trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-11-26:
Først vil jeg ønske Jens Stoltenberg velkommen i klubben blant dem som gir subsidiær tilslutning til et budsjett fra regjeringspartiene, noe han for ett år siden forsverget at han aldri ville gjøre. Så til den sosiale profilen. Fremskrittspartiet stoppet enhver økning i de generelle egenandeler og egenandelstaket. Jens Stoltenberg og Arbeiderpartiet har nå sikret en økning i egenandelene i dette år på 23 pst., og han sikrer en økning i egenandelstaket på 14 pst. Arbeiderpartiet sikrer også at bedriftene må betale lønn under permittering, ikke i tre dager, men i ti dager, noe som forverrer situasjonen for veldig mange av dem. Jeg har erklært at Fremskrittspartiet ikke lenger anser seg for å være en del av Regjeringens basis. Anser man nå at Arbeiderpartiet har overtatt den store helhetlige avtalen som gjelder alle politikkområder? Og erkjenner Arbeiderpartiets leder at når vi kommer utpå vinteren og våren 2005, vil det være Arbeiderpartiet som også har et medansvar for situasjonen i eldreomsorgen, helsevesenet, norsk skole og for andre problemområder i norsk økonomi?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Eg kan nok heller ikkje imøtekome representanten Stoltenbergs siste ønske om fast følgje. Eg vil derimot rose Arbeidarpartiet for at det strakte seg langt for å kome fram til eit forlik. Samstundes konstaterer eg at det budsjettet Arbeidarpartiet kjem til å stemme primært for her i salen, er noko ganske anna enn det eg uttrykte glede over – ei glede som det har vorte referert til mange gonger i dag. Eg må jo seie at det er betre å verte hugsa for glede enn for mange andre ting. Når det er sagt, må eg òg seie til representanten Jens Stoltenberg: Arbeidarpartiet har i sitt alternative budsjett lagt inn harde kutt i kontantstøtta, i løyvingane til friskulane, i auken når det gjeld støtte til samlivskurs, likeins når det gjeld skattefrådrag til frivillige organisasjonar. Dette er viktige saker for Kristeleg Folkeparti i vår kamp mot A4-samfunnet og for ein kristendemokratisk verdibasert politikk. Det vert nokså meiningslaust når representanten Stoltenberg gong på gong inviterer til samarbeid, men samtidig rammar oss på nokre av våre kjerneområde. På eitt område har dei snudd, og det gjeld i høve til familiemeldinga når det gjeld samlivskurs. Det kan jo vere symbolsk. Vil Arbeidarpartiet òg snu på dei andre områda som eg har teke opp her?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Nokre hjartesaker er styrkte, nokre hjartesaker har ein klart å halde på, slik at dei ikkje vert utsette for kutt. Eg tykkjer at finanspolitisk talsmann frå Høgre, Jan Tore Sanner, hadde eit glimrande innlegg her i dag, der han på ein god måte skisserte dei politiske skiljelinene. Eg skulle kanskje ønskt at både Arbeidarpartiet, SV og andre parti erkjende meir at den tunge børa som ein har bore med stramme budsjett – det å måtte seie nei til mange ting – faktisk gjev resultat. Det synest eg òg kunne kome med. Vi prøver faktisk å ha ein heilskap og å snakke om dei positive tinga. Så når det gjeld skattelette: Det er opplagt at det var usemje mellom regjeringspartia om dette før vi gjekk inn i Sem-forhandlingane. Når vi har forhandla fram eit grunnlag, seier vi sjølvsagt at vi står ved det grunnlaget. Vi arbeider for at mest mogleg av det grunnlaget skal gjennomførast. Men ut frå den økonomiske situasjonen som har vore, er det ei større utfordring no enn det var den dagen ein inngjekk forliket.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Ja, det er kjekt at det at eg er lukkeleg, òg kan smitte over på andre. Eg synest faktisk representanten Jensen var riktig godvillig i replikken sin her no. Det er jo bra. Men her er det ingen som har svikta nokon. Det er regjeringspartia som felles har gått inn i eit forlik, på same måten som vi var i eit forlik med Framstegspartiet i fjor. Eg trur vel at vi alle er slik skapte at vi treng samlivskurs. Difor er eg veldig lei meg for at Framstegspartiet ikkje stør det. Det er ei interessant utsegn i dag som eg må utfordre tilbake på, slik at Siv Jensen kan kommentere det seinare i dag. Ho sa nemleg i sin tale, som ein kommentar til dette med Hagen sin dobbelte rekneskap: «Det er ikke slik at ethvert utspill fra Fremskrittspartiet er et planlagt løftebrudd.» Det er nøyaktig sitert, og eg trur det òg vil stå i protokollen. Eg håper at vi kan treffast på samlivskurs, representanten Jensen og eg.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
No er det ikkje slik at heile den gruppa som representanten Andersen snakka om når det gjeld t.d. bustøtteordninga, var folk som var av dei fattigaste. Det er ikkje slik at dei generelle velferdsordningane våre har hjelpt til slik at dei ikkje har vorte fattige. Det er det som er heile utfordringa. I staden for berre å hamre, å hamre, slik ein idealist som representanten Andersen er, gjer, kunne vi kanskje møtast til ein diskusjon om korleis vi klarer å målrette ein del ordningar slik at dei vil rette opp igjen det dei generelle ordningane ikkje har klart å ta fatt i. Eg er overbevist om at før vi klarer å kombinere generelle ordningar med meir målretting av ein del ordningar, vil òg talet på fattige kome til å stige framleis. Eg trur på Frelsesarmeen sine skildringar. Eg trur på dei som fortel om verkelegheita der ute. Men eg er overbevist om at berre generelle ordningar ikkje vil hjelpe, og difor må vi òg ha vilje til å målrette.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Jeg tar det i neste svar.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Fyrst eit kort svar til representanten Karin Andersen: Eg snakkar om generelle ordningar generelt. Når det gjeld bustøtta, sa eg at det ikkje berre var dei fattigaste som fekk del i bustøtta, og det står eg fast ved. Så til representanten Eli Sollied Øveraas: Eit utval i Kristeleg Folkeparti gjekk gjennom kommunane sin situasjon, og dei føreslo tre tiltak. Det eine var styrkte økonomiske rammer over ein del år for å rette opp det mishøvet som hadde vorte skapt gjennom mange år. Det andre var større fridom for kommunane, og det tredje var at ein òg måtte gjennomføre strukturendringar og rasjonalisering i kommunane. Det er no slik at vi har betra økonomien, og eg meiner det òg må skje framover. Vi la fram den største fridomspakka som har vore lagd fram for kommunane, som òg Senterpartiet stemde mot delar av. Og det tredje er, som sagt, at det må gå føre seg ei kontinuerleg fornying og strukturering i kommunane for at kvar enkelt krone skal nå lengst mogleg fram til den enkelte som bur i kommunen.(Presidenten klubbar.) Eg høyrer presidenten klubbar, og det respekterer eg sjølvsagt. Men no var det slik at eg skulle svare på to ting på ein gong her, og det klarte eg nesten på eit minutt. (Presidenten klubbar.) Takk, president.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
