trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Jeg satt og tenkte på at jeg tror jeg skal si noe som sjelden blir sagt. I en situasjon som dette burde nesten presidenten selv gripe inn. Det er ikke nødvendig å gjøre denne typen ting som vi nå er i ferd med å gjøre. Nå er dette selvfølgelig i ferd med å bli et betydelig symbol. Det kan være argumenter for, og det kan være argumenter mot nedleggelsen av den skolen, men skolen selv og dens elever sier: Dette må dere ikke gjøre. Vær så snill å ikke gjør det. Vi er en liten minoritet. Ikke skad oss på denne måten. Sametingets representanter er unisone. Det er derfor de har møtt opp her. Det er derfor de har kommet. De sitter og nikker nå. Og så skal vi som det norske parlamentet si: Nei, dette er ikke viktig – fordi det er inngått et forlik som handler om at vi ikke skal bevilge disse 3,3 mill. kr til disse elevene innenfor den norske velferdsstaten. Dette må vi rett og slett ikke gjøre. Jeg forstår situasjonen til Kristelig Folkeparti og Venstre. De er en del av et forlik. Jeg vet veldig godt hva det handler om, og hva det representerer. Men man bør ikke gjøre denne typen feil, som konkret rammer en liten og meget sårbar gruppe, når samenes representanter sier: Vær så snill å ikke gjøre det. Så skal vi i vår politiske arroganse si: Nei, det er det ingen grunn til å høre på, for den rettigheten blir ivaretatt på en eller annen måte – som elevene selv sier er feil. Det var derfor jeg sa i stad: Kan vi ikke rett og slett gå opp å si at dette biter vi i oss? Det mener jeg. Det er en smal sak for oss å klare det hvis vi vil det. Det er ikke fordi jeg, Arbeiderpartiet eller andre har behov for å vinne en seier i dette av symbolsk karakter. Men hvis vi får med på kjøpet at vi duperer de holdningene som Fremskrittspartiet har i slike budsjettforhandlinger, tar jeg gjerne det med på kjøpet. Når det gjelder denne typen symboler, må vi ikke la et ytterliggående høyreparti få lov til å dominere. Det blir symboler som understreker at de har for mye makt over den norske kulturelle utvikling. Det er det denne saken handler om, og det er derfor jeg sier at her burde presidenten faktisk passe på selv, for presidenten har ansvar for hele nasjonalforsamlinga, og nasjonalforsamlinga er den som skal ivareta urfolkets rettigheter, og særlig den plassen de har i Grunnloven. Jeg har min rolle i den egenskap jeg har, og det er derfor jeg virkelig kjører på i denne saken. Kan vi ikke rett og slett ta oss sammen nå og sørge for å stemme inn det vedtaket, slik at vi ikke rammer de stakkars elevene som sto her og frøs i går for å demonstrere for sine helt legitime rettigheter i et demokratisk samfunn?
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Jeg er enig i det. Jeg har folkeskolen fra Egge skole i Lier. Ettersom Keshvari henviste til min utdanning, kan jeg opplyse om det. Det er den utdanningen jeg har. Men der lærte jeg én ting: Jeg lærte forskjell på rett og galt. Det er det fundamentale for en politiker. Så hører jeg hva Keshvari sier, og jeg vet ikke riktig helt hva det betyr, men betyr det egentlig at han prinsipielt er for, er jo mye løst. Da skjønner jeg ikke hvorfor vi er i denne situasjonen overhodet. Det er riktig som statsråden sa til meg ute på plassen, at dette ikke er noe konkret forslag i dag. Det ble håndtert i budsjettet. Jeg forstår det, men det er en innstilling som er knyttet til Sametinget, og som det er mulig å håndtere på en ordentlig og konkret måte – hvis vi vil.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
Det spørsmålet er behandlet i Stortinget, og det er et flertall i Stortinget som har sluttet seg til regjeringens forslag. Skolen har ikke hatt elever siden våren 2011. Når skolen nå legges ned, er det helt åpenbart at rettighetene til elevene er akkurat de samme. Det er fortsatt flere andre skoler som gir fjernundervisning på sørsamisk, bl.a. grunnskoler både i Snåsa og på Røros. La meg også legge til at det ikke er mer enn to år siden Arbeiderpartiet gikk ut av regjering. Det er vår regjering som nå har satt fortgang i arbeidet med Samerettsutvalget, som kom i 2007, det er vår regjering som har fått fortgang igjen i arbeidet med nordisk samekonvensjon, det er vår regjering som har satt ned et språkutvalg for å styrke de samiske språkene, og det er vår regjering som fikk på plass et nytt kontorbygg for Sametinget. Så jeg reagerer på karakteristikken av regjeringens samepolitikk. Vi har en offensiv samepolitikk for å ivareta gode samiske rettigheter.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
Nå er det ikke slik at det bare er den ene parten som mener at det er gode konsultasjoner. Jeg har konsultasjonsmøter med sametingspresidenten, og sametingspresidenten har bekreftet at det er god dialog med flere departementer. Så vet vi også at på enkelte områder fungerer det ikke så godt som det burde gjøre. Det er bl.a. grunnen til at vi har hatt et eget seminar, hvor Sametinget også har deltatt, hvor vi har veiledet departementene om hvordan konsultasjonene skal fungere godt, og hvordan de kan fungere enda bedre. Det er grunnen til at vår regjering nå har tatt opp igjen arbeidet med Samerettsutvalget, som kom allerede i 2007, som bl.a. handler om hvordan vi kan få til en bedre konsultasjonsordning. Så dette står høyt på min dagsorden. Det er viktig for departementene, også fordi departementene erfarer at gode konsultasjoner og gode dialoger gir bedre resultater. Det er i vår interesse at det er god dialog med Sametinget. Den kan selvsagt bli bedre, men vi opplever at på mange områder fungerer den godt.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
Som jeg allerede har redegjort for, har skolen ikke hatt faste elever siden våren 2011. Rettighetene til elevene ivaretas, og det er Fylkesmannen i Nordland som har ansvaret for fjernundervisning for sørsamiske områder. Som jeg viste til, er det skoler både i Snåsa og på Røros som tilbyr fjernundervisning i sørsamisk. I tillegg har vi satt ned et utvalg som nå ser på hvordan vi kan styrke samiske språk. Jeg ser frem til å få den innstillingen, for jeg er helt enig med representanten i at språk er en viktig del av både kultur og tilhørighet, og derfor blir det prioritert.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
