Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-16:
Jeg vil begynne med å fremme forslaget som Fremskrittspartiet er med på. Så beklager jeg at forslaget ikke bifalles av regjeringspartiene. Da minner jeg om hva energiministeren sa i det første replikkordskiftet, om behovet for en energimelding, at det dukker gjerne opp informasjon, fakta eller erfaringer som gjør at det som en vedtok tidligere, kanskje bør omgjøres, for et vedtak gjelder kun til et nytt vedtak gjøres. Dette er et typisk eksempel på det – ikke fordi noen fra opposisjonen ønsker å sabotere eller trenere det som skjer, men rett og slett fordi vi tror det er mulig å få det inn på en bedre kurs enn den vi har i dag. Vi tror det er større sjanser for suksess ved å velge en annen retning, andre virkemidler. Derfor må Stortinget kunne ta en debatt om strategien. Det er helt sikkert uenighet også i opposisjonspartiene om hva som er den beste strategien, men jeg registrerer at det er det jammen meg også i regjeringspartiene. Så det er ikke et argument mot forslaget. Det er behov for å ta en liten stans, en pust i bakken, og løfte blikket for å se om kursen er rett. Det kan en gjøre uten at en forsinker det som skjer på Mongstad, for det er det Gassnova som administrerer. Vi kan ikke vedta suksess, understreker de rød-grønne partiene. Der er jeg som sagt helt enig. Dette er en teknologi som må utvikles. Men erfaringene viser at det som regjeringen la til grunn i Soria Moria I, har blitt skrinlagt – alt sammen. En skulle rense Kårstø i 2009. Det skal en ikke lenger. Senere – etter at Soria Moria ble vedtatt – kom en med en ny plan. Da skulle en utvikle en teknologi for rensing på Mongstad innen 2014. En skal ikke lenger rense innen 2014 – det er utsatt. Kostnadene i tilknytning til testsenteret anslås nå til 6 mrd. kr, og det øker for hver gang statsministeren omtaler det. Det er sagt at det skal brukes 4 mrd. kr på prosjektering av fullskala rensing – en teknologi man ikke vet hvordan skal være. Vi vet ikke hvordan dette blir, men en skal altså bruke opptil 4 mrd. kr på prosjektering. I 2006 var det snakk om å realisere et gasskraftverk på Tjeldbergodden. Shell og Statoil gikk sammen for å få en helhetlig verdikjede for CO2-håndtering. Da sa den første rød-grønne energiministeren, Odd Roger Enoksen, at han var sikker på en realisering av prosjektet. Det var i mars 2006. Statsministeren uttalte i en NTB-melding i begynnelsen av mars at han ikke bare var sikker på prosjektet, men han regnet med at dette kunne gjennomføres uten statlige bidrag. Prosjektet er skrinlagt. Alle visjonene som denne regjeringen har hatt, er lagt i grus eller utsatt. Det er gjerne et tegn på at en bør ta en strategidebatt, ikke bare ha en årlig redegjørelse for Stortinget. For det betyr at regjeringen informerer, men det blir altså ikke rom og tid for en skikkelig debatt. Det legges det ikke opp til når en i tillegg skal behandle budsjettet – derfor denne saken her. Vi vet at det skjer mange spennende ting utover det regjeringen holder på med. Hammerfest Energi og Saga Petroleum fremmet for mange år siden en konsesjonssøknad om å få bygge gasskraftverk med rensing på Melkøya. De fikk avslag av denne regjeringen, som krever rensing på alle konsesjoner. Siemens har nylig sagt at de vil inn på Mongstad, men det vil kreve betydelige kostnader som Gassnova ikke har penger til å dekke. Aker Clean Carbon stiller seg spørrende til den amindebatten som er i Norge, og viser til at de er inne i et stort prosjekt som skal realiseres i Skottland. Dette drøftes ikke av dagens regjering. I det siste har også Industrikraft Møre kommet på banen igjen. De har fått konsesjon, men de har en utslippstillatelse som forutsetter rensing fra dag én, men staten har sagt at en ikke skal gå inn og bidra. Det er det samme som å si at det gasskraftverket ikke skal realiseres. Da er det en gyllen mulighet for dette kongeriket til å bedre den strategien som alle partiene har stilt seg bak. Vi står altså her med en regjering som sier at jo, vi skal bruke 25 mrd. kr på fullskala rensing på Mongstad en eller annen gang i framtiden, og vi skal bruke 4 mrd. kr på å prosjektere det, men vi nekter som regjering å diskutere om vi heller kan være med og realisere et lignende prosjekt for privat kapitalrisiko i Møre og Romsdal. For meg er det ganske oppsiktsvekkende. Hvis privat kapital er villig til å ta en risiko på prinsippet om «no cure, no pay» til en langt lavere kostnad enn det som er kostnadene for Mongstad, synes jeg det er spesielt at statsministeren i spørretimen i går sa at nei, uansett skal dette skje på Mongstad. Den type debatt må vi kunne ta, for vi lar altså regjeringen få lov til å legge premissene for debatten med at en ikke legger føringer i forslaget, men bare ber om at regjeringen kommer til Stortinget med en slik debatt. I en slik debatt burde en også diskutere om det finnes muligheter for bruk av CO2. Det finnes mange steder det forskes på å anvende CO2 i en kommersiell verdikjede. Det ville gjort det enda mer interessant for privat kapital.