Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-06-01:
Grunnloven skal gjenspeile Norges viktigste verdier og våre mest grunnleggende prinsipper for forholdet mellom individene og staten i vårt samfunn. Grunnloven skal nettopp gi rammeverket som kombinerer hvordan en moderne stat i dag og i morgen skal styres, med det historiske og symbolske grunnlaget som vi har med oss, og som vi bruker til å utforme staten i en ny tid. Det som står i Grunnloven, må ha bred tilslutning i samfunnet. Grunnloven er åpenbart ikke et sted for partiers særstandpunkter, og det er heldigvis også kontrollkomiteen enig om. Men vi har noen uenigheter om hva som er samfunnets grunnleggende verdier, og hvordan det skal komme til uttrykk i Grunnloven. For Miljøpartiet De Grønne er religionsfriheten og det likestilte samfunnet en helt grunnleggende verdi, og vi er glade for at vi har et samfunn hvor det er bred enighet om at det skal komme sterkt til uttrykk på alle områder. Mangfoldet vårt, som blir stadig større, skal vi være glade for, stolte av, og vi skal dyrke det. Det gir seg f.eks. uttrykk i at skolens formålsparagraf og undervisningen i skolen bør være livssynsnøytral, eller rettere sagt religionsnøytral. Derfor går selvsagt De Grønne inn for å oppheve dagens § 4 om kongens bekjennelsesplikt, fordi vi i vår tid og i tiden vi står foran, ikke kan ha et krav om at en multikulturell og flerreligiøs stats overhode skal måtte bekjenne seg til én spesifikk religion. Vi går også inn for å endre den eksisterende § 16 om at Den norske kirke skal «understøttes som sådan av staten», som det heter, til forslaget fra Venstre om at alle tros- og livssynssamfunn skal understøttes på lik linje. Dette er endringer som er en naturlig følge av den utviklingen vårt samfunn har gått gjennom, og det er framfor alt en naturlig følge av setningen like foran i Grunnloven, som heter: «Alle innbyggere i riket har fri religionsutøvelse.» Jeg synes det er vanskelig å forstå en argumentasjon som ikke gir dette som konklusjon. Tidene forandrer seg altså. Norge er ikke det samme som det var i 1814. Men Norges historie har ikke forandret seg. Det grunnlaget, det historiske og politiske grunnlaget som vi har utviklet dette samfunnet på, har ikke forandret seg. Det utvikler seg, men historien er kjent, historien er viktig, og historien er avgjørende å erkjenne. Derfor er det, som representanten Solhjell helt riktig påpekte i sitt utmerkede innlegg, et faktum at Norge er basert på en kristen og humanistisk arv, og det er et faktum at det gjenspeiler seg i vår historie, vår kultur og vårt referansegrunnlag på alle mulige områder. Veldig mye av det å være norsk er å ha dette grunnlaget. Så er spørsmålet: Skal vi fjerne det fordi Norge i dag er et langt mer multikulturelt samfunn enn det var da denne delen av Grunnloven opprinnelig ble formulert? Igjen så forstår jeg ikke en logikk som sier det, og jeg forstår framfor alt ikke representanten Bård Vegar Solhjells eksempel på hvordan han ville føle seg i et land som har en muslimsk historie eller en buddhistisk historie, og som refererte til det i sin grunnlov, at det ville føre til at representanten Solhjell eller jeg følte meg mindre velkommen i det samfunnet. Det er en helt fremmed tanke. Jeg har oppholdt meg i en del sånne land, i likhet med alle dere andre, og jeg føler meg ikke noe mindre velkommen av det faktum at Thailand eller Iran har den historien og det kulturelle grunnlaget som de landene har – snarere tvert imot. Det faller meg selvfølgelig å forholde meg til det faktum. Derfor går Miljøpartiet De Grønne inn for å beholde den selvfølgelige henvisningen til det faktum at vårt land er basert på en kristen og humanistisk arv, uansett hva man måtte synes om det. Så blir altså konklusjonen i dag – blant annet – at vi velger å gå inn for en endring av Grunnloven som understreker at vi er et multikulturelt og multireligiøst samfunn. Av hensyn til representanten Skei Grande skal jeg nå sette strek.