trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Eg har eit par kommentarar no mot slutten av debatten. Representanten Gisle Meiniger Saudland sa at han ikkje sjølv køyrer snøscooter, men at han som medlem av eit liberalt parti ikkje ville drøyme om å leggje avgrensingar på at andre skal få gjere det. Eg er også med i eit liberalt parti, og eg har ikkje som mål å avgrense fridomen til folk. Om det var slik at det å bruke motorkøyretøy ute i naturen berre angjekk deg sjølv, er det berre å setje i gang. Utfordringa er at slik er det ikkje. Det påverkar òg veldig mange andre som ønskjer å bruke naturen, og ikkje minst påverkar det naturen sjølv. I den samanhengen tenkte eg å vise til neste sak vi skal behandle, om å få nye globale naturmål, for i den innstillinga skriv altså komiteen, inkludert medlemane frå Senterpartiet og Framstegspartiet, at det er viktig å ta vare på naturen. Det er «helt avgjørende for vår eksistens og velferd. Det er også hele grunnlaget for vår økonomi og sysselsetting.(…) Komiteen understreker at naturareal også er i sterk nedgang i Norge, med tap av biologisk mangfold og utslipp av klimagasser som konsekvenser.(…) Vi må stanse ødeleggelsen av natur, gjenopprette ødelagt natur og legge til rette for mer natur, både i Norge og internasjonalt.» (…) (…) Det skriv Senterpartiet og Framstegspartiet i neste sak, saman med resten av komiteen. Det er godt skrive, og eg er heilt einig, men då må det òg spegle måten vi behandlar enkeltsaker på. Eg er for at vi skal kunne ha lokalt sjølvstyre, og sikkert på nokre område meir enn i dag, også innanfor motorferdsel, men det er andre dyr – enn oss – som brukar den naturen, og som er utsett. Det å ha f.eks. fullt frislepp av snøscooterar i sårbare naturområde går ut over reinkalvar om våren, det går ut over fjellreven, det går ut over fuglar i hekketida, det går ut over mange artar som er veldig pressa i Noreg. Det må ein også ha med seg, og eg skulle ønskje det perspektivet var meir med i debatten frå fleire av representantane, for det må også vere nokre reglar når det gjeld det. Representanten Heidi Greni snakka om at ho synest det er rart at vi skal ha forskjellige reglar for vatn i fast form og flytande vatn, men eg kan forsikre om at dette har ingenting med vatn å gjere, det har med dyreartane som lever i det vatnet eller på den snøen å gjere. Eg trur representantane frå Senterpartiet og Framstegspartiet grunnleggjande sett er einig i, i alle fall verkar det slik i neste sak, at den typen sårbare artar må vi også ta litt omsyn til når det gjeld menneskeleg aktivitet. Det er mange saker som vert løfta opp her, som har vore diskuterte i det vide og det breie. Ei av sakene, som representanten Sandra Borch tok opp, handlar om at Senterpartiet ønskjer at ein skal kunne køyre ATV på berrmark uansett, så lenge ein kan tene pengar på det. Det vert sagt at det er noko ein vil lokalt, og så har Oslo-makta i direktoratet sagt nei. Då får eg må minne om at i den konkrete saka er det altså Statsforvaltaren i Trøndelag som har gjort eit vedtak, som er oppretthalde av Miljødirektoratet, og Miljødirektoratet ligg ikkje så langt frå Statsforvaltaren i Trøndelag, det ligg i Trondheim.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Sidan representanten Mossleth har teke opp saka med isfiskeløyper no i tre innlegg, tenkte eg at ho fortente eit svar. Ho har rett nok fått eit svar skriftlig, men ho kan godt få det også her frå talarstolen. Den saka det gjeld, er altså ei sak som eg eller departementet ikkje har vore inne i i det heile. Den er avgjord – endeleg – av Statsforvaltaren i Trøndelag, som settestatsforvaltar for Statsforvaltaren i Nordland. Eg er ikkje inne i detaljane rundt dei vurderingane Statsforvaltaren her har gjort, så eg kan ikkje kommentere det i detalj, men generelt er det slik at for at ei tidlegare isfiskeløype skal kunne brukast etter 19. juni 2021 – ein har altså hatt ein overgangsperiode for gamle isfiskeløyper – må det verte fastsett på ny etter dei nye reglane som gjeld for snøscooterløyper i motorferdsellova. Her har ei slik fastsetjing altså ikkje skjedd, fordi Statsforvaltaren oppheva kommunen sitt vedtak. Statsforvaltaren si grunngjeving var omsynet til fjellrev og til fleire raudlistearter i området som det var viktig å verne om. Men som sagt, dette er ei sak som er endeleg avgjord, som ikkje har vore til behandling i departementet, og som det er Statsforvaltaren som har avgjort. Så kan eg no til sist berre kome med ein siste kommentar, og det er at eg ser at fleire representantar no begynner å setje opp eit motsetningsforhold mellom det å køyre båt og det å køyre snøscooter, underforstått, slik eg oppfattar det, at det å køyre båt er noko ein driv med i urbane strøk og Sør-Noreg, og at det difor er fritt fram, mens det å køyre snøscooter er ein aktivitet ein gjer på bygda – og kanskje spesielt i Nord-Noreg – og der er det kjempestrengt. Slik kan vi ikkje drive å debattere. Ein køyrer båt over heile landet, og ein køyrer snøscooter over heile landet. Vi har reglar for begge delar. Det er ikkje slik at det er fritt fram å køyre båt akkurat der ein vil. Når det er hekketid i sårbare område, er det avgrensingar på det. Når det er sårbart, og det er det i veldig mange periodar – når fuglar hekkar på vidda, når reinsdyra kalvar, når fjellreven skal få lov til å vere i fred – er det reglar for snøscooter. Det er bra at vi har reglar av omsyn til sårbart dyreliv, enten det er på sjøen eller på fjellet, enten det er i Nord-Noreg eller i Sør-Noreg. Det er heilt greitt å vere ueinige om kor fritt fram det skal vere for motorferdsel i dette landet, men å gjere dette til eit spørsmål der det einaste som er relevant, er nord og sør, sjø eller snø – det er ikkje det debatten handlar om. Vi må kunne debattere sak for sak, sakleg, ut frå dei reguleringane som ein sjølvsagt kan vere ueinige om – og det er jo ingen tvil om at her er det ueinigheit. Eg vil likevel seie at det er bra at vi ikkje no rushar inn i ei rekkje vedtak som ikkje har vorte høyrde, som ikkje har vorte utgreidde, men at vi kan få ein ordentleg prosess, der alle vert høyrde. Slik bør det vere i eit demokrati, og ikkje minst rundt saker der veldig mange har tunge interesser.