No har det vel med omsyn til oppslutning vore stunder i historia der representanten Frøiland og eg har synst at veljarane ikkje har dømt våre regjeringar i forhold til kor gode dei har vore. Men det har vi to år på oss til å rette opp, og det håper vi at vi skal klare. I høve til det eg sa om at det hadde vore ganske tøft å køyre så stramme budsjett, så står eg sjølvsagt ved det. No er det jo slik at det aller meste av skatteletten er gått til næringslivet. Vi veit at i det alternative budsjettet som Arbeidarpartiet la fram no, beheldt òg Arbeidarpartiet faktisk 15 av dei millionane som Regjeringa har gjeve i skattelette til næringslivet. Difor vert det ganske holt når ein seier at denne skatteletten har gått til dei rikaste. Nei, han har gått til næringslivet, slik at det skal kunne både sikre og lage nye arbeidsplassar. I høve til det å prøve å skaffe forståing for kor tøft det er å prioritere samtidig som ein skal gje tilstrekkeleg gode rammevilkår, må eg seie at eg synest det er eit felles ansvar for oss her på Stortinget. Arbeidarpartiet skal ha ros for at dei har vore villige til å halde ramma. Eg skal stoppe her. Men vi har eit felles ansvar for å vere folkeopplysarar om at det er ein samanheng, og at vi har ein samla totalitet å halde oss til.
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Presidenten har sjeldan hatt meir rett. Takk.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
Jeg vil gjerne gratulere Arbeiderpartiet med forliket. Det var sikkert godt for Arbeiderpartiets sjel at det ikke ble noen krisestemning i høst. Det kan også være interessant for stortingspolitikken at både Kristelig Folkepartis og Arbeiderpartiets representanter i dag har vært så fornøyd med forliket som er inngått. Nå er Kristelig Folkeparti riktignok ikke opptatt av fast følge, men Kristelig Folkeparti tror på ekteskapet, så der kan det kanskje være et håp for Arbeiderpartiet i framtiden. Jeg mener også at Arbeiderpartiet har brakt budsjettet et stykke i riktig retning. Det tror jeg er viktig. En har bedret kommuneøkonomien ut fra et svært dårlig utgangspunkt. Men en skal i salen i dag være forsiktig med å skape for store forhåpninger. Når det snakkes om 6 milliarder kr i økning, skal en huske på at nesten 3 milliarder kr i skattesvikt for kommunene må telle med i regnskapet. Jeg tror det opprøret som en nå møter, bl.a. fra Arbeiderpartiets egne ordførere, er et tegn på en ulik virkelighetsoppfatning og på noe som er mer dyptgående og langsiktig enn årets og neste års budsjett. Min utfordring til Stoltenberg er om han vil være med på noe som på lang sikt kan gi bedre vilkår for kommunene i forhold til gjeldssituasjonen, i forhold til en langsiktig opptrappingsplan for å fullfinansiere reformer, osv.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
Både Høyres finanspolitiske talsmanns innlegg i dag og finansministerens innlegg viser at en åpenbart er svært lettet over å slippe å snakke mer med Fremskrittspartiet i høst, og at en har inngått et forlik som gjør at en slipper å ha mer med Carl I. Hagen og hans mannskap å gjøre. Samtidig forsøker en å tviholde på løftet om skattelette, som har blitt så liten etter hvert i dette forliket at den knapt er synlig i forhold til det som var Høyres løfter før valget i 2001. Det skaper noen interessante spørsmål om hva Høyre kommer til å gjøre framover, og hva Høyre vil velge neste gang. Nå har Høyre og Regjeringen ett år igjen på å oppfylle det løftet de har gitt velgerne om i overkant av 10 milliarder kr til i skattelette. Har Høyre og Regjeringen tenkt å prøve å oppfylle det løftet sammen med erkefienden Fremskrittspartiet, eller med Arbeiderpartiet, som har brukt de to siste årene på å argumentere mot skattelette? Eller kan vi allerede nå konkludere med at det skatteløftet har Høyre og Regjeringen lagt vekk?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
SVs leder hadde en kraftsalve om kommunal og lokal velferd i forhold til den oppmuntringen folk har fått i dag om å låne penger for å handle til jul. Det er en kraftsalve jeg er hjertens enig i! Det virker ganske meningsløst at det her skal stå i avisen at en oppfordrer folk til å låne penger for å julehandle og øke det private forbruket. Og samtidig skal en si at det er et unntakstilfelle at en i det hele tatt får bedre økonomi i kommunene for å ansette flere hjelpepleiere, eller omsorgspersoner for barna våre i grunnskolen eller i SFO. Det er merkverdig! Men jeg er opptatt av kommuneøkonomien. Det regner jeg med at også SV er. Senterpartiet har prøvd å gå igjennom det vi nå ser med hensyn til kommuneøkonomien i forhold til barnehageforliket. Så langt vi kan se, er ikke barnehagereformen i realiteten fullfinansiert gjennom det kommuneøkonomiske opplegget man nå legger opp til. Det er ikke mulig å få det til å gå i hop med den skattesvikten man har, og med den øremerkingen man har på andre områder, bl.a. til psykiatri. Derfor er det en utfordring til SV å ta det alvorlig, ikke bare si at kommunene antakelig har fått det de trenger, men ta det alvorlig. Skal vi oppfylle barnehageforliket, blir vi allerede i revidert nasjonalbudsjett nødt til å ta et større løft enn det som er tatt i høstens budsjett.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
