Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2021-12-15:
Senterpartiet og regjeringen legger til grunn at Norges utenrikspolitikk skal ivareta norske interesser, og vil føre en utenriks- og utviklingspolitikk hvor hovedlinjene ligger fast, med en sterk oppslutning om FN og folkeretten, medlemskapet i NATO, EØS-avtalen, som vil bli gjennomgått, og at Norge ikke er medlem av EU. Inngangen til 2020-tallet preges av en verden med mer uro, uforutsigbarhet og at spenningene mellom stormaktene tiltar. Globale pandemier, klimaendringer og kampen om energi, spesielt grønn energi, skaper utfordringer i både innenriks- og utenrikspolitikken. Nedrustningsavtaler undergraves og sies opp, og demokratiske verdier utfordres like utenfor vår egen stuedør. Det er avgjørende for Norge å bidra til en fredelig og regelstyrt utvikling i våre nærområder. Nordområdepolitikken er derfor Norges viktigste fredsprosjekt, og samvirket med våre NATO-allierte er fundamentet for vår militære sikkerhet. I dagens sikkerhetspolitiske situasjon er NATO-samarbeidet viktigere enn på mange, mange år, og det er svært viktig å støtte tiltak som sikrer forsvarsalliansens politiske og militære relevans. Forsvarssektorens hovedoppgave består i å vedlikeholde og utvikle Forsvarets operative evne til å forsvare landet innenfor rammen av NATOs kollektive forsvar. Samtidig er et sterkt nordisk utenriks- og sikkerhetspolitisk samarbeid viktig. Nordområdene utgjør vårt strategisk viktigste interesseområde, og – ikke minst – Russland vil være en dimensjonerende faktor i norsk utenriks-, sikkerhets- og forsvarspolitikk. Det er altså Utenriksdepartementet som har ansvaret for Norges samarbeid med Russland. Uavhengig av alliansetilknytning har vi et sterkt nordisk interessefellesskap. Uavhengig av landenes tilknytning til EU deler vi ambisjonen om at Norden skal være en foregangsregion på industriutvikling, klima og miljø. Vi skal ikke være et europeisk grønt batteri – vi skal være en viktig del av motoren. Norge har en unik kompetanse som har utviklet seg i sykluser, der naturressursene i bredeste forstand har vært svært viktig for Norges velstandsutvikling. Som det står i Hurdalsplattformen, har regjeringen som mål å øke norsk eksport, utenom olje og gass, med minst 50 pst. innen 2030. Senterpartiet og regjeringen vil derfor styrke arbeidet med å fremme norsk næringsliv i utlandet. Dette er ett av flere virkemidler for å styrke norsk eksport, med særlig vekt på fornybar energi og grønn teknologi både i og utenfor Europa. Målet er å bidra til norsk verdiskaping ved at flere norske bedrifter og næringer skal få tilgang til markeder i Europa og globalt, slik at norsk næringsliv kan posisjonere seg best mulig for å utnytte mulighetene som oppstår. Grenseoverskridende sikkerhetsutfordringer, slik som organisert kriminalitet, ulovlig handel, voldelig ekstremisme og spredning av kjernevåpen, angår også oss her i Norge. Senterpartiet og regjeringen er opptatt av at et arbeid for å redusere voldelig ekstremisme og terrorisme samt organisert kriminalitet må prioriteres høyt. Regjeringen foreslår et bistandsbudsjett på 1 pst. av brutto nasjonalinntekt til offisiell utviklingsbistand i 2022. Til sammen utgjør det 41,1 mrd. kr og innebærer en økning på 3 mrd. kr, eller 8 pst. sammenliknet med saldert budsjett for 2021. Det er fakta. Målet for norsk utviklingspolitikk må være samfunnsendring, og ikke bare veldedighet. Dette målet er krevende å oppnå, men særdeles viktig å holde fast ved. Det er både et uttrykk for solidaritet og i norsk interesse å bidra til en mer rettferdig verden og til at færre mennesker må leve i ufrihet og nød. Kampen mot globale forskjeller og for global matsikkerhet er viktigere enn noen gang. Dette innebærer i høyeste grad å bekjempe klimaendringene – der marginene er minst, er konsekvensen størst. Dette budsjettet er styrt etter seks satsingsområder i utviklingspolitikken: forene klima- og utviklingspolitikken og prioritere fornybar