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Det er ikkje så veldig lenge sidan eg stod her i ein stortingsdiskusjon om det same temaet, og det synest eg eigentleg er bra, fordi året og tiåret vi er inne i, er avgjerande både for klimaet og for naturen. Ein million artar er trua, og økosystem verda over er i dårleg stand. Naturpanelet har sagt at det trengst gjennomgripande endringar for å snu utviklinga. Naturmangfaldet treng rett og slett eit tilsvarande rammeverk som Parisavtalen. Forhandlingar om eit nytt globalt rammeverk for natur under FNs konvensjon om biologisk mangfald er i gang og er venta avslutta på partsmøtet i Kina i oktober, men det avheng sjølvsagt noko av korleis pandemien utviklar seg. Eit utkast til rammeverk er i alle fall venta i juni, og det skal etter planen behandlast på eit møte i Cali i Colombia i august. Det er ikkje snakk om å lage nasjonale juridisk bindande mål, men globale politiske mål, og det er viktig. Eg kan forsikre om at eg og regjeringa har høge ambisjonar for denne prosessen, og vi vil ha eit sterkt forhandlingsresultat. Noreg er aktiv i forhandlingane. Vi er no medlem av høgambisjonskoalisjonane som jobbar for vern og anna bevaring av 30 pst. av jorda innan 2030, og dei nordiske miljøministrane har no samla seg om det målet. Vi vil dytte dei store landa i riktig retning og byggje bru mellom sør og nord. Så langt har ikkje konvensjonen hatt noko fungerande system for å måle korleis vi ligg an for å nå dei globale måla. Noreg har difor føreslått eit nytt system som kan minne om det Parisavtalen har, for å følgje måla betre opp. Eit kjernepunkt i det nye systemet for gjennomføring som vi har føreslått, er at alle land skal ha ein progressiv auke i tiltaka for å nå dei globale måla, og det gjeld også 30-prosentsmålet for vern og anna bevaring. Det vert krevjande forhandlingar. Dei omfattar mange mål og mange element som vil vere viktige for den nasjonale oppfølginga vår, og så fort som mogleg, etter at forhandlingane er ferdige, skal vi ha ein gjennomgang av det endelege resultatet og leggje ein plan for norsk gjennomføring fram mot 2030. Så det skal vi absolutt følgje opp. Så vil eg seie at det er bra at det no er brei samling i komiteen, med alle parti, om viktigheita av globale mål og ein ambisiøs naturavtale, men vi skal også følgje opp dette heime. Vi behandlar fleire saker i dag; vi har nettopp behandla ei sak om motorferdsel, og vi skal straks behandle ei sak om sjølaksefiske. Det dei har til felles, er at det vert fremja ei rekke forslag i dei sakene frå ulike parti som vil kunne få store konsekvensar for villreinen, for fjellreven, for villaksen. Kva er det dei artane har til felles? Jo, at dei er på raudlista og er nær trua i Noreg. Eg seier det fordi at dersom ein meiner at vi skal ta vare på natur, nasjonalt og globalt, må det ikkje berre speglast i høge ambisjonar, det er bra, men også i den praktiske kvardagspolitikken om dei konkrete sakene, også dei konfliktfylte sakene.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Svaret på det er nei – eller rettare sagt, det kjem an på kva ein definerer som «raskt». Å etablere nasjonalparkar er omfattande prosessar, og det trur eg alle parti er for. Det skal sikrast brei involvering av grunneigarar, kommunar, fylke og relevante etatar. Eg kan forsikre om at eg raskt vil setje i gang slike prosessar, men det vil ta noko tid å kome tilbake til Stortinget med ein eventuell ny nasjonalparkplan eller konkrete forslag osv., rett og slett fordi dette er prosessar som startar no, og dei må og bør ta litt tid. Når det er sagt, har denne regjeringa allereie oppretta tre nye nasjonalparkar. Ein fjerde er no i ein slik prosess, nemleg Østmarka, som er ein grundig prosess som er i gang. Eg synest det er mange spennande forslag i det Miljødirektoratet no har kome med, med omsyn til det som utvilsamt er viktig og unik natur i Noreg. Men om dei får dette viktige vernet og statusen som ein nasjonalpark gjev, må vi kome tilbake til.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Verneområde er jo ikkje oppretta før dei er oppretta, men eg er generelt imot å øydeleggje viktige naturverdiar, enten det er det eine eller det andre formålet. Så er det jo slik at spørsmålet rundt kraftutbygging, enten det er snakk om nett, eller det er snakk om vasskraft eller vindkraft – og dette er jo aktuelle spørsmål i ein del av dei områda som er peika ut, det er heilt riktig – må følgje grundige og ordentlege prosessar, der natur vert vekta tungt. Utover det trur eg nok ikkje eg skal gå inn i dei konkrete aktuelle sakene som finst, for dei tilhøyrer ansvarsområdet til ein annan statsråd. Men på generelt grunnlag meiner regjeringa at vi skal vekte natur tungt i slike prosessar, og ikkje minst der det er snakk om viktig og verdifull natur, for vi har ikkje nokon viktig og verdifull natur å miste.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Noreg er ein villaksnasjon. Vi har eit av verdas største mangfald av nordatlantisk villaks. Heile 450 ulike bestandar gyter i norske vassdrag. Men med den rikdommen følgjer det også eit ansvar. Vitenskapelig råd for lakseforvaltning melder at innsig av villaks til norskekysten er halvert dei siste 30 åra. Villaksen er no ført opp på raudlista. Meir enn halvparten av villaksbestandane våre er små, dei er sårbare, og dei treng eit vern. Utgangspunktet for lakseforvaltinga i Noreg er at det er forbode å fiske på anadrome laksefisk. Etter naturmangfaldlova kan ein likevel gje løyve til å fiske laks frå bestandar som har eit haustbart overskot. Her set naturmangfaldlova klare krav til oss som forvaltar villaksen. Vi må kunne kontrollere kva bestandar som vert skattlagt, og vi må vite at dei bestandane har eit haustbart overskot. Vilkåret om haustbart overskot er eit sentralt element i det å sikre eit berekraftig laksefiske, og det er