Regjeringen og Arbeiderpartiet bruker 50 milliarder kr av oljepengene i sitt budsjett. Senterpartiet bruker 53,3 milliarder kr av oljepengene i sitt budsjett. Det er forskjellen i budsjettbalanse mellom Senterpartiet og regjeringspartiene og Arbeiderpartiet. Den er ikke stor. Men så er det det at regjeringspartiene og Arbeiderpartiet i budsjettforliket – slik jeg var inne på i mitt innlegg – driver en del småtriksing når det gjelder å omgå budsjettbalansen. Noe av det jeg synes er mest problematisk, og som Arbeiderpartiet er med på, er at de velger å ta så å si rubbel og bit av det overskuddet Statkraft har i år. Det er antakelig den beste måten en kan ødelegge et statseid selskap på, og det velger altså Arbeiderpartiet å være med på istedenfor å være ærlig nok og si: Det er det samme som å bruke oljepenger, det er bare det at vi ikke tør å kalle det oljepenger, og derfor tar vi heller utbytte fra Statkraft. En må også fortelle meg hva som er forskjellen mellom å kunne stimulere etterspørselen gjennom offentlige budsjett litt mer enn det Regjeringen og Arbeiderpartiet gjør, og det å oppfordre folk, slik sentralbanksjefen gjør i dag, til å låne for å gjennomføre julehandelen. Jeg vil mye heller oppfordre folk til å være reservert når det gjelder lån, og så får vi heller stimulere den offentlige etterspørselen. Det er nødvendig.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
Jeg er enig med representanten Onarheim i at lokal velferd er avhengig av at en har en god, lokal verdiskaping, og at en driver en nasjonal næringspolitikk. Jeg er skuffet over Høyre, som på en måte ser ut til å tro at skal en drive næringspolitikk, handler det bare om å gi generelle skatteletter. Nei, det handler om å drive en målrettet næringspolitikk mot de områdene der Norge kan bli best. Olje- og gassindustrien er et eksempel på det. Men da må vi også satse både på den kunnskapen som finnes i olje- og gassindustrien, og på forskningen knyttet til olje- og gassindustrien. Jeg må oppriktig si at jeg ikke ser at denne regjeringen gjør det, rett og slett. Olje og gass ligger mitt hjerte nær, og jeg vil gjerne gi aktørene gode rammebetingelser. Gode rammebetingelser er ikke å strø skatteletter ukritisk nedover hodet på dem, men bl.a. å gi dem et mye større rom for forskning og utvikling, og også gi dem et stødig, statlig eierskap, der en ikke driver og tar ut utbytte nær sagt av alt de klarer å tjene opp i løpet av et år.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
Samferdsel er et viktig tema, ikke minst i distriktspolitisk sammenheng. Det er også en av grunnene til at Senterpartiet i sitt alternative budsjett har lagt inn 1 milliard kr ekstra nettopp til samferdselstiltak, en samferdselsmilliard som i hovedsak bør gå til å utbedre vegnettet i Norge. Fremskrittspartiet velger i sin prioritering å redusere avgifter for bilistene. Senterpartiet har valgt en prioritering der vi ønsker å ruste opp de fylkesvegene og riksvegene rundt omkring i dette landet som sårt trenger en opprustning. Vår satsing på samferdsel er knyttet til det. Jeg tror at det er svært viktig for norsk næringsliv, for det er klart at i dag er det så dårlig standard på en del veger i Norge at fisken blir ristet sund lenge før den kommer ned på kontinentet. Jeg er ikke uenig med representanten Monsen i behovet for å øke bevilgningene til samferdselstiltak, og at det er viktig for distriktsbasert næringsliv. Men vi velger altså en annen innretning. Vi velger å utbedre vegnettet framfor å gi skattelette til privatbilistene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
For noen måneder siden var Gerhard Schröder i Norge. Den tyske forbundskansleren så det ikke under sin verdighet å reise til Norge og forhandle med en norsk industrileder om framtiden til tyske verft og tyske arbeidsplasser. I prosessen omkring Høyanger og Årdal har det hele tiden forundret meg at jeg ikke har sett statsministeren eller Regjeringen på banen én eneste gang for å prøve å gå inn i drøftinger med Hydro om hvordan en kan modernisere virksomheten, og også om hvordan staten eventuelt kan bidra. Her er det sikkert knyttet ting til moderniseringen både når det gjelder teknologiutvikling og lønnsomhet, der staten kunne bidratt med utviklingsmidler – det er jeg ganske overbevist om. Men jeg har ikke sett noen ting. Senterpartiet vil i dag utfordre de andre partiene på nettopp dette. Vi synes at vi i Norge også bør ha en regjering som er så opptatt av arbeidsplassene knyttet til industrisiden at de faktisk går inn i en aktiv drøfting med det konsernet det er snakk om. Vi får antakelig ikke flertall for vårt forslag, men kommer da til å stemme subsidiært for det forslaget som SV bl.a. står bak, om omstillingstiltak knyttet til lokalsamfunnene, og håper iallfall at det kan bli vedtatt.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-11-26:
Svaret på om Senterpartiet vil bidra til å styrke den lokale handlefriheten, er ja. Det betyr ikke at vi ukritisk forholder oss til alt det Regjeringen foreslår. Vi stemte for et flertall av de forslagene som Regjeringen hadde om økt lokal handlefrihet. Men vi så også at et par-tre av forslagene kunne få ganske skjeve virkninger. Blant annet er det en skole i mitt fylke nå – en spesialskole – som plutselig, hals over hode, har fått beskjed om at dette ikke lenger er en statlig oppgave, den skal finansieres kommunalt. Jeg regner med at dette er et av utslagene av at en her la inn en del tilskudd i rammene som egentlig bare dreide seg om en ti-tolv kommuner, og så ble det fordelt jevnt utover 434 kommuner. Det er klart at den type skjevheter kunne ikke Senterpartiet stemme for. Men vi stemte for mange av de andre forslagene som Regjeringen la opp til. Vi mener at lokal handlefrihet er absolutt nødvendig. Men lokal handlefrihet må gå hånd i hånd med at en tar tak i de ressursmessige utfordringene kommunene står overfor, og at en blir enig om noen langsiktige grep for å gjøre noe med den ressurssituasjonen som er i kommunene.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-26:
For ordens skyld: Regjeringen lønnsjusterer innslagspunktet for toppskatten. Lønnsutviklingen er som kjent noe høyere enn prisutviklingen for tiden, for å si det forsiktig. Det er gledelig at Arbeiderpartiet tar dette til inntekt for seg selv, men dette er altså Regjeringens forslag, som de nå subsidiært stemmer for. Det er ikke mindre gledelig av den grunn. Vi er gjerne med på å oppfylle Arbeiderpartiets valgløfter – på dette området. Årdal og Høyanger er en del av budsjettavtalen, hvor vi erklærer at vi skal bidra med de virkemidler som er nødvendige, i tillegg til bedriftenes egen innsats. Men jeg må si, som jeg har sagt i offentlige debatter tidligere: Norsk Hydro har hovedansvaret for den omleggingen som de selv medvirker til. Det gir store konsekvenser i et lite lokalsamfunn. Nå har man god tid til å forberede seg, og jeg forventer at Hydro kommer opp med de tiltak som er nødvendige. Regjeringen vil da vurdere om det i tillegg til dette er nødvendig å bruke de eksisterende virkemidler, bl.a. gjennom SND og på andre måter, for å sikre at industrisamfunnene får en god mulighet til å omstille seg – i pakt med det som har skjedd på andre steder med ensidig industri.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-26:
Beregningsmodeller for virkningen av skatte- og avgiftsendringer gjennomføres ikke etter «synse»-metoden. De fleste kan vel ønske at endringer man gjennomfører, ikke har provenyvirkninger. Det er jo vanlig at Finansdepartementet presses mye på dette og får spørsmålet: Er det ikke lavere? At man liksom går til bransjeorganisasjoner – til vin- og brennevinshandleres foreninger, eller hva det heter for noe, eller til bilprodusenter og bilimportører – og legger deres tall til grunn, slik Fremskrittspartiet har gjort i sitt alternative budsjett, mener jeg hadde vært hyggelig. De ville jo selvfølgelig ønske å få det ned. Men jeg synes det på en måte er å melde seg litt ut av den seriøse verden. Det å ha en faglig debatt om priselastisiteten og etterspørselsvirkninger av dramatiske avgiftsreduksjoner er høyst berettiget. Dette har vært gjenstand for en offentlig utredning, bl.a. på Fremskrittspartiets initiativ. Noe endring av modellen er nå til gjennomgang. Men det er altså ikke slik at vi går til dem som er selgere på området, og ber om å få deres tall. Det er litt andre faglige vurderinger som ligger til grunn for dette. Jeg registrerer at mange har henvist til den finske skatteomleggingen. Den er interessant. Men for ordens skyld bare nevner jeg at det for kapitalskattens vedkommende er en omlegging som skal gjennomføres med virkning fra 2005. Hele reformen er smurt med ca. 5 milliarder kr i samlede skattelettelser. Jeg noterer med interesse at Arbeiderpartiet fremhever dette som positivt. Det er oppløftende – med sikte på neste år.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-26:
Hvis man går med bind foran øynene, får man ikke øye på noe som helst – heller ikke optimismen. Men det er altså dokumentert gjennom undersøkelser av Statistisk sentralbyrå at flere bedriftsledere nå oppgir andre forventninger om neste år enn de gjorde tidligere, i mer positiv retning. NHOs undersøkelser blant deres medlemmer går i samme retning. Og – for å si det slik – uten at jeg tror hr. Djupedal får øynene opp for det heller: OECD har i dag gitt ut en rapport som sågar friskmelder norsk økonomi, som det heter i presseoverskriften, dog med en viss bekymring, for lønnsveksten neste år. Det er en bekymring jeg for øvrig deler. Den finske skattereformen skal jeg gjerne gå inn på. Den har det ved seg at den er fordelaktig for store aksjeutbytter, ikke så fordelaktig for småsparere i aksjemarkedet. Det har den vært kritisert for. Men det er interessante elementer å hente fra den reformen, ikke minst at den også gir en samlet skattelette, som jeg sa, i størrelsesorden 5 milliarder kr. Det er behov for å kombinere skattereform med skattelettelser. Det kan gjennomføres innenfor en modell, et samlet budsjett, som også ivaretar vesentlige velferdshensyn. Det har vi vist gjennom tre år.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-26:
Det er to interessante trekk i denne debatten om budsjettet og budsjettforliket. Det ene er at alle synes det er veldig leit at de ikke har fått lov til å være budsjettpartner med Regjeringen. Det er jo hyggelig at det er en kø av mulige fast følge-partnere – for å holde meg til terminologien. Det andre som er interessant, er at de fleste er så fornøyde med budsjettet for 2004 at de har lyst til å snakke mest om budsjettet for 2005. Det er i og for seg også hyggelig, men Regjeringen har ikke begynt på de drøftelsene ennå. Det er kanskje noe tidlig ut fra de økonomiske utsikter vi må legge til grunn for 2005. Men mandatet for den utredning som går under navnet Skauge-utvalget, var også Senterpartiet med på å utforme. Senterpartiet har altså sett det som et behov å gjennomføre en skattereform som reduserer forskjellen mellom marginalskattesats på kapital og på arbeidsinntekt, og for å gjøre noe med formuesskatten. Og hvis man skal gjøre noe med formuesskatten, må man gjøre noe annet enn å sitte og se på den. Da kan det bli noen realiteter av det. Det tror jeg er ganske viktig for en annen vesentlig senterpartiverdi, nemlig å beholde norsk kapital i virksomhet i Norge. Da er det viktig å gjøre noe med den diskriminerende formuesskatten.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-11-26:
Jeg tillater meg litt spøkefullt å bemerke at etter alle disse invitter til fast følge har jeg iallfall registrert at partnerskapsloven må være bredt akseptert i Stortinget.(Munterhet i salen) Det gleder iallfall meg. (Munterhet i salen) Jeg er enig i absolutt det meste av det Erna Solberg har sagt – jeg skal ikke her avsløre hva uenigheten måtte bestå i – om at kommunene ikke må tolke det at de får mer penger, som en invitt til å slappe av når det gjelder behovet for å se om man rett og slett kan få mer igjen for pengene – altså effektivisering, rasjonalisering i kommunal virksomhet. Det var det hun sa, og ikke at hun likte det dårlig. Jeg håper heller ikke at det vil skje. Jeg tror ikke at det vil skje, for kommunene vil være under et stadig forventningspress, som gjør at fornuftige kommunepolitikere også ser behovet for bl.a. å benytte den muligheten som nå ligger i endringene i momsreglene, nøytral moms, for å kunne se hva som er billigst – kjøpe tjenester sammen med andre kommuner, gjøre det i privat regi eller gjøre det på en effektiv måte i egen regi.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
