trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Det er helt sikkert kommuner i Norge som kunne hatt bedre kompetanse på disse spørsmålene, men jeg registrerer at mange av de forsøkskommunene som har hatt ansvar for scooterkjøring siden år 2000 omtrent, er små kommuner, og de har klart å håndtere det ansvaret på en god måte. Det er viktig også å understreke at den forskriften som følger med det forsøket som regjeringen nå har foreslått, er svært restriktiv. Det betyr at det er veldig mange hensyn som skal ivaretas – hensyn til friluftsliv, hensyn til hytteboere, hensyn til naturvern, det er kartleggingsarbeid som må gjøres, og det bør selvfølgelig kun skje i merkede, avgrensede områder og løyper der dette ikke er til sjenanse for andre. Det stiller store krav til kommunene – helt riktig. Men klarer de ikke å imøtese disse kravene, vil de jo heller ikke kunne ha den type scooterkjøring.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Vi forholder oss til klimaforliket, som ble inngått mellom alle partiene, unntatt Fremskrittspartiet. Der står det at det er en ambisjon å elektrifisere Utsirahøyden. Det mener vi at det fortsatt skal være. Så har jeg registrert at det har kommet ulike signaler fra lisenseierne i den senere tid. Jeg er ikke kjent med substansen i det, men det er helt åpenbart at vi er opptatt av å følge opp dette punktet i klimaforliket, og jeg legger til grunn at også departementet gjør sitt for å følge opp den ambisjonen.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Jeg kunne si veldig mye om det. Vi har styrket rammebetingelsene for fastlandsindustrien, vi har satset på infrastruktur, vi har senket skattene, vi satser mer på forskning og utvikling enn den forrige regjeringen – i det hele tatt, det satses betydelig på industrien i Fastlands-Norge. Men det var ikke det spørsmålet mitt gjaldt. Spørsmålet mitt er knyttet til representanten Eidsvoll Holmås’ moralske fordømmelse av oljevirksomheten. La meg minne om at det under Bondevik II-regjeringen ble utstedt 74 utvinningstillatelser. Under Stoltenberg II-regjeringen ble det utstedt 470 utvinningstillatelser. I petroleumsmeldingen skriver den regjeringen som representanten Eidsvoll Holmås var en del av, at økt utvinning fra felt, utbygging av funn og påvisning av uoppdagede ressurser er viktige mål. Og så sier representanten Eidsvoll Holmås at dette er dypt usolidarisk og uansvarlig. Mener representanten Eidsvoll Holmås at den politikken hans eget parti førte i åtte år, er dypt usolidarisk og uansvarlig?
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Til det siste innlegget fra representanten Andersen kan det være verdt å minne om at vi har hatt en forsøksordning som har vært evaluert, og som viste at fem av seks delmål, som man evaluerte, ble helt eller delvis innfridd. Det var altså en vellykket forsøksordning. Det ble også snakket om mål for bruk av bioenergi, og jeg er helt sikker på at denne regjeringens politikk kommer til å klare å innfri målene langt lettere enn den forrige regjeringen gjorde, fordi man er villig til å ta i bruk kraftige virkemidler for å få det til, f.eks. ved å stille krav om at offentlige kjøretøy skal gå på null- eller lavutslippsdrivstoff. Det kommer til å bidra til å skape et marked. Jeg tror også at utfasingen av fyringen med fossil olje fra 2020 kommer til å skape et betydelig marked for bioolje. Alt dette er bioenergi som til sammen bidrar til å nå målene. Der den forrige regjeringen var flink til å sette mål, kommer denne regjeringen til å være flink til å nå dem, og jeg foretrekker det siste. Representanten Per Rune Henriksen – det er flere Henriksen i salen i dag – har gjort noen billige poenger av at vi først skrev fullskala «demonstrasjonsanlegg» om CO2-anlegget i stedet for fullskala «anlegg». Det første fullskala anlegget vil jo være et demonstrasjonsanlegg, og det viktige er jo at det er fullskala – ikke om ordet «demonstrasjon» forekommer før ordet «anlegg». Med en gang vi ble gjort oppmerksom på dette, sa vi at vi selvfølgelig legger klimaforlikets formuleringer til grunn. Det er helt uproblematisk. Jeg vil også få lov til å si, som også ble tatt opp av komitélederen, at det i forslag til vedtak XIX skal stå «fangst og lagring», og flertallet støtter dette. Det bør inn i innstillingen. Representanten Henriksen har også vært opptatt av at vi tar en «time out» i arbeidet med CO2-håndteringsteknologi. La meg si det slik: Det er helt nødvendig å ta en «time out» etter at det største prosjektet Norge hadde, ble skrinlagt, med de utfordringer som vi vet det prosjektet hadde. Da er det forsvarlig og nødvendig å ta en «time out» og komme tilbake med en helhetlig strategi for hvordan vi skal klare å innfri våre mål. Det er nærmest useriøst å kritisere det at man skal komme med en helhetlig og bred strategi for å nå disse målene. Det er flere representanter som har vært opptatt av andre ting, men jeg ser at min tid løper ut. Det betyr at jeg blir nødt til å tegne meg til et nytt innlegg, og det er en glede å få lov til å forlenge debatten.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Jeg trodde man hadde rett til to 3-minuttersinnlegg og ett 1-minuttsinnlegg, men reglementet er kanskje endret, for jeg har bare hatt ordet én gang til et 3-minuttersinnlegg. Men jeg har lyst til å begynne med siste taler, representanten Aasland, som har vært veldig opptatt av at grunnen til at han nå trenger en energimelding, er at det er så stort sprik mellom hva regjeringspartiene og den konstruktive opposisjonen mener i energipolitikken. Men er det noen som har erfaring med sprik i energipolitikken, må det være de rød-grønne. Hvis det var et tidspunkt vi hadde behov for en energimelding, var det vel under de rød-grønne. Men selv ikke innenfor Senterpartiet klarte man å bli enige om man skulle ha en energimelding eller ikke. Først foreslo Åslaug Haga en energimelding. Det ble avlyst av Terje Riis-Johansen, som så foreslo en ny melding, som så ble avlyst av Ola Borten Moe, som mente at han hadde gjort alt på området, så det var ikke nødvendig å gjøre noe mer. Men sannheten er at vi er i startgropen av de viktige investeringene vi skal gjøre fremover, og da er det nødvendig å ha et omforent syn på nettopp klima-, nærings- og energispørsmål.