Som jeg har redegjort for nå i to svar allerede, er det Fylkesmannen i Nordland som har ansvaret for den sørsamiske fjernundervisningen. Det er også slik at det er to skoler som har den type fjernundervisning. Elevenes rettigheter skal ivaretas, og Kunnskapsdepartementet har varslet at de ønsker videre dialog også med Sametinget i den videre prosessen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
La meg si at jeg er enig i at det er viktige problemstillinger – både språk, kultur og næringsvei i de sørsamiske områdene og i andre områder. Jeg er mer i tvil om en egen stortingsmelding er svaret. Vi jobber nå med store, viktige samepolitiske spørsmål. Oppfølgingen av Samerettsutvalget er en stor oppgave, og det vil jeg gi prioritet. Vi jobber med språkutvalget, vi jobber med nordisk samekonvensjon. Det er store, viktige saker som har høy prioritet i departementet. Så kan vi diskutere hvordan vi skal bidra til å styrke samisk språk, kultur og næringsvei i de sørsamiske områdene, men jeg er mer i tvil om en stortingsmelding er svaret på de utfordringene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
Hvis det er slik at representanten har tatt spørsmålet opp med kunnskapsministeren, og kunnskapsministeren har bekreftet at han vil se videre på spørsmålet, så er det kunnskapsministeren som besvarer det spørsmålet. Så representanten må forholde seg til kunnskapsministeren når det gjelder skolen i Hattfjelldal. Det jeg har vist til, og som også kunnskapsministeren har vist til, er at skolen ikke har hatt faste elever siden 2011. Vi har også vist til at elevenes rettigheter vil bli ivaretatt. Og kunnskapsministeren har varslet at han vil ha dialog med Sametinget i den videre prosessen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-12-17:
Jeg tegnet meg fordi det var i ferd med å spre seg en misoppfatning om at vi i dag skulle stemme over en bevilgning til skolen i Hattfjelldal. Det skal vi ikke. Det ble behandlet i Stortinget under budsjettet til Kunnskapsdepartementet. Det er allikevel viktige problemstillinger som reises. Det er bakgrunnen for at regjeringen har satt ned et språkutvalg som skal se på gjeldende ordninger, tiltak og regelverk for alle de samiske språkene. Dette er også et tydelig punkt i regjeringserklæringen, at vi ønsker å styrke de samiske språkene, fordi samisk språk er en viktig del av kultur og tilhørighet. Det er helt greit at man kan være enig eller uenig om hvorvidt det fortsatt skal bevilges noen millioner kroner til skolen i Hattfjelldal. Men det er ikke slik at elevene vil stå uten tilbud, for elevene har krav på et tilbud, og elevenes rettigheter vil bli ivaretatt. Jeg registrerer også at Karin Andersen påpeker at det er ingen som har et helhetlig ansvar for samepolitikken. Jo, jeg har det. Jeg har et overordnet samordningsansvar for samiske spørsmål. Det er i tillegg slik at de enkelte departementer har et sektoransvar. Nå er vi inne i en diskusjon med Sametinget om hvorvidt vi skal samle flere av bevilgningene på én post, eller om det skal være slik det er i dag: på de ulike departementene. Jeg ser både fordeler og ulemper med å samle, så vi har ikke tatt stilling til om vi skal gjøre det. Det kan være en fordel fordi man har mulighet til å se bevilgningene under ett, men det kan også være en ulempe fordi man svekker sektoransvaret. Det er også en fordel knyttet til at en statsråd som har ansvaret for kunnskapspolitikk, også har ansvar for samisk språk og undervisning. Så det er en avveining med ulike argumenter. Vi går inn i den diskusjonen, og vi skal konsultere og ha god dialog med Sametinget om de spørsmålene. Helt til slutt: Jeg synes det er flott at vi kan ha en god debatt om disse spørsmålene. Men jeg mener at man også skal legge vekt på at det denne innstillingen først og fremst viser, er at det aldri har vært så bred enighet om en del av de grunnleggende forutsetninger for den samiske politikken, som det det er i dag. Det fremkommer også tydelig av innstillingen at regjeringen nå har tatt tak i mange av de store, tunge og viktige spørsmålene: Samerettsutvalget, nordisk samekonvensjon, språkutvalg – viktige spørsmål hvor vi har, og fortsatt skal ha, god dialog med Sametinget.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Nå har jeg forstått hvorfor skolen er lagt ned, for det ble det jo faktisk svart på her. Man tror at man har en skole der det ikke er elever. Det samme sa kunnskapsministeren i går, men etter at han fikk litt mer opplysninger, lovet faktisk kunnskapsministeren meg at han skulle se på dette på nytt. Det hadde vært veldig flott om også kommunalministeren hadde gjort det samme. Hvis det fortsatt er sånn at man tror at her er det et skoletilbud som ikke har elever, vil jeg anbefale statsråden å ta seg en tur til Midt-Norge, til Hattfjelldal, og se hva tilbudet er. Jeg sto utenfor her i går sammen med disse elevene, og hvis jeg ikke hørte feil, var det 49 elever som ble undervist via Hattfjelldal. Og det er faktisk ikke bare å løfte dem ut – det er ikke kapasitet. Så kan jo selvfølgelig ministeren bare løfte ansvaret over til Fylkesmannen i Nordland, men problemet er jo ikke løst for det. En kan løse det med språket via fjernundervisning, men en klarer ikke å løse det med kulturen og den biten som ligger der. Vil ministeren på nytt se på Sameskolen i Midt-Norge i Hattfjelldal?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
