som er betydelig over landsgjennomsnittet. I budsjettet for 2015 er landsgjennomsnittet for fylkenes frie inntekter per innbygger om lag 12 000 kr. For Sogn og Fjordane er anslaget om lag 20 000 kr. Selv om fylket også har høyere utgifter, er dette et betydelig høyere nivå, og det er det høyeste i landet. Regjeringen har satt i gang en rekke reformer på ulike områder for å sikre innbyggerne bedre tjenester der de bor, nå og i fremtiden. Felles for reformene er at de ikke skyldes regjeringens ønske om å forandre Norge, men at Norge er forandret. Å tviholde på strukturer fra 1950-, 60- og 70-tallet er ikke svaret på de utfordringene vi står overfor i tiårene som kommer. Å si nei til utvikling kan fort bli et ja til økt sentralisering. Kommunereformen er et godt eksempel på en reform som gir kommunene mulighet til å skape sterkere fagmiljøer og dermed enda mer attraktive kommuner for innbyggere og nytt næringsliv. Målet med reformen er god tjenesteproduksjon og trygge lokalsamfunn i tråd med dagens behov. Når grenser for politidistrikter og plassering av politi- og lensmannskontorer endres, gir ikke det færre politimenn og -kvinner som resultat. Det viktigste med politireformen er å sikre flere politibetjenter der folk lever og bor. Skattedirektoratet og Fiskeridirektoratet har begge kommet med anbefalinger som berører regionale strukturer og plassering av arbeidsoppgaver. Vi har nå avklart at Fiskeridirektoratets regionkontor fortsatt skal være i Måløy. Ved regjeringens forslag om overføring av skatteoppkreverfunksjonen til Skatteetaten er det lagt opp til at oppgaver overføres til kontoret i Eid, i tillegg til kontorene i Leikanger og Førde. I kampen mot svart arbeid og økonomisk kriminalitet blir det sårbart når kommuner har enkeltstillinger til denne oppgaven. Men selv om skatteoppkreverfunksjonen gjøres statlig, og kompetansemiljøene samles, beholdes kompetansen i Sogn og Fjordane – nettopp ved å bygge sterkere miljøer i Eid, Leikanger og Førde. I en endring der Finansdepartementet har ambisjoner om å spare over 400 årsverk, er nettopp de sterke fagmiljøene i Sogn og Fjordane prioritert. Fylket beholder totalt sett alle dagens 35 årsverk til skatteoppkreving. Statsforvaltningen har varierte typer virksomheter i Sogn og Fjordane, som Lotteri- og stiftelsestilsynet i Førde, Difi i Leikanger, Distriktssenteret i Sogndal, Skatteopplysningen i Leikanger og Fiskeridirektoratet i Måløy. Dette er eksempler på at det er politisk vilje til å styrke utviklingen i Sogn og Fjordane med kompetansearbeidsplasser. I tillegg til å sikre tjenester til befolkning og næringsliv er mange av de statlige arbeidsplassene svært viktige kompetansearbeidsplasser i lokale og regionale arbeidsmarkeder. Regjeringen endret «Retningslinjer for lokalisering av statlege arbeidsplassar og statleg tenesteproduksjon» høsten 2014. Nå er det satt tydeligere krav til hvordan prosessene rundt lokaliseringsspørsmålene skal gjennomføres. Det er bl.a. stilt krav til at fagdepartementene alltid skal ta de avgjørende beslutningene om lokalisering. Regjeringen har allerede tatt initiativ til å flytte statlige arbeidsplasser ut av Oslo og etablere statlige virksomheter andre steder i landet. Pasientskadenemnda skal ut av Oslo. Bergen får nytt klageorgan for helsetjenester med 100 nye arbeidsplasser. Vi skal etablere et valgdirektorat i Tønsberg, og helseministeren har varslet at det nasjonale IKT-senteret for norske sykehus plasseres i Bergen, mens senteret for sykehusbygg legges til Trondheim, og en ny avdeling i Forbrukerrådet legges til Tromsø. Dagens og morgendagens utfordringer og muligheter krever at vi fornyer statlige etater og tjenester. Målet er at innbyggere og næringsliv skal få bedre hjelp. Det er en styrke og en kvalitet ved Norge at folk bor og trives i alle deler av landet. Slik ønsker vi at det fortsatt skal være. Regjeringen vil ha sterke distrikter med attraktive lokalsamfunn og næringsmiljøer.