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Til det siste som ble tatt opp av representanten Aasland, er det verdt å nevne at Europautvalget er regjeringens arena for å drøfte disse sakene med Stortinget, den konsulterer Stortinget gjennom Europautvalget, slik at nå etterlyser en altså noe som har funnet sted i dag. I tillegg var dette et viktig tema i EU- og EØS-debatten som vi hadde i denne salen for kort tid siden. Personlig benyttet jeg da sjansen til å komme med mine innspill til hva regjeringens innspill til kommisjonen skulle være, og mange andre representanter gjorde det samme. Så det gjelder også å kjenne sin besøkelsestid på de arenaene som Stortinget faktisk har stilt til disposisjon for å komme med synspunkter på dette, og Europautvalget og debatten om EU- og EØS-redegjørelsen er blant dem. Så til det som egentlig er saken i dag, det er Kyotoprotokollen. La oss fastslå at dette er ingen revolusjon. Kyoto 2 omfatter for få land til å kunne ha noen særlig betydning. Den inneholder ikke forpliktelser utover det som de landene som har sluttet seg til, allerede hadde inngått. Men den var nødvendig for å komme videre med arbeidet med en internasjonal klimaavtale, som forhåpentligvis skal være bred, og omfatte mange land, og som man skal komme til enighet om i Paris i 2015. Det var ikke vanskelig for oss å være enig i at regjeringen skulle komme til Stortinget og berette om den internasjonale klimainnsatsen i løpet av vårsesjonen 2014, all den tid regjeringen selv har varslet at den kommer til å gjøre det, så dermed var det også naturlig å gå inn for det forslaget. Det er viktig at vi får på plass internasjonale mekanismer for å redusere utslippene. Lyspunktet er at mange land og regioner nå tar etter EU og deres kvotehandelsystem, noe som på sikt kan gjøre det lettere å få en felles, internasjonal prismekanisme. Kina oppretter nå syv regionale kvotemarkeder, hvorav det største, Guangdong, kommer til å omfatte 400 millioner mennesker. Vi vet at Sør-Korea jobber med det samme. Mexico har etablert et kvotemarked som er frivillig å delta i, men hvis en ikke deltar, må en betale CO2-avgift. Det er et høyst virkningsfullt virkemiddel for å få bedriftene til å delta. Vi vet at Quebec og California allerede har denne type mekanismer på plass, og en jobber nå med å koble dem sammen. Så det er tross alt noen lyspunkter. I tillegg skal alle landene melde inn hva de har lyst til å bidra med til denne internasjonale klimadugnaden, innen klimamøtet med Ban Ki-moon i september. På sikt kan det bli noe som gir mer effekt enn det Kyoto-avtalen gjør. Det er ikke noen tvil om, som Høyre og Fremskrittspartiet også understreker i en merknad, at denne konvensjonen omfatter for få land til at den kan få noen særlig effekt, men det var som sagt viktig å rydde dette spørsmålet av veien for å kunne bli enige om en bredere internasjonal avtale. Med det avslutter jeg.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
La meg først si at jeg synes det er litt spesielt at man bruker denne saken om Kyoto til å diskutere noe helt annet, en helt annen prosess, som har pågått i Europautvalget bl.a. i dag. Jeg mener at når man først diskuterer Kyoto 2, bør man holde seg til Kyoto 2, men når nå Arbeiderpartiet først har åpnet dette ballet, er det også nødvendig å kommentere det. Det som skjedde på europautvalgsmøtet 4. november, var jo nettopp at det kom tre statsråder fra regjeringen for å konsultere Stortinget om EUs grønnbok. Det var nødvendig fordi den rød-grønne regjeringen jo ikke hadde klart å sende noe innspill – å samle sammen noe innspill – innen den tid. Så har regjeringen jobbet, og igjen involvert Stortinget gjennom møtet i Europautvalget i dag. Det er også et møte i Nasjonalt europaforum i morgen, hvor partiene fra Stortinget er invitert, og man vil bli hørt. Så var det i tillegg til dette EU-/EØS-debatten i Stortinget for et par uker siden, hvor alle representanter hadde mulighet til nettopp å komme med innspill her i åpen sal. Jeg synes det er merkverdig når representanter fra SV krever at det blir lagt frem en sak for Stortinget om europapolitikken, all den tid de i løpet av de åtte årene de satt, aldri la frem noen sak om dette, bortsett fra stortingsmeldingen om europapolitikken i sin helhet, som for øvrig var en tynn sak, som etterfulgte den 911 sider lange Europautredningen. Regjeringen har altså benyttet de arenaer som finnes for kontakt med Stortinget, konsultasjoner med Stortinget, om europaspørsmål i denne saken, og man har konsultert Stortinget to ganger, i tillegg til at det er møte i Nasjonalt Europaforum i morgen. Jeg merker meg at man åpenbart endrer syn etter hvor man sitter, for det var jo ikke noe krav fra noen fra SV om at det skulle legges frem saker for Stortinget i plenum – som en stortingsmelding, antar jeg de mener – om viktige europaspørsmål. Tvert om var det slik at Europautvalget heller ikke ble konsultert da Stortinget sendte brev til EU. Den praksisen er nå endret ved at statsråden kommer oftere til Stortinget og redegjør oftere for europapolitikken, og det mener jeg Stortinget skal være fornøyd med. Så kan man selvsagt alltid bli enda bedre, og Stortinget kan involveres i enda større grad. Men det er i alle fall en klar forbedring fra slik det har vært de siste åtte årene.