I går vedtok flertallet i denne salen å legge ned den sørsamiske skolen for Midt-Norge i Hattfjelldal. Trass i at det faktisk er et flertall i denne salen som mener noe annet, ble det resultatet, i hvert fall hvis man skal tro på det som blir sagt og skrevet. Dessverre klarte ikke flertallet å finne plass til 3,3 mill. kr for å opprettholde den sørsamiske skolen i Hattfjelldal. I går var det en kraftfull demonstrasjon utenfor her. Flere av dere så jeg der, men i underkant av 100 personer støttet opp om denne saken. Dette er ikke folk som misbruker sin posisjon med å stå og rope utenfor Stortinget. Jeg ble fortalt etterpå at sist det samiske folket mobiliserte utenfor Stortinget, var ved Alta-aksjonen. I tillegg ser vi at de har en egen Facebook-side som heter Stopp nedleggingen av Sameskolen for Midt-Norge! – som snart har 2 100 tilhengere på en uke. For dem som var her i går, var det ikke bare å hoppe på trikken ned hit for å demonstrere – de har en reiseveg på 100 mil hver veg. Jeg tror det også er svaret på hvorfor dette ikke nådde fram i budsjettet. Det er noe som er langt borte, en minoritet som vi ikke behøver å bry oss så mye om. Som jeg sa i gårsdagens debatt, og som jeg står for: Jeg synes dette er smålig av regjeringen og av støttepartiene, som gjorde at vi ikke fikk til et flertall. Vi har et statsbudsjett på 1 245 mrd. kr, og så klarer vi ikke å prioritere dette. Vi går på et simpelt sparekuttforslag fra Fremskrittspartiet. Nå er det ikke bare slik at de ikke tar ordet – de er faktisk ute av salen også. Jeg er i hvert fall glad for at jeg tilhører et parti som velger å prioritere både by og land, og har dette med i budsjettet sitt. Det er slik at språket i det sørsamiske skoletilbudet står på UNESCOs liste over sterkt truede språk. Det rammer ikke bare de elevene som får verdifull språkundervisning på denne skolen, men faktisk hele det sørsamiske miljøet – både i Norge og i Sverige. Det argumenteres med at det ikke er elever der. Nei, det er ikke elever der hele tida. Det er samlingsbasert, og det er fjernundervisning. Grunnen til at det er samlingsbasert, er at dette opplegget ikke bare går på språk, det går også på kultur og de bitene man skal lære seg. Jeg ser også at det var stort flertall i merknadene her i dag, det er bare synd at det ikke nådde fram da pengene skulle finnes fram.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
For Kristelig Folkeparti er det viktig å ta vare på samisk kultur, også sørsamisk kultur og det sørsamiske språket. Det var overraskende å høre representanten Greni si det motsatte, at Kristelig Folkeparti ikke er opptatt av dette, og at vi ikke er villige til å ta ansvar for det sørsamiske språket. Jeg vet ikke om representanten Greni har lest Kristelig Folkepartis alternative statsbudsjett, men det er der Kristelig Folkepartis primærpolitikk kommer til uttrykk. Hvis hun hadde lest det dokumentet, ville hun sett at Kristelig Folkeparti ikke ønsker å kutte bevilgningen til Sameskolen, men at vi ønsker å opprettholde den skolen. Men Kristelig Folkeparti har ikke flertall alene i denne salen, og vi har inngått et budsjettforlik som vi stiller oss bak, men som også innebærer en del saker som vi skulle ønske så annerledes ut. Denne nedleggelsen av Sameskolen er en av de sakene. 3,3 mill. kr er ikke mye penger i statsbudsjettsammenheng. Når regjeringspartiene og regjeringen allikevel ikke er villige til å gå med på dette i forhandlinger med Venstre og Kristelig Folkeparti, tror jeg ikke det først og fremst handler om økonomi – jeg tror det handler om en vurdering fra regjeringens side om at det faktisk er fornuftig politikk å legge ned Sameskolen. Det er en vurdering som Kristelig Folkeparti ikke deler. Jeg er også glad for å høre både kommunalministeren og kunnskapsministeren understreke at elevenes rettigheter ligger fast. Jeg var også glad for å høre kunnskapsministeren understreke i gårsdagens debatt at alle dem som i dag har et skoletilbud ved Sameskolen i Hattfjelldal, skal ha et like godt undervisningstilbud i framtiden. Jeg kan love at Kristelig Folkeparti skal følge denne saken tett, og at vi skal ansvarliggjøre kunnskapsministeren når det gjelder å oppfylle disse løftene. Hvis det skulle vise seg at det ikke er mulig å opprettholde et like godt alternativ innenfor de andre utdanningstilbudene som finnes i dag, så forutsetter jeg at kunnskapsministeren og regjeringen vil være villige til å se på dette på nytt.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
Denne debatten hadde vi i kirke-, utdannings- og forskningskomiteen i og for seg i går, og jeg er glad for at den nå kommer opp i en større bredde, for der ble det ikke så mye rom for akkurat dette med sameskolen i Hattfjelldal. Men jeg tar ordet som en reaksjon på representanten Keshvaris voldsomme engasjement, lidenskap og nærmest hårsårhet over at noen kunne finne på å kritisere Fremskrittspartiets standpunkter når det gjelder samepolitikk. Det er nemlig sånn at fram til denne stortingsperioden ville Fremskrittspartiet avvikle all støtte til alt samisk språk når det gjaldt utdanning. De mener at det er å diskriminere å gi penger til samiske barn og til samiske læremidler, og de vil ha slutt på den type særbehandling. Derfor anser de at «bevilgninger som vedrører grunnskoleopplæring og videregående opplæring, og som kanaliseres via Sametinget, opphører gjennom en avviklingstid over tre måneder». Nå leste jeg fra innstillingen til budsjettet som gjaldt for 2013. Denne merknaden leverte Fremskrittspartiet hvert eneste år i forrige stortingsperiode og – så vidt jeg vet – også hvert eneste år i perioden før den. Derfor har statsråd Jan Tore Sanner i og for seg rett når han sier at det aldri har vært så bred enighet om samepolitikken – for Fremskrittspartiet har snudd totalt og bør ikke være overrasket over at de blir angrepet fra Stortingets talerstol når det gjelder samepolitikk, med den historikken de har fra tidligere.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-05-13:
På vegner av representanten Per Olaf Lundteigen og meg sjølv har eg gleda av å fremje eit representantforslag om å endre straffelova, slik at utleigar kan haldast ansvarleg ved ulovleg verksemd i lokale som blir leigd ut.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-05-13:
Det vil jeg gjerne. Jeg vil først fremme et representantforslag på vegne av meg selv om en storsatsing på flytende vindkraft i Norge. Jeg vil deretter fremme et nytt forslag på vegne av meg selv om å redusere det materielle forbruket i Norge til et bærekraftig og rettferdig nivå.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-05-13:
Miljøpartiet De Grønne har støttet beslutningen om å bidra med norske inspektører i den internasjonale kampen mot ISIL – ikke fordi vi et øyeblikk innbiller oss at det er en lett avgjørelse som vil sikre at vi ikke blir involvert i svært kompliserte og uheldige tiltak, men fordi vi mener at vi pådrar oss et enda tyngre ansvar ved ikke å delta. Så er Miljøpartiet De Grønne fullstendig enig med alle talere som har hatt ordet, i at vi har en veldig uoversiktlig situasjon. Jeg har registrert at forsvarsministeren har sagt at dette vil bli vurdert fortløpende. Kan forsvarsministeren konkretisere hvilke kriterier det særlig vil bli lagt vekt på for å vurdere hvorvidt det norske bidraget skal fortsette, og komme med en framdriftsplan, inklusiv hvordan Stortinget vil bli involvert i denne vurderingen?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-05-13:
«I fjorårets jordbruksoppgjør stilte et enstemmig storting seg bak målet «om økt matproduksjon, med intensjon om økt selvforsyningsgrad med utgangspunkt i norske ressurser». Statsråden er vel kjent med at vi ikke kan produsere korn i hele landet, at vi importerer betydelige fôrressurser og at kraftfôrforbruket bl.a. i melkeproduksjonen øker betydelig. Hva er statsrådens plan for å øke matproduksjonen, basert på norske ressurser?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-05-13:
I statens tilbud i jordbruksoppgjøret foreslås det å kutte i kulturlandskapstilskudd og i beitetilskudd. Det vil nødvendigvis medføre at fôrressurser i kulturlandskapet utnyttes mindre, det vil føre til at det brukes mindre beite og grovfôr, og det vil føre til økt bruk av kraftfôr for flere dyreslag. Økningen av kraftfôr kan kanskje – som statsråden antyder – dekkes ved noe økt effektivitet i landbruket, men sannsynligheten er høy for at det også vil føre til økt import. Kan statsråden forklare hvordan kutt i beitetilskudd og kutt i kulturlandskapstilskudd samsvarer med Stortingets målsetting om økt selvforsyningsgrad, basert på norske ressurser?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-05-13:
Det kan jo høres ut som om statsråden legger opp til å bytte ut ku med sau i norsk husdyrproduksjon, og det er interessant. Det får vi komme tilbake til senere. Men i dette spørsmålet er jeg opptatt av et annet tilbud som staten kommer med i jordbruksoppgjøret, nemlig å redusere antall kvoteregioner. En meget sannsynlig konsekvens av det er at vi får flere melkekyr i kornproduserende områder og færre melkekyr totalt sett, fordi grovfôrbasert produksjon i distriktene vil gå ned. Igjen: Kan statsråden forklare hvordan et sånt tiltak – som altså vil redusere bruken av grasressurser på ku totalt sett – samsvarer med en politikk som skal øke produksjonen, basert på norske fôrressurser?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Norske arbeidstakere merker nå en mer usikker situasjon i arbeidsmarkedet. Arbeidsledigheten er på 4 pst. Det er første gang på ti år. Frykten for massearbeidsledighet spres. Daglig meldes det om nye oppsigelser. Oslo-baserte Subsea 7 varsler oppsigelse av 2 500 ansatte, mange av dem her i Norge. Familieeide Simon Møkster Shipping på Vestlandet flagger ut ett skip og legger to skip i opplag. 70 ansatte sies opp – i all hovedsak sjøfolk som settes på land. De som står oppe i denne situasjonen, har forventninger til at regjeringen tar politiske grep og gjør sin del. Det eneste vi ser i revidert, er at regjeringen tar grep for å dempe skadevirkninger etter eget budsjett og endelig innser at det var feil å kutte i ordningene i permitteringsregelverket. For de ansatte som allerede har mistet jobben sin, kommer snuoperasjonen for sent, og bedriftene har mistet verdifull kompetanse. Regjeringens medlemmer snakker om omstilling i næringslivet som skal gi norsk økonomi flere bein å stå på, men tiltak som stimulerer til ny vekst, uteblir. Samtidig ser vi at regjeringens kutt i budsjettet også er innenfor viktige virkemidler – som Innovasjon Norge, som må nedbemanne. Er det sånn at næringsministeren er sikker på at hun gjør nok i denne situasjonen?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Statsråden sier at det er en lenge varslet situasjon, men det er jeg veldig uenig i. Det er en situasjon som har gitt en ganske rask nedgang i oljeprisen, og det oljeomslaget har slått ganske tøft inn i arbeidsmarkedet. Regjeringen snakker også hele tiden om omstilling, men gjør minimalt, så hvis det var så lenge varslet, hvorfor hadde man ikke da virkemidler klare? Man svarer at formuesskatten skulle være vekstfremmende, men hvor mye vekst har vi fått etter de enorme kuttene vi har hatt? Det som er bra når det gjelder revidert, er at man kommer med bevilgninger til Sørlandslaben. Det er vi veldig glade for, for det handler om forskning og innovasjon, men vi mener det er viktig å åpne verktøykassen, ta den i bruk og ikke la den ruste. Så hva er det næringsministeren vil gjøre med tanke på å ta verktøykassen i bruk?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Det er jo greit å minne statsråden om at det er en krevende situasjon der ute, og jeg vet også at statsråden er veldig klar over det. Men i DN i dag går oljeingeniøren Tale Meling ut og sier at det er en veldig krevende situasjon å være oljeingeniør, bli sagt opp – og hvilke muligheter har man? Erna sto her i spørretimen og sa at det er bra at ingeniører bytter beite, men når oljeingeniørene sier at det er vanskelig å bytte beite, tror jeg vi må ta det på alvor. Hva slags kompetansebro kan man bygge med tanke på den situasjonen de står i? Vi opplever at sjøfolk blir satt på land, verftene får ikke nye kontraheringer, redere legger skip i opplag og flagger ut, og leverandørindustrien trenger også både vedlikehold og modifikasjoner som gir oppdrag, men også kompetansetiltak og rullerende permitteringsregelverk. Hva er det statsråden vil gjøre? Er masterplanen rett og slett å fortsette å vente og se og, som statsråden sa i stad, følge situasjonen nøye? Og i så fall: Hvor lenge skal man vente før man faktisk gjør grep?
