trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2021-05-28:
Historisk har nasjonalt og langsiktig eierskap til viktige ressurser og selskaper stått sentralt i Norge. Vi ser i dag en raskere teknologisk og sikkerhetsmessig endring både i Norge, i våre nærområder og globalt. I politiets nasjonale trusselvurdering for 2021 pekes det på at oppkjøp og investering i Norge kan gi fremmede stater makt og innflytelse som det ikke er i Norges interesse at de har. Infrastrukturer som vei, havner, flyplasser, jernbane, bredbånd, telekom, energi og vann er vitale sektorer for samfunnet vårt. Vår evne som nasjon til å sikre disse er avgjørende for å holde samfunnet i gang dersom en krise skulle oppstå. Flere av våre allierte advarer i dag mot at bedrifter fra enkelte land bl.a. kan brukes til etterretningsformål. På denne bakgrunnen er det behov for en mer omfattende vurdering av potensielle sikkerhetsmessige konsekvenser av at bedrifter fra land som Norge ikke har et sikkerhetspolitisk samarbeid med, drifter viktige deler av norsk infrastruktur. Forsvars- og sikkerhetspolitiske hensyn tilsier også at man må være oppmerksom på sikkerhetsrisikoen som oppkjøp av naturressurser kan utgjøre. Konsesjonsloven har hatt stor betydning for å sikre lokalt og nasjonalt eierskap både offentlig og privat, bl.a. til vannkraft, jord, skog, fisk, mineraler, olje og gass; det som har bygd vårt samfunn. Det som gjør det litt annerledes i dag, er at vi ser en økende grad av stormaktsrivalisering i Norges nærområder, særlig i nord. Norsk eierskap og kontroll har derfor stor sikkerhetspolitisk viktighet framover. Jeg skal ikke fortsette debatten i forrige sak om Bergen Engines, men jeg klarer ikke å la være å si at den var spesiell å følge. Alt dette, særlig debatten som var tidligere, om Bergen Engines, men også andre saker som Toskedal var inne på, gjør det i dag derfor nødvendig med en grundigere gjennomgang av spørsmål knyttet til nasjonalt eierskap og kontroll. For la meg slå fast: Graden av nasjonal kontroll og eierskap over naturressurser, bedrifter, teknologi og infrastruktur vil nemlig ha en sentral betydning for Norges sikkerhetspolitikk i framtiden og hvordan vi rigger oss. En stortingsmelding er derfor et naturlig sted å starte. Norges sikkerhet og trygghet er nemlig en kjerneoppgave for enhver regjering og ethvert storting. I dagens sikkerhetspolitiske situasjon er det derfor behov for en grundigere gjennomgang av den viktige rollen norsk eierskap og kontroll spiller i å trygge norske interesser, altså våre. Som en av forslagsstillerne vil jeg derfor gi en honnør til medlemmene fra regjeringspartiene som ser dette, og som ikke er enig med justis- og beredskapsministeren. Ifølge regjeringen er det nemlig ikke naturlig å utarbeide en stortingsmelding om hvordan Norge skal sikre nasjonalt eierskap og kontroll over strategisk viktige bedrifter, infrastrukturer, naturressurser og andre ressurser. Likevel tilråder en samlet komité dette, og det er jeg svært glad for.
Peter Frølich (Høyre), 2021-05-28:
Neste uke behandler Stortinget Prop. 129 L for 2020–2021, som forlenger noen av de reglene vi har i kriminalomsorgen for håndtering av pandemien. Den debatten ser vi fram til. Det har imidlertid oppstått et problem. Det er at de midlertidige reglene vi har i dag, utløper før Stortinget gjør eventuelle vedtak neste uke. Da ordnet vi det på den måten at vi la fram en kort forlengelse av de midlertidige reglene i dette forslaget. Jeg vil takke partiene for at vi kunne løse dette praktiske problemet på en så hensiktsmessig og grei måte.
Peter Frølich (Høyre), 2021-05-28:
Stortinget har tidligere vist god evne til å kunne oppdatere regelverket i møte med ny teknologi og nye trender. I dag gjør vi nettopp det, vi finner et svar på en ekstremt skadelig ny trend, nemlig deling av krenkende innhold. Dette er veldig bra av to grunner. Den første grunnen er litt juridisk. Det er nok sånn i dagens lovverk at man kunne ha funnet måter å straffe dem som deler denne typen materiale, men det er en juridisk gråsone. Ja, det kan være injurier, det kan være krenkelser av privatlivets fred osv., men det har vært uklart, og det har nok ført til at mange tilfeller har falt mellom to stoler. I dag får vi en tindrende klar rettslig klargjøring av hvor skapet skal stå, for å si det sånn. Dette er ulovlig, og vi sender et veldig sterkt signal. Det bringer meg over til punkt nummer to for hvorfor dette er viktig. Det er fordi vi den siste tiden har sett en oppblomstring av deling av f.eks. voldsvideoer hvor personer helt umotivert blir overfalt på gaten eller andre steder, og så filmes det – som en eller annen slags underholdning. Dette må vi slå knallhardt ned på. Saksordføreren har gjort et godt stykke arbeid. Jeg synes regjeringen fortjener ros for at de har tatt seg tid til å gjøre dette på en grundig og god måte, og jeg ønsker å takke komiteen for et godt samarbeid i saken.