Nikolai Astrup (Høyre), 2013-12-12:
Hvis representanten Eidsvoll Holmås hadde tatt seg bryet med å møte opp på europautvalgsmøtet den 4. november, kunne han formidlet disse synspunktene til statsrådene. Jeg skjønner at representantene Solhjell og Eidsvoll Holmås er misfornøyd med at regjeringen har et annet syn enn dem, men det betyr ikke at Stortinget ikke har vært konsultert. Det betyr bare at regjeringen har et annet syn. Når det gjelder virkemiddelbruk, la meg bare si det slik: Ja, utviklingen i solcelleprisene har vært viktige for verden, men utslippene i Tyskland går opp, og det er tross alt utslippene vi skal måles på, og så er det mange ulike virkemidler for å få utslippene ned. Det kan være fornybar energi, og det kan være energieffektivisering. Men det viktigste vi skal måles på, er om vi faktisk klarer å redusere utslippene. Det er det regjeringen nå har samlet seg om; at man skal ha et mål om utslippsreduksjoner, og så skal man selvfølgelig benytte ulike virkemidler for å nå det målet. Men det må også være opp til nasjonalstatene å avgjøre hvordan man skal komme i mål.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
I budsjettforliket mellom regjeringen og støttepartiene Venstre og Kristelig Folkeparti opprettholdes regjeringens forslag til kutt i tilskuddet til utjevning av nettariffer. Det betyr at familier som bor på mindre plasser, vil få dyrere strømregninger. Det er uten tvil dyrere å drifte nettet på mindre plasser, og derfor vil nedprioriteringen i tillegg til å gå ut over husholdninger også gå ut over jordbruket og næringslivet. Er representanten komfortabel med dette?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
I Sundvolden-erklæringen slår Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen fast at de vil opprette et FME-senter for thorium. Miljøpartiet De Grønne står sammen med de rød-grønne partiene og Kristelig Folkeparti og Venstre om en merknad som tydelig avviser dette punktet, bl.a. vises det til miljøorganisasjonenes motstand mot dette forslaget. Siden det kun er regjeringspartiene som vil opprette dette senteret, er det vel tvilsomt om det blir noe ut av, men jeg skal gi Miljøpartiet De Grønne muligheten til å utdype og begrunne hvorfor partiet, sammen med oss, er skeptisk til dette forslaget.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Den rød-grønne regjeringen var opptatt av å føre en langsiktig, bærekraftig og forutsigbar politikk for næringslivet, et næringsliv som kunne være til stede over hele landet. Prosessindustrien er f.eks. en industri som sysselsetter mange tusen arbeidstakere og skaper store eksportverdier for landet, men også er veldig konkurranseutsatt. For industrien har det vært spesielt viktig å få på plass en CO2-kompensasjonsordning. Det fikk vi til – helt til regjeringen Solberg foreslo å halvere den. Heldigvis fikk Venstre og Kristelig Folkeparti reversert dette, men troen på at regjeringen kan regnes som forutsigbar, er betydelig svekket, og det er skapt stor usikkerhet om hva slags rammebetingelser som skal gjelde i framtiden. Internasjonale eiere er skeptiske til investeringer, fordi dette har skapt stor usikkerhet. Debatten i dag har heller ikke skapt noe mer sikkerhet – tvert imot. Forslaget Arbeiderpartiet sammen med andre har om å vedta her i denne salen at regjeringen skal sikre forutsigbarhet for norsk industri ved å opprettholde en fullverdig CO2-kompensasjonsordning i avtaleperioden til 2020, ser ikke ut til å få støtte, heller ikke fra Venstre og Kristelig Folkeparti. Høyre og Fremskrittspartiet liker å framstille seg som næringslivets fremste talspersoner og garantister for gode rammebetingelser for næringslivet, men her ser vi dessverre det stikk motsatte. Det virker som om Fremskrittspartiet sliter litt med å finne seg til rette i posisjon. I samarbeidsavtalen er det enighet om følgende: «Ikke å åpne for petroleumsvirksomhet, eller konsekvensutrede iht petroleumsloven, havområdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja i perioden 2013-2017». Olje- og energiministeren har vært på tur i Nordland og Troms. Der har han uttalt: «Vi må klare balansen mellom fiskeri og olje. Områdene utenfor Vesterålen og Lofoten bør åpnes på en måte som er trygg både for fiske og olja.» Det kan faktisk virke som om et av olje- og energiministerens viktigste budskaper da han besøkte Harstad, var at nå måtte røstene fra nord styrkes, og at befolkninga måtte mobiliseres for utvinning. I debatten i dag hører vi også representanten Oskar J. Grimstad i det ene øyeblikket forsvare samarbeidsavtalen på dette punktet, for så å angripe Kristelig Folkeparti om hvorfor de så sterkt har kjempet for å sette Lofoten og Vesterålen på vent. Det er jo Grimstads regjering som har nedfelt dette i erklæringen sin, og det er han som må komme med løsninger for hva de nå skal gjøre i Lofoten og Vesterålen, ikke Kristelig Folkeparti.
Eirik Milde (Høyre), 2013-12-12:
Jeg vil først takke representanten Eidsvoll Holmås for svært hyggelige dager i Warszawa da vi var der under klimaforhandlingene sammen med resten av komiteen. Polen er et EU-land og har, i likhet med EØS-landet Norge, påtatt seg forpliktelser i forbindelse med EUs vanndirektiv. Ved innlemmelsen av vanndirektivet i EØS-avtalen ble det lagt opp til en finansieringsplan, som ikke er blitt fulgt opp av den rød-grønne regjeringen. Det har hopet seg opp et stort etterslep. Jeg har hørt tall på rundt 300 mill. kr siden 2008. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har begynt å ta grep ved å bevilge 15 mill. kr ekstra til dette formålet i 2014. Mitt spørsmål til representanten er: Mener han at SV har vært nok opptatt av vannkvaliteten i våre vassdrag de åtte årene de har sittet i regjering?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Selskapet Rock Energy, med kontor i Norge, bruker erfaringer fra boring og produksjon på norsk sokkel i arbeidet med utvikling av geotermisk energi. Geotermisk energi er avgjørende for Filippinene. Det er avgjørende for at lokalbefolkningen skal få strøm og nå også avgjørende for at nødhjelpsarbeidet skal fungere godt. Mener representanten Eidsvoll Holmås fremdeles at norsk petroleumsindustri tar liv på Filippinene – etter åtte år med en miljøvernminister fra SV?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Til Aftenposten den 17. august uttaler daværende førstekandidat Hansson: «Det går an å ha det riktig fint med litt lavere kjøpekraft enn i dag.» Videre: «Det betyr at hver og en av oss etter hvert vil kjøpe litt færre ting. Kjøpe litt færre importerte varer,(…) (…) I MDGs partiprogram står det at partiet vil bruke «mer av norske bistandsmidler på tiltak for økt landbruksproduktivitet og bedre vanntilgang». Hva vil representanten si til de mange tusen fattige bøndene i u-landene som ønsker å eksportere sine landbruksprodukter til Norge?