trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Eg stiller meg ikkje bak det talet som representanten Nordby Lunde opererer med når det gjeld Arbeidarpartiets aktivitetsreform for unge uføre. Det talet står ho aleine ansvarleg for. Når det gjeld spørsmålet om enkelte arbeidstakarorganisasjonar og eventuelle bindingar dei måtte ha til politiske parti, må eg nesten minna om at arbeidstakarorganisasjonane sjølve står fritt til å føreta sine prioriteringar. Viss det no er slik at det finst ein arbeidstakarorganisasjon som meiner at det er nokon politiske parti som varetek interessene til arbeidstakarane på ein betre måte enn f.eks. Høgre gjer, burde kanskje Høgre ta det som eit signal heller enn å forsøkja å mistenkeleggjera det. Noko av det Arbeidarpartiet meiner er viktig utover det å dobla fagforeiningsfrådraget, er faktisk å få orden på dei delane av arbeidslivet der ein ser at organisasjonsgraden er låg. Innanfor dei delane av privat sektor der ein ser at det er låg organisasjonsgrad, veit ein òg at det er mange med kontraktar med laus tilknyting til arbeidslivet, høg grad av innleige, høg grad av midlertidigheit, høg grad av såkalla nulltimarskontraktar. Det er òg noko som skaper uføreseielegheit, og som gjer det farleg å vera organisert.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Eg er stolt over at me i Arbeidarpartiet prioriterer skattelette til arbeidstakarar, heilt vanlege arbeidsfolk, framfor å gjera det som høgreregjeringa står for, nemleg det som er skattelette til dei aller, aller rikaste. Når det gjeld spørsmål om aktivitetsplikt knytt til sosialhjelpsmottakarar, er den store forskjellen mellom Arbeidarpartiet og høgresida at høgresida stiller krav til plikter, men stiller ikkje opp med rettar og moglegheiter. Våren 2018 fremja Arbeidarpartiet eit forslag om aktivitetsplikt og aktivitetsrett for sosialhjelpsmottakarar. Det var Framstegspartiet imot, det syntest dei var ein dårleg idé. Dei ville ha plikter utan rettar. Det er det som skil oss når det gjeld synet på sosialhjelp og korleis ein skal yta bistand for at folk faktisk skal kunna koma seg ut i jobb igjen. Frå Arbeidarpartiets side meiner me at ein både skal stilla krav og stilla opp for folk, ikkje berre stilla krav, slik som Framstegspartiet meiner at ein burde gjera.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Arbeidarpartiets syn er framleis at det er rett både å stilla krav, å ha forventningar til folk og å stilla opp for folk når dei treng det. Difor meiner me at det er riktig med både aktivitetsplikt og aktivitetsrett. Viss representanten Wiborg meiner at den vegen dei har valt, er den rette vegen å gå, burde han følgja opp med å gi kommunane dei verkemidla dei treng. Dei treng betre økonomi for å følgja opp sosialhjelpsmottakarane. Det ville dei fått med Arbeidarpartiets alternative budsjett; dei ville fått 3 mrd. kr meir å rutta med for å følgja opp folk på ein skikkeleg måte – slik at folk skal få dei moglegheitene dei treng. Elles får både vanlege arbeidsfolk og pensjonistar det betre med Arbeidarpartiets alternative budsjett enn med Høgre og Framstegspartiets budsjettforslag. Den måten representanten Wiborg forsøkjer å framstilla skatteopplegget til Arbeidarpartiet på, er altså ikkje riktig. Det er dei aller rikaste som ville betalt mest, i motsetning til det som er situasjonen i dag, der dei som har mest ifrå før, også får mest ut av skattekutta.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Mange kommuner jobber godt med denne problemstillinga allereie, og så har ikkje alle kommunar kome i mål. Det har representanten Gunnes heilt rett i. For at det skal vera mogleg å ta dei nødvendige lokale initiativa, kan ein òg trengja litt stimulans for å få det til. I vårt alternative budsjett set ein av pengar til ein eigen heiltidspott til kommunane, som Trondheim eller andre kan søkja frå og bruka for å finna gode løysingar lokalt. Det meiner eg er den rette vegen å gå – at ein har det tette nødvendige lokale samarbeidet både med arbeidsfolka og med arbeidsgjevaren.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Det vil eg. Eg tek opp forslaga Arbeidarpartiet har åleine eller saman med andre parti.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
I går fall det ein dom i Høgsterett. Der fekk pilotar og kabintilsette i Norwegian ikkje medhald i at dei òg er tilsette i morselskapet til Norwegian når dei er tilsette i eigne pilot- og kabinpersonellselskap i Norwegian-konsernet. Høgsterett gjev i denne dommen ganske ope uttrykk for at nye måtar å organisera verksemder på kan utfordra arbeidsmiljølova sitt føremål om å sikra trygge tilsettingsforhold. Dei skriv òg at det er lovgjevar si oppgåve å presisera reglane på dette området. Stortinget er lovgjevar. Arbeidarpartiet er motivert for å presisera arbeidsgjevaransvaret og samanhengen som dette har med styringsretten. Spørsmålet mitt er: Er regjeringa klar for å gjera det same?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Det er fint at statsråden har invitert Parat til møte, men eg trur nok òg det er fleire organisasjonar som føler at dette vedkjem dei, og som kanskje bør verta invitert. Eg synest det er fint at statsråden vil lesa domspremissane før ho tek endeleg stilling til kva hennar initiativ vil vera, men når det er sagt, er jo sjølve problemstillinga knytt til kreative organisasjonsstrukturar der arbeidsgjevaransvaret vert skuva vekk, i og for seg ikkje noko nytt. Denne diskusjonen i seg sjølv er heller ikkje ny. Så eg er litt ute etter å få klarlagt om det er sånn at statsråden deler den uroa som arbeidstakarorganisasjonane på feltet har for at ein kreativt organiserer seg vekk frå arbeidsgjevaransvaret, og om ho deler den vurderinga som ein for så vidt ikkje treng å lesa domspremissane frå Høgsterett si side for å forstå, nemleg at Høgsterett gjev så ope uttrykk for at nye måtar å organisera verksemder på utfordrar arbeidsmiljølovas formål om å sikra trygge tilsettingsforhold. Deler ho den uroa, og er ho klar for å ta tak i henne?