trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-03-25:
Som nestleiar i energi- og miljøkomiteen vil eg seia at dette er ei sak som i utgangspunktet ikkje denne komiteen skal ha. Det må sannsynlegvis vera samferdselskomiteen som skal ha ho, fyrst og fremst iallfall. Eg veit ikkje kva for prosedyre det er for dette, men naturleg nok bør ei sak om rassikring gå til samferdselskomiteen.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2003-03-25:
Forslaget, i den form det er fremmet, viser ikke bare til spørsmål knyttet til rasfare på vei, men har et betydelig omfang, også et omfang med samfunnsmessige konsekvenser. Presidentskapet fant derfor, da man vurderte denne saken, at den komite som har ansvaret for de samfunnsmessige konsekvenser og også plan- og bygningsloven og de lover som ellers hører under dette, måtte være den riktige komite å behandle dette i. Men fordi forslaget også berører rasfare på vei, fant vi det fornuftig at utkast til innstilling sendes samferdselskomiteen til uttalelse før endelig innstilling avgis. Presidentskapet opprettholder sitt forslag til behandlingsmåte.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2003-02-25:
Når stortingsrepresentantene Halvorsen, Djupedal og Langeland fremmer forslag om å stoppe utbyggingen av Snøhvit, må det skyldes ønske om å få en omkamp etter at Stortinget, med stort flertall, gav grønt lys for Snøhvit i henhold til Innst. S. nr. 100 for 2001-2002. Jeg tror alle i denne sal egentlig er bekymret over de kostnadsoverskridelser som allerede er avdekket av Statoils ledelse når det gjelder Snøhvit-utbyggingen. Det er viktig at utbyggere og lisenshavere nå følger prosjektet ekstra godt opp for å unngå ytterligere negative overraskelser. Statoil har opplyst til Olje- og energidepartementet at dersom prosjektet stoppes nå, vil det påløpe om lag 12 milliarder kr i forbindelse med forpliktelser i allerede inngåtte kontrakter. Videre viser Statoils beregninger til statsråden at prosjektet fortsatt er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Etter kostnadsøkningen vil nåverdi før skatt bli om lag 6,5 milliarder kr. Etter min mening er det ikke vanskelig å velge mellom 6,5 milliarder pluss og 12 milliarder minus. På dette grunnlag mener derfor komiteens flertall at det ikke er grunnlag for å fremme en sak for Stortinget der alle sider ved Snøhvit-utbyggingen belyses, med sikte på å gi Stortinget mulighet til å vurdere ulike scenarioer for den videre utbygging av Snøhvit. Flertallet foreslår derfor at forslaget avvises.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-25:
Eg er for så vidt einig i at statsråden har opptredd ryddig og informert Stortinget om overskridingane som har vore. Samtidig vil eg seia at sjølv om godkjenning til utbygging er gjeven, er staten ein så stor del av dette prosjektet at dersom staten finn det nødvendig å gripa inn i forhold til dei overskridingane som er komne, eventuelt nye som måtte koma, er det klart at då må staten som majoritetseigar i Statoil, og som stor eigar i lisensen, sjå på kva utgiftene av å fortsetja vil vera. No vel stortingsfleirtalet og Regjeringa å gå vidare. SV har reist dette som ei problemstilling og viser til at når det gjeld så store pengar som det her er snakk om, må ein tenkja seg nøye om før ein går vidare. Stortingsfleirtalet vel noko anna. Spørsmålet til statsråden er likevel knytt til oppdraget til norsk verftsindustri. Som statsråden veit, har SV ein annan olje- og gasspolitikk enn den politikken som stort sett har vore ført av stortingsfleirtalet. Me har ein meir langsiktig politikk, med lågare tempo. Spørsmålet er spesielt knytt til dette med Statoil. At Statoil blei privatisert av eit stortingsfleirtal, inneber det at ein tydeleggjorde at Stortinget seier frå seg det høvet til å styra som ein hadde før selskapet blei privatisert? Og er det umogleg for Stortinget seinare å gripa inn i høve til Statoil, f.eks. når Statoil skal velja oppdragsgjevarar, nettopp på grunn av den privatiseringa?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-25:
Etter oppmoding frå ein del parti i salen ønskjer SV å gjera forslag nr. 2 om til eit oversendingsforslag.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Snøhvit-utbyggingen ble vedtatt av Stortinget den 7. mars 2002. Jeg orienterte Stortinget den 17. desember 2002 om kostnadsøkningen på 5,8 milliarder kr. Prosjektet er fortsatt samfunnsøkonomisk lønnsomt. Statoil og de andre rettighetshaverne i Snøhvit har opplyst at de ønsker å videreføre prosjektet. En stans i prosjektet vil påføre selskapene og samfunnet store kostnader. Statoil opplyser om at dersom prosjektet stoppes nå, vil det påløpe kostnader for om lag 12 milliarder kr i forbindelse med forpliktelser i allerede inngåtte kontrakter. I tillegg til dette har rettighetshaverne allerede investert om lag 2,2 milliarder kr i prosjektet. Det er åpenbart ufornuftig å stanse prosjektet på dette tidspunktet. Jeg har bedt operatøren om å informere departementet umiddelbart dersom det framkommer vesentlig ny informasjon om Snøhvit LNG. Stortinget vil i så fall bli orientert på egnet måte. Når SV-representanten vil stoppe Snøhvit-utbyggingen med umiddelbar virkning, synes de også fullstendig å overse at vi faktisk har gitt tillatelse til å bygge ut Snøhvit. Kravene til å omgjøre et slikt forvaltningsvedtak er strenge. Å trekke tilbake tillatelsen til å bygge ut Snøhvit vil være et meget alvorlig inngrep og er derfor overhodet ikke aktuelt. Jeg er derfor tilfreds med at flertallet tilrår å avvise SVs forslag.