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Den situasjonen vi er inne i nå, er alvorlig. Det opplever alle dem som rammes, alle lokalsamfunn, alle dem som mister jobben sin. Men det er også en lenge varslet omstilling. Derfor la regjeringen allerede i budsjettet for 2013 til grunn en politikk for å styrke næringslivets evne til omstilling. Det handler om reduserte skatter og avgifter. Næringslivet i hele landet melder om at det hentes ut penger fra bedriftene for å betale bl.a. formuesskatt. Familieeide bedrifter ble rammet av arveavgiften. Det handler om en stor satsing på samferdsel, og det handler ikke minst om en stor satsing på kunnskap, kompetanse og næringsrettet forskning. Helt konkret: Når det gjelder Innovasjon Norge, har de gjennom to budsjetter nå fått styrket sine programmer med flere hundre millioner kroner. Det er svaret på den omstillingen vi må gjennom: Vi må legge til rette for nye arbeidsplasser. Derfor jobber vi med en gründerplan, derfor jobber vi med å styrke ordninger som gjør at flere kan starte egen bedrift. Og så er det slik at vi ikke er i en situasjon hvor vi nå med en tiltakspakke skal reparere den situasjonen vi er i. Vi må legge til rette for omstilling og nye arbeidsplasser på nye områder – og det gjør vi.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Mitt poeng var at alle vet og har visst at vi har en todelt økonomi. Alle vet at vi har vært ekstremt sårbare. Alle så kostnadskuttene som kom innenfor olje- og gassektoren. Det som er kommet brått, er endringene i oljeprisen, og at endringene skjer raskere enn vi trodde. Men dette la vi til grunn allerede i budsjettet for 2013. Det er videreført i budsjettet for inneværende år. Alle bedrifter jeg møter, melder om kostnadsutfordringer. Da er skatt og avgift en av de utfordringene, og det har vi gjort noe med. Det aller viktigste vi kan gjøre – og det gjør vi – er å fylle på programmer som inviterer til forskning og utvikling i regi av bedriftene selv. Derfor er bl.a. BIA økt med flere hundre millioner. Miljøteknologiordningen, FORNY2020 – det er en rekke ordninger som gjør at vi skal få til forskning og utvikling.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Jeg møter næringslivet i hele landet hver eneste uke. De melder om et stort problem når det gjelder kostnadsutfordringer. Vi har altså veldig mye høyere kostnader enn dem vi konkurrerer med. En av de kostnadene er skatter og avgifter, og et samlet næringsliv melder at de kostnadene må ned, de må harmoniseres med de land vi konkurrerer med. Det har regjeringen gjort noe med, og det mener jeg er riktig. Samtidig satser vi på samferdsel – varer, tjenester og mennesker må fortere fram. Vi gjennomfører også en historisk satsing på næringsrettet forskning, slik at næringslivet selv står for den utviklingen vi trenger i bedriftene. Jeg mener disse satsingene er viktige. Det som har skjedd brått, er altså endringene i oljepris. Det er selvfølgelig veldig alvorlig for dem som nå opplever å bli sagt opp fra jobben, og derfor reverserte vi nå permitteringsreglene, og vi setter i verk flere tiltaksplasser.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Det er alltid vanskelig å spå om framtiden. Det vi vet om arbeidsmarkedet, er at det er høyt kompetent arbeidskraft som blir ledig, men som også får jobb igjen. Vi vet også at vi har mindre arbeidsinnvandring enn tidligere. Noen vil også flytte ut. Så det er et arbeidsmarked i stor bevegelse. Derfor tror jeg det er veldig vanskelig å si noe om hvor vi er neste år på denne tid. Men Finansdepartementet har lagt til grunn en ledighet på 4,2 pst. – hvis jeg husker dokumentet riktig – og det baserer seg på stor fleksibilitet i arbeidsmarkedet.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Innovasjon Norge er en stor organisasjon, og deres administrasjonsbudsjett har vokst kraftig gjennom de ti årene de har vært i drift. Det vi har prioritert, er kunderettede og brukerrettede programmer. Det betyr at vi har økt med flere hundre millioner til BIA og til FORNY2020 – landsdekkende programmer hvor alle inviteres inn. Vi ønsker at Innovasjon Norge skal bruke mer tid på kundene og mindre tid på administrasjon. Det er viktig å effektivisere også i offentlig sektor. Det opplever jeg at også Innovasjon Norge er enig i.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Denne regjeringens oppgave er å legge til rette for nye arbeidsplasser – flere gründere, flere som tør og kan starte egen bedrift. Det er vi helt enig i. Det vi har sett de siste årene, er at Norge har fått stadig færre gründere, færre som starter egen bedrift, og vi ser også at vi ligger langt under OECD-gjennomsnittet. Det har vi tenkt å gjøre noe med. Derfor har vi varslet at vi skal lage en gründerplan. Det er altså en plan for hvordan vi på mange ulike områder med ulike tiltak kan legge til rette for flere gründere, for det trenger vi.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Vi er helt uenig i den virkelighetsbeskrivelsen representanten her gir. Omstilling er ikke noe man vedtar i et regjeringsnotat. Det er noe man faktisk må gjøre noe med. De innspillene vi har fått fra næringslivet siden vi tiltrådte, er veldig tydelige: Sats på samferdsel, kutt skatter og avgifter, gjennomfør forenklinger og sats på næringsrettet forskning. Det gjør vi. Vi ser også på alle innspillene som kommer. Vi følger situasjonen veldig nøye, men vi lytter i aller høyeste grad til næringslivet og de innspillene som kommer. Derfor har vi også gjennomført det i de budsjettene vi har lagt fram og fått flertall for.