trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2002-05-16:
Over halvparten av barna som fødes i Norge i dag, fødes utenfor ekteskap. Rundt 15 pst. av befolkningen i alderen 20–79 år lever i samboerskap. De fleste av dem finner vi i den yngste aldersgruppen. Sjøl om en så stor del av befolkningen lever i stabile ekteskapslignende forhold, er ikke lovverket tilpasset de nye samlivsformene. Arbeiderpartiet er opptatt av at vi tar konsekvensen av samfunnsutviklingen og utviklingen av nye samlivsformer. Moralsk motstand mot disse samlivsformene må ikke styre vår politikk på dette området. Vi støtter derfor forslaget fra Sosialistisk Venstreparti om å likestille ektefeller og samboere i forhold til arveloven. Vi er enige i at samboere må få rett til å sitte i uskiftet bo og å få fritak for arveavgift. Barn har rett til økonomisk trygghet etter mors eller fars død, uavhengig av samlivsform som er valgt. Vi har i den senere tid sett hvor uheldig den gjenlevende kan komme ut dersom man ikke var gift. Å miste sin partner kan bli en svært kostbar affære. Det må betales arveavgift for å overta felles bolig, og i tillegg må det betales dokumentavgift. Dessuten har samboere ikke rett til å sitte i uskiftet bo med felles barn. Jeg er derfor tilfreds med at Regjeringen nå ha fremmet et forslag til endringer i arveavgiftsloven. Arbeiderpartiet er imidlertid skuffet over at Regjeringen begrenser retten til fritak for arveavgift til kun å gjelde samboere med felles barn. Dette er i strid med bl.a. flertallsforslaget fra Arveavgiftsutvalget, hvor man foreslo at samboere som hadde levd sammen i minst to år før førsteavdødes bortgang, eller som har felles barn, skulle få fritak for arveavgift. Jeg stiller meg også undrende til at flertallet i komiteen, bestående av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, ikke vil støtte forslaget fra forslagsstillerne om gjenlevendes rett til å sitte i uskiftet bo. Hvorfor tør man ikke å ta skrittet fullt ut? Er det gammeldagse moralske holdninger som ligger bak? I så fall er det svært uheldig. Manglende lovgivning vil uansett ikke holde tilbake samfunnsutviklingen, hvor flere og flere velger andre samlivsformer enn ekteskapet. Regjeringen har forespeilet at den kommer tilbake til Stortinget i forbindelse med familiemeldingen, som skal presenteres i løpet av 2002, med en samlet gjennomgang av samboeres rettigheter og plikter. Men før det vil regjeringspartiene ikke være med på å ta noe standpunkt i det hele tatt. Problemet er at i mellomtida vil vi dessverre få nye tilfeller der barn og familier vil møte store praktiske og økonomiske vanskeligheter som følge av et foreldet lovverk. Vi må leve med at regjeringspartiene mener at formalitetene er viktigere enn å få avgjort realiteten i denne saken. Arbeiderpartiet mener at det nå haster med å få på plass et lovverk. Jeg håper at Regjeringen og regjeringspartiene også innser dette, og at de ved neste korsveg er villige til å foreta de nødvendige lovendringene. Helt til slutt vil jeg ta opp forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet og SV.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-05-16:
Jeg synes å høre at representanten Helleland nå presiserer at Høyre ikke har bestemt seg i spørsmålet angående Banak/Hammerfest. Jeg vil sitere fra flertallets merknad på side 10 i innstillingen: «Flertallet» – som Helleland tilhører – «vil be Regjeringen gi det operative ansvaret til 330-skvadronen på følgende baser: Bodø, Ørlandet, Sola og Rygge, samt Banak inntil eventuelt ny base er etablert.» Og videre: «Flertallet mener at følgende baser bør konkurranseutsettes etter redningsfaglige kriterier: Svalbard, Florø og eventuelt den fremtidige basen i Hammerfest.» Da må jeg spørre Helleland: Er det Høyres syn at Banak skal utfases dersom det lar seg gjøre å etablere en privat base i Hammerfest? Det har i noen år nå pågått en prosess i Forsvaret for å finne et helikopter som skulle kunne brukes til flere oppgaver i Forsvaret. Det har resultert i et helikopter som skal kunne brukes både på de nye fregattene, som kystvakthelikopter og som redningshelikopter. Ideen bak er å lage et større kompetansemiljø både på opplæring, drift og reparasjoner. Det helikopteret som er valgt, NH 90, er ikke beregnet for sivilt salg, og hele problemstillingen reiser en rekke spørsmål. Jeg vil spørre Helleland: Hvor var dere da prosessen rundt dette helikopteret foregikk, og hvorfor ønsker dere nå å redusere de synergifordelene som ligger i et helikopter- og kompetansemiljø som kan brukes til mange oppgaver i Forsvaret, inkludert redningstjeneste? Er Høyre nå innstilt på å redusere Forsvarets budsjett i tråd med at oppgaven til Forsvaret nå blir redusert på dette området, også gjennom å kjøpe færre helikopter til Forsvaret?
