trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-18:
Jeg tror kanskje mange vil mene at noe selvkritikk fra regjeringens side ville være på sin plass også før en har fått ekspertutvalgets rapport. Det er ikke sikkert at det er nødvendig å vente på den for å fastslå at denne prosessen ikke har gått bra. Det er uklart hvor mange fly som flyr. Det er også uklart hvor mye penger som flyr. Strakstiltakene, også dem som statsråden har skissert på sin pressekonferanse i dag – han hadde jo ikke tid til å komme og redegjøre i Stortinget, men hadde tid til å ha en pressekonferanse – må betales av noen. De er en konsekvens av at Babcock ikke klarer, eller at en frykter at Babcock ikke klarer, å overholde sine forpliktelser. Derfor er det naturlig å spørre hvor mye tiltakene vil koste, og hvem som skal ta regningen. Er det Babcock, eller er det staten?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-12-18:
«Beredskapssvikta i luftambulansetenesta har ført til at betydelege ekstraressursar er sette inn, bl.a. frå Forsvaret. I tillegg har situasjonen kravd auka beredskap i helsetenesta. Babcock har ikkje levert på kontrakt når det gjeld beredskap i nokon av månadene sidan 1. juli, då dei tok over ansvaret. Kan statsråden gi ei oversikt over kostnader for ekstraressursar som er sette inn frå juli og fram til i dag for å sikra forsvarleg beredskap i luftambulansetenesta, og kven som skal betala?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-12-18:
Eg må registrera at i den situasjonen som vi er i, har ikkje regjeringa tid til å greia ut for Stortinget. Statsråden har ikkje tid til å gi oss svar på kva kostnader dette har kome opp i, og han har heller ikkje hatt tid til å følgja opp vedtaket om ei eiga evaluering. Eg må seia at det er ganske oppsiktsvekkjande. No er det ein situasjon der Babcock ikkje har klart å innfri sitt eige tilbod. Det er sett inn store ekstratiltak både for å innfri kontrakten til Babcock, og òg utover det. Det som vart sagt på pressekonferansen i dag, var at utover det som er i kontrakten, skal ein forlenga Forsvarets helikopterberedskap, og det skal koma helikopter på permanent basis i Kirkenes. Det er sett inn ekstra jetfly, som heller ikkje har vore ein del av kontrakten, og nye kommunikasjonsløysingar og nye opsjonsavtalar for å få hurtig tilgang til flyresursar. Dette kostar pengar. Er det mogleg at statsråden ikkje kan gi Stortinget ein peikepinn på kva slags kostnader vi her snakkar om, og kven som skal ta desse ekstra kostnadene?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-12-18:
Det som er situasjonen, er at Babcock vant tilbodet fordi dei var 47 mill. kr billigare enn det andre selskapet, som hadde ein større beredskap. Det er òg ein situasjon no at Finnmarkssjukehuset må kutta 119 mill. kr. Det er kutt i ambulansetenesta i ein situasjon der ambulanseflya ikkje har den beredskapen dei skal ha. Difor er det viktig for Stortinget å få vita om den økonomiske situasjonen no, og kven som skal betala. Eg finn meg rett og slett ikkje i at Stortinget ikkje kan få svar når vi gjentatte gonger spør om kva dette skal kosta. Men i 2018 fekk vi eit slags svar på kva det ville kosta. Forsvarets helikopter kosta ein halv million kroner i veka. Jetfly frå Sverige kosta 31 000 kr i timen. Eit ambulansefly frå Sverige kosta 600 000 kr per veke. Kvifor får vi ikkje desse opplysningane no?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-18:
«Statsråden har en rekke ganger henvist til at det er over 100 pst. dekning i beredskapen, samtidig som leger og personell på bakken rapporterer om at syke personer ikke har fått hjelpen de trenger. Det er behov for en beregning som ikke bare viser antall fly, men også hvorvidt nødvendige oppdrag blir løst, og det lokale behovet. Vil vi få det?»
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-18:
Jeg tror det er viktig for tilliten til både oss politikere nordpå og systemet som sådant at det er en sammenheng mellom det som det blir rapportert om, den beregningen man får, og det som oppleves på bakken. Her har man i måten man har beregnet beredskapen på, regnet inn de kompenserende tiltakene, og der har det jo vært utfordringer med både helikopter som ikke tåler dårlig vær, jetfly som har for lang reisevei, og tilgang på piloter, som også statsråden pekte på i et av de tidligere svarene sine. Det å få et samsvar mellom det som er virkeligheten på bakken, og den beredskapen som det blir rapportert om fra myndighetene, er kjempeviktig. Så jeg er glad for det, hvis det er sånn å forstå at det kommer en ny måte å rapportere om beredskapen på.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-18:
De kompenserende tiltakene som er satt inn, og som statsråden har redegjort for tidligere i dag, er jo tiltak som kommer til å koste penger. Statsråden har fått flere spørsmål om hva som blir totalregningen for disse tiltakene som nå settes inn for å kompensere for at Babcock ikke leverer i henhold til avtalen. Selv om statsråden ikke vil svare om regningen, lurer jeg på om han nå helt konkret kan garantere at denne regningen ikke vil skyves over på pasientene i Finnmark, skyves over på Helse Nord og Finnmarkssykehuset, som allerede står overfor kutt.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-18:
«Regjeringen har satt ned en ekspertgruppe som skal utrede framtidig drift av luftambulansetjenesten. I mandatet ligger at de skal utrede dagens organisering, offentlig drift eller ideell drift. Dette er et svært åpent mandat, som kan innebære at man ender opp med dagens organisering. Med bakgrunn i erfaringene fra beredskapssvikten vi ser nå, ser statsråden behovet for å endre mandatet slik at dette begrenses til å utrede offentlig drift og/eller ideell drift i framtiden?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-18:
Den utredningen som er iverksatt, er på oppdrag fra Stortinget, og det Stortinget har bedt om, er at en skal utrede offentlig drift eller ideell drift i framtiden. I den innstillingen der dette ble behandlet, argumenterte mindretallet, bestående av Venstre, Fremskrittspartiet og Høyre, sterkt for fortreffeligheten av anbudssystemet og hvor godt det fungerte, og i ettertid har statsråden lagt til at en også skal utrede dagens organisering. Det handler jo ikke om hvorvidt en skal måle dagens organisering mot den framtidige organiseringen, men om en skal ha det som et alternativ som en presenterer. Med de erfaringene som en nå har, der en både må sette inn krisetiltak i den krisesituasjonen som har vært, og, som statsråden bekrefter, må iverksette mer permanente tiltak – eksempelvis vurdert senest i dag ved sykehuset i Kirkenes – er en ikke nå på vei nettopp mot at en må styrke den offentlige virksomheten her, og på vei vekk fra anbudssystemet?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-18:
Det som er avgjørende for et utvalg, er jo det mandatet en får, og de politiske signalene som blir gitt, og fra denne regjeringen og fra Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet i den innstillingen jeg refererte til, er det en sterk forherligelse av bruk av anbud fortsatt. Så har statsråden her i salen i dag på tidligere spørsmål svart at han så betydelige utfordringer med den tidligere operatøren en hadde, etter det forrige anbudet. Med dagens operatør har det vært fullstendig krise i den senere tid, men også gjennom hele høsten. I tillegg har statsråden overfor kontrollkomiteen i fjor beskrevet at han mente det ikke var riktig å stille krav om virksomhetsoverdragelse, ut fra at det ville kunne utfordre EØS-avtalen. Dersom en har en slik forståelse, vil jo det være et permanent problem ved enhver virksomhetsoverdragelse, ved enhver ny operatør. Ser ikke statsråden de grunnleggende problemene som anbudssystemet skaper, og behovet for at en får en offentlig drift i framtiden?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-12-18:
«Babcock Scandinavian AirAmbulance fikk tildelt anbudet for luftambulansetjenesten før de hadde etablert organisasjon med ledelse, fly, teknisk personell og piloter. Selskapet hadde ikke erfaring fra ambulanseflytransport i Norge. Hvordan kunne Luftambulansetjenesten HF – LAT HF – uten å gjennomføre en egen sårbarhets- og risikoanalyse konkludere med at Babcock kunne levere en tilfredsstillende kvalitet, og har statsråden etter dette tillit til ledelsen i LAT HF?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-12-18:
Det er korrekt at Babcock er en del av et internasjonalt selskap. Det statsråden her sier, er at det var grundig evaluert, det var beskrivelse med planer – men resultatet kjenner vi. Det som imidlertid er et faktum, er at det var det svenske selskapet Babcock Scandinavian AirAmbulance som ble prekvalifisert. Det var det samme svenske selskapet som også fikk avtalen med Luftambulansetjenesten HF. Og så skriver statsråden ytterligere i svar til komiteen at LAT HF visste at det svenske selskapet arbeidet med å etablere et norsk selskap for tjenestene som skulle leveres gjennom kontrakten. Det norske selskapet har samme navn som det svenske, bare at det står AS og ikke AB. Det norske selskapet hadde ingen organisasjon, det hadde ikke piloter, det hadde ikke folk på bakken, det hadde ikke fly, og det fikk sin flytillatelse først i februar/mars 2019. Er dette forsvarlig?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-12-18:
Problemene ligger i sjølve anbudet, hvem som fikk anbudet, og hvem som nå gjennomfører anbudet. Statsråden svarte kontroll- og konstitusjonskomiteen den 20. juni: «Helse- og omsorgsdepartementet har ingen operativ rolle i denne anskaffelsen, og har heller ikke satt noen styringskrav knyttet til den.» I samband med helsekomiteens behandling av flyambulansesaken i 2018, Innst. 362 S for 2017–2018, spurte komiteens medlem Kjersti Toppe om risiko- og sårbarhetsanalyse. Da svarte statsråden: «Luftambulansetjenesten HF har informert meg om at risikoanalyse knyttet til operatørbytte ikke ble gjennomført spesifikt i arbeidet med ambulanseflyanskaffelsen.» Videre er det fra statsråden sagt at det som LAT HF sto for her, var juridiske vurderinger, om det var i henhold til EØS-avtalen å ikke foreta virksomhetsoverdragelse – og statsråden sluttet seg til det. Har statsråden fortsatt tillit til ledelsen i LAT HF, som har gjort et så slett arbeid?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
«Hestenæringen er en stor næringsaktør som genererer ca. 16 500 årsverk i hele landet. Nå ringer alarmklokkene i næringen, og det varsles store kutt som vil ramme arbeidsplasser og sette utdanning og rekruttering innen næringen i fare. Om ikke rammevilkårene bedres, vil vi også få kutt i forskning på dyrevelferd, sikring av truede hesteraser og kutt i mulighetene for ulike terapibehandlinger, Hest i helse er et eksempel. Tilbudene på rideklubbene vil også bli påvirket. Hva vil statsråden gjøre for å trygge hestenæringen?»