I SV har vi den evnen at vi ikke bare sier halleluja, men vi gjør det også. Vi mener at nettopp det å ha visjoner og klare mål for framtiden er en vesentlig drivkraft i politikken. Vi kan ikke bare drømme oss tilbake til de grepene som virket på femtitallet, når vi skal diskutere rammebetingelser for norsk næringsliv framover. Det er en veldig stor utfordring at den virksomheten som knyttes til offshore, har en viss forutsigbarhet når det gjelder omfanget. Akselsen vet like godt som jeg at det kan variere med 30 milliarder det ene året og 70 milliarder det andre året i investeringer. Det gir veldig stor uforutsigbarhet. Det betyr f.eks. at et slikt sted som Stord har 1 000–2 000 faste arbeidsplasser det ene året, må leie inn arbeidskraft det andre året for å klare å ekspedere leveranser, og så ut i arbeidsløshet igjen. Vi mener at man skulle hatt mye større forutsigbarhet når det gjelder dette. Når det gjelder kraft: Ja, her mangler Arbeiderpartiet både økonomisk sans og vanlig folkevett. Det er altså ikke miljøbevegelsens seier i gasskraftsaken som har sørget for at gasskraftverk ikke bygges. Det er prisen. Vi tapte. Vi har mange forslag til mye rimeligere og mer bærekraftig energiutnyttelse enn de gasskraftverkene som nå har blitt et mantra for industrien. Bioenergi, f.eks., er bedre, billigere og har store volum.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Det SV foreslår for statsbudsjettet i 2004, er å bruke 2,3 milliarder kr mer enn det Regjeringen foreslår, for å sette i gang virksomhet når det gjelder både oppussing av skolebygg, opprustning av infrastruktur, f.eks. rassikring, osv. Det mener vi er en langt mer ansvarlig politikk for å få folk i jobb, enn det Høyre har lagt fram. Vi står ved hver eneste arbeidsplass vi foreslår i offentlig sektor. Vi står ved at vi foreslår at vi skal ansette arbeidsløse lærere istedenfor å la dem gå arbeidsløse i en situasjon hvor man trenger den arbeidskraften, og hvor mange lærerværelser står på randen av forgubbing, for å si det rett ut. Men vi vedstår oss også det vi foreslår i privat sektor. Det er private bedrifter som driver rassikring. Det er private bedrifter som pusser opp skolene. Det er nettopp de delene av privat næringsliv som i dag har problemer fordi de mangler oppdrag. Det er den kapasiteten vi kan utnytte for helt nødvendige samfunnsoppgaver, som vi løser nå som vi har hender til å utføre dem og penger til å betale dem for å gjøre jobben.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Det er en utrolig kortsiktighet og mangel på forståelse i Fremskrittspartiet med hensyn til hvor lønnsomt det er å satse på en skikkelig miljøpolitikk. Norsk industri har i veldig mange sammenhenger klart å finne lønnsomme, gode miljøløsninger og er helt i forkant i verdensmålestokk på mange områder. Det er fordi man har klart å finne den miksen mellom krav til omlegging og utslipp som har gjort at bedrifter har lagt seg i selen for å produsere stadig mer miljøvennlig. De har i veldig stor grad lyktes. Det er bare å se seg rundt på veldig mange industriområder, se hvordan miljøet der ser ut i dag, i forhold til hvordan det gjorde tidligere. Det er derfor en komplett misforståelse at den industripolitikk som Fremskrittspartiet forskriver, er mer lønnsom og bedre, når de mener at norsk industri kan konkurrere med en tut og kjør-politikk – og ikke bry deg om det som måtte være av utslipp – etter u-landsstandard. Det er helt håpløst! Tvert imot, det er lønnsomt å gjøre det motsatte. Når det gjelder denne svovelen i drivstoff, er vi enige i intensjonen, men representanten må ha meg unnskyldt for at jeg ikke kan alle underpunktene på dette. Det som SV og Fremskrittspartiet er uenige om når det gjelder dette, er jo Fremskrittspartiets ønske om at bensinen skal være billigst mulig generelt sett. Vi ser gjerne på innretningen med hensyn til hvordan dette gjøres.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
En liten gladmelding om svovelfri bensin først, for finansministeren kunne opplyse da jeg var i ferd med å sette meg, at dette vil komme som et krav fra 2005 og uansett bli innført. Det er jo gode nyheter for både Fremskrittspartiet og SV. Så til det som dreier seg om rammebetingelsene for næringslivet: Hvor i all verden har Kristelig Folkeparti fått det fra, at SV driver og øker skattene for næringslivet? Ikke fra vårt alternative budsjett! Vi gir skattelette til næringslivet i vårt alternative budsjett. De viktigste to elementene i den skatteletten er for det første at vi reduserer arbeidsgiveravgiften. Det mener jeg er en riktig vei å gå. Det andre er at vi endrer avskrivingssatsene på investeringer i industrien, fordi vi mener det vil være riktig i dagens situasjon å gi bidrag til mer fornyelse i norsk industri. Og så endrer vi noen av skattene i næringslivet, men i sum går det altså i pluss. Her er det mye interessant som Kristelig Folkeparti kunne lære meget av.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Vi i SV er enige med Senterpartiet i at det som hadde vært viktig for kommunene, ikke bare var at man reddet 2 milliarder kr i forbindelse med dette årets budsjett. Det har jo gjort kuttejobben rundt i kommunene litt lettere enn den var, men det betyr altså ikke at vi kan sitte og tenke: Hva skal vi satse på neste år? Det betyr bare at vi kan si: Å, vi kan kutte litt mindre enn vi trodde, på helt nødvendige ting som befolkningen etterspør. Barnehageavtalen er vår baby. Den skal vi vokte, og den skal vi sørge for blir gjennomført til siste detalj. Hvis Senterpartiet har regnet og funnet andre regnestykker enn oss når det gjelder barnehageavtalen, så ser vi gjerne på det. Vi følger gjerne opp i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, fordi barnehageavtalen og barnehagereformen er et av de store løftene man til tross for en Høyre-dominert regjering har klart å få til i denne stortingsperioden. Billigere barnehager til alle barn som trenger det, er en veldig viktig reform SV har slåss for i 25 år, og mange barn har dessverre blitt voksne på den tiden. Nå skal vi ikke ha flere konfirmanter før dette er på plass!
