Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-02-07:
Vold i nære relasjoner er alvorlig kriminalitet og et stort samfunnsproblem som ikke kan bekjempes med justispolitiske virkemidler alene. Flere departementer, etater og fagmiljøer må arbeide sammen for å sikre en helhetlig og koordinert innsats når det gjelder både forebygging, bistand, beskyttelse, avdekking og straffeforfølging. Vold i nære relasjoner omfatter vold i parforhold, men også vold mot eldre, vold mot barn, vold mellom søsken og i andre familierelasjoner. Vold i nære relasjoner skaper utrygghet, frykt, traumer og angst. Relasjoner som skulle innebære trygghet og tillit, preges av utnyttelse, krenkelser og tillitsbrudd. Volden som finner sted i den private sfæren, holdes skjult gjennom skam, frykt, isolasjon, manipulering og fornektelse. Ofrene vil ofte forsøke å skjule sin situasjon, barn er lojale mot sine foreldre, og overgriperen benekter kanskje helt at volden finner sted. Vi andre ser ikke volden – eller vi vil ikke se den. Dette må vi snu! Bekjempelse av vold i nære relasjoner er et av regjeringens hovedsatsingsområder. Jeg vil videreføre denne innsatsen med uforminsket styrke. For kort tid siden lanserte jeg, sammen med flere av mine kollegaer, regjeringens nye handlingsplan mot vold i nære relasjoner. Planen gjelder for 2012 og inneholder 23 tiltak for å forebygge og bekjempe vold i nære relasjoner. Planen avløser regjeringens handlingsplan ved navn Vendepunkt og skal fylle behovet for kontinuitet og styrking av arbeidet mot vold i nære relasjoner på kort sikt. Det er etablert god struktur for arbeidet mot vold i nære relasjoner. Opprettelsen av Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress, NKVTS, fem regionale ressurssentre om vold, traumatisk stress og selvmordsforebygging, volds- og overgrepsmottak i alle fylker og hittil syv barnehus er viktige deler av denne strukturen. Familievoldskoordinatorstillinger og team i politidistriktene, utviklingen av et landsdekkende hjelpe- og behandlingstilbud til voldsutøvere og lovfestingen av krisesentertilbudet er andre viktige strukturelle grep. Vi må sikre et godt faglig innhold i tilbudet og god samhandling mellom aktørene. Målrettet innsats mot vold i nære relasjoner krever, som interpellanten understreker med rette, god kunnskap om voldens omfang, karakter og konsekvenser. Kunnskapen skal økes gjennom fortsatt satsing på forskning og utviklingsarbeid. Av viktige pågående prosjekter nevner jeg at Justisdepartementet har gitt NKVTS i oppdrag å gjennomføre en landsomfattende omfangsundersøkelse om vold i nære relasjoner. Datainnsamlingen vil foregå i 2012, og de første resultatene av undersøkelsen forventes i 2013/2014. I år vil NKVTS få i oppdrag å innhente kunnskap om barn som utsettes for vold og overgrep fra mor, vold og overgrep mellom unge kjærester og mellom søsken. Forskningen vil bidra til å synliggjøre denne volden og sette oss bedre i stand til å målrette og skreddersy nødvendige tiltak. Andre nye forskningsoppdrag som skal bidra til styrket kunnskap, er en studie av familievold i samiske samfunn, en kartlegging av lesbiskes, homofiles, bifiles og transpersoners utsatthet for vold i nære relasjoner og forskning på området rusmisbruk og vold. Vi vet at i nær halvparten av alle tilfeller der kvinner blir drept, er gjerningspersonen nåværende eller tidligere partner. Justisdepartementet har bestilt en kartlegging av slike drapssaker for å identifisere risikofaktorer som eventuelt kunne vært dempet gjennom gode hjelpetiltak. Målsettingen er å utvikle bedre beskyttelsestiltak og forebyggingsstrategier. Kartleggingen vil iverksettes så snart nødvendige forskningstillatelser foreligger. Vold i nære relasjoner koster samfunnet store beløp. I tillegg til de ikke-økonomiske skadene den enkelte utsettes for, medfører vold i nære relasjoner store utgifter for samfunnet. Kostnadene i Finland ble i 2002 anslått til rundt 750 mill. norske kroner årlig. Jeg har nylig bestilt en utredning som skal kartlegge