Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-09:
Den 1. januar 2012 iverksettes Samhandlingsreformen. I reformen skal det legges vekt på helsefremmende og forebyggende arbeid, på habilitering og rehabilitering, på brukerinnflytelse, på avtalte behandlingsforløp og forpliktende samarbeidsavtaler mellom kommuner og sykehus. Reformen bygger på at kommunene skal ha en sentral og styrket rolle i den samlede helse- og omsorgstjenesten, bl.a. for å sikre befolkningen bedre tjenester der de bor, og økt vektlegging av forebyggende innsats. I reformen legges det til grunn at den forventede veksten i befolkningens behov for helse- og omsorgstjenester i størst mulig grad må finne sin løsning i kommunene. Det innebærer en gradvis innfasing av nye oppgaver, sånn at kommunene får tilstrekkelig tid til å forberede nødvendige endringer. Nytt lovverk for kommuner og fylkeskommuner settes i verk fra 2012. I tillegg skal det innføres økonomiske virkemidler som skal gjøre det lønnsomt for kommuner og helseforetak å samarbeide. Det gjelder innføring av kommunal medfinansiering og kommunal betalingsplikt for utskrivingsklare pasienter og plikt for kommunene til å etablere døgntilbud for øyeblikkelig hjelp fra 2016. Til oppfølging av dette i 2012 foreslås det å overføre om lag 5,6 mrd. kr fra de regionale helseforetakene til kommunenes rammetilskudd på Kommunal- og regionaldepartementets budsjett, og om lag 130 mill. kr til etablering av et nytt tilskudd til kommunene på Helse- og omsorgsdepartementets budsjett til oppretting av døgntilbud for øyeblikkelig hjelp. Til sammen blir det vel 5,7 mrd. kr. I tillegg kommer det om lag 750 mill. kr over Helse- og omsorgsdepartementets budsjett til ulike tiltak. Ingen kommuner kan forventes å være klare til å innføre alle aspekter av Samhandlingsreformen fra 1. januar. Det har heller aldri vært intensjonen. I en sektor som er så kompleks, med så mange oppgaver og ansatte, og hvor feil bokstavelig talt kan være et spørsmål om liv eller død, må det tas ett skritt om gangen. I høst er rammeverket kommet på plass gjennom lover og regler, og i dag kommer de økonomiske rammene på plass. I 2012 vil operasjonaliseringen av reformen starte, men ikke sluttføres. Det vil komme utfordringer og avdekkes svakheter når vi vinner erfaringer med reformen. I den sammenheng vil jeg vise til komiteens merknad i kommuneproposisjonen for 2012, om at Samhandlingsreformen må følgeevalueres, slik at utilsiktede virkninger kan justeres raskt. Jeg er tilfreds med at regjeringen, slik som statsråd Navarsete også i sitt forrige innlegg understreket, har fulgt opp Stortingets signaler, og har varslet en følgeevaluering som skal vurdere effekten av de juridiske, økonomiske, organisatoriske og faglige virkemidlene, bl.a. for å kunne gi kunnskapsgrunnlag om mulige justeringer i virkemiddelbruk underveis i planperioden. Det må ikke bli sånn at prestisjen skal stå i veien for nødvendige endringer, slik at vi kan nå målene med den viktige velferdsreformen som Samhandlingsreformen er. Kommunal Rapport hadde i går et oppslag om at 180 kommuner har fått en større faktura fra Helsedirektoratet enn økningen i rammeoverføringen over statsbudsjettet skulle tilsi. Det er en faktura som tar utgangspunkt i forbruket av sykehustjenester i kommunene i første og andre tertial 2011, og det er et annet grunnlag enn det som foreligger for statsbudsjettet – som har tatt utgangspunkt i det faktiske forbruket i kommunene for 2010. Derfor oppstår det også en forskjell – en differanse – mellom det kommunene har blitt bevilget, og det fakturaen fra Helsedirektoratet tilsier at de skal betale. Det forandrer likevel ikke det faktum at kommunene skal betale for sitt faktiske forbruk av sykehustjenester i 2012. Helsedirektoratet har i sitt brev til kommunene, og på sine hjemmesider, varslet at justeringer av a konto-beløpet vil kunne forekomme etter første og andre tertial, hvis det er avvik mellom det fakturerte beløpet og det faktiske forbruket som foreligger i kommunene. Dette blir jo som med strømregningen: Vi betaler for det forventede forbruket ut fra historiske data. Så vet vi at verden kan endre seg. Vi setter i verk effektiviseringstiltak – på strømregningen heter det enøktiltak. Innenfor Samhandlingsreformen handler det om tiltak for bedre helse, mer forebygging for innbyggerne. Da er håpet, og målet, at regningen skal bli lavere enn den var forventet å bli. Jeg vil likevel understreke at regjeringen må følge denne situasjonen nøye. Det kommer signaler om kommuner som har utfordringer knyttet til saldering av sine budsjetter – som følge av Samhandlingsreformen. Men det kommer også signaler fra kommuner som har likviditetsutfordringer. Det må ikke bli sånn at disse mindre, praktiske problemene står i veien for å lykkes med Samhandlingsreformen. Denne reformen er altfor viktig til det.