Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2010-03-11:
Interpellanten Bredvold tar opp til debatt en svært alvorlig og viktig sak – i realiteten en stor verkebyll for Distrikts-Norge, som nå opplever av boplikten kveler bygdene. Interpellanten viser til Statistisk sentralbyrå, som kan fortelle at fra 2008 sto 34 000 landbrukseiendommer tomme. Meg bekjent – og ifølge Statistisk sentralbyrå fra 2009 – står det allerede i dag langt flere landbrukseiendommer ubebodde som direkte følge av et lite fleksibelt regelverk. Saken er den at det haster med å ta nødvendige grep for å gjøre lovverket mer fleksibelt, slik at det blir lettere å drive gårdsdrift eller å bo på en landbrukseiendom. Det gjøres ikke ved å stramme til regelverket og nekte folk å bygge kårhus der det ikke er husdyrhold. Den typen landbruks- og bygdepolitikk har vist seg å føre til avfolkning. Høyre har gjentatte ganger fremmet forslag i Stortinget og vist til at norsk landbruk trenger armslag og bolyst framfor detaljregulering og overstyring. Vi mener dagens regelverk med lave priser og Regjeringens skjerping av boplikten virker kvelende på Bygde-Norge, som opplever økende fraflytting med det resultat at bolighus blir stående tomme og forfalle istedenfor å bli lagt ut på markedet for salg. Når nesten 35 000 eiendommer står tomme, er det alvorlig for Bygde-Norge. Det viser at det er på høy tid å gjøre noe med bopliktsspøkelset, som griper tungt inn i den enkeltes eiendomsrett, samtidig som den er et sterkt inngrep i den enkeltes rett til å bestemme hvor man vil bo. Det er faktisk god distriktspolitikk å oppheve boplikten. Jeg har med glede merket meg at landbruks- og matministeren har hevet grensen til det dobbelte for når det kreves prisvurdering ved salg av landbrukseiendom, og at maksimal boverdi tredobles. Jeg registrerer også at statsråd Brekk uttalte følgende: «Endringene bidrar til at vi får et enklere regelverk for prisvurdering. Jeg vet også at mange nordmenn har en drøm om å få kjøpe seg et bruk. Håpet er at disse endringene skal gjøre det mulig å øke omsetningen av landbrukseiendommer, slik at flere kan få realisert denne drømmen.» Dette er viktig, og det er et steg i riktig retning som vi i Høyre har kjempet for lenge. Men ser vi på Landbruks- og matdepartementets egen argumentasjon og tar den på alvor, burde de oppheve hele priskontrollen fordi den demper omsetning. Vi ser dessverre at virkemidlene fra Regjeringen langt ifra er gode nok, og at stadig flere landbrukseiendommer blir stående tomme og til forfall. Ser vi hele landet under ett, står faktisk 21,8 pst. av de drøyt 175 000 eiendommene uten bosetting, dette ifølge tall fra Statistisk sentralbyrå fra 1. januar 2009. Det tilsier ut ifra mitt regnestykke at ca. 38 000 boliger står tomme, og det utgjør 4 000 flere enn i 2008. Man skal ikke langt utenfor bykjernen før boplikt oppleves som blodig alvor. Til tross for denne situasjonen ser vi at Regjeringen med Senterpartiet i førersetet stikker hodet i sanden og framholder skjerping av boplikten og en stram priskontroll. Høyres representant Svein Flåtten fremmet 3. desember 2009 et skriftlig spørsmål til statsråden vedrørende en sak der fylkesmannen i Vest-Agder fattet vedtak om å nekte fradeling av kårboligen i Eigersund kommune, der eierens eldste sønn ønsket å overta gården, og datteren ønsket å overta kårhuset. En slik løsning ville gitt flere av eierens etterkommere mulighet til å overta eiendommene og bosette seg på gården. Det var ikke drift på bruket, og jorden var leid ut til et bruk som ligger ca. 1 mil fra gården. Til orientering har andre kårhus i samme område som ligger betydelig nærmere gårdstunet enn dette, tidligere blitt fradelt – da riktignok før brevet fra tidligere statsråd fra Senterpartiet kom om en innskjerpet praksis i slike saker. I sitt svar på spørsmålet fra representanten Flåtten sa statsråd Brekk følgende: «Jeg er enig med representanten Flåtten i at dagens praksis med hensyn til fradeling av kårboliger kan gi urimelig utslag. Jeg er derfor innstilt på å se nærmere på dette i tilknytning til arbeidet med gjennomgangen av delingsforbudet.» Jeg har et spørsmål til statsråden som jeg håper han vil besvare: Vil statsråden holde løftet som ble gitt om å se nærmere på dette? Når vil det i så fall skje? I hvilken form vil denne viktige saken, som har så stor betydning for alle dem som skal leve og bo i Distrikts-Norge, komme til Stortinget?