trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2011-12-15:
Det er interessant å høre representanter fra regjeringspartiene snakke om alt som er gjort i barnevernet. Det er en vane de har lagt seg til de siste årene. De er veldig flinke til å snakke om barnevernet. Det er mange pene ord og vendinger, men det er dessverre ingen handling. Det er jo dét ungene der ute som lider under de svakhetene som i dag er i barnevernet, opplever. De har ikke så lang tid som regjeringen har. Det er tross alt seks år med fire forskjellige statsråder som skal begynne helt forfra, vi har vært vitne til. Det er ingen konkrete endringer, og jeg er enig med statsråd Lysbakken i at vi skal ha kunnskap. Ja, det er derfor Høyre også bevilger og ønsker mer penger til forskning på feltet – for å vite litt om hvilke tiltak som virker, og hvilke som ikke virker. Men regjeringspartiene kan ikke snakke seg fra at ingenting har skjedd. Det er altså seks år – der de hver eneste dag har hatt ansvar for barnevernet. De har styrt hver eneste dag – og har hatt alle muligheter – og da er det altså utredninger, utvalg og paneler, og det er vel og bra, men det må da være mulig å ta tak i en del av de utfordringene som vi ser, samtidig. Jeg savner mer utålmodighet på barnas vegne fra den rød-grønne regjeringen. Det er jo ganske oppsiktsvekkende at det er pressen som avdekker hvor alvorlig det står til, og som bringer fram tall og statistikk som sjokkerer opposisjonen, som sjokkerer politikere her på Stortinget. Det er dessverre lite som gjøres av konkrete tiltak – og det lider ungene under. Det har vært en økning av antall barn under tiltak i barnevernet fra om lag 20 000 i 1996 til 46 500 i 2009. Det tyder på at vi fortsatt kommer til å se en stor økning i antall barnevernssaker, og i dag er vi langt fra å kunne gi disse ungene den hjelpen de har krav på. Når det har vært gjort så lite i disse seks årene, synes jeg det er fantastisk at man bare kan lene seg tilbake og si at det kommer en ny stortingsmelding – om et år eller to, vi får nå se. Det er det de rød-grønne greier å prestere i løpet av åtte år – å levere én stortingsmelding. Da har man god tid på barnas vegne, det er ikke noe annet å si om det.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2011-12-15:
Den skal være veldig kort. Det at statsråden går opp her og er moralsk indignert over at det påpekes at det er gjort altfor lite for barnevernsbarna i løpet av seks år, får så være, men det er faktisk sånn at det er SV og resten av de rød-grønne som sitter med ansvaret – det har man hatt i seks år. At det påpekes at det er et barnevern i krise som roper etter politisk mot, politisk handling, får SV ta til etterretning, og det må det være lov til å påpeke i en sånn debatt uten å bli møtt med hvordan nivået på debatten er. Det må være mulig å diskutere hva som ikke fungerer. Vi hører nok av disse festtalene og lovprisningene av hva regjeringen gjør for barnevernet, ellers i samfunnsdebatten. Da må man tåle, når man har ansvaret for et barnevern i krise, å høre også i denne sal hva som ikke fungerer.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2011-12-15:
Kor- og vokalmusikken har en stor og viktig rolle i norsk kulturliv. Komiteen er enig i at det er viktig å styrke og videreutvikle ordninger som gir økt breddeaktivitet i kor- og vokalensembler. Sang er en aktivitet vi alle kan delta i. I komiteen har vi gjort vårt dette året for å bidra til vokalmusikken gjennom bl.a. innspilling i studio for noen måneder siden. Fra komiteens ståsted må vi si at det var en ganske vellykket opptreden, som vi er fornøyd med, og som er et godt bidrag til bredden i norsk vokalmusikk. Det finnes over 3 000 registrerte kor, som sammen har over 100 000 sangere. En samlet komité er enig med forslagsstillerne i at korfeltet er viktig, og at den utøvende kormusikken bør styrkes og ha en naturlig plass i Norges internasjonale kultursatsing. Korsang er velegnet for å fremme norsk kultur internasjonalt og samtidig hente hjem impulser fra andre kulturer og det internasjonale samfunnet. Høyre er derfor enig med forslagsstillerne fra Kristelig Folkeparti i at norsk musikkeksport til utlandet må styrkes gjennom bedre profilering. Dette må gjøres i samarbeid med næringslivet, offentlig forvaltning og bransjens egne organisasjoner. Norsk kulturråds ordninger med aktivitetsmidler til kor må styrkes og videreutvikles. Ordningen gir mye kultur for pengene. Det er nødvendig å videreutvikle denne ordningen for å sikre fortsatt god bredde av norske kor. En annen forutsetning for å styrke kor- og vokalmusikken er et løft for kordirigentene. Vi mener at en støtteordning for kordirigentene kan være et bidrag til å øke kompetansen og styrke videreutviklingen av korfeltet. Høyre vil at en eventuelt ny støtteordning for kordirigenter skal ses i sammenheng med dirigentutdannelsen ellers. Norsk kulturråd bør få i oppgave å utrede hvordan en slik ordning best kan organiseres. Studieforbundene har en viktig funksjon for å sikre kompetanse og utvikling innen korfeltet. De om lag 20 studieforbundene tilbyr voksenopplæring innenfor ulike fagområder, og deres arbeid kan være et viktig bidrag til kompetanseutvikling for de respektive områdene. Forslaget om å opprette et nytt profesjonelt kor i Norge er ikke nytt, men det skaper fortsatt debatt. Forslaget tar opp viktige momenter når det pekes på hvilke gevinster et profesjonelt kor i Norge kan bidra til. Det har vært ulike forsøk på å profesjonalisere kor tidligere, og vi vet at Norsk kulturråd har foreslått opprettelse av et profesjonelt kor i Oslo. Høyre mener at et profesjonelt kor bør springe ut av allerede eksisterende miljøer. NRK, Filharmonien eller Operaen kan være mulige samarbeidspartnere for et profesjonelt kor i Norge. Høyre støtter den regionaliseringen av korfeltet som ble påbegynt i 2011, og vil per i dag ikke gå inn for opprettelsen av et helt nytt profesjonelt kor, selv om vi støtter de ønsker og intensjoner som ligger bak dette forslaget, som vi mener er veldig godt. Jeg vil på vegne av Høyre og Kristelig Folkeparti ta opp de forslagene vi står sammen om.