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Endringer i lov om helligdager ligger innenfor kulturministerens område, men jeg er ansvarlig for konkurransepolitikk, og dette er i aller høyeste grad konkurransepolitikk. Så svaret på spørsmålet er kort og godt at regjeringen ønsker mer konkurranse og likere konkurranse. Det vil søndagsåpne butikker føre til. Jeg er godt kjent med Kristelig Folkepartis synspunkt på dette og har selvsagt respekt for det. Det er slik at vi i dag har søndagsåpne butikker, men det er basert på antall kvadratmeter, geografisk, hvor man bor i landet, og hvilket varesortiment man har. Man kan altså selge utemøbler på søndager, men ikke innemøbler. Vi ønsker mer konkurranse. Det har mange andre land gode erfaringer med. Jeg registrerer også at de søndagsåpne butikkene vi har på under 100 m2, er fulle av mennesker hver søndag, så behovet for dette synes også å være til stede. Så registrerer jeg at næringen selv ikke ønsker det. Det synes jeg ikke er så veldig finurlig. Dette endrer jo konkurransebetingelsene, og det skulle bare mangle at man ikke da fremmer synspunkt som ivaretar de betingelsene man har i dag.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Jeg registrerer at det er ulike syn på dette, og det er ulike tanker om hva dette faktisk vil føre til. Jeg er opptatt av at vi får mer konkurranse, likere konkurranse og legger til rette for det at dagliglivet for de fleste av oss er annerledes enn det var for noen år siden. Det var en kamp å holde butikker åpne etter kl. 17.00 og å få utvidet lørdagshandel i sin tid også. Å legge til rette for flere kanaler på tv var også en kamp. Vi har vært gjennom mange av disse. Jeg tror altså at dette vil være et bra tiltak. Jeg tror det vil føre til et større mangfold, og det vil føre til økt konkurranse, og det mener jeg er bra.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Jeg tror at vi uansett utvikling vil se endringer også i dagligvare- og detaljhandelen. Det er klart at enhver endring i konkurransereglene kan føre til endringer i næringslivet. Det er alltid hyggelig når Bergen blir nevnt. Bergen er en av de største turistdestinasjonene vi har i Norge. De får likevel ikke ha søndagsåpne butikker, mens Geilo som turistdestinasjon får det. Dette forteller noe om det regelverket vi har, og hvordan det forskjellsbehandler store og små turistdestinasjoner. Jeg registrerer at det er ulike synspunkter på dette. Bergen søkte i sin tid om å få ha søndagsåpne butikker, men fikk det ikke fordi dette var opp til Fylkesmannens skjønn.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Jeg er uenig i premissene for spørsmålet. Det er ikke nødvendigvis noen sammenheng mellom distriktsbutikkene og sentrale butikker hvis man holder åpent om søndagene, det er altså ikke gitt. Det er mange synspunkter rundt dette, og det er veldig mange meninger om det. Jeg mener at økt konkurranse er bra. Jeg mener det er bra å legge til rette for at de fleste av oss lever et annet liv enn det vi gjorde for 10, 20 og 30 år siden; det ser i hvert fall slik ut i de søndagsåpne butikkene jeg frekventerer om søndagene. Så jeg mener at dette kan være et bra tiltak. Så er det jo slik at vi lytter til næringslivet når vi kutter i skatter og avgifter, når vi øker samferdselsbudsjettet, når vi gjennomfører forenklinger. Men det betyr ikke at vi gjør alt næringslivet sier, og det har heller aldri vært vår mening.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Utgangspunktet vårt er å skape mer konkurranse, men det blir ikke fullt ut, og det er jo i erkjennelsen av at endringer av denne type ville innsnevre dagens ordning, og det har vi altså ikke ønsket. Så tolv dager i året vil det fortsatt være forskjellsbehandling, men det vil være mye mindre enn i dag. Og så var det ikke bare utemøbler og innemøbler. Det er altså slik at hvis man selger dagligvarer, kan man holde åpent hvis man har under 100 m2. Hvis man har over 100 m2, kan man det ikke. Hvis man er på Geilo, kan man handle på søndager, hvis man er i Oslo, kan man det ikke. Så det er en gjennomført forskjellsbehandling, på ulike sortimenter, ulike steder i landet, og det gjør vi noe med, men ikke fullt ut.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Økt konkurranse er god næringspolitikk, og likere konkurranse er god næringspolitikk. Så konstaterer jeg at det er ulike synspunkter – det gjøres ulike undersøkelser på dette – men vi vet også at andre land lever veldig godt med dette.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Det er helt riktig at situasjonen er alvorlig, og at mange har mistet jobben, og at en del lokalsamfunn, særlig på Vestlandet, nå rammes. Det skyldes i hovedsak at man ikke har greid å nå fram med sine anbud på de utlysninger som har vært. Og man ser kostnadskutt, med de følger det får. Nå vet vi at dette også kommer til å endres, fordi vi står foran store investeringer fortsatt. De kommer til å være lavere enn det vi har opplevd i de årene vi har bak oss, men vi skal gjøre store investeringer fortsatt innenfor olje- og gassektoren. Så vet vi at denne industrien må omstille seg, og vi vet at mange av dem som har mistet jobben, har fått ny jobb. De er absorbert av andre deler av næringslivet, som har hatt problemer med å tiltrekke seg arbeidskraft fordi veldig mye har vært hentet av olje- og gassnæringen. I går ble revidert nasjonalbudsjett framlagt. To konkrete tiltak der som industrien ønsket, blir innfridd, nemlig endringer i permitteringsreglene og flere tiltakspakker. Men det viktigste vi kan gjøre, er å legge til rette for en omstilling av næringslivet, og det gjør vi når vi reduserer kostnadene, når vi legger til rette for kunnskap og kompetanse. Denne næringen innehar mye kompetanse, som vi skal bruke – fortsatt – innenfor olje- og gassnæringen, men som vi også skal bruke på andre deler av næringslivet. Dette er altså ikke en «quick fix», dette er noe vi må igjennom. Det er svært krevende, og vi følger denne situasjonen nøye.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Som jeg sa, kom det i går to tiltak som industrien etterspør. Så må jeg bare minne representanten på at det industrien, det NHO, det alle deler av næringslivet også ber om, er kutt i skatter og avgifter. Det gjør også denne regjeringen. Selv om representanten er uenig i denne politikken, er det en av de veldig tydelige beskjedene vi får, som vi har fulgt opp.
