trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Det har på mange måter antakelig vært en ganske forutsigbar debatt. Jeg har forstått at det har blitt sagt mindre om todeling av norsk næringsliv i denne debatten enn tidligere. Det er kanskje ikke så rart når høyrepartiene i dag velger å kutte i noen av de næringene som er viktigst for fastlandsindustrien i Norge. Det er klart at det som ligger i budsjettene på næringsområdet, handler nettopp om en dreining – fra en aktiv og mer målrettet næringspolitikk til mer skattelette. Det har også vært svarene her i dag på de spørsmålene som er blitt stilt om dette. Det har vært: Vi har satset mer på skattelette, vi satser mer på samferdsel. La oss se litt nærmere på det. Når det gjelder samferdsel, vil den satsingen som en har på riksveger bidra til at man neste år kan bygge omtrent 4 km mer riksveg. Jeg kan ikke se at det kommer til å være avgjørende i forhold til norsk næringslivs konkurranseevne eller ikke. Men den rød-grønne regjeringens samlede økning på samferdselsfeltet kan nok ha betydning for norsk næringsliv. Når det gjelder kutt og det forholdet som vises der, er det slik at i mitt fylke betydde det kuttet man gjorde på regional utbygging, 30 mill. kr minus, og økningen på fylkesveger betydde 7 mill. kr pluss. Det er klart hvilken veg det regnskapet går. Samferdsel er ingen frelser for Høyre og Fremskrittspartiet i denne sammenhengen. Kuttene overstiger langt det man satser på samferdsel. Når det så gjelder skattesiden, er det enkelte av oss som har påpekt at skattelettelsene rettet mot næringslivet, og bedriftene spesielt, egentlig er ganske beskjedne i forhold til personskattelettelsene. Vi må ta med i bildet at regjeringen også velger å øke mineraloljeavgiften med 600 mill. kr i løpet av høsten. Så skjønner jeg at noen kan bli litt irriterte over at vi trekker fram arveavgiften. Det er mulig at representanten Flåtten synes at det er litt hult å påpeke det, men hvis representanten Flåtten synes det, lurer jeg på hvorfor i alle dager regjeringspartiene fant det nødvendig å nedsette et utvalg som skal utrede konsekvensene av effektene av arveavgiften – hvis det er hult. Når det gjelder statlig eierskap, er det slik at Senterpartiet ikke har noe mål om at staten skal eie mest mulig i næringslivet. Det kan godt være at det er riktig å selge Entra, men det må skje på en ryddig måte. Det er ryddigheten knyttet til staten som eier, som vi er opptatt av i denne sammenhengen. For før man eventuelt selger Entra, bør man faktisk ha hatt en gjennomgang av porteføljen, og man burde også ha lagt fram en sak for Stortinget. I stedet så framstår det som nå foreslås, som en ideologisk «hals over hode»-manøver.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Representanten Gundersen var opptatt av tillitsbrudd, eller løftebrudd. Nå har ikke jeg deltatt i debatter i næringskomiteen tidligere, men det eneste som opptar meg fra denne talerstolen, er at regjeringspartiene faktisk står ved de kuttene de har gjennomført, og er villig til å forsvare dem. Nå er det tredje forklaringen som kom på fjerningen av energiflisordningen. I tilleggsproposisjonen står det at det er fordi det er litt for stor konkurranse med sagspon. Tidligere i dag ble det sagt i et replikkordskifte at det var fordi markedet kunne klare det sjøl. Og nå sier en altså at det er fordi det er en midlertidig ordning. Det eneste som kreves, er at de faktisk forsvarer det de har gjennomført. Og nei, det er ikke slik som representanten Trellevik sier, at dette blir brukt til mer treffende ordninger. Noe av det blir brukt til å smøre ordninger sånn at det ikke skal bli så smertefullt, og noe av det har de lagt inn igjen i forliket sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre. Men mesteparten er brukt til generelle skattelettelser, og ingenting annet. Det synes jeg rett og slett regjeringspartiene skal forsvare. Når det gjelder å skue framover, se til Matindustrialliansen og den jobben de gjør på landbruk.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-12-11:
For Høyre er konkurransekraft et sentralt begrep når vi snakker om næringspolitikk. For sjømatnæringen er dette særdeles viktig, for sjømatnæringen eksporterer godt over 90 pst. av det den produserer i Norge. For Høyre er det sånn at når vi skal øke konkurransekraften til næringslivet, mener vi at forskning og utvikling er en viktig bestanddel. Vi mener at næringspolitikken skal legge til rette for forskning og utvikling i næringslivet. Vi mener at skattelette og det å ha kapital som næringslivet selv kan nyttiggjøre seg, er viktig. Så næringsvennlige skattelettelser er et verktøy for oss når vi skal øke konkurransekraften. Vi mener at infrastruktur er viktig for norsk næringsliv, om det nå er i distriktene eller i mer sentrale strøk. God infrastruktur er en innsatsfaktor for konkurransekraft. Mitt spørsmål til komitéleder Arnstad, er: Hvilke innsatsfaktorer mener Senterpartiet er viktige for å øke konkurransekraften til norsk næringsliv?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-12-11:
Innledningsvis må jeg få lov til å si til representanten Martin Henriksen, som var så bekymret for folk som bor i fiskeværene, at jeg tror han kan ta det litt rolig der han sitter i Tromsø. Jeg bor i et fiskevær, og det skal gå helt fint for oss fiskeværboere med den nye regjeringen. Så må jeg få lov til å minne om at den forrige regjeringen har vært ganske så aktiv med hensyn til å stemme ned forslag i denne salen når det gjelder å endre fangstmønsteret, ha et mer markedsrettet fangstmønster innenfor hvitfisknæringen, ha en gjennomgang av leveringsforpliktelsene og ha en gjennomgang av ferskfiskstrategien. Alle forslagene våre ble kostet ut døra, uten at det var noe man fant nødvendig, og så kom man i valgkampen springende med en pakke, for da brant det. Jeg er som fiskeriministeren veldig fornøyd med at det er satt ned et NOU-utvalg som skal se bredt på hvitfisknæringen og rammebetingelsene for den delen av industrien. Det er en god idé, og det er et arbeid som kommer til å være nyttig. Så må jeg få lov til å ta en liten runde om dette evinnelige lineegnetilskuddet. Det har vært bred enighet i denne salen, når vi diskuterer sjømatnæringen, om at kvalitet blir viktig å jobbe med for denne næringen, både fordi kvalitet er viktig for forbrukerne, og fordi vi skal eksportere mye av denne maten. I dag er det sånn at lineegnetilskuddet er det noen fiskekjøpere som betaler. Hvorfor gjør de