Lars Myraune (Høyre), 2011-12-16:
Nå frykter jeg at denne bredbåndsdebatten skal skli over i en bompengedebatt – jeg håper inderlig ikke det på en fredag ettermiddag. Elektronisk kommunikasjon er blitt en stadig viktigere del av hverdagen for oss i et moderne samfunn. Formidling av dokumenter, ideer, tanker og utveksling av informasjon over det elektroniske medium har tiltatt voldsomt i de senere årene. Bredbånd er derfor blitt en forutsetning for et variert næringsliv og bosetting i hele landet. Komiteen mener at tilgangen til elektronisk kommunikasjon på mange måter er like viktig som, og kan sammenlignes med, andre kommunikasjonsmidler i landet vårt. Derfor er det naturlig at myndighetene fortsetter å utøve en sentral rolle i dette bildet. Utbyggingen av moderne bredbåndsnett er selve grunnlaget for en sunn og god utvikling av distriktene. Tilbudet på mobildekning og bredbåndstilgang er i mange tilfeller avgjørende for hvor unge mennesker velger å bosette seg. Likevel har staten tatt litt lett på dette, synes vi. Firmaet Ericsson har sammen med Chalmers University of Technology gjennomført en undersøkelse som konkluderer med at økt bredbåndshastighet i vesentlig grad bidrar til økonomisk vekst. Undersøkelsen ble gjennomført i 33 OECD-land, deriblant Norge, og konkluderer med at en dobling av bredbåndshastigheten vil føre til en økning av bruttonasjonalproduktet på 0,3 pst. For OECD-landene vil det utgjøre 726 mrd. kr – og det er en betydelig sum. Direkte og indirekte effekter ville gi kort til medium lang stimuli av økonomien. Man konkluderte med at bredbånd har evnen til å stimulere til økonomisk vekst gjennom å skape effektivitet for samfunnet, næringslivet og forbrukerne. Norge var tidlig ute med å ta i bruk elektronisk kommunikasjon, og vi har en god dekning på bredbånd i de lavere hastigheter. Dekningsgraden for bredbånd, som er definert i St.meld. nr. 49 for 2002–2003, der vi har en dekning på 100 pst. i dag, betraktes ikke lenger som fullgod bredbåndsdekning. I EU – med våre naboland Finland og Sverige – foreligger det klare planer om en storstilt utbygging av høyhastighetsbredbånd til innbyggerne. EU-kommisjonen har lansert en målsetting om at alle EU-borgere skal ha anledning til å koble seg opp til bredbånd på 30–100 MB/s innen 2020, og at minst halvparten av EUs borgere skal ha oppkobling med 100 MB/s innen 2020. Flere EU-land har høyere ambisjoner enn dette. Finland har f.eks. en lovfestet rett om at alle innbyggere i landet skal ha en oppkobling på 100 MB/s innen 2015. Den lovfestede rettigheten omfatter hele Finland, bortsett fra 2 000 kunder som bor særdeles avsidesliggende til. Norge har i den sammenhengen ikke satt noe mål for hastigheten og kapasiteten over en gitt tidsperiode. Komiteen mener det haster med å ta et offensivt skritt på dette området, slik at Norge ikke blir liggende etter. Et flertall i komiteen mener at Norge også bør ha konkrete målsettinger når det gjelder bredbåndsutbyggingen. Utbyggingen av bredbånd gjennom fibertilgang er svært kostbart i Norge med den geografien og bosettingen vi har. De kommersielle aktørene finner det derfor ikke økonomisk forsvarlig å bygge ut slikt bredbånd til alle innbyggerne. Regjeringen har bevilget midler til bredbåndsutbygging over Forbruker-, administrasjons- og kirkedepartementet og gir uttrykk for at den vil fortsette å gjøre dette, øke mobildekningen og arbeide for å tilrettelegge for bredbånd med tilstrekkelig kapasitet. Men fram til nå har Norge på tross av dette sakket akterut i byggingen av raskt bredbånd, sammenlignet med andre land. Minst like viktig som statlig deltakelse er tilrettelegging gjennom forenklede graveforskrifter. Komiteen bemerker at det i den senere tid er utviklet teknikker for legging av fiberkabel som vil være langt billigere enn tradisjonell graving, men at dette ennå ikke er en godkjent metode. Utkast til ny forskrift som er til behandling i departementet, vil i noen tilfeller øke kostnadene med opptil flere hundre prosent. Komiteen er derfor fornøyd med at arbeidet med å komme fram til en mer enhetlig behandling av gravesøknader, planarbeid og samordning av infrastruktur i og langs vei er igangsatt. Flertallet ber departementet om å gi dette forskriftsarbeidet prioritet. Representantforslaget inneholder et delforslag 3, hvor regjeringen blir bedt om å utrede hvorvidt det på sikt vil være formålstjenlig å åpne de lukkede aksessnettene innenfor bredbånd for konkurranse. Det er klare fordeler, men også ulemper, med dette, og komiteen er blitt kjent med at Post- og teletilsynet nå gjennomfører en ny vurdering av markedet for bredbånd, hvor tilgangsregulering blir vurdert. Forslagsstillerne vurderer derfor dette slik at de trekker forslag nr. 3. Til slutt vil jeg bare understreke at høyhastighetsbredbånd som ledd i en tilrettelegging for omstilling og vekst i kunnskapsintensive arbeidsplasser er svært viktig.