Peter Frølich (Høyre), 2021-05-28:
Jeg tror vi skal starte med det vi alle er enige om, det at brannbomber og andre alvorlige angrep på politi og domstoler er forkastelig kriminalitet. Det er belagt med streng straff, og det er også belagt med enda strengere straff etter at vi vedtok skjerpede straffer for dette – i fjor høst, var det vel. Så er jeg nok uenig i forslaget som vi debatterer akkurat i dag. Jeg tror vi starter i litt feil ende. Vi snur opp ned på noen av de juridiske prinsippene og det strafferettslige systemet som vi kjenner. Forslaget legger opp til at vi skal ta utgangspunkt i metodene som brukes, framfor å ta for oss selve terrorforsettet, som jo bør være det sentrale. Det går kanskje an å lese forslaget på litt ulike måter. Enten ønsker man nærmest å rubrisere angrep på politi og domstoler som terrorisme, og det tror jeg ikke har noe for seg. Et brannbombeangrep på en politistasjon kan være terrorisme, det kan også være annen alvorlig kriminalitet, men det er terrorforsettet som må være det sentrale, ikke hvilke metoder man bruker. Man kan også lese forslaget som at man ikke anser det om terror, men at man ønsker å løfte det opp som en egen strafferettslig kategori, likestilt med krigsforbrytelser og likestilt med terror og annen alvorlig kriminalitet. Og det er kanskje det som er det mest naturlige å lese forslaget som. Jeg synes fortsatt at det kanskje er en litt primitiv lovgivningsteknikk, hvis jeg skal være ærlig. Det avgjørende for hvorvidt man skal straffe noe med 30 år eller med en maksgrense på 21 år, kan ikke være om man bruker pyroteknikk i angrepet eller ikke, for å sette det litt på spissen. Høyre er definitivt med på en diskusjon om strengere straffer. Det er en debatt som vi prøver å reise hele tiden. Vi er grunnhengende tilhengere av strengere straffer for den kriminaliteten som rammer andre, eller som rammer statsstyrelsen, demokratiet vårt. Det er en debatt vi tar når som helst, men vi må på en måte holde oss litt innenfor de systemene og prinsippene som vi kjenner. Det at vi nå skal løfte dette opp nærmest på nivå med krigsforbrytelser og terrorisme uten videre refleksjon rundt det, det er nok kanskje å gå litt for langt. Men jeg synes det er en interessant diskusjon isolert sett, og jeg tror som sagt at Stortinget kan samle seg om et ønske om å slå kraftig ned på det som måtte være av trender og utvikling i retning av angrep og manglende respekt for rettsstaten og politiet, som skal håndheve lov og orden.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Eg vil først starte med å seie at dette er ein dag for glede. Den lovendringa Stortinget behandlar i dag, har eg og Arbeidarpartiet jobba i fleire år for. Me har gjort mange forsøk på å få ho fram i Stortinget, og eg vil gje dagens justisminister ros for kanskje å vere den einaste av alle dei justisministrane me har hatt i denne regjeringa som har teke tak i denne saka. Stortinget behandlar i dag eit forslag som går ut på å endre den øvre grensa for valdsoffererstatning frå å gjelde per sak til å gjelde per person per sak, og ikkje minst om å gje tilbakeverkande kraft. Grensa blir føreslått å gjelde for alle førstegongssøknader som blir fremja etter at endringane har trett i kraft. I tillegg blir det òg føreslått at den nye øvre grensa skal få verknad for allereie avgjorde saker der søkjar ved dom er tilkjent høgare erstatning frå skadevaldar, men der valdsoffererstatninga har blitt avkorta på grunn av den øvre grensa. Grensa for valdsoffererstatning er krevjande å forstå og blir opplevd som urettferdig. Særleg er det slik fordi det er handlingstidspunktet som avgjer den øvre grensa som blir brukt. Handlingstidspunktet kan gje så store utslag at beløpsgrensene kan variere frå 150 000 kr til 6 mill. kr. Endringane som blir føreslåtte i dag, gjer det enklare å vite kva den øvre grensa for valdsoffererstatninga er, og at det forhåpentlegvis vil bli opplevd meir rettferdig. Frå Arbeidarpartiet si side har særleg den mykje omtalte saka etter drapet på Kristin Juel Johannessen i 1999 og uretten dei etterlatne der har opplevd, vore bakgrunnen for dei forslaga me har kjempa for i Stortinget i både 2017 og 2019 – foreldra til Kristin Juel Johannessen som aldri gav opp kampen for rettferd. Deira smertefulle historie viste kor urettferdig og feil lovverket vårt har vore, og i proposisjonen kjem det òg godt fram gjennom fleire høyringssvar kor viktig denne lovendringa er for at fleire skal få den erstatninga dei rettmessig skulle ha fått gjennom domstolane. Det er ein viktig seier for rettssikkerheita og rettferda at lovendringane endeleg er fremja for Stortinget, og at det er ein samla komité og eit samla storting som no støttar dei.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Eg vil takke statsråden for innlegget. Dette er ei sak som er viktig, ikkje berre for meg, men etter kvart for heile justiskomiteen, og det er gledeleg at me har samla oss om ei endring. Det er også positivt at regjeringa valde å ta ein del av valdsoffererstatningslova og kome til Stortinget, slik at det skulle gå raskt, for det har jo gått mange år kor ein har venta på dette. Det eg lurar på, gjeld Kontoret for valdsoffererstatning, som mest sannsynleg skal handsame dei søknadene ein må sende inn for å kunne krevje inn det beløpet ein har rett på, og der er eg litt bekymra for saksbehandlingstida. Eg veit ikkje om statsråden kan seie noko om kapasiteten ved Kontoret for valdsoffererstatning og om lag kor lang tid ein må berekne at det framleis kan ta.