det? Jo, de betaler lineegnetilskuddet til fiskerne fordi de får bedre kvalitet. De fiskekjøperne som setter pris på god kvalitet på råstoffet, betaler lineegnetilskuddet, de som ikke finner dette like viktig, betaler det ikke. Et av de store problemene for fiskerinæringen med de reguleringene vi har hatt, er at det er nesten umulig å finne steder der kvaliteten gjenspeiles i prisen fiskerne får betalt. Det har man altså løst her. Og det er merkelig at så snart noen fiskekjøpere er så kvalitetsbevisst at man vil betale ekstra for linefanget fisk, skal vi altså bruke offentlige penger på å nulle ut den effekten. Det kan ikke være sånn. Så til representanten Knag Fylkesnes og formuesskatten. Det er mulig vi sitter med forskjellige tall, men prinsippet er ganske enkelt at når man har tatt bort arveavgiften og formuesskatten, er det faktisk den kapitalen som er ekstra i landsdelen. Så skal vi få sjekket om Krag Fylkesnes har rett i 600 mill. kr, eller om jeg har rett i 750 mill. kr. Det som er forskjellen på min inngang til den delen og Knag Fylkesnes’ inngang, er at jeg er hellig overbevist om at de pengene i næringslivet vil avle flere arbeidsplasser og flere bedrifter, de vil avle utvikling i næringslivet, utvikling i bedriftene, og det vil avle tryggere og mer lønnsomme arbeidsplasser. Næringslivet evner å tenke framover og ta stegene selv, når de bare har kapitalen. Derfor er det å ta bort formuesskatten så viktig. Avslutningsvis: Sjømatnæringen har én ting å gjøre, og det er å se helhetlig på seg selv. Det gjør den med denne politikken.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-12-11:
Bare noen korte kommentarer til Henriksen og Ingebrigtsen. Det er faktisk sånn at man tidlig ba om en gjennomgang av leveringsforpliktelsene. Så hadde vi den tidligere regjeringen, som først stemte den ned, så ventet ett år, så varslet en høring, som man trakk tilbake, og så kom man med et nytt høringsutkast som man skulle ha gjennom i vår, men som man fant det betimelig å vente med til etter valget. Så den jobben ligger der. Fiskesalgsloven må ha en gjennomgang. Det er en ny lov. Vi har sagt at den skal virke, og så får vi ta gjennomgangen. Grunnen til at vi har sagt at den skal virke, er at den har flere ting ved seg, bl.a. er det en kvalitetsdel i den. Det er viktig. Så er det en ressurskontrolldel i den. Det er også viktig at vi følger den. Det må jo være bedre for fisker Ingebrigtsen når han er tilbake på finnmarkskysten, at han får bedre betalt når han kommer på land med prima fisk, enn at han får 11 kr enten det er gull eller guano.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2013-12-11:
Representanten kritiserte denne regjeringen for kutt i landbruket – på rammeområde 11. Solberg-regjeringen har kuttet denne posten, men når jeg ser på innstillingen, har faktisk Arbeiderpartiet og Senterpartiet kuttet ytterligere på rammeområde 11, landbruk. Kan jeg tolke det dithen at Senterpartiet mener det er rom for enda større kutt i rammeområde 11 som dreier seg om landbruk?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2013-12-11:
I min forrige replikk – til representanten Arnstad – var jeg inne på at Arbeiderpartiet og Senterpartiet har kuttet ytterligere, dvs. at de har kuttet mer enn det budsjettforslaget de selv la fram. Det gjaldt landbruk. På rammeområdet 9, næring, har Arbeiderpartiet og Senterpartiet gjort akkurat det samme. På andre områder, som ikke gjelder næring, men andre fagområder, har de også gjort nøyaktig det samme – de har kuttet mer enn det budsjettet de selv la fram. Kan jeg da tolke det dit hen at Arbeiderpartiet og Senterpartiet synes at Stoltenberg II-regjeringens budsjettforslag var urealistisk og useriøst?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Representanten Arnstad snakket om at vi må satse videre på fastlandsindustrien. Det er jeg enig i. Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er også sammen om en merknad når det gjelder mineralnæringen, som sier at vi må satse videre fordi den gir nye muligheter, det er økt etterspørsel, og vi har funnet gode og effektive metoder. Jeg kjenner Senterpartiet som et parti som tenker i generasjonsløp, og som også tenker at føre-var-prinsippet ligger til grunn for politikken. Mitt spørsmål er da: Hvorfor skal ikke føre-var-prinsippet gjelde når det gjelder sjødeponi?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
I Norge har vi ca. 900 millioner kubikkmeter skog. Mens representanten Botten og jeg har vokst opp – siden 1960-tallet – har vi doblet det. Vi avvirker ca. 11 millioner kubikkmeter årlig. Hvis vi løfter blikket litt og ser til Sverige, har vi 30 pst. av ressursene, men vi bruker bare 10 pst. avvirkning, og vi har bare 3 pst. investeringer i forhold til det man har i Sverige. Representanten snakket om Stoltenbergs fire viktige områder i næringspolitikken, og skog var ikke et av de områdene. Men representanten var innom treforedlingsindustrien og den pakken som kom der i våres. Når det er snakk om den pakken, gjenstår det å se om investeringene – mest i nord – gir noen avkastninger. Vi har vel ikke kommet så langt med tanke på tømmertransporten. Mitt spørsmål er: Er representanten fornøyd med innsatsen overfor tre- og skogvirke de siste åtte årene?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
For Kristelig Folkeparti er det viktig at vi har gode rammevilkår for næringsindustrien sentralt, men også lokalt. Det viser vi i merknaden i dagens innstilling der vi bl.a. skriver at vi ser det som viktig at Innovasjon Norge har ordninger som har «lokale ringvirkninger». Det er viktig at vi har et næringsliv i hele landet. Jeg er veldig glad for at det budsjettet som vi nå har til behandling, gir en stor økning innenfor samferdsel. Vi vet at det er viktig for mange bedrifter å ha gode veier – at det er asfalt, at det er åpent – når f.eks. fisken skal fram. Det vet vi er viktig for mange av våre bedrifter.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Takk for spørsmålet. For Kristelig Folkeparti er det veldig viktig at vi får til forutsigbarhet. Derfor er det det viktigste ordet, kanskje, innenfor vårt område i samarbeidsavtalen. Jeg ønsker å gi det svaret til de bøndene som for noen år siden startet opp med ny virksomhet – om det var sauehold i Aremark, som er ulveområde, eller om det er de som lurer på om de skal overta etter faren sin. Det er forutsigbarhet de har bedt meg om å snakke om i åtte år. Det er det viktigste. Kristelig Folkeparti – og egentlig en hel komitéinnstilling i dag – sier at vi skal gi forutsigbarhet. Da er det viktig med strengt jordvern, da er det viktig å ha inntekter til bøndene – det er avgjørende viktig.