Siri A. Meling (Høyre), 2002-12-12:
Dokument nr. 8:25 tar opp spørsmålet om å be Regjeringen gjennomgå gjeldende regler om konsesjonskraftpris med sikte på å fjerne de overskuddsbaserte skattene fra beregningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen, slik at bare skatter og avgifter knyttet til produksjonen omfattes av selvkostbegrepet. Dette har vært en sak som har skapt et stort engasjement. Mange kommuner henter deler av sin inntekt fra nettopp konsesjonskraft, og med stramme kommunebudsjetter får disse inntektene selvfølgelig også større relativ betydning siden de holdes utenfor fratrekk i inntektssystemet til kommunene. Rettigheten til konsesjonskraft er hjemlet i energiloven og var opprinnelig ment for å sikre at en del av den kraften som ble utvunnet ved kraftutbygging, ble gjort tilgjengelig for alminnelig forsyning i de kommuner hvor anlegget lå. Dette var ment å være en varig fordel for kommunene, en fordel og kompensasjon til kommunene for å avstå sine naturressurser. Forslagsstillerne har pekt på at i de siste årene har prisen på konsesjonskraft til dels ligget høyere enn markedsprisen på kraft. Det hevdes videre at en årsak til dette er de nye prinsippene for beskatning av kraftproduksjonsanlegg som ble vedtatt av Stortinget med virkning fra 1997. Overgangen til markedsbasert kraftomsetning førte til en overgang til mer lønnsomhetsbaserte skatter som alminnelig overskuddsskatt, grunnrenteskatt samt naturressursskatt. Alminnelig overskuddsskatt samt grunnrenteskatt inkluderes nå i beregningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen. Det er diskutert hvorvidt disse nye skattene kan sies å være knyttet til selve produksjonen, og om hvorvidt disse bør inkluderes i selvkostberegningen. Her oppstår det paradoks at jo høyere overskudd det er i næringen, desto høyere pris må betales for konsesjonskraften. Vi har forståelse for synspunktene på hva som bør inngå i selvkostbegrepet. Selvkost oppfattes normalt som kostnadene ved å produsere en vare eller tjeneste. Videre ser vi også urimeligheten i et system hvor konsesjonskraftprisen ligger over markedsprisen, og at dette harmonerer dårlig med prinsippet om at avståelse av naturressurser skal representere en varig fordel for kommunene. Regjeringen har varslet i forbindelse med statsbudsjettet for 2003 at den ønsker en gjennomgang av de konsesjonsbaserte ordningene og kraftbeskatningen. Denne gjennomgangen er viktig ikke bare for å forenkle, men også for å sikre en stabilitet og forutsigbarhet både for kommuner, fylker, stat og ikke minst kraftselskapene. Regjeringen har ved olje- og energiministeren tatt et aktivt grep for å forbedre situasjonen. Problemstillingene har vært reist siden 1997, og det kan være på sin plass å nevne at både Arbeiderpartiet og Senterpartiet i perioden etter 1997 har hatt olje- og energiministre som ikke har foretatt seg noe i forhold til denne skjevheten som påpekes. De konsesjonsbaserte ordningene og skattereglene for kraftnæringen skal ivareta en rekke ulike hensyn både i forhold til kommunenes inntekter og de samlede rammebetingelser for kraftnæringen. Justeringer i enkeltelementer vil hver for seg ha konsekvenser for både kommunene, staten og selskapene. Derfor er det en fordel om de ulike endringene kan ses i sammenheng. På denne bakgrunn ønsker vi å ta denne gjennomgangen snarest og senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2004, med den føring at overskuddsbasert skatt tas ut av selvkostberegningen i forbindelse med fastsettelse av konsesjonskraftprisen. Jeg vil på vegne av Høyre og Kristelig Folkeparti ta opp det forslaget som er fremmet i tråd med dette. Flertallet ønsker å gjennomføre dette prinsippet allerede fra 1.januar 2003, på tross av at konsekvensene ikke er utredet, verken med hensyn til innvirkning på stasbudsjettet, som av Finansdepartementet svært skjønnsmessig er beregnet til mellom 70 mill. kr og 130 mill. kr, eller med hensyn til hvilken innvirkning dette har for kraftselskapene. Høyre synes denne form for saksbehandling er uforsvarlig. Videre har departementet påpekt at det er tvil om hvorvidt en endring av beregningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen kan gjennomføres uten en formell lovendring, at det vil ta tid før dette eventuelt kan komme på plass, og at det i tillegg er knyttet usikkerhet til hvorvidt det er mulig å gjøre et vedtak med tilbakevirkende kraft. Vår vurdering er at det er lite å vinne tidsmessig på å vedta endringen uten den helhetlige vurderingen som Regjeringen legger opp til.