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Takk for samarbeidet om saka. På sjølve kvinnedagen i 2018 vedtok Stortinget å be regjeringa utarbeide eit lovforslag som skulle tydeleggjere at det er ulovleg utan samtykke å dele eller på annan måte offentleggjere bilde av andre som er avslørande, nedverdigande eller av krenkande karakter, og som eksplisitt forbyr hemnporno, og dessutan vurdere behovet for endringar i strafferammene for denne typen lovbrot. Bakgrunnen for det vedtaket var eit representantforslag sett fram av Arbeidarpartiet i 2017, der me ynskte at det eksplisitt skulle gå fram av lovteksten at deling av slike bilde utan samtykke må vere ulovleg. I 2017 hugsar kanskje mange saka med Nora Mørk, ei sak som viste veldig tydeleg at me har eit hol i lovverket og ei klart for låg straff. I 2017 var me heilt einige om at ein måtte tydeleggjere loven. Me var ikkje heilt einige om auka strafferamme, me blei nedrøysta på det, men me fekk som sagt vedteke at ein skulle vurdere det. No fylgjer ein opp dette vedtaket gjennom eit forslag om nytt straffebod retta mot deling av bilde av krenkande eller openbert privat karakter. Deling av seksualiserte og andre krenkande bilde utan samtykke utgjer eit stort samfunnsproblem, og det kan få alvorlege og langvarige konsekvensar for dei som blir ramma. Kripos har meldt at mange brukar truslar om å dele bilde som utpressing for å få bilde, seksuelle tenester eller for å hindre ein part i å avslutte eit forhold. Det blir dessverre òg jamleg meldt om personar som er utsette for denne typen kriminalitet. Formålet med forslaget er å sikre at all urettkomen deling av krenkande bilde er straffbart, og at dette kjem tydeleg til uttrykk i loven. Eg er veldig glad for at forslaget er her, at me er samla om det, og at me får gjort eit slikt vedtak. Det har vore ei veldig viktig sak for Arbeidarpartiet, og også for andre parti, og eg trur det er på tide at me får eit lovverk som er i takt med tida, som tek inn over seg dei nye kriminalitetsformene, og som også sørgjer for ei styrkt rettssikkerheit for dei som er utsette for denne typen kriminalitet.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Det er ein god dag. Her er det sak etter sak som me er einige om, og regjeringa leverer på oppmodingsvedtak som er fatta i Stortinget. Det er ei kjensgjerning at oppmodingsvedtak har lege lenge, særleg når det gjeld justis. Me merkar oss at det er skjedd ei endring, kanskje særleg etter at Monica Mæland blei justisminister, men eg vil likevel stille statsråden spørsmålet: Kva kan vere årsaka til at arbeidet med akkurat dette oppmodingsvedtaket har teke tre år?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Framstegspartiet skal ha respekt for at dei står her på denne talarstolen og seier det dei meiner. Det er ingen som er overraska over dei synspunkta representantane frå Framstegspartiet har i denne debatten. Det eg er overraska over, og det eg er skuffa over, er: Kvar er Kristeleg Folkeparti og Venstre? Og: Kvar er representantane frå Høgre, som ser ut til å like å vise fram i media at dei meiner det er riktig å kutte støtta til Human Rights Service? Eg meiner ein bør stå for det ein meiner og seier, og sjølv om eg verken deler analysane eller innhaldet i dei innlegga frå Framstegspartiet som har vore til no, står dei i alle fall her oppe og seier noko og tek standpunkt. Eg meiner at regjeringspartia bør vere med og ta denne debatten og ikkje stikke hovudet i sanden. Det er ikkje slik at det ikkje er mogleg å stemme for forslaget frå Arbeidarpartiet om å kutte støtta til Human Rights Service viss ein meiner det. Det kan ein gjere, og eg meiner òg heilt ærleg at det kunne vore ein ganske real ting å gjere overfor organisasjonen Human Rights Service, slik at dei får greie på allereie no at frå 2022 blir det slutt på det, nesten uavhengig av kven som kjem i regjering. Men det er akkurat som min kollega Åsmund Aukrust sa i innlegget sitt: Det er ingen tvil om at viss ein meiner at ein organisasjon av dette kaliberet ikkje skal motta statsstøtte, treng me ei ny regjering. For debatten handlar ikkje om me likar kva Human Rights Service seier eller meiner. Spørsmålet er om dei skal få pengar frå fellesskapet basert på dei kriteria som er omtalte i budsjettet. Det meiner eg ikkje er riktig. I den førre debatten var både representanten Ola Elvestuen og fleire frå Kristeleg Folkeparti og Venstre her. No er dei ikkje i salen. Det synest eg er trist, for eg veit at det eigentleg er eit fleirtal i denne salen for å gjere det me føreslår i dag, men me får heller ikkje no gjennomslag for det.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Det er jo ikkje slik at me berre står her og synsar. Me har jo skrive ei innstilling til denne saka, som passar bra som svar på utfordringa eg fekk. Ein kan vurdere sjølv om HRS kvalifiserer til dei kriteria som står. I innstillinga kan me lese at HRS sidan 2015 ikkje har publisert nokon rapportar, notat eller andre konkrete produkt. Stiftelsen fokuserer arbeidet på nettstaden rights.no og deling av desse tekstane på Facebook. Me viser òg til ein rapport om høgreekstremisme frå Politihøgskolen og C-REX – senter for ekstremismeforsking frå 2018. Der nemner forskarane at HRS er blant nettstadene som hyppigast blir brukte som oppspark til kommentartrådar med hatefullt innhald og konspirasjonssnakk i Facebook-grupper i ytterleggåande høgrelandskap. Som eg seier, er det – slik desse medlemene, som er Arbeidarpartiet og SV, ser det – problematisk at ein blogg som gjev ut både einsidige og tidvis diskriminerande nyheitsartiklar, blir gjeven legitimitet av den norske regjeringa og stortingsfleirtalet gjennom statleg støtte over statsbudsjettet. Om det er slik at Kristeleg Folkeparti meiner at det er greitt å gjere det, er jo det Kristeleg Folkepartis syn. Det er berre det at det etter kvart er ganske mange representantar frå Kristeleg Folkeparti, særleg frå Venstre, men òg frå Høgre, ved Lene Westgaard-Halle, som har vore ei klar røyst om at denne støtta må vekk. Framstegspartiet og Arbeidarpartiet er jo heilt ueinige i denne saka. Det er inga overrasking, men at Framstegspartiet skal begynne å snakke om respekt for ytringsfridom, har eg nesten vanskeleg for å ta seriøst. Partiet har hatt representantar som har brent aviser, oppfordra til boikott av aviser og vilja fjerne pengestøtte til eit flymagasin fordi det stod noko der som dei ikkje likte. Eg trur kanskje ikkje me skal ta debatten ned på det nivået. Her er forslaget at me meiner at statsstøtta Human Rights Service får, ikkje er i tråd med dei kriteria som står, og me meiner òg det er forskingsmessig godt belegg, som me viser til i innstillinga, for at myndigheitene ikkje bør gje statsstøtte, og slik sett kronene til fellesskapet, til den organisasjonen.