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Det er nok slik at det er folket som har gitt landet en ny regjering ved valg 9. september. Jeg er veldig glad for det vi sier i innstillingen som vi nå debatterer. Det er en samlet komité som sier at lønnsomheten må styrkes både gjennom økte inntekter og lavere utgifter. Så kan jeg gjerne også referere merknaden fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre og hva vi omtaler: Vi sier vi må øke målprisen, vi sier at inntekter kan bl.a. skje gjennom økte overføringer «over dette kapittelet», og «dette kapittelet» vi viser til, er jordbruksoppgjøret. Det er merknadene og signalene som disse fire partiene i denne salen sender til regjeringen. Dermed tror jeg også at representanten Andersen kan være litt beroliget: Det er ny hverdag, det er en mindretallsregjering som må forholde seg til Stortinget på en helt annen måte enn den regjeringen du representerte i forrige periode.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Representanten Knag Fylkesnes begynner med to gode resonnementer om klimaendringer og todelingen av norsk økonomi, og ber oss om at vi skal ta disse på alvor og ikke bare kjøre retoriske poenger. Det er jeg enig i, og derfor ønsker jeg å ta representanten på alvor når det gjelder disse tingene. Videre ute i innlegget kom representanten inn på at et av de områdene SV vil satse på, er bioøkonomi. Det er undertegnede meget opptatt av. Min utfordring er da: Hvilke endringer vil vi se fra SV med hensyn til bioøkonomi og satsing på det også de neste fire årene, siden SV, med åtte år i regjeringskontorene, ikke har satset på dette?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Statsråden var i sitt innlegg opptatt av at man ønsker å styrke næringsrettet forskning, og at næringspolitikken ikke skjer i et vakuum. Tidligere i denne debatten har dette med at regjeringen har valgt å kutte støtten til COSME i neste års budsjett, vært framme. Hva skyldes det?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Statsråden snakker om at det er blitt en ny retning, en ny kurs. Det snakkes om at oppdrettsnæringen skal være bærekraftig og miljøvennlig, og at vi alle er enige om det – og det er vi. Men som jeg var inne på i mitt innlegg, er det slik at selv om næringen viser vilje til å ha fokus på rømming, på lakselus og på avfall, så trengs det et politisk blikk hele tiden på denne sektoren, f.eks. på dette med avlusning – hvis man ikke avluser alle anleggene i fjorden samtidig, har det så å si ingen effekt. Mitt spørsmål til statsråden er da: Vil hun ta et slikt overordnet ansvar – og blikk – hele tiden og gå denne viktige næringen tett inn på klingen, slik at vi får den utviklingen som er ønskelig med tanke på bærekraft og miljøvennlighet?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Jeg vil også si takk til statsråden som la vekt på at vi skal ha landbruk over hele landet, og at vi skal øke matproduksjonen. Dette er viktig. Så har jeg et helt konkret spørsmål til statsråden: Hvordan kjennes det at IKEA har en mer offensiv jordvernpolitikk enn det regjeringen har?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2013-12-11:
Mens vi har hatt denne debatten, har det kommet et nyhetsbrev fra Norges Jeger- og Fiskerforbund om at departementene og regjeringen har kommet med en tidlig julegave, og jeg tenker at siden det er omtalt i innstillingen, har jeg lyst til å utkvittere den. Julegaven gjelder villaks, at den ikke blir flyttet fra Miljøverndepartementet, som man i alle fall har hatt noen tanker om. Det er en julegave som Kristelig Folkeparti er veldig glad for. Så over til noe som statsråd Listhaug snakket om i sitt innlegg, og som det er politisk enighet om: å øke matproduksjonen. Ja, vi skal øke matproduksjonen med 1 pst. de neste 20 årene, med tanke på at befolkningen, forhåpentligvis, vokser så mye, og vi bør øke matproduksjonen gjennom norske ressurser. Men så er spørsmålet hva det betyr. Det betyr at vi ikke må bygge ned den beste matjorda, men at den må brukes til å produsere mat. Så må det også bety at vi må få økte inntekter, og komiteens flertall, bestående av Venstre, Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet, sier i dagens innstilling at det kan skje gjennom økte målpriser, økte overføringer gjennom jordbruksavtalen og gjennom reduserte skatter og avgifter. Så vet vi at det er viktig med veiledning, forskning og utvikling og innovasjon også i denne sektoren for å klare å produsere mer mat. Og vi må ha med oss nye bønder: noen som har lyst til å være bønder i morgen, kanskje, når mamma og pappa legger opp. Norsk mat har høy kvalitet. Det skyldes mange faktorer. Vi har god dyrehelse, god matsikkerhet, dyktige bønder og en innovativ næringsmiddelindustri – den største helhetlige verdikjeden i Fastlands-Norge, ja, vi går fra jordet til bordet og fra havet til bordet. Det er god forbrukerpolitikk. Men denne innovasjonen som næringsmiddelindustrien har, har ikke kommet av seg selv. Det har vært en bevisst satsing gjennom forsknings- og utviklingsmidler fra det offentlige, men kanskje like viktig er den satsingen og den bevisstheten som næringsmiddelindustrien selv har med hensyn til bevisste ledere og en bevisst satsing på forskning og utvikling og innovative og nye løsninger og nye produkter til oss som forbrukere. Derfor er jeg glad for at vi i budsjettforliket med Høyre og Fremskrittspartiet her i Stortinget klarte å legge tilbake noe av kuttet fra Landbruksdepartementet som gikk på kutt til Forskningsrådet. Det er viktig for økt selvforsyningsgrad, økt forbrukerfokus og økt fokus på næringsmiddelindustrien.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Det var et ganske bredt sammensatt innlegg på 1 minutt – det er viktig å få med masse. Jeg tror at for Arbeiderpartiets del er det viktig at vi kan bidra til en aktiv næringspolitikk, der vi har en forutsigbarhet, der vi legger inn rammer. Da jeg nevnte i innlegget mitt at vi har satset spesielt på fem næringer i regjering, tenkte jeg vi kunne ta et eksempel som maritim næring, som har fått en egen strategi, der regjeringen har lagt rammevilkår for den næringen, som har fungert. Man har lagt inn ulike tiltak, og man har gitt den næringen en forutsigbarhet. Det de skrek etter før vi kom i regjering, var at det var veldig mye uforutsigbarhet å forholde seg til i den forrige høyreregjeringen. Jeg tenker at forutsigbarhet er viktig. En aktiv næringspolitikk er også selvfølgelig viktig, men det at man satser på utdanning, forskning og utvikling, og det gjør man i dette landet, har også Stoltenberg-regjeringen vært svært aktiv på å bidra til – og næringene selv gjør det.