Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-01:
Jeg vil takke spørreren for et veldig viktig spørsmål. Dette er en veldig viktig rapport, som det er viktig at det blir oppmerksomhet om. Det er også riktig, som det sies, at den peker på at Vestlandet er den delen av Norge som vil bli hardest rammet av et utslipp fra Sellafield. Det har lenge vært kjent at det er lagret store mengder flytende høyradioaktivt avfall i Sellafield, og at konsekvensene vil kunne bli alvorlige både for Storbritannia og for naboland dersom en større andel av dette avfallet slippes ut som følge av en ulykke eller en terrorhandling. Samtidig som utslippsrisikoen er stor, har det vært flere hendelser ved anlegget som indikerer at sikkerheten ved anlegget ikke er god nok. En rapport britiske sikkerhetsmyndigheter utarbeidet etter en større lekkasje internt ved Thorp-anlegget i 2005, rettet omfattende kritikk mot sikkerhetskulturen ved anlegget. Det Statens strålevern nå har gjort, er å beregne hvor stort nedfallet av radioaktive stoffer over Norge kan bli dersom det skjer et slikt utslipp. Det er tatt utgangspunkt i en antagelse om at 0,1–10 pst. av mengden avfall i tankene frigjøres til luft. I dette intervallet vil nedfallet over Norge bli 0,1 – 50 ganger det nivået som de verst rammede stedene i Norge fikk etter Tsjernobyl-ulykken i 1986. La meg legge til at det er jo vindretningen på det tidspunktet ulykken skjer som vil være avgjørende for hvor nedfallet kommer, og det er hvor mye nedbør det er på det tidspunktet, som vil avgjøre hvor mye som faller ned. Men det er riktig at det er Vestlandet som vil bli rammet fra Sellafield, på samme måte som det i hovedsak var Østlandet som ble rammet fra Tsjernobyl, på grunn av at nedfallet skjer på hver sin side av fjellene. Dette bekrefter at den norske bekymringen har vært og er berettiget, og at det er svært viktig at britene iverksetter tiltak for å redusere risikoen. Dette innebærer både at mengdene flytende radioaktivt avfall må reduseres så raskt som mulig, og at sikkerheten må være på topp. Bekymringen for utslippsrisikoen og sikkerheten ved Sellafield er noe Regjeringen har tatt opp med britiske kolleger ved en rekke anledninger. Både statsministeren, utenriksministeren og jeg har tatt det opp med våre kolleger på ulike møter og i ulike sammenhenger. Det er også en nær dialog mellom Statens strålevern og britiske sikkerhets- og miljøvernmyndigheter. De nye eierne av Sellafield kom til Norge for et par måneder siden for å diskutere sikkerhet med norske myndigheter. Rapporten fra Strålevernet vurderer ikke sannsynligheten for hendelser som kan føre til utslipp, og vi har heller ikke fått opplysninger fra britene som gjør det mulig å foreta noen statistisk beregning av risikoen for en ulykke. Gitt at det er britene selv som vil bli verst rammet hvis det skjer et større utslipp, er britiske myndigheter selvsagt de som er mest opptatt av at sannsynligheten for større utslipp skal være så lav som mulig. En alvorlig ulykke ved denne type lagringstanker har ikke skjedd i vestlige land. I tidligere Sovjetunionen skjedde en alvorlig ulykke ved en lagringstank for flytende høyaktivt avfall i 1957 på et sted som het Majak. Jeg har selv vært der og sett de ufattelige konsekvensene av den ulykken. At vi fra norsk side har utarbeidet en slik rapport, er i seg selv et kraftig signal overfor britene. Rapporten vil bli fulgt opp gjennom nye henvendelser til den britiske regjering og britiske myndigheter for å få redusert risikoen så raskt som mulig. Vi vil også gjenta vårt krav om at Thorp-anlegget i Sellafield, som er kilden til det høyaktive flytende avfallet, må stenges. Vi vil likeledes ta opp behovet for å videreutvikle varslingsrutinene mellom våre to land.