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Det er berre å konstatere at kollegaen min i Framstegspartiet Per-Willy Amundsen ikkje tek omsyn til forsking. Han meiner det er synsing – det får han stå for. Eg har berre lyst til å avslutte med at eg og Arbeidarpartiet vil ta avstand frå alle former for netthets, hets, sjikane og trugslar, uansett kven det rammar, uansett parti, uansett kvar ein kjem frå. Difor er det utruleg synd at Framstegspartiet vil gjere denne debatten til Arbeidarpartiets og venstresidas konspirasjonsteoretiske haldning. Forslaget me fremjar i dag, blir eit siste forsøk før stortingsvalet. Eg er heilt einig med Åsmund Aukrust, og eg vil òg sitere Tybring-Gjedde. Viss ein framleis vil ha støtte til Human Rights Service, er det nok trygt å stemme på dei blå – vil ein ha forandring, må ein stemme på dei raud-grøne partia.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Eg stiller meg bak innlegget til Frølich som grunngjeving for kvifor heller ikkje me støttar forslaget. Eg meiner også kollega Jan Bøhler hadde ein del gode betraktningar på slutten om kvifor det kan vere fornuftig å vente. Det blei sagt frå Per-Willy Amundsen at no er det viktig at det blir teke grep. No skal eg gjere noko som kanskje er litt rart, for det er eigentleg å skryte litt av regjeringa, men i juni 2020 gjekk me samrøystes inn for å skjerpe strafferammene for avfyring av våpen eller bruk av sprengstoff eller andre reiskapar som kunne vere eigna til å valde fare for polititenestepersonar, slik det også står i innstillinga. Det blei også vedteke eit straffebod om grov vald eller truslar mot offentlege tenestepersonar der strafferamma er fengsel inntil seks år. Eg meiner det var veldig viktig at dei grepa blei tekne. Truslar og vald mot politiet er svært alvorleg, og me har også sett i Politiforum at me har hatt saker som viser grove, alvorlege valdsepisodar mot norsk politi. Eg ville berre gjere greie for kvifor heller ikkje me røystar for forslaget frå Framstegspartiet, og synest det er også gjort greie for elles i innstillinga.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Det er rett.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Jeg er glad for at både statsråden og representanten Frølich fokuserte på den veldig farlige trenden med spredning av voldsvideoer på ulike sosiale medier. Jeg må si at hvis man kan få rammet noe av den aktiviteten, vil det bety veldig mye for forskjellige hendelser i disse miljøene, for dette er ofte starten på hevnspiraler. Hvis noen blir ydmyket, blir de ikke bare ydmyket, men det kan utvikle seg ulike voldsspiraler ut fra én hendelse. Jeg ser eksempler på det i saker som går for retten, der det startet på denne måten. Det jeg ville spørre statsråden om, er: Det som er komplisert her, er at dette f.eks. ligger på Snapchat og forsvinner fort, eller at det er på andre typer krypterte steder, der man utveksler disse videoene innenfor bestemte miljøer, med de mest ekstreme ting man gjør – og så blir det borte. Det krever at politiet har kunnskap om å trenge inn i disse krypterte kommunikasjonskanalene. Vil statsråden si noe mer om hvordan det jobbes med?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Takk for svaret. Jeg var ikke ute etter en bred debatt om nærpolitireformen, men man bruker enhver anledning. Når jeg har hatt kontakt med politidistriktene om dette, har problemet vært at de ikke har kompetanse eller utstyr til å trenge inn i disse løsningene, og ikke har nok folk som har erfaring og kunnskap om det. Problemet som jeg har sett, i hvert fall, når jeg har spurt om enkelte av disse sakene, er at man er avhengig av at Kripos går inn, som jo virkelig har den høye kompetansen, utstyret og ressursene knyttet til dette. Samtidig er det så mange tilfeller av dette og såpass lave strafferammer at det skal mye til for å engasjere Kripos i de spørsmålene. Dette er ikke noe direkte spørsmål, men vi har en jobb å gjøre – det tror jeg statsråden må innrømme, uavhengig av type reform – for å ruste opp denne kapasiteten i politiet til å gå inn i disse sakene.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Dette er en sak hvor jeg tror mange i justiskomiteen kjenner innholdet. Jeg tror de fleste av oss har besøkt Oslo fengsel opp gjennom årene og sett det enorme behovet for rehabilitering eller nytt fengsel. Vi har i hvert fall sett at de lokalene ikke lenger er egnet. Nå har den kjente avdeling A vært stengt en god stund, og det er avdeling B som brukes, men også der er det dårlige soningsforhold og vanskelig å gjøre en god jobb med de innsatte. Det er bl.a. lett å kaste narkotika inn i lufteområdene fremdeles – eller muligheter for det – og det oppstår voldsepisoder og annet inne i fengselet som skyldes at det ikke er lokaler som er godt nok egnet for bl.a. betjentene å jobbe i. Så det er et stort behov for å se på hvor man kan bygge et nytt fengsel, eller eventuelt en rehabilitering av det på Grønland. Det som har skjedd i saken, kjenner komiteen godt til. Regjeringen og departementet har vært innom mange tomtealternativer og har endt med å se nærmere på åtte. Til slutt konkluderte man med å anbefale Bredtvet i Groruddalen. Det førte jo til en stor mobilisering for å beholde grøntområdene der og unngå nedbygging av det, det var stort engasjement, og det er bakgrunnen for representantforslaget. Men nå har saken tatt en ny vending ved at det i går ble meddelt via media at det ikke er aktuelt å bygge på Bredtvet likevel, og heller ikke aktuelt å rehabilitere på Grønland, og at man vil se etter tomter utenfor Oslo. Jeg går da ut av saksordførerrollen og vil si at vi – altså mindretallet i justiskomiteen – legger vekt på nærhet til Oslo, og jeg regner med at andre i justiskomiteen også mener det hensynet er viktig. Det er snakk om at dette fengslet i stor grad brukes til varetekt, og man skal også transporteres inn til rettssaker i tingretten eller framstilles for tingretten, og da er nærheten til Oslo viktig. Så det forslaget vi i Senterpartiet og SV har fremmet, om å be regjeringen vurdere alternative lokaliteter for et nytt fengsel i dalbunnen av Groruddalen, mener vi er svært aktuelt. Det er store områder der, og det har stadig vært spørsmål om å bruke tomter der, f.eks. den gangen det var aktuelt å ha et beredskapssenter, hvor det ligger en stor tomt nær det som skal bli den felles politistasjonen. Så vi håper man kan gå nærmere inn på forslag nr. 2, og at også flere partier vil være med og diskutere det i dag.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Det vil jeg – og de andre forslagene vi har fremmet.