Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Representanten Åse Wisløff Nilssen fra Kristelig Folkeparti viste til at det måtte kvinner til for å få til avtalen mellom Regjeringen og Arbeiderpartiet. Nå håper jeg at vi også skal klare å få kvinner inn i Forsvaret. Jeg er oppnevnt av Stortinget i en inntaksnemnd ved Krigsskolen, og der klarte vi ikke å nå forsvarssjefens mål om 7 pst. kvinner. Så vi får bare håpe at kvinnene også vil inn i Forsvaret og ikke bare styre Forsvaret. Gjennomføringsproposisjonen er et omfattende dokument, som tar for seg flere sider ved Forsvaret. Regjeringspartiene og Arbeiderpartiet er blitt enige om strukturen og økonomiske rammer for Forsvaret i inneværende fireårsperiode, og det er jeg glad for. Det er viktig for Forsvaret. Det var ventet: Regjeringspartiene oppdaget at de hadde lovet mer i opposisjon enn de kunne holde i posisjon. Den økonomiske rammen er 5,6 milliarder kr lavere enn det stortingsflertallet, inklusiv de nåværende regjeringspartiene, gikk inn for i fjor. Det er litt høyere enn det Stoltenberg-regjeringen foreslo. Dette resultatet bør Forsvaret være fornøyd med. Jeg går ut fra at det nå omsider blir samsvar mellom det Forsvaret og politikerne har bestilt, og det man år for år er villig til å bevilge til formålet. Nå har Forsvarets ledelse til gjengjeld ingen unnskyldning for ikke å gjennomføre den omleggingen som vi nå vedtar. Det norske forsvaret har altfor lenge hatt en struktur bedre egnet til å møte trusselen fra den kalde krigs tid enn etterkrigstidens trussel. I år er det 13 år siden Muren falt. Jeg håper at de omstillinger som skal gjennomføres, vil gi oss et forsvar som et best mulig tilpasset det nye trusselbildet, hvor tyngdepunktet er forskjøvet fra 9. april til 11. september. Å utvikle et forsvar som både sikrer norsk territorium, også med tanke på at øst/vest-bildet igjen kan endre seg, og som kan yte et nødvendig bidrag til internasjonale operasjoner i tråd med NATOs nye rolle, krever en omstilling på alle plan. Det forsvar vi nå skal få, blir spissere, mer kompetent og mer effektivt. Det blir færre offiserer i stab, færre fotsoldater og flere eksperter. Mer av de årlige bevilgningene kan investeres i stadig mer sofistikerte og dyre våpensystemer, og mindre til løpende drift. Forsvarets overkommando legges ned, og forsvarsledelsen flytter inn hos den politiske ledelsen i Forsvarsdepartementet – og det er bra. Jeg må si noen ord om babyen min i denne gjennomføringsproposisjonen: behovet for å bygge en utvidet dokk for fregatter i Fridtjof Nansen-klassen på Haakonsvern i Bergen, som er Nordens største marinestasjon. Jeg er litt overrasket over motstanden mot å utvide dokken. Det ble skapt et bilde av at det var rikelig med verkstedskapasitet flere steder. Så vidt jeg kjenner til, er det bare ett verft som i dag har stor nok dokk til å ta imot de nye fregattene og det nye kystvaktfartøyet «Svalbard». Det er jo ikke slik at utvidelsen på Haakonsvern ikke ville ha ringvirkninger for den sivile industri i regionen i dag. I dag er 47 pst. av arbeidet ved marineverftet på Haakonsvern ute på det private markedet. Så ny og utvidet dokk på Haakonsvern er bra for Forsvaret og for alle leverandører i det sivile næringsliv – og det er bra. Det forpliktende forliket mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet gir et godt utgangspunkt for at både ledelsen og de tusener av medarbeidere som har ansvaret for gjennomføringen, nå sikres en rimelig grad av arbeidsro etter en lang periode med det motsatte.