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Då forstår eg det sånn at statsråden er i prosess på denne saka. Kva for tidsperspektiv er det statsråden har? Kva tid kan me rekna med at ho kjem tilbake til Stortinget?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Jeg er en av dem som deler Arbeiderpartiets engasjement for unge uføre. Sist Arbeiderpartiet satt i regjering, innførte de en ventetidsgaranti som aldri ble innfridd, en kreftgaranti som ikke ga resultater, og en verdighetsgaranti uten innhold. Nå merker jeg meg at forslaget om jobbgaranti fra i sommer har blitt en aktivitetsreform med jobbgaranti for unge født etter 1990 som er på gradert uføretrygd eller på 100 pst. uføretrygd. Dette inkluderer bl.a. at kommunene skal forpliktes til å sikre disse unge jobb, også gjennom egne ansettelser i kommunen. Da lurer jeg på: Hvor mange er det denne reformen eventuelt kommer til å gjelde for blant de unge uføre vi har i dag? Og hvilke oppgaver ser Arbeiderpartiet for seg at 100 pst. uføre unge skal utføre i kommunale tjenester?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Mens Høyre følger opp disse ungdommene med tettere oppfølging gjennom Nav og under arbeidsavklaringsperioden, slik at de skal slippe å falle helt utenfor, har vi også sjekket hvor mange dette kommer til å gjelde. Det er i underkant av 300 ungdommer. Så hører jeg også at representanten i likhet med oss er opptatt av organisert arbeidsliv. Ifølge YS Arbeidslivsbarometer for 2018 oppgir heldigvis bare i underkant av 1 pst. at de som ikke er fagorganiserte, ikke er det på grunn av frykt for arbeidsgiver. Det er bra. Men hele 30 pst. sier at fagforeninger ikke ivaretar deres interesser. 36 pst. mener de er for tett knyttet til politiske partier. Da er det kanskje ikke skattefradraget som er problemet. Hva mener egentlig Arbeiderpartiet kan gjøres for å løse opp politiske bindinger som hindrer folk fra å organisere seg, og for å representere vanlige arbeidstakeres interesser i større grad enn det arbeidstakerne sier at de mener fagforeningene gjør?
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
I flere deler av Nav har man fått merke det i form av en raskere saksbehandling, som er en konsekvens av at man jobber smartere og bedre gjennom å ha endret seg. I konkurranseutsatt sektor – altså i privat sektor – bidrar konkurransen til at bedrifter og organisasjoner kontinuerlig endrer seg og forbedrer sine prosesser. Offentlig sektor har ikke det samme påtrykket. Målet er selvfølgelig å øke tjenesteproduksjonen uten å øke kostnadene. Når gastrokirurgisk avdeling på Sykehuset Østfold klarer å doble antallet operasjoner per dag ved å jobbe smartere, er det mulig å gjøre dette også andre steder, også internt i Nav. Avbyråkratiseringsreformen er viktig fordi den gir et fast effektiviseringskrav, og innsparingene gir oss handlingsrom til å gjennomføre nye og viktige politiske prioriteringer. Gjennom budsjettavtalen med Venstre og Kristelig Folkeparti i fjor har vi bl.a. fått mulighet til å omprioritere over 2 mrd. kr til andre formål, som en konsekvens av ABE-reformen.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Vi er også kjent med de økte restansene i saksbehandlingen i Nav. Det kan skyldes mange ting, men én av de tingene er ikke at man får et kutt på driften når man hele tiden også får en økning til å kunne gjøre satsinger. ABE-reformen er et viktig tiltak for omstilling, der målet er å øke tempoet på saksbehandlingen gjennom nettopp å jobbe smartere. Jeg bruker gastrokirurgisk avdeling på Sykehuset Østfold fordi de viser at det også i andre, krevende etater er mulig å jobbe smartere uten å bruke mer ressurser. Mer effektiv saksbehandling i Nav har faktisk frigjort 175 mill. kr, som går tilbake igjen til Nav-kontorene. Det har vært en økning av antallet saker på enkelte områder, men så vidt jeg kjenner til, sier Nav at de er i rute med å få kontroll på disse sakene.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Mange sosiale ordninger har vært begrunnet med en anerkjennelse av behovet for en form for støtte der stat eller kommune ikke har kunnet bidra. Men vi har flere ordninger som vi mener at man kan endre på. For eksempel fjernet vi i fjor hjelpestønad sats 0, som ble brukt til å kjøpe private tjenester til hjemmet i mangel på kommunale tjenester, og som ble opphevet av Brundtland-regjeringen i 1992, men fjernet først i fjor. Mens Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV konsekvent har utvidet og uthulet dagpengeordningen, gjør Høyre i år nok en gang endringer for å sørge for å arbeidsrette denne. Vi ser at det ikke nødvendigvis er hver enkelt ordning, hver for seg, som gjør at det ikke lønner seg å jobbe, men muligheten for å legge dem oppå hverandre. Og siden det å gå ut i arbeid er det mest effektive tiltaket mot fattigdom, mener vi at vi skal kalibrere på de ordningene vi har, og sørge for at de alltid er arbeidsrettede, slik at det alltid lønner seg å arbeide.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Høyre har tillit både til saksbehandlerne i Nav og til Nav, og jeg synes at denne salen skulle ha det mye oftere. De gjør gode prioriteringer. Mye vi har sett tidligere som har vært galt i Nav, er de nå i ferd med å reparere. Når det gjelder ABE-reformen, kommer jeg hele tiden tilbake til at også offentlig sektor trenger omstilling for å kunne levere gode tjenester til sine innbyggere. Jeg vet at Senterpartiet hele tiden vil stemme ned f.eks. forslag om å legge ned kommunale kemnerkontor, der vi kunne spart 360 mill. kr. Skatteetaten sier at vi trenger kun 29 av de kontorene. Det gjør at vi aldri får den omstillingen i offentlig sektor som gir innbyggerne i Norge de gode tjenestene vi vet de både fortjener og har krav på, fordi vi bruker penger på å opprettholde distriktsarbeidsplasser vi strengt tatt ikke trenger. De arbeidsfolka som jobber der, kunne brukt ressursene sine på noe produktivt, til beste for sine innbyggere.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Jeg synes egentlig spørsmålet SV stiller, er godt, men Høyre er for lokalt selvstyre. Dette er opp til kommunene selv. Noe av det viktigste vi gjør for å styrke barnefamiliene, går ikke på barnetrygd eller på å øke denne ? den holder vi for øvrig stille i dette budsjettet ? men på andre sosiale tjenester som støtter opp under barnefamiliene. Jeg var innom flere av dem i hovedinnlegget, men jeg synes spørsmålet er godt. Da bør SV gå til sine egne kommuner der SV sitter i ledelsen, og spørre dem om hvorfor de gjør det.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2018-12-13:
Permitteringsordningen må være en av få ordninger hvor Arbeiderpartiet, SV og delvis også Senterpartiet virkelig stiller seg på arbeidsgivers side – uten å ta hensyn til arbeidstaker. Representanten Sakariassen viste til at ordningen er viktig for å beholde kompetansen til dem som ikke har oppdrag, istedenfor at den kompetansen får lov til å flytte seg og ta seg fast arbeid et sted som har oppdrag. Jeg har lyst å minne om at da oljeprisen falt som en stein i 2014, gikk 50 000 arbeidsplasser tapt de neste årene. Disse arbeidsplassene har ikke kommet tilbake. Hadde regjeringen endret på permitteringsperioden da Arbeiderpartiet foreslo det, hadde vi skjøvet arbeidsfolk ut i permittering fra en jobb som ikke kom tilbake. I stedet for at folk kunne få bruke kompetansen sin hos noen som faktisk trengte den, ville Arbeiderpartiet med andre ord la dem bruke 49 uker av sin dagpengeperiode, med et lønnskutt til 62,4 pst., som er dagpengeordningens nivå. Enda mer spennende er det når representanten Sande sier at permittering er viktig for norsk konkurransekraft, og representanten Lundteigen sier at det bidrar til å ta arbeidstopper og fylle midlertidige behov. Dette var noe vi mente at nettopp innleie og bemanningsbyråene skulle klare. Så i stedet for å sende arbeidstakere fram og tilbake i usikkerhet, med lønnskutt i dagpengene, ønsket vi bare noen moderate endringer av innleie for å rydde opp i problemene, slik at de fortsatt kunne ta arbeidstopper og bidra til konkurransekraft i norsk næringsliv. Men da ønsket man tydeligvis heller å sende ansatte ut i permittering enn at et bemanningsbyrå kunne sendt dem videre til et annet oppdrag med full lønn. Det går godt i norsk økonomi, og det er mangel på arbeidskraft i store deler av landet. Da er det på tide å normalisere ordninger for å unngå misbruk, og jeg synes egentlig at representanten Lundteigen holdt et godt begrunnet innlegg om det. Representanten Sakariassen viser for øvrig til jobbskapingen under de rød-grønne. Jeg har lyst å minne om at LOs daværende sjeføkonom, Stein Reegård, sa at to tredjedeler av de jobbene hadde gått til utenlandsk arbeidskraft, som mest sannsynlig fortrengte norsk arbeidskraft. Så hadde representanten Sande et innlegg som jeg egentlig ikke skjønte så fryktelig mye av. Nettopp fordi jeg står for regjeringens Jeløya-erklæring om et godt organisert arbeidsliv, mener jeg det er bekymringsfullt at hele 30 pst. av dem som ikke er organisert, svarer at fagforeningene ikke ivaretar deres interesser, og at hele 36 pst. svarer at de mener at fagforeningene er for knyttet til partier. Det krever nok noe mer selvransakelse hos både fagforeningene og Arbeiderpartiet enn kun å etterlyse skattefradrag for fagforeningskontingenten. Jeg føler også et lite behov for å rydde opp i noen åpenbare misforståelser og påstander som kommer fra denne talerstolen hele tiden: Antallet midlertidige stillinger har ikke økt. Det har vi forskningsrapporter på. Og fradraget for fagforeningskontingenten er ikke kuttet av denne regjeringen.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Hadia Tajik nevnte flere eksempler på hva som var viktigst for Arbeiderpartiet. Ett av dem var heltid/deltid. Hun nevnte også flere kommuner som hadde løst dette, men hun nevnte ikke Trondheim kommune, som jeg kjenner veldig godt – jeg har vært kommunalråd der tidligere. Der har Arbeiderpartiet styrt de siste 15 årene, og man har ikke løst utfordringene. Hva med turnustilpasning? Er det noe som representanten kunne sett for seg at man kunne vært litt mer liberal på? Og er det slik at man f.eks. kunne ha innført mer frivillige turnuser og kanskje noe oftere helgejobbing for å kunne løse denne utfordringen med at det ikke er plass til heltid i de systemene man har i dag?
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Vi vet at det har gått veldig bra etter at det var en dupp i enkelte områder. Det var stor arbeidsledighet, og det var mange bedrifter som slet. De er nå oppe og går igjen, og jeg tror at de ordningene vi har i dag, er gode for både arbeidstaker og arbeidsgiver, for både å kunne holde på kompetansen i området og ikke minst klare å utvikle ny business – for å si det på den måten.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Ordningene i dag er mye bedre enn de var da Lundteigen og Senterpartiet satt i regjering. De siste årene har det vært en klar bedring for selvstendig næringsdrivende med tanke på både sykelønn og pensjonsrettigheter. Og Venstre skal love at vi skal kjempe videre for å få bedre ordninger framover for denne gruppen.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Venstre har vært med på å senke skattene for bedrifter og for arbeidstakere. Vi har veldig tro på at det også er en oppskrift på å skape flere arbeidsplasser, slik at man har noe å tilby dem som har falt utenfor. Jeg tror ikke at det bare er sosiale stønader eller statlige og kommunale opplegg som er oppskriften. Jeg tror også private har veldig mye å bidra med for å få enda flere ut i arbeid.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Jeg sa i mitt innlegg at det meste i Norge faktisk går veldig bra. De fleste har et arbeid å gå til. Det har ikke vært så lav arbeidsledighet på lenge, og det er færre enn på lenge som går inn i Nav-systemet. Da ser ikke jeg at SV har et godt poeng når de sier at regjeringen ikke gjør noe for den gruppen som fortsatt er utenfor. Vi vet at det ennå ikke er godt nok, men vi jobber med det. Jeg tror at både skattelette og selvfølgelig også rettede tiltak er viktig. Det skal vi være med og bidra med videre i regjering.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Jeg nevnte også i mitt innlegg at velferdsstaten må være bærekraftig, for det er flere generasjoner som skal nyte godt av den. Jeg synes regjeringen har lagt opp til et budsjett som er nøkternt med tanke på f.eks. oljepengebruken. Jeg hører at SV har penger til alle formål. Når det gjelder dette med å utnytte den arbeidskraften som gjerne vil ut, er det å prøve både å stimulere til kompetanseheving og også at ikke bare offentlig sektor, men flere bedrifter kan ta i bruk og tilby gode arbeidsplasser til denne gruppen.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-13:
