trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
Jeg har ikke lyst til på stående fot si at vi skal gjøre IKT-sikkerhet obligatorisk, men jeg er opptatt av at våre utdanningsinstitusjoner skal ta sitt samfunnsoppdrag på alvor, og at de skal vurdere i hvor stor grad det er nødvendig å implementere IKT-sikkerhet i sine IKT-utdanninger, og i så fall hvilke av utdanningene det er naturlig å implementere det i. Jeg er helt sikker på at det til en viss grad skjer allerede i dag, men jeg mener at utdanningsinstitusjonene selv er de nærmeste til å vurdere hvordan det kan gjøres, og om det er nødvendig og hensiktsmessig. De har et viktig samfunnsoppdrag i å sørge for at de kandidatene som kommer ut i andre enden, innehar den kompetansen som landet vårt trenger, og som arbeidslivet vårt trenger.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
Jeg kan forsikre representanten om at når det kommer til IKT, IKT-sikkerhet og digitalisering, er det for det første noe som jeg opplever at flere statsråder er opptatt av. Det handler jo også om sektoransvaret til den enkelte statsråd, og som representanten Arnstad nettopp nevnte, er dette også relevant for justissektoren, samferdselssektoren og flere. Så dette er et ansvar som vi ikke kan ta alene i Kunnskapsdepartementet. Dette er noe som også sektorene må ta ansvar for. Vi er nå i gang med en reform som heter Lære hele livet. Etter- og videreutdanning er noe som kommer til å bli enda mer aktuelt i framtiden, for dagens arbeidstakere kommer til å trenge faglig påfyll. Det handler også om å sette de arbeidstakerne man har, i stand til å løse de utfordringene som ligger der. Hvis det er snakk om penger, må jo det komme i budsjettene framover, men det foregår også et godt arbeid i institusjonene i dag når det gjelder videre- og etterutdanning. Jeg oppfatter også at våre utdanningsinstitusjoner er spesielt opptatt av teknologi.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
Fram til 2009 ble det gitt statlig tilskudd til fylkeskommuner som tilbød teknisk og maritim fagskoleutdanning. Landbruksfag var ikke omfattet av den tilskuddsordningen. Tilskuddet til teknisk og maritim fagskoleutdanning ble innlemmet i fylkeskommunenes rammetilskudd i 2010. I perioden 2010 til 2017 har disse midlene blitt holdt utenom utgiftsutjevningen i inntektssystemet og fordelt mellom fylkeskommunene basert på studenttall to år tidligere. Andre offentlige fagskoletilbud ble enten finansiert av fylkeskommunens frie inntekter eller av andre statlige tilskudd. Et utdanningstilbud innenfor landbruksfag i Akershus ble ved en feil inkludert i grunnlaget for fordeling av midlene til tekniske fagskoletilbud i 2015, og det har siden blitt opprettet andre tilbud innenfor landbruksfag som ikke har blitt tatt med i grunnlaget for fordeling av midlene. Fagskoleutdanningene skal være yrkesrettet og utvikles i nært samarbeid med næringslivet. Fylkeskommunene og de kommende regionene er nærmest til å vurdere det regionale kompetansebehovet og skal derfor ha forvaltningsansvaret for fagskoleutdanningene. Regjeringen har innført en ny finansieringsmodell for statlige tilskudd til fagskoler, der fylkeskommunen selv kan prioritere hvilke fagskoletilbud som bør få tilskudd i det enkelte fylket. Hvis fylkeskommunene ønsker å prioritere landbruksfag, kan de gjøre det. En del av tilskuddet til fylkeskommunene er fra 2018 resultatbasert, dvs. at jo flere fagskolepoeng som avlegges i fylket, jo høyere blir tilskuddet, og alle de fylkeskommunale fagskoletilbudene, inkludert landbruksfag, telles med når det resultatbaserte tilskuddet skal beregnes. Regjeringen ser på fagskolene som en viktig brikke i framtidens arbeidsliv, hvor målet er at vi alle skal lære hele livet. Fagskolene tilbyr både yrkesrettede grunnutdanninger og videreutdanninger som næringslivet har behov for. Regjeringen satser derfor på fagskoleutdanningene og tildeler i 2018 midler til over 600 nye studieplasser. Vi har også lyst ut 35 mill. kr i utviklingsmidler, som bl.a. skal bidra til å øke kvaliteten i fagskoleutdanningene og sørge for at de er i samsvar med lokale kompetansebehov. Omleggingen av finansieringen av fagskoleutdanningene har derfor ikke redusert fylkeskommunenes mulighet til å finansiere landbruksutdanningene. Den muligheten har blitt styrket.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
La meg bare først en gang til få understreke at denne regjeringen setter fagskoleutdanningen høyt og ser på det som en viktig del av høyere utdanning, for vi trenger kandidater som ikke bare velger et akademisk løp, men som velger et mer praktisk rettet løp. Så kan vi helt sikkert ha en ganske stor og god diskusjon om hvordan vi skal få flere til å velge fagskoleutdanning. Det som jeg har lyst til å svare på spørsmålet nå, er at det er opp til fylkeskommunen hvilke studietilbud de ønsker å tilby på sine fagskoler, for nå er ikke fagskolene direkte finansiert gjennom statlige tilskudd. Den nye finansieringsmodellen gjør at det er fylkeskommunene selv som prioriterer hvilke fagskoletilbud som bør få tilskudd i det enkelte fylket, og da er det fylkeskommunen selv som må vurdere hvilke behov de har akkurat der, og hvilke tilbud de ønsker å gi støtte.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
I 2018 har regjeringen tildelt 22 mill. kr til 638 nye studieplasser ved fagskolene, og de studieplassene skal særlig gå til å øke tilbudet innenfor helsefag og de tekniske fagene. Det er 15 fylkeskommuner som får tildelt midler til nye studieplasser i 2018. Når representanten nevner Oppland, har jeg fått opplyst at de har fått tildelt midler til 23 nye studieplasser, og bakgrunnen for det er søknad om midler til tekniske fag. Men som jeg også sa i mitt forrige innlegg, er den nye finansieringsmodellen sånn at det er fylkeskommunen selv som må prioritere hvilke fagskoletilbud som skal få tilskudd i det enkelte fylket, og derfor er det opp til Oppland å prioritere landbruksutdanningene. Hvis representanten har ytterligere spørsmål til akkurat fagskoleutdanningen i Oppland, foreslår jeg at representanten sender et skriftlig spørsmål til statsråd Sanner, så vil hun helt sikkert få svar.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