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Representanten Horne begynte innlegget sitt med å si at Fremskrittspartiets familiepolitikk er tuftet på valgfrihet, fleksibilitet og likeverd. Fremskrittspartiets alternative budsjett heter jo «Dine valg avgjør». Men det finnes én gruppe som Fremskrittspartiet ikke unner valgfrihet. Det er den gruppen som er forelsket i en av samme kjønn. Jeg spurte om dette i fjor, og jeg kommer til å fortsette å spørre om hvorfor Fremskrittspartiet, som til vanlig fremmer at individer selv skal ta egne valg, ikke vil at disse menneskene skal ha valgfrihet til å gifte seg med hvem de vil.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
I min hjemkommune har jo Høyre mulighet til å utøve politikk, siden de styrer, men der er det altså ikke løpende barnehageopptak. Hvis representanten Hofstad Helleland kommer til å ha et politisk ettermæle, tror jeg det vil bli som pappapermens fremste motstander. For ett år siden fikk Hofstad Helleland med seg partiet sitt på at Høyre nå ville fjerne fedrekvoten, mot bl.a. Erna Solbergs stemme. På mandag gikk representanten Hofstad Helleland til angrep på regjeringens fjerning av kontantstøtten og mente at likestillingen tok overhånd. Jeg vil bare spørre representanten Hofstad Helleland: Høyres Kvinneforum støtter grepet som regjeringen gjorde på mandag, og representanten Solberg støtter regjeringens fedrekvotepolitikk. Ville Hofstad Helleland karakterisert …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg vil takke for et spørsmål som er viktig, og som omhandler et viktig tema. Først når det gjelder flere fattige barn: Vi ser at en av grunnene til det er at vi tar imot flyktninger, og at flyktninger som kommer til Norge, har ganske lite i startfasen. Det er ikke en god ting at de er fattige, men det er en bra ting at vi tar imot flyktninger som kommer til Norge. Det kan representanten Horne ta med seg til sitt parti. Når det gjelder barnetrygden og SV, er vi glad i universelle velferdsformer. Vi er opptatt av barnetrygden, og vi ønsker å styrke den – det gjør vi. Men ingen partier har styrket den siden 1996 – heller ikke Fremskrittspartiet da de støttet en regjering og hadde mulighet til å presse den på det.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg deler representanten Holmås’ engasjement for fattige barn, og jeg deler hans utålmodighet etter å få gjort stadig mer. I dette budsjettet ligger det midler til storbytiltak f.eks. – som er et viktig tiltak for fattige barn i byene – og til Ferie for alle. Problemet med Høyres politikk er at de til stadighet går inn for å fjerne universelle, gode ordninger, som maksprisen i barnehagen, og kun løfte i bunnen, mens i SV har vi tro på at en god og bred velferdsstat med universelle ordninger for alle, er bedre enn en fattigkasse.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg skulle ønske Kristelig Folkeparti var litt ydmyk med hensyn til at vi nå løfter barnevernet på en helt annen måte enn de gjorde da de hadde regjeringsmakt. Det var et løft som begynte i 2011, med øremerkede stillinger, som vi viderefører i et stramt budsjett. Jeg synes ikke man skal betvile verken de rød-grønne stortingsrepresentantenes eller statsrådens engasjement for barnevernet, og at dette er et helhetlig løft som vi satser videre på.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg vil spørre om noe av det samme som representanten Gjul spurte om. Det er for så vidt ikke nytt at Kristelig Folkeparti har et veldig gammeldags og diskriminerende syn på homofile som omsorgspersoner og som foreldre. Det framkommer av deres motstand mot ekteskapsloven. Men når Kristelig Folkeparti går inn for å fjerne all sæddonnasjon i Norge, med det utgangspunkt at barn skal ha rett på en far, vil jeg spørre representanten Håbrekke: Er det sånn blant de heterofile parene som har benyttet seg av sæddonnasjon, at man der er far i kraft å være omsorgsperson, eller er man far i kraft av å være sædgiver? Og er det slik at Kristelig Folkeparti ikke anerkjenner disse familiene som familier?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Fremskrittspartiet er et parti som liker å omtale seg som et parti for folk flest. Men her står jeg med Fremskrittspartiets kutt på kulturbudsjettet i hånden, og det som er helt tydelig, er at Fremskrittspartiet ikke unner folk flest å gå på teater, opera eller ballett. I fjor regnet vi på det, og en vanlig familie på fire ville måttet betale over 4 000 kr for en kveld med Reisen til julestjernen på Nationaltheatret. Er ikke dette et uttrykk for at Fremskrittspartiet ikke er et parti for folk flest, men i bunn og grunn er det mest elitistiske kulturpartiet i Norge, som synes at lommeboken skal styre hvilke kulturopplevelser du skal få anledning til å delta på?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Apropos bredde: Den 28. april i år uttaler byrådslederen i min hjemby – Monica Mæland, som også er partifelle av representanten Thommessen – at vi må styrke produksjonsstøtten, at det vil være et godt grep for Medie-Norge, og at Bergen er den eneste byen i Norge som kan utfordre Oslo-dominansen på presseområdet. Dessverre ser jeg at byrådsleder Mæland ikke har fått gjennomslag i sitt parti, Høyre, nasjonalt. Jeg lurer på om representant Thommessen kan si noe om han tar signalene fra Mæland på alvor, og tar på alvor det å ha en bred og mangfoldig presse?