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-05-16:
Det er mye i saken om redningshelikoptrene som handler om kommunikasjon – dårlig kommunikasjon – i regjeringspartiene. Flere har berørt dette på en grundig måte, så jeg skal la det temaet ligge nå. Jeg har aldri vært oppe i et helikopter, men jeg har vært på kysten i full storm, og jeg syntes det var godt å stå på land. Den luksus kan ikke redningshelikoptertjenesten tillate seg. Kvaliteten på den tjenesten langs vår værharde kyst er i mange tilfeller avgjørende for liv eller død, både for dem som skal reddes, og for dem som skal redde. Men flertallet i salen her vil altså nå øke risikoen for katastrofe ved å konkurranseutsette flere redningshelikopterbaser og gjennom det fase inn sivile operatører, uten å vite om disse har det materiellet og den kunnskapen som er nødvendig for å sikre god nok kvalitet på tjenesten. Forsvaret har gjennom sin drift av denne tjenesten med 330-skvadronen i mange år gjort en meget stor innsats for å redde menneskeliv, og har samtidig kunnet bruke kunnskapen og materiellet for å sikre toppkompetanse under ekstreme værforhold også på andre områder i Forsvaret. Disse fordelene for et godt redningsarbeid vil regjeringspartiene og Fremskrittspartiet nå redusere for å få gjennomslag for ideen om at markedet skal råde. Det er etter min mening høyt spill. Jeg registrerer at representantene Helleland og Holstad gjentatte ganger sier at flertallet i innstillingen har bedt om en vurdering av flytting og konkurranseutsetting av Banak-basen til Hammerfest. Jeg kan ikke finne dette i innstillingen, og kan ikke se at Høyre og Kristelig Folkeparti og resten av flertallet har tatt høyde for en slik vurdering av det spørsmålet annet enn her i salen, og det er ikke nok. Det flertallet derimot gjør i innstillingen på side 10, er å overlate til Justisdepartementet å vurdere hvordan de skal iverksette de tiltak som Stortinget gir anvisning på. Jeg forventer at flertallet i Stortinget vet hvordan de spesifikke vedtak de vil gjøre, innvirker på det overordnede ansvaret som pålegges, og ikke overlater vurderingen til departementet i etterkant. Har man ikke beslutningsgrunnlag, bør man ikke beslutte noe, for ellers kan man risikere å fraskrive seg det nødvendige ansvaret, og det vil vi jo helst slippe. Flertallet i komiteen har gått inn for at de sivile helikoptrene som skal brukes i denne tjenesten, skal ha plass til 25 istedenfor 20, slik Forsvaret har lagt seg på. Begrunnelsen er ønsket om å kunne få alle skadede inn i ett helikopter ved en stor ulykke. Det er det samme som man at på norske veier skulle kreve at alle ambulanser skulle ha plass til 50, fordi det kunne hende at en buss veltet. Slik er det jo ikke. De aller fleste ulykker involverer én skadet i redningshelikopterarbeidet. Ved å stille dette kravet mister Forsvaret muligheten til å konkurrere i en anbudssituasjon, fordi de har lagt seg på noe mindre helikoptre og sagt at de heller kan bruke flere ved en stor ulykke, som jo med respekt å melde er det eneste logiske.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2002-05-16:
I denne innstillingen ønsker SV å fremstå som Forsvarets beste venn. SV vil til og med bygge ut Forsvarets kapasitet. Betyr dette et linjeskift der SV nå vil satse mer på Forsvaret? En kanskje vel så viktig problemstilling er at Forsvarets helikoptre skal være ferdig utrustet til krigshandlinger. Det er bare våpen som skal lastes om bord før de er ferdige. Ser SV og representanten Thorkildsen noe problem med å bruke Forsvaret og Forsvarets stridsmessige materiell så aktivt inn mot sivilbefolkningen i fredstid?
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-05-16:
Jeg begynner nesten å undres over om det var til ære for SV at Sea King-helikoptret gjorde tre runder rundt Stortinget og regjeringskvartalet på morgenen i dag. Man kan jo ha grunn til å undres når SV til de grader går i forsvar for forsvar. Jeg føler meg tvunget til å stille spørsmål om man mener Kristelig Folkeparti farer med løgn. Det er både nedfelt i innstillingen og er blitt sagt gjentatte ganger fra denne talerstol at man ønsker å vurdere baselokaliseringen i Finnmark. Når representanten sier at vi ønsker å «flytte», er det faktisk galt. Det vi har sagt, er at vi ønsker å «vurdere». Jeg vil stille spørsmålet om representanten har oppfattet det slik at det faktisk er en vurdering vi ønsker, eller om hun fortsatt holder på at vi har sagt at vi skal flytte.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-05-16:
Representanten Nielsen er bekymret for Kristelig Folkepartis synspunkter på Indre Finnmark. Det er vel og bra. Når vi har åpnet for en vurdering, mener vi faktisk alvor ved å gi den åpningen. Vi vil på ingen måte konkludere før vi har sett vurderingen, og jeg kan derfor heller ikke her og nå gi noe svar – ja eller nei – slik representanten Nielsen stilte spørsmål om. Når mange har bekymringer for Forsvarets lokalisering i Banak, og at det representerer et press dersom Forsvarets aktivitet fases ut, har jeg full forståelse for det. Men det må ikke bli slik at vi i vår iver etter å bevare Forsvaret i enhver form bruker alle midler for å nå det målet. Så lenge Forsvaret har en funksjon, og så lenge Forsvaret har en aktivitet også rettet mot den sivile befolkningen, er det i seg selv en berettigelse i å være der, men dersom redningstjenesten, som er en sivil tjeneste, kan innrettes på en annen måte, driftet av en annen operatør, gjerne til en rimeligere penge, plikter vi som forvaltere av nasjonens verdier å vurdere dette. Det er det som ligger bak denne holdningen.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-05-16:
Jeg tror det er nødvendig å komme inn på foranledningen til at det ble så mye oppstyr rundt de endelige formuleringene i komiteens innstilling. På et tidspunkt hvor media, og for øvrig alle utenfor dette hus, ikke skulle ha noe kjennskap til hva som stod i komiteens dokumenter så langt, lekket det ut opplysninger med utgangspunkt i saksordførers første merknader til saken. Der stod det, hvis jeg husker riktig, spesifikt at man skulle flytte basen fra Banak til Hammerfest. Det er antageligvis den direkte årsaken til at forsvarsministeren reagerte, og at man også ble tilført en smule uro i Forsvarets forskjellige organer. Jeg opplever ikke at regjeringspartienes representanter i dag har fossrodd eller padlet. Vi står fast ved det produkt som ble avgitt, og som er det offisielle dokument, og som faktisk er det vi skal bli vurdert på grunnlag av. Det er beklagelig at deler av komiteens arbeid blir offentliggjort og slik sett til tider skaper et nesten uutholdelig arbeidsmiljø for komiteen, slik det til dels har vært i denne saken.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2002-05-16:
Jeg tror at kommunikasjonen regjeringspartiene imellom og mellom representantene her i huset og regjeringsmedlemmene er god. Hva som eventuelt måtte ha sviktet, tror jeg jeg vil overlate til justisministeren å redegjøre for når han senere tar ordet. Det er faktisk slik at de skarpe reaksjonene knytter seg til en helt annen formulering enn den vi faktisk har blitt enige om, og som foreligger som flertallsinnstilling til behandling i dagens møte. Det må være lov å ha meninger om framtiden, og spesielt når man er i et område av landet hvor det forventes en større utvikling av sivil aktivitet, med referanser til annen helikopteraktivitet, inkludert også Forsvarets helikopteraktivitet. Vi er rike, men vi er ikke så rike at vi kan kjøre parallelle løp med noen få mils avstand. Jeg tenker da på de totale ressurstilganger. Jeg tror det er viktig at vi gir oss denne muligheten til å gjøre denne vurderingen. Jeg skjønner ikke helt Forsvaret og forsvarsministerens reaksjoner ut fra at hensikten er å videreføre Forsvarets aktiviteter innenfor redningstjenesten, som vi faktisk har sagt, at Forsvaret fortsatt skal være hovedoperatør for redningstjenesten.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2002-05-16:
Stortinget har vedtatt at Indre Finnmark med de samiske kommunene, som Porsanger tilhører, med sine helt spesielle utfordringer, skal prioriteres, til og med gjennom en egen handlingsplan. Når Kristelig Folkeparti i dag gjennom det flertall de er en del av, aktivt går inn for at man skal se på en flytting av helikoptertjenesten fra Porsanger til Hammerfest, slår Kristelig Folkepartis tillit til Indre Finnmark-problematikken sprekker, særlig sett i lys av forsvarsministerens klare advarsel om at dersom man flytter, kommer flystasjonen og også Garnisonen i Porsanger og Halkavarre skytefelt under press. Det vil bli et sammenbrudd for Porsanger-samfunnet. Kan representanten fra Kristelig Folkeparti forklare meg hvordan Kristelig Folkeparti kan si ja et slikt eventuelt grep, når vi vet at alle faginstanser har anbefalt Banak? Nå forventer jeg et annet svar enn at Kristelig Folkeparti i dag ikke har sagt ja til flytting og privatisering, men man har sagt ja til en vurdering. Alle i denne sal vet jo at man ikke lager en vurdering og en utredning for utredningens egen skyld, eller for moro skyld. Det ligger en mening bak; det ligger en aktiv hensikt bak. Man må jo da spørre: Vil Kristelig Folkeparti si ja til flytting dersom utredningen kommer med en slik konklusjon? Og hvilke andre forsvarsoppgaver ønsker Kristelig Folkeparti å konkurranseutsette?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-05-16:
Flere av talerne fra regjeringspartiene har nå sterkt understreket at man kun ber om en vurdering av flytting av redningshelikoptertjenesten på Banak. I innstillingen står det ikke ett ord om vurdering av flytting. Tvert imot argumenterer man for flytting av tjenesten fra Banak til Hammerfest. Derimot ber man eksplisitt om en vurdering av å stille krav om at redningshelikopteret skal kunne ta 25 personer. Det ber man konkret om en vurdering av, men man ber ikke om en vurdering av flytting, man argumenterer for flytting. Jeg registrerer at man fossror bort fra dette i dag. Det er greit. Men spørsmålet blir likevel: Når forsvarsministeren har sett seg nødt til å be om å få lov til å møte til høring i forsvarskomiteen for å gjøre oppmerksom på konsekvensene av dette før behandlingen var avsluttet, og når forsvarsministeren advarer sterkt mot flytting og mot helikoptre som skal ta opp til 25 personer, altså at man utelukker bruk av enhetshelikoptre, hva er det da som tilsier at man fortsatt ser seg nødt til å be om en vurdering av dette? Er det manglende tillit til egen forsvarsministers vurderinger som gjør at flertallet og regjeringspartiene fortsatt ber om en vurdering av denne saken?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-05-16:
Det er for så vidt greit å forklare dette med at man har gjort et så dårlig arbeid i justiskomiteen at man gjør iherdige forsøk på å redde ansikt i den etterfølgende behandling, men representanten Holstad unnlot å svare på mitt spørsmål. Det at forsvarsministeren muligens ble kjent med dette gjennom media, som nå representanten Holstad påpeker, er jo i seg selv oppsiktsvekkende – at kommunikasjonen internt i regjeringsfraksjonen er så dårlig at forsvarsministeren må bli kjent med denne saken på bakgrunn av en lekkasje i media og dermed be om å få komme til høring i komiteen. Hvis det er det representanten nå hevder, er det i seg selv oppsiktsvekkende. Men la nå det være, da lærer muligens regjeringspartiene til senere behandlinger at man bør diskutere dette internt for å unngå den type fadeser. Når forsvarsministeren ble kjent med dette og intervenerte, bad om å få komme til forsvarskomiteen og advarte sterkt også i brevs form mot det man nå ber om en vurdering av, hvorfor var man ikke da i stand til å trekke seg tilbake og vedta en innstilling hvor man unngikk å skape usikkerhet om den framtidige redningstjenesten i Finnmark? Det hadde man faktisk tid til, for innstillingen var på det tidspunkt ikke avgitt, ifølge det representanten Holstad nå sier, man var inne i en prosess i komiteen. Så spørsmålet står fast: Har man ikke tillit til egen forsvarsminister? Jeg kan føye til et spørsmål til: Hvorfor endte man opp i en situasjon hvor det var nødvendig for regjeringspartienes medlemmer i forvarskomiteen å skrive en særmerknad som går stikk imot det regjeringspartiene i justiskomiteen har sagt, hvilket i seg selv er oppsiktsvekkende?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-05-16:
Hvis det er uttrykket «kremmerparti» det gjelder, har jeg hittil hatt det inntrykk at det er et begrep Høyre er stolt over å bli forbundet med. Men jeg tar til etterretning at man ikke anser seg å være det.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-05-16:
Jeg er av den oppfatning at representanten Thorkildsen faktisk legger fram en del særdeles godt begrunnede argument – ikke først og fremst for å ha en lege om bord på absolutt alle redningsoppdrag, det er ikke nødvendigvis sikkert at det er fornuftig. Jeg har selv erfaring fra 20 år i ambulansetjeneste – riktignok en helt annen form for tjeneste, men på en del områder er det parallelt. Det jeg vet fra den tjenesten, er at selv om ambulansetjenesten i de aller fleste sammenhenger klarer seg uten lege, vet jeg betydningen av at de menneskene som i gitte situasjoner skal utgjøre et team i redningsoppdrag, i ambulansetjeneste og i transportoppdrag, er samtrente, vet hvor man finner utstyr, kjenner hverandres måte å håndtere ting på, og kan rutiner. Det argumentet mener jeg at det faktisk bør legges betydelig vekt på. Så har jeg stor forståelse for at det er mangel på anestesileger. Det er bare kort og godt et faktum Helsedepartementet peker på. Men så vidt jeg kan se – nå er ikke Senterpartiet representert i justiskomiteen – sies det ingen ting om at det nødvendigvis skal være en lege med anestesispesialitet som skal være knyttet til redningshelikopteret. Selvsagt ville det være det ideelle, men en allmennpraktiker vil faktisk i visse sammenhenger være et ganske godt supplement til bemanningen, vil jeg tro. Men i og med at Senterpartiet ikke har vært med og skrevet denne innstillingen, vil jeg gjerne be justisministeren redegjøre nærmere for nettopp denne siden, i og med at jeg ut fra innstillingen ikke kan se at det er spesifikt sagt at man ønsker anestesilege.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-05-16:
Det er nok riktig at det er 40 minutters flytid fra Banak til kysten. Nå har både forsvarsministeren i brev til komiteen og flere talere påpekt at 80 pst. av oppdragene er i innlandet. Åge Konradsen har på en utmerket måte illustrert at et gassfelt som Snøhvit neppe vil øke behovet for tilstedeværelse av redningshelikopter i Hammerfest i synlig grad. Men når jeg på nytt fant å måtte be om ordet, var det ikke på grunn av det som ble sagt i det siste innlegget, men på bakgrunn av et innlegg som ble holdt av Carsten Dybevig tidligere i debatten. Der kunne man nesten ane at vi var i ferd med å ende opp med en slags Tuppen og Lillemor-debatt, hvor Carsten Dybevig gjorde forsvarskomiteens leder til representant for en som skal selge sine tjenester, og seg selv til representant for en som skal kjøpe tjenester. Ærlig talt, den type argumenter hadde jeg trodd jeg skulle slippe å høre i en debatt som denne. Det er altså slik at vi som er valgt inn i nasjonalforsamlingen, er valgt inn for å ivareta helt andre interesser, ikke for å degradere oss selv eller for å representere selger og kjøper i ulike sammenhenger. Dersom jeg følte meg overbevist om at Forsvaret ikke var best egnet til å ivareta redningstjenesten, og dersom jeg følte meg overbevist om at Forsvarets redningshelikopter ikke var egnet til å ivareta denne tjenesten, ville ikke jeg heller vært i tvil om at vi burde finne andre løsninger til tross for at jeg altså er medlem av forsvarskomiteen. Jeg er ikke her først og fremst for å ivareta Forsvarets interesser i tykt og tynt dersom det ikke tjener samfunnet som helhet best. Så er vi altså i den paradoksale situasjon at taler etter taler har gått opp hit og sagt at Forsvaret har gjort jobben på en utmerket måte, 330-skvadronen har fungert til vår alles tilfredshet, og ingen kan drømme om å ta tjenesten fra dem. Det er jo det man står igjen med til syvende og sist. Vi hørte faktisk også representanten Raymond Robertsen presterte å si at opposisjonen skaper usikkerhet i Finnmark om framtiden til redningstjenesten. Nei, ærlig talt, det er faktisk regjeringspartiene som har skapt tvil om dette ved å legge inn et forslag om å vurdere flytting, og at man skal vurdere andre helikoptre enn Forsvarets, til tross for at den ene etter den andre går opp hit og sier: Nei, vi er selvsagt ikke innstilt på å flytte, vi er selvsagt ikke innstilt på at vi ikke skal bruke Forsvarets helikopter, men det kan være greit å få det vurdert. Da er det én ting som gjenstår: Det er altså Høyres dogmatiske privatiseringsiver som skal fram i enhver sak, uavhengig av om det tjener samfunnet som helhet eller ikke, uavhengig av om det er fornuftig eller ikke.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-05-16:
Jeg trodde faktisk vi var i gang med et replikkordskifte, og at det også var det foregående taler bad om ordet til, men da misforstod jeg. Men det er greit. Jeg klarer meg godt med ett minutt. Jeg konstaterer og tar til etterretning det justisministeren har sagt, og at justisministeren faktisk også representerer den sunne fornuft i denne sammenheng. Jeg tror dette kommer til å løse seg. Men jeg konstaterer også at Regjeringen ikke har klart å få sine egne partier i denne salen til å lytte til sunn fornuft og dermed legge bort et forslag og utsagn som skulle være helt unødvendige – hvor også den samarbeidspartneren man har, Fremskrittspartiet, har en helt annen oppfatning av hva som skal komme til å skje, enn det regjeringspartienes folk og justisministeren gir uttrykk for.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-05-16:
Nå skal en statsråd nødig gå inn i en polemikk, men utgangspunktet for denne saken er faktisk Stoltenberg-regjeringens redningshelikoptermelding, som regjeringen Bondevik II ikke trakk. Det valgte vi å ikke gjøre fordi vi ikke ville utsette løsningsmuligheten for redningshelikoptersituasjonen på kysten. Det betyr at saken måtte finne sin løsning i Stortinget. Og i den diskusjonen er det helt åpenbart at det har vært etablert en spenning mellom noen redningsfaglige argumenter og noen rent militærfaglige argumenter. Det er åpent presentert. Jeg har så oppsummert og sagt at det skal jeg gå inn i. Jeg har også sagt at det skal jeg komme tilbake til. Og jeg konstaterer, slik det er sagt i debatten, at det bør jeg gjøre så raskt som mulig. Når det så gjelder arbeiderpartiregjeringen, så ville den f.eks. i fjor i forbindelse med langtidsproposisjonen om Forsvaret legge ned Rygge flystasjon og åpne for en privat løsning på Torp. Da ville man altså ha sittet med to private løsninger – én på Torp og én i Florø. Så det blir veldig vanskelig å skjønne noe av den debatten som har foregått i salen når det gjelder 330-skvadronen som grunnstamme, og så eventuelle private løsninger. Men jeg skjønner intensiteten – selvfølgelig gjør jeg det – som knytter seg til livsviktige spørsmål i Finnmark. Det skjønner jeg som bl.a. jobber med finnmarkspørsmål ellers i mitt virke. Derfor tar jeg disse spørsmålene på alvor, også ut fra de spesielle utfordringer på kysten som er beskrevet av en rekke av representantene. Min konklusjon som statsråd – og det er jeg som har ansvaret for å komme tilbake med dette – er at jeg skal gjøre en vurdering, jeg skal komme tilbake med vurderingen, og jeg presiserte hva jeg tenker om dette i det innlegget jeg holdt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-05-16:
Det er tidligere i denne debatten blitt anført tunge forsvarspolitiske og forsvarsfaglige synspunkter om plasseringen i Finnmark. Jeg har kommentert det åpent i mitt innlegg. Når det gjelder de helsefaglige standpunktene, oppfatter jeg Helsedepartementet som en kyndig kilde. I sitt brev sier Helsedepartementet – brevet ble sendt til Justisdepartementet, og vi sendte det videre til komiteen: «Spesialiteten anestesiologi regnes som en rekrutteringssvak spesialitet og i dag klarer man ikke å dekke behovet for anestesileger på landets sykehus.» Det oppfatter jeg som en faktaopplysning. Jeg er selvfølgelig helt enig med representanten Thorkildsen i at kan man ha leger med, er det en kjempefordel. Jeg har selv sett det, bl.a. i tilknytning til 330-skvadronen på Sola, ved både i forkant og også i etterkant å snakke med noen av dem som var med på redningsoperasjonen etter Sleipner-ulykken. De gjorde en kjempejobb, det er ikke noen grunn til å si noe mer enn det. Jeg vet jo hva det er. Men en må være praktisk, og noe av det jeg forsøkte å gjøre, var å finne løsninger som henger sammen med bemanningen på landets sykehus og det man prøver å få til på helikoptrene. Men selvfølgelig argumenterer jeg ikke mot det Stortinget vedtar. Vedtar Stortinget noe, skal jeg gjøre mitt ytterste for å levere det. Men det kan jo ikke være slik at det som er sakkyndige og fagkyndige argumenter på én debattarena, underkjenner man relevansen av når debattarenaen plutselig skifter. Jeg regner Helsedepartementet som en usedvanlig kyndig kilde, og når de sier at det er mangel på spesialiteten, tar jeg det med meg. Jeg skal selvfølgelig gjøre det jeg kan for å levere det Stortinget legger opp til, det er helt selvsagt. Så langt det er mulig, skal jeg gjøre det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-05-16:
La meg ta utgangspunkt i Odd Roger Enoksens erfaringer som ambulansemann, det har jeg dyp respekt for. I denne byen hvor vi holder til, vet vi at ambulansefolk som ikke er leger, gjør en kjempejobb daglig. De berger folk fra overdosedødsfall. De er fagutdannet og vet hva de skal gjøre i en akuttmedisinsk situasjon. De er altså personale med trening, de er sykepleiere osv. Mitt poeng er ikke å polemisere mot et standpunkt. Stortinget vedtar noe, og da gjør man det man kan for å følge det opp. Men en akuttmedisinsk funksjon må jo forutsette akuttmedisinsk kompetanse. Det er ikke alle allmennleger som har akuttmedisinsk kompetanse. Det tror jeg vi kan konstatere ved å se oss rundt i landet. Hvis man først nå skal gå etter den akuttmedisinske kompetansen, sa jeg bare at det er det mangel på, også for den alminnelige befolkning. Det er et argument og en saksopplysning som det er min plikt å legge fram for Stortinget. Så oppfatter jeg jo kombinasjonen av at komiteen har sagt at de legene en skal bruke, i størst mulig grad skal være i aktiv tjeneste, og så skal man få dem ut på helikoptrene. Men når man da går inn for det standpunktet, må man vite at man i verste fall kan velge bort løsninger for andre. Om så skjer, er det min plikt å si det til Stortinget. Det er min plikt å legge det fram på en slik måte at Stortinget får sjanse til å ta stilling til det. Men det Stortinget vedtar, er retningsgivende for en statsråd. I denne debatten har jeg også følt at hovedhensikten, først og fremst hos representanten Thorkildsen og senere hos representanten Enoksen, er at det skal være personell med kompetanse til stede som medisinsk vet hvordan man skal handle, og at disse skal inngå i helheten i redningsoperasjonen. Det er dette jeg oppfatter som resonnementet. Og det er klart at rent generelt er det et fornuftig resonnement.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-05-16:
I replikkordskiftet etter mitt hovedinnlegg oppfattet jeg det slik at det jeg sa om hvordan jeg ville følge opp diskusjonen om lokalisering i Finnmark, ble tatt til etterretning. Jeg gjorde det klart at jeg så det slik at Regjeringen her skulle få tid til å vurdere hvor basen skulle være, og om Forsvaret også skulle være operatør. Jeg sa videre i tilknytning til dette med bruk av private operatører at det kunne være aktuelt at det i tillegg til Florø kunne være et annet sted i landet enn Finnmark. Så sa jeg også at det var svært viktig at dette ble gjort så raskt som mulig, og jeg la vekt på det på basis av både den generelle samfunnsdebatt som er blitt ført, og også debatten i salen. Det oppfattet jeg ble tatt til etterretning gjennom replikkordskiftet. Så er jeg blitt stilt et spørsmål om jeg samarbeider med forsvarsministeren. Selvfølgelig gjør jeg det, i forbindelse med gjennomføringsproposisjonen og ikke minst i forbindelse med sårbarhetsmeldingen, og slik skal det fortsette å være, også når Regjeringen som kollegium følger opp det som Stortinget behandler i salen her i dag. Det er den vanlige arbeidsformen, og det må være slik.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-05-16:
Det kunne sikkert vekke et visst engasjement i salen hvis jeg tok replikk på presidenten, men jeg skal ikke gjøre det! Vi får bygge på det at den man «giver et embede, giver man også forstand», så blir det opp til opinionen å fortolke hvordan dette forvaltes. Når det gjelder det spørsmålet jeg ble stilt, om vurderingen av helikoptertype, har Stortinget bedt om at jeg skal gjøre en slik vurdering innen utgangen av 2003, og det kommer jeg til å følge opp.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-05-16:
Jeg er tilfreds med at et flertall i komiteen støtter mitt forslag til hvordan man bør følge opp Samboerutvalgets og Arveavgiftsutvalgets forslag om likestilling mellom samboere og ektefeller. Regjeringen, ved Barne- og familiedepartementet, arbeider nå med en familiemelding som planlegges fremmet innen utgangen av inneværende år. I den forbindelse vil det også bli sett nærmere på spørsmålet om samboeres rett til å sitte i uskiftet bo. Regjeringen, ved Finansdepartementet, la 7. mai fram et forslag for Stortinget om fritak for arveavgift for samboere i tråd med forslag fra Arveavgiftsutvalget. Forslaget omfatter samboere som tidligere har vært gift med hverandre, eller som har eller har hatt felles barn. Jeg registrerer at et mindretall i komiteen mener at også barnløse samboere som har bodd sammen i minst to år, bør omfattes av lovforslaget. Det nylig framlagte lovforslaget bygger på den samme definisjon av samboere som i dag brukes i folketrygdloven, og som ble foreslått av Arveavgiftsutvalget. Ved å bruke en innarbeidet definisjon var det mulig å legge fram dette forslaget i løpet av relativt kort tid. En eventuell utvidelse som foreslått vil måtte utredes nærmere, bl.a. på bakgrunn av Barne- og familiedepartementets familiemelding, som vil bli fremmet av Regjeringen på den måte som jeg har gjort rede for. Et annet mindretall i komiteen går inn for at avgiftslempingen for samboere gis virkning helt tilbake til 5. mai 2000, som er datoen for fremleggelsen av Arveavgiftsutvalgets utredning. I det nylig framlagte lovforslaget legges det opp til at det skal få virkning for arv og gave som overføres 1. januar i år eller senere – altså en viss tilbakevirkende kraft. Jeg kan imidlertid ikke støtte forslaget om tilbakevirkning i ytterligere ca. 1 1/2 år. Det ville kreve gjenopptakelse av et uoversiktlig antall saker.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-05-16:
Jeg vil først slutte meg til representanten Gjul, som sa at hun aldri hadde opplevd at en regjeringsfraksjon har påført sin egen statsråd, i dette tilfellet forsvarsminister Krohn Devold, et så ydmykende nederlag som i denne saken. Det dreier seg selvfølgelig om Banak og Forsvarets infrastruktur i Finnmark. Mitt inntrykk er at spesielt Høyre, men det må jo gjelde alle regjeringspartiene, rett og slett ikke takler det å være i regjeringsposisjon og ha en fraksjon i Stortinget. Når Robertsen gir uttrykk for at han ønsker en så rask vurdering av Banak som mulig, kan man ta den vurderingen veldig raskt og kl. 15 i dag stemme for forslaget om å opprettholde Banak. Det er den raskeste måten å gjøre det på. Det vil også fjerne enhver usikkerhet knyttet til flybasen Banak, for både folk i Finnmark, Forsvaret, NATO og Stortinget har krav på å få vite hva Høyre mener om Banak flystasjon og 330-skvadronen. Skal Banak opprettholdes, slik Høyres representanter i forsvarskomiteen mener, og som de har gitt uttrykk for også i dag, eller skal basen flyttes til Hammerfest, slik Høyres medlemmer i justiskomiteen nok i hvert fall opprinnelig har gått inn for, men som vi nå ikke riktig helt vet hva mener? I hvert fall vil det få den konsekvens at Forsvarets infrastruktur i Finnmark står i fare, og det gjør også mulighetene for allierte øvelser. Hvordan skal forsvarsministerens eget parti, det såkalt forsvarsvennlige Høyre, forklare sine NATO-allierte at Banak flybase blir lagt ned, at de stemmer imot et forslag om å opprettholde Banak, et forslag som det ble nødvendig å legge fram nettopp på grunn av flertallets merknader i justiskomiteen, som justiskomiteen hadde god tid til å revurdere og gjøre om etter at saken hadde vært i forsvarskomiteen til behandling, og etter at forsvarsministeren hadde levert svar på en rekke brev fra forsvarskomiteen? Høyre og Kristelig Folkeparti i justiskomiteen har tilsynelatende vært helt uvitende om denne problemstillingen – helt til forsvarskomiteen hadde hatt høring med forsvarsministeren og fått sendt brevene sine og fått tilbake svar. Og hvordan i all verden er kommunikasjonen mellom justisministeren og forsvarsministeren, og snakker ikke Høyres og Kristelig Folkepartis medlemmer i justiskomiteen med sine respektive partifeller i forsvarskomiteen? Vi har for vårt vedkommende hatt et utmerket samarbeid med våre partifeller i justiskomiteen – det er et samarbeid til etterfølgelse. Jeg håper at justisministeren også vil kommentere dette fra Stortingets talerstol, for vi må kunne forvente også i det arbeidet vi skal ha framover om sivilt beredskap, at det er en kommunikasjon mellom justisministeren og forsvarsministeren.
Åge Konradsen (Høyre), 2002-05-16:
Når vi skal vurdere Banak, må vi være klar over at Forsvaret i framtiden vil ha et stort behov for bruk av Halkavarre skytefelt, både til nasjonale og også til allierte flyavdelinger. Dette skytefeltet er sammen med Setermoen det eneste skytefeltet som kan brukes til trening med luft til bakke-operasjoner fra jagerfly. Når skytefeltet nyttes, er det i dag et krav om at det skal stå et helikopter med ambulansekapasitet på 15 minutters beredskap på Banak, og det gjelder når det er trening med jagerfly. Som sagt konkluderte Fostervoll-utvalget med at Banak skulle flyttes til Hammerfest. Et flertall i komiteen, bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet ber om at man vurderer dette i forbindelse med Snøhvit-feltet. Det samme flertallet slår fast at 330-skvadronen skal være operatør ved basen i Banak. Jeg har registrert at det er bekymring i Porsanger kommune. Det kan jeg skjønne. Men så lenge disse vurderingene skal foretas i forhold til Snøhvit-feltet, føler jeg meg trygg, for Snøhvit er så vidt jeg vet et lukket gassanlegg, hvor det ikke vil være noen aktiviteter ute i havet, men derimot en aktivitet rett utenfor Hammerfest by, som etter mitt syn ikke nødvendigvis skulle tilsi at det er et behov for å øke helikopterredningstjenesten. Jeg har tillit til at Regjeringen nå foretar en vurdering av dette og kommer raskt tilbake til Stortinget med en konklusjon. Konklusjonen må sterkt legge vekt på de forhold som er kommet fram i prosessen. Som forsvarspolitiker ber jeg spesielt om at Forsvarets behov på Banak vektlegges sterkt. Det har jeg skjønt at også statsråden er opptatt av.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2002-05-16:
Regjeringa Stoltenberg fremma i mai i fjor ei stortingsmelding om redningshelikoptertenesta. Saka blei ikkje teken under behandling av det førre Stortinget, men er no fremma av justiskomiteen. Det er positivt. Eit utval under leiing av tidlegare fylkesmann Fostervoll la i 1997 fram forslag om ei vesentleg betring av redningshelikoptertenesta. Det blei gjort framlegg om å styrkje beredskapen, korte ned reaksjonstida og etablere døgnkontinuerleg vakt for helikopterpersonellet på basane. Regjeringa Stoltenberg gav i hovudsak tilslutning til dei vurderingane som Fostervoll-utvalet la fram. Det er svært positivt at denne saka får si avklaring i Stortinget i dag. Vi legg dermed grunnlaget for auka tryggleik i landet vårt. Ikkje minst vil det kome dei til gode som ferdast på havet. Vi har dei seinare åra vore vitne til fleire tragiske ulykker der fiskarar har omkomme. Særleg utsette har dei yrkesutøvarane vore som har fangsta på dei mest vêrharde fiskebankane. Vi veit også at kryssingar over dei farlegaste havområda gjerne set liv i fare. Redningshelikoptra kan sjølvsagt ikkje fjerne faren ved å fiske i vêrharde område eller sigle langs den farefulle kysten vår. Men eg er overtydd om at eit vel fungerande og moderne tilbod av redningshelikopter i stor grad vil redusere faren for tragiske ulykker. Derfor er innstillinga frå fleirtalet i justiskomiteen på dette punktet svært positiv for dei sjøfarande. Utanfor kysten av Vestlandet, spesielt utanfor Sogn og Fjordane, finst dei største og viktigaste førekomstane av norsk olje og gass. På installasjonane finst mange arbeidstakarar som har eit krevjande arbeidsmiljø, og som er prisgitte ei effektiv redningsteneste. Dei som arbeider i forsyningstenesta, har det same behovet for tryggleik. Den førre regjeringa og fleirtalet i justiskomiteen går inn for at den nye basen for redningshelikoptret for Nordvestlandet skal plasserast i Florø. Det er eit trygt og sakleg godt fundert val. Det vil styrkje tryggleiken for fiskarar, sjøfolk og oljearbeidarar. Tilrådinga har sterk fagleg støtte. Saka om redningshelikoptertenesta har vore til vurdering i mange år. Det er no ni år sidan eg første gongen var med og drøfta saka med dåverande justisminister Faremo. Det har vore mange utsetjingar og mange omvegar. I dag gleder eg meg over at saka blir ført til ende, og eg vil seie det slik: Det blei eit lykkeleg val. Det er usemje i komiteen om kven som skal stå for drifta av redningshelikoptra, m.a. i Florø. Etter mitt syn burde Forsvaret vere operatør, i kraft av kompetanse og god kontinuitet. Eg vil i alle fall poengtere at same kven som blir operatør for redningshelikoptra, må ordninga setjast i verk straks og drivast med maksimal vekt på tryggleik for dei som skal vere brukarar av tenesta.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2002-05-16:
I dag er redningshelikopterbasene lagt til Longyearbyen, Banak, Bodø, Ørland, Sola og Rygge. Komiteen foreslår å videreføre de etablerte basene i Longyearbyen, Bodø, Ørlandet, Sola og Rygge. Det er svært bra, og det er bra at Stortinget nå tar et endelig standpunkt til flere av de forhold som ble påpekt i 1997. Jeg er spesielt glad for at redningshelikoptertjenesten på Sola blir opprettholdt i dagens forstand og ikke blir privatisert, som Fremskrittspartiet har ytret ønske om. Den basen har samme verdi som Banak. En kan undres på hva som ville ha skjedd – når vi nå ser at sivile helikopterteknikere er i streik – om Fremskrittspartiet hadde fått sin vilje når det gjelder privatisering. Innstillingen som behandles i dag, berører en livsnerve for dem det gjelder – tilgangen på helsetjenester i framtiden for befolkningen i våre utkantstrøk. Redningshelikopteret utfører, i tillegg til sine primæroppgaver, ambulanseoppdrag. Når det så blir sådd tvil om tilgjengeligheten og framtiden til en slik tjeneste, er det ikke rart at disse menneskene stiller spørsmål ved om flertallet i denne sal innser konsekvensene av sine beslutninger. Det er heller ikke rart at de samme mennesker stiller spørsmål ved om det samme flertall noen gang har opplevd hvordan det er å ikke ha et sykehus i nærheten. For denne saken er et glitrende eksempel på hva de ulike partiene i praksis mener om likt helsetilbud til alle i Norge. Redningshelikopterne representerer trygghet – øyeblikkelig innsats for å redde mennesker fra død eller skade som følge av akutte ulykkessituasjoner. Ikke minst omfatter redningstjenesten redningsaksjoner på sjøen. Alle som bor i dette landet, har krav på et likt redningshelikopter- og luftambulansetilbud. Dette er selvfølgelig en stor utfordring, men det er en sterk målsetting. Menneskene som har sin arbeidsplass på havet, og de som bor i distriktene, er helt avhengige av en redningshelikoptertjeneste som fungerer. Regjeringspartienes vingling i denne saken er også et kapittel for seg selv, men det skal jeg ikke gå nærmere inn på nå. Jeg håper at flertallet innser at det ikke er noen skam å snu!
