Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-20:
Barn har rett til å være sammen med pappa og bli like trygg på ham som på mor. Far trenger å ta større plass i barns hverdag. SV har stått i spissen for å kjempe fram sjølstendige rettigheter til å ha pappaperm og forlenget pappapermen kraftig. Ellers vet vi at det blir som før – mor tar perm og far jobber. Uten rettigheter som bare pappa har, vil vi ikke makte å snu de gammeldagse kjønnsrollemønstrene både i arbeidslivet og hjemme. Denne regjeringen vil fjerne deler av pappapermen, og det er flertall for det. Da tenker de ikke mye på barna og på barns rett til å bli kjent med og bli like trygg på pappa som på mamma som omsorgsperson fra de er små. De tenker heller ikke mye på pappa som vil møte sterk motstand på arbeidsplassen – det vet vi – i kameratflokken mange steder fremdeles, ja, til og med fra mamma, som vil ha permisjonen sjøl, hvis det ikke øremerkes uker til far. Likestilt foreldreskap er viktig for SV, likestilt arbeids- og familieliv er viktig for SV. Da må vi ha pappaperm. Barna og fedrene fortjener det, og de fortjener at denne permen er øremerket, sånn at vi får snudd disse mønstrene til barn og fedre og likestillingens beste. Det er litt pussig å høre på debatten her, der man tror at forandringer har kommet av seg sjøl opp gjennom tidene. Alle de forslagene som har sikret bedre likestilling i dette samfunnet, har SV vært for og Fremskrittspartiet vært mot – hvert eneste et av dem – fordi Fremskrittspartiet mener at det skal tilpasse seg naturlig. Det kan være interessant å høre hva de mener er naturlig. Er det sånn det har vært før, er det sånn det var da jeg var ung på 1950-tallet, er det sånn det var da jeg hadde små barn på 1970-tallet, eller er det sånn vi har det i dag? Hva er det som er naturlig egentlig? For meg er det naturlig at barn har like stor rett til sin far som til sin mor og er like trygge på dem, og at vi har de samme forventninger til far som til mor i arbeidslivet og hjemme. Det er naturlig, men vi har gamle mønstre som hindrer at det er sånn i dag, og da må vi har virkemidler for å endre dem. Regjeringen vet også sjøl at det er sånn. Da de endret på fedrekvoten i budsjettet, og vi spurte hvordan dette regnestykket hang sammen, viste de til at det var mor som kom til å være mer hjemme, og derfor kunne de kutte opptil flere hundre millioner kroner i budsjettet. Det var sikkert en kjærkommen pengesum man også kunne ta til inntekt for dette. Samtidig har man svekket barnehagene med mange tusen plasser og gjort det usikkert å få barnehageplass. For første gang på mange år har det vært sånn. Og det var ikke nok med det, også kontantstøtten skulle økes. Dette er helt tydelige tegn fra denne regjeringen om at likestillingen er i revers, den er ikke viktig. Men jeg synes det verste er at barn kanskje må vente både på barnehageplass og på pappa. Barn skal ikke trenge å vente på pappa. Vi vet at det virker. Før fedrekvoten ble innført i 1993, tok 2–3 pst. – og jeg gjentar: 2–3 pst. – av norske fedre ut permisjon. Jeg tror ikke de var mer unaturlig da, jeg tror de var naturlige. Men det var bare sånn det var da, fordi da var arbeidslivet og familielivet sånn. Nesten over natten økte andelen til over 90 pst. fordi de fikk en rettighet. Så valgfriheten var ikke reell. Da de fikk valgfriheten, nemlig rett til permisjon, tok de den. Fortsatt tar de aller fleste fedre ut fedrekvoten, men når den nå skal reduseres, kan vi se til Danmark for å se hvordan det har gått når de har gjort det der. Der sier forskerne at etter at de fjernet kvoten i 2001, tar nå danske fedre ut bare 8 pst. av permisjonsdagene. Dette er langt lavere enn i Norge, hvor fedrene i snitt tar ut nesten 20 pst. av permisjonsdagene. Det viser at teorien som Fremskrittspartiet og Høyre baserer sin politikk på, nemlig at valgfriheten skjer fullstendig i et vakuum helt upåvirket av gamle kjønnsrollemønstre, eller av forventninger i arbeidslivet, er ikke riktig. Det er sånn at virkemidler i likestillingspolitikken virker, og tiltak overfor barn virker, og barna hadde fortjent bedre enn dette kuttet i pappapermen.