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Jeg tror at det var veldig useriøst og kanskje vanskelig å levere det representantens parti sa i valgkampen, så man har kanskje kløpet seg litt i armen og tenkt at man må være litt mer realistiske etter at man har kommet i posisjon. La meg si at når det gjelder landbrukspolitikken, har vi hatt en aktivitet der med tanke på økt matproduksjon. Det har også bidratt til å øke inntektene for gårdsbrukene – det har også kommet i media de siste dagene– og det er viktig å ha gode støtteordninger fortsatt.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Nå er det slik at utviklingen innenfor den næringen har vært krevende, og etter dialogen Arbeiderpartiet og regjeringen hadde med næringen, la vi fram en vekstpakke også for treindustrien. Jeg synes at det er feil vei å gå og redusere de investeringene som da ble gjort, ved at man fjerner energiflisordningen – at man bare tar bort ting istedenfor å bygge opp under den næringen som vi la til rette for. Dette er også en sammensatt næring, så det er mange ulike tiltak som må til. Det er krevende å få til den industrien og få den til å gå på skinner her i Norge. Det må vi som politikere være med og bygge opp under.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Venstres representant er fra Møre og Romsdal, som meg, og i valgkampen snakket vi mye om nettolønnsordningen. Begge var veldig for nettolønnsordningen, men når vi leser innstillingen til budsjettet, ser vi at Venstre ikke er for lenger. De har heller ikke vært det tidligere, men i valgkampen var de veldig for. Det er altså 1,7 mrd. kr som ligger i potten. Nå er Venstres innstilling at man fjerner 1,4 mrd. kr av det, så det er bare en liten slump som står igjen. I merknadene står det veldig lange og gode forklaringer på hvorfor Venstre ikke vil ha denne ordningen, men jeg lurer rett og slett på om representanten kan fortelle meg hva som har skjedd siden valget og fram til nå, siden man da var veldig for, og nå er veldig, veldig imot.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Signalene fra næringslivet den siste tiden om en utvikling der Eksportkreditt Norge AS i stadig større grad opererer som en selvstendig kommersiell aktør i markedet, er noe å ta med seg framover. Det meldes om at låneavtalene har blitt mer omfattende, og at det er mer unødvendige reguleringer og stadig større gebyrer. For at ordninger skal være konkurransedyktige, er det viktig at statsråden har dialog med næringen. Derfor synes jeg det er veldig positivt at næringsministeren var på Sunnmøre forrige uke. Jeg regner også med at hun der fikk innspill når det gjelder denne saken. Mitt enkle spørsmål er: Hvordan tar statsråden tak i disse signalene med hensyn til å håndtere dette framover?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Det er jo rart at ikke gleden har kommet til dem som er i posisjon. Man sitter jo faktisk i posisjon og kan styre landet. Jeg har lyst til å gjøre en liten henvendelse til representanten Korsberg, som sørgmodig fortalte her hvor tung den arven var man som har fått av tidligere regjering. Det var sikkert også derfor man var veldig opptatt av å få fjernet arveavgiften. Kanskje motet skulle ha blitt styrket etter det, men det ser faktisk ikke sånn ut. Det som representanten Korsberg sa, var at forenklingen var viktig, at man nå har økt forenklingstakten, og at det var en trang start i begynnelsen. Hvis man regner på de forenklingsmålene som forrige regjering og nåværende regjering har, kommer man til akkurat samme summen. Så den ligningen og den matematikken sitter det langt inne for meg å forstå. Frank Bakke-Jensen var oppe og snakket om Eksportkreditt Norge og mente at det selvfølgelig var et godt verktøy, men det kom da fram en kritikk av den gamle regjeringen. Til det er det å si at det har vært veldig mange positive tilbakemeldinger å få om GIEK og Eksportkreditt Norge. Men den situasjonen som har oppstått nå, har man fått tilbakemelding om nå, og jeg synes også det er veldig rart at næringsministeren ikke har hørt om de innspillene. Så det er nå man må ta tak i de utfordringene som dukker opp nå. Så enkelt er det. Representanten Bente Thorsen fra Fremskrittspartiet var også oppe på talerstolen og snakket om nettolønnsordningen. Hun syntes det var rart at jeg kunne si noe om at Venstre har lovet nettolønnsordning i valgkampen, men kuttet nå. Nå er det jo slik at både i Arbeiderpartiets og Fremskrittspartiets valgprogrammer vil man lovfeste nettolønnsordningen, og heve taket. Så der har man en felles jobb å gjøre. En programfestet lovnad om det gjelder for fire år, så det er viktig at man ser på det perspektivet, og at man ikke skal levere alt etter én måned. Men jeg synes det er viktig å ha en offensiv innfallsvinkel til det. Det kan jo heller være interessant å høre når Fremskrittspartiet – som er i regjering og har hånden på rattet i denne saken – faktisk har tenkt å lovfeste denne ordningen. Og når skal man heve taket, og hvilket tak blir det? Er det i neste budsjett, eller er det om to, tre eller fire år?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Jeg er veldig glad for at maritim politikk blir en del av debatten, og at nettolønnsordningen er til diskusjon – dvs., den er ikke til diskusjon, vi ønsker ikke å ta den bort, men det er veldig mange partier som ønsker å forbedre ordningen, både det å lovfeste den og å heve taket. Gunnar Gundersen hadde noen runder på det i stad, og da tenker jeg som så at nå har jo Høyre kommet i regjering, og har full mulighet til å gjøre noe med både lovfestingen og taket. Så høy og mørk kan man kanskje ikke være uten at man har tiltakene klare. Da kan jeg spørre statsråden: Når har næringsministeren tenkt å komme med en lovfesting av nettolønnsordningen, og når vil man komme med en heving av taket? I tillegg er det viktig å få vite hvorfor det er slik bråhast med å selge ut Entra og Mesta, når man ikke engang har vurdert hvordan børsnoteringen vil bli, og hvordan porteføljen til Entra ligger an. Det er ingen forklaring på det. Kommer hun tilbake til Stortinget med denne saken, eller ikke?
