Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2012-02-07:
«Alle mennesker er født frie og med samme menneskeverd og menneskerettigheter». Slik starter artikkel 1 i menneskerettighetserklæringen. Kvinner som opplever vold i parforhold, er ikke frie. De er frarøvet friheten vi setter så høyt i denne delen av verden. Å oppleve at den du elsker, tyr til vold, er noe av det mest krenkende en kan oppleve. Barn som opplever vold fra én eller begge foreldrene, er ufrie – blir født ufrie. Å være vitne til vold kan også være svært skadelig for barn. Vold i nære relasjoner er et alvorlig samfunnsproblem og en straffbar handling vi ikke aksepterer. Hver fjerde kvinne har vært utsatt for en eller annen form for vold eller trusler om vold i Norge. Det viser en undersøkelse gjennomført av NIBR og NTNU i mai 2005. Vold mot kvinner, barn og menn er alvorlig kriminalitet. Vold skaper utrygghet. Det kan medføre helseskader, tap av velferd, og det begrenser den enkeltes livsutfoldelse. Vold mot kvinner er en årsak til manglende likestilling og et hinder for reell likestilling mellom kjønnene. Vi har et ansvar for å bidra til å hindre all vold – ikke minst den voldsutøvelsen som finner sted i en nær relasjon innenfor husets fire vegger. Også menn opplever vold i parforhold, i både hetero- og i homofile samliv. Dette er et samfunnsproblem som vi sjelden snakker om. Det er gjort lite forskning på menn som opplever fysisk og psykisk vold fra sin partner. Allikevel antar forskere og fagfolk at flere tusen menn lever under slike forhold. Reform – ressurssenter for menn – mottar årlig mellom 40 og 50 henvendelser fra menn som er utsatt for vold fra partneren. Senteret antar at hver fjerde til sjette person som er utsatt for grov partnervold, er en mann. Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress – NKVTS – skal for første gang sette i gang en pilotundersøkelse om vold og overgrep mot menn i nære relasjoner og deres behov for hjelp. Undersøkelsen fra NIBR og NTNU viser at både menn og kvinner oppgir at de har vært utsatt for vold fra nåværende eller tidligere partner. Men den volden kvinner er utsatt for, er langt grovere enn den volden menn oppgir å være utsatt for. Tidligere i år ble det lagt fram en midlertidig handlingsplan, hvor et av tiltakene er å engasjere gutter og menn i kampen mot vold mot kvinner. Reform – ressurssenter for menn – har et prosjekt som heter «Sammen mot voldtekt». Dette prosjektet varsler regjeringen at man vil støtte. Det er en holdningsskapende kampanje rettet spesielt mot ungdom. Tiltak rettet mot ungdom er viktig når vi vet at én av ti kvinner etter fylte 15 år har opplevd at partner har anvendt våpen, tatt kveletak eller banket hodet mot gulv eller gjenstander. Én av 40 menn melder om det samme. I Danmark har foreningen «Børn og Unge i Voldsramte Familier» laget en internettside om bl.a. kjærestevold. På siden er det en test for å se om du er helten eller den passive tilskuer og en brevkasse der barn og unge kan stille anonyme spørsmål om temaet. Tidligere i vinter gjorde Norske Kvinners Sanitetsforening en undersøkelse for å kartlegge kjennskapen til vold i nære relasjoner. Blant 1 000 respondenter svarte 84 pst. at de ikke tror de kjenner noen som opplever vold i nære relasjoner. Som nevnt vet vi at én av fire opplever nettopp vold innenfor husets fire vegger. Det betyr at dette temaet alltid må opp på dagsordenen. Vi kan aldri diskutere det nok. Mange tror nok at vold i nære relasjoner ikke angår dem. Men tallenes tale er klar: På grunn av menns vold er 1 000 kvinner i Norge på flukt. De bor på strengt fortrolig adresse. Mellom 1 200 og 1 800 kvinner går til enhver tid med voldsalarm i Norge. En doktorgradsstudie av Kjersti Alsaker viser at 38 pst. av mishandlede kvinner ikke får lov til å jobbe av mannen sin. Likevel tror altså den vanlige mann i gaten, du og jeg, at vi ikke kjenner noen som opplever vold i nære relasjoner. Det betyr at det mangler kunnskap om temaet. Det er svært gledelig at flere punkt i handlingsplanen for inneværende år er viet dette. Blant annet skal Kunnskapsdepartementet sende på høring forslag om tydeligere mål i relevante læreplaner for elevenes kompetanse om vold, krenkelser, grensesetting og seksualitet, og det skal igangsettes kurs om konflikthåndtering og kommunikasjon i