trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-05-06:
Jeg kan forsikre om at jeg er veldig opptatt av at vi skal ha en framtidsrettet fiskerinæring. Det er avgjørende for framtiden til kysten, det er avgjørende for framtiden til nasjonen. Mange spør om hva vi skal leve av etter olje og gass. Vi har svaret: Vi har masse fisk i havet. Vi skal utvikle den næringen til å bli enda viktigere for nasjonen. Da har vi noen internasjonale rammebetingelser som vi ikke skal utfordre. Vi vet hva det vil si å bli utsatt for beskyldninger på dette området – gjennom laksenæringen. Næringen er absolutt i stand til å utvikle seg på egen kjøl. Vi har nå vært igjennom en periode som har vist at det var nødvendig å iverksette helt spesielle tiltak. Det har vi gjort, og, som jeg sa i den forrige saken: Jeg er stolt av at vi har en regjering som gjorde det.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-05-06:
Nei, vi har definitivt ikke avviklet ferskfiskstrategien, det var nettopp en av grunnene til at vi måtte åpne bifangstordningen noe tidligere enn det som var planlagt, og for så vidt også ønskelig. Men av respekt nettopp for at man skal ha fisk tilgjengelig igjennom – forhåpentligvis – hele året, så jeg det faktisk som nødvendig å åpne for det. Så er også situasjonen for den miste flåten, som det handler om her i dag, at den må få lov å fiske fisken når den er nærmest land. Begge disse hensynene tilsa at vi måtte åpne bifangstordningen. Så er det en utfordring at naturen har gjort det sånn at torsken er nær land bare deler av året, mens en må lenger til havs andre deler av året. Det er et spørsmål som jeg gjerne skulle ha diskutert med både Høyre og andre hvordan vi skal løse. Naturen rår vi ikke over, og hva slags virkemidler som skal tas i bruk for å strekke torsketilgjengeligheten, har jeg ikke svar på.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-05-06:
Kvoteåret og start og slutt på det har vært diskutert i mange sammenhenger. Mange andre elementer er også brakt til torgs. Uansett kommer vi ikke bort fra at torsken er oppunder land på en tid på året da den minste flåten kan få tak i den. Jeg skal gjerne diskutere mange forskjellige elementer for å nå målet om økt bearbeiding og få en større grad av virkemidler for å få utnyttet ferskfiskstrategien godt nok. Jeg tror definitivt ikke at kvoteåret er det eneste svaret, og jeg er ikke sikker på om det er svaret i det hele tatt. Det jeg har vært opptatt av nå i forbindelse med det vi da egentlig diskuterer i dag, samfiskeordningen, er muligheten til å være to om bord, som jeg sa først og fremst er begrunnet i sikkerhetsaspektet, men som er noe som har vist seg å ha hatt et aspekt i lønnsomhet. Utfordringen er fortsatt til stede når det gjelder å få mye torsk på land på kort tid.
Svein Flåtten (Høyre), 2010-05-06:
Representanten Lillian Hansen omtaler denne stortingsmeldingen konsekvent som en «rapport», og vil ikke snakke om innholdet. Komiteens leder kritiserer opposisjonen for å fremme forslag basert på tilfeldige situasjoner, som han kaller dette når det gjelder minsteprisen. Jeg oppfatter at dette er en stortingsmelding. Det vil være interessant å høre om statsråden deler sine partifellers synspunkter om at stortingsmeldinger er uegnet til å fremme forslag om strukturelle endringer i det temaet som stortingsmeldingen omtaler.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-06:
Lønnsomheten i fiskeflåten er til tider anstrengt. Samfiske ville for mange fiskebåtredere ha gitt en bedre økonomisk inntjening, og dermed gitt rederne økonomiske muskler til å foreta sårt tiltrengt miljømessig fornying av flåten. Ordningen ville resultert i færre turer fram og tilbake til fiskefeltet, og dermed utløst en miljøgevinst som burde vært av stor interesse for den rød-grønne regjeringen, som ønsker å fremstå som verdensledende innen miljø. Ser ikke representanten Hansen at en samfiskeordning ikke bare ville tjene fiskernes økonomiske interesser, som i seg sjøl er svært viktig, men at ordningen i tillegg ville gitt et viktig bidrag til miljøet?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-05-06:
Når det ikke var et annet utgangspunkt enn akkurat det som nå foreligger, som var årsaken, må jeg få lov til å stille enda et spørsmål til representanten. Jeg har hørt at fiskebåtredere har hatt både åtte og elleve båter på samme felt, tatt en bitte liten kvote hver, og så dratt inn igjen. Mener representanten Hansen at dette er fornuftig miljøpolitikk? Og er det fornuftig økonomisk politikk for fiskerne og rederne?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-05-06:
Jeg er opptatt av at vi skal ha en levende debatt om hvilke klimautfordringer vi har i Norge. Derfor har mitt departement nå gjort en rekke utredninger for at vi skal ha et godt kunnskapsgrunnlag om hvordan vi kan bruke IKT knyttet til klimaspørsmålene. Jeg føler også at jeg har et nært samarbeid med bransjen. Jeg har besøkt mange av dem i det siste og fått innspill og også diskutert behovet for endring av rammebetingelser. En felles utfordring som jeg får fra nesten alle jeg snakker med, er at staten må bli en kravstor innkjøper. Gjennom å være en kravstor innkjøper vil staten også legge store føringer for hvordan vi får utvikling innenfor den sektoren i tiden framover. Derfor har vi sammen med KS – som også er en viktig aktør, kommunene er store etterspørrere her – og NHO startet et samarbeid om leverandørutvikling knyttet til offentlige anbud, for på den måten å kunne bidra til at vi har gode klima- og miljøkrav i de offentlige anbudene. Jeg er enig med representanten Astrup i at Norge har mange naturgitte fortrinn som vi bør utnytte, også når vi utvikler IT-industrien, og kombinere det med klimatiltak. Jeg tror at norsk industri ved at vi også er aktive med å legge åpne standarder til grunn for den måten vi bruker IT på, og gjør den kunnskapen vi har som offentlig aktører, tilgjengelig for næringslivet, også kan bidra til at vi får gode og konstruktive nye produkter på markedet, som jeg er helt trygg på også vil være konkurransedyktige på resten av det europeiske markedet. Regjeringen satser mye på miljøet. Senest i dag har man offentliggjort at man bruker en halv milliard kroner for å utvikle miljøteknologi basert på de fortrinn og den kunnskapen vi har i Norge knyttet til de store klimautfordringene vi møter. Jeg er enig i at man hele tiden skal vurdere hvilke virkemidler som er de mest treffsikre. Det gjelder selvsagt også innenfor skattepolitikken. Derfor må man ha en løpende vurdering av det når man utformer skatteordninger i tiden framover. Det vil være naturlig for meg – i alle fall slik jeg ser det nå – gjennom de årlige budsjettproposisjoner å redegjøre for hvor langt vi har kommet. Hvis det på et tidspunkt viser seg at det kan være naturlig å involvere Stortinget på andre måter, skal jeg selvsagt komme tilbake til det, men i første omgang vil det årlige statsbudsjettet være en naturlig plass for oss å orientere om arbeidet og om hvor store framskritt vi gjør.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-05-06:
Først vil jeg si takk for en veldig god debatt med mange gode innspill. Jeg oppfatter at det er stor enighet om at IKT er et viktig virkemiddel for at vi skal nå de målsettinger vi har som nasjon for å kunne redusere klimautslipp ikke bare her hjemme, men også ute. La meg bare få lov til å kommentere noen av de tingene som er kommet opp, og noen av de spørsmålene jeg har fått. Infrastruktur er helt avgjørende for at vi skal kunne møte de utfordringene som vi står foran. Derfor er det bra at Norge ligger på tredje plass på OECDs statistikk over hvilke land som har gjort mye for å få på plass en god infrastruktur. Det er bare Danmark og Nederland som er foran oss, så Norge er jo i verdenstoppen når det gjelder å ta i bruk den type infrastruktur. Når vi da i tillegg i denne fireårsperioden har bevilget mye penger til også å dekke opp for bredbånd der markedet ikke har klart å fylle opp – vi har brukt 850 mill. kr på det – så har vi jo kommet et langt skritt videre. Så er det nok sånn at det er en krevende operasjon å bestemme hvor bredt det bredbåndet skal være framover, for her skjer det utrolig mye, både når det gjelder tekniske innretninger og etterspørsel. Men vi er nødt til å jobbe videre med det, og Regjeringen er jo, som det har vært sagt her, beredt til å kunne være med på å fylle på der markedet selv ikke klarer å ordne opp. Når vi da lar den digitale dividenden ligge der åpent for kommersielle aktører, er det et viktig virkemiddel for at vi skal nå ut til enda flere med et bredt nok bredbånd i framtiden. Så synes jeg det er bra å ha fokus på det med videokonferanser. Er det noe askekrisen i hvert fall har vist oss, er det at det er et viktig virkemiddel, og jeg tror veldig mange har blitt oppmerksomme på det som et helt nyttig verktøy nå i den situasjonen vi har vært gjennom. Jeg tror det er viktig å motivere ledere for å ta i bruk mer videokonferanser. Jeg var hos Statoil. Der har man redusert reisevirksomheten med 25 pst. fordi man systematisk bruker videokonferanser. Jeg skulle for min egen del delta på EUs ministermøte om IKT, som vi gjennomførte som videokonferanse. Det var ikke helt som det pleide å være, men vi klarte å få vedtatt en helt ny IKT-strategi for Europa gjennom å bruke videokonferanse. Det viser at det går an. Så tror jeg vi må fortsette jobben med å ta i bruk elektronisk samhandling mellom brukerne våre. To millioner brukere av eID i mars sier jo noe om at det ligger et utrolig stort potensial der, og jeg er mest opptatt av at vi finner praktiske, gode løsninger. Det at vi bidrar til etterspørsel som kan få fram også gode tekniske løsninger, vil være det jeg prioriterer mest i det arbeidet jeg skal gjøre. Men igjen: takk for en god debatt og gode innspill.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-02-17:
På vegne av representantene Jan-Henrik Fredriksen, Ingebjørg Godskesen, Arne Sortevik, Anders Anundsen, Jon Jæger Gåsvatn og meg selv har jeg gleden av å fremsette representantforslag om innføring av setebeltepåbud i buss og sikker og forsvarlig skolebusstransport.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2010-02-17:
På vegne av Bård Hoksrud, Morten Høglund, Torgeir Trældal og meg selv fremmer jeg et forslag om å gjennomføre ekstern uavhengig utredning om jernbaneforbindelsen fra Sør-Varanger/Kirkenes til det russiske jernbanenettet.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-02-17:
Jeg vil på vegne av representantene Svein Flåtten, Ingjerd Schou, Bjørn Lødemel, Svein Harberg, André Oktay Dahl og meg selv framsette representantforslag om investeringsfond for enkeltpersonforetak(selvstendig næringsdrivende) (selvstendig næringsdrivende)
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-02-17:
Mitt spørsmål går også til finansministeren: «Formuesskatten er en skatt som tapper bedriftene for egenkapital. Dette slår kraftigst ut i Distrikts-Norge, fordi der er mulighetene til alternative kapitalkilder svakest. Mye av Distrikts-Norge er helt avhengig av det lokale eierskap for at lokal virksomhet og hjørnesteinsbedrifter skal opprettholdes og videreutvikles. Ser statsråden at formuesskattebelastningen har økt dramatisk for bedriftene og eierne de siste årene, og ser han at dette kan få store konsekvenser for mange distriktssamfunn om det fortsetter?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-02-17:
Det er jo håp i hengende snøre – og vi får håpe at den siste delen av statsrådens svar viser at det faktisk vil skje. Det er jo nettopp slik at færre nå betaler formuesskatt, og at man henger seg opp i det – det kaller jeg egentlig Halvorsens knipetangoperasjon – i forhold til eierskap. Det er et faktum at færre betaler formuesskatt fordi man har fjernet bunnfradragene, men man har økt formuesskatten for eierne ganske dramatisk gjennom å fjerne aksjerabatten. Når statsministeren i dag har fokusert på det å skape arbeidsplasser for framtidig velferd, er det etter min mening ganske dramatisk at man gjør den knipetangoperasjonen når det gjelder eierskapet. Jeg hadde egentlig tenkt å spørre om finansministeren vil rettlede sin sjef med tanke på hans villfarelse. Når han skal prøve å skape arbeidsplasser, må man også ha fokus på eierskapet. Min påstand er at dette slår veldig negativt ut i Distrikts-Norge. Jeg håper finansministeren vil gå tilbake og ta en ekstra prat med statsministeren om akkurat det.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-02-17:
Ja, heldigvis er det jo det, men som også sentralbanksjefen sa i sin tale, har vi hatt ekstremt gode forutsetninger, og det er mye som gjør at vi får arbeidsplasser i Norge. Så vi er enige om at det er mange andre ting som teller. Nå har vi i Finansavisen og i andre medier lest om at man skal lytte til folket. Det slås også fast at man ikke lytter til skattøren. Og tidligere i dag ble bedriften Nergård AS dratt fram. Finanskomiteen har fått brev fra fylkesrådet i Troms, som bl.a. er fra Arbeiderpartiet, som ber om at man gjør et unntak når det gjelder de generelle formuesskattereglene, fordi man ser hvor dramatisk dette er for arvingene til Nergård AS. Stortingsrepresentant fra Arbeiderpartiet, Bendiks H. Arnesen, gikk ut i Troms Folkeblad den 5. februar og sa at dette ikke var «vår intensjon». Jeg synes man da skal slutte med dobbeltkommunikasjon, og si at man ønsker å ramme eierskapet i norske bedrifter, og at man ikke er veldig opptatt av hva det eierskapet betyr for arbeidsplasser i Distriks-Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Det er en tid for å lytte og for å diskutere, og så er det en tid for å konkludere og handle. Regjeringen er opptatt av å gjøre begge deler. For eksempel er det slik at da vi så finanskrisen komme i 2008–2009, satte vi i gang omfattende rådslag, inviterte bedrifter, næringsdrivende og fagorganiserte inn til møter – drøftet, lyttet og diskuterte. Så konkluderte vi og la fram våre forslag. Det er på samme måte vi tenker nå, at vi nå skal gå videre, styrke arbeidslinja, styrke utdanningslinja og sikre fortsatt lav ledighet. Så skal vi lytte, høre og drøfte, og så skal vi konkludere og legge fram våre forslag etter hvert for Stortinget. Det er slik Regjeringen arbeider. Det er en flertallsregjering, og da mener jeg det er ekstra viktig at vi legger til rette for mange åpne kanaler inn til Regjeringen, slik vi gjør gjennom Samarbeid for arbeid.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Regjeringen er opptatt av å handle. Derfor er det også gjennomført massive tiltak for å trygge norsk økonomi, opprettholde aktiviteten og sikre arbeidsplassene. Vi har nå den laveste arbeidsløsheten i Europa, og vi har høy sysselsetting. Det er faktisk slik at vi har lavere arbeidsløshet nå, med finanskrise i verden, enn vi hadde for noen år siden uten finanskrise i verden. Ledigheten var i mange europeiske land like lav som eller lavere enn i Norge, for få år siden, nå har vi den laveste ledigheten i Europa. Petroleumsaktiviteten har vært på et rekordnivå, og investeringene har vært rekordhøye. Vi er opptatt av å finne den rette balansen mellom aktivitet og natur-, miljøvern- og fiskeriinteresser. Derfor skal vi gå forsvarlig fram, skrittvis og kunnskapsbasert, og derfor skal vi følge den kjøreplanen Stortinget har vedtatt, forvaltningsplanen. Der skal vi ta stilling til om vi skal gå videre eller ikke når det gjelder åpning av nye områder på norsk sokkel.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Vi er opptatt av å lytte til mange, og vi inviterer alle til å delta – selvsagt også dem som har kritiske meninger og er uenig i Regjeringens politikk. Det er faktisk spesielt viktig at de gir uttrykk for det de mener. Det er en av grunnene til at vi har gjort mye for å åpne kanalene for alle. Det at vi legger stor vekt på debatt på nettet – egne nettmøter, egne nettsteder – er nettopp en anledning til at alle kan delta, at alle kan komme med sine innspill. Så kan jeg forsikre representanten Solberg om at jeg allerede har møtt bedriftsledere som er bekymret og uenige med Regjeringen når det gjelder formuesskatt. Dem møtte jeg på mandag og på tirsdag. Og det kan godt hende jeg kommer til å møte flere – hva skal jeg si – folk med samme mening. Så vi er ikke som Mao. Vi lytter også til dem som er uenige med oss, og det er derfor vi fører en vesentlig bedre politikk enn de gjorde i Kina.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Jeg lover å besøke mange bedrifter, og jeg lover at Regjeringens medlemmer skal være tilgjengelige både her i Oslo og rundt i landet for å besøke mange ulike bedrifter. Jeg kan ikke love å besøke alle bedrifter som Erna Solberg gjerne vil at jeg skal besøke, men det jeg kan love, er at hvis de sender inn sine forslag, sine ideer, sin ris og sin ros på våre utmerkede nettsider – samarbeidforarbeid.no – så skal vi lese og lytte og lære, nettopp fordi det er hensikten med hele prosjektet Samarbeid for arbeid. Så er vi opptatt av mange av de problemstillingene som representanten Solberg tok opp, bl.a. at vi skal ha regler som gjør at det skal være lettere å kombinere pensjon og arbeid. Vi har gjort mye allerede i pensjonsreformen, vi har gjort mye allerede fra i år, og det blir enda lettere fra neste år. Vi gjør jo en del ting riktig her i landet. Vi har et veldig høyt nivå på nyskaping – én av sju arbeidsplasser er i bedrifter som ikke fantes for 5 år siden, vi har hatt rekordhøy sysselsetting, vi har Europas laveste ledighet. Så noe lykkes vi med i dette landet.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
I min redegjørelse la jeg vekt på at det at vi sikrer lav arbeidsløshet, høy sysselsetting, er det viktigste bidraget for å utjevne sosiale forskjeller, og at de største inntektsforskjellene er mellom de som har arbeid og de som ikke har arbeid. Det er klart at da er også et avgjørende bidrag til å bekjempe fattigdom nettopp å redusere inntektsforskjeller knyttet til folks tilknytning til arbeidsmarkedet. Jeg er helt enig med representanten Høybråten i at det er mye som er ugjort, det er mye som ikke fungerer og det er mye vi må gjøre bedre enn vi gjør i dag, bl.a. for funksjonshemmede og for dem som faller på utsiden av det norske velferdssamfunnet. Vi har jo satt i gang en svær utredning – et offentlig utvalg – om fordelingspolitikk. Regjeringen har varslet at vi vil komme tilbake til den, og vi vil også på egnet måte legge den fram for Stortinget. Det er da Stortinget får anledning til å diskutere, og se om det er grunnlag for forlik, bredere enighet rundt de forslag Regjeringen da fremmer.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Ja, jeg lærte mye på det møtet og på mange andre møter vi har hatt. Jeg lærte bl.a. det som både de sa der, og som også andre gründere jeg møtte i går, understreket, nemlig at et godt utbygd velferdssamfunn er viktig for gründere, for det er lettere å satse dersom man ikke risikerer alt hvis man ikke lykkes. Mange av dem var opptatt av generelle rammevilkår som rente, kronekurs, samferdsel, bredbånd – den type ting. Men flere nevnte også en del velferdsordninger, bl.a. foreldrepermisjon, sykepenger og den type ordninger – og at disse skulle være mer tilpasset selvstendig næringsdrivende. Vel, vi har gjort noen forbedringer, vi ser på om vi skal gjøre ytterligere forbedringer. Men hele poenget med å ha denne type dialog, er at folk direkte overfor Regjeringens medlemmer kan legge fram store og små mangler og svakheter de ser. Vi går så gjennom det, og så kommer vi tilbake med konklusjonene når vi har sett på det.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-02-17:
La meg først lov å si at jeg synes det er veldig hyggelig endelig å se statsministeren igjen. Vi har savnet statsministeren – og nesten glemt hvordan han ser ut! Jeg kan avsløre overfor statsministeren at også Fremskrittspartiet har lyttet til folk. Vi har gjort det i veldig mange år – og det er av onde tunger kalt for populisme. Jeg kan samtidig fortelle at det er veldig nyttig, særlig hvis man ikke bare lytter, men også følger opp de råd og innspill man får, med forslag til praktiske endringer. Så er det slik at Stortinget og Stortingets komiteer også har lyttet, reist rundt og fått innspill. I forbindelse med det siste statsbudsjettet lyttet vi til over 500 organisasjoner. Det førte til at regjeringspartiene så seg nødt til å gjøre en endring på hele 0,01 pst. av Regjeringens budsjett. Alle de innspillene som kom fra disse organisasjonene, er det som tydeligvis statsministeren nå sier at gjør inntrykk på ham. Men dette er innspill som Stortinget har hørt i mange år. Og spørsmålet er: Når kan vi forvente at Regjeringen og Stoltenberg vil følge dette opp i praktisk handling?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-02-17:
Det er for så vidt sant at det er en tid for å lytte og en tid for å handle. Jeg var også i Porsgrunn i går og møtte deler av næringslivet der. Den beskjeden som kommer derfra, som er knyttet til oljeindustri og leverandørindustri, sier at vi har snakket om dette lenge nok, vi har advart lenge nok, krisen er farlig nær, og nå er det tid for handling. Skal Regjeringen bruke dette rådslaget til ytterligere å utsette vanskelige problemstillinger knyttet til olje- og gassvirksomheten fordi det er indre uenighet i Regjeringen, eller skal de snart ta beslutninger som fører til at vi fortsatt kan ha et av verdens mest kunnskapsrike miljøer i Norge, som kan fortsette å videreutvikle leverandørindustrien og olje- og gassnæringen og samtidig opprettholde mye av den inntektsstrømmen som har vært så viktig for Norge gjennom flere tiår?
Erna Solberg (Høyre), 2010-02-17:
I boken som livlegen til Mao skrev, er det en ganske interessant passus der han forteller hvordan det var på den verste tiden i Kina. Mao skulle reise rundt og møte folket, og man hadde organisert det godt, slik at det sto glade, blide og todagersfødde barn og voksne langs toglinjen, og Mao fikk et innblikk i at alt var bra, og at regjeringen fungerte godt. Jeg har derfor en anbefaling til Regjeringen hvis de først skal ut og lytte: å velge å lytte til dem som kritiserer Regjeringens politikk, dem som daglig opplever at den politikken Regjeringen har ført, faktisk har gitt mindre muligheter til å skape nye arbeidsplasser. Min utfordring da til statsministeren er å ta et besøk hos Nergård-konsernet i Troms. Det ville være et bra sted å besøke for å se effektene av formuesskatten og arveavgiften. Der forvitrer bl.a. det lokale eierskapet, når mindreårige barn må selge seg ut av familieselskapet som følge av arveavgift og formuesskatt. Vil statsministeren reise?
Erna Solberg (Høyre), 2010-02-17:
Jeg er enig i at statsministeren fører en bedre politikk enn de i Kina, men jeg håper at folk i Senjahopen får oppleve at statsministeren kommer og lytter – når hjørnesteinsbedriften i DistriktsNorge står i en situasjon hvor eiere som har investert over tid, må selge. Jeg håper også at statsministeren tar seg en tur til Oppland for å møte alle de gründerne som slåss mot miljømyndighetene for å kunne drive nye arbeidsplasser med litt mer fleksibilitet og lokalt selvstyre knyttet til å utvikle sin næring, eller at statsministeren besøker Oslo Cancer Cluster, som forteller om hvordan bedrift etter bedrift – i fronten av noen av de virkelig nye store næringene – møter taket f.eks. i SkatteFUNN-ordningen, eller at statsministeren får oppleve alle dem som forteller at det er nesten umulig å komme tilbake til arbeidslivet pga. mangel på fleksibilitet i dagens regler. Kanskje han da vil se at det forslaget Høyre har fremmet gjentatte ganger – om rett og plikt til aktivitet, og at du faktisk kan gå ned i 20 pst. uføregrad på veien ut av arbeid – er en av de gode løsningene.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-02-17:
Til tross for at statsministerens resept – arbeidslinja – har vært fulgt siden tidlig på 1990-tallet, er det noe vi ikke har lyktes med. Vi har ikke lyktes med å inkludere funksjonshemmede i arbeidslivet, selv i de aller beste tider på arbeidsmarkedet. Og vi har ikke lyktes med å bekjempe fattigdommen. Det ble pinlig klart for Regjeringen i valgkampen. Jeg har ikke tenkt å avkreve statsministeren noen nye løfter her i dag, men jeg har tenkt å spørre om han har tenkt å følge opp det løftet han ga i valgkampen, i TV 2s studio 19. august i fjor, da vi diskuterte fattigdom, og da både Lars Sponheim og jeg utfordret Regjeringen til samarbeid for arbeid og mot fattigdom, at vi skulle sette oss ned og lage en nasjonal dugnad for å bekjempe fattigdom. Jeg hørte ikke ordet fattigdom nevnt med ett ord i denne viktige politiske redegjørelsen fra statsministeren. Nå gir jeg ham sjansen til å svare på om han har tenkt å følge opp det han lovte i den debatten vi hadde om fattigdom – et nasjonalt løft, hvor vi kan samarbeide om å bekjempe dette pinlige forholdet, at Norge som verdens rikeste land ikke klarer å bekjempe en økende fattigdom.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-02-17:
Jeg vil også først si at det er fint at statsministeren kommer hit til Stortinget, sånn at vi slipper å kommunisere via nettsteder hvis vi har gode ideer til Regjeringas politikk. I går besøkte statsministeren Opera Software. De hadde to budskap: Skal du klare å skaffe arbeidsplasser, må du ha gründere som vet hva de vil og en regjering som legger til rette for den drifta. Jeg tror gründere vet hva de vil. Jeg er litt usikker på om Regjeringa er så opptatt av gründere. Statsministeren sa i sin redegjørelse at det viktige for folk var å ha et sosialt nettverk, en stat som tar vare på dem også når det røyner på. Det opplever ikke gründere. Det er viktig for gründere å ha forutsigbare rammer, å kunne gjøre grep som fører til nye tanker. Var det noe som helst statsministeren lærte på det møtet som han vil ta med seg videre?