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Som de forrige som hadde replikk, har vært inne på – statsråden også – er nærhet til Oslo, til politiet, til tingretten osv. veldig avgjørende. Veldig mye tid, bl.a., vil gå tapt hvis man skal kjøre f.eks. 40 minutter, som det ble antydet i Aftenposten i går. Det jeg ikke forstår helt, er når statsråden viser til at det ikke finnes tomter som er aktuelle i Oslo. Jeg holdt på å si at jeg skulle gjerne tatt med statsråden på en tur i Groruddalen. Der er det aktører, ikke kommunen – jeg forstår at kommunen ikke har foreslått tomter – som i mange år har prøvd å foreslå tomter, enten det har vært til beredskapssenter, politihøyskole eller OL-anlegg. Det er private eiere, og til dels Bane NOR, som har tomter i det området, særlig de tomtene som ligger nær der hvor det skal bli en felles politistasjon. Der hvor Manglerud og Stovner politistasjon nå skal få en ny beliggenhet, nær Nedre Kalbakkvei, er det tilgjengelige tomter. Jeg forstår ikke at man kan utelukke at det området er aktuelt.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Jeg vil bare si at jeg håper statsråden og departementet ikke vil la muligheten gå fra seg til å sjekke om igjen det arbeidet som er gjort når det gjelder tomter i Oslo. Man har nå bestemt å ha en ny fellesstasjon; Manglerud og Stovner politistasjon skal lokaliseres i Nedre Kalbakkvei. Rett i nærheten av det avklarte man under den forrige regjeringen at det var egnet å legge et beredskapssenter, men så ble det flyttet sør for Oslo, som vi vet, på grunn av plassmangel. Men det var jo fordi man skulle ha øvingsområder og helikopterbase osv. Den tomten som man da gikk gjennom og fant egnet til det, ligger tilgjengelig ennå. Da burde den jo f.eks. være egnet til fengsel. Det kan også gjelde den tomten, som også er i nærheten der, som man gikk inn for til OL-anlegg, og som var en del av Oslos plan for hvor OL-anlegget i Oslo skulle ligge. Jeg er litt engstelig for at det at man har fokusert på å bygge ut på Bredtvet, som det mest egnede stedet i dette området, kanskje har låst tankegangen litt når det gjelder å se på egnede lokaliseringer nær ved. Vi er også opptatt av arbeidsplassene i Oslo og vil som andre kommuner selvsagt ønske å beholde disse arbeidsplassene, og vi har det tunge faglige argumentet om nærhet til tingrett og politi. Man kunne få en veldig fin samling av de tjenestene hvis man legger dem nær den nye politistasjonen som kommer. Det jeg også gjerne vil kommentere, er bare noe om forslagene som ligger her i dag. Vi har to forslag som vi har fremmet sammen med SV. Vi vil også stemme for forslag nr. 3, fra SV, som kan være greit – forslagene har noe av det samme innholdet, men dette utfyller. Når det gjelder forslag nr. 4, fra SV, om å ruste opp i eksisterende Oslo fengsel og Bredtvet kvinnefengsel i påvente av nytt fengsel, er vi veldig enig i at Bredtvet kvinnefengsel, som har vært oppe i debatten her, må rehabiliteres. Jeg er litt usikker på formuleringen om å ruste opp eksisterende Oslo fengsel i og med at det nå skal flyttes, og hvordan ressursbruken skal være når det gjelder innsatsen på den delen. Men vi vil stemme for forslaget. Hvis SV ikke justerer det, vil vi uansett stemme for forslaget, og det er vel for sent å justere det nå. Når det gjelder Miljøpartiet De Grønnes forslag, slår de, som representanten Eide var inne på, inn veldig åpne dører. Det er jo sagt fra alle, også fra regjeringen, at det nå skal flyttes fra Grønland, og det klart at man nå jobber med nye plasseringer. Jeg ser at representanten ikke er i salen nå heller, men holdt innlegget, og det er vanskelig å forstå hva disse tilfører i det hele tatt. Men vi vil stemme for forslag nr. 5, som tross alt har et moment om at tomten på Grønland skal komme innbyggerne i bydel Gamle Oslo til gode.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Jeg kjenner området og miljøet hvor denne hendelsen skjedde, og jeg har fulgt med på lignende problemstillinger, bl.a. var jeg til stede sammen med andre natteravner da man for to–tre år siden prøvde, litt på liksom, å tenne på den politistasjonen. Så det er ikke en enkeltstående hendelse. Tirsdag kveld før denne lørdagen var det bl.a. også et – man kan bruke forskjellige ord – angrep på politiet hvor 15–20 ungdommer i dette området var involvert, og så kom denne hendelsen denne lørdagen. Det har vært denne typen hendelser eller alvorlige ting som har skjedd, som det er grunn til å ta på største alvor, som bl.a. representanten Amundsen og alle som har hatt ordet, var inne på. Det jeg vil si at gjelder dette området spesielt, er at Satudarah – som er en internasjonal farlig, kriminell organisasjon som er kjent globalt, og har hovedutgangspunkt i Nederland, men som er både i Sørøst-Asia og i Danmark – nå har et «chapter» også i akkurat dette området, hvor lederen for det chapteret holder til. Det er klart at dette er en hardbarket profesjonell kriminell gjeng som nettopp har det som en del av sin strategi å bygge fiendskap og fronter mot politiet og skyve ungdommer foran seg. Dette er ungdommer vi kan forebygge overfor, men vi må være klar over at det ligger bevisste kriminelle krefter bak, også i dette området. Det er i aller høyeste grad grunn til å ta dette spesielt på alvor, særlig i lys av det bildet. Vi skal heldigvis behandle et forslag om forbud mot kriminelle gjenger senere i sesjonen, og der kommer vi tilbake til noen av disse problemstillingene. Jeg vil si at jeg har hatt god og nær kontakt med politiet, enhet øst, om arbeidet med denne saken, for den bekymrer meg. De har tatt det på største alvor og virkelig jobbet godt og satt inn mye ressurser på å etterforske saken grundig. Fire stykker ble varetektsfengslet, og så vidt jeg vet, ligger det i hvert fall an til tiltale mot to. Jeg er innstilt på at vi først bør se på hvilke lovhjemler og strafferammer som politiet kan bruke når de får etterforsket denne saken og skal stille disse for retten. Derfor mener jeg også at det ikke er grunnlag for å gå inn på dette forslaget i dag, fordi jeg gjerne vil ha erfaringen med hvordan en sånn type sak, som vi ikke har sett så mange lignende eksempler på i Norge, kan iretteføres, og hvordan politiet finner ut at de kan gå fram i retten.
