Geir Pollestad (Senterpartiet), 2012-03-22:
Jeg vil starte med å takke representanten Høybråten for å løfte et særdeles viktig tema i dag. Hensynet til å ta vare på en evigvarende ressurs skal ha forrang framfor andre, mer kortsiktige hensyn. Dette prinsippet er i dag nedfelt i Grunnloven § 110 b. Representanten Høybråten har i debatten, og tidligere, løftet forslag om å understreke jordvern i forbindelse med dette i Grunnloven. Jeg mener det er all grunn til å være positiv til et slikt initiativ. Men uansett er det en krevende politisk oppgave å omgjøre dette til praktisk politikk. Fylket som jeg og representanten Høybråten representerer, Rogaland, er en versting i nedbygging av matjord. Jeg er glad for – både på vegne av fylket og på vegne av matjorda – at vi har en regjering som står støtt i dette spørsmålet. Fylkesmannen vet hva han har å gjøre, og han gjør det i tråd med ønskene til det politiske flertallet på Stortinget. Det skaper reaksjoner lokalt. Det lever vi godt med i Senterpartiet. Når vi mener at jordvern er viktigere enn billigst mulig bolig- og næringsareal, må – som hovedregel – lokale utbyggingsønsker vike. Men jeg må òg nevne at Høybråtens eget lokalparti i Rogaland faktisk er det som er ansvarlig for at Rogaland fylkeskommune var imot en lovfesting av vern da det var på høring i 2009. Nå er jeg kjent med at det kan virke som om representanten Høybråten har nådd fram med sitt budskap, og det ble vedtatt en uttalelse på årsmøtet til Kristelig Folkepartis fylkesparti i Rogaland om et sterkere jordvern. Det er bra. Men jeg vil likevel sitere Kristelig Folkepartis fylkespolitikere Ellen Solheim og Jan Gunnar Matningsdal, som sa til Stavanger Aftenblad 16. desember da de forsvarte sitt nei til vern: Kristelig Folkeparti ønsker et sterkt jordvern, og Kristelig Folkeparti er veldig for jordvern. Jeg tar ikke dette opp for å så tvil om Høybråtens engasjement, men for å understreke at matjord ikke beskyttes gjennom ord, men gjennom handling og vedtak. Jeg håper og tror at Høybråtens store engasjement i saken vil vises igjen i Kristelig Folkepartis politikk lokalt. Jeg mener vi har gode verktøyer for å ta vare på matjorda, men jeg erkjenner at vi trenger flere. Det er gitt positive signaler i stortingsmeldingen om landbrukspolitikken. Dagens virkemidler må videreutvikles og brukes med større kraft. Selv om Senterpartiet ikke har fått flertall for sitt forslag om en egen vernehjemmel, vil det bli jobbet videre med, fordi det er programfestet. Jeg er mer usikker på forslaget om å innføre ulike avlatsordninger. Et eksempel på dette er avgift på omdisponering, et annet er å kreve nydyrking som kompensasjon for nedbygd areal. Betalingsviljen for å få omdisponert matjord er stor, og jeg er usikker på om dette vil ha den ønskede effekten. Uansett er dette et virkemiddel som må brukes sammen med andre virkemidler – for å forsterke disse, ikke for å erstatte dem. Jeg vil også understreke at dyrkbar jord er en begrenset ressurs. Nye samferdselsprosjekter er vi veldig ofte for, men de krever areal – også dyrket jord. Det må vi til en viss grad akseptere, men jeg er opptatt av at vi må bygge på måter som bruker minst mulig dyrket jord. Vi må sørge for at samferdselsprosjektene utløser tilgang til nye arealer, slik at vi kan utvikle bolig- og næringsområder på uproduktive områder. Igjen takk til representanten Høybråten for interpellasjonen. Jeg ser med spenning fram til hva en vil komme opp med når det gjelder grunnlovsforslaget. Jeg mener – etter å ha hørt de to foregående innleggene – at dette er en sak det er viktig at vi løfter høyere opp på agendaen, for utbyggingskreftene er sterke.