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Kulturløftet var det første rød-grønne fellesprosjektet. For SV er det en glede å se at regjeringen satser på kultur i et budsjett som ellers er stramt. Det er også en glede å se at kultursatsingen står sterkt i Norge, når det ellers i Europa kuttes på grunn av krise, som representanten Stokkan-Grande var innom. For SV er ikke kultur et luksusgode eller et overskuddsprosjekt. Det er en sentral del av samfunnet, og det som gjør samfunnet godt å leve i. I sommer opplevde vi noe av det verste vi kan oppleve som nasjon. Mange av oss hadde da behov for å lese lyrikk fra annen verdenskrig – Inger Hagerup, Nordahl Grieg – eller høre på nyinnspillingen av Ole Paus’ «Mitt lille land». Det viste tydelig hvor viktig kultur er for oss, både som enkeltpersoner og som samfunn. Hvis noen skulle komme i skade for å si at kultur ikke er et viktig satsingsområde, vil jeg be dem om å tenke på det. Når vi bruker milliarder på kultur, er det viktig at alle skal få tilgang og reell mulighet til å delta i Kulturløftet. Jeg vil berømme statsråden for at hun har gjort det til sin hjertesak å spre kulturopplevelser på tvers av klasser, på tvers av landsdeler og bringe dem ut til flere. Jeg vil også i den sammenheng nevne den nylig framlagte stortingsmeldingen om kultur og sosial inkludering som viser viktige grep her. Et slikt grep som har vært ekstremt vellykket, er Den kulturelle skolesekken, som har vært fantastisk viktig for å bringe kultur ut til barn og unge, som har vært viktig for å gi kunstnere noe å leve av. Så vil jeg slå et slag for regional film. Jeg er glad for den økningen som ligger i budsjettet. Siden 2005 har regjeringen tredoblet satsingen på regional film, men likevel ser vi at mesteparten av filmpengene fremdeles havner i Oslo. Det er en av de tingene jeg mener vi må diskutere og revurdere framover, hvordan vi kan spre mer av filmpengene rundt i landet, og hvordan vi fordeler filmpengene mellom Oslo og de regionale filmsentrene og ikke minst filmfondene, som akkurat har hatt en evaluering. Det vil selvfølgelig være viktig for de regionale filmsentrene og filmfondene, men det vil også være viktig for Norge som filmnasjon å få fram flere miljøer og flere fortellinger. Helt til slutt vil jeg si noe om kunstnernes levekår. Det er et veldig godt grep regjeringen gjør i budsjettet med opprettelsen av en danse- og teaterallianse, det er en veldig riktig måte å tenke på. Det vil sikre skuespillere og dansere arbeid og penger mellom oppdrag og muligheten til å trene. Jeg vil gjerne være med på å diskutere framover hvordan vi kan gjøre mer av den type ting.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Her var det mye å ta tak i. For det første omtalte jeg bl.a. Den kulturelle skolesekken i mitt innlegg, som jo er et veldig viktig tilbud for barn og unge, og som gir kunst- og kulturopplevelser for barn i skolen. Det medfører ikke riktighet at jeg ikke tok tak i det. Så til at det har blitt flere fattige i Norge, noe vi også debatterte i forrige debatt. En av grunnene til det er at vi i dag tar imot flyktninger. De som utgjør de fattige i Norge, er ofte de nyankomne flyktningene. Jeg tror ikke at det er god fattigdomsbekjempelse å nekte flyktninger å komme hit, slik som Fremskrittspartiet ønsker seg. Ellers er jeg veldig tilhenger av kultur for barn og unge, jeg er tilhenger av kulturskolen, som jeg har brukt mye tid på å snakke om her i Stortinget, og vi fremmer forslag i regjeringen om kultur for barn og unge.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg er kjent med problemstillingen som Thommessen tar opp. Det har også FilmReg tatt opp i høringer med oss og i møter som jeg har hatt med dem. Jeg er absolutt villig til å være med og diskutere det. Det er en utrolig spennende utvikling i filmregionene i Norge, og jeg mener at vi må bruke tiden framover på å diskutere hvordan vi kan øke den og gjøre den enda mer spennende.
Gina Barstad (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg er stolt av SVs engasjement for kulturskoler, og SVs arbeid på den fronten. Så er jeg den første til å innrømme at det er langt mer som må gjøres i kulturskolen i Norge, bl.a. oppfølgingen av kulturskolerapporten som kom for et år siden. Men så må jeg si at vi ikke akkurat får mye drahjelp fra de kommunene der representanten Håbrekkes parti styrer, f.eks. i Oslos kulturskole er det nå store kutt som fører til at 500 barn i Oslo vil miste kulturskoleplassen sin fra neste år.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-15:
Jeg vil først si at jeg deler engasjementet til representanten fra Høyre for barnevernet. Representanten har jo ved flere anledninger sagt at det ikke gjøres noe på barnevernet, og at det er veldig mye rapporter, planer og meldinger og utvalg som settes ned. Men den reformen vi styrer på grunnlag av i dag, var nesten nettopp iverksatt da dagens regjering tiltrådte, og den har allerede mottatt mye kritikk. Representanten Hofstad Hellelands parti satt i regjering og innførte den reformen. Men er ikke den kritikken som dagens barnevernsreform mottar, nettopp et tegn på at man kanskje bør bruke tid før man setter i verk nye tiltak? Jeg lurer også på hvilke refleksjoner representanten Hofstad Helleland gjør seg rundt den jobben hennes egen regjering gjorde da den innførte barnevernsreformen, som allerede etter ganske kort tid har fått så mye kritikk.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-15:
For meg er dette nettopp et uttrykk for lokaldemokratiet, og vi har ikke på noe vis noen partipisk i Senterpartiet. Hvis våre lokalpolitikere, med de rammene de får – barnehagemidler er det vel ikke, det er jo en rammeoverføring kommunene får – og hvis de to kommunene representanten fra Fremskrittspartiet refererte til, mener at det å bruke de pengene på kontantstøtte er det som er best for innbyggerne i den kommunen, har jeg full respekt for det. Jeg synes det er helt uproblematisk at man velger en sånn løsning, for det er klart at kommunene står fritt til å finne ut hva de selv ønsker å bruke midlene på. Men det er klart at alle kommuner kommer i et dilemma, for det er mange lovpålagte oppgaver, og da er det ofte sånn at det er de ikke-lovpålagte oppgavene som må prioriteres ned. Men hvis det er sånn at de kommunene oppfyller de lovpålagte oppgavene som de har, og likevel finner rom til den type ting, som er positivt for familiene, synes jeg det er helt uproblematisk.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-15:
Først må jeg si at jeg ikke har vært ute og kritisert regjeringens familiepolitikk. Det jeg har påpekt, er at det ikke alltid er sånn at det som er best for likestillingen, nødvendigvis er best for familien. Det ser vi bl.a. når det gjelder kontantstøtten, der man kan argumentere for at det er best for likestillingen at den fjernes. Men jeg mener det er best for familien at den opprettholdes. En todeling av foreldrepermisjon mener jeg ville ha vært uheldig, for det er ikke bra for familien, men det ville jo ha sett bra ut på statistikken for likestilling. Så jobber regjeringen for – og har – en veldig fleksibel familiepolitikk gjennom foreldrepermisjonsordningen, som gir familiene mulighet til selv å finne ut hvordan de skal ta ut størstedelen av permisjonen. Far har en del, mor har en del, og så er det en stor del som er valgfri. Vi har styrket kontantstøtten, sånn at enda flere familier har en reell valgfrihet til å være hjemme med ungen det første året, nettopp fordi vi har økt beløpet familiene får. Jeg synes likevel det er viktig å påpeke at det kan være en forskjell i hva som er best for familien, og hva som er best for likestillingen. Det mener jeg er en viktig debatt – ikke minst når det skapes sånne reaksjoner, betyr det vel at det er viktig å reise spørsmålet.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-15:
Jeg trodde denne debatten egentlig gikk mot slutten, men når det kommer en del beskyldninger, er det vanskelig ikke å kommentere det. Jeg vil bare gjenta det som er sagt veldig mange ganger. Det er veldig merkelig å si at det ikke har skjedd noe på seks år, når man samtidig står og ramser opp alt det vi faktisk har gjort – ved å sette ned utvalg, utrede og se hvordan vi ønsker å utforme framtidens barnevern. Det er klart at denne regjeringen har alle muligheter til å få gjort noe, men da vi kom i regjering i 2005, var det en ny reform som var i ferd med å sette seg. Vi vet jo bare fra barnehagesiden hvor lang tid det vil ta før kommunene blir en god barnehagemyndighet, og ikke minst at man skal tilpasse seg det at det skjer store endringer i sektoren. Det går ett år, to år – og vi får inn meldinger om at det er mye som ikke er bra – men det er klart at vi hele tiden sitter og følger med på hvordan situasjonen er i kommunene. Og vi har nå konkludert med at det systemet man har i dag, ikke er bærekraftig, derfor ønsker man en endring. Representanten fra Høyre sier at man må ha media til å grave fram dette – det er jo ikke helt sant, for hadde det vært sånn at regjeringen og statsråden hadde følt seg trygg på at alt i barnevernet var bra, hadde man jo ikke satt ned alle utvalgene og begynt å undersøke situasjonen for å få til en endring. Alle har jo kjent til at det er ting som ikke har vært bra, nettopp derfor har man kommet i gang med endringer. Da er det ikke sånn at det eneste man har tenkt å gjøre, er å legge fram en stortingsmelding. Det som denne regjeringen jobber med nå, er å legge fram en løsning for det man ønsker skal være framtidens barnevern. Så blir vi også utfordret på konkrete tiltak. Jeg vet ikke helt hva representanten fra Høyre egentlig legger i konkrete tiltak, men vi har jo bl.a. bevilget en del mer penger, og det skaffer noen flere folk. Vi har gjort en del når det gjelder kompetansehevende tiltak. Vi har gjort en del for å rekruttere flere fosterhjem. Alle disse tingene er jo med på å bidra til at vi får et løft for barnevernet. Så er det er en del ting med systemet, med oppgavefordelingen, som vi ønsker å gjøre noe med. Da ønsker vi ikke å gjøre som opposisjonen har oppfordret til, nemlig å ta bare én enkelt ting om gangen, men man ønsker å se helheten. Det er nødvendig, for alt henger sammen med alt – også i barnevernet. Man ser at det er nødvendig med en ordentlig reform, som går dypt inn i disse problemstillingene, for å få et system som henger bedre sammen enn det dagens system gjør.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-15:
Jeg skal innrømme at jeg har ikke lest forslaget fra Fremskrittspartiet veldig godt ennå, men det jeg kan si som et utgangspunkt, er at Senterpartiet alltid er med på diskusjoner som er med og fører til mer desentralisering, enten det er innenfor kultur eller andre ting. Vi er alltid med på diskusjoner for å se på hvordan vi kan gi kommunene både mer makt og mer penger. Det er absolutt relevante diskusjoner. Så får man gå inn i det forslaget Fremskrittspartiet har fremmet, for å se om det kanskje er andre ting ved forslaget som gjør at Senterpartiet ikke velger å støtte det. Men det at Fremskrittspartiet er opptatt av de problemstillingene som går på desentralisering, og som vil gi kommunene mer makt og myndighet og ikke minst sørge for et kulturliv i hele landet, er jo tanker Senterpartiet deler.
