Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-15:
Først vil jeg ta opp det forslaget i innstillingen som SV og Arbeiderpartiet står bak. Så må jeg si at jeg blir litt forundret over debatten her nå. Jeg oppfatter at dette forslaget er et ønske om at man fra statens side skal gjøre det mulig for kommunene å oppfylle de kompetansekravene som er framover, og så omtaler man det nærmest som et overgrep mot norske kommuner. Nei, dette er for å se hvordan staten kan gjøre sin jobb for å gjøre dette mulig. Vi kan diskutere kommuneøkonomi f.eks. – det er en viktig bit av dette. Men nå kom det altså en ny SSB-rapport i dag, som viser hvilke yrker vi trenger framover, og veldig mange av dem er i kommunesektoren. Så har man mange gode oppspill fra regjeringen, men et av dem, som det blir vist til her, er kompetansehevingsordninger som ikke blir brukt. Ja, da er de kanskje ikke gode nok. Det er kanskje behov for å se over dette arbeidet også fra statens side, helhetlig, og det er det dette går på. Og nå hører jeg at man skal ha en strategi. Ja, det er det samme for meg hva man kaller det, om man kaller det strategi, plan, reform eller hva det er. Poenget her er at man trenger å se gjennom hva staten gjør for at kommunene nå skal få den kompetansen de trenger, og bistå med det som en god samarbeidspartner. Det er også viktig å se på den styringskulturen som utvikler seg, og det handler om tillit. Jeg har truffet altfor mange ansatte i både kommunal og statlig virksomhet som har kompetanse, men som ikke får lov til å bruke den ordentlig, fordi styringsstrukturene er slik at det verken er tid eller lov. Det er ikke lov til å si noe f.eks. når de oppfatter at noe ikke er faglig forsvarlig. Det blir ikke tillatt, og de har heller ikke tid til å bruke sin faglighet når de skal utføre sine oppgaver. Det er et alvorlig problem at vi har fått en styringskultur som teller en del ting som kan telles, men som ikke teller en del av de aller viktigste funksjonene som kommunene har. Det har vært sagt at kommunen er et grepa kvinnfolk med svart belte i å rydde opp i ting som er vanskelig for folk, og det er jeg enig i, og en del av de tingene er det altså ikke mulig å få ned på et Excel-ark. Men det er viktig, og det er mye faglighet bak det. Så har det vært vist til prosjektet «Saman om ein betre kommune». Det var veldig mange gode resultater av det, og et av resultatene handler bl.a. om at vi er nødt til å sørge for at folk får full jobb, full stilling. Vi kan ikke mene at folk skal ta høyere utdanning i mange år for så å ende opp med 18,3 pst. stilling, og tro at vi klarer å rekruttere folk på sånne ting. Det går ikke an, så dette må vi få til. Det andre er lærlinger. Denne rapporten fra SSB viser at det er veldig mange av disse yrkene som er faglærte yrker. Da må kommunene få mulighet til å ta imot lærlinger, og et av forslagene som SV fremmer i budsjettet nå, er bl.a. å gi fylkene mulighet til å gi økt lærlingtilskudd til kommunene, for de har bare lønnsutgifter og ikke inntjening på lærlingene, og de trenger mange flere lærlinger for å få fagarbeidere. Det er en viktig sak som vi er nødt til å se på. Jeg var litt overrasket over at det ikke var mer støtte til SVs merknader om lærlinger, for der har også Riksrevisjonen sine påpekninger, og det er dem vi har referert til. Det er i dem jeg har gått inn og sett at det er mangler når det gjelder hvordan man jobber med lærlinger for å få inn nok faglærte folk. Så er det også et punkt her om IKT og velferdsteknologi. Det er grunn til å minne om det når det nå i dag er store virksomheter, også på statens side, som flagger ut slike ting – om hvordan vi skal jobbe med dette framover for å sikre fagkompetanse i kommunene, i staten, som vi eier, slik at vi ikke blir avhengig av bare å plassere dette i et annet land og sjøl sitter uten kompetanse på dette. Det er skummelt. Og hvorfor skulle vi det, hvorfor skal vi ikke ha de arbeidsplassene i kommunesektoren og i Norge? Til slutt vil jeg nevne det punktet som handler om tilskuddsordninger til lokale studiesenter for å sikre tilgang på livslang læring over hele landet. Det er kanskje et av de aller viktigste tiltakene jeg vil oppfordre kommunalministeren til å støtte enda sterkere. At folk kan fylle på kompetansen sin mens de står i jobb, gjennom livsløpet, der de bor, i samarbeid med sin arbeidsgiver, som kanskje er kommunen, er noe av det aller viktigste vi kan bidra til, og dagens studiefinansieringsordning legger ikke godt nok til rette for det.