Frida Melvær (Høyre), 2021-05-28:
Prop. 165 L for 2020–2021 inneheld eit forslag om endringar i reglane om bevisforbod i straffeprosesslova § 119 og tvistelova § 22-5. Forslaget går ut på å innføre eit bevisforbod for kommunikasjon med patentrådgjevarar som er oppførte på lista over autoriserte rådgjevarar etter artikkel 134 nr. 1 i den europeiske patentkonvensjonen. Føremålet med forslaget er å vareta behovet til norske verksemder for fortruleg og kompetent rådgjeving om patentspørsmål, og å gje norske patentrådgjevarar dei same rammevilkåra når det gjeld vern av fortruleg kommunikasjon med klienten som slike rådgjevarar alt har i nabolanda våre. Proposisjonen inneheld i tillegg eit forslag om endringar i tollova §§ 15-7 og 18-8, som har samanheng med endringar vedtekne ved lov 12. juni 2020 nr. 67, om endringar i varemerkelova og tollova mv.(gjennomføring av nytt varemerkedirektiv mv.) (gjennomføring av nytt varemerkedirektiv mv.) Eg vil takke komiteen for godt samarbeid i saka. Eg må seie at det nærmast er idylliske tilstandar i denne komiteen for tida, for det er nok ein gong ein samla komité som stiller seg bak forslaget. Komiteen har merka seg synspunkta til Økokrim og Politidirektoratet om at ei utviding som føreslått, vil kunne føre til at andre yrkesgrupper vil fremje ynske om liknande unntak frå straffelova. Komiteen meiner likevel at unntaket er godt grunngjeve, at det i Noreg er snakk om ein svært avgrensa personkrets med ei spesiell godkjenning gjennom det europeiske patentverket, EPA, og at det av den grunn ikkje vil vere naturleg å kunne nytte dette unntaket i argumentasjonen for å innføre ein liknande regel for andre yrkesgrupper seinare. Innføringa av eit bevisforbod for patentrådgjeving vil innebere ei forenkling samanlikna med praksisen i dag. Ei harmonisering av dei norske bevisreglane med reglane i våre naboland vil gje norsk næringsliv like gode rammevilkår i form av vern for fortruleg patentrådgjeving som konkurrentlanda har, og norske patentrådgjevarar vil verte gjeve moglegheit til å konkurrere med sine utanlandske kollegaer på like vilkår.
Frida Melvær (Høyre), 2021-05-28:
Det er liten tvil om at det er stort behov for eit nytt Oslo fengsel som kan erstatte dagens Oslo fengsel på Grønland. Fengselet er nedslite med uhensiktsmessige areal både inne og ute. Av dei 180 tomtene som er vurderte så langt i prosessen, har vi registrert at alternativet på Bredtvet i Groruddalen har stått fram som eit svært godt alternativ både samfunnsøkonomisk og ikkje minst på grunn av dei synergiane dette ville ha gjeve for kvinnefengselet som er etablert der i dag, og som òg har stort behov for oppgradering. Òg i Høgre har vi merka oss at det har vore stor lokal motstand mot å ta i bruk grøntarealet på Bredtvet til eit nytt fengselsbygg. Vi registrerer at Oslo kommune no har valt å seie nei til dette alternativet, og at dette er noko regjeringa har valt å lytte til og respektere. Bredtvet-alternativet er, slik vi har forstått det, difor ikkje lenger aktuelt. Eg oppfattar det slik at regjeringa no vil konsentrere seg om andre løysingar og alternativ. Statsråden kan sikkert gjere nærare greie for den vidare prosessen i innlegget sitt. Når det er sagt, vil eg meine at det er prinsipielt uheldig om Stortinget skulle danne ein praksis der dei aktivt går inn for å avbryte førebuande prosessar i departementa og underliggjande etatar. Eg meiner vi bør halde på ein praksis der vi tek stilling til denne typen saker når vi får dei lagde fram for oss i Stortinget. Når sakene då vert handsama her, i denne salen, er det opp til denne forsamlinga å vere einig eller ueinig i dei vurderingane og konklusjonane saka måtte innehalde. Eg har forståing for regjeringa si avgjerd og håper at denne avgjerda ikkje vil medføre at etablering av eit nytt Oslo fengsel tek altfor lang tid, men eg har tillit til at dette er ei sak som har høg prioritet i regjeringa.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Et fengsel er en naturlig del av og en naturlig konsekvens av en stor by. Arbeiderpartiet har selvsagt stor respekt for innbyggerne i Bredtvet-området som er skeptiske til å få et nytt fengsel i sitt nabolag og i sitt grøntområde. Arbeiderpartiet har både hørt og lyttet til protestene. Likevel synes jeg det er viktig at vi er klar over hva det er vi sier nei til når vi sier nei til å bygge nye Oslo fengsel på Bredtvet. Forslaget, slik det var skissert, tegner nemlig ikke bare opp et nytt mannsfengsel, men også et nytt kvinnefengsel. At mannsfengselet i Oslo er overmodent for oppussing og modernisering, er, som saksordføreren nevnte, godt kjent. Kanskje er det ikke like godt kjent at dette også gjelder for kvinnefengselet på Bredtvet. Med et nytt fengsel kunne man f.eks. sørget for at både menn og kvinner fikk dusj på cella, at de kunne fått arbeidstilbud som ville skape kunnskap for tiden etter soning, og en infrastruktur som la opp til meningsfylte rehabiliterende aktiviteter snarere enn isolasjon og passivitet. Det er ikke mange tomter som er egnet til dette formålet i Oslo, og slik jeg forstår det, har man lett grundig. Det er uheldig at det også denne gangen er utenforliggende omstendigheter som hindrer et likestilt soningstilbud for kvinner. Men protestene er hørt og lyttet til av Arbeiderpartiet, både lokalt og her på Stortinget, så nå ser det ut til at veien går videre for å finne en egnet tomt og plassering av Oslo fengsel. Et nytt kvinnefengsel ser dessverre ut til å være skjøvet ut i framtiden. Statsråd Mæland har begynt denne prosessen. I går var hun ute i Aftenposten og informerte litt om det. Men noe skurrer i planene til statsråden, for her ser det ut til at det planlegges for et fengsel utenfor Oslo. Dette kan være uheldig. Saksordføreren nevnte kjøreveien til tinghuset. Statsråden argumenterer med at det kan digitaliseres. Men dette vil jo også påvirke ansatte og kompetansen, og det vil få konsekvenser for de innsatte. Det får konsekvenser for frigangsplassene, og det får konsekvenser for pårørende, samarbeidet med politiet, frivilligheten og øvrige tjenester. Et fengsel er en naturlig del av og en naturlig konsekvens av en stor by. Det tror jeg vi må ha med oss når vi nå framover skal diskutere veien videre for Oslo fengsel.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Statsråden var ute i går med tanker og planer for plassering av et nytt Oslo fengsel – samt utvidelsen som statsråden nettopp redegjorde for på Ullersmo; den lar jeg ligge for nå. Vi er godt kjent med behovet for en kapasitetsøkning, og jeg har stor forståelse for at det er krevende å finne ny lokasjon for et nytt Oslo fengsel, men dette var kanskje litt vel kreativt. Hvordan har statsråden kommet fram til denne ideen om at fengselet må ligge utenfor Oslo? Jeg er fullt klar over at mange ønsker seg det, men var dette forankret blant ansatte og ledelse ved Oslo fengsel eller hos KDI? Var de kjent med planene før statsråden la dem fram i Aftenposten?