Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-05-20:
Jeg vil også benytte anledningen til å gi honnør til representanten Bekkevold for å ha tatt opp en viktig sak. De aller fleste i Norge setter barna sine foran alt. Når barn likevel har foreldre som ikke klarer å gi omsorg og trygghet, er det bred enighet om at samfunnet skal ta ansvar. Av og til holder det med en samtale, andre ganger oppfølging på ulikt vis – og til slutt: Noen ganger må samfunnet overta omsorgen. Barn fortjener først og fremst kloke voksne, voksne som tar ansvar, og som sørger for nødvendig hjelp og omsorg når de som skulle tatt ansvar, svikter. Det er barnas beste som skal tillegges avgjørende vekt når initiativ og tiltak iverksettes. Å gripe inn i en familie og sette spørsmålstegn ved ting som skjer innenfor husets fire vegger, vil som oftest oppleves dramatisk og kontroversielt. Like fullt er det nødvendig av hensyn til barna, også når det eventuelt viser seg at varsling var bygd på misforståelser eller feil. Barnevern – vern av barn – får stor oppmerksomhet både i samfunnet rundt og her i Stortinget. Det er bra og nødvendig. Vi må hele tiden videre for å forsikre oss om at vi også gjennom Stortinget bidrar på beste vis. I statsbudsjettet for i år var det tverrpolitisk enighet om at det fremdeles er behov for å øke kapasiteten og kompetansen i barnevernstjenesten, også som en følge av den registreringen som skjer, som viser at det er stadig flere barn som har behov for hjelp. Representanten Bekkevolds interpellasjon dreier seg om tidlig innsats gjennom frivillige hjelpetiltak i regi av ideelle organisasjoner. Arbeiderpartiet vil, som vi gjorde i budsjettsammenheng, understreke behovet for nettopp tidlig innsats og økt kunnskap. Vi vil også benytte anledningen til å vise til våre merknader i den saken som vi nettopp har behandlet her i denne salen, der vi peker på behovet for en videreutvikling av samarbeidsavtalen mellom staten og ideell sektor. Men i budsjettbehandlingen i Stortinget for 2014 tok regjeringspartiene Høyre og Fremskrittspartiet til orde for at det skulle tas i bruk all ledig barnevernskapasitet i regi av private og ideelle. Det skapte store forventninger om kapasitetsøkning og noe helt annet enn det statsråd Horne nå har beskrevet som en videreføring av det som var fjorårets rammer. Når man nå ser en utvikling som tydelig viser at vi ikke praktiserer nettopp det flertallet sa, er sammenhengen mellom ord og handlinger ikke direkte imponerende. Også i RNB, som nettopp er framlagt, bekreftes det at regjeringen ikke har valgt å følge opp regjeringspartienes egne uttalte prioriteringer for 2014. Barnevernet har ikke nådd opp blant regjeringens satsingsområder, men er avspist med noen omprioriteringer til fordel for foreldrene – ingen økninger, ingen signaler om bruk av ledig barnevernskapasitet. I budsjettinnstillingen, Innst. 14 S for 2013–2014, sier regjeringspartiene følgende: «For å kunne gi et best mulig tilbud mener flertallet det er svært viktig å ta i bruk all tilfredsstillende barnevernskapasitet, også privat og ideell. Flertallet ber regjeringen følge opp, og sikre, at private og ideelle tilbydere av barnevernstjenester blir benyttet(…) (…) Men statsråden sier i sitt innlegg her i dag at Bufetat er pålagt å gå i balanse. Da må spørsmålet bli: Hvordan har statsråden fulgt opp flertallets pålegg i budsjettet? Eller er det sånn at den kapasiteten som i dag ikke benyttes – og vi registrerer at det til stadighet er henvendelser om hvorvidt det er noen som har ledig kapasitet – kan defineres som en ikke god tjeneste?