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
Det siste var bra å høre, og det er vel og bra alt det statsråden lister opp av utredninger og det som komme skal. Men jeg hadde håpet at statsråden kunne være med på å forstå at det altså er krise. Det er en nært forestående krise, og den har vært varslet over flere år, i hvert fall de siste tre til fem årene, hvor næringen har besøkt oss som beslutningstakere, på ulike nivåer, og sagt at nå lyser de gule lampene. Så ble det gjort en del endringer som førte til at omsetningen stupte, og man har fått stadig skarpere konkurranse fra utenlandske spillselskap, som statsråden er inne på, og som statsråden egentlig burde sørge for at ikke fikk operere i Norge, ved å blokkere dem. Det er altså en svært alvorlig situasjon. Det er tusenvis av arbeidsplasser som står på spill. Jeg håper at statsråden i dag kan si at hun vil ta grep som kan hjelpe næringen i månedene som kommer. Hvis ikke er det stor fare for at denne næringen kan få en knekk som det kan bli veldig vanskelig å rette opp i.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-18:
Ja, det kan jeg forsikre om at representanten og Arbeiderpartiet er. Vi har jo foreslått å styrke næringen med 100 mill. kr fra 1. januar 2020 fordi det er nødvendig. Vi har fått signalene lenge. Det er riktig at dette er en omfattende virksomhet som gir mange gode tilbud, også til ungdom og andre, bl.a. rusavhengige. Det er jo ikke så lenge siden helseministeren besøkte Tune ridesenter, hvor de har et bra tilbud. Det er greit å ta konkrete grep, men nå ligger altså permitteringsvarslene i denne næringen klare på bordet. Det er fare for at de kommer til å bli sendt ut om bare noen uker, for det er krise i næringen. Jeg hadde håpet at statsråden kunne bekrefte her at hun nå vil sette seg ned med næringen enda en gang og komme med strakstiltak som gjør at næringen kan klare å bære dette videre i månedene som kommer, inntil alle disse utredningene om hvordan dette skal se ut i framtiden, er ferdige.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-18:
Bruken av hest er mangfoldig, og næringsvirksomheten knyttet til hest er sammensatt og omfattende. Jeg vil innledningsvis peke på at det over statsbudsjettet årlig bevilges midler til bevaring av de nasjonale hestearter, at organisasjonen Hest og Helse får organisasjonsstøtte over Landbruks- og matdepartementets budsjett, og at departementet i 2018 lanserte en nasjonal veileder for hest for å bidra til å synliggjøre samfunnsnytten av og næringspotensialet for norsk hestehold. Den delen av hestenæringen som særlig opplever utfordringer i dag, er den som får inntekter fra pengespill i regi av Norsk Rikstoto, dvs. trav- og galoppsporten i særdeleshet. Etter 2017 har det vært en nedgang i omsetningen hos Norsk Rikstoto. De regulerte aktørene i det norske spillmarkedet opplever sterk konkurranse fra aktører i andre land som driver aktiv markedsføring i Norge, og det er innført krav som skal styrke ansvarligheten i Norsk Rikstotos pengespill. Regjeringen er i gang med flere konkrete tiltak for å styrke den norske enerettsmodellen og motvirke konkurranse fra utenlandske pengespill. Et forslag om endringer i kringkastingsloven for å kunne stanse tv-reklame for utenlandske spillselskap har vært på høring. Betalingsformidlingsforbudet er styrket for i enda større grad å kunne stanse overføringer av innskudd og gevinst mellom utenlandske pengespillselskaper og norske banker og finansinstitusjoner. Det vurderes også å innføre DNS-varsling, dvs. et varsel til en spiller om at en nettside tilbyr pengespill som ikke er tillatt i Norge. Dette kommer i forslaget til ny pengespillov. I forbindelse med arbeidet med ny pengespillov har regjeringen besluttet å gjennomføre en vurdering av hvordan hestespillene skal organiseres i framtiden. Kulturdepartementet og mitt departement vurderer om Norsk Rikstotos konsesjon skal videreføres, eller om hestespillene bør overføres til Norsk Tipping når konsesjonen utløper i 2021. Vurderingen vil primært fokusere på hvordan vi kan ivareta hensynet til ansvarlige spill på best mulig måte i framtiden, men jeg vil i dette arbeidet være opptatt av å ivareta interessene til hestesporten på en god måte.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-18:
Jeg mener, gjennom det jeg har sagt nå, at vi viser at vi har tatt konkrete grep. Vi bevilger en del penger over Landbruksdepartementets budsjett. Jeg har også lyst til å minne representanten om at det har vel i de tjue siste årene, om ikke mer enn det, har vært en totalisatoravgift, som vi nå for første gang har foretatt en reduksjon av, med ganske mange prosenter. Når representanten også varsler at det har vært problemer over år, er det et av de viktige grepene jeg mener vi må ta. Jeg er også opptatt av at hestenæringen gjør en god jobb fordi den gir penger til organisasjoner utenfor næringen, som skaper mange gode fritidsaktiviteter for barn og unge, noe som jeg mener er viktig for samfunnet. Så det er ikke sånn at jeg lukker øynene for denne næringen. Jeg er veldig opptatt av å ivareta næringen, og det tror jeg også representanten er.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2019-12-18:
Jeg mener fortsatt at vi har tatt grep, for noe av det representanten viser til, bl.a. ulike hestesorter og Helse og Hest, får organisasjonsstøtte og støtte direkte fra departementets budsjett. Jeg har også tatt grep når det gjelder totalisatoravgiften. Men jeg vil likevel jobbe videre og få utredningen av om vi skal se på Rikstoto sammen med Norsk Tipping – nettopp fordi de har ulike regler rundt seg, noe som gjør at det også blir utfordrende for Norsk Rikstoto. Jeg er opptatt av at dette er en næring vi skal ivareta, samtidig som jeg også har i hodet at det er en viktig bit for oss å sikre at vi også klarer å ha tiltak for dem som har spilleavhengighet. Begge de to tingene må vi klare å ha i hodet på én gang.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
