Jenny Følling (Senterpartiet), 2014-06-05:
Takk til interpellanten Ropstad som tek opp dette store og viktige spørsmålet. Økonomiske skilnader på verdsbasis kan utvikle seg til å bli sikkerheitspolitiske utfordringar. Fleire land rykkjer opp frå låg- til mellominntektsland, samtidig som skilnadene mellom dei fattige og dei rike aukar. Dette kan utfordre stabiliteten, samtidig som vi veit at store skilnader i seg sjølv er hemmande for utvikling og gode levekår. Senterpartiets visjon globalt og nasjonalt er å byggje samfunn nedanfrå. Fordeling av fellesgoda, ressursane, kunnskapen og makta i verda er ein føresetnad for å oppnå rettferdig, stabil og berekraftig utvikling. Vi vil bidra til ei utvikling der det enkelte land skal ha kontroll over sine eigne ressursar og sin økonomiske og politiske utvikling. I dette har utdanning ein heilt sentral plass. Difor er det viktig å støtte opp om velferdsutvikling, m.a. gjennom støtte til skule, helse, infrastruktur og kollektive transportsystem under demokratisk kontroll. Kompetansen må bli bygd opp for at utviklingslanda sjølve kan ta grep om eiga framtid og utvikle ein eigen velferdsstat som er innretta slik dei sjølve vil. Handelspolitikken er eit viktig verkemiddel for å auke økonomisk utvikling i eit land. Uganda er eit godt døme på at mikrofinans verkar. Det er ei hjelp til sjølvhjelp. Men viktig er òg plikta til å betale attende, slik at folk ikkje blir passive mottakarar, men må skape noko for pengane. Dei små låna har blitt stadig meir utbreidde, og større aktørar har også kome med. Mange aktørar gjer det derimot vanskeleg å få ein fullstendig oversikt over mikrolån i land. Senterpartiet vil motarbeide korrupsjon, diktatur og vanstyre gjennom målretta, fagleg bistand og styrking av sivilsamfunnet for på denne måten å bidra til at jobbskaping skjer i heimlandet. I denne samanhengen viser vi til omtalen av forslaget om land-for-land-rapportering i Prop 1 LS for 2013–2014, og eg vil understreke betydinga av større openheit om selskap sine pengestrømmar over landegrensene. Framlegget om land-for-land-rapportering er eit viktig tiltak for å vareta desse omsyna. Skatteunndraging og synleggjering av uønskt skattetilpassing er ikkje teke inn som formål i forslaget til land-for-land-rapportering. Det bør difor bli greidd ut om formålet med lova bør bli utvida til òg å omfatte skatteunndraging og å synleggjere skattetilpassing. Vidare bør det bli greidd ut om lova bør endrast slik at dei selskapa det gjeld, også må rapportere på verksemda si i land der dei har støttefunksjonar, medrekna skatteparadis. Ved å forbetre forslaget på desse punkta vil lova bli forsterka. Når regelverket skal evaluerast, vil det vere naturleg å involvere alle norske selskap med verksemd i utlandet, samt krav til at rapportering skal inngå i selskapets årsrekneskap og dermed revisjon. Det må satsast multilateralt og bilateralt for at utvikling, jobbskaping, framgang og velstand skal skje. Utviklingsland må sjølve setjast i stand til å utvikle demokratisk styresett, byggje sitt samfunn, skape sine arbeidsplassar og utdanne sitt folk. Utdanning er nøkkelen til utvikling og velstand. Til slutt vil eg takke utanriksministeren for eit godt og engasjerande svar.