Trine Skei Grande (Venstre), 2004-03-11:
Venstre kan vel med rette kalle seg demokratiets mor i Norge, og det er en tradisjon vi ønsker å holde i hevd. Derfor har vi gjennom mange år vært opptatt av demokratiets vilkår, bl.a. gjennom forslag om desentralisering av beslutninger, økt lokaldemokrati for øvrig, økt offentlighet og mer åpenhet i forvaltninga og folkevalgte organer. Dette er et viktig anliggende for et liberalt parti. Demokratiet kan aldri tas som en selvfølge, og det må være mest mulig gjennomsiktig for å hindre maktmisbruk og maktkonsentrasjon i det skjulte. I en slik sammenheng er forslaget om en registreringsordning for lobbyvirksomhet på Stortinget et lite, men likevel viktig bidrag, som ett av mange som i sum styrker demokratiet og innsynet i viktige prosesser i folkestyret. Som det framgår i innstillinga, har Venstre fremmet forslaget før, og jeg garanterer ikke at vi ikke vil fremme det igjen senere ettersom det åpenbart vil bli nedstemt i dag. Vi har kjempet mange kamper for økt offentlighet og åpenhet tidligere, under til dels sterk motstand, men etter hvert med vellykket resultat. Jeg nevner i den forbindelse forbedring av offentlighetsloven, åpne møter i formannskap, åpne komitemøter i kommunene og andre åpenhetsreformer lokalt. Det er også utarbeidet «åpenhetsplakater» både i kommunal og statlig forvaltning som mange i dag benytter seg av. Jeg er kjempeglad for at SV ble med på forslaget denne gangen. Vi fikk også signaler fra andre partier som var lovende, og som viste at det i hvert fall var vilje til å vurdere slike spørsmål mer positivt enn tidligere. Det gjaldt både partiformann Carl I. Hagen og fire av fem stortingsrepresentanter, ifølge Maktutredningens rapport. Dessverre har det ikke ført til en tilslutning til forslaget. Påvirkning av beslutninger og lobbyvirksomhet er legitime og nødvendige deler av demokratiet og beslutningsprosessene i samfunnet og på Stortinget. Forslaget er ingen mistenkeliggjøring av det. Men det jo slik at slike ressurser er skjevt fordelt. Makt og innflytelse kan ofte være resultat av ressurser. I stigende grad går Stortinget inn i detaljspørsmål, gjerne på vegne av organiserte interesser, og det kan ha betydelig samfunnsmessig interesse å se hvem som påvirker. I dag er det strenge regler for Regjeringa når det gjelder åpenhet, og det er strenge saksbehandlingsregler om at ulike parter skal høres når de legger fram saker. Venstre mener at et enkelt lobbyregister heller kan bidra til å avmystifisere mye av den påvirkning som skjer i dag, framfor å gjøre den suspekt. Men både lobbyister og representanter må kunne tåle søkelys på de prosesser som foregår i forkant av viktige beslutninger. I det hele tatt har jeg vanskelig for å forstå den motstanden som Presidentskapets flertall har i denne saken. Argumentet er bare at man mener at lobbyregister ikke vil være «et egnet virkemiddel for å ivareta de bakenforliggende hensynene». Venstre mener at det må være en åpenbar fordel om media på vegne av offentligheten kan ettergå ulike interessegruppers aktivitet i forbindelse med beslutninger på Stortinget. I debatten, dog ikke i innstillinga, er det hevdet at det skulle føre til et stort byråkrati å innføre en slik ordning. Det vil det ikke. Venstres gruppe har på egen hånd gjennomført et meget enkelt system for å registrere kontaktmøter og henvendelser, og noe liknende kan gjennomføres for Stortinget uten merarbeid av betydning. Min medforslagsstiller, Ågot Valle, har i innstillinga gjort rede for flere gode argumenter for å innføre et lobbyregister, og jeg slutter meg fullt ut til hennes merknader. Omfanget av betalt lobbyvirksomhet øker sterkt, og det er et viktig demokratisk anliggende at denne påvirkningen skjer i full åpenhet. Åpenhet og innsyn er grunnleggende forutsetninger for et velfungerende demokrati og for å hindre at ulikheter i makt får utvikle seg i det skjulte. Så blir det sagt fra denne talerstolen at et slikt regelverk kan man gå utenom ved å ha møter utenfor Stortinget. Det er i så fall et helt nytt stortingsprinsipp at man ikke vedtar regler fordi man tror at noen kanskje kan omgå dem. I dag har jo media oppfordret enhver borger av landet til å fotografere enhver handling med sine mobiltelefoner og sende inn, så nå er det stort sett bare i Stortinget man kan ha et møte uten full offentlighet. Jeg er enig med Valle. Jeg har blitt mye klokere av mange møter jeg har hatt, spesielt med enkeltmennesker, med enkeltskjebner i forhold til de større sakene vi har. Det er ingen av de enkeltmenneskene som noen gang har sagt: nei, jeg vil ikke møte deg hvis du registrerer at vi har hatt et møte. Men det vi ser mer, er at de som er minst interessert i å havne i slike registre, er de med de store pengeinteressene. Det nye lobbygrepet her på Stortinget er at bedrifter og andre med pengeinteresser bruker spørreinstituttet, via MMI og andre, for å finne ut hva vi stortingsrepresentanter mener om ulike saker, for så å legge lobbystrategien ut fra det. Jeg syns at vi stortingspolitikere skal være veldig våkne når det gjelder den nye utviklinga blant de pengesterke lobbyistene. Jeg beklager derfor at flertallet ikke slutter seg til forslaget. Jeg lover at Venstre skal fortsette å være vaktbikkje for demokratiet. Det jeg ikke har fått klarlagt i denne debatten, og som jeg lurer veldig på, er: Hva er det egentlig man er så redd for?