På vegne av representantene Kari Elisabeth Kaski, Audun Lysbakken og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om en helhetlig og god fødselsomsorg i hele landet.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Som saksordfører vil jeg først og fremst vise til representantforslaget fra Senterpartiet om at utdanning av legespesialister skal svare til helsetjenestens behov. Representantene fremmer fire forslag som går ut på: opprettelse av 200 nye stillinger, i tråd med Helsedirektoratets anbefaling, og årlige vurderinger at et visst antall av de nye LIS1-stillingene skal kobles til ALIS-stillinger at det skal skaffes en presis oversikt over omfanget av såkalte postleger i sykehusene, og å få tiltak for at arbeidsoppgavene som i dag utføres av postleger, i framtiden utføres av leger i LIS1-tjeneste en langsiktig opptrappingsplan for å øke antallet norske studieplasser i grunnutdanningen i medisin, slik at utdanningskapasiteten svarer bedre til helsetjenestens behov for leger I svaret fra statsråden peker han på at dette må gjøres på en bærekraftig måte, der det sikres at tjenestene har tilstrekkelig kapasitet til å kunne veilede LIS1-legene. Samtidig ser vi at Helsedirektoratet anbefaler en vekst på 200 nye LIS1-stillinger, både for å få flere legespesialister i sykehusene og fordi kommunehelsetjenesten har fått flere oppgaver. Det er også behov for flere fastleger, legene har behov for mer normal arbeidstid, sykehusutstyr og -inventar må utnyttes bedre, og ventelistene må ned. Vi har også sett på uttalelser fra Yngre legers forening, som er enig i Helsedirektoratets anbefalinger. Foreningen anslår at med dagens antall LIS1-stillinger vil 5 188 utdannede leger stå uten LIS1 i 2045. Men hvis man ser en vekst på 200 nye LIS1-stillinger, er det anslått at bare 105 leger vil stå uten LIS1-tjeneste i 2045. 200 nye LIS1-stillinger er også i tråd med Legeforeningens anbefalinger når det gjelder behov, selv om de mener at dette tallet fortsatt vil gjøre oss avhengig av import. Jeg vil videre vise til Legeforeningens innspill om årlig evaluering av behovet for LIS1, og at Helsedirektoratet gjør en slik årlig evaluering. De peker også på behovet for jevnlig og kontinuerlig overvåking for å kartlegge og dekke framtidens behov for legespesialister. Legeforeningen peker også på at mulige strakstiltak må gjennomføres umiddelbart, og jeg ser i merknadene at komiteen er enig i det. Men i dag er det kun opposisjonen som står inne i forslagene. Det er helt klart at det er et behov for LIS1-stillinger, og vi må gjøre de strakstiltakene vi anser som mulige. Vi trenger både flere LIS1-stillinger og flere fastleger med fast lønn, så det støtter SV absolutt – særlig i en situasjon hvor vi har en fastlegekrise, og det er vanskelig å rekruttere unge leger. Jeg vil med dette ta opp de forslagene SV er med på.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Situasjonen ved fødeavdelingen i Kristiansund var slik at det endelig var ro og aksept for hvor sykehuset skulle ligge, men plutselig ble situasjonen urolig fordi man gikk bort fra et vedtak fra 2014 som det var enighet om. Dårlig styring førte til et eskalert konfliktnivå. Fagmiljøer har følt seg overkjørt av feilberegninger og feilvurderinger og manglende bruk av riktige kvalitetsindikatorer. De har opplevd at de ikke har blitt tatt skikkelig med i prosessene, og de har blitt fortalt at de gjør en dårlig jobb. Det kan ikke være en god opplevelse for en fagperson som står på hver eneste dag. Jeg har fått med meg alle signalene i denne saken, fra a til å, også de siste signalene både fra helseforetaket og fra helseministeren, men jeg er fortsatt bekymret for situasjonen. For det første har jeg merket meg at helseministeren i sitt svar til forslaget ikke anså sammenslåingen av fødeavdelingene før nytt sykehus står ferdig, som et brudd på Stortingets anmodningsvedtak. Så leste jeg også at helseministeren understreket at eventuelle endringer i fødetilbudet ikke må svekke det samlede fødetilbudet. Det er vi enig i, men det er nettopp det siste som har skjedd i denne saken. Det er det som skjer når det er eksemplarisk dårlig ledelse på ulike nivåer, når helseministeren ikke har grepet inn for å styre en uryddig prosess. For oss handler ikke dette kun om en enkelt sak, men det handler også om en større og mer prinsipiell debatt. For oss er det helseforetaksmodellen dette handler om, det udemokratiske ved modellen, og den økonomiske modellen som ligger til grunn, der man skal spare på drift, noe som jo går ut over pasientene, for å sikre egenkapital til investeringer. For oss handler det om en kombinasjon av kuttpolitikk og en situasjon som er ute av kontroll når det gjelder politisk styring. Det er urovekkende når man ser på den utryggheten som dette har skapt. Jeg er fortsatt bekymret, for en eventuell nedleggelse vil resultere i at fødende kvinner får lengre reisevei uten at beredskap er på plass. Derfor fremmer vi forslag i dag om at alle eventuelle endringer i sykehusstruktur og situasjonen rundt beredskap skal legges fram for Stortinget. Det er det eneste jeg mener vil gjøre at folk der ute, folk som har engasjert seg i denne saken, vil bli betrygget. Så jeg vil anbefale at man stemmer for forslaget som foreligger fra Senterpartiet og SV.
Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Jeg opplever at statsråden har forsvart den uryddige prosessen tidligere, f.eks. i svar på et spørsmål som jeg stilte, der det ble påpekt at det vedtaket som sist ble gjort, ikke var i strid med foretaksvedtaket i 2014, og heller ikke i strid med stortingsvedtaket om en trygg og framtidsrettet fødselsomsorg. Men jeg lurer på: Mener statsråden fortsatt at den prosessen som har vært, har vært ryddig?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Jeg har gleden av å framsette et representantforslag om å styrke dag- og nattogtilbudet i Norge og mellom Norge og Europa.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Samfunnet skal elektrifiseres. Det grønne skiftet kommer til å trenge enorme mengder mineraler, og mineralene må komme fra et sted. Så la oss gjøre det på en litt smart måte. Spørsmålet om gruveslamdumping i Repparfjorden – bare for å ha det klart – er ikke et spørsmål om hvorvidt det kommer til å ha store kostnader for naturen og havmiljøet. Spørsmålet er hvor mye naturødeleggelse vi er villig til å akseptere for et annet formål. Rapporten fra FNs naturpanel slo ned som en bombe i norsk offentlighet i forrige uke. Rapporten viser at naturen dør, og at den viktigste årsaken til det er at vi sløser. Derfor må vi være smarte når vi nå skal høste av naturen for å stanse klimaendringene. Vi sløser når vi lar kobberrør som ikke er i bruk, bli liggende i bakken. Hadde vi gravd dem opp og gjenvunnet dem, hadde vi trengt færre nye kobbergruver. Og vi sløser når vi dumper gruvemasser i stedet for å bruke dem. Avgangsmasser fra gruvedrift er stort sett nedmalt stein. Det aller meste kan brukes til betong og andre byggematerialer, eller i asfalt, i stedet for klimaskadelig sement. Det gjelder også Nussir og Ulveryggen, hvor miljøfaglige vurderinger tilsier at dette er gruvemasser som kunne gått til betong. Likevel