Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-12-02:
For det første er jeg svært glad for at det på slutten av denne lange debatten også ble fokusert på politiets viktige rolle. Det synes jeg er svært bra. Jeg vil gjerne si om min forgjenger som justisminister, Hanne Harlem, at hun oversolgte aldri politireformen. Jeg skal ikke kommentere om noen gjorde det, eller hvordan de gjorde det, det kan vi komme tilbake til senere. Men man skulle altså omdisponere inntil 400 stillinger. Det er gjort. Halvparten av dem har forsvunnet fordi vi innførte den femte ferieuke. Vi innfører velferdsreformer i Norge, og vi vedkjenner oss det. I forbindelse med den reformen har jeg gjort det helt klart at man skal evaluere for å lære. Man skal evaluere ved å spørre ordførere, man skal evaluere ved å spørre folk i politidistriktene, og man skal gå i dybden på enkelte områder, f.eks. det som handler om kriminalitetsforebyggende arbeid. Så er det til syvende og sist slik at det er totaliteten i en straffesakskjede som teller, og det er representanten Knut Storberget og jeg fullt ut enige om. Jeg har aldri lagt skjul på at jeg kjørte meget stramme budsjetter for politiet i 2003 og 2004 for å kunne satse innenfor rammene på kriminalomsorgen. Det har skjedd. Da var det helt nødvendig i budsjettet for 2005 å gjøre noe med politiet. Når det så har blitt et budsjettforlik som styrker politiet ytterligere, samtidig som domstolene får viktige penger og kriminalomsorgen får sitt, danner det i sum en helhet. Så får denne helheten på mange måter også tegne landskapet over forskjellige politiske partier og hva de står for. Det får jo være en ærlig og redelig sak at det er slik. I det landskapet er det slik at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet gir mer penger til disposisjon for politiet enn det Arbeiderpartiet og SV gjør. Det er et ubestridt faktum. Så er det selvfølgelig mitt ansvar som statsråd å forvalte dette på en klok måte. Det jeg har sagt om det i budsjettproposisjonen, står seg også ved slutten av denne debatten. Det er tre områder som er prioritert, for det første å gjøre mye for å berge barn og ungdom, for det andre å kunne være akutt til stede og for det tredje å bekjempe organisert kriminalitet. Hvis man så går tilbake til en omdømmeundersøkelse som Politidirektoratet har gjort i forhold til folk flest i dette landet, er det faktisk de prioriteringene som man også har gjort. Jeg føler at både budsjettet som er framlagt, og forliket som er framlagt, gir gode virkemidler for å kunne nå bedre fram i forhold til disse målene. Det er gjort en stor innsats, det gjøres en stor innsats, og vi har fått et godt verktøy for å gjøre noe videre. Min utfordring som statsråd, og den kan jeg aldri unnslå meg, er selvfølgelig å lytte til dem som har noe å si, uansett hvem som sier det, og uansett hvor det er, lære det som læres kan, og bruke kloke penger. Men jeg skal også gjøre det som politidirektøren og jeg var enige om sist sommer, se på enkelte distrikter om vi er gode nok i fordelingen mellom store, sentrale driftsenheter og lokale driftsenheter, og se på om vi er gode nok f.eks. i å mobilisere de lokale driftsenhetene når det gjelder deres unike lokalkunnskap. Dette er en statsråds konstitusjonelle ansvar, og det vedkjenner jeg meg fullt ut. Men jeg føler at budsjettet og forliket har gitt meg et godt redskap for å se på helheten på dette området.