Målretting av tjenester, slik at de som har minst, får mest hjelp, er et viktig sosialliberalt prinsipp. I tillegg er tidlig innsats og forebygging viktig både for å hjelpe enkeltmennesker og for god samfunnsøkonomi. Derfor er jeg glad for at regjeringen viderefører tiltak som er spesielt viktig for utsatte unge, bl.a. områdesatsingen i Oslo og Stavanger. Jeg må fortelle en gladhistorie fra min egen hjemby, Trondheim, som virkelig har satset på et områdeløft og fått god hjelp av staten de siste årene. Det har vært et samarbeid mellom fylkeskommune, kommune og stat. Nå har man løftet en bydel som hadde store utfordringer en stund, med ny videregående skole, ny ungdomsskole, ny barneskole, nye barnehager, nye idrettsanlegg, en god parkløsning og i det hele tatt veldig gode områder for unge i oppveksten. De har blitt så engasjert at det er en fryd å være der på enkelte tilstelninger, og ikke minst når de vil snakke om framtiden i bydelen. Her går det an å få til noe hvis man går sammen og får litt hjelp fra staten, og det ser jeg at regjeringen satser sterkt på.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Det var en lang rekke av det vidunderlige som har vederfart det norske folket under denne regjeringa. Selv har jeg et spørsmål om den såkalte avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen. Jeg sier «såkalte» fordi flate ostehøvelkutt over hele linja neppe fortjener betegnelsen «reform» – men la gå. Det har vært en gjenganger i budsjettene siden 2016 og gjentas nå for 2019. Det tolker jeg som at Høyre ser den såkalte reformen som en suksess. På Navs driftsbudsjett ligger kuttene på rundt 300 mill. kr, så helt konkret: Hvilke effektiviseringsgevinster har brukerne av Nav fått merke som en direkte konsekvens av disse kuttene i tjenesteapparatet?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Jeg takker for svaret. Spørsmålet gjaldt først og fremst Nav og ikke gastrokirurgi. Det ble sagt her at en effekt var raskere saksbehandling, men det er litt rart. Den som leter, finner – litt her og der, riktignok – og i budsjettproposisjonen står det bl.a. at et sentralt mål for forvaltningen er at brukerne skal få utbetalt rett ytelse til rett tid. Men det går samtidig fram av budsjettdokumentet at regjeringa er godt kjent med at saksbehandlingstida for en rekke ytelser øker. I tillegg vises det til at andelen avslag og andelen omgjøringer etter klager på vedtak er forholdsvis høy for en del ytelser, og at saksbehandlingstida i trygderetten er mer enn fordoblet siden 2014. Antallet innkomne saker har økt, antallet restanser er neste fordoblet, folk mister retten til arbeidsavklaringspenger uten at de blir varslet, og uten at nytt vedtak har blitt fattet. Da er spørsmålet: Hvorfor står man så langt fra målet om rett ytelse til rett tid? Hvis det ikke er ABE-reformen – hva er da forklaringen?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Jeg vil ta opp tråden fra mitt første innlegg, for lista over usosiale kutt fra regjeringa er blitt for lang til at den lar seg kommentere i løpet av et femminutters innlegg. Et nytt kutt som ble lansert i år, var forslaget om kutt i stønaden til dem som har ekstrautgifter på grunn av cøliaki og non-cøliaki glutenintoleranse. Grunnstønaden er en skattefri trygdeytelse som skal bidra til at mennesker får dekket ekstrautgifter på grunn av sykdom eller skade. Regjeringa foreslo store kutt i grunnstønad for ekstrautgifter til fordyret kosthold ved glutenfri diett. For personer med cøliaki foreslo regjeringa at stønaden ble redusert fra sats 4 til sats 1, og for personer med non-cøliaki glutenintoleranse foreslo regjeringa at stønaden skulle falle helt bort. Endringene ble anslått å gi innsparinger på til sammen 410 mill. kr, og for den enkelte betyr det bortfall av stønad i størrelsesorden 15 000–24 000 kr per år. Igjen ser vi et eksempel på hvordan dette med ord kan brukes til å tilsløre virkeligheten. Regjeringa begrunnet kuttforslaget med henvisning til «medisinske fagmiljøer», men uten å si hvilke fagmiljøer det siktes til. Når vi graver litt, ser vi at tunge fagmiljøer ved Universitetet i Oslo og ved Oslo universitetssykehus er av en helt annen oppfatning enn de «medisinske fagmiljøer» regjeringa refererer til. Så jeg lurer litt på hvem det er. Kanskje statsråden kan bidra til å svare på det? En tilleggskommentar når det gjelder dem med non-cøliaki glutenintoleranse: De har ingen spesifikk diagnose, men de har alle symptomer. Representanter for universitetsmiljøene har vist til at Nav hittil har krevd at disse personene jevnlig må dokumentere at de fortsatt trenger et spesialtilpasset kosthold. Universitetsmiljøene har understreket at de oppfatter dette som unødvendig og direkte uetisk. De vet at de testene Nav krever, gjør folk syke. Resultatet er det samme som før. Kravet er egentlig bare der for å plage folk unødig. Kristelig Folkeparti har heldigvis greid å få gjennom et lavere kutt og at non-cøliakerne fortsatt kan få støtte. Det er bedre enn ingenting, men Arbeiderpartiet mener fortsatt at denne saken fortjener en bedre utredning. Av samme grunn – for å unngå å plage folk unødig – foreslår Arbeiderpartiet også at det innføres en ordning med helsepass i form av en livslang attest til personer med livslang funksjonsnedsettelse. Downs går ikke over, og det at en er blind, går som regel ikke over. Vi foreslår også at Nav endrer praksis når det gjelder tilretteleggingsgaranti på arbeidsplassen, slik at beviset foreligger når folk er ferdig avklart til arbeid, og vi ønsker at Nav gjennomgår sine dokumentasjonskrav til den enkelte. Det kan lette hverdagen både for enkeltpersoner og ikke minst lette presset på Nav selv.