sløser vi – fordi det er billigere å bruke jomfruelige materialer. Det er en systemfeil, og her vet jeg at jeg har mineralnæringen og Norsk Industri med meg. De blir sittende med svarteper fordi politikerne svikter. Det er lave ambisjoner og en fragmentert miljøpolitikk som gjør at vi trenger deponier, og at vi har slike håpløse debatter, som i dag, som også er relativt sjablongmessige, som setter klima og natur opp mot hverandre. Vi trenger politikk som gjør det lønnsomt å tenke sirkulært: Vi trenger offentlige anbud som etterspør restmasser framfor jomfruelige ressurser, og kommunenes arbeid med klima- og miljøsmarte innkjøp må styrkes. Vi trenger at mineralnæringen tilbys risikoavlastning eller garantilån når de tar miljøvennlige valg som på kort sikt kan være risikable. Og vi trenger en miljøavgift på deponering av gruveavfall som gjenspeiler miljøbelastningen, sånn at det lønner seg å finne en annen bruk for massene. Å dumpe gruveslam i en nasjonal laksefjord – mot advarslene fra Havforskningsinstituttet – er det motsatte av sirkulær økonomi. Derfor stemmer De Grønne i dag for å trekke tilbake driftskonsesjonen til Nussir ved Repparfjorden og mot å gi konsesjon til Nordic Mining ved Førdefjorden. I tillegg ber vi regjeringen utrede tiltak for gjenbruk og resirkulering av avfall og infrastruktur som ikke lenger er i bruk, og også om å utrede hvordan avgangsmassene fra gruvedrift kan gjenbrukes bedre. Jeg tar opp Miljøpartiet De Grønnes forslag.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Jeg synes debatten etter innledningen fra statsråden er ganske forstemmende, for statsråden har jo selv gått veldig høyt ut på banen og til og med latterliggjort debatten om gruvedumping i Repparfjorden på grunn av miljøargumentene og spurt: Hva skal Norge egentlig leve av da? Så er statsråden freidig nok til å komme hit til Stortinget og ikke engang ville svare på hvorfor man ikke har satt som betingelse for Repparfjorden, sånn som man har gjort for Førdefjorden, at Miljødirektoratet får gi en ren miljøfaglig vurdering. Og man unngår fullstendig å vise til Havforskningsinstituttets rene miljøfaglige vurderinger. Det synes jeg er oppsiktsvekkende. Men jeg skal gi statsråden en mulighet til å svare på et spørsmål som jeg tenker er nødt til å være innenfor Næringsdepartementets område, og det er hvordan vi kan hindre behovet for deponering i fjorder i framtiden, og deponering overhodet – for det burde være unødvendig i en sirkulærøkonomi. Hvordan vil statsråden sikre mer gjenbruk av ressursene fra gruvemassene i framtiden?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Nå har vi fått debattert denne saken grundig. Det tror jeg har vært sunt. Jeg ønsker innlegget fra statsråden helt mot slutten veldig velkommen, for jeg synes det er veldig bra når også statsråden er med og deltar i den debatten vi har, og tør å begi seg inn på de miljøfaglige argumentene og motargumentene i denne saken, som nettopp er grunnen til at saken havnet i energi- og miljøkomiteen, selv om det er næringsministeren vi har hatt debatten med. Dette vil jeg understreke, for jeg mener vi har et veldig problem som storting hvis ikke også næringsministeren, kommunalministeren og samferdselsministeren kan komme her i salen og debattere miljøsidene ved de sektorene de har ansvaret for. Nå fikk jeg høre at statsråden ser positivt på de løse forslagene jeg fremmer, og som jeg får støtte for av flere av partiene i salen. Det er jeg veldig glad for, og jeg ønsker særlig å henstille statsråden til å se på de offentlige anbudene. Der må han nok snakke med en annen kollega i regjeringen, for det er det noen andre som har ansvaret for. Men dette er et problem, og det har jeg fra Nussir selv. Jeg har også vært i Kvalsund. Jeg har også vært på folkemøte og pratet med Nussir selv. Det er til syvende og sist et kostnadsspørsmål. Hvis vi ønsker å ha en mineralnæring i Norge og ønsker at den mineralnæringen skal være ledende på miljø, må vi også ha virkemidlene. Vi må ha en politikk som gjør at de kan ta på seg den ledertrøya. Jeg mener at en veldig lavthengende frukt er at offentlige anbud er med og etterspør og gir et marked for de gruvemassene, også der det blir lite grann dyrere.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Det har vært en lang dag. Jeg skal begynne med en liten fortelling, så salen får lov til å lukke øynene, hvis en vil det. Norge er et havland. De første steinaldermenneskene kom til Norge sjøveien og bosatte seg langs kysten for 12 000 år siden. Siden den gang har havene vært grunnlag for bosetting, handel og velstandsutvikling. Norge har verdens største silde- og torskebestander. Røstrevet utenfor Lofoten er det største dypvannskorallrevet i verden. Sjøfuglbestandene langs norskekysten er enorme. Men historien fortsetter slik: For en uke siden kom FNs naturpanel med en rapport som slo oss i bakken. Vi fikk nok et varsel om hvor kritisk tilstanden for norsk natur og for planeten vår er. Halvparten av alle korallrev har forsvunnet. Én av tre fiskebestander er overfisket. Klimaendringene alene vil gjøre at mellom 3 pst. og 25 pst. av livet i havet vil være borte i slutten av dette århundret. Skal vi redde havet, må det få et bedre faglig fundert vern. Men man trenger ikke nødvendigvis å stanse all næringsvirksomhet i marine verneområder, så lenge naturverdiene i området ikke forringes. Ingen av forslagene som Miljøpartiet De Grønne har kommet med, innebærer å slutte helt med næringsvirksomhet, som fiskeri. Det er derfor vi med juridisk bistand har fremmet forslagene vi diskuterer i dag: å innføre en lovhjemmel for vern i den eksklusive økonomiske sonen, som i dag mangler, og som jeg mener alle her i salen kunne ha vært med på, og i tillegg – som et separat forslag – innføre en plan for hvordan vi skal verne 10 pst. av havarealet vårt innen 2020. Vi ligger dårlig an. Rundt 0,4 pst. av Norges marine områder er vernet i dag. Vi mangler rettslige verktøy for vern for nesten 80 pst. av havområdene våre. Sverige har vernet 15 pst. av sine havområder. Storbritannia har vernet 45 pst. Når vi ødelegger miljøet, ødelegger vi for oss selv. Det er en skrikende kontrast mellom alvoret i natur- og klimakrisen og vedtakene vi som folkevalgte gjør. Jeg mener vi holder fagfolk og embetsverk tilbake ved ikke engang å sikre en åpning i lovverket for å verne der det trengs. Jeg skulle ønske vi kunne være den generasjonen politikere som sørget for at framtidige generasjoner vil ha like mye glede av havet og naturen som vi har hatt. For å si det på amerikansk: «Let’s make nature great again.»