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Men var de ansatte, de tillitsvalgte, ledelsen eller KDI kjent med planene før statsråden gikk ut med dem? Var dette forankret i etaten før statsråden gikk ut i Aftenposten med planene om å legge Oslo fengsel utenfor Oslo?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Det er helt riktig at veldig mange ønsker seg fengsler rundt om i landet, og det er en spesiell situasjon i Oslo. Men det er godt at statsråden nå skal ha møte med de tillitsvalgte og orientere. Vil statsråden etter møtet med de tillitsvalgte – og sikkert etter møter med direktoratet og etaten generelt, Oslo fengsel og ledelsen der – legge vekt på innspillene som kommer, og lytte til behovene, som meg bekjent tidligere har gått i retning av alt det jeg tok opp i mitt innlegg, om hvorfor det er viktig å ha et fengsel i Oslo? Vil statsråden legge vekt på hva partene og etaten mener om dette?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Ungene på Veitvet og Kalbakken bor mellom to store motorveier som skjærer gjennom deres områder. Gjennom vennene, skolene, barnehagene og fritidsaktivitetene blir de splittet opp av disse veiene. Og det gjelder ikke bare her, det gjelder hele Groruddalen, der tre store motorveier skjærer gjennom og beslaglegger enormt mye areal. Mellom veiene er det blokker og rekkehus. Grøntområder og friområder er det vesentlig mindre av. Bredtvetskogen, som vi snakker om her, er faktisk det eneste sammenhengende grøntområdet mellom Trondheimsveien og Østre Aker vei – to firefelts motorveier, for dem som ikke kjenner leveområdene til enormt mange mennesker. Mellom disse veiene bor det altså tusenvis av mennesker, og det er mange av dem som bor trangt, og som har lav inntekt, mange flere enn i mange andre deler av landet. Vi vet det er betydelige levekårsutfordringer. En tredel av ungene som vokser opp på Veitvet, lever i fattige familier. Det er altså her regjeringen har villet bygge nye Oslo fengsel, noe som Arbeiderpartiet tidvis også snakker varmt for. Det kommer til å ødelegge denne skogen, dette enormt viktige friområdet, som brukes av lokalbefolkningen, barnehagene og skolene som ligger der, hver eneste dag. Her lever grevling, ekorn og rådyr, og her er det store trær. Her kan ungene få boltre seg og bevege seg, og det er enormt viktig. Jeg er derfor veldig glad for at regjeringen varsler at de nå legger planene om å bygge ned Bredtvetskogen på is, og vil lete etter nye tomter i nærheten av Oslo. Det er viktig. Så vil jeg likevel understreke de innleggene vi har hørt i dag om at både Oslo fengsel og ikke minst kvinnefengselet, som ligger på Bredtvet i dag, og som er godt integrert i det lokalsamfunnet vi har der, trengs å rustes opp. Som en av dem som har vært inne i det kvinnefengselet, og som jeg også er nærmeste nabo til der jeg bor, på Veitvet, vet jeg at det i aller høyeste grad er behov for å ruste opp der. Jeg er skuffet over at ikke flere partiet støtter SVs forslag om nettopp det. Vi kan ikke holde de kvinnelige innsatte nærmest som gisler for ikke å få bedre soningsforhold, fordi man ikke vil akseptere utbyggingen av Oslo fengsel på dette området. Jeg har lyst til å avslutte med å takke alle dem som har stått på i denne saken lokalt. Forslaget fra regjeringen og planene om å bygge ned Bredtvetskogen har skapt et enormt og massivt lokalt engasjement. Folk har virkelig stilt opp for å bevare sin skog, sitt naturområde, sitt friområde, og alle som er her i salen, kan være sikre på at den motstanden ikke kommer til å gå noe sted som helst. Den kommer til å være der videre og følge saken. Med det tar jeg opp forslagene SV har alene.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Statsråden var i sitt innlegg inne på at det fortsatt vil være et grøntareal igjen på Bredtvet dersom man la fengslet dit. Det er klart, noen trær og litt skog vil være igjen der, men det vil ikke være det sammenhengende grøntarealet som man har i dag. Hver eneste dag går bl.a. jeg med min datter, og veldig mange andre, til barnehagen som ligger på Bredtvet. Vi går langs en liten grusvei, og det er en veldig fin og kjærkommen pause etter å ha gått 10 minutter langs en firefelts motorvei, der en har bilene kloss oppi seg, på vei til barnehagen. Når en går langs den veien, får en på vei til barnehagen se rådyr og høre fuglene synge, en får en ganske kjærkommen pustepause fra den ganske konstante motorveistøyen vi har gjennom Groruddalen. Den veien forsvinner. Naboene som bor på Kalbakken, får fengslet rett oppi seg. Kvinnefengslet i dag er godt integrert der. Det er vi vant til å ha, og det skal vi ha videre. Men at Bredtvet-fengslet ville ha ødelagt det skogområdet, er det ingen tvil om.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-28:
Da Botsen sto ferdig i 1851, lå det langt ut på landet. Med tiden har landets hovedstad vokst seg sakte omkring alle murene, og i dag ligger fengslet der som en gigantisk barriere. Tiden har definitivt løpt fra fengslet på Grønland. Nå må det flyttes. Situasjonen for dagens fengsel i Oslo er begredelig. Bebyggelsen er falleferdig, og de innsatte fortjener bedre soningsforhold. Vi står altså i en felles erkjennelse av at noe må gjøres, og valget står mellom å flikke på den utdaterte bygningsmassen, eller å flytte fengselsdriften lenger vekk fra Grønland. For oss i MDG er valget enkelt – vi ønsker å få fengslet bort fra den sosialt utsatte bydelen. Vi finner ingen logikk i at vi skal tviholde på et digert fengsel midt i hjertet av hovedstaden. Tomten har et enormt potensial for byutvikling, og ikke minst som friområde for folk i bydelen. Bydel Gamle Oslo sliter med levekårsutfordringer og er dessuten et av landets tettest befolkede områder. Nye grøntområder er påkrevd. Ved Botsfengselet ligger Klosterenga. I 30 år har befolkningen blitt lovet en ny skulpturpark. Byrådet har tatt løftet og bevilget pengene, og nå er første spadetak satt. Om to år er det største kunstprosjektet i Oslo siden Vigelandsparken klart. Dette blir et enormt løft for både Oslo og bydelen. Hvis regjeringen går inn for å tvinge igjennom fortsatt fengselsdrift, vil nye bygg og gigantiske sikkerhetsgjerder ødelegge parken, bo- og bymiljøet. Det kan vi ikke akseptere. Med en så utdatert bygningsmasse og et så enormt oppussingsbehov framstår alternativet med nytt fengsel som fornuftig. Å renovere fengslet vil være krevende og dyrt. Derfor må vi tenke helhetlig og se hvilke muligheter flyttingen gir. Hvis regjeringen går for renovering, vil det låse tomten i nye hundre år. Det vil være et historisk feilgrep når vi nå har sjansen til å sikre at området åpnes, og at folk i Oslo atter kan ferdes på kryss og tvers i denne bydelen. Vi befinner oss ved et veiskille. Å flytte fengslet vil gi så mange positive ringvirkninger for folk og byutvikling at valget burde være enkelt. Dette må vi i dag sikre med et tydelig og klart vedtak, slik at befolkning, ansatte og innsatte kan få ro og trygghet for at fengslet skal flyttes. Det er på tide å gi de innsatte bedre forhold og innbyggerne i Gamle Oslo en bedre byutvikling og et langt hyggeligere nabolag. Flytt fengslet fra Grønland! Med det tar jeg opp MDGs forslag.