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Først har jeg lyst til å takke statsråden for skrytet vi fikk for Arbeiderpartiets forslag om 700 nye VTA-plasser neste år. Jeg mener hun brukte uttrykk som «en historisk sterk satsing». Det satte vi stor pris på. Så til representanten Erlend Wiborg, som stadig stiller spørsmål. Jeg har lyst til å stille noen tilbake. Fremskrittspartiet stemte imot Arbeiderpartiets forslag om aktivitetsrett og -plikt for alle sosialhjelpsmottakere – ikke bare for dem under 30 år, men alle. Hvorfor det? Representanten Erlend Wiborg stilte et spørsmål til representanten Lundteigen i stad, om det var rettferdig at en flyktning i samme bilulykke som en hjemvendt student skulle få så mye mer. Da lurer jeg bare på om den studenten hadde stønad fra Statens lånekasse.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Regjeringa har på egen kjøl sluttet å legge trygdeoppgjørene fram for Stortinget. Om det er å regne som en nedvurdering av pensjonistene eller av Stortinget, er jeg litt usikker på – kanskje av begge. Uansett gjør det at pensjonistenes drøftingsrett ikke lenger er reell. Ved uenighet om rammene blir det som regjeringa har bestemt – dermed basta! Men hva med omprioriteringer innenfor rammene? Pensjonistforbundet ønsker det, bl.a. for å hindre at de sosiale forskjellene mellom pensjonistene fortsetter å øke gjennom tida som pensjonist. Arbeiderpartiet mener at dette ønsket kan ha noe for seg, og vi vil gjerne ha en sak om hvilke muligheter for omprioritering som finnes innenfor de rammene som drøftingsretten i trygdeoppgjørene setter. Men regjeringa vil tilsynelatende ikke, og spørsmålet mitt er ganske enkelt: Hvorfor vil ikke regjeringa det?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Takk for svaret. Det er hele tida snakk om hva den forrige regjeringa gjorde, men i proposisjonen fra den forrige regjeringa står det presisert at pensjonistenes drøftingsrett videreføres i samme form som tidligere, så det bør en kanskje ta en ny titt på. Pensjonsreformen inneholdt to innsparingstiltak. Det ene var levealdersjustering, det andre var at pensjoner under utbetaling skulle reguleres som gjennomsnitt av lønn og pris, og så valgte en en teknisk løsning som nå, år for år, har vist seg ikke å holde stikk i forhold til Stortingets løfte til pensjonistene. Vi har foreslått før og foreslår igjen å legge om til faktisk gjennomsnitt av lønn og pris. Jeg lurer på: Igjen vil ikke regjeringa, men har statsråden andre argumenter enn de rent administrative – at det er mer tuklete og komplisert – for å si nei til dette ønsket fra pensjonistene selv?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Takk for svaret. Drøftingsretten som før – ja. Det legges fram for Stortinget som før – nei, sju og en halv måned etter at oppgjøret er avsluttet, får Stortinget det. Det er veldig vanskelig for Stortinget nå å sitte og forutse hva en skal forhandle om i mai, fram mot mai neste år. Det er jo tidspunktet som er avgjørende for om Stortinget skal ha noen innflytelse her eller ikke. Pensjonistorganisasjonene er veldig klar over risikoen ved å gå over til faktisk gjennomsnitt av lønn og pris. De kan dette på fingerspissene og vil heller ha det sånn enn sånn som det er i dag, hvor flere årskull nå aldri har opplevd annet enn nedgang. Da har jeg lyst til å avslutte mine spørsmål her med å spørre statsråden: Syns hun det er rettferdig at pensjonistene år etter år får nedgang i sin realinntekt når alle andre går i pluss?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Representanten Erlend Wiborg spør og spør, så vi blir jo aldri ferdige her, vi må jo svare! Han la vekt på historien og på regjeringen Stoltenberg II, men jeg tror at når historien om pensjonsforliket i Stortinget skal skrives, må en gå et hakk lenger bakover i tid. Først fikk en pensjonskommisjonen, så kom St.meld. nr. 12 for 2004–2005 fra Bondevik II-regjeringen, og så har det gått i flere etapper i Stortinget med forhandlinger partiene imellom, fram til Ot.prp. nr. 37 for 2008–2009. Det er helt riktig at Fremskrittspartiet da var imot pensjonsforliket, men det var da. Nå er jo Fremskrittspartiet for  pensjonsforliket, det har til og med finansminister Siv Jensen bekreftet på direkte spørsmål fra undertegnede. Så her må vi ha med hele historien, fra begynnelsen til der vi står i dag. Så til de grader er Fremskrittspartiet nå med på pensjonsforliket at de ikke engang kan tenke seg å være med på å diskutere om Stortinget faktisk skal holde det løftet vi ga til pensjonistene om at pensjoner under utbetaling skulle reguleres som et gjennomsnitt av lønn og pris. Vi valgte en teknisk løsning som historisk sett hadde vist seg å gi kanskje til og med lite grann mer. Vi gjorde det for enkelhets skyld, så innhentet virkeligheten oss, og da må vi også være villige til å se på det på nytt. Men det vil ikke Fremskrittspartiet være med på, selv om pensjonistenes organisasjoner gjerne vil det. Så sier representanten Wiborg at pensjonistene får så mye med Fremskrittspartiet fordi det er så mange skattekutt som kommer pensjonistene til gode. Også der har undertegnede bedt finansminister Siv Jensen om å få en oversikt over hvilke pensjonister som nyter godt av de skattekuttene – og det er jo pensjonistene med høye inntekter, det er ikke minstepensjonistene. Det er ikke de pensjonistene som har vanlige, normale gjennomsnittspensjoner, det er de som har høye pensjoner fordi de har hatt høy inntekt tidligere i livet, som nyter mest godt av det. Så, til slutt, ble det oppfordret til at pensjonistene burde sette seg ned og lese igjennom budsjettet for å se om de har fått noe av Arbeiderpartiet. Da kan jeg kanskje gi en liten leseveiledning. Hvis en går til side 41 i innstillingen til budsjettet, viser vi der til at vi i Arbeiderpartiets alternative budsjett har foreslått en økning på 222,6 mill. kr, slik at alle som er reelle minstepensjonister, ikke bare de som har alderspensjon, skal få 4 000 kr ekstra. Det finner en der.