Henning Warloe (Høyre), 2010-02-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «En rekke freds- og menneskerettssentre får årlig faste tilskudd over Kunnskapsdepartementets budsjett, jf. kap. 255. Den internasjonalt mest kjente på dette området, Raftostiftelsen, som står bak Raftoprisen, har overraskende nok fått avslag på søknad om fast tilskudd over samme kapittel. Selv om rammen på dette kapittelet økte med nesten 7 mill. kr i årets budsjett, fant ikke Regjeringen rom for Raftostiftelsen. Kan statsråden gjøre rede for hvilken vurdering som ligger til grunn for denne forskjellsbehandlingen?»
Henning Warloe (Høyre), 2010-02-17:
Jeg takker for svaret. For mitt vedkommende inneholder det ikke så mye nytt. Jeg er naturligvis klar over at Raftostiftelsen får 500 000 kr, som de også gjorde i fjor, fra en annen post, og det var jo nettopp utgangspunktet for spørsmålet mitt. Hva er årsaken til at Raftostiftelsen ikke kan få innvilget sin søknad om et noe større beløp som det er nødvendig å ha for å sikre en forutsigbar økonomi, på den samme posten hvor de øvrige senterne står, hvor man altså har en fast post, og dermed har forutsigbarhet? Jeg vil gjøre statsråden oppmerksom på at i faste tilskudd får Holocaustsenteret 46 ganger så mye som Raftostiftelsen, Falstadsenteret får 30 ganger så mye, Stiftelsen Arkivet får 11 ganger så mye, Norsk Fredssenter får 10 ganger så mye og Wergelandsenteret får 13 ganger så mye. Jeg gjentar derfor spørsmålet mitt: Hva er grunnen til forskjellsbehandlingen av disse aktørene, som altså da går i Raftostiftelsens disfavør?
Henning Warloe (Høyre), 2010-02-17:
Jeg takker for svaret. Jeg synes jo at staten bør ta sitt ansvar for en så viktig aktør på menneskerettighetsområdet som nettopp Raftostiftelsen. Det er helt sikkert kjent for statsråden at Raftoprisen tidligere har gått til ikke mindre enn fire mottakere som senere har blitt funnet verdig til Nobels fredspris, så Raftostiftelsen driver et stort og viktig arbeid som er svært synlig og viktig internasjonalt. Det er kanskje også et lite poeng at Raftostiftelsen ligger i Bergen. Vestlandet er den eneste regionen hvor man ikke har en aktør som ligger inne på dette faste kapittelet, 255. Hvis man skal sikre menneskerettighetsformidling til elever over hele landet, er altså Vestlandet nå den eneste landsdelen hvor elevene ikke er sikret dette arbeidet finansiert fra det kapittelet som de øvrige aktørene ligger inne på. Det synes jeg statsråden bør gripe fatt i.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-17:
Raftostiftelsen gjør en viktig innsats i arbeidet for å fremme menneskerettighetene, både gjennom utdelingen av Raftoprisen og på andre måter. Det er positivt at Raftostiftelsen de siste årene også har arbeidet for å styrke sitt formidlings- og undervisningsarbeid. Hos Raftostiftelsen får elevene en mulighet til å komme tett på enkeltmennesker som opplever grove brudd på sine rettigheter. Temaene i stiftelsens undervisning berører også emner i læreplanen i flere ulike fag, og stiftelsen ønsker å stimulere elevene til innlevelse, innsikt og engasjement. Raftoprisen, som siden 1987 har gått til kandidater som kjemper for menneskerettigheter i et ikke-voldelig perspektiv, løfter fram prismottakerne som forbilder og inspirasjonskilder, og deres sterke historier gir liv og nerve til budskapet. Jeg har merket meg at det er et engasjement i kirke-, utdannings- og forskningskomiteen om menneskerettighetsarbeidet generelt og arbeidet til de ulike freds- og menneskerettighetssentrene, noe som kommer fram i budsjettinnstillingene. Kunnskapsdepartementet har tidligere mottatt søknader fra Raftostiftelsen om finansiell støtte over statsbudsjettene for 2009 og 2010. Kunnskapsdepartementet støttet Raftostiftelsen med 500 000 kr i 2009 over kapittel 226, Kvalitetsutvikling i grunnopplæringen. Jeg vil støtte arbeidet til Raftostiftelsen for undervisning i menneskerettigheter med 500 000 kr også i 2010, på samme måte som i 2009. Årsaken til økningen på ca. 5,8 mill. kr over kapittel 255 i årets budsjett – det er altså et annet kapittel under Kunnskapsdepartementets budsjett – er en generell prisstigning, en økning på 500 000 kr til Narviksenteret for å styrke grunnlaget for driften av det nye senteret, og en økning på 3,7 mill. kr til Norsk Fredssenter, som skal slås sammen med Nansen Dialog ved Nansenskolen. I en rapport til FNs menneskerettighetsråd framlagt høsten 2009 om status på menneskerettighetsområdet i Norge går Regjeringen inn for å styrke oversikten over norsk menneskerettighetsopplæring, og har tatt initiativet til en utredning. Utredningen vil ta sikte på å gi kunnskap om menneskerettighetsundervisning i grunnopplæringen og i høyere utdanning. Departementet har allerede bedt Norsk senter for menneskerettigheter ved Universitetet i Oslo om å ta ansvaret for utredningen i forhold til høyere utdanning; tilsvarende vil Utdanningsdirektoratet se på situasjonen i grunnopplæringen. Departementet vil på grunnlag av resultatet av disse utredninger vurdere behovet for koordinering og ytterligere styrking på området. Raftostiftelsen får altså – dvs. det offentliggjør jeg her nå – 500 000 kr i tilskudd i år, som de fikk i fjor, men altså over et annet kapittel og en annen post enn det spørreren knytter det til.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-17:
Grunnen til at det er løst sånn for 2010, er at under det kapittelet og den posten som det nå er bevilget penger fra, har vi et visst handlingsrom. Hvis vi skulle dekket det innenfor det andre kapittelet og den andre posten, ville det måtte gå på bekostning av de andre senterne og formålene som representanten tar opp. Men jeg skal se på hvordan vi skal være i dialog med Raftostiftelsen videre framover. De driver et veldig viktig arbeid, og det er veldig mange elever som får en veldig – hva skal jeg si – virkelighetsnær opplevelse av de historiene som Raftostiftelsen kan fortelle. Det er klart at det bidrar til et betydelig engasjement rundt menneskerettighetsarbeid og er viktig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-17:
Jeg skal ta med meg vestlandsargumentet også. Men hvis vi ser litt stort på det, tror jeg det arbeidet som Raftostiftelsen gjør – ved å sette fokus på menneskerettigheter og kanskje trekke fram verdige prisvinnere som i utgangspunktet ikke har vært like kjente som en del nobelprisvinnere har vært – er litt uavhengig av akkurat hvor man er lokalisert. Det arbeidet som Rafostiftelsen gjør, har nasjonal betydning. Det er jeg sikker på at representanten er enig med meg i. Men jeg skal altså ta med meg vestlandsargumentet.
Bent Høie (Høyre), 2010-02-17:
«Ifølge Stavanger Aftenblad 28. januar 2010 uttrykker sjefen for NATOs Joint Warfare Centre bekymring over Norges vilje til å følge opp vertskapsforpliktelsene i forhold til NATO. Han trekker spesielt frem utfordringene ved å legge ned Madla-leiren. Det er etter dette også blitt kjent at investeringene på Sola flystasjon som var bevilget i 2009, er frosset. Hva vil statsråden gjøre for å bygge opp igjen NATOs tillit til at Norge vil overholde sine forpliktelser som vertsnasjon for NATOs Joint Warfare Centre på Jåttå?»
Bent Høie (Høyre), 2010-02-17:
Når en har invitert gjester, slik som Norge har gjort når vi har invitert NATO til å ha et av sine europeiske sentre her, er det faktisk ikke verten som skal definere om gjesten føler seg velkommen. Det er det gjesten selv som skal gjøre. Den kritikken som Korte kom med i møtet med de regionale myndighetene, er bredt gjennomgått i Stavanger Aftenblad. Korte var i det møtet også inne på at den samme bekymring hadde han tatt opp med statsråden i et møte som foregikk tidligere, altså før den 28. januar. Så jeg regner med at statsråden også direkte har fått høre om den typen bekymringer som tas opp. Det er riktig at det i etterkant har kommet et dementi, men det er knyttet opp til forholdet til det nasjonale hovedkvarteret. Men som statsråden er klar over, både etter sitt møte med Korte og etter oppslaget i Stavanger Aftenblad, går bekymringen langt utover det spørsmålet. Mitt spørsmål er igjen: Hva har statsråden tenkt å gjøre for å gjenopprette tilliten i NATO?
Bent Høie (Høyre), 2010-02-17:
Det er helt åpenbart at NATO er bekymret over en del av de endringene som nå er underveis, knyttet til Forsvaret i Stavanger-området. Spesielt er det knyttet til Madla-leiren, som statsråden også var inne på. Korte er veldig tydelig på at Vatne-leiren ligger for langt fra Ulsnes, der hovedtreningen foregår. Igjen er beslutningen også knyttet til at nedleggelsen av rekruttskolen på Madla ikke er gjennomført, og det stilles store spørsmål ved de økonomiske beregningene som er bakgrunnen for en slik flytting. Vil statsråden på bakgrunn av den bekymringen som NATO har tatt opp med statsråden, og som kommer til uttrykk i Stavanger Aftenblad, og den helhetlige situasjonen rundt flyttingen av rekruttskolen på ny vurdere om det var en klok beslutning?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Innledningsvis vil jeg få vise til at påstandene som kom fram i Stavanger Aftenblad om Norges manglende vilje til å følge opp vertskapsforpliktelsene for Joint Warfare Centre, senere er dementert av sjefen for senteret. Her uttaler han at JWC er meget fornøyd med den støtten Norge gir, og at det ikke pågår noen diskusjoner i NATOs organer om JWCs tilstedeværelse i Norge. Jeg vil understreke at tilstedeværelse av NATO i Norge er svært viktig for denne regjeringen. Forsvarsdepartementet legger derfor stor vekt på at JWC videreføres i Norge. Vi oppfyller våre vertslandsforpliktelser overfor JWC, og vi vil fortsette å gjøre det også etter at det nasjonale hovedkvarteret på Jåttå er lagt ned. Innkvartering av personell på Madla, som er på trening ved JWC, er ikke en forpliktelse Norge har som del av vertslandsstøtten, men det er enighet om at JWC kan bruke Madla når det er ledig overnattingskapasitet i leiren. På Jåttå er JWCs nye treningssenter snart klart til bruk. Inkludert IT-systemer har bygget en verdi på om lag 1 milliard kr. Norges andel av dette utgjør rundt 200 mill. kr. JWC blir et av verdens mest moderne treningsfasiliteter og kan trene opptil 550 personer samtidig. Representanten Høie tar også opp påstander om at investeringsmidler til Sola flystasjon er blitt frosset. Dette er ikke riktig. Tilstedeværelsen av redningshelikopter på Sola ligger fast. Forsvarsdepartementet har godkjent et prosjekt for asfaltering av flyoperative områder på Sola. Det gjenstår enkelte avklaringer rundt inndekningen av de årlige leiekostnadene for disse områdene fordi Justisdepartementet har det helhetlige budsjettansvaret for redningshelikoptertjenesten. Når disse tingene er avklart, vil asfalteringen settes i gang. Både min forgjenger og jeg har forsikret at Norge vil ivareta sine vertslandsforpliktelser overfor JWC, også etter opprettelsen av Forsvarets operative hovedkvarter på Reitan. Vi har en god dialog med JWC om dette.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Jeg har hatt gleden av å diskutere, både med Korte og med lederen for ACT, general Abrial, mulighetene som ligger i JWC, og det gode samarbeidet som nå er opprettet også med Forsvarets operative hovedkvarter på Reitan – eller rettere sagt, et videreført og forsterket samarbeid. Vi snakket også om kostnadene knyttet til forlegning av deltakere på kurs i Stavanger-området, og vi snakket om den muligheten som ligger i Madla leir. Jeg bekreftet også at vi var innstilt på å jobbe sammen for å sikre gode muligheter for dette i framtiden. Slik som det gjøres i dag, må dette ses i sammenheng også med det vi kan kalle øvrige forlegningsmuligheter som finnes i Stavanger-regionen, både hoteller og annet.