Regjeringen har nylig hatt på høring et forslag om å avvikle prinsippet om ett statsborgerskap. Høringsfristen gikk ut 20. mars i år, og det kom inn over 300 høringsuttalelser. Departementet jobber nå med å oppsummere og vurdere saken i lys av det som har framkommet i høringen. Et eget kapittel i høringsnotatet er viet en drøfting om hvordan avvikling av prinsippet om ett statsborgerskap kan påvirke sikkerhets- og kriminalitetsbildet. Her er det bl.a. et punkt om mulige lojalitetskonflikter. Det var også et eget punkt i høringsnotatet hvor det ble redegjort for at avvikling av prinsippet om ett statsborgerskap vil innebære behov for mer ressurser til sikkerhetsklareringer. Et viktig poeng i høringsnotatet er at den reelle hovedregelen allerede i dag er dobbelt statsborgerskap. I perioden 1. januar 2010 til 1. april 2017 var det mellom 50 og 60 pst. av dem som søkte om norsk statsborgerskap, som fikk unntak fra kravet om å løse seg fra sitt opprinnelige statsborgerskap. Hovedtyngden av søkere som har fått unntak fra kravet om løsning, er fra Irak, Afghanistan, Somalia, Eritrea, Iran, Thailand og Russland. I tillegg til de som får beholde sitt opprinnelige statsborgerskap når de blir norske, er det mange som har dobbelt statsborgerskap fordi de automatisk har ervervet annet statsborgerskap ved fødsel. Norge har så langt håndtert de mange tilfellene av dobbelt statsborgerskap uten store problemer. Å tillate dobbelt statsborgerskap er for øvrig en internasjonal trend. Alle de nordiske landene tillater nå dobbelt statsborgerskap fullt ut og har ikke rapportert om vesentlige problemer knyttet til sine regelverk. Prop. 146 L for 2016–2017, Endringer i statsborgerloven mv., ble behandlet i Stortinget i mars i år. Stortinget vedtok en ny bestemmelse i statsborgerloven om tap av statsborgerskap for personer som blir dømt for eksempelvis terrorvirksomhet. Stortinget har vedtatt å be regjeringen komme tilbake med forslag om tap av statsborgerskap av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser, og at slikt tap skal avgjøres av domstolen. På bakgrunn av Stortingets vedtak jobber nå regjeringen med å utrede om det kan etableres en ordning med rask domstolsbehandling av saker som gjelder tap av statsborgerskap av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser. Regjeringens vurdering er at regler om tap av statsborgerskap ved straffbare forhold eller av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser kan bidra til å hindre terrorvirksomhet i Norge. Full effekt av forslaget forutsetter imidlertid at hovedregelen om ett statsborgerskap avvikles, fordi tap av statsborgerskap bare kan skje der den det gjelder, har et annet statsborgerskap.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
Det er helt riktig, som representanten sier, at det er en endring av de prinsippene som vi har hatt til nå, men jeg vil også presisere at Norge er det eneste landet i Norden som har prinsippet om ett statsborgerskap. Danmark endret sitt regelverk med virkning fra 1. september 2015. I tillegg har Sverige, Finland og Island allerede tillatt dobbelt statsborgerskap. Det er innhentet erfaringer fra de nordiske landene, men det er heller ikke der rapportert om særskilte problemer knyttet til det regelverket de har. Det er også andre land enn nordiske land, f.eks. USA, som har tillatt dobbelt statsborgerskap. Men det har vært viktig for regjeringen, og det er lagt avgjørende vekt på, at dobbelt statsborgerskap er en forutsetning for f.eks. å frata noen statsborgerskapet. Det er i dag allerede adgang til å nekte noen statsborgerskap hvis det er grunnleggende nasjonale interesser eller utenrikspolitiske hensyn som skulle tilsi det.
Iselin Nybø (Venstre), 2018-04-25:
Det var mange spørsmål på ett spørsmål, men la meg begynne på toppen. Regjeringen utreder nå en ordning med hvordan det skal være mulig å frata statsborgerskapet av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser, og det går jo på det som representanten tar opp, også det med lojalitet. Stortinget har også vedtatt i mars i år at det skal være adgang til å frata statsborgerskapet hvis en straffes etter straffeloven kapittel 16, 17 eller 18, og det omfatter bl.a. terrorhandlinger og vern av Norges selvstendighet. Det er sånn at det er mange land i verden i dag, også land som ligger tett opptil oss, og land vi i stor grad sammenligner oss med, som har tillatt dobbelt statsborgerskap, og som har hatt det over en viss tid. Det har også vært viktig å se på erfaringene derfra. De erfaringene viser i hovedsak at det ikke er noen negative konsekvenser ved å tillate dobbelt statsborgerskap. Jeg tror den viktigste fordelen er for dem det gjelder, de som føler at de tilhører to land.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-04-25:
Mitt spørsmål går til forsknings- og høyere utdanningsministeren: «Sikkerhetsmyndighetene har uttrykt sterk bekymring over mangelen på IT-kompetanse til å beskytte nasjonal sikkerhetsgradert informasjon som skal være underlagt nasjonal kontroll. Situasjonen skal være så kritisk at det ikke finnes norske borgere innen kryptologi på doktorgradsnivå som kan sikkerhetsklareres til å utføre slike oppgaver. Hvilke konkrete tiltak har regjeringen iverksatt og planlagt for å bygge opp denne type kompetanse slik at rikets sikkerhet ivaretas?»