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-11-26:
Når eg høyrer Kristin Halvorsen, får eg lyst til å minna om at det ikkje er nok å seia halleluja, ein må gjera det òg. SV gjev no uttrykk for at dei er bekymra for den aukande arbeidsløysa. Det synest eg er positivt, men eg stiller meg spørsmålet om ein kan ta dette på alvor. I dag vil SV auka bruken av oljepengar i god, gamal tradisjon, men i løpet av 1990-talet har dei stemt imot nesten alle prosjekt som har skaffa oss desse oljeinntektene. I det siste har fleire av representantane frå SV vore bekymra for kraftforedlande industri. Samtidig er SV det partiet som gjer mest for å hindra at denne industrien får tilgang på kraft, og i tillegg har dei ivra svært mykje for særnorske miljøavgifter. Det siste året har over 20 000 industriarbeidsplassar gått tapt. Mellom anna har det forsvunne 5 000 industriarbeidsplassar i offshorenæringa. Svaret frå SV på dette er å fjerna 1 milliard i investeringar til neste år. Då må det nesten vera lov å spørja: Er det slik at 5 000 er for få? Burde endå fleire ha gått utan jobb i dag?
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Regjeringen fikk svært klare og entydige signaler fra et samlet næringsliv, med NHO i spissen, om å ha et stramt budsjett, for dermed å få ned renten og svekke den norske kronekursen. Regjeringen har nå levert, og alle nyter godt av hele 4,5 pst. rentereduksjon og en svekket kronekurs, med stor betydning for familieøkonomi, kommuner og næringsliv. I tillegg til dette har også Regjeringen allerede levert 20 milliarder kr i lettelser, da mest til næringslivet. Sosialistisk Venstreparti er preget av ja takk, begge deler i sin økonomiske politikk og har derfor i alle år hatt vanskelig for å ta medansvar på økonomiske områder. De ønsker mer skatt til næringslivet i år – 4 milliarder kr – og mer bruk av oljepenger. Hele 6,8 milliarder kr ønsker de å bruke, men uten å øke produksjonen. Er dette den medisin Sosialistisk Venstreparti mener det er behov for for å få en bedre sysselsetting i Norge?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Det er snart jul. Og mens de av oss som har mest, har fått julegaver fra denne regjeringen som gjør at vi kan gå berserk med kredittkortet vårt, har altså andre fått det verre. Senest denne uken innrømmet Bjørg Tørresdal i «Politisk kvarter» en morgen at det var flere fattige i Norge nå enn før, og at dette var et alvorlig problem. Mens køen hos Frelsesarmeen og Kirkens Bymisjon vokser, og veldig mange kommuner kutter i sosialhjelpen under statens normer – det har jeg ringt rundt og forhørt meg om, og barnefamiliene som i fjor vinter fikk litt hjelp til å klare strømregningen, de aller fattigste av dem, ikke skal få det til neste år – går Jon Lilletun og skryter av fattigdomssatsingen til Regjeringen. Jeg håper inderlig at det er sinnet og ikke gråten som setter seg fast i halsen til dem som må gå til Frelsesarmeen. Jeg vil spørre Jon Lilletun: Er det slik at den virkelighetsbeskrivelsen som regjeringspartiene og deres forlikspartner har seg imellom av situasjonen, er det som er den virkelige sannheten om fattigdommen i Norge, eller er det den virkeligheten som de som må gå på Frelsesarmeen, faktisk opplever og forteller om? Når har Kristelig Folkeparti tenkt å legge bredsiden sin til for denne saken?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
President! Jeg ber om ordet til en åpenbar misforståelse.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-11-26:
Bostøtteordningen er ingen generell ordning som går til folk som har god råd. Bostøtteordningen er svært strengt behovsprøvd når det gjelder både inntekter og utgifter. Det er de fattigste barnefamiliene som fikk hjelp i fjor, og som har mistet den hjelpen i år.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-11-26:
Først vil eg få seie at det var ein fornøyelse å registrere representanten Lilletun si udelte glede og begeistring over budsjettforliket med Arbeidarpartiet. Sjølv om det er mange i Kristeleg Folkeparti som har hevda at Senterpartiet ikkje evnar å gle seg over norsk politikk for tida, så vil eg gi uttrykk for at eg var tilfreds med den retninga budsjettforliket tok. Men Sem-erklæringa står fast: Det vert teke opp att fleire gonger under debatten i dag, og det betyr ytterlegare skattelette på rundt 10 milliardar kr. Sjølv etter forliket er det fleire kommunar som gir uttrykk for bekymring i forhold til nedlegging på områda barnehage, eldreomsorg og skule, og eg vil formidle vidare – ikkje på vegner av Senterpartiet, men på vegner av fleire ordførarar – den bekymringa som rår i kommunane. Romsdals Budstikke skriv at ein flyttar for å spare. Det gjeld eldre som flyttar tre gonger i løpet av eit år. Er det dette ein meiner med rasjonalisering i Kommune-Noreg? Mi utfordring til representanten Lilletun er: Kva prioriterer Kristeleg Folkeparti, betre eldreomsorg eller ytterlegare skattelette?