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Representanten Langeland sa at SV har reist det som en problemstilling at vi allerede har fått en betydelig overskridelse på Snøhvit-kontrakten. SV har ikke bare reist en problemstilling, men de har faktisk i dag i Stortinget også foreslått å stanse prosjektet. Det er noe helt annet. Jeg tror hele Stortinget, og statsråden inklusiv, har betydelig bekymring knyttet til kostnadsrammene for Snøhvit-prosjektet. Det har jeg orientert Stortinget om like før jul i fjor. Og jeg har sagt at jeg vil følge denne kontrakten meget nøye. Jeg har forholdsvis hyppig kontakt med Statoil om dette, og jeg har lovt Stortinget at jeg skal komme tilbake, om nødvendig, dersom det skulle vise seg at det blir ytterligere problemer i forhold til kostnadsoppfølgingen. Hvis det da skulle vise seg å være grunn for å ta andre beslutninger, vil jeg selvfølgelig legge slike forslag fram for Stortinget. I dag er det ingen grunn til å gjøre det. Dette er forvaltningsvedtak som medfører ganske store kostnader hvis en i dag skulle vedta å stanse dette prosjektet, slik jeg gjorde rede for i mitt første innlegg. Når det gjelder den andre delen av denne saken, er jeg litt usikker på om dette er innenfor forslagets ramme, eller om det er en helt annen debatt, nemlig om norsk verftsindustris konkurranseevne og muligheter for å nå fram i internasjonale kontrakter. Men det er fremmet som et forslag. Min kommentar til det er at vi fra Regjeringens side gjør alt som er mulig å gjøre for å beholde et konkurransekraftig og kostnadseffektivt petromaritimt miljø, altså de som forsyner oljeindustrien med nødvendige installasjoner og innretninger. Det har vi hatt, og det tar Regjeringen sikte på at vi også skal ha for framtiden. Men det er klart at det er betydelige utfordringer knyttet til å vinne kontrakter i en internasjonal konkurransesituasjon. Og det er det det dreier seg om, ikke at Statoil er omorganisert som et AS.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Representanten Enger spurte: Hva må til før statsråden kommer tilbake til Stortinget og orienterer? Jeg tror at hvis jeg skal komme utenom ordinære prosesser, som f.eks. et statsbudsjett eller et revidert nasjonalbudsjett, må det foreligge noe av en slik alvorlighetsgrad at det blir vurdert slik at Stortinget bør få umiddelbar beskjed om dette. Men jeg ser ikke bort fra at jeg under enhver omstendighet vil kunne orientere Stortinget om framdriften i prosjektet, f.eks. i forbindelse med et nasjonalbudsjett eller et revidert nasjonalbudsjett, siden denne saken har blitt så sterkt fokusert. Foreløpig er det ingen opplysninger om at det skulle ligge ytterligere kostnadsøkninger i dag. Det er ingen slike informasjoner. Prosjektet går videre, og foreløpig ser det ut som at den videre framdrift går tilfredsstillende. La meg til dette med konkurransedyktig norsk leverandørindustri si at Regjeringen er opptatt av at vi har en norsk industri som har konkurransekraft også internasjonalt, men da under rettferdige internasjonale konkurranseregler. Regjeringen har sagt at den ønsker å gå et stykke for å se om så er tilfellet også med de kontraktene som det har vært en del oppmerksomhet rundt – kontrakten med verftet Dragados, når det gjelder Kristin Riser, og når det gjelder Snøhvit-kontrakten. Vi har lagt fram et stramt budsjett for dette året. Det har bidratt til lavere rentenivå, det har vi allerede sett, og vi ser at et moderat lønnsoppgjør også vil dra i samme retning. Det har vært interessant å legge merke til at Arbeiderpartiets leder og parlamentariske leder har uttrykt til pressen at heller ikke Arbeiderpartiet ville kunne instruere Statoil i denne saken. Det er det viktig å få understreket. Vi står sammen om at konkurransereglene skal være rettferdige og likeverdige, og at både myndighetene og arbeidslivets parter bidrar til at vi styrker konkurranseevnen i norsk industri.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Jeg tror ikke det er Ingvild Vaggen Malvik som har tungt for det, som hun sa, men at det rett og slett er en uenighet om når det er mest hensiktsmessig å foreta en slik helhetlig gjennomgang, slik jeg antydet. Jeg tror bl.a. at de tiltak som nå gjennomføres for å bekjempe krypsiv i dette vassdraget, vil være et av mange viktige innspill til en slik helhetlig gjennomgang. Virkningen av de tiltak som nå gjennomføres, vil en da kunne vurdere etter en del år. Jeg viste i mitt innlegg for øvrig til at det er svært mange år siden reguleringskonsesjonene gikk ut, og at både kommunene, regulanten og andre som er involvert i dette, har et rimelig krav på en avklaring. Det er den avklaringen Stortinget i dag ønsker å gi.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-02-25:
Jeg skal bare knytte noen korte kommentarer til denne saken. Jeg syns den har blitt godt belyst ved representanten Onarheim og energiministeren. Så fikk vi også den andre siden belyst av representanten Langeland. Dette innlegget blir vel en blanding av en kort kommentar og en replikk. Det var svært alvorlig å høre olje- og energiministerens orientering den 17. desember om de store overskridelsene i Snøhvit-prosjektet, som han også nevnte her i sted. Statoil hadde da beregnet at kostnadsøkningen var 5,8 milliarder kr, og det meste av dette gjaldt landanlegget, som burde ha vært forholdsvis greit å forhåndskalkulere. Vi har også lest at selskapene som er knyttet til Snøhvit-utbyggingen, sier at de ikke ville ha startet prosjektet hvis de hadde visst om disse store kostnadsøkningene. Jeg tar enda litt mer fra den orienteringen, for da framholdt statsråd Steensnæs at kostnadsutviklingen var bekymringsfull og at situasjonen som hadde oppstått, var svært uheldig. Det har han for så vidt understreket i dag også. Han understreket den gang, som nå, at han ville følge prosjektet nøye og at Stortinget skulle være orientert om dette. I dag fikk vi høre at prosjektet ville koste 12 milliarder kr, hvis det ble stoppet nå. Senterpartiet velger å la dette gå videre. Sjøl om det er en kjent sak at vi var imot Snøhvit-utbyggingen i sin tid, forholder vi oss til de realitetene som nå er. Men vi forutsetter at Olje- og energidepartementet følger kostnadsutviklingen i prosjektet nøye framover. Det må føres en grundig kostnadskontroll i forhold til de vedtakene som er gjort, og Stortinget må bli orientert på en egnet måte dersom det blir vesentlige endringer i kostnadsoverslagene i forhold til det som allerede er presentert. Senterpartiet vil forbeholde seg muligheten til på et seinere stadium å komme tilbake til og vurdere om det er behov for en helhetlig evaluering av Snøhvit-utbyggingen. Til slutt har jeg lyst til å spørre energiministeren om hvor mye som må til før han kommer tilbake til Stortinget og snakker om kostnadsutviklingen.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2003-02-25:
Uten at det får de helt store konsekvenser, ber jeg om at dette forslaget gjøres om til et oversendelsesforslag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Nå har representanten Onarheim redegjort for flertallets syn på en glimrende måte, og det dekker også det Arbeiderpartiet mener i denne saken. Men la meg bare legge til noen få ord. Vi ser med stort alvor på de overskridelsene som allerede har kommet på Snøhvit. De må tas på stort alvor. Men det betyr ikke at vi ønsker å stoppe Snøhvit-utbygginga, slik som SV foreslår. At SV foreslår det, er ikke noe nytt, siden de har stemt imot hele utbygginga. Når det så gjelder spørsmålet om norsk verftsindustri knyttet opp mot Snøhvit, som i og for seg ikke er direkte tema i dette Dokument nr. 8-forslaget, så la meg bare si at Arbeiderpartiet mener det var veldig synd at oppdraget gikk til Dragados. Det er klar at et av argumentene for å få Snøhvit på plass var at man skulle prøve å sikre forutsigbarhet for norsk industri. Det illustrerer bare den situasjonen som store deler av norsk leverandørindustri nå er i. Det betyr at vedtaket som Stortinget gjorde rett før jul, der Regjeringa ble pålagt å gå gjennom konkurransesituasjonen for norsk verftsindustri, haster. Hvis det er slik at prisforskjellen mellom norske verft og i dette tilfellet et spansk verft, faktisk er på 40–50 pst., er situasjonen meget alvorlig. Vi kan ikke sitte stille og se på at arbeidsplass etter arbeidsplass forsvinner ut av landet. Det betyr at det må handles, og det må handles raskt. Jeg vil bare understreke hvor alvorlig dette er, og vi forutsetter at Regjeringa kommer tilbake til Stortinget med forslag som gjør at vi kan handle. Det må skje meget hurtig.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Jeg vil bare kort presisere at det er ingen fra Arbeiderpartiet som har tatt til orde for å instruere Statoil i denne saken. Men vi har uttrykt sterk bekymring for at det som skjedde i forbindelse med Snøhvit, skjedde, og for det som også har skjedd andre steder. Vi bør gjøre det vi kan for å unngå det i framtida, slik at også norsk leverandørindustri er konkurransedyktig. Men altså: Ingen av oss har tatt ordet «instruksjon» i vår munn.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Det må være feil.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Nei, det er dette forslaget vi støtter.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Ved behandlinga av denne saka blir det gitt konsesjon for framleis å kunna regulera Byglandsfjorden og ein del andre vatn i Otravassdraget, og i tillegg konsesjon for ytterlegare overføringar og bygging av Skarg kraftverk. Dette vil gi ein auke på 180 GWh. Reguleringane vil gi ein auke i vinterproduksjonen på 211 GWh. Vinteren i år har vist at det er rett prioritering, og denne produksjonen vil koma vel med når forbruket er størst. Komiteen, og kanskje spesielt eg som saksordførar, har fått mykje interessant tilleggsinformasjon både gjennom orientering og høyring, gjennom telefonsamtalar, eigne møte, brev og e-post. Dei aktuelle kommunane har med overtydande argumentasjon og ljosbiletedokumentasjon gitt informasjon som komiteen har teke omsyn til. Problema som følgje av reguleringane har vore ulikt vektlagde avhengig av kven som har uttalt seg. Eitt felles problem har gått igjen i kontaktane til oss: Grunneigarar, frilufts- og miljøorganisasjonar, turistnæringa, dei aktuelle kommunane og regulanten har alle peika på at den aukande og skjemmande framveksten av krypsiv må behandlast spesielt. Fleirtalet i komiteen, alle unnateke SV, viser til at krypsiv i vassdraget er eit stort og uløyst problem. Høyringsinstansane har også hatt fokusering på forsuring i Nedre Otra. Dei aktuelle kommunane har bedt om at regulanten må gi forsuringsproblemet spesiell merksemd, slik at det kan bli sett i verk tiltak for å betra levevilkåra for den stadbundne laksestamma. Fleirtalet i komiteen stør dette. Ettersom det trengst spesielle tiltak både mot krypsiv og forsuring i vassdraget, gjer fleirtalet framlegg om å auka avsetninga i eit eige fond med 10 mill. kr, slik at avsetninga blir på 20 mill. kr. Denne auken av fondet gjer at det er rom både for forsking og praktiske tiltak mot dei spesielle problema. Det har vore mykje fokusering på næringsfondet. Departementet tilrår at det blir gitt 39 mill. kr i næringsfond i tillegg til konsesjonsavgiftene, og komiteen stør denne tilrådinga. Fordelinga til kommunane blir slik: Bykle kommune får 15 600 000 kr, Valle kommune 5 mill. kr, Bygland kommune 15 250 000 kr, Evje og Hornnes kommune 3 150 000 kr. Som det går fram av merknadene, har fleirtalet i komiteen gått inn for ei uvanleg stor avsetjing til fond, og dette vil koma alle dei aktuelle kommunane til gode. Setesdalen er altfor vakker til at framveksten av krypsiv skal få halda fram og ha ei så dominerande og skjemmande rolle som tilfellet er i dag. Fleirtalet i komiteen har merka seg problema som er knytte til effektkjøring og regulering av vassdraget. Det er positivt at Otteraaens Brugseierforening fram til no har vore imøtekomande for å dempa følgjene av desse problema. Ved behandlinga av saka er det lagt til grunn at regulanten framleis vil vera imøtekomande og gjennomføra avbøtande tiltak så langt det let seg gjera for å kunna gjennomføra rafting i vassdraget og turisttrafikk på Byglandsfjorden. SV har eige framlegg i saka, og dei vil gjera greie for det. På vegner av dei andre partia vil eg tilrå komiteen si innstilling.