eit avgjerande vilkår for både sjølaksefisket og laksefisket i vassdraget. Derfor er det utfordrande å forvalte fisket i område med blanda bestandar, altså område der fleire ulike bestandar vandrar. La meg illustrere det: Dersom ein bestand ikkje har eit haustbart overskot, vil det ikkje verte opna for fiske i det vassdraget der den bestanden høyrer heime, og det gjeld mange vassdrag i Noreg. Omsynet til den bestanden vil også gje avgrensingar i fisket i fjordområda utanfor vassdraget, slik at ein reduserer fiskepresset. Men utover fjorden, i kystområdet, er det fleire titals bestandar som blandar seg. Mange av dei bestandane vil vere små og sårbare. Vi kan ikkje garantere at fiske i dei områda berre skattlegg robuste laksebestandar. Ved ikkje å opne for laksefiske no i kystområda, reduserer vi den risikoen. Det er bra. I Finnmark har Vitenskapelig råd for lakseforvaltning anbefalt ei 50 pst. reduksjon i sjølaksefisket. I reguleringane er denne reduksjonen gjort gjennom at det ikkje lenger vert opna for fiske med krokgarn i Finnmark, noko som allereie er forbode i resten av landet. Miljødirektoratet har ikkje redusert fisketidene i Finnmark, og dei har dermed ikkje fått dei same restriksjonane som resten av landet, av omsyn til det tradisjonelle samiske sjølaksefisket, som mange med rette er opptekne av. Forvalting av villaksen er basert på kunnskap. Den nogjeldande reguleringa er basert på rapportar frå Vitenskapelig råd for lakseforvaltning. Forvaltinga av villaksen er også basert på lov. Det er ikkje slik at det berre er sjølaksefisket som vert avgrensa med reguleringane. Laksefiske i vassdrag vert kraftig redusert, og det er det same prinsippet vi legg til grunn der som for reguleringane for sjølaksefisket. For å sikre at det i framtida skal vere mogleg å fiske villaks i Noreg – og det trur eg alle er for – må vi sikre at det er berekraftig fiske på dei ulike bestandane, ikkje minst på dei sårbare bestandane. Difor er dei nye reguleringane no komne på plass, og eg er glad for at det ser ut til at Stortinget i all hovudsak støttar den retninga.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Vi har eit grundig faggrunnlag for det arbeidet som vert gjort. Vitenskapelig råd for lakseforvaltning utarbeider kvart år ein statusrapport for dei 199 største bestandane. Det er bra, og det er dei bestandane det vert fiska mest på. Det som også er bra, er at dei fleste av desse bestandane er i ganske god form, det er fint. Men vi har mange andre bestandar som ikkje er i same situasjon. I 2020 utarbeidde Vitenskapelig råd for lakseforvaltning ein eigen rapport med råd om skattlegging av sjølaksefisket. Då tok ein, som representanten seier, omsyn også til dei 250 bestandane som er sårbare. Den reguleringa som no er innført, byggjer på begge dei rapportane. Føre-var-prinsippet er sjølvsagt veldig viktig, for det følgjer naturmangfaldlova. Det er riktig at det er ein del kunnskap vi ikkje har om dei 250 små og sårbare bestandane, men vi veit at dei er små og sårbare, og Vitenskapelig råd for lakseforvaltning anslår at det er 97–100 pst. risiko for at dei bestandane vert skattlagde for hardt i kystområda. Det meiner eg er kunnskap som vi har eit ansvar for å ta inn over oss.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Eg er litt usikker på om det representanten etterlyser, er at ein no skal ha eit forbod i fem år og så skal gjere ei evaluering. Eg har ikkje heilt tolka Framstegspartiet dit, og eg eg antar at med det utgangspunktet dei har, bør dei vere glade for at vi skal gjere evaluering allereie etter eitt år. Så er det nok litt for tidleg å seie korleis ein metodisk skal arbeide med det. Dette har vi veldig kompetente fagmiljø – som kan mykje meir om laks enn det eg kan – som vil gjere, sjølvsagt med gjennomsiktige og solide vitskaplege metodar. Eg trur vi må ta inn over oss at vi no ikkje berre har ein situasjon med mange sårbare bestandar, men der også utviklinga på fleire område har gått i feil retning. Når det er ei halvering av innsiget på 30 år, når vi ser at villaksen no vert flytta over på raudlista som nær trua, er ikkje det noko regjeringa verken bestemmer eller finn på, det er noko som er slik, og det har vi eit ansvar for å ta inn over oss og føre ei forvalting der.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Det finst i teorien mange måtar å redusere sjølaksefisket på, anten det handlar om kor lenge ein får lov til å fiske, kor eller med kva reiskapar. Når det gjeld krokgarn, trur eg det er viktig å understreke at det er ein forskjell på krokgarn og kilenot, og det er nok ikkje slik som f.eks. SV gav uttrykk for her før i debatten, at det er akkurat det same kva ein fiskar med. Krokgarn fangar selektivt mellomstor holaks, som er den viktigaste gytelaksen. Det er grunnen til at krokgarn er forbode å bruke i heile av landet, med unntak av Finnmark. Det vart varsla allereie i 2007 at ein også skulle fase ut krongarnfiske i Finnmark. Det har no gått 14 år sidan det varselet kom. Så det er nok ikkje noko som bør kome veldig brått på. Det er også slik at dei fleste som fiskar i Finnmark, har både kilenot og krokgarn. Når det gjeld prosess, har dette vore ein grundig prosess. Vi starta i desember 2019. Eg hadde det første møtet med sjølaksefiskarane i januar 2020, like etterpå. Vi har hatt ein brei prosess heile vegen. Det er mulig at ikkje alle i Stortinget har følgt med på han, men det har i alle fall dei som dette får følgjer for. Vi har hatt ein god dialog. No har vi konkludert, og no får også Stortinget moglegheit til å diskutere saka.