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Aller først vil jeg betrygge representanten Anna Ljunggren og si at Fremskrittspartiet er i toppform, og vi nyter den situasjonen som vi er i, sammen med Høyre i regjering. For noen er det slik at snøscootersaken blir en sak som veldig fort blir sort–hvitt. Jeg vil i hvert fall understreke at i min verden er det utrolig mange flotte farger, og min verden vil aldri bli sort–hvitt. Jeg har bestandig elsket å dra på tur. Det kan være med scooteren, og det kan være uten scooter. For å fortelle en liten historie fra Finnmark, der vi i 30 år har hatt løyper – vi har hatt mulighet til å kunne nyte naturen: Jeg pakker og gjør meg klar på morgenen til å dra på tur. Jeg har vel aldri i hele mitt liv opplevd at min datter synger mer enn når vi skal på tur. Man kommer over den første stigningen, man ser vidda ligger foran en i et fantastisk flott sollys, og man hører skien skjærer gjennom skaren. Jeg ser ned på speedometeret på scooteren, det viser at man ligger i 50–60 km/t, og man nyter virkelig dagen. Rundt neste odde på vannet tar vi til høyre og kjører inn i en bukt. Der er det veldig fort både 20 og 30 familier som er ute i godværet og koser seg. Ungene er på isen sammen med foreldrene. De lærer seg å bore fiskehull, de lærer seg å fiske. De litt større holder på med kjelkeaktiviteter eller brett. De største ungene holder på med snøbord eller står på ski. Vi voksne er veldig ofte rundt kaffebålet, hvor praten sitter løst. Man kan tydelig se at det er mennesker som storkoser seg ute i naturen. Men tiden går fort, plutselig er kvelden der og det er på tide å dra tilbake. Jeg hører igjen datteren min synge. Så stopper jeg bestandig på et utkikkspunkt, hvor jeg ser den lille fjorden jeg bor ved og noen hus, og jeg tenker: Gud, tusen takk for en nydelig dag. Det beste med oss i Finnmark er faktisk at vi unner den øvrige befolkningen i Norge som har lyst, å ta del i en slik opplevelse – den deler vi med alle. Noen tror at dette er aktuelt for Oslo, Bergen, Stavanger og Trondheim. Det er vel lite sannsynlig. Men for de kommunene som ønsker det, og som har søkt om det, er det ingen som har tvunget det på dem. Men for noen er det slik at de mener at eliten skal rå over distriktene der ute. For Fremskrittspartiet er det veldig enkelt: Vi tror på lokaldemokrati, og derfor ønsker vi en lokal løsning som er streng, men som er fornuftig og som alle kan ta i bruk.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Det er faktisk slik at når det gjelder skuterkjøring, klarte altså SV i regjering å trenere den saken i fem år. I fem år var den forrige regjeringen fullstendig handlingslammet. Det er mulig de synes at dagens regjering faktisk leverer. Kanskje er det det man er redd for? Det finnes mange forsøkskommuner, og hvis man mener at det grunnlaget ikke er nok, er det slik at seks kommuner i Nord-Troms og alle kommunene i Finnmark har hatt denne ordningen i 30 år. Ordningen er faktisk godt utprøvd.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
For Fremskrittspartiet har realpolitikk alltid kommet før symbolpolitikk, og vi har som parti vært skeptiske til å ratifisere Kyotoprotokollen. Det har vært mange grunner til det. Det er en stor svakhet at flere sentrale land ikke har forpliktet seg i henhold til Kyoto-avtalen med hensyn til kvantifiserbare reduksjoner og målsettinger – for øvrig noe jeg tror de fleste er enig i. Dette er sentralt for å oppfylle klimakonvensjonens og Kyotoprotokollens intensjoner om å få gjennomført nødvendige utslippsreduksjoner. Når vi velger å gi vårt samtykke til godkjennelse av endringer av 8. desember 2012 i Kyotoprotokollen, må det ses i en sammenheng. Det er ingen tvil om at Fremskrittspartiet har vært skeptisk til hvordan virkemidlene ville blitt praktisert av den tidligere rød-grønne regjeringen, og SV spesielt, i form av særnorske krav overfor næringslivet og økte beskatninger overfor befolkningen. Vi vet hvor kreative sosialistene er når det gjelder å bruke andres penger gjennom økte skatter og avgifter. I denne saken er det liten tvil om at de rød-grønne virkelig kunne ha boltret seg ganske vilt med andres penger. Denne skepsisen fra Fremskrittspartiet er i dag borte. Fremskrittspartiet vil i samarbeid med Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre sørge for at virkemidlene som blir tatt i bruk for å oppnå reduksjon av de totale klimagassutslippene, ikke skal slå negativt ut overfor næringslivet eller overfor befolkningen gjennom særlige, norske krav.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Takk for hyggelige ord. Representanten Terje Aasland vet også at budsjettforslaget som kom til Stortinget fra Venstre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Høyre, var på det nivået som Stoltenberg II foreslo. Det jeg kan garantere, er at regjeringen skal føre en fullverdig næringspolitikk fram til 2020, som sikrer konkurranseevnen til norsk industri. Det jeg også sa, er at jeg er tilfreds med slik ordningen nå er, og jeg tror vi sammen skal klare å skape en god politikk slik at vi beholder den viktige prosessindustrien i Norge.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
I dag behandler vi statsbudsjettet for 2014. Det ligger inne at ordningen løper fra 2014 til 2020, og det med CO2-kompensasjon er et målrettet virkemiddel. Det jeg kan garantere, er at regjeringen skal føre en fullverdig næringspolitikk fram til 2020, som også sikrer konkurranseevnen til norsk prosessindustri.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
La meg understreke at det var den forrige regjeringen som inviterte til forsøksprosjektet med 40 kommuner. Det vi har gjort, er å utvide antall kommuner. De samme kommunene har fått en ganske streng forskrift hvor de i sin planlegging skal ta hensyn til friluftsliv, støy og vernede områder. Det er ikke et frislipp dette er snakk om. Det vi har sagt, er at vi skal bruke dette forsøket til å få mer kunnskap. Det å vite mer om dette, er viktig når vi nå også skal starte lovarbeidet. Der skal vi ha et normalt lovarbeid med normale høringer – gjerne også ha et samarbeid med Venstre og Kristelig Folkeparti på det – og ta oss nødvendig tid til det lovforslaget som kommer.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Vi tar til etterretning at stortingsflertallet nå vil noe annet når det gjelder dette.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Jeg er litt usikker på hva Elvestuen her sikter til med «å delegere mer», men for denne regjeringen er det viktig at det lokale selvstyret legges til grunn. Derfor er det vi nå sender ut, forskriften på snøscootere, ganske omfattende. Vi vil ikke at det skal være fritt fram for kommunene å boltre seg i dette eller andre spørsmål. Det må være tilstrekkelig kompetanse og kjøres ordentlige runder på dette for at det skal kunne forsvares.