den videregående skolen – spesielt rettet mot parforhold og familierelasjoner. For å hindre vold og ta tak i problemet når vi har mistanke om at noen utsettes for vold i hjemmet, må vi få mer kunnskap ut i samfunnet generelt, men hos enkelte yrkesgrupper spesielt. Det er viktig at ulike yrkesgrupper har kunnskap om vold i nære relasjoner, både hva gjelder å gjenkjenne volden når den skjer, vite hvordan man skal håndtere de utsatte og ha kjennskap til varslingsrutiner og -systemer. Spesielt gjelder dette helsepersonell, ansatte på sykehjem, fysioterapeuter og tannleger, men også lærere og førskolelærere. Disse er jo nettopp samfunnets følere ut mot de utsatte gruppene. Vold i nære relasjoner er et samfunnsproblem, og da må vi som samfunn ta ansvaret for at alle som kan forebygge og lokalisere denne typen vold, har den kunnskapen de trenger. Arbeiderpartiets stortingsgruppe har etablert en arbeidsgruppe mot vold i nære relasjoner. Vårt hovedanliggende er å passe på, slik at vold i nære relasjoner får en plass i stortingsmeldinger og proposisjoner fra regjeringen. I arbeidet med velferdsstatens yrker har det vært viktig for oss å få inn et punkt om at alle yrkesgrupper som daglig jobber med mennesker, skal ha kunnskap om vold i nære relasjoner. Vi lever lenger i dette landet, og det betyr at langt flere må jobbe i helse- og omsorgssektoren framover. Får disse betydelig kunnskap om vold i nære relasjoner gjennom sin utdannelse, vil dette forplantes, og samfunnet generelt vil få mer og bedre kunnskap om vold i nære relasjoner. Undersøkelser fra Danmark viser at det i gjennomsnitt går én til to elever på hvert klassetrinn som lever i en familie med vold. Vold og overgrep er en del av mange barns hverdag og oppvekst. Barn som utsettes for vold og overgrep, vil kunne preges av disse erfaringene resten av livet. Det er stor risiko for at barn som eksponeres for vold, blir utrygge og får redusert helse og livskvalitet – også i voksen alder. Barndommen har også i seg selv en egenverdi. Det er vårt ansvar å sørge for at barn vokser opp i gode og trygge omgivelser. I Norge har vi de siste årene etablert en rekke barnehus. Det er nå etablert barnehus i Bergen, Trondheim, Tromsø, Kristiansand, Hamar, Oslo og Stavanger. I inneværende statsbudsjett er det satt av penger til barnehus i Ålesund. Barnehusene er et tverrdepartementalt samarbeid mellom Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet og Justisdepartementet. I det årlige oppdragsbrevet til de regionale ressurssentrene om vold, traumatisk stress og selvmordsforebygg, RVTS, inngår oppdraget om å etablere og utvikle samarbeid med barnehusene. RVTS-ene har etablert formelle samarbeidsavtaler med barnehusene i sine respektive regioner, bidratt i etableringsarbeidet og bidrar på regelmessig basis med kompetanse og formidling av kunnskap på området vold og overgrep mot barn. Det er svært viktig at domstolene tar i bruk barnehusene. Som et eksempel benytter ikke Salten tingrett barnehuset i Tromsø. Det kan være mange årsaker til dette og avstandene i nord er nok én av dem. Men barn som opplever vold, incest eller seksuelle overgrep, bør få lik behandling over hele landet, og derfor vil det i løpet av året være etablert barnehus i alle helseregionene. Folk bor i en kommune, derfor er det viktig at kommunene tar sitt ansvar for å forebygge og hindre vold i nære relasjoner. Det er et ønske fra regjeringen at flere kommuner vedtar handlingsplaner mot vold i nære relasjoner. Som et ledd i dette skal det lages en veileder for utarbeidelse av kommunale handlingsplaner, som skal oppdateres og relanseres som en web-basert løsning. Dette skal skje i et samarbeid mellom NKVTS og RVTS-ene. RVTS-ene skal styrke sin innsats opp mot kommunene for å bidra til utvikling og implementering av kommunale handlingsplaner og skal rapportere årlig på antallet planer som er utarbeidet eller er under utarbeidelse. Jeg har et ønske om at disse rapportene blir offentlige, sånn at vi vet hvor mange kommuner som ikke har laget en handlingsplan. Det er ikke første gang dette temaet er oppe til debatt i Stortinget, og jeg tror ikke det blir siste gang heller. Med en relativt ny justisminister og en nylig framlagt handlingsplan mot vold i nære relasjoner mener jeg det er formålstjenlig at Stortinget diskuterer dette i dag.