Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
For en som ikke sitter i justiskomiteen, er det én ting som slår en i det øyeblikk en leser denne innstillingen, og det er at det er en øredøvende enighet, og at det er milevid forskjell på den politikken som Fremskrittspartiet og Høyre fører, og den retorikken som kommer fra denne talerstolen. Det å gjøre seg høy og mørk gjennom å ta de par siste dagers debatt i media og deretter si at elektronisk soning strider mot den allmenne rettsoppfatningen fordi man kan møte folk igjen på gaten, og samtidig gå inn for at unge lovbrytere skal sone i bokollektiver, og samtidig gå inn for soning i hjemmet uten elektronisk overvåking, det står for meg som litt spesielt. – Men det til side. Vi tar utgangspunkt i det som er det gode her, nemlig at dette er noe vi kan komme til å lykkes med, noe vi vil lykkes med og som vi har lyst til å lykkes med. Vi gjør det med virkemidler vi tror på, fordi de fremmer en bedre kriminalomsorg og en større sannsynlighet for at de folkene som løslates og kommer ut i andre enden, kommer til å føre et liv som består av mindre kriminalitet enn det det gjorde før de kom inn. Dette handler om straff. Straff har vi for å avskaffe individuell hevn og overlate til samfunnet å bruke straffen bl.a. som avskrekking. Frihetsberøvelse er ganske dramatisk. Derfor må jeg innrømme at jeg reagerer på en del av det som står her – jeg sier ikke dette for å si at vi i posisjonen alltid har vårt på det tørre, men det var språkbruken her jeg reagerte på da jeg leste at «det er viktig med fleksible løsninger i kriminalomsorgen for å kunne justere produksjonskapasiteten i takt med behovet». Hallo! Det vi snakker om, er å sette folk i fengsel. Å snakke om produksjonskapasitet av soningsdøgn i en slik sammenheng tyder på at vi har fått et teknokratspråk som infiltrerer språket vårt, når vi faktisk snakker om noe så alvorlig som frihetsberøvelse. Og som sagt, jeg sier ikke at det ikke kan komme til å skje også fra posisjonens side, men det er mennesker vi snakker om. Det ene viktige er å forsøke å unngå tilbakefall til kriminalitet hos folk, og det andre viktige er å unngå at folk rekrutteres til tøffere miljøer. Det gjør vi gjennom en satsing bl.a. på undervisning i fengslene. Vi har en opptrapping på gang der og kommer i mål med dette etter hvert. Den store satsingen som virkelig vil bety noe, er den store handlingsplanen for rus som kommer, og som nettopp vil gjøre noe for alle de 60 pst. av de innsatte som har rusproblemer, og vil kunne bidra positivt i den sammenheng. Her er det slik at vi er inne på et felt og jobber langs en linje som tidligere regjeringer også har jobbet med, men det er vår justisminister som leverer varene, vår regjering legger på bordet konkrete forslag som i all hovedsak mottas med ovasjoner i Stortinget. Det er bra, for det gir oss et bredt grunnlag å bygge videre på. Det er noe som vekker større debatt her. Det er klart at spørsmålet om elektronisk overvåking ved soning i hjemmet er et slikt spørsmål. Innvendingene er i og for seg greie, de. Det sosiale aspektet ved dette tar for seg det enkle problem at hvis man ikke har et sted å bo, er det også vanskelig å sende folk til hjemmesoning. Det er viktig å legge vekt på i det arbeidet vi gjør, at vi har en boligstrategi som legger opp til at alle mennesker skal tilbys en varig bolig i det øyeblikket de slipper ut av fengselsinstitusjonen. Dette er noe som krever at det jobbes godt mellom kriminalomsorgen og kommunene for å få på plass dette som en sømløs overgang som gjør at mennesker faktisk har en bolig å komme til, og som gjør det mulig å sone. Den andre biten oppi dette er å gjøre hjemmet om til en soningsplass. Jeg ser at det går an å ha innvendinger mot det. Jeg mener likevel at de positive sidene ved å sørge for at man har mulighet for unge lovbrytere til å få en gradvis overgang, er det viktige, nemlig hvordan det går med dem når de kommer ut i andre enden, når de skal ut igjen til samfunnet. Det er det som for oss betyr mest, og som gjør at vi lager dette som et prøveprosjekt. Til slutt vil jeg bare si til representanten fra Fremskrittspartiet som sa at man daglig leser i avisene oppslag om folk som begår kriminalitet mens de er ute på prøve: Hvis hun i et år kan komme med avisartikler til meg, skal jeg spandere en bedre middag på henne på by’n.