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2003-11-26:
Representanten Arnstad sa at lokal velferd er viktig. Det er jeg enig i. Det krever næringsutvikling. God næringsutvikling krever bl.a. at vi fortsatt har en høy olje- og gassvirksomhet, og det krever gode eiere. Vil representanten Arnstad være med på at vi da må sørge for at vi gir rammebetingelser også til olje- og gassindustrien – bl.a. når det gjelder arealer – som gjør at den kan fortsette? Er hun enig i at vi trenger gode eiere, og at de også trenger belønning? Det hun gjør, er at hun vil øke skattene, dobbeltbeskatning på utbytte. Det er klart at det ikke stimulerer til eierskap og store investeringer.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2003-11-26:
Representanten Arnstad tok nok ein gong opp at Senterpartiet vil gi meir pengar til kommunane, slik at dei kan løysa kommunale oppgåver. I kommuneproposisjonen i år blei det lagt vekt på at lokaldemokratiet skal framhevast, lokalpolitikarane skal få større råderett over eigne midlar og rett til å prioritera i samsvar med kommunen sine behov. Då kommuneproposisjonen blei behandla, gjekk Senterpartiet imot å fjerna mange av dei øyremerkte tilskota til kommunane som bind kommunane sin handlefridom. Senterpartiet sitt alternative budsjettframlegg indikerer heller ingen ny kurs. Spørsmålet til representanten Arnstad blir då: Er Senterpartiet for å styrkja lokaldemokratiet og gi ordførarane – inklusiv senterpartiordførarane – og andre lokalpolitikarar tillit og rett til sjølve å prioritera, eller vil Senterpartiet at staten framleis skal styra kommunane gjennom øyremerkte tilskot?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-27:
Jeg legger merke til at statsråd Erna Solberg sier at hensikten med å innføre dette er at det skal være et saksbehandlingsgebyr, og et saksbehandlingsgebyr har jo ingenting med skatter og avgifter å gjøre, det er to helt forskjellige ting. Det kan vi sikkert diskutere til vi blir gule og blå, men hovedpoenget er at det er ikke dette statsråden sier i odelstingsproposisjonen er hensikten med å gjennomføre odelstingsproposisjonen. For der står det nemlig: «Hensikten med å innføre et gebyr for å søke, er å redusere omfanget av mangelfulle og åpenbart grunnløse søknader. Dette vil spare forvaltningen for tid og ressurser.» Men det finnes ingen dokumentasjon – ingen dokumentasjon – som viser at åpenbart grunnløse og mangelfulle søknader er et stort problem i forvaltningen. Tvert imot sa UDI i går i Dagsavisen at det motsatte er tilfellet, det er ikke noe stort problem. De bruker mye ressurser på å informere folk om hvordan disse tingene skal gjøres. Da synes jeg at dette er et slett arbeid fra statsrådens side og et eksempel på Høyre-tenkning der man blindt og ukritisk bruker markedsmekanismer i alle sammenhenger. Markedsmekanismene har faktisk den ulempen at de som har lite penger, har ikke råd til å bruke denne tjenesten. Det er ikke noe særlig all right og en av de tingene som flere høringsinstanser har påpekt. Jeg synes at vi i Stortinget i hvert fall har krav på en slags form for minste grad av dokumentasjon når Regjeringen innfører en lov og man sier at hovedhensikten «er å redusere omfanget av mangelfulle og åpenbart grunnløse søknader». Dette smaker mer av at Regjeringen har sett at her er det inntekter å hente, og så stikker man fingeren i luften og kjenner hvor vinden blåser, og sier at dette er noe vi har muligheten til å få gjennomslag for i Stortinget. Det er en helt annen begrunnelse enn den ministeren legger fram for Stortinget her i dag.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-27:
Jeg beklager, men statsråden klarer ikke å overbevise meg om at en haug med søknader som både er grunnløse og ufullstendige, er et stort nok problem til at det rettferdiggjør en innføring av et gebyr, et saksbehandlingsgebyr eller en ekstra skatt – kall det det, om du vil – på 48,5 mill. kr fra folk, enten de nå er nordmenn eller ikke. Det er de jo stort sett ikke siden de kommer til å søke om akkurat dette. Jeg har ikke oppfattet det slik at det er en tradisjon i Høyre-kretser å lage et ekstra regelverk og innføre ekstra avgifter og saksbehandlingsgebyrer uten at det er godt dokumentert. Og det er altså slik at statsråden ikke, verken her i dag eller i papirene som er framlagt, har klart å legge fram ett eneste dokument, én eneste god dokumentasjon som viser at problemet med ufullstendige og grunnløse søknader er så stort at det rettferdiggjør en innføring av et slikt gebyr som er foreslått. Så jeg utfordrer statsråden igjen: Er dette et grep man har tatt bare for å trekke inn 48,5 mill. kr, eller klarer statsråden å legge fram gode nok dokumenter til å overbevise meg om at dette faktisk er et kjempeproblem?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-01-27:
Jeg tar ordet nå, fordi det kom et par innlegg i salen knyttet opp mot argumentasjonen til SV, altså min argumentasjon og det som andre tok opp, som jeg føler det er behov for å svare på. Det knytter seg bl.a. til det Kari Lise Holmberg sa. Hun gjør etter min oppfatning den klassiske tabben når man diskuterer denne typen spørsmål. Det er at hun sauser sammen alle de forskjellige elementer. Det Kari Lise Holmberg sa, var at det er veldig viktig at vi innfører alle disse gebyrene, for det må ikke bli lettere å få opphold her enn i andre land. Men dette har i utgangspunktet ingenting med opphold å gjøre. Det har med det å gjøre at vi innfører det nå, vi gjør det dyrere for folk i utgangspunktet. Det skal avskrekke folk som kommer fra andre land, fra å søke om visum for f.eks. å komme til Norge og tilbringe lengre eller kortere tid i Norge. Det er visumbiten i dette. I forhold til arbeid er det slik at Høyre har sagt at generelt sett er det kjempebra med arbeidsinnvandring. Det har de i programmet sitt. Men likevel synes de det er viktig å innføre et gebyr som skal avskrekke folk fra å søke om arbeidstillatelse, et gebyr som vil ha det som konsekvens. I tillegg er det slik at etter sju år har man muligheten til å søke om statsborgerskap i Norge og vil da som hovedregel få det innvilget. Jeg kan ikke forstå at det er god politikk å innføre et gebyr som helt klart vil føre til at folk som kommer, som har lite inntekter, vil gjøre en regelrett avveining for å se om man nå skal søke om statsborgerskap, eller om man skal skyve på det. Jeg synes det er flott at folk som bor i Norge, har lyst til å bli norske