Ove Trellevik (Høyre), 2013-12-11:
Representanten frå Arbeidarpartiet nemnde at Stoltenberg-regjeringa hadde kome med gode pakker under finanskrisa. Dette sette sjølvsagt heile samfunnet og Høgre for så vidt pris på. Utfordringa til Noreg er den langsiktige konkurransekrafta, og representanten nemnde at dei vil jobba for nye investeringar og tryggja norske arbeidsplasser. Me så eigentleg veldig lite til dette i det budsjettet som Stoltenberg-regjeringa la fram. Me har òg sett veldig lite til dette i merknadane til Arbeidarpartiet no i komiteen. Dei merknadane me har sett, er klippa og lima – dei er kritiske til å retta kutt i forvalting, verkemiddel og program. Så skuldar ein Høgre og Framstegspartiet for at dei brukar fine ord i valkampen og er lite handlingsorienterte. Me har kutta 7,1 mrd. kr i skattar og avgifter. 8. november kom NHO og sa at regjeringa Solberg la fram eit budsjett som var ein stor siger for norsk næringsliv. Då er mitt spørsmål: I åtte år har Arbeidarpartiet valt ikkje å prioritera, heller ikkje i opposisjon – kvifor?
Ove Trellevik (Høyre), 2013-12-11:
Knut Storberget har vore oppe fleire gonger i dag, og eg ønskjer å kommentera just eit par små ting her. Han lente seg litt tilbake igjen, og priste seg litt lykkeleg for at Venstre og Kristeleg Folkeparti har moglegheit til å parkera regjeringa, som han sa. Like etterpå, i replikkordskiftet med statsråden for landbruk, tok han til orde for at han er heilt einig i mykje av det som landbruksministeren seier. Eg håpar inderleg at Arbeidarpartiet ser dei utfordringane som landbruket har, og at dei òg er med og støttar dei endringane og forslaga som regjeringa kjem med, som verkeleg er framtidsretta og rett for det norske landbruket. Han tok òg til orde for at han er einig i at omdømme er ei utfordring for landbruket. Og det er heilt sant. I Nationen var det i dag eit oppslag om lønnsutviklinga for bøndene, at dei hadde 10 pst. vekst. Det er ganske positivt og bra. Men når bøndene likevel reagerer med å vera negative, er det ei utfordring som bøndene har. Dei er på ein måte svært negative i utgangspunktet – heller ikkje under den førre regjeringa var det mykje glød i landbruksnæringa. Det var til og med opptøyar med ein statsråd frå Senterpartiet. Så den utfordringa med omdømme må næringa òg ta inn over seg. Det er ikkje berre politikarane som skal ta inn over seg den utfordringa som landbruket har. Eg har ei utfordring til næringslivet innanfor landbruk: Dei må òg sjå moglegheitene og vera litt meir konstruktive og positive, og ikkje vera så negative som dei har vore, slik eg oppfattar det, med både den nye regjeringa og den førre regjeringa. Vidare vart det teke til orde her for mykje, bl.a. tok representanten Storberget opp feilbruk av pengar. Sjølv om ein brukar meir oljepengar i løpet av eitt år, er det ikkje slik at ein gjer dette til ein vane, at me vert avhengige av det. Det handlar om å bruka pengane rett og investera meirbruk av oljeinntekter i ei langsiktig utvikling for nasjonen Noreg. Det er det denne regjeringa har teke til orde for. Marit Arnstad sakna at nokon frå regjeringspartia si side stod opp for dei endringane og dei kutta som vart gjorde i komiteen. Eg har ingen problem med å stå opp for dei endringane som vart gjorde i komiteen i år. Eg erkjenner alle kutta som er gjorde, og eg står inne for dei – anten det har vore til Mattilsynet eller verkemiddelapparatet eller kor det har vore. Det handlar om at me brukar pengane våre på dei ordningane som treffer, og det er det viktigaste av alt. Då må me vera villige til å prioritera. Det er ikkje slik at sjølv om ein har hatt for vane å bruka pengar på noko, så er det rett å bruka pengar på det i framtida. Det handlar om å ta inn over seg effekten og evaluera litt over tid. Det har denne regjeringa gjort – dei har prioritert, og dei har vore villige til å gjera det.