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Dersom det forslaget får fleirtal og ein då vil tillate krokgarnfiske i Finnmark vidare, sjølv om det ikkje er lov i nokon andre delar av landet, ser eg at då ber ein om at ein vurderer andre former for reduksjon i sjølaksefisket. Då vil eg sjølvsagt vurdere det. Som eg sa: Ein kan tenkje seg ulike måtar å gjere det på. Det er i det minste bra at ein i dette forslaget tek inn over seg at det er eit behov for å ta betre vare på laksebestandane i heile landet, også i Finnmark. Eg vil også minne om at vi har ein spesielt krevjande situasjon i det store, viktige vassdraget, nemleg Tanavassdraget, der bestanden verkeleg ikkje er god, og der ein no har stengt for ikkje berre krokgarn, men alt sjølaksefiske. Det omfattar ganske mange kommunar og ganske store delar av Finnmark. Men det er heilt nødvendig for å vareta dei naturverdiane og også dei økonomiske verdiane på sikt, for eg trur alle som er glad i å fiske laks, anten det er i elv eller på sjø, må ta inn over seg at viss ein utnyttar dei bestandane nedover og dei vert mindre og mindre, vert det ikkje så mykje laksefiske om nokre få år.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Eg må som statsråd forhalde meg til det som Stortinget eventuelt vedtek. No skjønar eg at det er mange forslag her, og det er jo ikkje gjeve kva som vert vedteke, men iallfall det forslaget det her er snakk om, seier at ein ber regjeringa tillate krokgarnfiske i Finnmark og vurdere andre tiltak for å styrkje villaksebestandane og andre former for reduksjon i sjølaksefiske. Då går eg ut frå at det er nettopp det representantane meiner. Men korleis ein i så fall skal gjere det, må vi kome tilbake til. Det kan ikkje eg ta stilling til den eine eller den andre vegen her no. Men viss Stortinget ønskjer full føreseielegheit rundt korleis desse tinga vert framover, vil eg tilrå Stortinget å ikkje stemme for desse ulike forslaga, men heller slutte opp om det som er vorte innført av reguleringar, som er det mest føreseielege, og som er klart, og som alle no forheld seg til.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
Som eg var innom i eit tidlegare svar, er det fleire utfordringar med krokgarn, som nok er bakgrunnen for at krokgarn ikkje er lov å bruke i sjølaksefiske i nokon delar av landet, med unntak av Finnmark. Det er at krokgarn fangar selektivt mellomstor holaks, og mellomstor holaks er ein veldig viktig gytelaks. Det er nok heller ikkje slik at det at dette er noko ein skal fase ut i Finnmark, bør kome veldig overraskande på. Allereie under den raud-grøne regjeringa, som Senterpartiet var ein del av, så vidt eg kan hugse, i 2007, for 14 år sidan, varsla ein at ein skulle fase ut krokgarnfiske i Finnmark. No har det gått 14 år, og det har for så vidt fiskarane forheldt seg til, i den forstand at så vidt eg veit, har dei fleste fiskarane i Finnmark no skaffa seg kilenot, og dei har både krokgarn og kilenot. Det er jo bra. Eg tenkjer at etter 14 år har det i alle fall vore føreseieleg korleis dette ville ende opp til slutt. Det har vi no føreslått, og viss Senterpartiet har skifta syn sidan den gongen, får dei no vere ærlege om det i så fall.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-20:
For det første kan eg forsikre om at eg har god innsikt i sjølaksefiske, og eg kan også seie at eg i denne prosessen har hatt fleire møte med interessene her, både enkeltfiskarar og organiseringa. Eg har møtt dei. Eg vil også seie at eg har forståing for at det ikkje vert opplevd som ei veldig positiv nyheit at det ein har vore van med å gjere, no i år ikkje skal vere lov. Eg forstår det veldig godt. Samtidig er det viktig å seie at det å fiske på ulike bestandar av laks ikkje er ein rett ein har viss det ikkje er eit overskot av den bestanden, anten ein er elveeigar eller har rettar langs kysten. Ein har berre rett til å hauste dersom det er eit haustbart overskot. Det er eit viktig prinsipp, og det håpar eg at også Senterpartiet støttar opp om. Viss ikkje vil det ikkje vere så mange bestandar igjen å snakke om etter kvart. Når det gjeld predasjon av andre artar, er det klart at det alltid har vore ein naturleg del av villaksen sitt liv – så klart. Samtidig kan vi ikkje fiske ut eller ta ut andre predatorartar utan å ha tilstrekkeleg kunnskap om dei og kva konsekvensen av den typen uttak vert for resten av økosystemet. Det må ein også ha i botnen. Men med det som bakgrunn er det sjølvsagt ting ein kan vurdere når kunnskapen er god.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Motorferdselloven engasjerer ikke bare politiske partier, men også befolkningen i de områdene som har tradisjon for å bruke snøscooter og drive motorisert ferdsel i utmark, både til rekreasjon, til næring og til andre formål. Vi hadde en revisjon i 2015, hvor man endret motorferdselloven, som gjorde at kommunene fikk utvidet tilgang til opprettelse av nye løyper for snøscooterkjøring. Det er en ordning som har fungert meget bra og gitt flere løyper i flere kommuner basert på behov for bruk, med lovverket som ramme for det. Vi får en del tilbakemeldinger fra innbyggere om at dagens regelverk er uten lokal forankring, det er stivbeint og i praksis virker mot sin hensikt. Nasjonale regler kan ikke regulere hvordan utmarkskjøring skal reguleres lokalt på en effektiv måte tilpasset den enkelte kommune. Når man ser opp mot nord, mot Finnmark, har vi et motorferdselsforbud som trer i kraft 5. mai hvert år. Det var en del folk som arrangerte en protesttur 15. mai på de løypene som fortsatt var åpne, som statsforvalteren hadde gitt sin velsignelse til å holde åpne. Det var enormt mange som stilte opp for å vise sin misnøye med motorferdselloven. Vi har i denne saken identifisert 32 punkter som det er mulig å forbedre. Vi har også foreslått en løsning på hvordan man kan forbedre dem. Jeg skulle gjerne sett at vi fikk flertall for flest mulig av dem i Stortinget i dag, men det gjør vi dessverre ikke. Når man ser på erfaringene etter endringen i 2015 i regelverket som åpnet for at kommunene kunne etablere løyper for rekreasjonskjøring, kan tilgangen på løyper bidra til at bl.a. ulovlig kjøring reduseres. Det har også bidratt til vekst for turistnæringen og annet lokalt næringsliv. Men jeg er veldig glad for at vi har klart å komme til enighet med Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti om et felles forslag om en helhetlig revidering. Det er en god plan b for Fremskrittspartiet. Vi ønsker økt lokalt selvstyre og redusert byråkrati knyttet til praktiseringen av motorferdselloven. Forslaget lyder som følger: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om revidering av lov om motorferdsel i utmark og vassdrag med sikte på økt lokalt selvstyre og redusert byråkrati knyttet til praktiseringen av loven, samtidig som hensyn til natur og friluftsliv blir ivaretatt.» Jeg vil ta opp de forslagene som Fremskrittspartiet står inne i.