Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2020-05-28:
Jeg vil takke statsråden for en god og grundig redegjørelse. Det var fint at vi fikk den her i Stortinget. Jeg må også si at engasjementet virker ekte, som hos mange av oss andre her i salen, både for barna og for familiene som har behov for hjelp. I likhet med statsråden ønsker også jeg å trekke fram at en vedvarende negativ oppmerksomhet vil kunne føre til at enkelte som har et behov for hjelp, vegrer seg for å ta kontakt. Det er blitt en utfordring at folk som jobber i barnevernet, kvier seg for å gå på jobb, og at folk som egentlig kunne hatt behov for å gå tidlig i dialog med barnevernet for å få hjelp, ikke tør fordi ordet «barnevernet» er blitt såpass belastende som det er blitt. Det er dessverre fordi det er enkeltsaker som har blitt håndtert fryktelig dårlig. For dem som ikke får riktig hjelp, eller for dem som opplever at rettighetene deres settes til side, er det en veldig liten trøst at de fleste saker behandles på en god måte. Vi har ingen barn å miste, og ingen familier skal bli forsømt eller bli behandlet på en dårlig måte. Når vi diskuterer barnevernet, blir det ofte til at vi fokuserer på det som ikke fungerer, og det er jo fordi vi alle sammen ønsker å hjelpe – ikke minst med problemene, men også til riktig tid. Selvfølgelig blir vi frustrerte når vi får høre om barn og familier som opplever at barnevernet er noe helt annet enn en hjelp. Rapport på rapport har vist oss hvor feilene ligger, hvor sviktene skjer, og hvor sviket har vært stort. Dette er faktisk livet. Det er livet fra en barndom og det man tar med seg gjennom hele oppveksten. Det er familien din. Det er klart at vi skal ta det på det aller største alvor i denne sal. Men jeg må også nok en gang rette blikket ut i kommunene. Jeg var som kommunepolitiker i Bergen med på å ta initiativ til at man skulle ha en gjennomgang av enkeltsaker i Bergen, der det var begått feil av barnevernet – til stor politisk frustrasjon for en del av de andre partiene. Heldigvis fikk vi flertall i bystyret, og resultatet ser vi i dag: ganske graverende tilfeller. Det som kanskje er mer skremmende, er at i utgangspunktet ønsket byrådet i Bergen bare å legge denne rapporten i en skuff. Det sier kanskje litt om holdningene til enkelte kommunepolitikere. For en liten stund siden hadde jeg en samtale med ordføreren i Samnanger, en kommune rett utenfor Bergen. Jeg vil tro at de fleste i denne salen har fått med seg hva som har skjedd i Samnanger. De ordene jeg har lyst til å bruke, er rett og slett ikke parlamentariske uttrykk som det går an å gjengi fra denne talerstolen, så jeg skal prøve å si det på en pen måte: Det som har skjedd i Samnanger, er et skrekkeksempel som alle politikere og kommuner burde lære av. Jeg må berømme de politikerne som har turt å ta fatt i dette. Jeg vet at politikerne i Bergen som prøvde å løfte fram dette, politikerne i Samnanger som ønsket å grave mer i dette, møtte ganske sterke krefter fra fagmiljøet og også fra andre politikere som rett og slett bare ikke ønsket at barnevernet skulle bli gått etter i sømmene. Jeg tror den største bjørnetjenesten vi politikere kan gjøre oss, er at vi, når vi vet at det blir begått feil, ikke tør å undersøke nærmere hvorfor det er blitt sånn, og hva man kan lære av de feilene som er gjort, noe som gjør at man faktisk kan bli bedre. Det jeg egentlig ønsker å avslutte dette første innlegget med, er rett og slett at vi må tørre å heie på politikerne som tør å pirke i dette.