Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2011-10-04:
I stortingssalen utformes mye god politikk, og det er mange interessante innlegg å høre på. Det er likevel sånn at der politikken blir satt ut i livet, og der den får konsekvenser for enkeltmennesker, er ikke i dette huset, men ute i den enkelte kommune. Kommunene er de største velferdsprodusentene i Norge. Derfor er kommunens budsjett av avgjørende betydning for hver og en av landets innbyggere. Det er kommunene som sørger for grunnskoletilbud og barnehageplasser, for vann og avløp, for renovasjon, for helsesøstertjeneste og for god eldreomsorg, for å nevne noe. Dette mangfoldet av oppgaver løses på ulike måter, ikke minst fordi norske kommuner er svært forskjellige. De er forskjellige i areal, i innbyggertall, i utvikling og ikke minst ulike med hensyn til utfordringer. Norske kommuner er forskjellige, men har de samme oppgavene. Generalistkommunen er et politisk valg i Norge. Uansett størrelse har kommunene det samme ansvarsområdet. Det er et uttrykk for den norske likhetstankegangen. Kommunene har mange oppgaver, men noen er viktigere enn andre. Primæroppgaver er helse og eldreomsorg, skoletilbud og barnehager. En av primæroppgavene for alle kommunene er å gi tilbud om en god eldreomsorg og å kunne tilby sykehjemsplasser eller heldøgns omsorgsplasser ved behov. For å kunne tilby i tråd med behovet må det bygges flere slike plasser over hele landet. Regjeringen har kommet kommunene i møte ved å øke tilskuddet til både sykehjemsplasser og til omsorgsboliger. De nye satsene for tilskudd er 890 000 kr for en sykehjemsplass og 670 000 kr for en omsorgsbolig. Dette ble meldt i november 2010, med tilbakevirkende kraft, sånn at de kommunene som har bygd ut plasser som har fått tilsagn etter at ordningen ble opprettet i 2008, får utbetalt etter de nye satsene. Tilbakemeldinger fra kommunene på denne endringen er at tilskuddene er målrettede og gode. Likevel må vi konstatere at det bygges for få plasser i forhold til behovet. Arbeiderpartiets mål er at det skal være full dekning av sykehjemsplasser eller heldøgns omsorgsplasser innen 2015. Vi kommer til å arbeide videre for å realisere dette ambisiøse målet. Arbeiderpartiet har høye ambisjoner knyttet til eldreomsorgen. Våre eldre eller hjelpetrengende skal vite at de får et tilbud hvis de behøver det. Vi skal ikke ha innbyggere i kommunene som frykter for framtiden. Det skal være trygt å eldes i alle norske kommuner, og eldreomsorgen skal være verdig og med respekt for enkeltmennesket. Vi vet at det er et økende behov for demenstilbud, og det er også et prioritert område for regjeringen. For å nå disse målene må vi bygge på de fagmiljøene vi har, og videreutvikle disse. Rekruttering til feltet er en viktig oppgave både for kommuner og statlige myndigheter. Mange kommuner er tilbakeholdne med å bygge nye plasser og ytrer bekymring for om de kommer til å klare driften av de nye plassene. Disse bekymringene tar Arbeiderpartiet på største alvor. Vi kan selvsagt ikke bygge nye plasser som kommunene ikke er i stand til å drifte. Enhver kommune er ansvarlig for egen økonomi, at investeringer, gjeldsoppbygging og driftsnivå er tilpasset kommunens inntekter og utgifter. Det finnes et forbedringspotensial i de fleste kommuner. Dette handlingsrommet kan ikke ryddes sentralt, det er en lokal oppgave, en oppgave som må løses i samarbeid med brukerne og de ansatte. Men staten må også bidra med økte overføringer. Økte oppgaver skal ha økte overføringer. Arbeiderpartiet kommer til å prioritere kommuneøkonomi foran skattekutt. For oss vil en god kommuneøkonomi alltid være en garanti for gode velferdstjenester i alle norske kommuner. Denne prioriteringen vil ligge fast.