Ola Elvestuen (Venstre), 2021-05-28:
Selv om jeg har forståelse for at man rent faglig hadde ønsket å ha et fengsel på Bredtvet, mener jeg regjeringen i denne saken har gjort en veldig klok beslutning med å være tydelig på at Oslo fengsel på Grønland skal legges ned, og at vi der åpner opp for en byutvikling, men også at man legger på is Bredtvet som et alternativ. Bredtvet er ikke bare viktig som grøntområde, det er et viktig naturområde i Groruddalen, og det har ligget til grunn for alle planene som har vært for Groruddalen siden det ble en helhetlig plan for Groruddalen på slutten av 1990-tallet, at det skal være et sentralt område, det skal være et friområde og binde dalen sammen i årene framover. Så jeg tror dette er en klok beslutning, også det med å sette i gang umiddelbart med å få nye plasser på Ullersmo og se bredere på områder hvor vi kan få på plass et nytt fengsel. Jeg er helt sikker på at dette vil det være mulig å få på plass innenfor rimelig avstand til Oslo, med gode løsninger for det. Samtidig kan Bredtvet være et område som utvikles for Groruddalen, man skal ta vare på naturområdene som er der, og videreutvikle dem. Dette er et viktig eksempel på hvordan man ivaretar natur i by. Så fra Venstres side ser vi dette som en god løsning, og det er et godt valg av regjeringen. Det er viktige prosesser som nå settes i gang, som vil være med på å forme Oslo i mange tiår framover.
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-28:
Mye klokt er sagt i denne saken, ikke minst fra min kollega Kari Elisabeth Kaski. Det er viktig for meg her på slutten å framheve at SV ikke er en bremsekloss for et nytt fengsel i Oslo. Vi ønsker definitivt et nytt fengsel i Oslo, av mange av de hensyn som har vært tatt opp tidligere. Det er at eksisterende fengsel er nedslitt. Det er dårlig kapasitet, og Sivilombudsmannen har påpekt betydelige utfordringer med dem på grunn av bygningsmessige forhold, bl.a. med utetid og problemer med isolasjon. Så vi trenger definitivt et fengsel i Oslo, men plasseringen av fengselet må selvfølgelig ikke komme i konflikt med lokale interesser. Det har Kaski på en utmerket måte framholdt, så jeg støtter det hundre prosent. Det jeg derimot ikke støtter, er at fengselet skal flyttes ut av Oslo. Det er viktig at når justiskomiteen skal diskutere det senere, forhåpentligvis i forbindelse med nye planer, må vi opprettholde det grunnleggende prinsippet om viktigheten av nærhet. Innsatte skal ha en rett til å være i nærheten av både venner, familie og tidligere arbeidskollegaer. Vi mener definitivt at rehabilitering av innsatte i fengsel vil bli mye, mye bedre hvis man kan ha en naturlig og litt enkel kontakt med sitt eksisterende sosiale miljø. Selv om det å flytte Oslo varetekt f.eks. til Ullersmo og fengselsplasser som naturlig vil være nær T-bane eller buss i Oslo, til langt ut av byen, tidsmessig kanskje ikke vil være mer enn noen minutter annerledes, vil terskelen for å kunne dra til Kløfta eller til Grønland eller til kvinnefengselet på Bredtvet være helt annerledes. I likhet med representanten Jan Bøhler er jeg opptatt av at regjeringen ikke skal gi opp planene om å lete etter en mulig tomt i Oslo, og vi bør sette pris på å få noen slike forslag tilbake til Stortinget. Et par andre kommentarer: Jeg ser at MDG har lagt fram noen løse forslag. Jeg setter pris på at de har kommet opp, men de tilfører egentlig ikke saken noe nytt. De er bare omskriving av de forslagene SV har skrevet. Vi kommer likevel til å støtte dem. Så er det viktig å få fram at når det gjelder Bredtvetskogen, er det ikke slik at befolkningen i Groruddalen, som vi har hatt mye kontakt med, ikke vil ha et fengsel der. Det er ikke fordi man er engstelig for kriminelle at man ikke vil ha bygging der. Det handler om at dette skogsområdet skal bevares. Vi ønsker heller ikke et industribygg eller en videregående skole eller noe annet. Vi ønsker dette som en skog. Vi ønsker ikke at det skal bygges ned. Så det er viktig å få fram det perspektivet at når vi nå sier nei til fengsel i Bredtvetskogen, er det ikke fordi vi er engstelige for at kriminelle skal reke rundt i området, og dermed ønsker å stigmatisere dem. Det er ikke vårt utgangspunkt.