Raymond Robertsen (Høyre), 2002-05-16:
I denne saken om den fremtidige redningshelikoptertjenesten har det vært fokusert veldig ensidig på lokaliseringen. De foreslåtte forbedringene, f.eks. at beredskapstiden skal gå ned fra 60 til 15 minutter, og en bedre koordinering vil jo gi landets innbyggere en tryggere hverdag. Og det er det denne saken handler om. Når det er sagt, er det ingen tvil om at enkelte formuleringer i saken har skapt debatt, spesielt i Finnmark. Når jeg i dag kommer til å støtte flertallets innstilling, gjør jeg det i den forståelse at dette på ingen måte kan tolkes som en nedlegging av redningshelikopterbasen på Banak. Forslaget vil innebære en nærmere vurdering av redningshelikoptertjenesten med hensyn til konkurranseutsetting, og denne vurderingen må naturligvis bli gjort i forhold til alle andre baser i Norge. I en slik vurdering er jeg fast bestemt på at Banak som militærbase har lite å frykte. De fordelene denne organiseringen har betydd for Finnmark og Nord-Troms, har ikke blitt mindre gjennom årene. Som finnmarking må jeg tilstå at 330-svadronen på Banak har en urokkelig tillit hos innbyggerne i fylket – og det er de som alltid er på havet utenfor Finnmarkskysten. Basen på Banak tåler enhver vurdering. Jeg kan vanskelig se for meg så mange uventede konklusjoner. Det som er viktig nå når Stortinget har gjort sitt vedtak, er at de vurderingene som skal foretas, gjøres så raskt som mulig. Det er viktig at man får en snar avklaring, slik at man får ro i denne saken og tjenesten får gå videre dit den skal. Det som er beklagelig, er det dramaet enkelte personer og partier i Stortinget har skapt rundt denne saken. Det er beklagelig at man tillegger regjeringspartiene meninger som de ikke har, og det tjener ikke redningshelikoptertjenesten at man på en måte skaper en situasjon som ikke er reell. Her tillegger vi hverandre så mange meninger som politikere. Jeg tror nok at man skal høre litt på hva statsråd Dørum sier om hvordan han kommer til å tolke det vedtaket Stortinget gjør i dag. Det føler jeg på en måte er det endelige bevis på at opposisjonen i Stortinget koker suppe på en spiker. Man prøver på en måte å skape en situasjon som ikke er der. Man prøver på en måte å skremme innbyggere både i Troms og Finnmark, og ikke minst skremmer man de som jobber i dagens 330-skvadron med en situasjon som ikke er reell. Jeg vil bare si at personlig er jeg fra Hammerfest. Jeg har ikke kjempet for at den basen skal flyttes til Hammerfest, og det kommer jeg heller ikke til å gjøre.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2002-05-16:
Kristelig Folkepartis hovedinnlegg er holdt av representanten Holstad i justiskomiteen. Men ettersom dette er en sak som også har vært til behandling i forsvarskomiteen, ønsker jeg å berøre noen punkter. Justiskomiteen har i fellesmerknad sluttet seg til vurderingen i meldingen om at Forsvarets skvadron 330 skal være hovedoperatør i den fremtidige redningshelikoptertjenesten. Det er viktig at Forsvarets utgifter til redningshelikopterbasene blir synlige. Å få fram reelle kostnader er viktig også i forhold til budsjettprosessene. Ved å legge både fagansvar og budsjettansvar til Justisdepartementet vil dette kunne bli mye enklere. Som Kristelig Folkepartis talskvinne for forsvarssaker er jeg imidlertid bekymret over at de totale kostnadene som er forbundet med de vedtakene som er foreslått, ikke fullt ut er identifisert, og at fordelingen mellom departementene ikke er fastlagt. Riktignok er dette en melding, og flere detaljer vil komme etter hvert, men jeg vil understreke at Forsvaret i dagens situasjon ikke kan dekke kostnader som ikke er relevante for Forsvarets virksomhet. Med dagens personale og helikoptre er det ikke praktisk mulig å etablere en tjeneste med døgnkontinuerlig tilstedeværelse på fire baser med 100 pst. beredskap, samt 85 pst. på Rygge, uten at det blir en betydelig økning i bevilgningene. Ellers vil jeg bare bemerke at et effektivt vedlikehold av Forsvarets helikoptre er meget viktig både for beredskapen og for en kort reaksjonstid. Forsvaret gjennomfører et prosjekt med målsetting om å skaffe en enhetsflåte med helikoptre for alle Forsvarets behov, inkludert redningstjenesten. Samarbeid med Sjøforsvarets helikopterbærende fartøyer er viktig ved større ulykker eller langt til havs, da redningshelikoptrene vil kunne lande på kystvaktfartøyene eller de nye fregattene for å sette av nødstedte eller fylle drivstoff. Denne muligheten må være viktig både i vurderingen før anskaffelse av nye redningshelikoptre og i en vurdering av å samordne redningshelikoptertjenesten med private helikopterressurser. Jeg vil også vise til Helsedepartementets klare tilbakemelding om at tilstedevakt for leger, og da spesielt anestesileger, ved redningshelikopterbasene frarådes, rett og slett fordi man ikke klarer å dekke behovet for anestesileger ved landets sykehus. Men økt akuttmedisinsk beredskap er så viktig at man må finne fram til andre mulige løsninger og ta en debatt om hva som er best. Til slutt: Det er en helikoptersak til i dag. Jeg får ikke vært med i den debatten, men det gleder meg stort at politiet endelig får et politihelikopter.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2002-05-16:
For en som ikke har jobbet med selve meldingen i denne saken, men nå har hørt på en del av debatten, har dette vært en underlig debatt. Det virker – særlig når man hører på Arbeiderpartiets representanter – som at Innst. S. nr. 156 vil rasere redningstjenesten i Norge. Det er ganske sprøtt! Det er jo en forbedring i forhold til det vi har. Det er en forbedring for dem som ferdes langs kysten, og – ikke minst – det som ligger inne her, er faktisk å øke sikkerheten for dem som ferdes på havet. Men hører man på debatten, kan man jo tro at nå går alt ad undas, nå vil ikke dette fungere lenger – på tross av at det kommer flere baser og flere helikoptre, det blir bedre beredskap, og stadig flere får et bedre tilbud. Representanten Nordtun klarer til og med å stå på denne talerstolen og si: Hva gjør man hvis det blir streik? Når det er fare for liv og helse, er det opp til Regjeringen å fremme en proposisjon og avblåse den streiken. Så enkelt er det. Det går ikke an å prøve å gi uttrykk for at streik er et problem når det gjelder redningstjenesten. Men denne innstillingen kunne blitt litt bedre, den kunne blitt nær optimal, dersom man hadde gått inn for Fremskrittspartiets forslag om å legge basen for Nordvestlandet til Vigra. Og det er litt underlig når man leser merknaden fra Arbeiderpartiet og SV i innstillingen. Der viser man til at politimesteren er plassert i Flora kommune, man viser til at man har en bra infrastruktur for å skape en base der, og så viser man til og med til – og det slo ned som en bombe! – at Sogn og Fjordane Fiskarlag ønsker den lagt til Flora. Men resten av Fiskarlaget ønsker den lagt til Vigra. Jeg var ikke så veldig overrasket over at Sogn og Fjordane Fiskarlag ville ha den til Sogn og Fjordane! Men det er én ting man ikke har grepet skikkelig fatt i – for det er én ting som har endret seg siden Fostervoll-utvalgets innstilling: Sykehuset i Florø har mistet sin akuttmedisinske beredskap. Det har man ikke tatt tilstrekkelig hensyn til. Og man kan undres, særlig når man hører representanten Wisløff Nilssen, som viser til hvor viktig dette er, og allikevel stemmer for en base der nærmeste sykehus faktisk ikke har den beredskapen som hun selv hevder er så viktig. I tillegg har faktisk basen på Vigra erfaring med redningshelikoptertjenesten, de hadde den i tre år før statsminister Bondevik valgte å fjerne den. Og nå har statsminister Bondevik også i sin nåværende regjering fortsatt valgt å holde Vigra utenom. Det er også helikopterhangar på Vigra, så der kan man sette i gang umiddelbart. Derfor vil jeg anbefale salen å ta til fornuften og stemme for Vigra.