Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 1999-11-25:
Vi har i flere uker kjent til hovedtrekkene i budsjettinnstillingen. Vi fikk et tidlig budsjettforlik i år. Derfor kan denne debatten mer bli en debatt om hvem som samarbeider med hvem, framfor en debatt om budsjettets innhold. For Kristelig Folkeparti har alltid politikkens innhold og budsjettets saker vært avgjørende for hvem vi samarbeider med. Noen hevder at dette er vingling. Jeg vil heller hevde det er god realpolitikk, der sentrumspartiene lener seg til ulike partier, hvor det er mulig å få nok støtte. Vi har også den innstilling at samarbeid betyr innflytelse for dem som deltar, og at det er noe «gi og ta». Det gjelder også årets budsjettavtale, og jeg mener Kristelig Folkeparti har fått godt gjennomslag for sine prioriteringer. Ser vi inn i neste årtusen, trenger man ikke være spåmann for å se at kunnskap og entreprenørskap blir viktige faktorer for utviklingen og omstillingsevnen. Vi trenger derfor kunnskapsutvikling og bedre kvalitet i vårt utdanningssystem. Budsjettet for år 2000 innebærer en ny kurs i forskningsbevilgningene og gir viktige signaler om økt satsing i årene framover. Forskningsfondet får økt kapital, og universitetene styrkes for bedre å kunne ta ansvar for grunnforskningen. Men skal vi lykkes med å nå våre mål, trenger vi også økt FoU-innsats fra næringslivet. Det blir en utfordring å legge forholdene til rette for det. Regjeringen har i budsjettet også foreslått viktige satsinger i skolen. Under valgkampen la Regjeringen fram en pakke med satsing på IKT, der man fokuserte både på etterutdanning av lærere og på utvikling av nye pedagogiske metoder, i tillegg til utstyr og lettere tilgang til Internett-tjenester. Satsingen skal først starte på ungdomstrinnet, den delen av skolesystemet med de største utfordringene. I årets budsjett følges det opp. Under valgkampen i høst var det mange store løfter om en satsing på skolen. De mange streikene på skolene må forstås på bakgrunn av de store forventningene som ble skapt, både om lønnsøkninger til lærerne og andre satsinger. Det må være en skuffelse for dem som trodde på disse løftene. Men lønnsøkninger kommer ikke i budsjettet, det skjer i lønnsforhandlingene. Derimot har vi gjennom budsjettavtalen gitt enda bedre økonomi til kommunene, noe som kan hindre de største nedskjæringene i skolesektoren. I likhet med Hill-Marta Solberg håper jeg de frie midlene som kommunene nå får, brukes til skolen, men innser også at de flere steder vil bli brukt til å oppfylle løftene innen bl.a. eldreomsorgen. Likevel vil jeg hevde at budsjettet i sin helhet innebærer viktige tiltak for å gi en bedre skole. Skal barn og unge klare å få godt utbytte av skolen, er det viktig at ikke bare læringsmiljøet er godt, men at også de sosiale relasjoner gir trygghet og utfordringer. En moderne familiepolitikk er nødvendig for at barn og unge skal få den støtte de trenger for en god oppvekst og utdanning. Jeg er derfor glad for at budsjettavtalen gir forbedringer i barnetrygden til tenåringsfamiliene ved at den utvides opp til 18 år. For meg er det helt ubegripelig at Høyre bare klarer å se virkningen for neste år for barne- familiene uten å ha et lengre perspektiv på oppveksttiden. Jeg mener vi småbarnsforeldre klarer å leve med litt mindre barnetrygd i dag når vi vet at vi kan beholde den i to år ekstra. Dette grepet er viktig, og så får vi arbeide for en prisjustering av barnetrygden i årene som kommer. Jeg er også fornøyd med at fedre nå får egne rettigheter i folketrygden ved fødselspermisjon. Jeg håper denne ordningen kan bygges videre ut i framtida. Sammen med økningen i kontantstøtten viser dette at Kristelig Folkeparti får gjennomført sine familiereformer. Flere lokalsamfunn står framfor en vanskelig omstillingsprosess knyttet til virksomheten i oljesektoren. Sokkelen er nå moden, og vi høster fra våre investeringer. Det betyr færre oppdrag til leverandørindustrien enn det vi har hatt de siste årene. Jeg er glad for at budsjettavtalen tar lokalsamfunn, som f.eks. Verdal, på alvor gjennom å satse på kompetanseheving og nyskaping. Jeg forventer at Regjeringen følger situasjonen nøye for disse ensidige industristedene og bidrar til en god omstillingsprosess. La meg til slutt få si meg fornøyd med at vi nå vedtar et budsjett med flere gode tiltak for vårt land, men hvor det også lykkes å heve bistanden til den fattige verden. Uten en slik internasjonal solidaritet blir vår egen rikdom fattig.