Monica Mæland (Høyre), 2015-05-13:
Jeg kan godt gjenta: Det viktigste vi gjør når vi legger til rette for omstilling, er å sørge for at næringslivet utvikler seg. Det er å være med på et tydelig spleiselag slik at alle deler av næringslivet kan utvikle nye produkter og nye tjenester og forbedre det arbeidet de gjør. Det er å bruke mer tid på verdiskaping. Det gjør vi når vi kutter i skatter og avgifter, og det gjør vi når vi har en historisk satsing på næringsrettet innovasjon. Dette ser man ikke resultatet av i morgen, men man vil se det på litt lengre sikt, og derfor er det viktig og riktig å gjøre det. Så kom det tiltak i revidert i går. Vi vil følge også situasjonen nøye, men i motsetning til Arbeiderpartiet tror ikke vi at dette er noe som skal repareres over natten; dette må vi igjennom. Og vi skal også – det vet representanten – legge fram en maritim strategi, som ikke minst skal legge til rette for fortsatt maritim virksomhet. Vi er verdensledende på dette området, og det skal vi sørge for at vi fortsatt blir. Men det å gå igjennom en omstilling, det å legge til rette for nye arbeidsplasser, det er det viktig at vi går igjennom.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2015-05-13:
Statsråden sier at situasjonen har vært lenge varslet, men i sine statsbudsjett og i statsbudsjettet for i år satser regjeringen først og fremst på skatteletter til dem med mest. Det har de gjort istedenfor å prioritere skikkelige permitteringsordninger, kraftfulle tiltak mot ledighet og tiltak for barn og eldre i kommunene. Til tross for at Finansdepartementet selv skriver at denne typen skattetiltak har liten eller ingen effekt for å fremme vekst, har regjeringen – antagelig da basert på egen høyreideologi – begrunnet skattekuttene med at de vil være vekstfremmende for norsk næringsliv. Når vi nå ser på situasjonen vi er inne i, mener næringsministeren virkelig at vi nå kan se effektene av de store kuttene, at skattekuttene har hatt et bidrag for veksten i norsk økonomi?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-05-13:
Det var godt å høre at det var litt kraft igjen i stemmen til komitékollega Wickholm etter 1. mai – det er betryggende. Jeg er enig i at det – som regjeringen har lagt opp til, i fellesskap med samarbeidspartiene – på lang sikt er riktig retning for omstilling å sørge for at vi har arbeidsplasser og næringsliv som møter morgendagen. I Stortinget i går fikk Kristelig Folkeparti flertall for at regjeringen skal fremme en egen melding om industrien, nettopp for å sikre grunnlaget for også andre deler av næringslivet enn det vi har lent oss vel mye på, nemlig oljenæringen. Så ser vi at det fra Norsk Industri kommer varsler om at de anser at ledigheten kan gå opp til 200 000. Det er veldig langt fra det regjeringen anslår i revidert budsjett. Mitt spørsmål er: Hva mener statsråden er grunnen til en så forskjellig virkelighetsforståelse hos dem som jobber i industrien, og hos regjeringen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-05-13:
Først vil jeg si at jeg synes det er veldig positivt at forsvarsministeren har bidratt til en mer realistisk forståelse av hva som er Forsvarets status p.t. Det har vært nødvendig, og det vil jeg gjerne gi honnør for. Det er helt klart tøffe valg vi står foran. Forsvarssjefen har jo sagt at store grep er nødvendig. Det gjelder balansen mellom ressurser, oppgaver, ambisjonsnivå og operativ evne. Nå var tidligere talere inne på forsvaret i nord. Her kan det fort bli et spørsmål om operativ evne kontra en del av basestrukturen vi har i dag. Jeg vil ikke foregripe det som er råd og konklusjoner, men likevel vil jeg spørre: Hva er forsvarsministerens ambisjon og målsetting for militær tilstedeværelse i nord?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-05-13:
Det var urovekkende tall som kom i revidert budsjett i går. Arbeidsledigheten stiger, utsiktene er til dels mørke. Regjeringens svar er ord som «robust», «omstilling» og «forutsigbarhet». Problemet er at disse ordene etter hvert brukes så flittig og så ukritisk at de mister sitt innhold. Jeg opplever heller ikke at regjeringen evner å fylle dem med innhold. Regjeringen har kuttet i Innovasjon Norges bransjerettede programmer – i marint program, i maritimt program og i reiselivssatsingen er det kutt. I tillegg har denne regjeringen brukt 43,5 mill. kr på å bli kvitt 40–55 årsverk i Innovasjon Norge. Det måtte en tilleggsbevilgning til for å bli kvitt disse folkene. Mitt spørsmål er: Når en ser utsiktene nå, hadde det ikke vært klokt å beholde folkene og kompetansen i Innovasjon Norge?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-05-13:
I et tidligere svar ble det henvist til at dagens ordning var feil fordi en kan selge utemøbler på søndager, men ikke innemøbler på søndager, og det syntes ikke konkurranseministeren var en god idé. Da er mitt spørsmål: Hva er det som ligger til grunn for at regjeringen mener at på 1. mai, på annen påskedag og på annen pinsedag er det rett å selge utemøbler, men ikke innemøbler? Kan statsråden gi en konkurransemessig vurdering av den konklusjonen hun der har trukket?