og beregne de samfunnsøkonomiske kostnadene av vold i nære relasjoner i Norge. Rapport forventes innen utgangen av året. Det er igangsatt en omfattende evaluering av politiets arbeid på dette feltet. Evalueringen gjennomføres ved Politihøgskolen og forventes å kunne gi viktige innspill til hvordan vi kan styrke politiets innsats ytterligere. Ordningen med familievoldskoordinatorer og hvordan den voldsutsatte blir møtt av politiet, inngår som en sentral del av evalueringen. I tillegg skal det ses nærmere på hvordan politiet samarbeider med andre instanser. Også ordningen med barnehus er under evaluering. Begge rapportene vil foreligge i løpet av dette året. For å sikre at aktuelle myndigheter og tjenester har en helhetlig forståelse av problemstillingene, kreves det at kunnskapen gjøres tilgjengelig, og at den bidrar til å heve kompetansen hos relevante faginstanser og yrkesgrupper. I handlingsplanen for 2012 er det derfor særlig lagt vekt på styrking av kompetansen om vold og overgrep i barnevernet og øvrige hjelpetjenester samt i domstolene. Regjeringen arbeider, som allerede nevnt, med en melding til Stortinget om utdanning for velferdsstatens yrker. Meldingen omtaler felles kompetanseområder for alle helse- og sosialfaglige utdanninger. Det er av avgjørende betydning at velferdsstatens tjenester er i stand til å gi god bistand til personer som utsettes for vold og overgrep. Det forebyggende arbeidet er avgjørende for å bryte voldsspiralen. God forebygging kan bidra til å hindre at vold utøves, og stanse pågående vold. Slike tiltak kan også bidra til at volden i større grad avdekkes, ved at flere melder fra om egen eller andres utsatthet. Jeg er glad for at Kunnskapsdepartementet – som et tiltak i handlingsplanen – vil sende på høring forslag om tydeligere mål i relevante læreplaner for elevenes kompetanse om vold, krenkelser, grensesetting og seksualitet. Skolen spiller en viktig rolle i barns oppvekst og har store muligheter til både å forebygge, å avdekke og å bidra til at det iverksettes nødvendige tiltak. Vold i nære relasjoner rammer i særlig grad kvinner og barn. Den mest alvorlige volden utøves i hovedsak av menn. Et viktig forebyggende tiltak er derfor i enda større grad å mobilisere menn i kampen mot vold mot kvinner. De fleste menn utøver ikke vold, men alle menn kan bidra ved å markere sin avstand til holdninger som underbygger vold mot egen familie. En viktig del av det forebyggende arbeidet er rettet mot personer som allerede har utviklet et voldsproblem. Gjennom tett oppfølging, behandling og hjelp kan vi bidra til at den som utøver vold, tar aktivt ansvar og avstår fra fortsatt voldsbruk. Regjeringen har under utvikling et landsdekkende hjelpe- og behandlingstilbud til voldsutøvere, bl.a. gjennom etablering av nye tilbud i regi av Alternativ til Vold. God samhandling på tvers av tjenester og etatsgrenser er en forutsetning både for å kunne forebygge og for å kunne gi den voldsutsatte god og riktig oppfølging. Her vil jeg særlig framheve politirådene, som regjeringen har vektlagt som et viktig kriminalitetsforebyggende forum. Regjeringen vil oppfordre og stimulere flere kommuner til å utvikle egne handlingsplaner om vold i nære relasjoner. Derfor skal vi omarbeide veilederen for utvikling av lokale handlingsplaner og relansere den som en webbasert løsning. Vi vil i år også arrangere en nasjonal konferanse med presentasjon av gode modeller for samarbeid, samordning og implementering av tiltak og planer. Vi vil sågar tildele en pris for gode lokale samarbeidsprosjekter for å forebygge og bekjempe vold i nære relasjoner. Avslutningsvis vil jeg informere om at jeg i løpet av året vil komme tilbake til Stortinget med en melding om vold i nære relasjoner. Meldingen skal inneholde status for arbeidet mot vold i nære relasjoner, identifisere gjenstående utfordringer og angi retningen for det videre arbeidet. I tilknytning til meldingen vil regjeringen også utarbeide en ny handlingsplan, som skal gjelde for perioden 2013–2016.