Ove Trellevik (Høyre), 2013-12-11:
Eg tek ordet fordi fleire kommenterte formuesskatten, både Karin Andersen, Ingrid Heggø og Marit Arnstad. Det er sjølvsagt ei stor pedagogisk oppgåve å prøva å forklara Sosialistisk Venstreparti poenget med å ta vekk formuesskatten, men eg skal prøva å gje eit eksempel. I min nabokommune Austevoll er det mange flinke gründerar. Eitt av desse selskapa betalar over 100 mill. kr i formuesskatt kvart einaste år. Konkurrenten, som òg driv med fisk og båtar, bur på Kypros. Han sparar 100 mill. kr kvart einaste år. Det er klart at det er eit konkurransefortrinn for bedrifter som dette å sleppa å betala formuesskatt. Derfor flyttar mange av desse bedriftene ut av landet. Noregs første foredlingsbedrift innan oppdrettslaks, 60 år gammal, gjekk konkurs 1. desember i år. Bedrifta heldt til på Askøy. I 2012 hadde ho 3,5 mill. kr i underskot. Det er klart at formuesskatten er drepande for norsk næringsliv.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-12-11:
Ja, vi blir mindre oljeavhengige av å bruke pengene riktig. Vi kan ikke fraskrive oss at vi er et særdeles heldig land, og oljefondet vokser raskere enn noen har tenkt seg. Vi vet at selv med den lille økningen som regjeringen sto for, bruker vi i prosent mindre av Statens pensjonsfond utland enn vi noen gang har gjort, i hvert fall den siste tida, hvor oljefondet har blitt så stort. Jeg tror – og det synes jeg representanten Storberget skal skrive seg bak øret – at når pengene brukes på det de opprinnelig var tenkt å brukes på: vekstfremmende skattelettelser, kunnskap, forskning, samferdsel og den type ting, reagerer heller ikke markedene negativt. Hvis han har fulgt med, ser han at ingen verken har kritisert eller lagt vekt på at det er litt økt oljepengebruk. Vi skal tilbake til at vi faktisk fremmer Norges konkurransekraft, og det synes jeg regjeringen har gjort.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-12-11:
Jeg vil bare korrigere representanten litt. Jeg ser ikke mørkt på ting – jeg ser lyst på det. Vi har fått en ny regjering, som har det rette fokuset, så nå ser jeg lyst på ting. Det er de siste åtte år jeg har vært litt mørk i spådommene, og det har i grunnen vært riktig, når vi ser på utviklingen. Så til energiflis. Det er veldig interessant, for det er blitt et ganske stort marked. Nationen skrev at det var blitt ca. 900 000 kubikkmeter. Det betyr at vi støtter hver fliskubikkmeter med mellom tre og fire øre per kilowatt – altså mener jeg at regjeringen har ganske rett i at dette er blitt en verdikjede som egentlig kan stå på egne bein. Representanten Arnstad vet godt at dette først og fremst er et kulturlandskapstilskudd, det er ikke noe som sånn sett går til det profesjonelle skogbruket og den tradisjonelle treforedlingsindustrien.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-12-11:
Vel, vi får jo se om det er riktig at de vil legge ned. Det er, som jeg sa, blitt betydelige volumer. De har vokst kraftig. Jeg mener at enhver verdikjede i Norge skal ha som mål å stå på egne bein. Jeg mener vi kanskje har lyktes i å få en ny verdikjede på beina. Da får vi jo se hvem som har rett. Jeg mener at aktørene – det har jeg også sagt til begge de aktørene som representanten Andersen nevner – heller bør rette fokuset mot å finne ut hvordan man nå kan stå på egne bein istedenfor å lene seg på en energiflisordning, og det har hele tiden vært en intensjon å få startet en ny verdikjede. Og igjen: Det er først og fremst støtte rundt energitiltak og kulturlandskap dette dreier seg om – og det er viktig nok – men det har ingenting med den norske treforedlingen å gjøre. Jeg må minne Karin Andersen om at norsk treforedling er faktisk mye mer enn bare Norske Skog.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-12-11:
Det er vel ikke akkurat noen overraskelse at Høyre og SV har forskjellig syn på en del ting, men jeg falt rett og slett av når representanten Knag Fylkesnes kunne påstå at kutt i skatter sementerer den eksisterende næringsstruktur. Er det noe vi vet, er det jo at dynamikken er uhyre stor i næringslivet. Gründere og småbedrifter, nystartinger, står for mye av nyskapingen og står for mange av de nye arbeidsplassene. Det eksisterende næringslivet rasjonaliserer. Det er rett og slett en underlig kobling, og jeg har aldri opplevd en næringslivsleder som er villig til å gå i fakkeltog for de regionale utviklingsmidler eller den type virkemidler. Han går i fakkeltog for reduserte skatter, økt samferdsel, økt satsing på forskning og utvikling. Så jeg vil bare spørre: Hvor lang tid skal det ta før SV innser at næringslivet trenger egenkapital for å kunne både nyttiggjøre seg virkemidler og ha ryggrad til å bære nysatsinger?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-12-11:
Jeg får gjøre statsråd Mælands ord til mine, at det er meget betryggende å høre at vi er uenige med SV i det meste. En skal høre mye før ørene detter av, og det at hele næringslivet tar feil ved at en setter opp formuesskatt på arbeidende kapital som det som absolutt begrenser næringslivets utvikling mest, er ganske spesielt å stå og høre på. Men det er et taktskifte i politikken. Vi har faktisk tillit til at bedriftene og enkeltmennesker rundt omkring i landet er de som forvalter sine egne midler på en best mulig måte også i næringsutviklingssammenheng. Det er klart at det å satse på rammebetingelser, som forskning og samferdsel, er en alvorlig stimulans. Til Henriksen vil jeg heller snakke om at den næringsdiskrimineringen som Arbeiderpartiet har drevet med, den skal vi ikke drive med lenger. Vi skal faktisk ha utvikling over hele landet, og vi skal gi muligheter for gründere rundt omkring i hele landet. Ellers synes jeg det har vært en befriende debatt, for det har ikke vært snakk om tillitsbrudd fra de rød-grønne. Det har vi hørt i debatt etter debatt, og i dag tror jeg ikke det har blitt nevnt med et ord engang. Det har kanskje noe å gjøre med at vi har innfridd. Jeg vil si til komitélederen at administrerende direktør i NHO sa at det var et retningsskifte. Det var retningsskifte hun la vekt på. Det er etter et arbeid med et budsjett i fire–fem dager – det blir mye mer spennende å se hva som kommer til neste år, men det indikerer