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Det er jo lov å gjøre to ting samtidig. Vi sender ut den samme forskriften som den rød-grønne regjeringen sendte ut i mai, og har fått en masse innspill til det. Vi utvider ordningen. Forsøket går i prinsippet fra 2014 til 2018, men vi sier at vi også nå skal starte et lovarbeid, med den tiden det tar.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Jeg hadde forberedt innlegget før siste spørsmål kom, så jeg kommer tilbake i et ny treminuttersinnlegg om snøscooter. Det er gledelig at debatten om klimaspørsmål vekker et sterkt engasjement i Stortinget. Det er også gledelig at det er så stort engasjement for å finne politiske løsninger sammen. Det er riktig som Ola Elvestuen sier, makten ligger nå i Stortinget. Men regjeringen er klar på at vi skal forbedre noen av tiltakene som står i klimaforliket, og vi skal også innføre noen nye tiltak – det skal lønne seg å velge grønt. Vi vil også gi direkte statlige investeringstilskudd til store kollektivtransportprosjekter som dekker opp halvparten av kostnadene. Vi må legge opp til en politikk som også dekker storbyenes behov. Vi har begynt med et grønt skatteskifte og prinsippet om at forurenser skal betale, er et godt utgangspunkt. Så er det kommet noen angrep når det gjelder klima og skogsatsingen. Jeg tror det er en styrke for det prosjektet at det også her er stor og bred politisk enighet om nivået og forutsigbarheten fram til 2020. Det betyr mye for utviklingslandene, og det betyr mye for arbeidet med å redusere klimagassutslippene. Men vi vil også ha en trygghet for at pengene brukes, slik Riksrevisjonen også var opptatt av. Derfor har vi sagt at vi vil ha en gjennomgang. Regjeringen sa at vi skulle bruke inntil 3 mrd. kr hvis det var behov for det. Nå er det endret til en fast bevilgning på 2,8 mrd. kr, og det kaller jeg en enighet om nivået. Energi- og miljøkomiteen har gitt en klar marsjordre i saken om rask avklaring på enøk-skattefradraget. Det skal regjeringen følge opp. Så er det også stilt spørsmål om mineralnæringen. Forurensningsansvaret ligger i Miljødirektoratet, og vi sier at vi skal ha en streng miljøovervåkning av gruvedrift og deponi. Og så er det kommet opptil flere kommentarer til flytting av planavdelingen. La meg igjen understreke at vi er én regjering med et helhetlig ansvar. Det er den samme loven med samme formål og en tydelighet på forvalteransvaret som nå skal ivaretas i et annet departement. Klima- og miljødepartementet skal med naturmangfoldloven følge opp ansvaret for miljøet. Det er mulig å ha miljøkrav i offentlige innkjøp uten å bevilge penger til Difi til dette formålet. Det å forsterke klimaforliket er ikke gjort i en håndvending, det krever både store og små politiske grep. Vi har nå startet dette arbeidet i årets budsjett, og vi vil i de kommende årene følge det opp og gå fra ord til handling sammen med våre samarbeidspartier, Venstre og Kristelig Folkeparti.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Først til Karin Andersen: På generell basis er det betydelig bioenergisatsing i budsjettet, men det er på budsjettet til Landbruks- og matdepartementet, så det kan ikke jeg gå inn på i detalj her. Så til snøscooter-saken. Forsøksordningen og utkastet til forskrift for forsøket var bredt omtalt i et høringsbrev fra Miljøverndepartementet våren 2013. Da ble mange av de innspillene som kom, vurdert, og er også tatt inn i arbeidet med forskriften. Dette er en midlertidig ordning som senest skal avsluttes i 2018. Så har vi sagt at vi da også skal starte lovarbeidet. Jeg kan ikke si nå om Stortinget får lovforslaget i 2014 eller i 2015, men det blir definitivt i denne perioden. Så var det et vektig innlegg Martin Kolberg nå hadde, som vi selvfølgelig tar seriøst, men det brevet er sendt til kommunal- og moderniseringsministeren, så jeg kan vanskelig gå inn og kommentere det her. Men de rød-grønne skrev selv i sitt høringsbrev i vår at det skulle evalueres løpende, så det er jo mulig å gjøre det samtidig som vi starter et lovarbeid.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Regjeringen tar med seg også forventningen rundt det klassiske naturvernet. Naturmangfoldloven skal bestå. Vi skal ikke endre loven, men vi vil ha en mer enhetlig praksis. Jeg tror innimellom det kan være en fordel for miljøet også at miljøproblemstillingene nå kommer raskere inn i planarbeidet – ikke slik man noen ganger nå kan se: at de kommer på slutten, og at mange da oppfatter det som at det er miljøet som stopper planene. Jeg tror det er en fordel også for miljøet at problemstillingene kommer noe raskere inn. Til spørsmålet om klimamelding: Regjeringen har ikke bestemt om vi skal lage en ny klimamelding eller om vi skal ha en klimapolitisk redegjørelse i Stortinget, men at Stortinget i 2014 skal involveres i klimaarbeid, er definitivt. Vi må for en stor del selv definere hva vi skal gjøre i 2014, for å levere våre bidrag inn til de internasjonale klimaforhandlingene. Vi har en regjering som ser en ganske nær sammenheng mellom klimapolitikk og energipolitikk. Derfor har vi klart å samle oss om å sende et innspill til EUs rammeverk fram til 2030. Når vi sier at vi skal forsterke klimaforliket, er det å gi et tydelig innspill til EU, der vi støtter et ambisiøst mål om utslippsreduksjoner og støtter opp under fortsatt satsing på fornybar energi og energieffektivisering, også en del av å styrke klimaforliket.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Jeg ser for meg at Norge fortsatt skal spille en aktiv rolle i dette, og jeg kommer også personlig til og være med å spille den rollen. Årsaken til at jeg dro hjem fra Warszawa på det tidspunktet jeg gjorde, var at det ikke var avtalt noen flere ministerdialoger, og vår forhandlingsleder var på plass og deltok i de siste rundene. Når det gjelder Lima i 2014 og 2015, skal jeg love å være til siste slutt.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Nå har jo Stortinget akkurat vedtatt ambisiøse mål for 2014 når det gjelder vårt eget budsjett. Vi vet at vi har en forpliktelse internasjonalt, og vi må ned på det nasjonale. Jeg tenker at vi må komme tilbake til det i saken til Stortinget til våren.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Regjeringens konsultasjon med Stortinget om den type politikk er jo i Europautvalget. Vi hadde en redegjørelse 4. november, og så har det vært en redegjørelse nå i dag, så jeg mener at det er ivaretatt gjennom de redegjørelsene der.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Jeg merket meg det representanten Eidsvoll Holmås sa litt tidligere i dag om at en kanskje bør jobbe på en annen måte med dette. Men det vi har per i dag, er regjeringens konsultasjon med Stortingets europautvalg – det er det vi har per i dag.