energi bekjempe sult og øke matsikkerheten bekjempe ulikhet styrke kvinners rettigheter humanitær bistand bekjempe smittsomme sykdommer Jeg registrerer at noe av det har vært gjenstand for debatt allerede, men denne regjeringen har altså valgt å tråkke opp egne spor utfra disse prioriteringene. Jeg vil spesielt nevne at regjeringen foreslår å bevilge 500 mill. kr mer for å bekjempe sult og bidra til økt matsikkerhet. Bevilgningene vil øke fra 952 mill. kr i Prop. 1 S, altså fra Solberg-regjeringen, til over 1,4 mrd. kr. Vi skal satse på klimasmart landbruk, hvor småskala matprodusenter og mataktører særlig prioriteres. Hurdalsplattformen er tydelig på at sult og matsikkerhet skal bli et forsterket satsingsområde i norsk utviklingspolitikk. Det er to til tre ganger mer effektivt å satse på matproduserende sektorer, jordbruk, fiskeri og akvakultur, enn andre fattigdomsbekjempende tiltak, ifølge Verdensbanken. Samfunnet har forandret seg betraktelig de siste 20 årene. Trusselbildet er uoversiktlig og uforutsigbart. Disse truslene vil sette norsk sikkerhetspolitikk på nye prøver. Vi kan ikke lenger hvile på veivalgene til våre forgjengere. Politikken må i større grad ta hensyn til styrker og svakheter på tvers av samfunnssektorer og etablerte kapasiteter med fleksibilitet til å håndtere trusler vi ikke kjenner. Regjeringen vil sette ned en bredt sammensatt beredskapskommisjon, som vil være førende for en helhetlig samfunnsberedskap. I tillegg settes det i disse dager ned en egen forsvarskommisjon. Det er avgjørende for Norge å ha et moderne og alliansetilpasset forsvar. Vi må ha et nasjonalt og selvstendig forsvar med egnede kapasiteter på land, i luft, på sjø og i det digitale rom. Langtidsplanen viderefører et fellesoperativt forsvarskonsept for Norge, bestående av den nasjonale forsvarsevnen, det kollektive forsvaret i NATO og bilateral støtte og forsterkninger fra nære allierte. Medlemskapet i NATO er en bærebjelke i norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk, og det er svært viktig at Forsvaret er i stand til å løse utfordringer Norge kan stå overfor i nordområdene. Forsvarsevnen og det militære nærværet i Nord-Norge må styrkes. Samtidig må Forsvaret også kunne bidra i felles innsats for internasjonal fred og sikkerhet. Det er strategisk viktig å sikre nærværet og kampkraften i Troms og Finnmark. Norge er en kyststat med en av verdens lengste kystlinjer. Sjøforsvaret og Luftforsvaret spiller en viktig rolle i å overvåke våre store kyst- og havområder. Norge er på dette området NATO i nord. Sammen med etterretning, cyberforsvar og landforsvar setter dette oss i stand til å ivareta de viktige oppgavene for forsvarsalliansen som den geografiske plasseringen vår gir oss. Dette må vi aldri glemme. Vi må følge opp og tilrettelegge for innfasing av nye kampfly og overvåkingsfly i Luftforsvaret. I den kommende langtidsperioden er det avgjørende at Hæren utvikler seg videre til å bli en moderne landstyrke, og regjeringen foreslår å styrke Hærens evne til å realisere vedtatt struktur slik at eksisterende materiell kan driftes parallelt med innføring av nytt materiell i tråd med planens investeringer. Hæren fortsetter en videreutvikling av Brigade Nord. Hæren trenger nye stridsvogner, og det må gjennomføres raskest mulig innenfor de regler og rammer som gjelder for store offentlige anskaffelser. Artilleribataljonen fortsetter sin utbygging. I tillegg er det svært viktig at man utvikler kaderbaserte støtteavdelinger som kan være til støtte for hele Forsvaret. For å styrke den landmilitære tilstedeværelsen i Finnmark vil et jegerkompani i grensevaktbataljonen på garnisonen Sør-Varanger være fullt operativt i 2022, og det vil jobbes fram mot en bataljon i 2025. For Heimevernets del er det svært viktig å videreutvikle organisasjonen. I Hurdalsplattformen er man tydelig på at Heimevernets struktur skal økes til 45 000 soldater, og beredskapen må innrettes slik at styrken er gripbar når behovet oppstår.