en riktig retning for næringslivet. Det er et veldig klart signal. Men det at vi ikke har hørt noe om løftebrudd, kan også ha noe å gjøre med slike ting som at Else-May Botten var ute og lovte bl.a. lovfesting av nettolønn og heving av taket. Det skapte store forventninger. Det er ikke innfridd i det budsjettet som lå fra de rød-grønne. Det var da dere hadde sjansen. Dere har ikke noen sjanse, annet enn å gjøre det fra opposisjon senere. Jeg er litt forundret over hele debatten når vi får inntrykk av at nå er det misstemning og ragnarok rundt omkring i næringslivet. Vi får faktisk de motsatte signalene. De grepene som er gjort av regjeringen i tilleggsproposisjonen, er meget bra, og de indikerer, som jeg har sagt, en riktig retning for næringspolitikken i dette landet. Det vil skape optimisme blant dem som har tenkt å skape framtidens arbeidsplasser, men også blant dem som tar vare på og utvikler de arbeidsplassene vi har. Så jeg vil si: Det har vært godt arbeid av den nye regjeringen, og jeg ser fram til arbeidet framover mot budsjettet til neste år, for da skal det bli enda mer sus i serken, for å si det sånn.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2013-12-11:
Jeg måtte bare rydde en åpenbar misforståelse av veien. Til representanten Heggø: Det er masse dokumentasjon på at dynamisk skattepolitikk virker. Til og med finansministeren har akseptert det. Det ligger regnestykker der, det er bare å gå inn og se. Så til Arnstad: «Står ved» – det er klart at det finnes flere forklaringer. Det er noe annet. Men det er ingen som ikke har stått ved det kuttet på energiflis, snarere tvert imot. Vi har jo stått og forsvart det både i replikkrunder og alt som er. Så det siste: Jeg synes Trellevik sa det veldig godt: Formuesskatten er en særnorsk skatt, som straffer sparing, og den straffer det private, mangfoldige norske eierskapet til fordel for utenlandsk eierskap eller statlig eierskap. Og det er meget synlig i statistikken at det norske private eierskapet er meget svakt, at utlendinger er sterke, og at staten er sterk. Vi klarer ikke å holde på de gode ideene i Norge. De selges ut. Det burde bekymre flere av oss.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Vi har gjennom åtte år fått høre at det er de rød-grønne som har forårsaket at vi har – beskrevet fra representanten Gundersens side – en nærmest katastrofal situasjon knyttet til at vi er for oljeavhengige og har en todeling av økonomien, som han i mange runder, også i sitt innlegg nå, velger å fokusere veldig sterkt på. Det er en betydelig utfordring for Norge, også for de delene av landet hvor representanten Gundersen og undertegnede kommer fra. Regjeringa har brukt to måneder på å sitte i kontorene og lage sine alternative budsjetter, og har gjennom de ukene som har gått, valgt å øke oljepengebruken i 2014. Man har også, for å komme så raskt som mulig til oljepengene, valgt å øke oljepengebruken også i inneværende år. Blir vi mindre oljeavhengige av å øke oljepengebruken, slik regjeringa nå har foreslått?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Jeg er faktisk, overraskende nok, enig i mye av det statsråden sier i sitt innlegg – det å prioritere heltidsbonden, det å gjøre det lønnsomt for unge mennesker å gå inn i næringa, sammenlignet med andre typer bransjer, og også det å snakke landbruket opp. Men da er vi avhengige av at vi ikke politiserer det ned. Mitt spørsmål til landbruksministeren i den anledning er: Man har gått ut ganske så bastant og varslet redusert importvern, redusert budsjettstøtte, økt skatt gjennom både jordbruksfradrag og avskrivningsmuligheter og også nedbygging av matjorda vår – er det det som skal bidra til å skape optimisme blant yngre mennesker som ser på landbruket som en attraktiv bransje å gå inn i?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Debatten nærmer seg slutten, og vi øyner julen et stykke nærmere. Det er i hvert fall tre ting som har vært sentrale i denne debatten, og som jeg på mange måter føler har fått sin avklaring – i hvert fall om hvordan de politiske frontene står. Slik jeg forstår regjeringa, sier man at man ønsker å være mindre oljeavhengig. Men da konstaterer jeg også at man fra regjeringas side, allerede i inneværende år og også til neste år, bruker mer oljepenger. Så er det gledelig at denne debatten har understreket veldig tydelig at vi ønsker å øke landbruksproduksjonen, vi ønsker å øke lønnsomheten, og vi ønsker å ha et landbruk over hele landet. Det er bra. Men regjeringa vil liberalisere landbrukspolitikken kraftig. Men det er altså – tilsynelatende – ikke flertall for det i Stortinget. Det siste som går igjen i de fleste innlegg, og er de flestes bekymring også, er at man trenger spesielle virkemidler for å kunne skape ny virksomhet. Og mange av de virkemidlene har regjeringa – om den ikke tatt dem helt bort – valgt å redusere. Et eksempel er trebasert innovasjon. Men det store eksemplet er de regionale utviklingsmidlene, som får et betydelig kutt på nærmere 30 pst., 400 mill. kr, som vil merkes. Om det ikke merkes til neste år, vil man merke det i årene som kommer, fordi man ikke har fått satt i gang de prosjektene som lå i dette. Det er i tilknytning til dette jeg har lyst til å stille et konkret spørsmål til næringsministeren, som jeg innstendig ber om at blir besvart. Vi sliter med norsk legemiddelindustri. Jeg har tatt opp før fra denne talerstolen at vi har Nycomed Pharma-virksomhet på Elverum og i Asker, som har vært svært gode lokomotiv i legemiddelbransjen. Av internasjonale grunner har man valgt å legge ned virksomheten på Elverum. De har en usedvanlig viktig kompetanse, en stor arbeidsstokk og mye bra arbeidsfolk. Den forrige regjeringa lovet at man skulle bruke av de regionale utviklingsmidlene og de midlene man har til rådighet, 1 mill. kr, for å skape omstilling, slik at man kunne dra denne kompetansen videre. Det er særs viktig for å bygge opp annen virksomhet i en todelt økonomi. Mitt enkle spørsmål, som jeg ber statsråden kvittere ut før vi forlater hverandre her i dag, er: Er det den nye regjeringas intensjon at disse omstillingsmidlene – det er søkt om 1,3 mill. kr – vil bli innvilget?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-12-11:
Høyre-representanten Trellevik sier at bøndene er så negative. Jeg har lest dagens Nationen. Høyre-representanten Gundersen sier at næringslivet er så positive til den nye regjeringa. Noen av disse to må ta feil. Hvis man leser dagens Nationen, gjør man en interessant observasjon. Nettopp det alle i denne salen ønsker seg, er i ferd med å skje: Man er i ferd med å skape økt lønnsomhet. Inntektene stiger for bøndene. Det skyldes gode jordbruksoppgjør, det skyldes selvfølgelig det tollregimet vi har, og det skyldes også, og det står tydelig i artikkelen, at det er god giv blant bøndene, at man produserer mer og mer effektivt. Det som er trist, er at det nettopp er disse virkemidlene regjeringa har varslet at man ønsker å reversere. Da er det ikke rart at reaksjonene blir negative. Vi er ikke motstandere av endringer i landbrukspolitikken fra Arbeiderpartiets side. Det er vi åpne for å diskutere. Men det er forskjell på å barbere seg og å skjære av seg haka.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-11:
Nå har vi gjennomført en valgkamp der Høyre har påstått at særlig SV har hatt ansvaret for Norske Skogs feilslåtte investeringsstrategi i papir, og at det er grunnen til at det har gått dårlig i skogbruket i Norge. Nå får vi også høre at en representant fra Hedmark, som til og med sjøl eier skog, ikke ser at energiflisordningen er utrolig viktig for skognæringen. Det mener i hvert fall de to store skogbruksorganisasjonene i innlandet, nemlig Glommen Skog og Mjøsen Skog. Lederen i Mjøsen Skog sier at tilskuddet har vært avgjørende, og at mange nå vil legge ned. Det er alvorlig, for det er mange arbeidsplasser, og det er en viktig del av klimaforliket. Åtte av de fjorten TWh som skulle komme fra bioenergi, kommer fra energiflis. Når mange nå sier de vil legge ned, vil Gundersen snu synspunktet sitt og høre på næringen?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-11:
Kristelig Folkeparti har et stort ansvar nå for at vi har fått en regjering med Høyre og Fremskrittspartiet som er så tydelige på at de ønsker å redusere statens bidrag til norsk landbruk. I tillegg: Jeg har lest Bondebladet med interesse, der jeg ser at den nye statssekretæren i Landbruksdepartementet sier: «For denne regjeringen er det viktig å redusere skatter og avgifter. For å få dette til, må det gjøres kutt andre steder.» Det høres ikke ut som et budskap som kunne komme fra Kristelig Folkeparti. «På landbrukssida», sier hun, «er det ikke gjort store og dramatiske kutt, siden mesteparten er fredet gjennom jordbruksavtalen.» Det høres heller ikke ut som et utsagn som kunne komme fra Kristelig Folkeparti. Spørsmålet er: Deler Kristelig Folkeparti disse verdivalgene, nemlig at det viktigste er skattelette, og da må man gjøre kutt andre steder, og at det er viktig i neste runde å få til kutt i jordbruksavtalen, for da kan man gi enda større skatteletter?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-11:
Vi har nå fått en landbruksminister som jeg tror har norgesrekord i nedsnakking av det området hun har fått ansvaret for – i hvert fall i fortid. Nå oppfordrer hun til framsnakking, og det er jeg glad for. Når man hører på deler av det som blir sagt, virker det som om det har vært en total makeover – i hvert fall politisk – hos denne statsråden. Det blir også forsikret om fra samarbeidspartnerne i Stortinget at nesten ingenting skal forandres. Det skal stort sett være som det er, og det vises til merknader i innstillingen om dette. Når statsråden skal begrunne hva hun vil gjøre noe med, nevner hun at det heretter skal satses på heltidsbonden, ikke på kombinasjonsbrukeren, som er ryggraden i norsk landbruk landet over. Det er mange av disse som produserer den nye, spennende maten som statsråden er glad i. Jeg vil spørre om det er slik at grunnen til at Høyre og Fremskrittspartiet ikke er med på merknaden om bruksstruktur og rammevilkår, er at det er her hun vil kutte.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-11:
Mat er verdens viktigste produkt. Da må også landbrukspolitikken være viktig. Derfor er næringspolitikken så viktig, fordi den handler også om den maten vi får fra havet. SV har veldig stor tro på landbruket, både fordi det lager det viktigste produktet i hele verden, men også fordi det skapes så mange store, gode ringvirkninger i samfunnene der landbruket er til stede. I Hedmark er det samlet sett 14 000 arbeidsplasser som er basert på landbruket, på produksjon og næringsmiddelindustri. Det er en stor og viktig næring i Hedmark, og det er en stor og viktig del av matforsyningen til hele landet. Derfor er det med stor bekymring jeg har hørt både hva landbruksministeren tidligere har sagt om norsk landbruk, de signalene som ligger i regjeringserklæringen angående landbruk, og de kuttene som regjeringen har vist fram i den første runden, der de også sier at hadde de ikke hatt landbruksavtalen som lå i bunn, hadde de kuttet mer, for det er det de ønsker. Det bekymrer meg, fordi det er uhyre viktig at vi nå gjør det som står i denne innstillingen, og som det er en rørende enighet om i denne innstillingen, nemlig at vi må øke norsk matproduksjon, vi må ta vare på matjorda der vi skal dyrke maten, og vi må også sikre at det er en framtid i landbruket. Da er nok ikke kuttmetoden den riktige. Da er man nødt til å se at Norge er et land der det er så vanskelig å produsere landbruksvarer at man er nødt til å ha et veldig høyt støttenivå. Og sosiale ytelser er viktig hvis du skal få ungdom rekruttert inn i landbruket framover. Mattrygghet og dyrehelse har det vært snakket lite om. Det koster penger, men det er verdt å betale for, for det sier noe om verdibasen vi har for matforsyningen vår. I Hedmark er skogen viktig. Derfor er det så veldig beklagelig at flertallet nå har kuttet ordningen for skogsflis. Den utgjør altså 8 av de 14 TWh som vi var enige om at vi skulle ha fra bioenergi, og som var kjempeviktig for å nå klimamålene. Direktøren i Mjøsen Skog sier at tilskuddet har vært helt avgjørende – at det ikke er mulig å tjene penger på dette uten ordningen, og at det kuttet som nå foretas, vil bety at denne viktige næringsgrenen og denne viktige delen av klimaforliket vil bli stoppet. Det må jeg si jeg beklager sterkt.