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-04-25:
Det er riktig, vi snakker om kritisk viktig kompetanse for Norge. Det er urovekkende når en leser i avisene – like etter nyttår – at Norge snart ikke kan vokte statshemmeligheter, at Nasjonal sikkerhetsmyndighet varsler om svært mange dataangrep mot norske bedrifter og offentlige etater, og at det også antagelig er ganske høye mørketall. Så er det slik at å bygge opp denne typen kompetanse både er ressurskrevende og tidkrevende. Noen forsvinner fordi de fristes av andre ting enn å gå inn i akademia og ta et doktorgradsløp, og det å rette dette – på en måte – inn mot den prosessen man ønsker, kan være vanskelig. Jeg synes det er viktige ting statsråden peker på, men jeg må få lov til å spørre: Hvordan skal vi bygge opp et miljø med en kritisk masse, og er det noen tanker fra regjeringens side om spesifikt å fokusere på å bygge opp akkurat disse miljøene?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-04-25:
Jeg er ikke uenig i noe av det statsråden sier, men jeg har lyst til å peke på et par punkter i tillegg. Det ene er: Jeg tror dette området er et av de områdene der en må tenke litt nasjonalt, altså bygge opp nasjonale miljøer som kan bidra både til utdanning og rekruttering. Og i den grad man snakker om diskriminering nasjonalt, tror jeg dette er et av de områdene der en er nødt til å tenke på det. Det andre er: Sjøl om det er – på en måte – balanse her mellom næringslivet og utdanning og akademia, synes jeg nok Kunnskapsdepartementet har gjort jobben sin, altså når det gjelder studieplasser og rekruttering, men her vil det jo være behov også hos andre departement. Både Justisdepartementet og Forsvarsdepartementet vil ha behov, og antagelig også Samferdselsdepartementet. Så spørsmålet er om en kan få et bedre samarbeid mellom departementene, slik at departementene sammen kan bidra, også når det gjelder å løfte etterspørselen etter denne typen kompetanse og kunnskap.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-04-25:
«I en tid der alle virksomheter er avhengige av digitaliserte løsninger, er tilgangen på kompetanse innen IT-sikkerhet avgjørende. Det har lenge vært et problem for både næringslivet og offentlig forvaltning å skaffe IKT-sikkerhetspersonell generelt og kryptologer spesielt. Dette er kompetanse som er helt avgjørende i kampen mot spionasje, sabotasje og terror. Hvilke tiltak vil regjeringen sette i verk slik at utdanningsinstitusjonene faktisk prioriterer utdanning av kryptologer?»
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-04-25:
Jeg takker for svaret. Det er ingen tvil om at spørsmålet og svaret her henger sammen med foregående representants spørsmål, men jeg prøver å nyansere litt likevel. Som statsråden også peker på, er det etterspørselen etter kompetanse vi er opptatt av. NIFU-rapporten som kom i fjor, pekte på at det i 2030 vil være mer enn 4 000 ubesatte stillinger innen IKT-sikkerhet i Norge, og Global Information Security Workforce Study viser at innen 2022 vil det være 1,8 millioner personer som mangler globalt. Da lurer jeg på om statsråden, utover behovet for å fortsette opptrapping av nettopp de studieplassene som statsråden peker på, ser behov for å integrere IKT-sikkerhet som et obligatorisk fag på alle IKT-utdanninger.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-04-25:
Det er ingen tvil om at IKT-sikkerhet henger tett sammen med den digitaliseringen vi ser generelt i samfunnet. Derfor er det en veldig interessant problemstilling å diskutere videre. Utover det peker jo også statsråden på etter- og videreutdanningsplasser. I NIFU-rapporten fra i fjor, som jeg nevnte i stad, er det trukket fram at det er påfallende få etter- og videreutdanningsplasser innen IKT-fag generelt og enda færre innenfor IKT-sikkerhet spesielt. Da lurer jeg på om statsråden vil ta initiativ overfor UH-sektoren for å etablere flere tilbud innen etter- og videreutdanning og på den måten øke tilfanget av kompetanse på feltet.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-04-25:
Sånn kan det altså gå! Spørsmålet lyder: «Regjeringen samlet statlige tilskudd til fagskoler i Kunnskapsdepartementet, og ville via dialog og lovgivning sikre gode vilkår for fagskoleutdanning i tråd med regionale og nasjonale kompetansebehov. Fagskoletilbudet i landbruksfag oppleves som relevante, nødvendige og etterspurte. Hva gjør at enkelte landbruksfag ble godkjent som tekniske fag tidligere, men ikke i dag, og hvem skal måtte betale for at denne nye praksisen går ut over fagskoletilbudet innen landbruksutdanningene?»
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-04-25:
Jeg takker for oppklaringen her. Kunnskapsdepartementet har ansvar for kompetansepolitikken og for at nærings- og arbeidslivet får rett og nok kompetanse, og da opplever Senterpartiet at i det grønne skiftet spiller landbruksnæringen en svært, svært viktig rolle. Av den grunn blir etterspurte utdanninger, som fagskoletilbudet er, viktig å finansiere, og fylkeskommunene har ikke økonomiske muskler til å finansiere slike utdanninger alene. Hvis statsråden ikke er villig til å finansiere utdanningstilbud næringslivet og landbruket etterspør, kan det bety at dette på sikt blir avviklet. I NOU-en «Fagskolen – et attraktivt utdanningsvalg» skilles det ikke mellom de forskjellige utdanningene. Fagskolen har i en årrekke dekket kompetansebehov innen tekniske fag, helsefag og landbruksfag / grønne fag. Da lurer jeg på: Hvorfor er det vanskelig å prioritere fagskoleutdanning innen landbruk når det faktisk er et reelt behov for denne kompetansen både nasjonalt og regionalt?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-04-25:
Det er veldig hyggelig å høre at regjeringen satser på fagskolene, og jeg håper at vi kan fortsette å satse på landbruksutdanningene. La oss ta et konkret eksempel: Fagskolen Innlandet har per dags dato fem agroteknikerutdanninger godkjent av NOKUT. I tillegg har de tre nye til behandling hos NOKUT. Regjeringen skriver på sine nettsider at formålet med å legge fram en ny lov om fagskoleutdanningen, som utdannings- og forskningskomiteen har til behandling nå, er nettopp å følge opp stortingsmeldingen «Fagfolk for fremtiden». Stortingsmeldingen inneholder en rekke tiltak som skal styrke fagskoleutdanningen og tilfredsstille behovet for oppdatert og spesialisert kompetanse gjennom korte og yrkesrettede utdanninger. Hva skal til for at de allerede etablerte og NOKUT-godkjente landbruksutdanningene ved Fagskolen Innlandet skal regnes med i den statlige finansieringsordningen for fagskolesektoren og ivareta regjeringens ambisjon for framtidens fagfolk?