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Først vil jeg takke statsråden og ikke minst regjeringspartiene for en veldig konstruktiv og løsningsorientert dialog for å klare å sikre et flertall i Stortinget for en revidering av motorferdselloven med sikte på å gi økt selvstyre til kommunene og redusere byråkratiet. Representantene Ketil Kjenseth, statsrådens partifelle, og Lars Haltbrekken har en veldig polariserende debatt. Kjenseth var bl.a. inne på det å kjøre «fritt og vilt» med snøscooter i naturen, og Haltbrekken sa «herje fritt med snøscooter i naturen». Det er vel ingen av de 32 forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet i denne saken, som tilsier en kjøring som det de skisserer. Har du noen kommentarer til det?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Som jeg var inne på i mitt innlegg, ønsker også Fremskrittspartiet et lovverk som ligger til grunn, så vi føler oss ikke helt truffet av påstandene fra de representantene. Statsråden nevnte at åtte av ti i Norge var negative til en endring i motorferdselloven. Nå er det vel sånn at to av ti bor innenfor Ring 3 og har kanskje aldri sett en snøscooter, men når man kommer i de områdene der snøscooter benyttes, er jo tallene snudd veldig andre veien – at det er åtte av ti som ønsker en endring av motorferdselloven. I den prosessen som starter nå med tanke på å revidere motorferdselloven, håper jeg statsråden legger opp til en bred høring og å engasjere og søke samarbeid med foreninger, snøscooterklubber, Snøscooterklubbenes Fellesråd og næringen, for å finne gode løsninger som kan gagne en god motorferdsellov som har legitimitet i befolkningen.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Jeg skal gå litt inn på de enkelte forslagene. Først til representanten Mossleth: Isfiskeløypene ivaretas i vårt forslag nr. 4, som også Senterpartiet støtter og er med på. Til representanten Greni vil jeg si at når det gjelder næringskjøring, dekkes det også av vårt forslag nr. 4, som Senterpartiet er med på, så jeg ser ingen grunn til at Senterpartiet trengte å fremme et forslag om det i dag. Når det gjelder å redusere byråkrati med tanke på dispensasjon for å kjøre til hytter, har vi ivaretatt det representanten Greni var inne på, i vårt forslag nr. 27. Det har Senterpartiet kanskje ikke fanget opp. De har ikke støttet det. Så gjelder det dette med å kjøre fritt og vilt og herje fritt i naturen med snøscooter, som enkelte har tatt til orde for. Vi er ikke der. Vi har veldig mange gode, konkrete forslag for å bidra til at vi får en motorferdsellov som fungerer etter dagens praksis. Det er litt spesielt at verken Venstre eller SV vil støtte vårt forslag nr. 10, som ville sikret beredskapsorganisasjoners organiserte øvelser tillatelse direkte hjemlet i lov. Det er stort sett frivillige organisasjoner som drives på dugnad for at vi skal være trygge når vi går på ski rundt i naturen og ikke minst i vernede områder. Da er de fleste trygge på at det kommer beredskapsorganisasjoner og bidrar dersom de har behov for hjelp. Jeg vil også kommentere preparering av skiløyper. Skiaktivitet er virkelig bra for bolyst og folkehelse, men i Nord-Troms og Finnmark er det forbudt etter 5. mai. Det vil det også være i resten av landet fra 15. juni i år – forbudt å preparere skiløyper med motoriserte kjøretøy. Det burde vært hjemlet direkte i lov. Det er også idrettslag og frivillige organisasjoner som driver med dette. Videre er det ikke tillatt å drive privat øvelseskjøring etter rekreasjonsløyper annet enn i Nord-Troms og Finnmark. Hvorfor skal man ikke kunne drive opplæring på beltemotorsykkel i andre deler av landet enn i Nord-Troms og Finnmark etter rekreasjonsløyper? Vi har veldig mange enkle, greie forslag som vi ikke helt forstår hvorfor ikke flertallet i stortingssalen kan støtte.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Representanten Greni var inne på småbåttrafikken i sør. Det kan nesten virke som om Senterpartiet vil stramme inn på småbåttrafikken i sør dersom vi ikke får en mer liberal motorferdsellov. Jeg må si meg veldig uenig med Senterpartiet der. Det er dere vel unt – bruk småbåten og kos dere! Om jeg har vondt i foten, blir det ikke bedre for meg om naboen også får vondt i foten. Vi må heller jobbe for en bedre motorferdsellov. Når det gjelder det Mossleth var inne på, om kjøring på ubrøytet vei, har Fremskrittspartiet ivaretatt det i forslag nr. 24, men Senterpartiet ville ikke støtte det. Vi har ivaretatt det som går på at vi skal definere også ubrøytet vei som innmark, sånn at man kan bruke den på samme måte som man gjør på sommeren.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Vitenskapelig råd for lakseforvaltning har normalt gitt beskatningsråd basert på bestandsvurderinger av om lag 200 laksebestander. De har vært basert på konkrete undersøkelser og har omfattet 95 pst. av den rapporterte laksefangsten. Nytt av året er at Vitenskapelig råd også skal inkludere ytterligere 250 små og sårbare bestander. Når Vitenskapelig råd gir lakseråd, baseres det på bestandsutviklingen, hvor man opererer med en gjennomsnittlig utvikling over fem år, fordi naturlige svingninger forekommer over tid. Men det har ikke vært noen kartlegging av de små og sårbare bestandene, så man har ikke en «baseline». Ettersom kartlegging og forskning på disse små og sårbare bestandene ikke har vært prioritert siden 2014, etter hvilken «baseline» skal en eventuell bestandsutvikling vurderes? Og hvordan skal det gjøres etter bare ett år?