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Jeg kan slutte meg til det saksordføreren har sagt. Jeg synes energi- og miljøkomiteen har greid å finne fram til en grei løsning på en sak som har mange vanskelige avveininger i seg. Jeg synes det er viktig å ha i tankene at søknaden gjelder opprettholdelse av eksisterende magasiner og manøverreglement, med unntak av Byglandsfjorden. Reguleringen vil endre vannføringen slik at den blir noe mindre om sommeren, og økt om vinteren. De to overføringene som det er søkt om, har det vært stor diskusjon rundt. Mange i Øvre Setesdal mener at de har bidratt nok til fellesskapet, og at de stadig må kjempe for å beholde de inntektene de mener de rettmessig har krav på. Derfor er ytterligere tørre bekker og redusert vannføring ikke populært. Slik jeg har oppfattet debatten, har likevel den største innvendingen mot utbygging vært dette krypsivproblemet. Om en videre utbygging og overføringen vil forverre krypsivproblemet nedenfor Valle, er ikke utenkelig. Jeg er klar over at det pr. i dag ikke fins en fullgod løsning, men at kraftutbygging er en årsak, er det ikke tvil om. Jeg er svært godt fornøyd med at det nå er avsatt 20 mill. kr for å arbeide med å redusere krypsivproblemet i Otravassdraget. Dette er som sagt svært bra. Når det gjelder næringsfondet, hadde jeg kunnet ønsket meg at fordelingen hadde vært noe bedre til fordel for Bygland. Men jeg ser at det må fordeles etter en viss fordelingsnøkkel for at det skal ha en rettferdighet overfor andre konsesjoner. Det er også positivt at komiteen har lagt seg så høyt både på naturhestekrefter og konsesjonsavgifter. Etter min vurdering er dette en god sak for kommunene og for samfunnet. De som kanskje er noe misfornøyd, er utbyggerne, men jeg tror det også for dem er en svært god sak.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-25:
Også i denne saken har SV en litt annen oppfatning enn flertallet i komiteen har. Etter vår mening ser vi her et eksempel på en stykkevis og delt-behandling av et regulert vassdrag, noe som ikke vil gjøre det mulig å få et helhetlig overblikk over de konsekvensene de ulike reguleringene vil ha for vassdraget. Otravassdraget omfatter flere konsesjoner som går ut på ulike tidspunkt, noe som gjør helhetlige grep i forhold til reguleringen av vassdraget vanskelig. Behandlingen av forslaget om ny reguleringskonsesjon for Byglandsfjorden m.m. i Otravassdraget og tillatelse til diverse overføringer til Brokke kraftverk og bygging av Skarg kraftverk kunne imidlertid vært en anledning til å ta et mer helhetlig grep om saken. Hovedårsaken til at vi mener at det er riktig med en slik helhetlig gjennomgang, er problemene med gjengroing på grunn av krypsiv som man har i Otra. Her må jeg få lov å bemerke at når saksordføreren framstiller det som om SV ikke er opptatt av krypsiv, er ikke det tilfellet. Tvert imot, vi mener dette miljøproblemet kan fjernes eller reduseres ved at man tilfører større mengder flomvann nedover vassdraget. Forslaget vi har til behandling i dag, vil imidlertid forsterke problemene med krypsiv i Otra. Det er problemet. NIVAs undersøkelse, som delvis er gjengitt i proposisjonen, konkluderer med at kraftutbygging er den dominerende årsaken til krypsivproblemene. En helhetsvurdering av vassdraget ville også vært i tråd med rådene til fylkesmannen i Vest-Agder og DN om hvordan man skal håndtere denne saken. Videre er vi i SV bekymret for de økonomiske konsekvensene for kraftverkene Iveland og Steinsfoss lenger nede i elva som følger av den foreslåtte reguleringskonsesjonen for Byglandsfjorden. Vi synes ikke at de svarene vi fikk i forbindelse med den åpne høringen, var spesielt beroligende, da utbygger mest var opptatt av å bagatellisere dette spørsmålet. En helhetlig vurdering ville ha avdekket dette – og klargjort eventuelle erstatningsbehov. På denne bakgrunn ønsker jeg å ta opp forslaget om tilbakesendelse av saken, som SV har fremmet, og som er inntatt i innstillingen. Når det er sagt, er vi på bakgrunn av innstillingen fra komiteen oppmerksom på at dette forslaget sannsynligvis ikke oppnår det nødvendige flertall. Jeg vil derfor få lov til å signalisere subsidiær støtte til I og III i innstillingen. På grunn av at beløpet som avsettes til undersøkelser og tiltak mot begroing og forsuring i Otravassdraget, økes til 20 mill. kr, kan vi subsidiært stemme for en fortsatt regulering av Byglandsfjorden. Når det gjelder Otra Kraft og Otteraaens Brugseierforenings søknad om nye overføringer til Brokke nord og sør og bygging av Skarg kraftverk, vil vi påpeke at Setesdal allerede er hardt belastet med vannkraftutbygging, og at denne nye utbyggingen innebærer tørrlegging av Bjørnarå og Bestelandså. Denne søknaden bryter også med samlet plan, der en eventuell kraftutbygging er stipulert til et vesentlig mindre omfang. SV vil på grunn av dette stemme imot II i innstillingen.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-25:
Det er mulig at jeg har litt tungt for det. Statsråden sier at man vil kunne foreta en helhetlig vurdering av vassdraget om 20 år, og signaliserer et ønske om det, men jeg forstår ikke helt hvorfor det er så vanskelig å gjøre denne jobben på dette tidspunkt. Den saken som vi har på bordet nå, gir oss nettopp en anledning til å foreta en ny, helhetlig vurdering av hele Otravassdraget sett under ett. Det er et problem med vassdragsreguleringen, som har konsekvenser for hele vassdraget og kanskje spesielt for de nederste områdene, at man har en stykkevis og delt behandling av konsesjonene. Når man skal gjøre såpass store endringer som særlig bygging av Skarg kraftverk og de nye overføringer innebærer, burde man ha foretatt en helhetsvurdering av hvordan alle de ulike reguleringene påvirker krypsivsproblematikken i Otra.