statsborgere. Jeg mener at de menneskene bør få bli det. Da ser jeg ikke noen grunn til at vi skal innføre et gebyr som vil fungere negativt i den sammenheng. Så må jeg få si en ting til Per Sandberg. Jeg blir rett og slett litt sur når Per Sandberg sier at SV ukritisk vil at alle skal få innvilget statsborgerskap i Norge. Hva er det for noe? Hvis man mener at man skal regulere hva slags folk som skal få statsborgerskap, lager man jo regler for det. Man innfører ikke et gebyr som innebærer at hvis man har mye penger, kan man få norsk statsborgerskap, og har man ikke nok penger til å få dekket dette gebyret, skal man ikke få dette statsborgerskapet. Dette er den blinde markedstenkingen som etter min oppfatning er fordummende for debatten. Det riktige ville være å si at hvis man mener at vi har gode grunner for at folk ikke skal få det, skal ikke det være basert på økonomien til folk, men basert på om de tilfredsstiller kravene eller ikke. Til slutt vil jeg komme med et varsku i forhold til det som Erna Solberg var inne på. Det er det som går på visum. Det er altså slik at vi i dag er en hindring for mennesker som ønsker opphold, og som ønsker asyl, og begrenser muligheten for folk til å komme til et annet land for å få asyl. Det kan bli et enda større problem med disse gebyrene som vi nå innfører.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-01-27:
Beklager, president! Dette begynner å bli en vane. Jeg fremmer selvfølgelig de forslag som vi har i innstillingen.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-01-27:
Mitt spørsmål til statsråden er tredelt. Jeg hørte statsråden si at det kan dokumenteres at det nå har blitt bedre saksbehandling. Jeg vil be statsråden si noe mer om hvordan det kan dokumenteres i forhold til saksbehandlingstid, rutiner, osv. Det kan være signaler som tyder på det motsatte. Så vil jeg utfordre statsråden på den generelle delen som går på innvandringspolitikken. Det kan virke som statsråden og Regjeringen opptrer som døgnflue. Man er ute veldig raskt og signaliserer endringer i innvandringspolitikken for så å trekke seg tilbake umiddelbart. Det ligner litt på gjøken i gjøkuret som er ute og synger en gang i blant, og så lukkes døra igjen. Ikke minst kan jeg vise til at for et par dager siden var statsråden ute og signaliserte innstramminger. Når skal vi få se disse innstrammingene i form av forslag for Stortinget som direkte griper inn i innvandringspolitikken? Og når skal vi få slutte å oppleve at statsråden i tide og i utide, for å ta i bruk et uttrykk som er brukt tidligere i dag, signaliserer overfor det norske folk at Regjeringen skal ta noen grep, noe som ikke blir gjort? Jeg vil også utfordre statsråden på det samme som jeg gjorde i forhold til representanten fra Høyre tidligere i dag: Hvilke konvensjoner er det som regulerer norsk utlendingslov? Norges ekspertise på lov sier helt klart at det finnes ingen konvensjoner som kan regulere utlendingsloven. Her har Norge sin hele og fulle suverenitet til å bestemme hvem som skal få opphold, når de skal få opphold, og hvordan de skal få opphold. Jeg begynner å bli mektig irritert over at jeg i mange debatter møter det argumentet at vi bryter konvensjoner hvis vi gjør slik Fremskrittspartiet ønsker å gjøre.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-01-27:
Jeg konstaterer at statsråden vil gi bort norsk suverenitet over egen lovgivning, da statsråden sier at enkelte konvensjoner er overordnet norsk lov. Jeg konstaterer også at statsråden ikke er enig med faglovutvalget, altså Norges høyeste ekspertise, som konkluderer med at folkeretten og menneskerettighetskonvensjoner er underordnet norsk lovgivning. – Interessant! Da jeg i forrige replikk etterlyste handling i forhold til alle utspill som statsråden og Regjeringen har kommet med i den generelle innvandringspolitikken, gjaldt det ikke bare det utspillet som kom nå sist weekend i forhold til reisevirksomhet – det er for så vidt interessant – men også en hel rekke andre utspill som har kommet i det siste året. Jeg tenker ikke minst på det som vi har et forslag om i dag, som gjelder flerkoneri. Også der var statsråden ute og sa at dette skal vi umiddelbart gripe fatt i. Det var også justisministeren. Nå ligger det et forslag på bordet, og jeg registrerer at statsrådens parti ikke ønsker å ta standpunkt i denne saken. Det som jeg registrerer i forhold til statsråden og Regjeringen, og det må jeg få lov til å si, er at statsråden er unnvikende til å ta debatten. I en rekke sammenhenger har statsråden sagt nei til å delta offentlig i en debatt med enkelte partier. Det synes jeg er litt urovekkende. Derfor er mitt spørsmål til statsråden: Er det nå slik at denne regjeringen også i framtiden vil prøve å legge lokk på debatten omkring innvandring og integreringspolitikken, på lik linje med Sverige, slik at den på et eller annet tidspunkt vil gi en bombe? Jeg vil til slutt utfordre statsråden i forhold til denne uttalelsen om reisevirksomhet som hun kom med nå sist weekend. Er det slik at Regjeringen ønsker å stramme inn på den type reisevirksomhet, slik at det gjelder alle land og ikke bare det landet vedkommende kommer fra?
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2003-01-27:
Som det er sagt før, gjeld denne saka innføring av gebyr ved søknad om statsborgarskap, søknad om opphaldsløyve, arbeidsløyve og busetjingsløyve, og ei fornying av slike. Eit slikt gebyr vil altså vera i samsvar med ordningar elles i Norden og dessutan i samsvar med vedtaket i Europarådet. Og for så vidt er det som det pleier å vera i Noreg: Skal ein søkja om noko, må ein betala for behandlinga. Inntektene er alt innarbeidde i budsjettet som er vedteke. Regjeringa får, heldigvis, synest eg, fleirtal for denne nye inntektsposten, sjølv om det er på overtid, det får vi innrømma – saka skulle vore behandla parallelt med budsjettet. Eg synest ærleg talt at det meste som kan seiast om denne saka, no er sagt. Eg skal ikkje forlengja debatten, men når Framstegspartiet nyttar høvet til å ta opp ei rekkje andre aspekt ved statsborgarrettsloven og utlendingsloven, vil eg ikkje seia at det er utidig, akkurat – fleirtalet meiner derimot at det er unødvendig fordi desse sakene delvis er varsla av Regjeringa. Ikkje minst gjeld det saka om bigami, som har vore aktuell, og som er noko som iallfall Kristeleg Folkeparti ikkje går inn for. Dermed vil eg berre avslutta med å seia at eg anbefaler innstillinga.