Christina Nilsson Ramsøy (Senterpartiet), 2011-12-15:
Først må jeg si at jeg er veldig klar over at representanten fra Høyre har et veldig engasjement på kulturminnefeltet generelt. Jeg hørte jo at representanten hadde et innlegg i energi- og miljøkomiteens budsjettdebatt på det feltet. Hvis vi skal se på det som et felt under ett, er det nok også en utfordring at ansvarsområdet er litt – om jeg skal kalle det – delt, eller at man har ulike komiteer med litt ulikt fokus, og at energi- og miljøkomiteen har veldig mange andre krevende spørsmål. Når det gjelder arkiv, er det klart at det er noe som vil koste fryktelig mye penger, og jeg er veldig klar over at kommunene sitter med mye, ikke minst mange lokale lag og foreninger og museum og veldig mange som tar vare på det, ikke minst privatarkiver, som man stiller spørsmål ved hvordan man skal klare å ivareta i framtiden. Jeg deler Høyre-representantens bekymring for det, men regjeringen har jo kommet med en økning også på det feltet, så jeg mener at vi er i gang og har tatt tak i dette området, for det området kan jeg være enig i har vært for lite fokusert på i forrige regjeringsperiode.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Det ville vært svært alvorlig hvis det som her er kommet fram, var helt nytt for regjeringen eller helt nytt for Stortinget. Vi har visst at det er alvorlige situasjoner i deler av vårt barnevern, og at vi ikke har vært i stand til å hjelpe barna godt nok i alle situasjoner, og at det for enkelte har fått alvorlige konsekvenser. Derfor har regjeringen for lenge siden satt i gang med å gjøre noe med de viktigste årsakene til at den type situasjoner har kunnet oppstå. Det aller viktigste – som jeg har sagt mange ganger – er å få flere folk i de kommunale barnevernstjenestene, sånn at barna blir fulgt opp godt nok. Dessuten har vi innført politiattester, krav om uttømmende politiattester for fosterforeldre, som ville ha kunnet forhindre en del av de sakene som her er omtalt. Tilsynet er også avgjørende. Vi er i gang med å styrke tilsynsordningen, men vi er avhengige av at kommunene gjør sin del av jobben. Gjør de ikke det, må vi organisere det på en annen måte. Vi har ikke behov for flere forslag som går på at det må bli bedre. For at vi skal støtte det, vil jeg se konkrete forslag fra opposisjonen, og ikke bare gode ønsker.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Den øremerkede ordningen vi har satt i verk i 2011, er nettopp innrettet sånn at det er de kommunene som får disse pengene som del av sin satsing på sitt barnevern – og ikke de som ønsker statlige midler til erstatning for egen satsing – som får anledning til å trappe opp barnevernet. Jeg forventer at en av konsekvensene av det vil bli at nettopp oppgaven med å skaffe tilsynsførere, gjennomføre tilsyn, vil bli fulgt opp bedre. Men det er også nødvendig å diskutere om vi kan organisere tilsynet på en annen måte, hvis kommunene ikke klarer å gjøre den jobben. Derfor har jeg også hatt en arbeidsgruppe som har sett på dette, og som har foreslått at staten skal ta over disse oppgavene. Men når det gjelder barnevernsdiskusjonen for øvrig, er tendensen ikke minst blant opposisjonen i denne sal at man ønsker at kommunene skal ta over mer. Det bør vel rett og slett være et tankekors for Fremskrittspartiet og for dem som argumenterer for det, at vi her dessverre har et eksempel på en oppgave kommunene har, som de til nå ikke har skjøttet på en god nok måte.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Det er uakseptabelt og alvorlig når barn ikke får tilsyn. Barn i fosterhjem skal ha besøk av sin tilsynsfører fire ganger i året, og de skal dessuten ha besøk av sin saksbehandler fra det kommunale barnevernet fire ganger i året. I noen tilfeller ser vi at ingen av delene skjer. Når det gjelder barnevernets evne til både å mobilisere flere tilsynsførere og selvfølgelig til å følge opp eget besøksansvar, er flere folk i det kommunale barnevernet mitt viktigste svar. Men det er ikke godt nok at vi ser at også en del av de kommunene som burde ha forutsetninger for å klare det, ikke gjør det, mens andre kommuner klarer dette svært godt. Det viser at det er mulig, også i dagens situasjon, for kommunene å følge opp dette arbeidet. Jeg har ved flere anledninger påpekt dette overfor kommunene. Det er et lite paradoks at representanten i sitt innlegg gikk inn for at kommunene nesten skal ta over alle deler av barnevernets ansvar, men her mener at det er statens ansvar å gjøre det kommunene burde ha gjort.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Vi har jo allerede innført en anledning til å mobilisere private ideelle til å være med på å skaffe fosterhjem. Det er en ordning jeg har tro på. I tillegg har vi i 2011 hatt en rekke – etter mitt skjønn – kraftfulle tiltak i sving for å verve flere fosterhjem, for å se i nye grupper, for å bli flinkere til å lete i barnas eget nettverk. Vi har hatt en utvikling de siste årene der både den andelen barn som blir plassert gjennom barnevernet, som blir plassert i fosterhjem, har økt veldig tydelig, og – selvfølgelig – der det absolutte tallet barn som har blitt plassert i fosterhjem, har økt svært mye. Utfordringen i dag er at vi ikke bare skal ha nok fosterhjem, for vi har flere fosterhjem enn de barna som står i kø, men vi skal ha de riktige fosterhjemmene. Vi kunne ha fjernet køen nå, men det ville det vært helt feil å gjøre, hvis vi plasserer barn galt. Derfor må vi få enda flere fosterforeldre, i tillegg til dem vi allerede har mobilisert.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg kjenner ikke godt nok til foreningens arbeid til å kunne svare på det på stående fot. Hvis det er kommet en møtehenvendelse til departementet, har jeg en anledning til å få satt meg inn i det og skal selvfølgelig gjøre det.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Vi jobber med tilsynsordningen og tilsynsordningens framtid og har bl.a. fått ulike forslag til nye måter å gjøre dette på, bl.a. fra en arbeidsgruppe som jobbet med dette tidligere i år. Det vil være naturlig, mener jeg, å ta endelig stilling til framtidens organisering når vi ser hele den modellen vi skal organisere etter – samarbeidet mellom stat og kommune – i barnevernet i framtiden. Men jeg er opptatt av at diskusjoner om eventuelle alternativer til måten vi organiserer dette på i dag, ikke skal bli en sovepute for kommunene som har ansvaret nå. Det er mange kommuner som klarer dette bra. En kommune som Verdal er det mulig å peke på, f.eks., som har utviklet gode rutiner på dette. Noe av det det haster mest å gjøre nå, er å få spredd de gode eksemplene. Jeg har også en avtale med KS om å diskutere hvordan vi sammen kan gripe fatt i dette i løpet av kort tid.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