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Det er ingen tvil om at kostnadene ved overnatting i Norge er høye, og at det er deltakere fra ulike NATO-land som har uttrykt bekymring over dette. Derfor er det viktig for både meg og mitt departement å prøve å bidra med gode løsninger. Jeg ser ikke dette så nær knyttet til spørsmålet om nedlegging av Madla leir, som har vært behandlet i denne sal som del av langtidsplanen. Vi må faktisk søke å bidra med løsninger, gode løsninger, også i framtiden. Vi vil fram til 2013 kunne nytte de mulighetene som ligger i Madla leir, men vil også måtte søke å finne løsninger etter dette årstallet, da leiren etter planen blir nedlagt.
Svein Harberg (Høyre), 2010-02-17:
Jeg ser fram til å få svar på følgende spørsmål til finansministeren: «Endringen av merverdiavgiftsloven fra 1. juli gir nye økonomiske rammer, bl.a. for mange virksomheter som lever av sommertrafikken. Statsråden har lovet å vurdere overgangsordninger på grunn av utfordringen med innføring av avgift etter investeringsperioden og før inntektsperioden. Med mye ledig kapasitet i bygg- og anleggsbransjen må det være et godt tiltak å stimulere til investering nå, og ikke la prosjektene vente på merverdiavgiftsrefusjon neste år. Vil statsråden i lys av dette komme med stimulerende overgangsordninger omgående?»
Svein Harberg (Høyre), 2010-02-17:
Jeg takker for svaret fra statsråden. Det var for så vidt ikke noe nytt der. Nå er det slik at da jeg sendte inn spørsmålet, var ikke dette høringsnotatet, som ble lovet i januar, kommet på plass. Jeg ventet til januar akkurat var omme. Men denne uken er det kommet, og det er bra. Jeg regner med at statsråden har såpass mye innblikk i forretningsdrift at han vet at man følger regnskapsåret, og at man planlegger og lager budsjetter i forhold til regnskapsåret. Da ser vel statsråden at det er lovlig sent å komme med hvordan overgangsordningene skal være, «i løpet av vårsesjonen». Det er jo slik at mange av disse virksomhetene bruker våren til å forberede en sommersesong, har inntektene i sommersesongen og slikker sårene – hadde jeg nær sagt – på høsten. Ser ikke statsråden at en innføring av dette midt på sommeren, når inntektene kommer, rett og slett er med og tar ca. 7 pst. av bruttoomsetningen til disse virksomhetene, og trekker det direkte fra på bunnlinjen?
Svein Harberg (Høyre), 2010-02-17:
Da må vi bare avvente og se. Nå er det jo slik at noen har satt i gang prosjekter. Blant annet i den landsdelen jeg kommer fra, har vi en dyrepark med masse aktiviteter som har store investeringer i år – jeg vet at det er titalls millioner det dreier seg om for en slik virksomhet. Når en, som jeg sa, attpåtil trekker fra på inntektene – for det er jo realitetene, jeg registrerer at det også er sagt i høringsnotatet at en ikke regner med at en uten videre kan øke prisene – betyr det reduserte inntekter. Når tiden nå drar ut, regner jeg med at statsråden er enig med meg i at vi ikke ser for oss at vi kan lage stimulerende tiltak, i hvert fall foran denne sesongen – og så må næringen ta det. Har det vært et alternativ for statsråden å utsette innføringsfristen, til f.eks. neste årsskifte?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Jeg antar at det representanten sikter til, er en endring av merverdiavgiftsregelverket på kultur- og idrettsområdet som Regjeringen ga i 2010-budsjettet. Der ble det bl.a. sagt at en tok sikte på ikrafttredelse fra 1. juli 2010. Fordi skissen avvek fra Kulturmomsutvalgets anbefalinger, ble det varslet en ny høring, og høringsnotatet ble sendt ut her om dagen. Forslaget går i korte trekk ut på at det innføres en avgiftsplikt på 8 pst. for inngangspenger til museer, gallerier, fornøyelsesparker, opplevelsessentra og større idrettsarrangementer. Videre foreslås det at betaling for trening blir avgiftspliktig med 8 pst., forutsatt at treningstilbudet blir levert av en kommersiell aktør. Endringene vil bl.a. medføre at flere næringsdrivende får utvidet fradragsrett for inngående moms på anskaffelser til den avgiftspliktige delen av virksomheten. I notatet varsles det at det ikke legges opp til å foreslå overgangsordninger. Det er nødvendig bl.a. av hensyn til de avgiftspliktige at det går en viss tid fra endringer varsles og vedtas i Stortinget, til de blir iverksatt. En ulempe ved iverksettelse noen tid etter at forslaget er varslet, er imidlertid at det kan medføre tilpasninger ved at flere aktører venter med større investeringer inntil merverdiavgiftsplikten og fradragsretten inntrer. Aktører som ikke utsetter, eller ikke har mulighet til å utsette investeringene, vil måtte ta med merverdiavgiften i kostnadsgrunnlaget. Dette kan reise spørsmål om hvorvidt det er behov for overgangsordninger. Enhver overgangsordning reiser imidlertid en rekke prinsipielle og praktiske spørsmål, bl.a. om hvilke typer investeringer som bør omfattes. Spørsmålet om overgangsordninger må ses i sammenheng med at det, som nevnt, nå legges opp til en utvidelse av merverdiavgiftsgrunnlaget som i stor grad skjermer den frivillige delen av idretten fra avgiftsplikt. Det legges også opp til en egen ordning med momskompensasjon for investeringer i idrettsanlegg fra 1. januar 2010. Dette begrenser behovet for en overgangsordning. Etter min vurdering er derfor behovet for og eventuelle gevinster av å etablere en overgangsordning samlet sett små. Jeg viser til at det ikke ble etablert overgangsordninger i forbindelse med den generelle innføringen av moms på tjenester i 2001. Imidlertid vil jeg ikke ta et endelig standpunkt til spørsmålet om overgangsordninger før høringen er gjennomført. Jeg vil komme tilbake til spørsmålet om en eventuell overgangsordning i proposisjonen som jeg tar sikte på å fremme for Stortinget i løpet av vårsesjonen.