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Jeg registrerer at statsråden ikke kan svare på det konkrete spørsmålet, vi har jo ikke en «baseline» å gjøre en vurdering ut fra. Vi vet ikke tilstanden til de 250 små og sårbare bestandene. Vi mangler egentlig utgangspunktet for å vite hva som skjer med de små og sårbare bestandene over tid. I tillegg skal det gjøres en vurdering bare etter ett år, ikke sånn som Vitenskapelig råd bruker når de vurderer beskatningsrådene for de 200 andre bestandene, som faktisk viser at vi høster av et overskudd. Så det er litt merkelig. Jeg ber statsråden om å si hva slags «baseline» som skal brukes. Og hva skal legges til grunn når man skal gjøre en evaluering etter bare ett år, som ikke er normal praksis i disse sammenhengene?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Jeg kan berolige statsråden med at Fremskrittspartiet ikke ønsker å frede bestandene i fem år. Vi ønsker å ha en «baseline» først, før vi freder. Det er jo derfor vi også ønsket å utsette denne innstrammingen ett år, for å få kunnskap på bordet, for å ha en «baseline» å kunne vurdere ut fra. Det har vi ikke i dag. Vi skal vurdere det ut fra noe vi ikke vet, og vi skal gjøre det på en helt annen måte enn vi tradisjonelt har gjort. Jeg registrerer at statsråden ikke helt kan svare på hvordan dette skal gjennomføres. Men over til noe annet: Statsråden nevnte at i Finnmark er det foreslått 50 pst. reduksjon i sjølaksefisket. Vi har vurdert forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, hvor de også vil tillate krokgarnfiske, og så sier de at statsråden må vurdere andre tiltak for å styrke villaksbestandene og andre former for reduksjon i sjølaksefiske i det området. Hvilke andre former for reduksjon i sjølaksefiske kan være aktuelt dersom dette får flertall?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Jeg kjøper ikke helt påstanden om at krokgarn fisker selektivt på hunnlaks mellom seks og syv kilo. Det er vel heller en selektiv argumentasjon som benyttes i saken. Men litt tilbake til dette med andre former for reduksjon i sjølaksefisket, som Arbeiderpartiet og Senterpartiet nå foreslår. Det kan innebære at man får redusert antall dager man får lov til å fiske i Finnmark – og for så vidt også i Nord-Troms. Nord-Troms har jo nå bare ni dager hvor de kan fiske sjølaks. SV nevnte også at det kunne bli et forslag om at man kanskje burde se på en kvotebegrensning. Dersom Senterpartiet og Arbeiderpartiets forslag får flertall, er det aktuelle muligheter for reduksjon i sjølaksefisket med redusert antall dager, kvotebegrensning for dem som fisker sjølaks, eller noe annet? Kan det være aktuelt?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-05-20:
Fremskrittspartiet anerkjenner at det er nødvendig med tiltak for å bevare villaksen, men mener det må gjennomføres på en målrettet måte i de områdene hvor laksestammene er i fare, etter byrdefordelingsprinsippet og ikke minst med basiskunnskap, en «baseline», om hvordan man skal vurdere utviklingen framover. Det har vi ikke for disse 250 små og sårbare bestandene. Vi har veldig lite kunnskap om det. Det har ikke vært gjort noen forskning på det siden 2014. Det tas nye grep. Vi skal gjøre vurderinger etter bare ett år, ikke etter fem år, sånn som man normalt gjør. Jeg vil påpeke at det er ingen annen fiskeriforvaltning som er innrettet på den måten at det kun skal høstes på den delen av bestanden som har nådd fram til gytefeltet, for å sikre rekruttering. I annen fiskeriforvaltning er det tvert imot stadig mer aktuelt å stenge gytefelt for fiske i tilfeller med svak bestandssituasjon. Med en betydelig interaksjon, «feilvandring», mellom populasjonene hjelper det ikke å stenge en elv for fiske på den ene siden av fjorden mens det er åpent for fiske i elver på den andre siden av fjorden. Da fisker man på blandet bestand. Som jeg var inne på, har Vitenskapelig råd fram til 2020 gjort bestandsvurderinger av 200 bestander. Beskatningsrådene har inntil 2021 vært basert på konkrete undersøkelser og har omfattet 95 pst. av den rapporterte laksefangsten. Nå skal man innlemme 250 små og sårbare bestander som man ikke har kunnskap om. Det er det som gjør Fremskrittspartiet bekymret i denne saken. Derfor ønsker vi at man utsetter innstrammingene ett år, for å bruke det året på å hente inn kunnskap sånn at man har en «baseline» som man kan gjøre vurderinger ut fra i tiden framover. Men det ønsker ikke regjeringen. Det ønsker ikke Arbeiderpartiet. Det ønsker ikke Senterpartiet. Så over til forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, som Fremskrittspartiet oppriktig har vurdert sterkt å støtte. Men i forslaget står det «og andre former for reduksjon i sjølaksefiske». Som statsråden signaliserer, kan det innebære reduksjon i antall fiskedøgn, og det kan innebære en kvotebegrensning. Mitt spørsmål til Arbeiderpartiet og Senterpartiet er: Vil de fortsatt stå ved sitt forslag nr. 1, som vil medføre at sjølaksfiskere i Finnmark og Nord-Troms får redusert fiskedøgn ytterligere?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Det er nærmest blitt en årlig tradisjon at vi – hvert år – behandler forslag fra Senterpartiet som omhandler en mer lokal forvaltning av motorferdselloven. De siste årene er det bare Senterpartiet som har løftet saken i Stortinget. Nytt av året er at Fremskrittspartiet er kommet på banen. Og det er jo litt sjarmerende at de så kjapt etter at de kom seg ut av regjering, løfter saken i Stortinget. Men så skal vi alle merke oss at da de satt i regjering og hadde makt og mulighet til å gjøre endringer, løftet de ikke en finger for motorferdsel i utmark. De stemte også ned en rekke forslag som Senterpartiet har fremmet på denne talerstolen de siste årene. I fjor hadde vi et unntak, for da fikk Senterpartiet endelig flertall for å fjerne avstandskravet om at det må være 2,5 km fra brøytet bilvei til hytte for å kunne kjøre scooter. Men vi ser nå at erfaringen med hele lov om motorferdsel er at den er blitt altfor omfattende, kostbar og svært byråkratisk å håndheve for alle kommuner. Denne saken engasjerer veldig dem den berører. For landet som helhet og for riksmedia