Nikolai Astrup (Høyre), 2012-05-15:
Klimautfordringene kan bare løses gjennom teknologiske kvantesprang. Norge har teknologi, kompetanse og kapital til å være en del av løsningen, og som en stor produsent av olje og gass har vi også et ansvar for å bidra der vi kan. Fossil energi vil være en viktig del av energimiksen i mange tiår fremover. Derfor er det helt nødvendig at vi lykkes med å utvikle en kostnadseffektiv teknologi for fangst og lagring av CO2. I dette arbeidet vil teknologisenteret på Mongstad spille en viktig rolle. Samtidig er det avgjørende at vi satser bredt på prosjekter som kan gi mye læring for pengene, og som gjør det mulig å forske på alle ledd i prosessen. Det er ikke minst viktig at Norge bidrar med flere muligheter enn bare TCM som forsknings- og teknologimiljøer kan bruke som utgangspunkt for læring og videreutvikling av ulike teknologiske løsninger. Kullkraftverket på Svalbard er et meget godt egnet sted å etablere et pilot- og demonstrasjonsanlegg for fangst, transport og lagring av CO2. På Svalbard kan forskere følge karbonet fra gruven gjennom forbrenning i kraftverket og rensing av røykgassen via noen kilometer med rørledning og ned i reservoaret. Det er ikke mange andre steder i verden forholdene ligger så godt til rette for et demonstrasjonsprosjekt. Geologien på Svalbard er den samme som på norsk sokkel, bare at det som i Nordsjøen befinner seg under vann, finner vi over vann på Svalbard. Kostnaden ved å bore injeksjonsbrønner på land på Svalbard er omtrent 1–5 pst. av en offshorebrønn. Universitetssenteret på Svalbard har allerede identifisert et egnet reservoar og boret flere brønner. Lagringsprosjektet, som videreutvikles under navnet Longyearbyen CO2-lab, har knyttet til seg 15 industri- og forskningspartnere. På utdanningssiden kan Universitetssenteret på Svalbard bli det første universitetet i verden som kan tilby feltbasert utdanning langs hele CCS-verdikjeden. Kullkraftverket er 30 år gammelt og modent for utskifting eller oppgradering. I dag renser ikke kullkraftverket for verken sot, svovel eller NOx. Dagens situasjon i det Norge liker å fremstille som uberørt arktisk natur, kan dermed ikke fortsette, uavhengig av om det etableres et anlegg for fangst og lagring av CO2 eller ikke. Klima- og forurensningsdirektoratet har pålagt kullkraftverket å rense for sot, svovel og NOx, og det er bevilget 73 mill. kr til dette i statsbudsjettet for inneværende år. Samtidig mangler det en helhetlig plan for energiforsyningen i Longyearbyen. Myndighetene har ikke konkludert verken når det gjelder valg av fremtidig energibærer, strategi for fremtidig energiforsyning eller helhetlige krav til rensing. Det betyr at man risikerer å bruke 73 mill. kr på rensing av et 30 år gammelt kraftverk uten å vurdere kraftverkets fremtid og alternative muligheter. Det er derfor positivt at en samlet komité – her må jeg få lov til å korrigere forrige taler – fastslår at kull er den eneste realistiske energikilden for produksjon av kraft og varme på Svalbard. Da gjenstår spørsmålet om det skal bygges et nytt kullkraftverk med rensing av både sot, svovel, NOx og CO2, eller om det gamle kraftverket skal lappes på i henhold til pålegg fra Klif. Gjøres det siste, har man i praksis utelukket å bygge et demonstrasjonsprosjekt for CCS senere, fordi det gamle kraftverket ikke produserer nok energi til å dekke fangstanleggets behov. Høyre mener derfor det bør bygges et nytt kullkraftverk, som tilfredsstiller krav til utslipp av sot, svovel, NOx og CO2 fra dag én. Det er avgjørende at et slikt prosjekt utredes av CLIMIT og Gassnova så raskt som mulig, slik at kullkraftverkets fremtid kan avgjøres før utbedringene etter pålegg fra Klif iverksettes. Det betyr at det haster. Det ville være meget synd om denne unike sjansen skulle løpe fra oss fordi den ene etaten ikke styrer hva den andre gjør. Derfor er det avgjørende med en helhetlig vurdering av forholdene på Svalbard. Jeg er glad for at en samlet komité er så positiv til dette prosjektet. Da gjenstår det bare å gjennomføre.