André Oktay Dahl (Høyre), 2003-02-25:
Jeg skal være kort. Jeg er tilfreds med at representanten Engebretsen siterer alle våre merknader, som vi selvfølgelig synes er helt fortreffelige. Jeg konstaterer også at manglene i merknadene til flertallet, som jeg bad om svar på, ikke kommenteres. Det er nevnt noe her om Regjeringens opplysningsplikt. Meg bekjent er det to måneder siden noen interne retningslinjer ble utformet, og det ville kanskje vært naturlig om komiteen f.eks. hadde tatt seg bryderiet med å spørre om noe hadde skjedd – jeg visste ikke at Regjeringen skulle oversende hvert eneste lille notat som var i et departement, for jeg har fått med meg at vi får såpass mye papir fra før. Dette kunne man lett gjort ved å stille konkrete spørsmål da komiteen drev sin saksbehandling. Vi er selvfølgelig enig i at skriftlighet er en absolutt hovedregel når det gjelder konsulentbistand. Jeg tror vi utformet noen merknader i den retning i fjor, så det er vi helt enig i. Ellers viser jeg til hva næringsministeren har sagt tidligere her i dag. Skriftlighet ved konsulentbistand er et absolutt krav, men man kan ikke være så absolutt at man ikke i et særskilt tilfelle kan gjøre et unntak.
Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Ja, vi må holde litt styr på dette, for sakens ordfører, Jørgen Kosmo, er opptatt med andre oppgaver her i salen. Riksrevisjonen har gjennomført kontroll med statsrådenes forvaltning av statens interesser i selskaper, i banker osv. for 2001. Kontrollen har vært omfattende. Det dreier seg om 30 aksjeselskaper hvor staten er eneeier, 33 aksjeselskaper hvor staten er en betydelig eier, seks statsforetak, fem regionale helseforetak og åtte virksomheter regulert ved særskilt lov, i tillegg til 26 studentsamskipnader. Hensikten med denne kontrollen er å få bekreftet om de aktuelle statsråder utøver sin rolle som forvalter av statens interesser i samsvar med Stortingets forutsetninger og i overensstemmelse med Stortingets ulike vedtak. Riksrevisjonens rapport er i det vesentligste rettet inn mot økonomiske forhold, og det er i betydelig grad i tråd med de instrukser Stortinget har gitt for slik kontroll. Komiteen peker imidlertid på at hvorvidt statsråden gjennom sine styringssignaler har ivaretatt Stortingets intensjoner og forutsetninger av ikke-økonomisk karakter, ikke framgår av rapporten. Komiteen viser til Frøiland-utvalgets innstilling – hvis jeg får lov til å sitere hva som finnes der: «På mange områder har imidlertid selskapene også viktige oppgaver knyttet til bredere samfunnsinteresser, sektorpolitikk mv. Slike oppgaver kan være tillagt ut fra hensynet til forvaltning av naturressurser, eller tilgang på viktige fellesgoder som infrastruktur og godt tjenestetilbud(f.eks. innen samferdsels- og kultursektoren) (f.eks. innen samferdsels- og kultursektoren) Det skjer strukturendringer i virksomhetene i samfunnet i dag, endringer av virksomhetenes styringsform osv. Men når det gjelder hvordan komiteen har sett på dette, viser man igjen til Frøiland-utvalgets innstilling og understreker at «fristilling av statlig virksomhet ikke i vesentlig grad må svekke Stortingets og Riksrevisjonens kontroll». Selv om nye organer etableres utenfor det ordinære forvaltningsapparatet, reduserer ikke det betydningen av at viktige samfunnsoppgaver ivaretas. I komiteens merknader vil man finne mindre uenigheter på de ulike områdene som vedrører økonomireglementer, generalforsamlinger osv., og hvor det har vært større eller mindre – oftest mindre – uregelmessigheter, men man ser ikke noen grunn til å gå ytterligere inn på dette her. En samlet komite står imidlertid bak følgende – og igjen et sitat fra innstillingen, hvis presidenten tillater det: «Komiteen vil understreke at også andre oppgaver de ulike selskaper er pålagt av Stortinget bør vurderes som ledd i selskapskontrollen og ber Riksrevisjonen foreta en vurdering av hvorledes man kan gjøre dette på best mulig måte.» Jeg tror komiteen er veldig enig i at dette er selve essensen i komiteens arbeid i denne saken.
Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Det er nok slik at Regjeringen hele tiden forbedrer, justerer og ordner opp i det som Riksrevisjonen kommer med av kritiske merknader – naturligvis. Så kan det være en mismatch mellom når komiteen for sin del har behandlet en sak, og når Regjeringen har gjort de ulike tingene. Hvis det er situasjonen, kan Regjeringen naturligvis sørge for at det kommer til komiteens kunnskap. Jeg vil sitere noe fra de merknadene som bl.a. medlemmer fra Høyre har vært med på når det gjelder Kommunal- og regionaldepartementet. Høyres merknader avsluttes med: «Disse medlemmer har merket seg at departementet i svarbrevet uttaler at det vil sørge for at det i neste ordinære generalforsamling foretas valg i samsvar med lov og vedtekter.» Det er i og for seg ikke på plass, men man peker på at man har fått beskjed om at det skal bringes i orden – og det vil naturligvis bli gjort. Når det gjelder Landbruksdepartementet, er det en felles merknad fra komiteen, hvor man sier: «Komiteen finner det kritikkverdig at man inngår muntlige avtaler om advokatbistand og forutsetter at departementet for fremtiden sørger for at alle avtaler om advokat eller annen konsulentbistand avtales skriftlig», som statsråden nettopp henviste til. I en annen merknad som gjelder Landbruksdepartementet, sier medlemmene fra Høyre og Kristelig Folkeparti: «Disse medlemmer har merket seg at statsråden i sin beretning av 11. juni 2002 opplyste at instruks/retningslinjer ville bli utarbeidet og oversendt Riksrevisjonen.» Jeg tviler ikke på at det vil skje. Videre sier medlemmene fra Høyre og Kristelig Folkeparti i sin merknad vedrørende Nærings- og handelsdepartementet: «Disse medlemmer har merket seg at næringsministeren deler denne oppfatningen og vil følge det opp ved fremtidig styrevalg.» Og videre, under Utdannings- og forskningsdepartementet, sier medlemmene fra Høyre og Kristelig Folkeparti at de «har merket seg at statsråden i sin beretning 26. juli 2002 har orientert om at departementet vil sørge for at selskapets vedtekter blir rettet opp». Så jeg tror nok kanskje at en mer rimelig debattform i forhold til dette ville være å si at vi ser at noe er underveis her, vi kommenterer og har merknader i forhold til den riksrevisjonsrapporten som foreligger – og det forelå ikke dokumentasjon hos oss om at dette var på plass.