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Statsråden viste selv til Granavolden-plattformen, som slår fast at regjeringen vil jobbe for å nå Aichi-målene. Ett av disse målene er at 10 pst. av verdens kyst- og havområder skal vernes innen 2020. FNs bærekraftsmål slår på samme måte fast at 10 pst. av verdens marine områder skal vernes innen 2030. I dag er omtrent 0,4 pst. av Norges marine områder vernet. Sammenligningen med Sverige, Danmark, Tyskland og Storbritannia ser ikke spesielt bra ut. Henholdsvis 15 pst., 18 pst., 45 pst. og 29 pst. av deres marine områder er vernet. Mitt første spørsmål til statsråden er – i og med at Stortinget nå lar være å vedta en anmodning til regjeringen om å komme tilbake med forslag til en lovhjemmel som gjør at man har muligheten til vern, der det er faglig funderte grunner til det: Risikerer vi nå etter at den helhetlige marine planen har kommet, at det heller ikke der ligger forslag til lovhjemmel?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Det jeg hører statsråden gjenta, er at vi skal få en evaluering. Vi vet egentlig allerede hvor mye og hvor lite det er som er vernet, så det er et politisk spørsmål om vi ønsker et sterkere og mer variert vern av disse havområdene. Betyr det at det egentlig ikke er politisk avklart ennå om regjeringen ønsker og også har muligheten til å innføre vern i den eksklusive økonomiske sonen utenfor territorialgrensen, og at det vi får, egentlig bare er en evaluering, og så begynner vi debatten på nytt i 2020?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2019-05-14:
Jeg konkluderer med at det ikke er avklart hva regjeringen ønsker ennå, for jeg forstår ikke hvorfor man ikke i påvente av mer kunnskap om hva slags type vern som bør innføres, og hvor, ikke kunne ha sørget for at man har hjemmel for å innføre vern når man får kunnskapen som trengs for å gjøre det.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
På vegner av representanten Lars Haltbrekken og meg sjølv ønskjer eg å setje fram eit representantforslag om grøn ny deal: meir berekraftig fiskefôr.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
1,1 pst. av desse avgangsmassane skal utnyttast. I utlandet hevar ein augebryna på grunn av at det er så låg utnyttingsgrad. I Sverige er det prosjekt med 20 pst. utnytting. Tenk om ein hadde utnytta så mykje! Ein kunne ha bygd ein heilt annan type industri, langt meir variert. Men her er det berre ein fraksjon ein er på jakt etter. Ein har ikkje vurdert større utnytting. Det er klassisk for ein dårleg industripolitikk. Så er det spørsmål om kopar, om kor framtidsretta han er. Det er ikkje sånn at han er veldig framtidsretta. Internasjonalt skjer det ei formidabel utvikling i retning av å erstatte kopar med andre typar metall. I bilindustrien anslår ein i både Japan og Tyskland at berre i løpet av få år – i 2025 – skal ein erstatte kopar 30–40 pst. i nye bilar. Målet er å erstatte han heilt – og det både i kablar og i komponentar. Den same typen utvikling ser vi innanfor dei store næringane internasjonalt – bygningsindustri, infrastruktur, osv. – dei som er dei store brukarane av kopar. Kopar er tungt, mindre fleksibelt og ikkje minst mindre tilgjengeleg. Ein kan berre førestille seg den enorme utviklinga i elektrifiseringa av bilparken. Ho er heilt umogleg om ein ikkje erstattar kopar med andre metall. Og det er akkurat det bilindustrien i dag gjer. Så det å meine at kopar er så kolossalt framtidsretta, og at vi er avhengige av det i framtida, er feil. Det er faktisk motsett. Kopar er i ferd med å bli erstatta. Så heile denne debatten byggjer på eit heilt merkeleg grunnlag. Med utgangspunkt i dette er ein altså villig til å gjere enorme uttak, eit stort naturinngrep, øydeleggje beitenæring, øydeleggje ein viktig fiskefjord – i ein situasjon der kysttorsken er trua. Det er eit eksempel på både ein hjelpelaus nærings- og industripolitikk og ein elendig miljø- og urfolkspolitikk. Det vi sit igjen med som samfunn, er 0,5 pst. i skatt og arbeidsplassar i ein kommune med – sist eg sjekka – to arbeidslause. Det er fascinerande kva ein får seg til å gjere. Ein har ingen strategi for korleis dette skal vere. Det er til og med ikkje nokon del av norsk industri som spør etter koparen frå desse gruvene. Det er ikkje nokon mangel globalt på kopar i dag. Derimot er han i ferd med å bli erstatta. Eg synest det er interessant at Kristeleg Folkeparti og Venstre hamnar i ein merkeleg skvis fordi dei ifølgje regjeringa er imot miljøet i denne saka – fordi ein er så oppteken av å opne desse gruvene, som vi ikkje i det heile treng.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Viss Vår Herre har gitt oss naturen, verkar det som om representanten Per-Willy Amundsen er villig til å ta han tilbake. Dette er eit gigantisk inngrep i norsk natur som ikkje er grunngitt godt nok. Ein skal utvinne eit metall som det er høgst uklart om i det heile har ei viktig rolle på lengre sikt. På kort og mellomlang sikt vil det ha det, men industrielt skjer det faktisk no ei erstatning over tid. Representanten Strifeldt meinte at det har vore gjort omfattande utgreiingar. Ja, det har det, og dei har konkludert ulikt. Dei som har ansvaret for mineralar, Direktoratet for mineralforvaltning, har sagt at det er tvilsamt om det er lønsemd i dette prosjektet. Dei seier at det er ikkje truverdige berekningar for lønsemd og etterspør betre planar som viser at dette prosjektet faktisk har den lønsemda. Dei meiner at det ikkje er bedriftsøkonomisk lønsamt. Det er vel også ein kommentar til representanten Gudmundsen, som meinte at dette handlar om marknad og tilbod og etterspørsel. Ja, den typen vurderingar gjorde Direktoratet for mineralforvaltning. Min kollega, Lars Haltbrekken, har nemnt Fiskeridirektoratet. Dei seier at konsekvensane som dette har for havet, er for dårleg utgreidd. Havforskingsinstituttet seier det same. Viss ein er nordlending og ikkje bryr seg om det, og ikkje ein gong nemner det, trur eg ikkje at ein veit kor ein kjem frå. Viss det er noko ein