er nok ikke dette en stor sak. Hadde det derimot vært snakk om innstramninger av båtbruk i skjærgården, ville det nok skapt et stort folkeopprør. Men for Nord-Norge, Trøndelag og andre deler av Distrikts-Norge påvirker denne loven et stort antall mennesker. Senterpartiet mener derfor det nå er behov for revidering av dagens motorferdsellov, med større kommunal selvbestemmelse angående enkelte av reglene i loven. Vi mener at ved å samordne plan- og bygningsloven med lov om motorferdsel i utmark og vassdrag vil det øke kommunenes selvråderett og avbyråkratisere hele regelverket. Samtidig vil jeg understreke at viktige naturvernhensyn skal ivaretas, men at det er kommunene i stand til selv å kunne vurdere, og ikke byråkrater i Oslo. Asfalterte veier, vann- og avløpsanlegg, strøm og fiber til hyttefelt er felter som kommunene kan beslutte gjennom plan- og bygningsloven uten at statsforvalteren kan omgjøre dette. Men ved opprettelse av f.eks. en scooterløype får altså ikke kommunene denne tilliten fra denne regjeringen. Derfor mener Senterpartiet at plan- og bygningsloven er et perfekt redskap for å opprette scooterløyper som sikrer kommunal selvråderett, men da må dette skje i samordning med lov om motorferdsel. Det er det Senterpartiet tar til orde for i denne saken. I tillegg har vi fremmet en rekke enkle, konkrete forslag som ville vært med på å avbyråkratisere regelverket. Det ser det dessverre ikke ut til at vi får flertall for i dag. Samtidig vil jeg si at det er en liten bevegelse i denne saken. Med det vil jeg ta opp Senterpartiets forslag i saken.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Når til og med denne representanten syns at noen av forslagene til Fremskrittspartiet går for langt, da går de for langt. Men det var ikke det jeg skulle spørre om. Jeg har lyst til å spørre om det forslaget som Venstre også er en del av, det fellesforslaget som regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har fremmet. Her står det at man på sikt ønsker å øke det lokale selvstyret og redusere byråkratiet knyttet til praktiseringen av loven. Hvilke tiltak ser statsråden for seg det kan være fornuftig å innføre for å sikre mer lokalt selvstyre, og når vil denne jobben bli igangsatt?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Jeg kan ta et eksempel som jeg vet at statsråden er kjent med, og det er den såkalte Tanja-saken i Røyrvik kommune i Trøndelag, hvor en familie har søkt om løyve til å kjøre ATV med nødvendig utstyr til en hytte de leier ut, som de bruker som binæring. Det er snakk om fem turer i året. Her har direktoratet satt foten ned og sagt at de ikke får bruke ATV for å kjøre fem turer til hytta si med nødvendig utstyr. Det de imidlertid har sagt, er at denne familien må bruke helikopter for å bringe nødvendig utstyr til den hytta, som er et viktig næringsgrunnlag for familien. Kommunen har sagt klart og tydelig ja til at de skal kunne få lov til å gjøre det. Direktoratet har sagt nei. Er det lokal forvaltning av lov om motorferdsel?
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Som flere har sagt, handler saken i dag om en rekke forslag som går på å avbyråkratisere regelverket rundt lov om motorferdsel. Det ser dessverre ikke ut som om noen av dem får flertall, men jeg har lyst til å løfte det forslaget som Senterpartiet har levert i dag. Det handler om at kommunene skal kunne tillate ATV på barmark der næringsvirksomhet i utmark er en tungtveiende grunn. Jeg har stor tillit til at kommunene klarer å håndtere slike søknader selv, uten at det skal ligge en lov som i realiteten er et forbud. Jeg vil ta det eksemplet jeg nevnte i sted, og det er den såkalte Tanja-saken fra Røyrvik. Her har direktoratet gitt endelig avslag på søknad om dispensasjon fra loven for å kjøre nødvendig utstyr til en hytte de bruker til utleie, bl.a. for jegere og fiskere. Det har de gjort i over 40 år. Nå får de altså avslag på å kjøre fem turer i året opp til hytta med nødvendig utstyr. Direktoratet sier at de heller kan bruke helikopter. Forstå det den som kan! Dette vitner om et regelverk som er fullstendig feilslått. Og om det er klimaperspektivet som er viktig for denne regjeringen, må noen forklare meg hvorfor det er så mye bedre å fly helikopter til hytta kontra fem turer med ATV. Helikopter er for øvrig ikke noe alternativ for denne familien fordi det blir altfor dyrt. Røyrvik kommune har sagt ja til at familien kan få kjøre fem turer i året til denne hytta, men Oslo-makta i direktoratet sier blankt nei og sier at de heller kan bruke helikopter. Det er så virkelighetsfjernt og så lite praktisk innrettet som man kan få det, og det vitner om en regjering som ikke vet hvordan den virkelige verden faktisk ser ut der ute. Jeg håper at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet kan være med på og bidra til at vi får et flertall for det forslaget som nå ligger i saken. En annen ting: I dag ser vi at en rekke representanter fra Høyre er ute og sier at de har fått gjennomslag for full revidering av lov om motorferdsel fordi de har gått inn i det som er et vagt forslag fra Fremskrittspartiet – uten noen som helst høring. Kjenner jeg statsråden rett, vil ikke han bidra til at det vil bli gjort endringer som gir kommunene mer myndighet i saker som omhandler motorferdsel. Det er vel også det eneste forslaget som får flertall i dag, men jeg merker meg at Fremskrittspartiet ikke har endret seg veldig. De har fortsatt stor tiltro til at regjeringen og statsråden fra Venstre skal få gjennomslag i denne saken. Jeg har min naturlige skepsis etter åtte år med denne regjeringen. Vi har en regjering som i åtte år, sammen med Fremskrittspartiet, har trenert en rekke saker som gjelder lov om motorferdsel.