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Jeg vil først vise til representantens spørsmål nr. 1302 til skriftlig besvarelse om ny fagskole for utdanning av brann- og redningspersonell, som jeg svarte på 18. april 2018. Jeg vil her gjenta noe av det som jeg svarte i brevet. Regjeringen vil styrke brannutdanningen. I statsbudsjettet for 2017 og 2018 er det avsatt midler til etablering av en ny toårig fagskole for utdanning av brann- og redningspersonell ved Norges brannskole på Fjelldal i Tjeldsund kommune. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap arbeider nå godt med etableringsprosjektet, og har i dette arbeidet hatt et mål om oppstart av fagskolen høsten 2019. Når fagskolen er i full drift, skal den etter planen ta inn 160 studenter årlig. Det vil være 240 studenter til stede i Tjeldsund samtidig, mens 80 studenter til enhver tid vil være ute i praksis i et brann- og redningsvesen. Det er nødvendig å sikre at utdanningsstedet har undervisningsbygg og fasiliteter som er tilpasset det framtidige antallet studenter og ansatte ved skolen. Hensiktsmessige lokaler og infrastruktur er også viktige forutsetninger for å få godkjent utdanningen av NOKUT, altså Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen. Fagskolen vil ta i bruk eksisterende lokaler og infrastruktur på Norges brannskole. I tillegg er det behov for et nytt undervisningsbygg, brannstasjon, kantine, parkering og gjerde. Det er også behov for å gjøre nærmere vurderinger av øvingsfelt og tilhørende øvingsobjekter. Det er behov for en ny infrastruktur ved Norges brannskole før en ny fagskole kan starte opp. Arbeidet med ny infrastruktur vil følge retningslinjene for statlige byggeprosjekter. Statsbygg vil i løpet av det neste året gjennomføre nødvendige vurderinger i tilknytning til byggingen av ny infrastruktur. Samtidig er det slik at den videre etableringen av fagskolen vil være avhengig av de årlige budsjettprosessene. Dette innebærer at nøyaktig framdriftsplan og oppstartstidspunkt for den nye fagskolen på nåværende tidspunkt dessverre ikke kan tidfestes.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Når man skal gå i gang med et byggeprosjekt som dette, er det flere ting som må skje i rekkefølge, og som det dessverre ikke alltid er like lett å forutse. Det første er at en må vurdere om infrastrukturen er på plass, og hva man trenger for å utbedre den. Det er det Statsbygg som gjør. Når man har kartlagt det, kan man lage en plan for de økonomiske forutsetningene. Også den jobben skal Statsbygg gjøre. Så kan vi lage en framdriftsplan og få dette på plass i budsjettet. Men samtidig, for å holde tempoet oppe, er det viktig at man jobber videre med alle de andre elementene – studieplan, læremidler og rekruttering. Det driver Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap med. Vi har ikke noe annet ønske enn å få gjort dette så fort som mulig, men det er altså en del ting som må være på plass før vi har et budsjett, og når vi har budsjettet klart, er det en budsjettprosess som får dette igjennom.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
På dette tidspunktet er vi, som jeg sier, fortsatt på del 1, som er å kartlegge behovet for infrastruktur. Det er helt avgjørende å kartlegge det før man klarer å lage de økonomiske forutsetningene. Straks de tingene er kartlagt, går vi løs på de økonomiske forutsetningene – Statsbygg vil legge fram overslag på det – og når vi har det, er det framdriftsplan og budsjett, og det tilligger da Stortinget å vedta et budsjett. Vi har altså ikke de tallene klare som gjør at vi kan legge fram et budsjett, og det er derfor det er vanskelig å ta stilling til framdriftsplanen på dette tidspunkt.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Jeg er opptatt av at politiet når mål og krav innenfor de rammer og retningslinjer som settes av storting, regjering og departement. I 2018 er et av målene effektiv straffesaksbehandling med høy kvalitet. Det må imidlertid være opp til politiet og politimesteren selv å ta de grepene og fordele de ressursene som er nødvendig for å oppfylle mål og krav. En av intensjonene i nærpolitireformen er å etablere robuste fagmiljøer med høy faglig kompetanse. Jeg er opptatt av dette fordi det bl.a. er nødvendig for å skape likere polititjenester. Et samlet påtalemiljø vil ha betydning for lokal fag- og kompetanseutvikling, fleksibilitet og redusert sårbarhet ved påtaleenheten. I rammer og retningslinjer for etablering av nye politidistrikter framgår det at Sør-Øst politidistrikt skal ha en felles enhet for påtale med overordnet ansvar for etterforskning i politidistriktet. Øvrige innretninger vurderes med bakgrunn i fag- og lokalkunnskap, og er en vurdering som må tilligge politimesteren. Jeg har innhentet opplysninger fra Politidirektoratet og statsadvokatembetet for ytterligere å få belyst spørsmålet representanten Sem-Jacobsen stiller. Sør-Øst politidistrikt opplyser at det per i dag er stor forskjell på hvilken faglig støtte politienheten kan gi tjenestestedet i Telemark. Med dagens organisering klarer ikke påtaleenheten å gi et likt tilbud til alle tjenestestedene. Dette kan gi ulik kvalitet på saksbehandlingen for den enkelte innbygger. Ved å samle påtalejurister vil det være lettere å prioritere hvilke saker den enkelte påtalejurist skal behandle, og påtalejuristen vil lettere kunne styrke sin kompetanse og mulighet for spesialisering. Samlet sett vil dette gi en bedre straffesaksbehandling for alle innbyggerne i Telemark. Et juridisk fagmiljø med kun tre påtalejurister er meget sårbart. Sør-Øst politidistrikt oppgir at det behandles om lag 1 000 saker med tilknytning til Notodden. Antallet saker stortingsrepresentanten viser til, er hovedforhandlinger som blir behandlet i Øst-Telemark tingrett. Dette er om lag 80 saker. Sør-Øst politidistrikt opplyser at det korrekte antallet saker behandlet i Øst-Telemark tingrett er lagt til grunn i arbeidet med organisering av påtaleenheten. Jeg legger til grunn at politimesteren i Sør-Øst politidistrikt har vurdert hva slags organisering som er mest hensiktsmessig for å få best mulig kvalitet og effektivitet i etterforsknings- og påtalearbeidet. Jeg konstaterer også at statsadvokatembetet støtter politimesterens vurdering.