Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-05-23:
Denne saka omhandlar på mange måtar eitt av tiltaka som er omtalt i den store fråfallsdebatten i norsk utdanningsløp. Det er jo slik at ein av tre av dei som startar på det 13-årige utdanningsløpet, fell frå, anten i overgangen frå ungdomsskulen til vidaregåande, eller under utdanningsløpet i vidaregåande opplæring. Dette forslaget omhandlar etter mitt syn eitt konkret tiltak som kunne ha vore med og bidrege til å gjere det lettare i overgangen mellom ungdomssskule og vidaregåande og mellom skuleåra i det vidaregåande utdanningsløpet, nemleg moglegheita til å ta opp igjen eksamen innanfor studieåret for deretter å kunne følgje ordinært studieløp på lik linje med det studentkullet du allereie er ein del av. Komiteen har, nærast som vanleg, delt seg også i denne saka. Fleirtalet meiner framleis at dette er komplisert å få til reint praktisk, mens mindretalet i komiteen meiner dette må vere mogleg å løyse dersom ein faktisk legg godviljen til. Forslaget som omhandlar i kva grad ein f.eks. skal kunne ta ekstra eksamen dersom ein ikkje består den ordinære eksamen i engelsk og norsk, er eit naturleg skritt vidare i etterkant av det vi har sett i mange fylke, der ein har lokale eksamenar. Det har ein f.eks. i Østfold, i Rogaland, i Hedmark, i Aust-Agder og i Buskerud. Erfaringane frå Østfold i 2009 viser heilt eintydig at av dei som får anledning til å ta opp igjen ein eksamen i eit fag dei stryk i, innanfor den normerte studietida, er det 80 pst. av elevmassen som greier å bestå etter intensiv opplæring i sommarhalvåret. Det igjen medfører at dei greier å fullføre studia i det ordinære studieløpet. Det er det denne saka handlar om. Det gjer at eg synest det er merkeleg at regjeringa så klart vel – frå departementet si side i alle fall – å avvise heile problemstillinga med at det er praktisk vanskeleg å gjennomføre. Fylka får det altså til. Fylka får det til i dei faga dei har ansvaret for. Så er det slik at i dei faga der ein har sentralt gitt eksamen er det vesentleg verre. Og då er mindretalet i komiteen i alle fall oppteke av at det ikkje skal liggje statlege føringar til hinder for at det er mogleg å gjennomføre dette lokalt. I tillegg til det trur mindretalet, og det skulle elles berre mangle, at departementet er fullt ut i stand til å finne praktiske innretningar på denne typen eksamensopplegg som gjer at det er praktisk mogleg å gjennomføre. Eg har ofte inntrykk av at statsråden er oppteken av å forhindre fråfall i utdanningsløpet. Då er det merkeleg at statsråden og regjeringspartia i denne saka utelukkande vel å støtte seg på byråkratiet sine vurderingar av kor vanskeleg ting skal vere å få til, framfor å halde på linja si for å avgrense fråfallet i utdanningsløpet. Det er det dette dreiar seg om, etter mi oppfatning. Og slik er det no eingong: Dersom ein faktisk søkjer praktiske løysingar som bidreg til at fleire kan gjennomføre eksamen innanfor det ordinære studieåret gjennom f.eks. sommarstudium og ein ekstra eksamen før nytt skuleår begynner, dersom ein finn praktiske innretningar på det, ville det bidra til – det viser tala frå Østfold – at fleire kom seg gjennom utdanningsløpet. Då vert det dessverre feil heile tida å fokusere på systemet og vanskane ved systemendringa framfor faktisk å bekymre seg mest for dei elevane som i dag fell ut av vidaregåande opplæring. Det er forskjellen, slik saksordføraren oppfattar det, mellom mindretalet og fleirtalet i denne saka. Så skal eg vere tydeleg på at også fleirtalet peikar på at det er moglegheiter innanfor dagens handlingsrom, og at det ikkje er dei sentrale retningslinjene som er til hinder for å gjennomføre eksamen på dette viset. Då stiller eg meg spørsmålet: Dersom det er slik, kvifor ønskjer ikkje fleirtalet å gjere meir for å bidra til at færre av elevane våre fell ut av utdanningsløpet?