Modulf Aukan (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Målet med ein slik kontroll som Riksrevisjonen denne gongen legg fram, er å skaffa Stortinget ei oversikt over forvaltinga av den statlege eigarskapen i verksemder der staten er eineeigar eller eig delar av ei verksemd. Ein eigarskap i ei verksemd kan utøvast både passivt og aktivt. Vår oppgåve som kontrollorgan må i denne samanhengen vera å sørgja for at nødvendig reglement er på plass, og at det vert følgt. Forskjellen på å vera i opposisjon og å vera i posisjon i slike saker ligg ofte i graden av bekymring. Ein kan ofte få inntrykk av at det frå delar av opposisjonen gjeld å gjeva uttrykk for sterkast mogleg bekymring. Lat meg ta eit døme: No nemnde representanten Dahl noko som står under Landbruksdepartementet, men det er eigentleg eit svært godt eksempel. Der seier opposisjonen: «Disse medlemmer vil understreke departementets plikt til å sørge for slike retningslinjer og forutsetter at forholdet omgående bringes i orden.» I brev til Riksrevisjonen av 20. desember 2002 går det fram at slike retningslinjer alt er på plass. Dette er offentlege dokument som er tilgjengelege, men dersom ein hadde undersøkt dette, trong ein ikkje ha vore så bekymra. Eit forhold komiteen også tidlegare har funne grunn til å kommentera, er bruken av munnlege avtalar. Under kapittel 4.2 kjem det fram at juridisk bistand har vore innhenta ved denne typen forenkla avtalar. Dette meiner ein samla komite er kritikkverdig, og komiteen peikar på at konsulentbistand og advokatbistand skal avtalast skriftleg. Eg har merka meg næringsministeren si restriktive haldning til at styremedlemer skal ha honorerte oppgåver for den verksemda han eller ho er styremedlem i. Dette er svært viktig. Habilitet er eit område der både Riksrevisjonen og denne komiteen skal vera svært vakne i tida framover. Naturlegvis skal ein ved hjelp av eit detaljert regelverk forsøkja å styra unna fallgruvene på dette området. Men til sist vert det dei etiske krava den einskilde set til seg sjølv, som vert avgjerande. Oppsummert ser det ut til at alle partia i kontroll- og konstitusjonskomiteen deler det synspunktet at det formelle skal vera i orden. Når regjeringspartia i ein del tilfelle har valt å gå ut av fleirtalsmerknadene der ein krev «omgående» retting, må dette sjåast i lys av at det som er påtala, alt er på plass.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
«Assisterende saksordfører» hadde nå en gjennomgang som kanskje klargjorde det meste. Jeg synes det er bra at mye av det Riksrevisjonen og komiteen har påpekt, allerede er brakt i orden, slik statsråden også gjorde rede for. Men generelt: Om det er slik at det er mye nytt i en sak, mener vi fra Arbeiderpartiet at de ulike statsrådene vil stå seg på å gjøre komiteen skriftlig oppmerksom på dette. Jeg tror ikke at det for en kontrollkomite skal være slik at enkelte komitemedlemmer sier at ulike forhold er brakt i orden. Det må være skriftlighet, og det må være et krav til statsrådene dersom det er nye ting som er viktig for sakens framstilling. Jeg tror at det nok i det lange løp kan være et ekstra pluss for de partiene som nå sitter med regjeringsansvar, at skriftligheten utvikles noe mer.
Martin Engeset (Høyre), 2003-02-25:
Jeg følte behov for å tegne meg til et kort innlegg på slutten av debatten, fordi det har kommet frem såpass mye som det er greit bare å knytte en kort kommentar til. Når det gjelder saksbehandlingen i komiteen, har det vært et tema også i denne debatten. Vi får evaluere vår måte å jobbe på på et mer egnet tidspunkt. Jeg tror nok en bør ta innover seg at når det under en komitebehandling fremlegges opplysninger i god tid før innstillingen skal avgis om at ting er brakt i orden, og flertallet bare vender det døve øret til, kjører rett på som en bulldoser og ikke viser noen som helst interesse for nye faktaopplysninger, kan en ikke forvente en annen type debatt enn den vi har fått her i dag. Det er ment som en liten oppfordring i forhold til senere saker. Det kan kanskje være greit å være noe mer lydhør når det gjentatte ganger blir opplyst om at det faktisk er et annet faktagrunnlag som foreligger i en sak. Ellers hadde jeg bare lyst til å gi uttrykk for meget stor glede og tilfredshet med næringsministerens meget tydelige budskap når det gjelder dette med rolleblandinger i forhold til engasjement i selskaper. Jeg tror Norge knapt har hatt en næringsminister som har vært så tydelig på at man ikke skal sammenblande roller i forhold til styreleder, advokatvirksomhet osv. Det har komiteen gitt meget tydelig uttrykk for, og jeg er veldig glad for at næringsministeren har kvittert ut den kritikken ved gjentatte ganger å vise til hva han har gjort, og til hvilken kurs han vil følge i tiden fremover.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-02-25:
Eg stemde feil.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2003-03-03:
Jeg skal kort redegjøre for flertallsinnstillingen fra komiteen i forhold til Dokument nr. 8-forslaget fra Fremskrittspartiet om en folkeavstemning på det nåværende tidspunkt om å skille stat og kirke. Flertallet, bestående av alle partier med unntak av Fremskrittspartiet, legger vekt på at Regjeringen nå skal oppnevne en offentlig kommisjon med bred representasjon som skal vurdere alle sider ved statens framtidige forhold til Den norske kirke, og bl.a. innspill som Kirkens eget utvalg, Bakkevig-utvalget, kom med i 2002. Kommisjonen skal forberede Regjeringens og senere Stortingets behandling av saken. En eventuell beslutning om skille mellom stat og kirke krever grundige utredninger, både for å sikre Kirken finansielt og for å sikre en åpen, inkluderende og demokratisk folkekirke i framtiden. Flertallet vil understreke viktigheten av at alle sakens sider blir grundig belyst før man tar stilling til skille eller videreføring av dagens statskirkeordning. Det er nødvendig å ha alle konsekvenser klarlagt ved det ene eller det andre standpunkt, og å ha sikret en bred og inkluderende deltakelse i debatten. Flertallet ønsker derfor at en offentlig kommisjon skal legge fram sine utredninger og konklusjoner før man tar stilling til om en eventuell folkeavstemning skal gjennomføres. Kun på den måten vil både folket og beslutningstakerne ha et tilstrekkelig godt grunnlag til å fatte en så viktig beslutning.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-03-03:
Som én av de to forslagsstillerne bak Dokument nr. 8:54 vil jeg peke på at saken inneholder tre forhold. For det første gjelder det bruk av folkeavstemning. En viktig pilar i Fremskrittspartiets politikk er et tydelig ønske om bruk av folkeavstemning for å bedre den demokratiske velgerinnflytelsen i viktige saker. Fremskrittspartiet synes folkeavstemninger er for lite brukt i Norge, og vil gjerne øke bruken, både i nasjonale saker og i lokale saker. For det andre mener Fremskrittspartiet at nettopp spørsmålet om et skille mellom stat og kirke er en slik viktig nasjonal sak som det er naturlig å spørre hele befolkningen om gjennom en folkeavstemning. Bakgrunnen for det er først og fremst det åpenbare at Kirken selv gjennom fire års utredning har konkludert med at tiden er moden for et skille. Riktignok er det slik at Kirkens øverste formelle organ, Kirkerådet, ønsker mer utredning, men etter Fremskrittspartiets syn er dette en sak som angår hele nasjonen, slik at stemmerett gir meningsrett. Ordningen med statskirke eller en kirke som er klart atskilt fra staten, er et viktig samfunnsspørsmål som etter Fremskrittspartiets mening klart angår langt, langt flere enn dem som på ulike måter velges til deltakelse og kan votere i Kirkerådet. Det er også slik at tiden åpenbart har arbeidet for en endring. Jeg vil sitere Bakkevig-utvalgets innstilling, som sier at «samfunnet har endra seg, og tenkinga kring statens oppgåver og ansvar har blitt ei anna». Det går også frem av undersøkelser at mange har en klar mening, og det var sist høst også et tydelig flertall i favør av et slikt skille. For det tredje gjelder det spørsmålet om når en slik folkeavstemning skal gjennomføres. Fremskrittspartiet har det syn at spørsmålet om skille er et tydelig spørsmål. Velgerne skjønner faktisk hva dette dreier seg om. Fremskrittspartiet har også det syn at spørsmålet om den konkrete ordningen, som vil inneholde en rekke viktige elementer, også vil være godt egnet til folkeavstemning senere. Det Fremskrittspartiet er opptatt av i denne saken, er å la innbyggerne ta stilling til hovedspørsmålet, selve prinsippet. Svaret bør være retningsgivende for det videre arbeid med den store og viktige saken, nemlig å skille stat og kirke. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-03-03:
Venstre har den samme holdningen som Fremskrittspartiet til folkeavstemning. Vi synes det brukes altfor lite, og at det absolutt burde ha vært brukt i mange sammenhenger, spesielt lokalt. Noen har sagt at poenget med demokratiet er ikke at flertallet har makten, men at mindretallet har noe å si. For Venstre som et liberalt parti er det viktig at man faktisk skiller mellom hva det er man kan legge ut til folkeavstemning, og hva man ikke kan legge ut til folkeavstemning. Vi mener at klare ting knyttet til menneskerettigheter f.eks. ikke kan legges ut til folkeavstemning. Fremskrittspartiet har jo tatt til orde for folkeavstemning når det gjelder spørsmålet om man i det hele tatt skal ta imot asylsøkere. Asylinstituttet er et institutt som er nedfelt i menneskerettighetene, og det er ikke noe man legger ut til folkeavstemning. For Venstre er spørsmålet om et skille mellom kirke og stat strengt prinsipielt. Det er snakk om hvorvidt flertallet kan påtvinge mindretallet en statskirke. Dermed mener jeg at det er et så prinsipielt spørsmål at det ikke er et folkeflertall som kan avgjøre om man skal påtvinge et mindretall en statskirke. Det er faktisk et prinsipielt spørsmål som politikere må ta stilling til, hvorvidt flertallet skal påtvinge mindretallet dette. Derfor mener vi prinsipielt at dette er et klart menneskerettsspørsmål. Og et klart menneskerettsspørsmål er ikke noe man legger ut til folkeavstemning. Dette er ikke snakk om ølpol eller ikke ølpol, eller nynorsk i grunnskolen eller ikke nynorsk i grunnskolen. Det er her snakk om en veldig viktig prinsipiell holdning som staten skal ha til religion.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2003-03-03:
Det er ein samla komite som går inn for dette EU-direktivet, som går ut på at ein skal få konsekvensutgreiingar for planar og program innan sektorar som jordbruk, skogbruk, fiske, energi, industri, transport, avfallshandtering, vassressursforvaltning, telekommunikasjon, turisme og arealplanlegging. Dette er etter komiteen si meining eit konstruktivt forslag som vil bidra til å betra beslutningsgrunnlaget for politikarane. Saksordføraren finn dessutan grunn til å minna om at ein i Kiev i mai skal underteikna ein protokoll som omfattar miljø- og helsevurderingar av planar og program. Lat meg nytta høvet i samband med denne saka til å seia noko om EØS-problematikken generelt, for me har jo eit ja til EU-fleirtal her på Stortinget som klagar over at ein ikkje har røysterett i Brussel. No kan ein jo seia at Noreg med 1 pst. av befolkninga i eit eventuelt EU vil ha avgrensa innverknad. Men det som irriterer SV, er at ja-sida her i huset seier ja til absolutt alt som kjem frå Brussel. Dei brukar altså ikkje den røysteretten som dei har gjennom EØS-avtalen. Seinast var det miljøvernministeren som pressa gjennom – med ni mot åtte røyster i Regjeringa – direktivet om patent på liv. Der kunne altså Børge Brende hatt ei anna haldning, og Regjeringa kunne stått samla bak å gå imot dette direktivet. Men nok ein gong: Ja-sida seier ja. Det same har me sett når det gjeld matsminke, barnemat og likestilling i forhold til at vi ønskjer å ha ein meir offensiv likestillingspolitikk, noko me ikkje får lov til, og det blir òg godteke av stortingsfleirtalet. Det blir òg godteke at me ikkje får operera med den arbeidsgjevaravgiftspolitikken som me ønskjer oss. Det er to måtar å gjera dette på. Den eine måten er sjølvsagt det som ja-sida ønskjer seg, nemleg å koma inn i EU og forhåpentlegvis tru at ein har nokon innverknad der. Det andre er å kvitta seg med ein husmannskontrakt som innfører meir marknadsstyring og dårlegare politikk på svært mange område i dette landet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Nå mener jeg at representanten Torbjørn Andersen her skyter fullstendig skivebom, for de folkene som kommer her og skal gå på introduksjonsprogrammer, får jo introduksjonsstønad fordi de deltar på et program. Det har vært hele poenget fra Regjeringen og fra det store flertallet her i salen å sørge for at dette blir så lik en opplærings- og jobbsituasjon som mulig. Og det å da sørge for å gi en skikkelig stønad for dette, som de også betaler skatt av, det mener vi er veldig riktig og et godt fundament. For øvrig: Hvis alle hadde fulgt like godt med når det gjelder de tingene som ble sagt i Danmark, hadde man også visst at sosialytelsene i Danmark ligger på et nivå som er et helt annet enn det sosialytelsene ligger på i Norge. Nå husker jeg ikke akkurat tallene, men normen for sosialhjelpssatser i Norge er i overkant av 6 000 kr for en familie, altså der det er to mennesker som bor sammen, og det er altså et helt annet nivå enn det som er i Danmark.