Tine Sundtoft (Høyre), 2013-12-12:
Jeg tror det er en stor fordel nå å se energi og klima i en nær sammenheng, som også det regjeringsnotatet viser. Det å ha ett felles mål som er så tydelig på å nå togradersmålet, mener vi er viktig. Det er helt klart at for å nå det må man jobbe godt med energieffektivisering. Men det å samle seg om ett mål og få alle mulige virkemidler for å nå togradersmålet mener vi er viktig.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Jeg har til alle jeg har snakket med, både i foredrag og til journalister, vært tydelig på at jeg selvfølgelig står fullt og helt bak den avtalen som er inngått. Det er en avtale som også gir uttrykk for at i denne stortingsperioden skal ikke disse områdene åpnes for petroleumsaktivitet. Det står jeg bak. Så betyr ikke det at hvis man skal legge det langsiktige perspektivet, som et betydelig flertall i Stortinget står bak, på norsk petroleumsaktivitet, er det naturlig at vi på et eller annet tidspunkt også ser på disse områdene som nå er holdt unna for aktivitet i denne perioden. Men i denne perioden er representanten utmerket godt klar over at avtalen står fullstendig fast.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Jeg må gjenta det jeg sa fra talerstolen i stad, at den rød-grønne regjeringen valgte å holde et høyt tempo. Vi ser at aktiviteten i 2012 og 2013 har vært rekordhøy og kommer til å bli det i 2014. Jeg mener, i likhet med Holden, at jevn aktivitet på norsk sokkel er fornuftig, men jeg mener at det blir krevende å ligge på det nivået vi har ligget på de siste årene. Men det er et mål for Fremskrittspartiet og Høyre å opprettholde aktiviteten på sokkelen opp mot dagens nivå. Det er også i tråd med Holden-utvalget, det er i tråd med det som kommuniseres fra LO, og det er i tråd med det som kommuniseres fra NHO – og det bør heller ikke være en stor overraskelse for Stortinget at Fremskrittspartiet og Høyre mener at aktiviteten på norsk sokkel bør forsøkes opprettholdt.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Jeg noterer meg at representanten ikke kommenterte hvorvidt han var fornøyd med det den rød-grønne regjeringen har levert på dette feltet, men det får vi komme tilbake til senere i debatten. Representanten vil være kjent med at det er en kontrollstasjon for dette arbeidet i 2015, som selvfølgelig må gås opp av Norge og Sverige sammen. Når det arbeidet er i mål og vi i løpet av 2015 vet mer om hvor vi er på vei, hvor mange prosjekter som er på linje, er det naturlig å se på hvorvidt det er naturlig å gjøre grep. Mitt håp er at vi vil vite i 2015 – i hvert fall i 2016 – hvorvidt vi vil nå de målene som vi har forpliktet oss til, nemlig 26,4 TW. Hvis ikke må selvfølgelig regjeringen, sammen med Stortinget, se på hvilke grep vi skal gjøre. Det er i hvert fall helt sikkert at ordningen kommer ikke under noen omstendighet til å bli svekket.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Takk til komitélederen for et godt spørsmål. Selvfølgelig mener jeg at hele poenget med faktisk å satse så vidt hardt, både på å bygge infrastruktur for innfasing av ny fornybar energi og bygge de anleggene som skal produsere fornybar energi, er i veldig stor grad motivert av at vi skal ha et mer fornybart samfunn og fase ut fossil energibruk. I det arbeidet er jeg veldig glad for at både Venstre og stort sett alle de andre partiene som har hatt ordet i dag, har vært veldig tydelige også på behovet for å bygge utenlandskabler. Det å kunne fase ut kull i Europa gjør Europa til et mer fornybart område. Så er det helt klart at det også er både regjeringens ambisjon og en del av samarbeidsavtalen, en del av klimaforliket, at det skal jobbes videre med elektrifisering der det er mulig.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Jeg noterer meg at representanten begynte med å spørre om vi skal legge til rette for det. Ja, det skal vi. Så kom det et spørsmål om en garanti. Nå har jeg lyst til å minne representanten om at det er mange anlegg på norsk sokkel som allerede er elektrifisert, både før den rød-grønne regjeringen kom til makta, og etterpå. Det er bra. Det har ikke skjedd fordi man har gjort vedtak i Olje-og energidepartementet, men fordi lisensene har bedt om det. Jeg vet at det nå pågår et arbeid med den lisensen – forhandlinger mellom partene i den lisensen – om hva de skal be regjering og storting om å få lov til å gjøre. Når de tallene kommer inn til Olje- og energidepartementet, kan olje- og energiministeren ta stilling til det – ikke før vi har fått den informasjonen.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
I likhet med et flertall i denne salen har jeg tro på at vi på et eller annet tidspunkt vil lykkes med å få etablert teknologi – og innfase teknologi – for fangst og lagring av karbon som vil nulle ut mye av det representanten spør etter. Så vet vi at når vi produserer elektrisitet av gass, gir det halvparten så mye utslipp som fra kull, og vi ser at kullforbruket i Europa går opp. Norsk gass kan være en del av svaret på de utfordringene i et langt perspektiv. Vi ser at USA har halvert sine CO2-utslipp til kraftproduksjon bare på få år på grunn av rikelig tilgang på gass. Og vi vet at verden har et stort behov for energi, og å klare det IEA peker på, nemlig bare 10 pst. reduksjon i oljeproduksjonen i et tiårsperspektiv, kommer til å bli krevende.