La meg bare helt kort komme inn på et par ting som har vært oppe i debatten nå mot slutten. Det ene gjelder kunnskapsinnhenting i barnevernet. Jeg er enig med representanten fra Høyre i at det er viktig å få kunnskap fra ulike kilder og ulike fagmiljøer. Det er ingen tvil om at vi kan ha godt av enda mer forskningsinnsats knyttet til barnevernet. Det vil gjøre norsk barnevern godt. Samtidig synes jeg at nettopp den diskusjonen maner, også forhåpentligvis i Høyre, til en viss ettertanke knyttet til at Høyre har vært de argeste kritikerne av de initiativer regjeringen har tatt siden valget 2009, for å innhente merkunnskap som grunnlag for en debatt om framtidens organisering av barnevernet. Jeg har tatt tre hovedgrep for å få det til. Jeg har satt i gang en bred evaluering av barnevernsreformen. Det er en rekke ulike fagmiljøer involvert i dette arbeidet. Det vil nå bli offentliggjort i løpet av kort tid. Jeg er ganske sikker på at også opposisjonen i det vil finne materiale som kan påvirke de konklusjoner opposisjonspartiene vil ende opp med å ha når det gjelder framtidig organisering, og som viser at det er behov for sikrere og et solid kunnskapsgrunnlag før vi tar endelige beslutninger. I tillegg satte jeg ned barnevernspanelet som ble latterliggjort av Høyre da det ble oppnevnt, men som jeg nå ser at opposisjonen stadig trekker fram som et positivt bidrag til debatten. Så har vi dessuten utvalget som skal utrede det biologiske prinsipp – debatten rundt det – som legger fram sin innstilling i februar. Vi har svært godt av kunnskap, og jeg setter pris på innlegget fra Høyre om det. Jeg håper at det også betyr at vi kan forlate den debattformen der Høyre en stund var fryktelig opptatt av å latterliggjøre våre initiativer til å få inn mer kunnskap. Helt kort også til påstanden om at denne regjeringen har bygget ned institusjonsbarnevernet: Det er ingen uenighet knyttet til at vi skal ha både institusjon og fosterhjem. Men det har vært bred faglig enighet, og det har vært forankret bl.a. i stortingsmeldingen som det her var referert til fra forrige regjering, om at man skulle ha en vending mot økt bruk av fosterhjem. Det er gjennomført. Men det er altså ikke sånn at institusjonssektoren har blitt bygd ned. Vi har ledig kapasitet i institusjonssektoren, og jeg tror nok også at når vi gjør opp status, vil vi se at det er flere barn i institusjoner i dag enn det var da reformen ble satt i verk i 2004, men andelen er lavere. Det er altså ikke noe i utviklingen som truer med å ta livet av institusjonsbarnevernet – og det er godt, for vi trenger det.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Jeg må ta ordet én gang til etter innlegget fra representanten Hofstad Helleland. Jeg må si at jeg reagerer ganske sterkt på en debattform som går ut på å prøve å sverte sine motstandere ved å påstå at de ikke gjør noen ting. Da reduserer man en politisk debatt fra å være en fornuftig og konstruktiv debatt om ulike løsninger, til en moralkonkurranse om hvem som er mest opptatt av barnevernsbarn. En sånn diskusjon kan vi ikke ha. Det gjentas flere ganger i innlegget fra representanten at det er ingen handling. Bare denne høsten har vi altså grepet fatt i de konkrete problemstillingene knyttet til svikt i fosterhjem ved å innføre krav om uttømmende politiattester. Vi har tatt tak i den store debatten, som vi har hatt flere ganger i denne sal, rundt svikt i institusjoner ved å oppdatere og sende ut en ny rettighetsforskrift. Vi har i år gjennomført en ny rusplan for å få til en forbedret omsorg for barnevernsbarn med rusproblemer. Og i år øker vi altså bemanningen i det kommunale barnevernet med 10–12 pst. Høyre må veldig gjerne fremme alternative forslag om hva vi skal gjøre. Men en debattform som bare går på å gjenta at regjeringen ikke gjør noen ting, når vi gjør svært mange ting, synes jeg er spesielt, særlig når Høyre i så liten grad har avklart sin egen politikk. Det er ikke kjent hvordan Høyre ønsker at framtidens ansvarsdeling mellom stat og kommune skal være, bortsett fra at man ønsker mer til kommunene. Det er ikke kjent hvordan Høyre vil organisere tilsynsordningen, bortsett fra at man ønsker at det skal bli gjort noe. Det ønsker vi alle. Men vi kan ikke ha en så lettvint måte å forholde oss til viktige politiske spørsmål på. Vi må ha en konstruktiv diskusjon. Det er det barnevernsbarna trenger.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Pressestøtten er et viktig sentralt virkemiddel for å oppnå viktige mål på medieområdet. Et av de viktigste målene er å sikre et mangfold av avisutgivelser i hele landet. Der er det stor enighet mellom Kristelig Folkeparti og oss. Men når det gjelder å legge til rette for at samene skal kunne lese nyheter på sitt eget språk, hvor en viktig målsetting er å bidra til en demokratisk debatt, meningsdanning og – kanskje det viktigste – språkutvikling i det samiske samfunnet, foreslår dere å kutte 5 mill. kr. Da er mitt spørsmål: Føler Kristelig Folkeparti seg veldig bekvem med å sende ut denne typen signaler til den samiske befolkningen, som har store utfordringer i forhold til sitt språk?