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Nå har representanten Sem-Jacobsen flyttet fokuset over til passkontorer. La meg begynne med helt generelt å si at departementet selvfølgelig vil forholde seg til det Stortinget vedtar. Når det gjelder passiden, er det også en omorganisering som pågår. Det er viktig å se alle begrunnelser som legges til grunn, før man trekker en konklusjon. Når det gjelder politi, når det gjelder påtale og de øvrige oppgavene som politiet har ansvaret for, har vi gjennomført en politireform der vi gir politimesteren ansvaret for å organisere ressursene slik at det blir best mulig for innbyggerne i hele politidistriktet. Det er ikke sånn at Justisdepartementet har ønsket å legge ned ting for nærmest å plage folk, det er for å få mer politikraft og bedre kvalitet i alle saksbehandlingsledd.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Jeg mener det er viktig at vi lar nærpolitireformen få lov til å virke, og at vi lar politimestrene få arbeidsro til å foreta de organiseringene de planlegger, organisere ressursene slik at de treffer kriminalitetsbildet best mulig, før man feller dom over det som er gjort. Det kriminalitetsbildet vi har i dag, er veldig annerledes enn det man hadde for 20, 30, 40 år siden. For 40 år siden, og for kanskje over 100 år siden, tegnet man et kart over politidistrikter basert på et kriminalitetsbilde som i dag ikke eksisterer. Man må av og til justere kartet så det faktisk passer med terrenget. Det er en oppgave vi har lagt til politimestrene, og som jeg er trygg på at politimestrene gjør med stort alvor og etter beste skjønn.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Isolasjon kan være skadelig for de innsatte. I Jeløya-plattformen slås det derfor fast at regjeringen vil redusere bruken av isolasjon. Det er en viktig oppgave for kriminalomsorgen både å begrense bruken av isolasjon og å motvirke isolasjonsskader hos innsatte som av ulike årsaker i perioder isoleres. Mange innsatte har psykiske lidelser og sammensatte utfordringer. Noen få innsatte, som de ved avdeling G ved Ila fengsel, er i en helt spesiell situasjon. Dette er mennesker med omfattende psykiske lidelser. De har begått alvorlige kriminelle handlinger og har ofte en vanskelig bakgrunn og en voldelig adferd. For dem innebærer fengselsoppholdet at de langt på vei er isolert. Isolasjon er utslag av et behov for å beskytte andre innsatte og ansatte. Dette er en krevende gruppe innsatte, og det er utfordrende å finne gode løsninger, men selv om det er vanskelig, må vi jobbe for å finne gode løsninger. I 2014 sørget denne regjeringen for at det ble opprettet et ressursteam for de aller sykeste ved Ila fengsel. Ressursteamet har gitt innsatte som ikke evner å tilpasse seg en ordinær fellesskapsavdeling, aktivisering i form av lufting, trening, samtale, matlaging og handling. Dette var et viktig tiltak som har hatt positive virkninger for den aktuelle gruppen innsatte. Innsatte må være i aktivitet og få et tilfredsstillende helsetilbud. Fengselshelsetjenesten er et avgjørende bindeledd mellom fengselet, spesialisthelsetjenesten og den enkelte innsattes hjemkommune. Regjeringen har styrket tilskuddet til fengselshelsetjenesten med 10 mill. kr i fjor og 5 mill. kr i år. Jeg er kjent med at Helse- og omsorgsdepartementet for 2018 har bedt de regionale helseforetakene om å styrke det psykiske helsetilbudet til de innsatte i fengselet. Ettersom ressursteamet nå har eksistert i ca. tre år, er det naturlig å oppsummere erfaringene med teamet. Dette vil bidra til utviklingen av tiltak framover. Per i dag kan jeg ikke si nøyaktig hvilke tiltak vi på politisk nivå bør gå inn for når det gjelder disse utfordringene. Dette må jeg komme tilbake til Stortinget med. Men ett er sikkert: Forholdene for psykisk syke i fengsel er et tema som vil måtte stå på dagsordenen framover. Jeg vil ha tett kontakt med helseministeren om de utfordringene som programmet Brennpunkt tok opp i forrige uke, med sikte på å finne hensiktsmessige tiltak. Det er krevende når utfordringer for svake grupper treffer oss. Ingen av oss kan være uberørt av den delen av virkeligheten som Brennpunkt formidlet, men jeg verdsetter de opplysningene og det incitamentet til handling som ligger i tv-programmet og i reaksjonene på det.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Som jeg sa, har vi allerede styrket forholdene for disse innsatte, men det er igjen viktig å huske på at fengselet ikke setter noen i isolasjon av hensyn til ressursmangel. Dette er mennesker som er idømt fengselsstraff av en domstol, ikke av en politisk myndighet. Det er i utgangspunktet en dommer som har sagt at det skal være fengsel og ikke psykisk helsevern. Når de er i fengsel, har fengselsvesenet en plikt til å beskytte de innsatte mot mennesker med voldelig adferd. Man har også en plikt til å beskytte de ansatte. Det er årsaken til bruk av isolasjon. Vi ønsker selvfølgelig også å vurdere ressursteamene – som vi har en anelse om har vært vellykkede – for å se om det er mer av akkurat det vi skal gjøre, eller om det er andre tiltak som kan være like bra eller bedre.