Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-10-20:
Som vi alle vet, hadde vi trengt 2,5 jordkloder hvis vi skulle ha løftet hele verdens befolkning opp på vårt materielle forbruksnivå. Det er ikke så veldig mange løsninger på et slikt problem. Den ene løsningen er selvfølgelig å sørge for at de fattige fortsetter å være fattige, slik at vi slipper unna hele problemet. Det synes de fleste av oss er en dårlig idé. Den andre muligheten er å redusere vårt eget forbruk. Den tredje er å bruke ressursene våre mye mer effektivt. Det er selvfølgelig tiltak nummer to og tre vi trenger å iverksette. Det forslaget som Venstre fortjenstfullt har kommet med her, er en bitte liten del av virkemidlene for å gjøre ressursforbruket vårt mer effektivt og mindre forurensende. Dette tok EU fatt i i vesentlig større skala da de i desember 2015 la fram en handlingsplan for å ta Europa i retning av en mer sirkulær økonomi. En av hensiktene med den handlingsplanen er å frikoble ressursforbruket fra den økonomiske utviklingen. Hvis EU lykkes med å etablere en slik sirkulær økonomi, er vi virkelig på vei inn i en ny æra. Én av de tingene som da vil skje, er at avfallsbransjen i stadig mindre grad vil bli regnet som en mottaker av søppel, og i stadig større grad vil være en leverandør av råvarer til annet næringsliv. For alle land, ikke minst Norge, innebærer en sånn tenkning muligheter for ny næringsutvikling. De som har sett avfallsbransjen i Norge over en del år, ser at dette i seg selv er et supert eksempel på hvordan miljøvern og god forurensningspolitikk skaper arbeidsplasser som overhodet ikke eksisterte tidligere. Dette er bare begynnelsen på de mulighetene som finnes. Selv i Europa, som sannsynligvis har verdens gjennomsnittlig høyeste resirkuleringsgrad for materialer, resirkulerer vi noe i retning av 5 pst. av materialstrømmen. Med andre ord: Sløsingen er gigantisk, og mulighetene for å gjøre noe med det er tilsvarende gigantiske. De forslagene som vi vil få flertall for her i dag, vil bidra bitte lite grann i en riktig retning. Stortinget ber regjeringen komme tilbake med en vurdering av hvordan en avgift på plast med fossilt opphav kan utformes. Da oppfordrer jeg regjeringen på det aller sterkeste til å gjøre dette på en konstruktiv og offensiv måte, som innebærer å avgiftsbelegge plast i tråd med Stortingets intensjoner. Dessuten er forsterkede bransjeavtaler om resirkulering et godt virkemiddel som jeg er sikker på at bransjen vil ta tak i, men som den trenger hjelp til gjennom avgiftssystemet. Dette er små skritt på en stor, bred og lang vei, men vi trenger altså mye mer. Vi trenger konkrete mål for gjenbruk og gjenvinning, ikke bare energigjenvinning. Vi trenger mye strengere krav til produsentansvar. Vi trenger klare krav om kildesortering for matavfall over hele landet. Vi trenger momsfritak for reparasjonstjenester, etablering av bransjestandarder for resirkulerte råstoffer og krav om at produkter av resirkulerte råstoffer skal prioriteres. Miljøpartiet De Grønne har lagt fram forslag om det eneste som vil løse plastproblemet i stor skala, nemlig at Norge tar initiativ til en internasjonal konvensjon om produksjon, bruk og gjenvinning av plast. Det har vi foreslått fordi plastproblemet er det største forurensningsproblemet i verden etter klimaproblemet, og det er et forurensningsproblem som øker voldsomt, både i tilførsel av plast til naturen og særlig havet hvert år og i effekten av at stadig mer plast som allerede er ute i naturen, blir malt opp til det som i praksis er gift. Dette ble nedstemt i Stortinget, men det er en viss oppfølging fra miljøministerens side – selv om det overhodet ikke holder samme tempo som økningen i plastproblemet holder, så her trengs det mer trykk. For Stortingets vedkommende: Vi kan gjøre ting hjemme, utfordringen er å gjøre det fort slik at vi ikke enda en gang trenger et EU-direktiv som redningsplanke for de tiltakene vi selv ikke vedtar.