Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-02-04:
Jeg vil innledningsvis klargjøre noen sider ved rusreformen som det kan knytte seg noe usikkerhet til. Ved gjennomføringen av rusreformen fra årsskiftet overtok staten ved de regionale helseforetakene det fylkeskommunale ansvaret for behandlingstiltak for rusmiddelmisbrukere. Som følge av dette var det 32 fylkeskommunalt eide institusjoner som de regionale helseforetakene overtok eierskapet av. I tillegg var det 42 private institusjoner der de regionale helseforetakene trådte inn i de tidligere fylkeskommunale avtalene. Totalt var det 74 institusjoner som ble omfattet av denne rusreformen. Til drift av disse institusjonene fikk de regionale helseforetakene overført i alt ca. 1,3 milliarder kr. Av disse midlene ble det overført vel 1,1 milliarder kr fra de fylkeskommunale og kommunale budsjettene. Dette var midler som fylkeskommunene og kommunene tidligere hadde benyttet til tiltak overfor rusmiddelmisbrukere. Den kommunale egenbetaling for opphold ved fylkeskommunale behandlingsinstitusjoner for rusmiddelmisbrukere er falt bort, ettersom det tidligere fylkeskommunale ansvaret for behandling av rusmiddelmisbrukere nå er definert som spesialisthelsetjeneste og hjemlet i spesialisthelsetjenesteloven. Derfor er midler som tidligere gikk med til den kommunale egenbetaling for opphold ved fylkeskommunale institusjoner eller institusjoner fylkeskommunene hadde avtaler med, trukket ut fra de frie inntektene til kommunene og overført til de regionale helseforetakene. Som følge av rusreformen har de regionale helseforetakene fått ansvar for tverrfaglig spesialisert behandling for rusmiddelmisbrukere. Det kommunale ansvaret for tiltak for rusmiddelmisbrukere slik det følger av lov om sosiale tjenester, er imidlertid ikke endret som følge av rusreformen. Kommunene har fortsatt et helhetlig ansvar, slik det framgår av lov om sosiale tjenester. Stiftelsen Fredheim er en institusjon som ikke er omfattet av rusreformen. Denne har ikke hatt noen drifts- eller kjøpsavtale med noen fylkeskommune, og den har heller ikke vært med på noen fylkeskommunal plan. Uttrekkene fra de frie kommunale inntektene er kun relatert til egenbetaling for opphold ved fylkeskommunale institusjoner eller private institusjoner fylkeskommunene har hatt avtale med. Kommuner som har benyttet Stiftelsen Fredheim til kjøp av tjenester, forutsettes å ha gjort dette for å ivareta sitt kommunale ansvar for sosiale tjenester og omsorgstiltak for rusmiddelmisbrukere. Dersom bostedskommuner som følge av rusreformen hevder at de ikke lenger har økonomi til å betale for opphold ved Stiftelsen Fredheim og andre institusjoner som ikke er berørt av rusreformen, er ikke dette noen direkte konsekvens av rusreformen. Rusreformen legger til grunn at det kommunale ansvaret for helhetlig oppfølging og tiltak for rusmiddelmisbrukere ikke endres, men videreføres. Jeg forventer at kommunene ivaretar sitt ansvar etter loven. Som et nyttig verktøy for særlig å ivareta rusmiddelmisbrukere med langvarige og sammensatte behov er det med rusreformen innført lovfestet rett til individuell plan, nettopp for å sikre et helhetlig tilbud, som skal legges opp gjennom et samarbeid mellom nivåer og med involvering av den enkelte bruker. Kommunene er en sentral aktør og bidragsyter i arbeidet med å nå rusreformens målsettinger om et mer helhetlig og styrket behandlingstilbud til rusmiddelmisbrukere.