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Som sagt har vi allerede styrket tilbudet for dem, og vi vil se om det er den riktige måten å styrke det på, eller om det er andre måter som er bedre. Det er fengselsvesenets oppgave. Så må vi huske på, for det kan noen ganger virke som om disse innsatte er helt glemt og forlatt, at dette er innsatte som får besøk av helsevesenet – normalt to ganger i uken – og som helsevesenet skal overføre til psykiatrien hvis det er riktig. Hvis det ikke er riktig, skal de forbli i fengselet. Det er også viktig, tenker jeg, å korrigere bildet av hvor omfattende dette problemet er på den avdelingen det er snakk om i tv-programmet Brennpunkt. Det handler om omtrent seks mennesker, som har fått ekstra ressurser og ekstra team for oppfølging.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Regjeringen har gjennomført et historisk løft for politiet. I fjor passerte vi 17 000 ansatte, over 10 000 av disse er politiutdannet. I år fordeles ytterligere 350 stillinger til politidistriktene og særorgan. Dette innebærer at det har blitt over 2 300 flere årsverk i politiet siden denne regjeringen tiltrådte i 2013. Samlet sett for politi- og lensmannsetaten har bemanningen økt med over 2 300 lønnede årsverk siden 2013. Vi vil nå målet om to polititjenestemenn per 1 000 innbyggere på landsbasis. Dette sammen med en budsjettmessig styrking på 3,36 mrd. kr innebærer en stor satsing på politiet. Innlandet politidistrikt har siden regjeringen tiltrådte fått tilført 81 flere politiårsverk, hvorav 50 har kommet siden starten av 2017. I 2018 har Innlandet politidistrikt fått tildelt ytterligere 24 politiårsverk, noe som vil være med på å styrke politiets tilstedeværelse i tråd med målsettingen bak nærpolitireformen. Per 31. desember 2017 hadde politidistriktet en politidekning på 1,47 per 1 000 innbyggere. Dette er en betydelig forbedring fra 2013, da Innlandet politidistrikt lå på 1,29 per 1 000 innbyggere. Den 1. april ble markert som en ny start for Innlandet politidistrikt. Det nye straffesakskontoret, som skal sørge for raskere og bedre saksbehandling, startet for fullt. Den nye ledergruppa var på plass, og dermed jobben med å utvikle gode fagmiljøer i politidistriktet med likere tjenester. Det er nå den egentlige jobben starter med å heve kvaliteten på polititjenestene i distriktet. Det er viktig for meg å gi politiet og politimestrene handlingsrom til å fordele ressursene sine på best mulig måte. De vet hvor skoen trykker. Politiet lokalt må også beslutte hvordan de løser konkrete oppdrag og situasjoner. Politiet må prioritere hvilke oppdrag de til enhver tid har kapasitet til å følge opp, noe som i enkelte tilfeller medfører at det tar tid før en patrulje er på stedet. Ved ekstraordinære hendelser og hendelser der liv er direkte truet, eller der det av andre grunner er påkrevet med umiddelbar respons fra politiet, stiller vi krav til responstid. Jeg er fornøyd med at Innlandet politidistrikt i all hovedsak oppfyller kravene til responstid. Til slutt vil jeg minne om at vi står midt i en reform som har den høyeste prioritet med utviklingsoppgaver til politiet helt fram til 2020. Reformen innebærer betydelig omstilling av politiet, hvor formålet er å styrke etatens kompetanse, tilgjengelighet og måloppnåelse for å bidra til et tryggere samfunn.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Jeg forholder meg til det målet som Stortinget har satt, som er to innen 2020. Det er målet. Det betyr ikke at det kommer til å være den samme politidekningen på absolutt alle steder i hele Norge. Fordelingen skjer gjennom Politidirektoratet, og så til den enkelte politimester. Jeg tror det er viktig å vite og huske på at vi står overfor et helt annet kriminalitetsbilde enn det som eksisterte den gangen de gamle politidistriktene og de gamle lensmannsdistriktene ble tegnet. Det vi ønsker nå, er å gjøre to ting. For det første ønsker vi å styrke politiet, og også Innlandet politidistrikt er styrket betydelig, både i mannskap og i forhold til politi per innbygger siden denne regjeringen tiltrådte. Det andre vi ønsker å gjøre, er å la politimesteren få handlefrihet til å treffe kriminalitetsbildet best mulig, slik at innbyggerne føler trygghet.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-04-25:
Den største veksten har kommet i politidistriktene. Direktoratet har en oppgave med omstillingen som krever ressurser. Særetatene som blir styrket, er bl.a. Politiets sikkerhetstjeneste, og det er basert på hvilken vurdering vi har av sikkerheten i landet. Så må jeg si at vi måler jo responstiden ved alle politikamre og i alle politidistrikt. Innlandet politidistrikt innfrir kravet til responstid på alle punkter, unntatt krav for tettsteder med mindre enn 2 000 innbyggere. Her er responstiden 1 minutt lengre enn kravet. Det er snittet man må se. Så tenker jeg at det er fullt mulig å finne anekdoter hvor ting kan ta lengre tid, og det skyldes selvfølgelig at politiet er en etat som ikke bare sitter og venter på en utrykning, de er ute og gjør en jobb hele tiden. Og da kan det hende at man får noen jobber som blir liggende etter hverandre eller oppå hverandre, eller at det geografisk ikke treffer. Men i snitt er responstiden bare 1 minutt for lang når det gjelder steder med under 2 000 innbyggere.
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-04-25:
«Mener statsråden at dagens isolasjonsbruk i norske fengsler er akseptabel, og hvilke andre konkrete planer, utover ressursteam, har statsråden for å rydde opp i de uverdige forholdene for de svært psykisk syke som sitter i norske fengsler?»