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
NRKs rolle og Fremskrittspartiets korstog mot NRK er nok en gang tema. Andre aktører synes det er urettferdig at vi har et sterkt NRK, sa representanten Korsberg. Jeg lurer bare på om Korsberg har snakket med TV 2, TV3 og TVNorge om konsekvensene ved å ha et NRK i det samme kommersielle markedet der de befinner seg. Mine signaler er tvert imot det motsatte av det Korsberg hevdet fra talerstolen i sted. De kommersielle aktørene ønsker ikke at NRK skal være i det samme markedet. Det kommer til å gå på bekostning av dem alle. Vi vil få et mindre mangfoldig medielandskap i landet hvis det skjer. Jeg tror det er mange fordeler med at vi har et NRK slik som det er finansiert i dag, og med det kravet som en allmennkringkasting skal ha. Mangfoldet vil falle bort hvis Fremskrittspartiets korstog mot NRK når fram. Heldigvis er vi langt unna at det vil skje. Som representanten Gunn Karin Gjul har vært inne på, frykter jeg for både Barne-TV og programposten som tidligere het Salmer og sanger vi er glad i. Slike vil garantert bli borte i et kommersielt marked. Så jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet og regjeringen står på trygge, gode, stødige ben og signaliserer: Vi vil ha NRK slik det er i dag – også når vi møter morgendagen.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Det ble sagt fra talerstolen her at det er kommet mange nye ansatte i barnevernet, og derfor bør vi også diskutere et kompetanseløft. Vi bør se nye veier, og vi behøver ikke å bruke så mye tid som denne Stokkan-Grande fra Arbeiderpartiet sier er nødvendig for å komme i gang. Jeg tror ikke at regjeringen legger fram fasiten for barnevernet når de kommer med saken. Det er mange saker som må settes i gang, mange saker som må endres, mange saker som må diskuteres, men vi må kunne ha en ambisjon om et tydelig og omfattende kompetanseløft for barnevernet. Arbeidet i barnevernet må ta utgangspunkt i barnets behov. Kompetansebehov og et kompetanseløft er nødvendig for å nå målene om et bedre barnevern. Vi må hjelpe de utsatte barna i hele barnevernet. Dette kan bidra til en styrking av barnevernet som eget felt, ved at vi diskuterer dette. Spesialisert kunnskap, kompetanse og nye yrkesgrupper, f.eks. gestaltterapeuter, er alternativ som man bør vurdere. Gestaltterapi er en retning innen humanistisk psykologi som bør benyttes. De holder på innenfor helsevesenet, både det offentlige og det private. De ser utsatte barn og unges behov. Etter mitt syn imøtekommer de praksisfeltets krav. Gestaltterapeuter er en ny yrkesgruppe innenfor dette området. Dette vil medføre at barn og unge og deres familier kan gis kvalifisert hjelp. Det kan ikke være slik at det er kun barnevernspedagoger og sosionomer som kan jobbe i barnevernet, når det er andre kvalifiserte yrkesgrupper som har kompetanse, og som vil sikre kvalitet i disse tjenestene. Står det på kunnskap om hva som må gjøres? Er det pengene det står på? Da er det underlig at ikke en SV-er har hevet øyebrynene, i hvert fall når det gjelder penger, hvis det er det det står på, når man hører at kjøp av krigsfly har en budsjettsprekk på over 90 mrd. kr nærmest før vi har bestilt flyene. Det kan ikke være penger det står på, og det kan heller ikke være kompetanse. Nå begynner tålmodigheten til barnevernet – og også for oss som jobber med dette politisk – å renne ut. Nå har vi ikke mer tid til å vente.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Det virker som om en del norske eliteserieklubber i Norge i dag tolker det slik at de er innenfor momskompensasjonsordningen, ja sågar at de er innenfor en ordning som gjør at de slipper å betale skatt. Regjeringen har lovet en opptrappingsplan når det gjelder kompensasjonsordning, de har sågar gitt en garanti. Så står representanten på talerstolen og blir bløthjertet av å se at små barn legger gaver under juletreet til Frelsesarmeen. Men han bryr seg katta om at når folk gir penger i den sorte gryten, må Frelsesarmeen – eller Røde Kors – betale moms av disse pengene, eller ikke av disse pengene, men av det de skal kjøpe videre og hjelpe andre svake med. Er det rimelig at man betaler moms når det blir samlet inn på den måten?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Jeg hørte mye godt om kulturen, jeg hørte mye godt om hele landet, og jeg hørte ikke minst mange gladhistorier fra hjemfylket til representanten. Fremskrittspartiet har fremmet et forslag om å omorganisere Kulturrådet – se på muligheten for å få makten ut av Oslo, se på muligheten for å gi mer makt og mer ansvar til kommunene når det gjelder fordeling av kulturmidler. Kommunene har oversikt over unge og nye talenter, både innenfor musikk, billedkunst og litteratur. Spørsmålet mitt til representanten er: Kan Senterpartiet og representanten være med på å se på nye ordninger som gjør at kommunene får mer makt, større muligheter til å prioritere lokalt innenfor Kulturrådet? Og ser representanten at Oslo kanskje har altfor mye makt når det gjelder disse spørsmålene?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-15:
Vi får nå inn tall som viser at under 20 pst. av landets ungdom sier at de har lest en bok i fritiden. Det er betydelig mindre enn for 20 år siden, og det er fortsatt en nedgang i denne regjeringens styringstid. Ifølge Statistisk sentralbyrå hadde 28 pst. i alderen 16–24 år lest en bok i fritiden en gjennomsnittsdag i 1991. I dag har denne andelen sunket dramatisk ned til nesten 10 pst. Hva tror statsråden dette kan skyldes, og hvilke krafttak ønsker hun å ta rundt denne viktige problemstillingen?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Først må jeg rette opp en åpenbar misforståelse: Løpende opptak koster et ukjent milliardbeløp. Prislappen for to opptak i året, altså et opptak til, er 1,9 mrd. kr. Det er selvfølgelig fordi vi da må bygge opp ledig kapasitet som skal stå klar: Det må stå tomme barnehageplasser klare for å ta imot flere barn. Fordi vi har 60 000 ledige barnehageplasser i august hvert år, er det 1. september som er valgt som det tidspunktet hvor alle kommuner må sørge for at de har barnehageplass til dem som er født før den datoen. Så stusser jeg litt over at opposisjonen er bekymret både for at vi ikke kan ha løpende opptak, og for at vi ikke har førskolelærere nok. Den ledige kapasiteten vi eventuelt måtte ha bygd opp for å ha løpende opptak, ville ha krevd førskolelærere som vi i dag ikke har. Så er jeg enig med representanten Horne i at jeg ønsker meg større blanding, kjønnsblanding også, blant førskolelærere, og gjerne flere menn. De som jobber godt med dette, sørger for at de rekrutterer flere menn samtidig. Det er litt ensomt å være én av et annet kjønn i et kollegium.