Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2000-06-09:
Stortinget har en viktig sak til behandling i dag. Det er mer enn ti år siden barnehagepolitikken ble debattert så grundig. Barnehagetilbudet er en viktig del av velferdssamfunnet. Videre er barnehage viktig for barns oppvekst- og omsorgsmiljø, samtidig som det er av stor betydning for foreldrenes mulighet til å skjøtte barneoppdragelsen samtidig som de kan delta i yrkeslivet. Senterpartiet er svært glad for den store oppslutningen som sentrumsregjeringens barnehagemelding har fått. At Stoltenberg-regjeringen valgte ikke å legge fram en ny melding, er det beste bevis på den store enigheten. Den omfangsrike innstillingen har ikke mange særmerknader bortsett fra Fremskrittspartiets, og det er nok et bevis på at sentrumsregjeringen har truffet bra. Vi har fått gjennomslag for målsettingen om full barnehagedekning innen 2003. Det understrekes at barnehagene skal gi et kvalitativt godt tilbud til alle som ønsker det. Dette krever ikke minst kompetent personale på ulike fagnivå, noe som igjen er en utfordring for utdanningsmyndighetene. Det må legges opp til fleksible ordninger etter foreldrenes behov, og sist, men ikke minst legges opp til en akseptabel pris. Her må noen hver ta selvkritikk. Vi har rett og slett ikke gjort jobben vår godt nok når vi ser at foreldrebetalingen har økt i stedet for å gå ned. Skal valgfriheten bli reell i alle kommuner, må vi få ned foreldrebetalingen, slik meldingen understreker. Senterpartiet er opptatt av mangfold også innen barnehagetilbudet. Derfor ser vi på de private barnehagene som en viktig del at totaltilbudet. Ikke minst har familiebarnehagene representert en gunstig tilvekst i barnehagetilbudet. De private barnehagene er i hovedsak etablert på bakgrunn av frivillige organisasjoner som f.eks. sanitetsforeninger og andre ideelle organisasjoner. Jeg har merket meg at veksten i barnehager har vært sterkest her. Samtidig har altfor få av disse fått kommunal støtte, og den som er gitt, er for lav. Senterpartiet er forundret over at ikke Arbeiderpartiet er for en lovfesting av samarbeidsavtaler med de private barnehagene, der en kan sikre et kvalitativt godt tilbud og definere hvilke forpliktelser de private barnehagene må påta seg for å kunne motta kommunale tilskudd. Jeg tenker ikke minst på plikten til å gi tilbud til funksjonshemmede barn og andre med spesielle behov. Jeg ser at Arbeiderpartiet og Høyre står sammen om ikke å ønske samarbeidsavtaler. Jeg synes kanskje det er noe spesielt, men jeg går ut fra at de har forskjellige begrunnelser for standpunktene – eller er det slik at noen har stjålet noens klær, for å bruke det gamle uttrykket. Meldingen foreslo en prosentvis økonomisk fordeling på henholdsvis 40, 30 og 30 mellom stat, kommune og foreldrebetaling. Senterpartiet er tilfreds med beslutningen om at staten skal dekke 50 pst. av barnehageutgiftene i kommunene, men vi må samtidig være villig til å øke kommuneoverføringene tilsvarende. Det er Senterpartiet villig til. Stortinget må stå ved sine vedtak og bevilge det vi lover. Vi må ikke komme i samme uføre som har skjedd mange ganger, at kommunene forutsetter at de skal få statlige overføringer, og så blir det likevel ikke slik. Vi vet at svært mange av de øremerkede tilskuddene ikke har vært prisjustert på årevis. Det må legges inn penger tilsvarende de vedtak som gjøres. Det forutsetter jeg at alle partier som står bak vedtaket, vil gjøre. Det er ikke småpenger vi snakker om. Barne- og familiedepartementet opplyser at en statlig andel på 50 pst. vil kreve 6,7 milliarder kr eller 1,7 milliarder kr mer enn staten yter i dag. Meldingen la opp til å styrke sektoren med 1,2 milliarder kr i perioden fram til 2003. Når den økningen som meldingen la opp til, nå omdisponeres til å øke statstilskuddet, forventer Senterpartiet at Regjeringen i de kommende budsjetter legger inn nødvendige midler, slik at kommunene faktisk gis mulighet til å bygge ut og drive de nye barnehageplassene. Dette er en betingelse for at lavere foreldrebetaling og likebehandling mellom private og kommunale barnehager oppnås. Jeg viser til særmerknaden fra Senterpartiet og Kristelig Folkeparti under pkt. 1.6.8., der vi understreker rammefinansiering som det bærende prinsipp for kommunesektoren. Vi er alle kjent med den store frustrasjonen som kommunepolitikere har overfor all øremerking av midler. Det har vært nødvendig for å få gjennom reformer, men det må også vises politisk vilje til å kutte ned på øremerking når full behovsdekning er nådd, og der den offentlige finansieringen er på minst 70 pst. Etter å ha hørt statsministerens og kommunalministerens utsagn om å redusere øremerking og gi kommunene større handlefrihet ble jeg noe overrasket over at Arbeiderpartiet i denne innstillingen inntar en mer lunken holdning til å gi kommunene den nødvendige fleksibilitet som skal til for å tilby et variert og brukervennlig barnehagetilbud til innbyggerne.