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-04-25:
Jeg takker for svaret og er glad for at statsråden vil komme tilbake til Stortinget med et videre arbeid med dette. Men hva tenker statsråden om at regjeringens manglende satsing på drift av norske fengsler, med stadige kutt de siste årene, har ført til mer isolasjon, mindre programvirksomhet og dermed også dårligere vilkår for å bekjempe ny kriminalitet? Vil statsråden sørge for at fengslene får økte ressurser i tiden framover, slik at det er mulig å gjøre noe med disse uverdige forholdene?
Maria Aasen-Svensrud (Arbeiderpartiet), 2018-04-25:
Ansatte i norske fengsler har de siste årene fortalt om at de opplever vold og trusler fra innsatte i langt større grad enn tidligere, og de har varslet om en økende bruk av isolasjon på grunn av en uforsvarlig ressurssituasjon. Regjeringen har så langt ikke lyttet – heller ikke statsråden, ut fra det svaret han ga på det forrige spørsmålet – til de ansatte. Som ny justisminister og som en vi alle har store forventninger til, vil han ta tak i dette og sørge for et løft for kriminalomsorgen, slik at vi kan få mindre bruk av isolasjon, en tryggere arbeidshverdag for dem som jobber i fengslene, og en straff som faktisk virker?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-04-25:
«Ressurssituasjonen i politidistriktene er krevende. Nestleder i Politiets Fellesforbund Innlandet skrev nylig i en kronikk at det er store forskjeller på by og land i Norges største politidistrikt, og viste blant annet til tidvis manglende politiberedskap. Eksempelvis måtte en hotellvert på Grotli i Oppland selv håndtere og pågripe en utagerende gjest fordi det tok for lang tid før politiet rykket ut. Innlandet politidistrikt har en politidekning på bare 1,45 pr. 1 000 innbyggere. Mener statsråden at dagens situasjon er tilfredsstillende?»
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-04-25:
Det er veldig bekymringsfullt at det er så store forskjeller i Politi-Norge, og at de forskjellene også gjør seg gjeldende innenfor hvert enkelt politidistrikt. Innbyggerne i Norge må kunne stole på at politiet har nok ressurser til å jobbe forebyggende i sine lokalsamfunn, og ikke minst at de er i stand til å rykke ut når det er noe som skjer. Hvis Innlandet politidistrikt skulle ha økt sin politidekning til f.eks. 1,8 polititjenestemenn per 1 000 innbyggere, som er under det nasjonale målet, ville det i seg i selv krevd 130–140 nye polititjenestemenn i Innlandet bare i årene som kommer. Men det virker som at statsråden har små ambisjoner om en opptrapping av betydning i Innlandet, så da lurer jeg på hvilken politidekning, konkret, statsråden mener er et godt mål for Innlandet politidistrikt – er det f.eks. 1,47 som i dag, er det 1,8 eller det 2 per 1 000 innbyggere?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-04-25:
Vi ser at det er store kapasitetsutfordringer. Den hendelsen som skjedde på Grotli, er ikke det eneste eksemplet. Nestlederen i Politiets Fellesforbund skrev f.eks. i sin kronikk at de som tillitsvalgte kan vise til flere avviksmeldinger som skyldes manglende beredskap. Tidligere i år ble det også kjent at Innlandet politidistrikt har store problemer periodevis fordi de lokale kontorene må bruke mye tid på å kjøre varetektsfengslede til og fra fengsel eller andre framstillinger, som igjen gjør at store områder blir stående helt uten politidekning i perioder. Statsråden nevnte at det har kommet 2 300 flere ansatte i politiet, men en veldig stor andel av dem har kommet i Politidirektoratet og i særorgan. Da er mitt spørsmål: Er det aktuelt for statsråden å se på om det er behov for så mange i Politidirektoratet som jobber der i dag, og om noen av disse heller kunne ha vært ute i politidistriktene og løst lokale oppgaver?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2018-05-22:
På vegne av representantene Ingvild Kjerkol, Tore Hagebakken, Elise Bjørnebekk-Waagen, Tellef Inge Mørland og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om tiltak for å redusere forekomst og dødelighet av føflekkreft.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-05-22:
I mars sa justisministeren at det var usikkert om forordninga ville bli innlemma i EØS-avtalen 25.mai. I april sa departementet at loven tidlegast kunne tre i kraft i Noreg i juli. No er det berre tre dagar til forordninga trer i kraft i EU, og norske bedrifter gjev veldig klart uttrykk for at dei har eit behov for å vite når reglane kjem i Noreg. Difor meiner eg det er viktig at justisministeren er tydeleg på tidsplanen. Spørsmålet mitt er: Når blir forordninga ein del av EØS-avtalen, og når trer loven i kraft i Noreg?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-05-22:
Eg takkar for svaret. Justisministeren sa òg i innlegget sitt noko som Arbeidarpartiet er einig i: at det er behov for å styrkje Datatilsynet. Betyr det at me kan få eit forslag om styrking av Datatilsynet i forslaget til statsbudsjett til hausten?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2018-05-22:
Ja, me får ta forhandlingane om budsjettet til hausten, men ut frå den kapasiteten og dimensjoneringa Datatilsynet har i dag, lurer eg på kva justisministeren tenkjer om deira moglegheit til å følgje opp regelverket og ikkje minst til å kome i møte ynsket til mange bedrifter om rettleiing, med tanke på den kapasiteten dei har i dag.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-05-22:
Det er ikke uproblematisk at flertallet i Stortinget nå ligger an til å vedta forordningen før innholdet er avtalt folkerettslig i EØS-komiteen, og etter at vi har hatt en hastebehandling i Stortinget. Det er også mye som tyder på at Island ikke kommer til å behandle forordningen ferdig før til høsten, noe som uansett vil sette en stopper for ikrafttredelse i juli. Da er mitt spørsmål til statsråden: Hva ville etter statsrådens mening blitt de praktiske konsekvensene om Norge hadde avventet samtykke til forordningen til EØS-komiteen har ferdigbehandlet saken og det endelige innholdet er avklart?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-05-22:
Jeg vil trekke fram det du sier om at flere bedrifter kommer til å møte utfordringer, for det har blitt pekt på at enkelte bestemmelser i forordningen kan virke konkurransevridende. Det kan gi store bedrifter, etablerte aktører, internasjonale aktører fordeler på bekostning av små bedrifter og bedrifter i startfasen, som kan få problemer med å tilpasse seg forordningen og få store økonomiske og administrative kostnader med det. Jeg forutsetter at det er en utilsiktet konsekvens av det oppdaterte regelverket, og mitt spørsmål er derfor: Hvordan vil statsråden bøte på kostnadsulempene de mindre bedriftene får, slik at disse ikke blir utkonkurrert av store internasjonale aktører, som f.eks. Google og Facebook?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2018-05-22:
Det er mange forslag som kommer fra EU, som ikke alltid er så bra, selv om det er viktig både for oss forbrukere og for næringslivet. Men hvis det er noe som er positivt, er det saken vi skal behandle i dag, for denne nye personopplysningsloven kommer til å styrke personvernet. Vi vet at med et felles personvernregelverk som er felles for hele EU, er det bra både for norske borgere og ikke minst for det norske næringslivet. Som representanten fra Arbeiderpartiet var inne på, er det mye som skjer i den digitale verden i disse tider. Vi har sett at det gjelder alle de tingene vi sier oss enig i og godtar når det gjelder Apple, vi har mange som går rundt med treningsklokke, og det er kilometervis med bruksanvisninger og ting vi skal si ok på for å kunne komme videre, uten at vi er sikre på hva det er vi har gitt fra oss av opplysninger. Der tror jeg nok at vi alle har et ansvar for å være sikre på at vi setter oss inn i det vi sier ja til, men samtidig vet vi at det kan gjøres mye kortere å få fram dette fra næringslivets side. Mange opplever at de har mistet kontrollen over sine personlige data, og derfor er det viktig at vi nå får på plass den nye loven om personopplysninger. Det blir viktig for alle. Jeg er glad for at regjeringen får stor støtte for dette, men det er likevel viktig at vi tar med oss det som kom fram i høringen. Det er behov for at mye veiledning og informasjon kommer på plass, spesielt opp mot bedriftene, som det også er viktig at vi tar med oss i dette arbeidet. Det har skjedd mye positivt i EU for å verne oss forbrukere – vi har fått bedre klagemuligheter, og nå kommer dette – for vi vet at framtida er at vi handler over landegrensene, og at vi mye mer bruker digitale plattformer til de tjenestene. Da er det viktig at også personvernet er ivaretatt. Det blir det med den nye loven som Stortinget sier ja til i dag.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-22:
Som det har vært nevnt i løpet av debatten, er det flere enn bare Norge som skal behandle den. Det betyr at tidsplanen ikke ligger helt i mine hender. Den ligger i EUs hender, og den ligger kanskje også i en del andre EFTA-lands hender. Men foreløpig ligger våre anslag på at vi omtrent regner med at det skjer i juli, dvs. den samme opplysningen vi har gitt ved en tidligere anledning.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-22:
Som representanten sikkert er klar over, vil statsbudsjettet for neste år bli framlagt i høst. Det er ikke vanlig å forskuttere noe som kommer der, men vi har merket oss det Stortinget sier. Jeg vil også minne om at Datatilsynet har blitt styrket, nettopp fordi det er viktige ting som skjer med personvernordningen.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-22:
Jeg tenker at veiledningsbehovet i første rekke vil måtte gjelde små og mellomstore bedrifter. Store bedrifter har både kapasitet og anledning til å kjøpe den kompetansen som er nødvendig, og de har allerede i veldig stor grad gjort det. Det er også rimelig å si at hvis næringslivet har tenkt til å ha kommersiell utnyttelse av opplysningene, er det rimelig at de også i all hovedsak bærer kostnadene ved å lære seg reglene og implementere dem. Men det betyr ikke at Datatilsynet ikke har en viktig rolle med å veilede, kanskje særlig for mindre bedrifter. Nå er loven på bordet, og mange har begynt å jobbe med dette, så vi får hele tiden vurdere om det er behov for ytterligere styrkning av Datatilsynet. Så langt foreligger det ingen konkrete forslag, men vi har merket oss komiteens anbefalinger, og vi ønsker at bedriftene skal få den veiledningen som er nødvendig.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-22:
Norge har et regelverk for personvern allerede i dag, og da vil det være det som gjelder. Det forslaget legger opp til her, vil styrke personvernet. Det gir flere rettigheter, det gir bedre rettigheter, og det gir Norge også adgang til EUs personvernråd. Det anser jeg som fordeler. Det kan også oppstå en del problemer for norsk næringsliv fordi den såkalte one-stop-shop-løsningen ikke virker – dvs. at når denne forordningen er på plass, vil bedriftene kunne forholde seg til sitt eget lands tilsynsmyndighet, og når forordningen ikke er på plass, har man altså ikke den muligheten. Så det gir også noen praktiske utfordringer, og derfor mener regjeringen at det er veldig viktig å få den på plass så raskt som mulig.
Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-22:
I et hvilket som helst demokrati – og i Norge – endrer vi lover og regler, og hver gang vi endrer lover og regler, blir det en jobb for dem som lovene og reglene omfatter, å lære seg dem. Det er ikke noe spesielt når det gjelder personvern, dette gjelder alle regler som næringslivet i Norge blir utsatt for. For de minste kan det være et behov om å forstå dette, og Datatilsynet har da en jobb å gjøre. Om det er en konkurranseulempe, er jeg imidlertid usikker på, for det er også sånn at når ordningen er implementert fullt ut, vil en norsk bedrift kunne forholde seg til det norske datatilsynet og dermed ha anledning til å drive virksomhet i hele EU-området, istedenfor å gå fra land til land og forholde seg til ulike lands dataordninger og -lovverk. Det betyr på mange måter en forenkling for enhver norsk bedrift som har lyst til å delta i et større marked, og ikke nødvendigvis en konkurranseulempe.