har levd av i all tid, og som vi kjem til å leve av i framtida, er det eit reint hav. Men her blir det lagt opp til å svekkje det, øydeleggje det, for en prosess som skal gå over maksimalt 20 år, mens æveperspektivet for havet forhåpentlegvis er mykje lengre. Kva skal vi leve av? Det blei plutseleg eit stort spørsmål i denne saka. SV er ikkje imot gruvedrift. Det er mange gruveprosjekt i dette landet som vi er for. Vi er imot dette gruveprosjektet fordi det har så store svakheiter. Det øydelegg for reinbeitet, som i utgangspunktet er klart svekt. Det øydelegg for havet, som vi er heilt avhengige av, og som ein elles i store talar hegnar om. Så er det dei industrielle og næringspolitiske dimensjonane, som er heilt hjelpelause, som eg sa. Det vi skal leve av, er hav, jord, skog og kraft, men da må vi forvalte dei fornybare naturressursane på ein skikkeleg måte. Det er det som vil kunne byggje dei store industriane i dette landet framover, det er det Noreg er bygd på opp igjennom historia, viss ein har lese ho, og det er det som kan erstatte den petroleumsavhengigheita vi har i dag.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
I lys av den alvorlige rapporten fra FNs naturpanel vil jeg på vegne av stortingsrepresentantene Arne Nævra, Torgeir Knag Fylkesnes, Kari Elisabeth Kaski, Karin Andersen og meg selv legge fram et forslag om å ta bedre vare på naturmangfold og viktig norsk natur.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Mye ser annerledes ut i etterpåklokskapens lys, Altademningen, f.eks.: To år etter åpningen av det omstridte kraftverket kom innrømmelsene. Gro Harlem Brundtland, som var en av de ansvarlige for utbyggingen, innrømmet at den var unødvendig. Men når demningen står der, når avfallet fra gruveselskapet Nussir er spredt for alle strømmer på bunnen av Repparfjorden, eller når Nordic Minings avfall er spredt i Førdefjorden, er det for sent. Harlem Brundtlands innrømmelser i Alta var en fattig trøst. La oss ta angeren på forskudd denne gangen og snu i tide. For nå brygger det opp til en ny strid i nord. Deler av Repparfjorden i Kvalsund kommune, en nasjonal laksefjord, skal fylles med gruveslam. Det er ikke første gang fjorden utsettes for et sånt eksperiment. Livet i fjorden er så vidt på vei tilbake etter forrige gang fjorden ble utsatt for dette, for om lag 40 år siden. Regjeringens tillatelse til å bruke fjorden som søppelplass for gruveindustrien gjør at deler av fjordbunnen legges øde. I fjorden finner vi viktige gyteområder for kysttorsk, og erfaringene fra da man dumpet gruveslam her på 1970-tallet, viser at lakseyngel ble skadet, og torsken unngår ennå de gamle dumpeplassene. Havforskningsinstituttet advarte om at slammet ville spre seg med strømmene, og Fiskeridirektoratet leverte innsigelser mot planene fordi de hadde for store konsekvenser for fiskeriene. Hvorfor vil regjeringen gjenta gamle feil om og om igjen? Hvorfor skal Norge være et av få land i verden som bruker sjøen som søppelplass og dumper 30 mill. tonn avgangsmasse? I tillegg til Norge er det kun Tyrkia, Papua Ny-Guinea og Indonesia som bruker sjøen som avfallsplass for gruveindustrien. De fleste store gruveland i verden har gått bort fra praksisen som sier at ute av syne er ute av sinn. Når jeg hører regjeringspartiene Høyre og Fremskrittspartiet i dag kritisere forsvarerne av Repparfjorden og Førdefjorden, treffer det deres egne regjeringskolleger i Venstre og Kristelig Folkeparti midt i fleisen. Vår oppfordring til regjeringspartiene er: Snu i tide, det er ingen skam å snu. Som Venstre-leder Trine Skei Grande så treffende uttalte til NTB: «Man skal aldri, aldri, aldri gi seg i så viktige saker.» Med det tar jeg opp det forslaget som SV og Miljøpartiet De Grønne står bak.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
I spørsmålet om deponering av gruveslam i Førdefjorden i Sogn og Fjordane ble Miljødirektoratet bedt om å komme med en rent miljøfaglig vurdering av planene. Det gjorde Miljødirektoratet, og i den rent miljøfaglige vurderingen av planene i Førdefjorden frarådet de at det ble etablert et sjødeponi, på grunn av miljøkonsekvensene. Spørsmålet mitt til statsråden er: Hvorfor har ikke regjeringen innhentet en rent miljøfaglig vurdering fra Miljødirektoratet i forbindelse med spørsmålet om et sjødeponi i Repparfjorden?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Jeg registrerer at statsråden i sitt innlegg, i brev til komiteen og i den offentlige debatten bruker vurderingene som Miljødirektoratet kom med da de ble bedt om å se på dette i et samfunnsmessig perspektiv. Mitt spørsmål var ikke hvorvidt statsråden for Næringsdepartementet skulle omgjøre utslippstillatelsen eller ikke. Mitt spørsmål var hvorfor regjeringen ikke ba om en rent miljøfaglig vurdering av disse planene i sin tid.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Vi kan i Granavolden-plattformen lese at det i denne perioden ikke blir gitt tillatelse til etablering av nye sjødeponier utover de to vi diskuterer i dag. Da vil jeg spørre statsråden om han er kjent med om det eksisterer planer om noen nye sjødeponier som det ville ha vært aktuelt å behandle i denne stortingsperioden.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