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Da jeg tegnet meg på talerlisten, trodde jeg det gikk mot slutten av debatten, men det ser jeg at det ikke gjør. Jeg har likevel lyst til allerede nå å takke Kristelig Folkeparti og Venstre for det samarbeidet vi har hatt i Stortinget, men også selvfølgelig våre egne for den jobben de har gjort. Så til forutsigbare rammevilkår for industrien. Vi, både Høyre og Fremskrittspartiet, men også våre venner i Stortinget, har store ambisjoner om å øke produksjonen av fornybar energi i Norge. Det vil gi oss et kraftoverskudd på sikt, som vil være en fordel for industrien. Så er det også sånn at den kraftforedlende industrien som på sikt vil stå seg best, er den kraftforedlende industrien som driver mest fornybart – det gjør den i Norge – og mest energieffektivt. Derfor er en styrking av arbeidet til Enova bl.a. med å redusere utslipp av CO2, men også med å bruke energien mer effektivt, av stor betydning. Så er jeg blitt utfordret på nettutjevningsordningen bl.a. av representanten Ljunggren, som sier at dette ikke vil bidra til å gjøre netteierskapet mer robust. Det tror jeg er feil. Vi har sørget for at de kundene som blir hardest rammet, blir beskyttet i det løpet som står igjen. Men det har i hvert fall vært mitt mål å sende signal om at vi ønsker fortgang i arbeidet med å gjøre nettselskapene mer robuste i framtiden. Det er helt nødvendig hvis vi skal møte både klimaendringene og bygge mer robuste nett. Og hvis vi skal få faset inn mer fornybar energi og få lansert AMS, avanserte måle- og styringssystemer, som jeg har en ambisjon om å gjøre, i motsetning til den rød-grønne regjeringen, må dette på plass. Så spør representanten Eidsvoll Holmås meg om elektrifiseringen av Utsirahøyden. Han viser hele tiden til at den rød-grønne regjeringen la til rette for det. Ja, det skal vi gjøre. Så ber han meg om å stille krav. Det er ikke noe anlegg som er blitt elektrifisert på grunn av krav fra myndighetene så langt. Det pågår nå forhandlinger blant lisenspartnerne på Sverdrup-feltet. Min holdning til det er at vi skal lage en løsning som er best mulig med tanke på sikkerhet, miljø og økonomi, og vil selvfølgelig holde Stortinget orientert om det på vanlig måte. Så synes jeg det er litt søkt – det bør jeg kanskje ikke si – men litt overraskende, at noen synes det er rart at Fremskrittspartiet og Høyre har et annet utgangspunkt når det gjelder spørsmålet om Lofoten og Vesterålen enn det Venstre og Kristelig Folkeparti har. Men det er altså sånn at vi forholder oss til den avtalen som er inngått.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
Vi får vel bare kvittere ut at den nye regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet, leverer raskt og effektivt. Jeg synes på en måte det er litt morsomt – jeg har hørt mange representanter, inkludert Henriksen, fra de rød-grønne partiene, som har vært veldig fornøyd med innsatsen til den rød-grønne regjeringen på klimaspørsmålet. Det finner jeg vel litt overraskende – det hadde kanskje vært tid for litt selvkritikk. Flertallet – det rød-grønne, så vidt jeg vet – i kontroll- og konstitusjonskomiteen er så i tvil om hva de skal synes om det som har skjedd på Mongstad, at de ikke bare har innkalt fire olje- og energiministre til høring om Mongstad, men også en tidligere statsminister. Så kanskje man skal prøve å være litt selvkritisk. Jeg mener at man har prøvd den kjappe veien for å få til fullskala karbonfangst og -lagring. Jeg mener at nå må vi bruke den tiden som skal til. Jeg synes representanten Astrup illustrerte målet vårt på en forbilledlig måte. Det vi skal bidra til å få bygd, må bli et eksempel til etterfølgelse, tror jeg var ordene han brukte. Vi har en ambisjon om å levere minst ett fullskala demonstrasjonsanlegg for CO2-fangst innen 2020. Det vet vi alle sammen blir krevende. Da er det desto viktigere at vi allerede når vi starter denne prosessen, velger gode, robuste løsninger. Dette trenger vi naturligvis noe tid på å finne ut. Så er jeg enig med representanten Henriksen i at testsenteret på Mongstad til dels har levert varene, og det er noe vi vil inkludere i arbeidet med en strategi. Stortinget vil bli holdt orientert om arbeidet, og det vil man bli i løpet av 2014. Så til representanten Pollestad, som sa at «nettutbyggingen er i gang». Ja, det er mulig at man har begynt, det er rett. Nå styrker vi også Statnetts egenkapital i årets budsjett. Men la meg minne om at vi begynte prosessen med Ørskog–Fardal i 2005 for å forsyne Midt-Norge med strøm. Den er ennå ikke ferdig. Sima–Samnanger husker vi alle sammen. Da sto olje- og energiministeren i Oslo og sa at vi måtte styrke forsyningssikkerheten til Bergen – noe jeg er helt enig i – mens halvparten av de rød-grønne stortingsrepresentantene svirret rundt og mente at det var fullstendig unødvendig. Så det er ikke noen tvil om at det arbeidet må styrkes ytterligere. Så har jeg lyst til å minne salen på at denne regjeringen leverer på energi- og klimaspørsmål på mange fronter. Vi har i dag etter litt over to måneder i stolen levert et felles innspill til EU, noe den rød-grønne regjeringen ikke klarte på åtte år.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2013-12-12:
La meg først kvittere ut det representanten Per Rune Henriksen sier om at vi stopper aktiviteten på testsenteret på Mongstad. Representanten vet at det ikke er riktig. Aktiviteten vil videreføres på dagens nivå, og fra myndighetenes side jobbes det med å rekruttere nye brukere i tiden som kommer. Så til dette med støtte til flis og flisfyring. Representantene som stiller spørsmål til de to statsrådene som er her nå, olje- og energiministeren og klima- og miljøvernministeren, er veldig klar over at det ansvarsområdet ligger et annet sted enn hos oss, men la meg bare minne om det som representanten Astrup startet med. Vi har lagt på bordet tøffe ambisjoner for utfasing av mineralolje i stasjonær energiproduksjon. Forskjellige typer biodrivstoff er viktige supplement til å erstatte det. I tillegg minner jeg om at det har vært bred politisk enighet i Stortinget om at det viktigste virkemidlet for å få innfaset ny fornybar energi, er – og skal være – grønne sertifikater, som er en teknologinøytral ordning som sikrer at vi får levert mest mulig effekt. Også der vil forskjellige typer bioenergi kunne spille en rolle. I tillegg har Enova virkemidler for å øke bruken av forskjellige typer bioenergi i Norge. Så virkelighetsbeskrivelsen stemmer ikke helt, og landbruksministeren får svare på spørsmål om akkurat det ene instrumentet som det nå er blitt endret på. Jeg har også lyst til å minne om – i diskusjonen om industrien – at vi styrker arbeidet til Enova i forhold til industri, men også når det gjelder å redusere elforbruket i husholdninger og næringsbygg. Det vil gjøre at kraftprisene på sikt går ned. Samtidig gjør Statnett et arbeid for å sikre en tariffering som ivaretar de store kraftbrukerne, som ligger i områder av landet som trenger å ha kapasitet som kobles ut. Begge disse virkemidlene har full støtte fra regjeringen og vil være viktige for industrien i årene som kommer.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Den rød-grønne regjeringen førte en offensiv politikk for å åpne nye områder. Vi gjennomførte en kunnskapsinnhenting for det nordøstlige Norskehavet, vi satte i gang en konsekvensutredning for Jan Mayen, og vi fikk åpnet Barentshavet sørøst. Statsråden har nylig vært i Nord-Norge og uttalt seg om oljevirksomhet i nord. Til Harstad Tidende sa han: «Vi må fortsatt styrke røsten fra nord, slik at konsekvensutredningen av Lofoten og Vesterålen kan komme.» Dagen etterpå kunne vi lese i bladet Vesterålen at områdene utenfor Vesterålen og Lofoten bør åpnes. Tatt i betraktning at den nye regjeringen satte foten ned for både konsekvensutredning og fortsett arbeid på både Jan Mayen og Lofoten, står dette i skarp kontrast til det. Er disse uttalelsene et uttrykk for at statsråden ønsker seg en ny regjering til jul, eller er det bare et uttrykk for at statsråden ønsker å være en privatpraktiserende statsråd uten bindinger til egen regjerings politikk?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Betydningen av karbonfangst og -lagring er enorm. Det er ikke som representanten Hansson nærmest antydet, at dette er noe vi driver med for å gjøre det mulig fortsatt å kunne produsere olje og gass fra norsk sokkel, men det er en erkjennelse av at fossil energi kommer til å være den kanskje viktigste energibæreren i de neste tiårene og en viktig energibærer i verden i overskuelig framtid. Vi har i dag en situasjon hvor kull og andre fossile energikilder står for brorparten av kraftforsyningen. Disse utslippene vil fortsette, fordi de er bortimot innelåst i eksisterende utslippskilder. Jeg så nå i India, der har de ute på anbud to kullkraftverk som til sammen vil ha like stor kapasitet som all installert fornybar energi i India for framtiden. Dette blir installert uten at fangstteknologi følger med på lasset. Dette sier noe om betydningen av at vi utvikler en teknologi som kan dempe klimagassutslippene innenfor det som allerede eksisterer. Jeg kan tilføye at jeg hørte også at i Tyskland er det ti nye kullkraftverk på gang, så det er en utvikling. Fangst og lagring av CO2 er en umåtelig viktig teknologi å utvikle. Jeg beklager at den utviklingen stopper, bremses, i Norge nå, og det henger fortsatt i luften hva statsråden egentlig tenker i forbindelse med at det sies at man vil utvikle en ny strategi. Når kommer denne strategien på plass? Er statsråden overhodet bekymret for at vi kan få en forvitring av både vår kapasitet og vår kompetanse på dette feltet, som vi har bygd opp gjennom en ganske offensiv og tøff innsats fra den rød-grønne regjeringen? Mongstad blir av noen framstilt som en fiasko. Det vil jeg bestemt avvise. På Mongstad har vi brukt tid, krefter og masse penger for å utvikle kompetanse som kan brukes generisk på andre områder. Dette prosjektet ble stoppet før vi gikk inn på helt Mongstad-spesifikke kostnader. Kunnskapen ligger der. Vi vet f.eks. at man i forbindelse med CCS-prosjektet på Boundary Dam i Canada nå etterspør kunnskap om aminer som ble framskaffet i arbeidet med Mongstad. Dette arbeidet som har blitt gjort, er viktig. Vi må passe på at vi ikke mister momentum, og at vi fortsatt er en av de ledende nasjonene i verden på å utvikle en teknologi som er helt nødvendig for framtiden. Når kommer strategien på plass?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-12-12:
Det er åpenbart et behov for å komme med en liten oppklaring til representanten Astrup. Min kritikk av regjeringens «time out» handler ikke først og fremst om at man setter seg ned og tenker på hvordan man skal jobbe videre med et fullskala renseprosjekt i Norge. Det er ingen tvil om at man må gjøre det når man stopper det ene. Det jeg kritiserer, er at man stopper arbeidet på testsenteret på Mongstad også, som statsråden selv har sagt er en suksess, at man kutter bevilgningene til det med 100 mill. kr, og at det ikke er noen som helst refleksjoner rundt hva denne stansen og «time outen» vil bety for kompetansen på utviklingen av denne teknologien i Norge. Vi har kort og godt spurt om å få et tidsspenn: Hvor lang tid trenger regjeringen på å tenke ut en strategi om det som handler om nytt fullskala anlegg? Jeg går ut fra at man fortsetter arbeidet med den totale fangst- og lagringsteknologien etter de samme sporene som har vært fulgt hittil.