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2018-12-13:
Uenigheten mellom Senterpartiet og et klart flertall i denne salen – og for øvrig også et samlet norsk næringsliv – når det gjelder EØS-avtalen, er velkjent. Men jeg synes det er interessant at Senterpartiet i sitt alternative budsjett kutter 1,4 mrd. kr ved å redusere EØS-midlene. EØS-midlene er en konsekvens av en framforhandlet avtale mellom Norge og EU og gjelder for en syvårsperiode, og inneværende periode er fra 2014 til 2021. Dette er for øvrig en avtale det tok halvannet år å bli enig om beløpet i. Mitt spørsmål til Senterpartiet er om de mener at det er fritt fram for Norge bare å ignorere inngåtte internasjonale avtaler. Og hvis ikke: Mangler det 1,4 mrd. kr i Senterpartiets budsjett?
Kristian Tonning Riise (Høyre), 2018-12-13:
Selv om EØS-avtalen formelt sett ligger utenfor denne komiteen, er det vel få saker som er mer avgjørende viktig for norsk arbeidsliv enn nettopp den. Men jeg synes det er relevant i denne sammenhengen, fordi Senterpartiet på arbeids- og sosialfeltet har et merforbruk på 139,7 mill. kr – hvis jeg har regnet riktig – når man tar satsingene og kuttene og ser differansen der. Da er det relevant om det er slik at Senterpartiet har finansiert dette merforbruket på arbeids- og sosialfeltet med penger som det i realiteten ikke er mulig å hente inn, for det er altså 1,4 mrd. kr i deres budsjett som hentes fra en framforhandlet avtale som løper til 2021, og som vi altså er blitt enig med EU om hva skal koste. Så jeg kan gjenta mitt spørsmål til Lundteigen: Mener Senterpartiet at dette er en avtale som vi bare kan ignorere og budsjettere med som vi vil, eller mangler det inndekning i Senterpartiets budsjett?
Margret Hagerup (Høyre), 2018-12-13:
Budsjettperioden er den tiden på året hvor vi politikere setter handling bak ordene våre gjennom å sette av midler i budsjettet. Vi må rett og slett vise kortene. En av våre viktigste, men også vanskeligste oppgaver er å prioritere. Penger kan ikke brukes to ganger, verken i Monopol eller i statsbudsjettet. Pleiepengeordningen har under denne regjeringen blitt prioritert gjennom en betydelig styrking og utvidelse. Mange flere familier har nå fått rett til pleiepenger. SV fremmet på mandag et forslag om graderingsregler rundt pleiepenger som ikke fikk støtte. Nettopp dette har blitt påtalt flere ganger fra SVs representant i denne sal. Det som er påfallende, er likevel at det ikke står ett eneste ord om pleiepenger eller graderingsregler i SVs eget budsjett. Kanskje var det ikke viktig nok når ord skulle omformes til handling? Så spørsmålet er derfor: Hvorfor har ikke SV lagt inn penger til dette i sitt alternative budsjett?
Margret Hagerup (Høyre), 2018-12-13:
Representanten Grande motiverte til litt faktaopplysning i denne saken. Når det gjelder innleie, står det i Jeløya-erklæringen at vi vil «vurdere begrensninger i adgang til innleie». Et halvt år før Arbeiderpartiet kom med sitt Dokument 8-forslag, la vi fram et høringsnotat, men partene klarte ikke å komme til en løsning. Vi tror i utgangspunktet på gode løsninger der partene kan bli enige, og at det gir oss gode moderniseringer som kan stå seg over tid. Men da det ikke fungerte, fremmet regjeringen en proposisjon i Stortinget. Jeg synes denne ble dratt lenger enn det som var utgangspunktet, og at det har noen krevende sider. Skrekkeksemplet fra Oslo skal ikke være betegnende for situasjonen kysten rundt. Når jeg har besøkt bedrifter i Rogaland i løpet av det siste året, og vi har snakket om denne saken, sier mange til meg: Men dere må jo forholde dere til fakta. Da sier jeg at det kan være vanskelig å få fram i alle henseender fra denne talerstolen. Skal vi ta forvalteransvaret vårt på alvor, må vi ha en større andel av befolkningen i arbeid, og det må lønne seg både å jobbe, å investere og å skape nye jobber. Det norske bedrifter trenger nå, er forutsigbarhet og stabilitet, ikke uro og utrygghet. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har en næringspolitikk som truer norske arbeidsplasser. Skattene blir økt kraftig. Det sås tvil om EØS-avtalen. Det legges begrensninger på oppdrettsnæringen. De truer betingelsene for olje- og gassnæringen og foreslår rigide innstramminger i lover og regler som fjerner fleksibiliteten i arbeidsmarkedet. Det er en oppskrift på å skape færre jobber i Norge. Vi ser ikke en brutalisering i arbeidslivet. Vi ser utfordringer i enkelte bransjer og i enkelte geografiske områder, men det er fare for at vi, på grunn av språkbruken på denne talerstolen, skaper en falsk virkelighetsbeskrivelse og derfor feilmedisinerer. Den 1. januar trer reglene om innleie i kraft. I LO Aktuelt i november uttalte forskere at andelen utleide fortsatt utgjør en liten del av den totale sysselsettingen i Norge, trolig fortsatt mellom 1,5 pst. og 2 pst. LOs Trude Tinnlund frykter at statistikken ikke fanger opp den reelle utviklingen, og sier hun tror det kan være mørketall. Det ser mørkt ut for norsk arbeidsliv hvis vi skal fortsette å utforme politikk basert på den typen skremselspropaganda og synsing. Hovedkonklusjonen i Fafos rapport om tilknytningsformer er at det er ikke en betydelig økning av løsarbeidere i norsk arbeidsliv. Fast ansettelse er fortsatt hovedregelen, og andelen midlertidige holder seg stabilt. Mitt ønske for arbeidslivspolitikken i 2019 er at vi snakker om det arbeidslivet vi har her i Norge, og utformer regelverk med bakgrunn i dette, sånn at vi ikke kveler det seriøse næringslivet gjennom å behandle alle som kriminelle. Det skaper ingen nye jobber, det gir ikke rom for inkludering, og det skaper ikke et bærekraftig velferdssamfunn.
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Eg registrerer at SV har vore med og støtta opp under at permitteringsreglane skal fortsetja. Representanten Faret Sakariassen kjem frå oljefylket Rogaland, og det var jo det fylket som vart hardast ramma under nedturen. Eg registrerer òg at Senterpartiet ikkje vil vera med på å oppretthalda perioden på 49 veker. Kunne representanten Faret Sakariassen sagt litt om kor viktig den ordninga har vore for Rogaland, kor viktig den framleis er, og seia litt om kor viktig det er å oppretthalda 49 veker?