For å svare kort på forrige representants siste spørsmål: Vi skal bl.a. leve av en ren og mangfoldig natur som gir oss fornybare ressurser inn i evigheten, dersom vi vet å forvalte dem på en forsvarlig måte. Regjeringen begrunner sin avgjørelse i denne saken med at vi trenger metaller og mineraler i miljøkampen, vi trenger det i kampen mot de globale klimaendringene – og det er riktig. Og Norge har selvsagt også et ansvar for å bidra til at utvinningen skjer på en forsvarlig måte. Men det er nettopp det vi har et ansvar for, å sørge for at det skjer på en forsvarlig måte. Det er på ingen måte forsvarlig å bruke våre fjorder som avfallsplass for finmalt støv fra gruveindustrien. De som tror at dette er som å dumpe svære steiner i fjorden, har misforstått noe ganske fundamentalt. Dette er snakk om finmalte masser som bl.a. Havforskningsinstituttet og Fiskeridirektoratet frykter vil spre seg over store avstander. Hvis vi ikke utvinner dette i Norge, sier regjeringen, vil andre land utvinne det med langt større konsekvenser for naturen. Her mener jeg de tar grunnleggende feil. Når Norge bruker de billigste løsningene for å bli kvitt avgangsmassene, fører det til et press for at andre gruveland skal redusere sine kostnader med sin gruvevirksomhet i det internasjonale markedet. Og kostnadene kan lett kuttes ved å svekke miljøkravene og kravene til ansattes sikkerhet ytterligere. Regjeringen legger opp til et «race to the bottom» globalt ved å svekke miljøkravene til gruveindustrien. Ved å stille krav om å bruke mest mulig av massene som tas ut, både kobber og ande metaller og mineraler, og finne alternative bruksmåter for restmassene, vil man redusere avfallsproblemet betydelig. Men også dette går regjeringspartiene i dag imot, de ønsker ikke et forpliktende vedtak på det. Så har jeg lyst til å spørre næringsministeren om hvorfor han glatt overser de sterke innsigelsene fra Nærings- og fiskeridepartementets eget direktorat, Fiskeridirektoratet. De leverte innsigelser mot disse planene nettopp fordi det ville ha så store konsekvenser for de fornybare ressursene i fjorden. Statsråden bruker konsekvent Miljødirektoratet i sitt forsvar, men nevner overhodet ikke sine egne direktorat og deres innsigelser mot planene når han sender brev til komiteen.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Statsråden sier i sitt innlegg at Fiskeridirektoratets syn har vært en del av vurderingsgrunnlaget til regjeringen. Det mener jeg det er grunn til å sette spørsmålstegn ved, i hvert fall om man faktisk har tatt inn over seg og tatt på alvor innsigelsene fra Fiskeridirektoratet, som er næringsministerens eget direktorat på dette feltet. Når man i brev til komiteen kun nevner det direktoratet, Miljødirektoratet, som støtter ens eget syn i saken, men totalt unnlater å nevne sitt eget direktorats meget kritiske innvendinger mot dette sjødeponiet, er det grunn til å spørre om man faktisk har lyttet til og tatt på alvor de innsigelsene som har kommet.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-05-14:
Sist uke fikk verden en svært alvorlig advarsel fra FNs naturpanel: Vi er i ferd med å utrydde liv på denne kloden i et tempo vi ikke har sett maken til på mange millioner år. Dette var en rapport som burde ha vekket enhver i denne salen. Truslene mot livet i havet er, som vi også har hørt tidligere i dag, stadig større. For ikke lenge siden vedtok Stortinget å åpne for ny virksomhet i våre havområder, nemlig mineraldrift på havbunnen – det til tross for at en samlet energi- og miljøkomité også innså at vår kunnskap om naturen på havbunnen og vår kunnskap om konsekvensene av denne typen virksomhet på havbunnen var svært begrenset. Tidligere i dag har Miljødirektoratet blitt hyllet av flere representanter, også fra regjeringspartiene. Miljødirektoratet påpekte i forbindelse med høringen om mineraldrift på havbunnen at det hastet med å oppdatere det miljørettslige rammeverket for å ta vare på spesielt sårbare naturområder og verdifulle naturressurser som befinner seg utenfor 12 nautiske mil. Så hører vi – i hvert fall så langt – at de partiene som har vært oppe og tatt ordet i debatten, ønsker en helhetlig plan, og jeg tolker det sånn at ingen er avvisende til at vi skal kunne få et lovverk i framtiden som også gir oss muligheten til å verne havområder utenfor 12 nautiske mil. Derfor håper jeg det arbeidet som man viser til at regjeringen er i gang med, går fort, for det krever situasjonen av oss i dag. Jeg tar opp de forslag som SV er en del av.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-05-14:
Eg skal på vegner av stortingsrepresentantane Siv Mossleth, Trygve Slagsvold Vedum, Marit Arnstad og meg sjølv fremja eit forslag om ei offentleg utgreiing, NOU, om svangerskaps-, føde- og barseltilbodet i den offentlege helsetenesta.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-05-14:
Taxfree-ordninga har vore politisk debattert i mange år. Stortinget har dei siste åra fatta fleire vedtak om å få ei utgreiing av ei ordning der Vinmonopolet overtar taxfree-salet av alkohol. I den politiske plattforma til fleirtalsregjeringa kan vi lesa at det er einigheit mellom dei fire partia om endå ei ny utgreiing. No skal det greiast ut ei ordning der Vinmonopolet deltar i konkurranse om å drifta taxfree-salet av alkohol på flyplassane. I statsbudsjettet for 2017 vart det lagt fram ei heilskapleg utgreiing av taxfree-ordninga inkludert ein gjennomgang av dei sosialpolitiske perspektiva. Denne utgreiinga viste at taxfree-ordninga, ifølgje Folkehelseinstituttet, er med på å auka alkoholkonsumet, og at ein auke i alkoholkonsumet har direkte effekt på folkehelsa. Utgreiinga inneheldt òg ei vurdering av dei juridiske sidene ved å la Vinmonopolet ta over taxfree-salet av alkoholhaldig drikke. Konklusjonen var at det mest sannsynleg ikkje er EØS-rettslege eller andre folkerettslege skrankar til hinder for at Vinmonopolets einerett vert utvida til å omfatta taxfree-salet på flyplassar. Det vil heller styrkja enn svekkja grunngivinga for Vinmonopolet. At Vinmonopolets inntekter frå taxfree-salet direkte eller indirekte går til Avinor og drift av flyplassar, reknar ein heller ikkje med er i strid med monopolordninga. Eg hadde trudd at denne saka var noko som Kristeleg Folkeparti ville få inn i regjeringsplattforma, og eg trur at det som vert føreslått – at Vinmonopolet skal inngå i anbodskonkurransar med andre kommersielle aktørar – vil kunna svekkja grunngivinga for at vi skal kunna ha ei vinmonopolordning i Noreg. I dag har staten inntektstap som følgje av taxfree-salet av alkohol, og overskotet av taxfree-salet går til private, kommersielle aktørar. Senterpartiet har programfesta at vi er for å la Vinmonopolet ta over taxfree-salet av alkohol. Noverande avtale går ut i 2022, og det hastar no med å få ei positiv avklaring i denne saka.