Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-06-08:
Det representantforslaget som vi nå behandler, handler om to spørsmål: hvorvidt en del av foreldrepermisjonen fortsatt skal øremerkes mor og far, og hvilke aktivitetskrav som eventuelt skal stilles til hver av foreldrene under den andres uttak av foreldrepenger. La meg aller først gjøre det klart at Kristelig Folkeparti ønsker å gjøre verdens beste foreldrepermisjonsordning enda bedre. Vi mener at ordningen bør utvides til 68 uker, det vil si om lag 16 måneder, som kan benyttes innen barnet har fylt ti år. Permisjonen skal deles fritt, med unntak av ti uker som er forbeholdt mor, og ti uker som er forbehold far. Det vil gi større muligheter, økt fleksibilitet til å fordele tid med barna gjennom oppveksten, og det vil også være et godt virkemiddel for å legge til rette for at foreldrene får tid med barna både før og etter et eventuelt samlivsbrudd. Kristelig Folkeparti er ikke i tvil om at det fortsatt er et godt virkemiddel å gi far mulighet til å ta ut deler av foreldrepermisjonen gjennom en egen kvote. For Kristelig Folkeparti er det viktig med frihet, fleksibilitet og valgfrihet for familiene. Hver enkelt familie har ulike behov og ulike vilkår som må tas hensyn til og gis rom for. Fedrekvoten reduserer ikke valgfriheten. Fedrekvoten er tvert imot en viktig rettighet til far, som gir økt valgfrihet for fedre, i det samfunnet som er dagens virkelighet. Et enkelt eksempel illustrerer det. Hver eneste dag, også i dag, skjer følgende på norske arbeidsplasser: Det kommer en kvinnelig arbeidstaker bort til sin sjef og forteller at hun er blitt gravid. Sjefen nikker, gratulerer, sier så hyggelig og begynner straks å planlegge hvordan han skal fylle opp den plassen med et tilnærmet års vikariat. Så skjer det samme med en mannlig arbeidstaker. – Gratulerer, så hyggelig, sier gjerne sjefen, og tenker at han vel blir noen uker borte i løpet av neste år en gang, forhåpentligvis i forbindelse med sommerferien eller når man har en rolig periode i bedriften. Det er ingen tvil om at de holdningene vi fortsatt har i samfunnet i dag, og som arbeidsgiverne møter arbeidstakerne med, begrenser fedres valgfrihet og fedres mulighet til å realisere sine egne ønsker. Fedrekvoten er derfor et viktig kort å ha i ermet for å realisere de mulighetene man selv ønsker å velge, og for å styrke valgfriheten. Etter Kristelig Folkepartis mening er det naivt å tro at tradisjoner og holdninger ikke legger grunnleggende premisser. Det er premisser som i realiteten begrenser familienes og fedrenes valgfrihet. Det er nødvendig at en del av foreldrepermisjonen øremerkes mor, og at en del øremerkes far. Det er godt dokumentert at fedrekvoten har god effekt og gir mer tid med far. Det må vi forholde oss til. Derfor ser vi på det som et nødvendig virkemiddel fortsatt. I denne debatten ser vi at høyresiden, Høyre og Fremskrittspartiet, har gått seg vill i et naivt og virkelighetsfjernt forsøk på prinsipiell tenkning, som i praksis reduserer valgfriheten for norske menn. På venstresiden har man sett betydningen av fortsatt fedrekvote, og vi står i innstillingen sammen med dem om å si at det er viktig med økt kontakt mellom far og barn. Samtidig går man seg på venstresiden stadig vill når man diskuterer en foreldrepermisjon som skal innrettes kun etter kampen om penger og karrieren til voksne, og man glemmer familiens egen frihet. Vi ser også jevnlig at når andre spørsmål om voksnes krav kommer på dagsordenen, er de rød-grønne villige til å vedta – slik man har gjort det i forbindelse med barneloven § 4 – at unger slett ikke trenger en far – at alle unger må ha en mor, men de trenger ikke en far. Det blir i sum inkonsekvent og henger ikke på greip. Det forteller meg at de gode løsningene i familiepolitikken, de gode løsningene for valgfrihet og for å få mødre og fedre sammen på banen, slik at ungene skal få en bedre oppvekst, finnes i sentrum av norsk politikk. Så er det viktig å arbeide videre med å komme i mål med opptjeningsretten for fedre og at man jobber videre med løsninger for aktivitetsplikten, som gjør at vi får en mer kjønnsnøytral og rettferdig foreldrepermisjonsordning.