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Representanten Amundsen henviste til den rød-grønne regjeringen som trådte i kraft i 2007. Da var jeg rødruss, og jeg var ikke politisk aktiv engang. Jeg vet ikke hvor gammel representanten Amundsen var da, men jeg trenger ikke å regne så langt tilbake i tid for å ansvarliggjøre representanten Amundsen. For de har sittet i regjering i seks og et halvt år. Representanten Amundsen har til og med vært en del av regjeringen, men har ikke løftet en finger for å avbyråkratisere lov om motorferdsel. Til slutt merker jeg meg spillet til Fremskrittspartiet i denne saken når de ikke kan gå for noen av forslagene til Senterpartiet, og mener dette er ivaretatt i forslagene til Fremskrittspartiet. Vel, jeg kunne sagt akkurat det samme om forslagene til Senterpartiet, men vi velger å støtte de forslagene vi er enig i, og som vi mener er gode, fra Fremskrittspartiet. Men jeg merker meg som sagt spillet til Fremskrittspartiet i denne saken, og at man ikke er opptatt av å stemme for de forslagene man er for. Så bare en liten stemmeforklaring – med henvisning til det: Senterpartiet vil subsidiært støtte det forslaget regjeringspartiene har lagt fram sammen med støttepartiet Fremskrittspartiet.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Senterpartiet erkjenner at samfunnets utvikling og forbruk har gått på bekostning av naturens tåleevne. Verdens befolkning har økt kraftig de siste årene, og det har også forbruket vårt gjort. Det har ført til et større globalt press på naturen og det biologiske mangfoldet. Arter, planter og biologisk mangfold har allerede gått tapt, og flere står i fare for å gå tapt. Dette er en utvikling som Senterpartiet støtter opp om at må stanses. Det fundamentale spørsmålet er hvordan dette kan gjøres best. I noen tilfeller vil det kunne være vern og beskyttelse, men ikke i alle tilfeller og ikke overalt. Det er ulike utfordringer på ulike plasser, og det er ulike behov. Senterpartiet har troen på at det beste vernet skjer gjennom en forvaltning av ressursene som skjer på en måte som sørger for artenes og plantenes overlevelse. Bruken av natur er ulik. Man har forbruk av natur, der naturen i ytterste konsekvens ødelegges, og man har bruk av natur. Senterpartiet står i brukstradisjonen, der man skal overlate gården til sine etterfølgere i bedre stand enn det man selv overtok. Senterpartiet er derfor bekymret for at FNs naturavtale generelt vektlegger vern og høy verneprosent som et gjennomgående viktig virkemiddel, uten hensyn til ulike kulturer og det reelle presset på det biologiske mangfoldet på hvert enkelt sted. Dette vanskeliggjør målet om at biologisk mangfold også kan nås gjennom bærekraftig bruk. Norge har unike muligheter og et stort potensial for videreutvikling av en sirkulær bioøkonomi basert på produksjon og høsting – både i havet og på land og ikke minst i fornybar energiproduksjon. Det er derfor viktig å utvikle et rammeverk som ikke bare er begrensende, men som stimulerer til naturbruk som gir gode klimaeffekter og smarte miljøløsninger. Senterpartiet kan ikke støtte forslagene i dag – ikke fordi vi er mot, men fordi vi mener det ville vært hensiktsmessig om regjeringen kom til Stortinget først og redegjorde for prosess og politisk utgangspunkt for det videre arbeidet med FNs naturavtale. På samme måte som i klimadebatten er det viktig å sørge for at alle er med. Hvis ikke vil man øke geografiske, sosiale og kulturelle forskjeller. Det vil svekke målene om å ta vare på det biologiske mangfoldet og stanse naturkrisen. Da burde utgangspunktet vært en bred debatt om hvordan Norge kan bidra til å stanse naturkrisen på våre premisser gjennom hele spekteret av tilnærming til et fornuftig og nasjonalt tilpasset rammeverk for natur.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2021-05-20:
Regjeringen har gjort innstramminger når det kommer til sjølaksefiske og elvefiske. Senterpartiet vil understreke at saken er krevende, og det er gode argumenter for begge standpunkt. Det framkommer av saken at innstrammingene i sjølaksefiske bygger på faglige anbefalinger fra Vitenskapelig råd for lakseforvaltning for å unngå høsting av bestander som ikke tåler det. Anbefalingene er basert på en gjennomgang av alle kyst- og fjordsystemene i Norge og vurderer i hvor stor grad det er fare for fisket av laks som hører hjemme i elver hvor det er få laks, og som derfor ikke tåler å bli fisket på. Fordi laks fra truede og sårbare bestander kommer inn fra havet til alle ytre kystområder, har regjeringen valgt å stoppe sjølaksefiske i disse områdene, mens det i fjordsystemene, hvor bestandene i de tilhørende elvene er bærekraftige, fortsatt er åpne for sjølaksefiske. Jeg vil presisere at innstrammingene ikke betyr et totalforbud mot sjølaksefiske, slik enkelte hevder. Det vil være et betydelig sjølaksefiske også etter de foreslåtte innstrammingene. For hele Finnmark pluss elleve fjordområder i resten av landet vil det fortsatt kunne drives sjøfiske etter laks med kilenot. Senterpartiet er av den oppfatning at det er gjort betydelige innstramminger i både sjølaksefisket og elvefisket for 2021, og at de områdene som er stengt for sjølaksefiske, ligger i tilknytning til de områdene hvor lakseelvene er stengt. Det er dermed allerede en balansert tilnærming til innstrammingene som er gjort. Så Senterpartiet støtter i all hovedsak innstrammingene som er gjort dette året for å få mer kunnskap på bordet. Vi har fremmet to forslag sammen med Arbeiderpartiet som går på situasjonen rundt sjølaksefiske i Finnmark og på Sørlandet, som vi er særlig bekymret for. Finnmark har lange tradisjoner for sjølaksefiske med krokgarn, og situasjonen her skiller seg fra resten av landet. Derfor er Senterpartiet med på å fremme forslag om å tillate krokgarnfiske i Finnmark ut året, og at man bør vurdere andre tiltak for å styrke villaksbestanden og andre former for reduksjon i sjølaksefiske i det området. Sjølaksefisket på Sørlandet blir også spesielt hardt rammet av de foreslåtte innstrammingene. Sørlandet har mange yrkesfiskere med laksefiske som en viktig biintekt. Det gjelder også enkeltfiskere i andre deler av landet. Gytebestandsmålene oppgis å være nådd, og Senterpartiet mener at det vil være klokt å ta en ny vurdering av innstrammingene på Sørlandet som er forslått, og hvordan de slår ut i regionen.