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Eg registrerer at Venstre har vore med på å svekkje permitteringsordningane betydeleg. Berekningsmodellen for dagpengar er svekt, permitteringstida er innkorta, og arbeidsgjevarperioden er utvida. Samtidig har Venstre vore med på å redusere skatt på overskot i bedriftene. Det kjem fyrst og fremst eigarane av bedriftene til gode. Permitteringstiltaka er tiltak som skal hjelpe bedriftene til å kome gjennom ein bølgjedal, slik at dei kan begynne å tene pengar. Er ikkje Venstre klar over at det enno er mange bedrifter oppetter Vestlandskysten som slit og enno ikkje er tilbake der dei var før nedturen begynte? Kvifor stoppe den målretta handsrekninga som permitteringsreglane representerer, i staden for å gje skattelette generelt til bedriftseigarar som ikkje treng det?
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Det som fekk meg til å ta ordet her, var Heidi Nordby Lunde sitt innlegg tidlegare i kveld, der ho gav nokre beskrivingar av situasjonen når folk såg på fagbevegelsen. Eg har lyst til å sitera litt frå Jeløya-erklæringa: «Regjeringen vil videreutvikle det beste i den norske modellen og mener det er en konkurransefordel for Norge med et likestilt og inkluderende arbeidsliv med høy organisasjonsgrad.» Konkurransefordel med høg organisasjonsgrad – i lys av dette forstår eg ikkje heilt kva representanten Lunde ville fram til. Det er jo eingong sånn at ikkje alle i fagbevegelsen er fornøgde med alt som skjer – det finn ein sikkert prosentar for, og det veit eg alt om – men det er heller ikkje sånn at alle Høgre-medlemar i Oslo er fornøgde med dei stortingsrepresentantane dei vel. Det betyr ikkje at ein skal kutta ut partistøtte og alle sånne ting for å bevara institusjonane. Det er nettopp det dette handlar om. Me treng fagbevegelsen, institusjonen, ein stolpe i det norske samfunnet, for det gjer at me vert ein betre nasjon, eit betre samfunn, og me får ei betre konkurranseevne. Det er det som på ein måte manglar i det som regjeringa gjer. Dei har erkjent at det bør gjerast, men det blir ikkje følgt opp. Så vart det sagt at det er mange folk som ikkje vil organisera seg, for dei føler at fagbevegelsen driv med mykje partipolitikk. Fagbevegelsen er samansett. Ein har LO, som har eit samarbeid med Arbeidarpartiet, men det er jo i det heile ingen andre av organisasjonane som dekkjer halvparten av arbeidslivet. Det er sånn at folk kan velja om dei vil stå i den organisasjonen eller i den organisasjonen, og viss dei går inn i ein organisasjon som står for ei partipolitisk linje som dei ikkje likar, er det fritt fram å vera med og forandra han. Det er ikkje eit argument for ikkje å ha ein fagbevegelse og styrkja fagbevegelsen. Eg synest det regjeringa seier i Jeløya-erklæringa, er veldig bra, veldig fornuftig, veldig riktig, men det som representantane seier om det å styrkja fagbevegelsen når det kjem til konkrete ting, er ikkje positivt i det heile, for dei motarbeider si eiga erklæring med det som vert fortalt. Eg synest ein bør gjera meir for å oppfylla det som ein har sagt i erklæringa. Det er viktig.
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Dette er til Margret Hagerup, som snakkar om at me må gje føreseielege vilkår. Eg trur at eg kjenner industrien på Vestlandet betre enn dei fleste, etter 30 år som sentralt tillitsvald for oljearbeidarane. Éin ting er sikkert: Det ein vil gjera med permitteringsregelverket, er ikkje i det heile å gje føreseielege vilkår – ikkje i det heile. I brevet som eg fekk i kveld frå industrien i Sunnhordland, skriv dei bl.a.: Konsekvensane av at permitteringsreglane vert endra, kan få katastrofale følgjer for enkelte bedrifter, der valet vert å gå til oppseiing av kjernekompetanse, som igjen fører til at grunnlaget for framleis drift ikkje er til stades – katastrofale verknader. Det er ikkje føreseieleg i det heile, det ein held på med. Det er øydeleggjande for dei seriøse bedriftene.(Presidenten klubbar.) (Presidenten klubbar.)
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Eg kunne kanskje spart meg for denne replikken, på grunn av det siste statsråden sa. Forstår eg statsråden riktig, at ho no tek kontakt med partane i arbeidslivet for å forsøkja å sjå om ein kan finna fram til ei ordning, slik at ein unngår lønsnemnd fordi liv og helse vert sett i fare, altså finn løysingar på problemstillingar som ILO peika på?