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Nei, jeg har ingen planer om det. Det som er kommunenes plikt, er å innfri retten til barnehageplass. Det kanskje noen kommuner håper, er at de kan friste småbarnsforeldre til heller å velge kontantstøtte og dermed komme billigere unna det. Det tviler jeg sterkt på om de vil oppnå, for hele historien om barnehagesatsingen har vist at det foreldre i veldig stor grad ønsker, er muligheten til å velge en barnehageplass. Så mener jeg at disse kommunene gjør noe dumt, for alt vi vet om barnehager, er at det er et utrolig viktig utgangspunkt for alle barn. Og alt vi vet om barn med minoritetsbakgrunn, er at språkutviklingen deres er utrolig mye bedre hvis de kan begynne tidlig i barnehagen. Så de kommunene som velger dette, gjør det mot bedre vitende i forhold til hva som er gode tilbud til barn, for det vi har sett, er at det er langt flere minoritetsforeldre som har valgt kontantstøtte enn det er blant befolkningen generelt. Dermed betaler man minoritetsfamilier for å holde barn unna barnehagen – ikke klokt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Endringen i kontantstøtten rokker ikke ved foreldrenes rett til barnehageplass. Man har rett til en barnehageplass – ferdig med den saken! Det det er en viss uenighet om, er spørsmålet om hvor mange som vil ønske en barnhageplass ut fra de endringene vi har foretatt i kontantstøtten. Vi har tatt utgangspunkt i barnetilsynsundersøkelsen fra Statistisk sentralbyrå. Men det er selvfølgelig et anslag – vi vet ikke helt hvordan foreldrene vil tenke når kontantstøtten øker for de minste barna, og hvordan det vil slå ut. Dette er nå en diskusjon mellom oss og KS. Det er et spørsmål som vil bli tatt opp i konsultasjonsordningen, slik at vi får en enighet om hva som er prislappen på dette. Men den virkelige fasiten kommer vi ikke til å få før vi ser hvordan foreldrene velger.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Dette er et regnestykke som er som følger: Vi øker kontantstøtten for dem fra ett til halvannet år. Dermed regner vi med at noen flere av de minste barna vil begynne senere i barnehagen. Det vil altså være et minus i forhold til barnehageregnskapet. Så fjerner vi jo kontantstøtten for toåringer, og da regner vi med at flere av toåringene vil ønske seg en plass i barnehagen. Så dette beløpet er et nettobeløp og ikke et bruttobeløp. Forslaget vil bety at flere toåringer kommer i barnehagen. Vi vet ikke helt hvor mange. Det vi vet, er at kommunene har plikt – kommunene har plikt – til å innfri den retten som alle foreldre har for sine ettåringer når de er født før 1. september.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Vi er i tett dialog med Private Barnehagers Landsforbund om det spørsmålet. Det dreier seg ikke om hvor stor prosentandel de private barnehagene skal ha i tilskudd, og at vi øker fra 91 pst. til 92 pst., men om på hvilken måte en skal beregne tilskuddet til de private barnehagene i kommunene, med utgangspunkt i hva som er kostnadene ved å drive de kommunale barnehagene. For det som viser seg i en del kommuner, er at f.eks. strømutgiftene ikke er fordelt på hver enkelt barnehage eller på barnehagene i det hele tatt, men ligger inne i en felles del av regnskapet, vaktmestertjenester osv. Dermed blir det litt vanskelig å finne ut av hva som er grunnlaget for hvordan en skal beregne tilskuddet til de private barnehagene. Men dette har vi god kontakt med PBL om, vi har god kontakt med kommunene om det, og vi har god kontakt med fylkesmennene for at grunnlaget for beregning av tilskuddet til de private barnehagene skal bli så riktig som mulig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-15:
Ut fra våre beregninger er anslagene, det vi tror, følgende: Fordi vi øker kontantstøtten for ettåringer, vil det være 1 970 færre ettåringer som søker. Dette må vi jo ta omtrentlig. Så tror vi at det å ta bort kontantstøtten for toåringene, betyr at over 3 000 nye barn vil ønske seg en barnehageplass – og det er et nettotall som vi da opererer med. Dette vet vi ikke fullt ut. Men det vi vet, er at vi ønsker å innrette de offentlige kronene til småbarnsforeldrene og toåringene på en sånn måte at det lønner seg for alle barn å gå i barnehagen. Grunnen til at vi foreslår å ta bort kontantstøtten for toåringene, er at vi har en rekke utvalg som har sett på: Hva er gode tilbud til barn når det gjelder språkutvikling, sosial kompetanse osv.? Jo, det er faktisk å oppfordre dem til å gå i barnehagen. Derfor innretter vi de offentlige kronene på den måten. Dette har vi støtte for i egne erfaringer, i norsk forskning, i internasjonal forskning. Internasjonalt er det langt større oppmerksomhet rundt hvor viktig det er å tenke stort om de små nå, enn det var for få år siden.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2011-12-15:
Jeg tar ordet på slutten av debatten bare for å kommentere tonen i denne debatten om det som er det viktigste vi har, nemlig barna våre. Jeg tror vi alle er enige om at vår viktigste jobb er å sikre barna trygge og gode rammer. Magne Raundalen har sagt at meningen med å være voksen er å beskytte barn. Da må også Stortinget være voksent og evne å beskytte våre minste. Vi er uenige på en del punkter i denne salen, men vi bør ta vårt ansvar i fellesskap for å meisle ut en politikk som kan stå seg de neste 30–40 årene. Det er den jobben statsråden har igangsatt med alle disse utvalgene og all den utredningen som pågår. Da må vi nemlig bruke noe tid hvis vi skal lykkes med dette. Vi får flere anledninger til å diskutere dette også i denne sal framover, og det ville vært fint med brede forlik i dette viktige spørsmålet. Så har Høyre brukt store deler av debatten på å breie seg opp mot regjeringen, men det har endt med tre politiske selvmål. For det første hevder Linda C. Hofstad Helleland at det er et sosialt eksperiment statsråden har igangsatt med at flere barn skal i fosterhjem og færre skal på institusjon. Men dette ble jo signalisert i en stortingsmelding lagt fram av Bondevik II-regjeringen, da Høyre var med og bestemte over dette feltet. Så har Hofstad Helleland avlyst løftet om løpende barnehageopptak, og det er interessant nok i seg selv. Så kjefter hun på regjeringen fordi de bruker tid på å rydde opp i en reform som Høyre selv var med på å gjennomføre. Det minner litt om barnet som har rotet på rommet sitt, og som står og kjefter på foreldrene for at de ikke rydder fort nok.