Sveinung Stensland (Høyre), 2016-11-29:
Først vil jeg rette en stor takk til saksordføreren for et godt samarbeid og en ryddig prosess rundt saken. Komiteen er stort sett enig når vi nå skal vedta prioriteringsmeldingen. Vi er enige om at det viktigste, som er kriteriene og prinsippene bak dem, skal bli stående slik det kommer frem i meldingen fra regjeringen. Det lover godt for en ryddig prioriteringsdebatt også i fremtiden. Komiteen har ikke falt for den fristelsen å vedta særordninger for enkeltgrupper eller -diagnoser. Denne innstillingen befinner seg stort sett på et overordnet nivå, og i denne sammenheng er det også der vi skal være. Det prioriteres hver dag innen helsetjenesten, men det er fagfolk som må og skal ha siste ord i prioriteringsbeslutningene. Det er det vi stiller oss bak i dag. Vi skal gi ryggdekning for beslutninger som tas, samtidig som vi skal være tydelige på kriteriene som legges til grunn, og det er vi her og nå. Samtidig skal det være rom for oss politikere til å trekke frem enkeltdiagnoser og gjerne pasienthistorier, det henger sammen med ombudsrollen vår. Men det kan ikke være sånn at enkelthistoriene og anekdotiske bevis avgjør hvordan vi politikere disponerer våre felles helseressurser. Det finnes nok av gode formål i helsetjenesten, vi kan ikke prioritere alle. Prioritering handler om både å prioritere opp, prioritere ned og prioritere bort. De fleste politikerne liker det første best, men dette er en del av hverdagen for norsk helsepersonell, og det er også en viktig del av helseforetakenes oppgave, nemlig å prioritere hvem som skal ha behandling, og hvem som ikke skal ha behandling. Denne meldingen tydeliggjør hvilke prinsipper som gjelder for prioritering i helsetjenesten. Vi har brukt lang tid for å komme frem til disse, spesielt har helsetapskriteriet blitt diskutert og forlatt. Det mener vi er rett. Det kan fort bære galt av sted om man legger for stor vekt på verdien av behandling for den enkelte pasient. Dette handler dypest sett om menneskeverd. Mennesket må aldri bli et middel og alltid være et mål. Derfor er vi også kritiske til at en persons arbeidsevne skal spille en rolle i beregningen – aksepterer vi at en arbeidsfør person går foran en ufør når det er snakk om samme operasjon? Nei, vi gjør ikke det. Vi mener at hvordan kapasiteten i helsetjenesten fordeles, skal avgjøres av nytte, ressurser og alvorlighet. Hvilke pasientgrupper som får behandling, skal avgjøres av hvor mye nytte pasientene har av behandlingen, hvor mye behandlingen koster, og hvor alvorlig sykdommen er. Å prioritere er alltid vanskelig, spesielt når det er snakk om å prioritere ned. Man må ha respekt for at det er helsepersonell som står i dette hver dag. Dette respekterer vi best ved å være tydelige, sånn som vi er i denne innstillingen. Det må vi også være i den videre prioriteringsdebatten. Denne saken handler ikke om hvor store ressurser vi skal bruke på helse i Norge, den handler om hvordan de ressursene vi faktisk avsetter, blir brukt. Om målet er best mulig helse i Norge, er ikke midlet å bruke mest mulig på helse. De viktigste arenaene for å bedre helsetilstanden i Norge ligger utenfor helsetjenesten: En god skole, et inkluderende arbeidsliv, et sunt kosthold og aktiv fritid med tilgang på naturopplevelser er viktige ingredienser for å oppnå en sunn befolkning. Men uansett hvor mye vi forebygger, kan vi forvente at antall brukere av helsetjenester vil øke. Ser vi på befolkningsutviklingen og alderssammensetningen, er det grunn til å anta at prioriteringene vil bli enda hardere fremover. Ressurstilgangen vil være begrenset med hensyn til både personell og penger. Hvis vi ikke lykkes med prioriteringsarbeidet, vil det undergrave helsetjenestens legitimitet i befolkningen. Vi skal skape pasientens helsetjeneste. Da må den også ha tillit blant innbyggerne. Om man ikke er trygg på å få behandling når man trenger det, og man samtidig ser at det prioriteres skjevt, vil det over tid undergrave oppslutningen om en offentlig finansiert helsetjeneste. Men klarer vi å leve opp til det vi vedtar i dag, er det et godt grunnlag for en sikker og trygg helsetjeneste også i fremtiden.