Pål Farstad (Venstre), 2015-05-13:
En viktig strategi for å bekjempe økende ledighet er å stimulere til og legge til rette for at flere av dem som blir ledige, bruker sin kunnskap til å starte for seg selv eller starte nye bedrifter – kort sagt legge til rette for flere gründere. Jeg er glad for at LO har fått opp øynene for at nettopp det at flere blir gründere, er en riktig strategi. LO ser at det finnes stadig flere selvstendig næringsdrivende som også er LO-medlemmer. Et viktig element for at flere skal bli gründere og selvstendig næringsdrivende, er at de sosiale rettighetene for denne gruppen bedres. Her er Venstre og LO på lag. Spørsmålet er om statsråden også vil være med på dette laget, eller om regjeringen bare viderefører den forrige regjeringens politikk, som i beskjeden grad hadde oppmerksomhet på dette – vi snakker da om sosiale rettigheter.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-13:
Regjeringen er veldig flink til å snakke om omstilling, men det skjer jo veldig lite. Jeg står her med ett av mange innspill som regjeringen har fått i løpet av våren. Dette er fra Abelia, Norsk Industri, Norsk olje og gass og Tekna, som tok til orde for en ordentlig innsats for teknologioverføring fra petroleumssektoren til andre deler av norsk næringsliv i revidert. Det er ett av mange innspill det er vanskelig å se noe igjen av i det reviderte nasjonalbudsjettet som regjeringen har lagt fram, der det virker som om regjeringen ikke ser på den voksende arbeidsløsheten som en overordnet oppgave å ta fatt i akkurat nå. Det er kommet mange innspill om behovet for tiltak for teknologioverføring, som vil være det mest konkrete vi kan gjøre for omstilling. Hvorfor gjør ikke regjeringen mer for å gjøre dette i praksis? Regjeringen har en retorikk for omstilling. Når skal regjeringen få en politikk for omstilling?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-13:
Mitt spørsmål går til forsvarsministeren. Om kort tid sendes norske soldater til Irak, og statsråden har tidligere uttalt at de unge menn og kvinner vi sender ned, er Norges bidrag i kampen mot voldelig islamsk ekstremisme. Framstillingen av dette norske krigsbidraget både fra regjeringen og fra samtlige partier på Stortinget, med unntak av SV og Senterpartiet, har vært påfallende uproblematisk – Norge engasjerer seg i kampen mot ISIL på de gode kreftenes side. Det er, med respekt å melde, en naiv framstilling av virkeligheten i den krigen vi nå er i ferd med å ta del i. I dag er det over 50 ulike sjiamilitser i Syria og Irak, som alle hevder å kjempe mot ISIL. Flere av disse gruppene opererer sammen med de irakiske militære, eller hæren og militsgruppene, og de flyter over i hverandre. Amnesty, Human Rights Watch og andre har i flere rapporter dokumentert systematiske, grusomme menneskerettighetsbrudd både fra militsene og den hæren vi skal trene opp – utenomrettslige henrettelser, massehenrettelser og systematisk nedbrenning av sunnimuslimers eiendom i områder der ISIL er beseiret. I det hele tatt minner framferden ganske mye om ISIL, og den undergraver uten tvil kampen mot ISIL. Norge er i ferd med å gå inn i en svært uoversiktlig krig der våre allierte ser ut til å stå bak grove menneskerettighetsbrudd og overgrep. Vi vet lite om hva vår deltakelse vil føre til. Tidligere har forsvarsministeren uttalt at den typen oversikt over situasjonen er viktig når de norske soldatene er på plass. Mener regjeringen at vi nå har god nok kunnskap om hvem våre styrker skal trene opp i Irak, og hva slags forhold disse styrkene har til de brutale militsgruppene?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-05-13:
Det er riktig at regjeringen har konsultert og informert Stortinget, og det setter vi pris på. Samtidig er det også riktig at det har vært påfallende liten debatt om dette, både i Stortinget og i offentligheten, bl.a. fordi det har vært en såpass bred enighet om dette. Det er derfor vi tar dette opp igjen nå, fordi det har kommet mye ny kunnskap siden så mange partier ga sin tilslutning til dette militære bidraget. Vi er i en annen situasjon, der det er klarere og klarere at vi blir part i en borgerkrig der det er overgripere på begge sider – en langt mer komplisert situasjon enn det inntrykket en har fått i norsk offentlighet tidligere. Vi mener at de rapportene vi nå har fått om måten sjiastyrkene går fram på, om koblingene mellom dem og den irakiske regjeringen – og den iranske regjeringen ikke minst – gir grunnlag for å revurdere beslutningen. Mitt spørsmål er derfor: Hvorfor mener regjeringen at denne nye informasjonen ikke gir grunnlag for en revurdering av denne beslutningen nå?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-05-13:
Mitt spørsmål går også til næringsministeren og gjelder regjeringens forslag til å gjøre søndager om til vanlige hverdager. Søndagsåpne butikker er en sak med mange sider og med sjeldent mange aktører som synes at regjeringens forslag er en dårlig idé. Robert Ingvaldsen er høyskolelektor ved Handelshøyskolen BI i Bergen. Han er tidligere kjøpesenterleder og underviser i varehandel. Han ga oss nylig i Bergens Tidende elleve grunner for søndagsstengt, elleve grunner for å beholde dagens ordning. Han begrunner sitt råd bl.a. med næringspolitiske argumenter og ved å vise til at næringen selv ikke ønsker endringene i dagens regelverk, at de frykter høyere priser, og at omsetningen ikke vil øke, men spres over flere åpningstimer. Han viser også til den risikoen det er for økt fraflytting fra distriktene, og at det er noe man allerede ser konturene av i Danmark. Regjeringen peker også i sitt høringsnotat på at regjeringens forslag til endringer kan føre til større og færre vareutsalg, og at mer av handelen flytter inn i kjøpesentre. Regjeringens forslag kan ifølge departementet føre til en omstrukturering i bransjen og en avskalling av de minst lønnsomme bedriftene. Mange av distriktsbutikkene er vel blant de minst lønnsomme bedriftene, der marginene er veldig små. Dersom lokalbutikkene legges ned, forsvinner også mye av grunnlaget for bosetting i lokalsamfunnene, og det er bred politisk enighet om at distriktsbutikkene har stor betydning for å opprettholde bosettingen. Kristelig Folkeparti mener derfor at det er uklokt å liberalisere regelverket og dermed legge til rette for en utvikling som kan svekke bosetting i distriktene. Mitt spørsmål til statsråden er: Er det et mål for regjeringen at de minst lønnsomme bedriftene legger ned? Er det en ønsket effekt at distriktsbutikker forsvinner? Og: Er regjeringens politikk å legge til rette for mer handel på kjøpesentre og mindre i småbutikker og i sentrum?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2015-05-13:
Takk for svaret. Jeg registrerer at statsråden ikke legger veldig mye vekt på det næringen selv sier. Det er ikke et rop i næringen om at vi skal gjøre denne endringen, og det er heller ikke et rop blant de ansatte i denne næringen om å kunne få lov til å jobbe enda mer på søndager. Jeg ser også at regjeringen forsøker å begrunne det med at dette er valgfritt, det er jo ingen som skal tvinge disse til å holde åpent på søndager. Men så vet vi at tribuneeffekten vil slå inn – når én åpner, må alle andre åpne. Slik fungerer markedskreftene. Og hvis man også velger å bruke Venstres modell, hvor kommunene skal bestemme, er det enda mer konkurransevridende, for hvordan skal man da som kommunepolitiker kunne motstå fristelsen til å åpne på søndager hvis nabokommunene gjør det? Ser statsråden utfordringer i den typen argumentasjon?