Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2002-12-17:
Norsk olje- og gassvirksomhet vil spille en avgjørende viktig rolle for landets industrielle utvikling i årene framover og i tillegg være en vesentlig bidragsyter til å finansiere velferdssamfunnet. Det er derfor av avgjørende betydning at vi legger forholdene til rette for å sikre norsk sokkels konkurransekraft, slik at vi også i framtiden sikrer de nødvendige investeringer. Regjeringens melding gir for så vidt en god virkelighetsbeskrivelse av tingenes tilstand, og det skisseres to utviklingsbaner for kontinentalsokkelen. Den ene er forvitringsbanen, og den andre er den langsiktige utviklingsbanen. Det kommer vel neppe som noen overraskelse at Fremskrittspartiet støtter den langsiktige utviklingsbanen. For å oppnå dette hjelper det lite med bare fagre ord og fromme ønsker. Det kreves i tillegg aktiv handling. En enstemmig komite skriver at «i tiden fremover vil det være viktig med investeringer for å få en større utvinningsgrad i de eksisterende feltene». Man skriver videre at «myndighetene derfor bør legge til rette rammebetingelser som gjør det lønnsomt å øke utvinningsgraden, samt å legge til rette for lønnsom utvinning av mindre olje- og gassfelt». Så langt er alt vel og bra. Men hva gjør man for å oppnå dette? Dessverre, lite eller ingenting. Fremskrittspartiet satte fram forslag i finansinnstillingen om en gjennomgang av skatteregimet på sokkelen, spesielt med tanke på å få fram incitamenter for lønnsom nisje- og haleproduksjon, uten å få støtte for dette. I dag fremmer vi forslag om å få nedsatt et bredt sammensatt utvalg der oljebransjen er representert, som skal gjennomgå dagens skatteregime for å forbedre dette og utarbeide incentiver med hensyn til nisje- og haleproduksjon. Også her står vi helt alene. Det viser igjen at flertallet ikke mener noe med det de skriver i innstillingen. Et annet og viktig bidrag til å få økt utvinningsgraden er selvfølgelig å satse på forskning og utvikling. Det er betenkelig at staten, som den største aktør på sokkelen, ikke bidrar mer til denne type forskning, all den tid det er staten som vil få det meste av gevinsten ved en økt utvinningsgrad. Jeg har ved flere anledninger fremmet forslag om å opprette et petroleumsforskningsfond på 10 milliarder kr, der avkastningen skal gå til denne type virksomhet og forskning. Også dette har stortingsflertallet gått imot. Men jeg er likevel tilfreds med at flertallet nå har bedt Regjeringen komme til Stortinget med alternative modeller for offentlig medfinansiering av denne forskningen, herunder et petroleumsrettet forskningsfond. For å oppnå de målsettinger som ligger i den langsiktige utviklingsbaner, er det selvfølgelig avgjørende at også nye olje- og gassprovinser åpnes både for letevirksomhet og utvinning. Også her sier et flertall i komiteen mye pent, men også her mangler det konkret handling. På tross av at man har brukt flere hundre millioner på omfattende utredninger, skal man konsekvensutrede på nytt og på nytt. Ikke nok med det – flertallet kan heller ikke i dag si klart fra om at når den siste konsekvensutredningen er ferdig neste høst, gir man klarsignal dersom man ikke finner nye, uløselige problemer. Igjen står Fremskrittspartiet helt alene. Skal norsk sokkel fortsatt være attraktiv, må vi gi klinkende klare signaler til oljebransjen om at vi vil gi den nye og prospektive områder i tillegg til rammebetingelser som må være langsiktige og stabile. Det er også viktig for vår leverandørindustri at den skal få jevn tilgang på oppdrag, slik at vi slipper oppsigelser og permitteringer og oppsplitting av kompetansemiljøer det tar flere tiår å bygge opp. Med dette tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.