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Da regjeringspartiene sammen med Fremskrittspartiet i fjor jul fjernet språkopplæringen i asylmottakene for alle grupper, bortsett fra dem som hadde fått innvilget opphold, var det en forutsetning som lå sånn litt mellom linjene, at den gjennomsnittlige behandlingstiden i mottakene kom til å ligge på omtrent seks måneder – i seks måneder kunne man liksom klare seg. Men det som er sannheten, ifølge de svarene fra departementet som vi har fått, er at 90 pst. av dem som får opphold, får det innen 68 uker. 10 pst. får altså førstegangsopphold senere enn etter 68 uker. Når det gjelder de folkene som har fått nemndbehandling og så fått innvilget opphold – jeg hørte senest for et par uker siden om en som det hadde tatt tre år for å gå igjennom dette – spør jeg: Hvordan har Kristelig Folkeparti tenkt å få på plass en god integreringspolitikk, når man må gå tre år uten språkopplæring?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Det er i tråd med god Høyre-ideologi å si at hvis man f.eks. gifter seg, skal man selv ta ansvaret for å forsørge, man skal selv sørge for å gi den nødvendige oppfølging for å sikre en god integrering av vedkommende som man tar til landet og gifter seg med. Men ministeren er ikke bare Høyre-dame, hun er også integreringsminister. Jeg synes det er viktig at hun som integreringsminister får med et par andre ting her. Det ene er at det er et samfunnsansvar å gi folk muligheter til å delta demokratisk i samfunnet. Det ligger et likestillingsperspektiv her, nemlig å sørge for å gi kvinner klare muligheter til å ivareta sine rettigheter, til å delta i demokratiet. Og så foreligger det et samfunnsmessig ønske, som arbeidsministeren terper på hele tiden: Vi mangler nemlig mennesker, arbeidskraft, her i landet, selv om det er vanskelig å forstå når vi har så mange arbeidsløse. Men i så tilfelle vil det å sørge for å gjøre folk i stand til å delta i arbeidslivet, uavhengig av innvandringsgrunn, være en meget viktig oppgave.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Jeg føler for å følge opp statsrådens svar på min forrige replikk. Vel er det bra at det innføres rett og plikt til norskopplæring for alle de menneskene som kommer hit for familiegjenforening. Og vel er det bra, som jeg jo har sagt med veldig store bokstaver, at vi nå innfører en introduksjonsordning og en introduksjonslov, med alle de tingene som ligger der, for den gruppen som kommer som flyktninger. Men det jeg savner i det ministeren sier, er: Hva med alle de situasjonene der rett og plikt til norskopplæring er for lite – og et introduksjonsprogram blir man ekskludert fra, fordi det ikke ligger noen rett for vedkommende til å få innpass der? Så vil kanskje ministeren si at jo, men kommunene kan fritt gi dette selv. Ja, det er vel og bra, men det ligger ingen penger fra staten som følger de menneskene som kan ha et sånt behov. Det er da jeg sier at her mangler litt av samfunnsansvaret og samfunnsengasjementet fra statsrådens side.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Jeg har to spørsmål som jeg gjerne skulle fått noen avklaringer på fra statsråd Solberg. Det ene er knyttet opp mot bostøtte. For hvis vi alle sammen er enige om at det viktigste grepet vi gjør i forhold til økonomien i dette, er å sørge for en fast ordning som sikrer at folk ikke havner på sosialhjelp – og at det må være hovedmålsettingen med den måten vi organiserer overføringene på og at folk får en introduksjonsstønad – blir jeg litt bekymret, eller litt usikker, når statsråd Solberg så klart sier at det ikke er aktuelt å senke kravet i forhold til bolig til under 40 m2. Det er jo allerede under 40 m2 for mennesker som er pensjonister med inntekt under minstepensjon pluss 30 pst. Det er allerede under 40 m2 for de menneskene som lever i kommunale boliger i storbyene. Men for de øvrige burde vår hovedmålsetting være: Hvordan kan vi unngå at disse menneskene er nødt til å gå på sosialkontoret for å heve en ekstra stønad, hvordan kan vi sikre dem et ordentlig opplegg gjennom bostøtten? Det andre gjelder den biten som går på permisjon. Vi har en merknad på side 19, nederst til høyre, som henviser til lovforslagets § 7. Det går på stansing av programmet for deltakere som har tilbud om «høvelig arbeid». Innvendingene går på at man, når man lager forskrifter og retningslinjer osv., må sørge for å oppfordre til at kommunene i størst mulig grad lar være å ha en praksis der de stanser programmet for deltakerne, men heller gir dem permisjon, slik at man ikke får en incentivordning som gjør at det blir «risky» for folk å gå ut i en jobb, fordi du risikerer å miste alle rettighetene til programmet. For det må jo være et mål å sørge for at folk kommer raskest mulig ut. Da har man en mulighet fra kommunens side til å gi permisjon istedenfor. Men min oppfatning er, når regjeringspartiene står utenfor den merknaden som flertallet går inn for, at det sendes et signal til kommunene om at nei, ikke vær lempelige med permisjonen, ta heller fra folk programmet slik som det ligger. Det synes jeg er veldig dumt, og derfor synes jeg godt at statsråden kunne ha sagt noe positivt i forhold til dette – at hun egentlig mener at permisjon bør benyttes istedenfor å benytte avkorting eller fjerning av programmet.