Leif Audun Sande (Arbeiderpartiet), 2018-12-13:
Det er sett fram tre forslag som eg skal seia litt om. Forslag nr. 1, frå SV, har me i Arbeidarpartiet sagt me ikkje kan støtta. Forslag nr. 2, frå SV, støttar me. Me meiner sjølvsagt at det er plass for partane i arbeidslivet innanfor dei rammene som det forslaget legg. Så er det forslaget frå Raudt, som me ikkje kan støtta i det heile. Å begynna å innføra ein slags proporsjonalitet i streikeretten, kan me ikkje støtta. Så me støttar forslag nr. 2, frå SV.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
Eg òg beit meg merke i Faret Sakariassen sitt svar på den første replikken, der han sa at SV aldri har sagt at for lite pengar til pleiepengeordninga låg til grunn for den kritikken som dei kom med på måndag. Eg var i den same debatten som Faret Sakariassen på måndag, og då sa SV-representantar at det var fordi ordninga var for dyr at Kristeleg Folkeparti ikkje ville prioritere ho. Det kan hende at vi har forskjellig oppfatning av kva som skjedde i den debatten, men det var det eg høyrde. Eg står for dei orda som eg sa i den debatten, med unnatak av dei som presidenten riktig nok klubba for. Eg står for det eg sa om at ordninga har blitt betre steg for steg når Kristeleg Folkeparti har hatt mogelegheit til å påverke. Meiner representanten Faret Sakariassen at ordninga var betre då SV sat i regjering?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
Representanten Lundteigen har heilt rett i at vi deler engasjementet for dei gruppene han nemner, og viser heilt riktig til eingongsstønaden ved fødsel, men eg meiner at òg innrettinga av minstepensjonen er ein kamp for nokre av dei same gruppene fordi dei ikkje har hatt den same moglegheita til å tene seg opp lønspensjon som andre har hatt. Når det gjeld det konkrete spørsmålet som representanten Lundteigen stiller, er det riktig at Kristeleg Folkeparti har vore med på nokre forlik i budsjettsamanheng som gjer at ein tidvis har hatt eit nedtrekk. Om eg ikkje hugsar budsjettframlegget vårt i år heilt feil, har vi føreslått å oppjustere det litt, men det ligg framleis ikkje på 100 pst.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
Eg meiner at det alternative budsjettet til Kristeleg Folkeparti er perfekt òg på dette punktet. Eg meiner det er eit godt prinsipp fordi ein klarer å stå på dei prinsippa som ein har før vore med på å vedta, og som er at det skal liggje under. Eg deler oppfatninga til representanten Lundteigen om at det bør hevast. Difor løftar vi det slik som dette, men dessverre har vi ikkje fått einigheit om det.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
Det er jo ein grunn til at Kristeleg Folkeparti har føreslått å auke dette, og det handlar om eit engasjement for dei personane og dei familiane som dette gjeld. Difor vil vi auke det frå 95 til 99 pst. Dette er ein del av eit ganske bra budsjettframlegg, meiner eg, som ikkje berre omdisponerer mellom barnefamiliar, men som òg gjer noko med barnetrygda, som òg er eit viktig grep. Vi ønskjer å gjere meir for fleire av dei familiane der barn veks opp under det som i dag blir definert som fattigdomsgrensa. Den potten som eg viste til i hovudinnlegget mitt, er òg ei påplussing på dei tiltaka som blir retta inn mot nettopp dei familiane.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
Eg opplever at poenget frå SV sin representant blir gjenteke. Eg kjem til å gjenta poenget mitt – at vi har akseptert det prinsippet, men ønskjer ei påplussing, noko vi òg føreslo i dette budsjettet. Så må eg takke representanten for at ho òg klarer å anerkjenne at det er noko Kristeleg Folkeparti har gjort rett i dette budsjettet og flytta i riktig retning, som f.eks. barnetrygda, som eg opplever er ein kamp vi står i lag med SV om, på same måte som f.eks. påplussingar i kampen mot barnefattigdom. I tidlegare budsjett har vi klart å gjere mykje for ferietilbod for alle, som eg meiner kanskje er det viktigaste for å sikre deltaking uavhengig av inntekta til foreldra.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
Det finst mange gode bevis på saker som gjer at Kristeleg Folkeparti kan samarbeide med SV, men eg trur nok at pleiepengesaka er ei sak som òg viser at det er bra at vi har gått vekk frå å ha eit raud-grønt fleirtal i denne salen. Den saka har skote fart på ein heilt annan måte, som no gjer at den potten representanten viser til, er av eit heilt anna omfang i dag enn då vi hadde ei raud-grøn regjering. Det er eg glad for, og det er viktig. Kristeleg Folkeparti har klart å flytte den ordninga mange steg i rett retning. Så er det heilt riktig at vi ikkje har fått gjort noko med graderingsordningane. Det handlar om at når ein står i eit budsjett der Kristeleg Folkeparti ikkje har fått gjennomslag for det, skal ein halde seg til det budsjettet. Eg merkar meg at heller ikkje SV i sitt alternative budsjett prioriterer pengar til dette føremålet.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-12-13:
La meg kort klargjere at Kristeleg Folkeparti i denne saka kjem til å stemme for innstillinga frå ein samrøystes komité, og meiner det er viktig. Vi kjem til å stemme mot dei lause forslaga som er sett fram. Så vil eg òg seie at eg synest mange av dei refleksjonane som har kome fram i debatten, har vore gode, og det er lett å kunne stille seg bak dei. Det gjeld både når statsråden peikar på at med moglegheita til å bruke maktmiddel følgjer òg eit stort ansvar, og dei av representantane som har dratt fram at det kanskje særleg gjeld for helse- og omsorgsfeltet, der ein veldig lett kjem i situasjonar som handlar om liv og helse, og at det difor ligg eit særleg stort ansvar. Der har vi òg ei stor oppgåve med tanke på å løyse framtidas utfordringar med ei aldrande befolkning og eit stort behov for fleire sjukepleiarar.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-13:
Representanten sier at det har blitt et raust budsjett. Det er jeg veldig enig i hvis jeg ser på de 0,1 pst. rikeste menneskene i Norge, som har fått 1,4 mrd. kr kontant, rett i lomma, uten krav om å legge noen pinner i kors, mens regjeringen derimot har strammet inn på det representanten snakker om, nemlig hvor viktig det er å bistå folk som har falt ut av arbeidslivet. Det er strammet inn på AAP, det er strammet inn på stønaden for enslig forsørger, slik at færre nå kommer i jobb. Det er snakk om at folk må få fullføre kompetanse, fordi det er et gap mellom det folk kan, og det arbeidslivet i dag forventer. Da ville det være interessant å høre representantens forklaring på hvorfor det er riktig å bruke 1,4 mrd. kr til Norges aller rikeste og friskeste mennesker istedenfor å bruke dem på kompetanseheving for mennesker som står utenfor arbeidslivet og har behov for å fullføre sin kompetanse for å få en jobb.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-13:
Hvis det enda hadde vært mulig å vise til den sammenhengen. Vi har bedt regjeringen om å vise oss den sammenhengen, men den finnes ikke. Derimot finnes det en veldig klar sammenheng med hensyn til at folk får fullføre kompetanse – at man lukker det kompetansegapet som er mellom det folk kan, og det arbeidslivet forventer av dem. Vi vet at veldig mange – f.eks. folk med funksjonsnedsettelser – ofte må overkompensere med utdanning for i det hele tatt å bli tatt i betraktning. Man overser kompetansen til mennesker med funksjonsnedsettelser eller med hull i cv-en. Det er helt riktig at vi også trenger arbeidsplasser. Men da er det veldig rart at Venstre har vært med på å kutte i de tiltaksmidlene til å skape arbeidsplasser i Distrikts-Norge som viser høyere lønnsomhet og over 5 pst. flere arbeidsplasser – enn disse skattelettene, som på en måte bare blir kastet ut uten mål og mening. Hva er grunnen til at Venstre har kuttet i de tiltaksmidlene, når de viser produksjon av mange arbeidsplasser, som representanten etterlyser?