Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2003-02-27:
Det er flere ganger i debatten nevnt avtalen som regjeringspartiene fikk med Fremskrittspartiet, som regulerte både lettelser i rederibeskatningen og refusjonsordningen, pluss nettolønnsordningen for fergerederier. Det ble vedtatt at denne innretningen i hvert fall ikke skal svekkes i inneværende stortingsperiode. Vi vet at 550 mill. ligger til grunn – det er rammene for de ulike økonomiske ordninger for sjøfolk. Jeg synes det er positivt det vi hørte i dag fra representanten Hedstrøm, som gir åpning for å se på innretningen av disse midlene. Det hadde vært positivt om vi fikk en dreining fra å støtte «kelnere» i Oslofjorden til f.eks. å støtte sjøfolk innenfor offshore. Vi har opplevd mye støy om utflagging og trussel om dette, og vi har vært vitne til «opprør» tilsvarende Vestlandsrådet. Dette tar vi på alvor. Denne saken har stor betydning for Kristelig Folkeparti, fordi det dreier seg om arbeidsplasser i distriktene, fordi det dreier seg om grunnlaget for en kunnskapsintensiv industri i framtiden. Dette handler om vår konkurranseevne og vår mulighet for å danne grunnlag for økt verdiskaping i framtiden. Kristelig Folkeparti har tidligere tatt til orde for at rammevilkårene må harmoniseres med våre konkurrenters i størst mulig grad. Dette har med stabilitet og forutsigbarhet å gjøre. Regjeringen har derfor gjennomført store avgifts- og skattelettelser, som i hovedsak har kommet bedriftene til gode. Eksempler på dette er bortfall av investeringsavgiften, dobbeltbeskatningen av utbytte og flypassasjeravgiften og bedring av avskrivningssatsene. I tillegg har Regjeringen inngått samarbeidsavtale med partene i arbeidslivet for å dempe lønnsveksten. Regjeringen har tatt et krafttak for forskning og utvikling, og vi ønsker å skape nye arbeidsplasser. Og for dem som blir ledige, har vi omorganisert og styrket Aetat. Alt dette er viktige bidrag til næringslivets rammebetingelser. I den senere tid har det vært mye snakk om utflagging av rederier og møbelbedrifter osv. Det er sikkert flere grunner til at det skjer, og jeg ser ikke bort fra at de utflaggingene som har skjedd, er godt begrunnet. Samtidig ser jeg heller ikke bort fra at enkelte av utflaggingene har helt naturlige grunner ut fra et sviktende hjemmemarked, ut fra nye markeder utenlands eller lignende. Ved gjennomgang av enkelte aktørers regnskaper har vi sett at det heller ikke nødvendigvis er dårlige resultater som tvinger dem ut. Det er tall også for 2002 – til opplysning for representanten Enoksen, som mente at dette må være eldre tall. På grunnlag av dette er det altså en viss sannsynlighet for at utflagging ikke alltid trenger å være relatert til dårlige rammebetingelser. Ikke desto mindre ser jeg at disse utflaggingene egner seg som gode eksempler for å markere et synspunkt for næringen. Det er for så vidt greit nok, men jeg vil påpeke viktigheten av å opprettholde en viss aktivitet på hjemmebane for å kunne ivareta et grunnlag for å bygge en kunnskapsintensiv industri i framtiden – ikke minst med tanke på framtidig verdiskaping. Vi kan ikke stikke under en stol at Norge er et høykostland. Derfor må vi i framtiden være konkurransedyktige på mer kunnskapsintensive områder og nisjer. Derfor må vi i framtiden bygge på de erfaringene vi har, og det vi har tradisjon for å være gode på. Økonomiprofessor Arild Hervik sa nylig at kunnskapen om og erfaringen med de grunnleggende prosessene i en produksjonsvirksomhet er en forutsetning for å bli gode i f.eks. produktutvikling. Det som er viktig da, er at vi ikke flagger ut bransjer eller områder som er grunnlaget for det som vi ønsker skal videreutvikle Norge til å bli en avansert industrinasjon. Dette ansvaret kan ikke legges på næringslivet alene, ikke på rederiene heller i dette tilfellet. Derfor må vi vite mer om de ulike bakgrunnene dette har sitt utspring fra. Disse og liknende spørsmål ser jeg fram til å få en totalgjennomgang av i den bebudede skipsfartsmeldingen, som vi får til neste vår.