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Vi skulle ha sendt ut høringsnotatet litt før, men det er jo avklaringer som bør skje før en kan sende ut et høringsnotat. Nå ble høringsfristen relativt kort; vi har satt den til fire uker. Grunnen til det er at dette er et spørsmål som har blitt bredt belyst tidligere, og det betyr at vi i løpet av ganske kort tid får høringsuttalelse fra dem som blir berørt – og muligens også fra andre. Jeg skal love at vi skal holde et høyt tempo med tanke på å få fram proposisjonen så tidlig som mulig i løpet av våren, men det er ikke mulig for meg nå å gå noe nærmere inn på om vi her vil foreslå konkrete overgangsordninger, selv om jeg ser de problemer som representanten reiser i sitt spørsmål.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Det siste har vi ikke vurdert konkret, men vi vil at det i utgangspunktet skal gjennomføres fra 1. juli i år. Samtidig vil jeg også vise til at det i høringsbrevet er vedlagt en, riktignok grov, tabell, som viser at de fleste av dem som nå, i hvert fall på generell basis, vil få momsplikt på 8 pst., vil komme bra ut av det. I mange tilfeller vil fradraget for inngående moms overstige det de skal betale i utgående moms. Jeg tror at vi alt i alt har funnet et balansert opplegg, som nå er ute på høring. Men som sagt, vi har ikke vurdert konkret om vi vil utsette iverksettelsen til senere enn 1. juli i år.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Regjeringen ønsker å bevare formuesskatten fordi den har en sentral fordelingspolitisk rolle i skattesystemet. Regjeringen har sørget for at stadig færre betaler formuesskatt ved at vi har økt bunnfradragene betydelig. Samtidig har vi endret grunnlagene slik at det nå er bedre samsvar mellom skatten og folks skatteevne, uavhengig av hvordan formuen er sammensatt. Det betyr også at vi har endret noe: Vi har tatt bort aksjerabatten, og det er endret noe av grunnlaget for formuesskatten. Det betyr at noen har fått økt formuesskatt. Formuesskatten er en skatt på sparing for norske skatteytere generelt, uavhengig av hvordan sparingen blir kanalisert. Formue som skyldes avkastning av investeringer i utlandet, skal formuesbeskattes på lik linje med investeringer i Norge. Formuesskatten vil derfor i utgangspunktet ikke ha betydning for lønnsomheten av å investere i Norge sammenlignet med å investere i andre land. Det er i første rekke lønnsomheten av å investere i Norge, sammenlignet med å investere i andre land, som bestemmer omfanget av nyskaping og investeringer i Norge. Da er det også andre faktorer enn bare formuesskatten som spiller inn. Selv om jeg ikke deler representanten Gundersens store bekymring når det gjelder formuesskattens virkning for norsk næringsliv og distriktene, erkjenner jeg at den kan ha visse uheldige virkninger for deler av norsk næringsliv. Dette er bakgrunnen for at Regjeringen i den nye regjeringserklæringen bl.a. har presisert at den framover vil jobbe for endringer i formuesskatten, som bidrar til gode rammebetingelser for norske bedrifter. Målet er en rettferdig formuesskatt som samtidig gir gode incentiver til å investere i næringsvirksomhet som gir høyest mulig avkastning for samfunnet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
Som jeg sa i mitt svar, ser jeg at bl.a. fjerning av aksjerabatten og endringer i noe av grunnlaget for formuesskatten har ført til en skjerpelse for noen, som også kan ha betydd at man får en skjerpet beskatning av kapital i næringslivet. Samtidig er det også riktig å understreke at det er mange andre forhold som spiller inn når en skal etablere næringsvirksomhet: en god økonomisk politikk slik at man har lavest mulig rentenivå, f.eks., at det er god tilgang på kapital både privat og offentlig, og ikke minst at vi har en godt utdannet arbeidskraft. Så det er mer i bildet enn bare formuesskatten. Jeg tror det var bl.a. det statsministeren siktet til i sin redegjørelse, og i replikkordskiftet etter redegjørelsen. Bare som et apropos – det ble i perioden 2003–2008 skapt 280 000 nye arbeidsplasser i Norge. Det vitner vel også om at det er gode vilkår for å skape virksomhet i dette landet.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-02-17:
For det første: Vi lytter til dem vi møter, og vi møter mange med forskjellige oppfatninger. Som statsministeren også sa, vi lytter også til dem som har kritiske oppfatninger, det skulle bare mangle. Den gode samfunnskritikken er viktig for å bringe politikken videre framover. Vi lytter også til skattøren. Det kan jeg forsikre representanten Gundersen om. Som jeg sa i mitt hovedsvar, vi vil nå se på formuesskatten i forbindelse med rammebetingelsene for norske bedrifter. Men hva som kommer ut av det, er det for tidlig å si.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-02-17:
Jeg vil stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren, i og med at nærings- og handelsministeren er bortreist: «Innovasjon Møbel er et prosjekt som har gått over flere år, som har vist gode resultater for bedriftene som har deltatt, og som er viktig for næringen. I forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2010 i næringskomiteen var det et bredt flertall som ønsket videreføring av Innovasjon Møbel. Hvordan følger statsråden opp at Innovasjon Møbel kan fortsette sin virksomhet i 2010?»