Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-06-13:
Først og fremst vil jeg takke forslagsstillerne som setter en viktig sak på dagsordenen. Utdanning er en menneskerett og det er ingen tvil om at utdannelse i sterk grad bidrar til å få mennesker ut av fattigdom. Fremskrittspartiet setter enkeltmenneskets frihet og selvråderett høyt. Effektive virkemidler i arbeidet for å nå dette målet er reduksjon eller avskaffelse av hindringer for menneskets utfoldelse, virketrang og realisering av egne mål. For å oppnå dette er utdanning en vesentlig faktor, og derfor er det naturlig at utdanning er et satsingsområde i å utvikle samfunn – både det norske og i land der Norge bidrar med bistand. Gitt at Norge skal yte bistand, er det naturlig for Fremskrittspartiet at bistanden som gis, må gis til formål som gir best mulig effekt. Derfor er det å oppnå en stabil økonomi, der flere virkemidler tas i bruk for å sikre dette for å utvikle helsevesen og utdanning i mottakerlandene, avgjørende. Fremskrittspartiets liberalistiske grunnsyn bygger på at alle mennesker har visse universelle friheter og rettigheter uavhengig av hvor i verden de bor. Rettigheter som ytringsfrihet, trosfrihet og beskyttelse av privat eiendomsrett er grunnleggende etter vårt syn. Gjennom utdannelse er det å spre kunnskap om disse rettighetene og menneskerettigheter, bekjempelse av vold og undertrykkelse med på å løfte land til nye og bedre nivåer der individets frihet og verdi sikres. I går behandlet vi stortingsmeldingen Dele for å skape i denne salen. Meldingen burde hete Skape for å dele, da man gjerne må skape noe for å ha noe å dele ut, men politisk semantikk kan gjerne være litt underfundig og ikke alltid så veldig presis heller. Men det er en litt annen debatt. Grunnen til at jeg nevner denne stortingsmeldingen er at den var blottet for fokus på utdanning og hvor viktig dette er for å utvikle samfunn og for å få dem til å vokse, det på tross av at FNs andre tusenårsmål er å sikre full grunnskoleutdanning for alle gutter og jenter innen 2015. Når vi vet at 61 millioner barn i denne verden fortsatt står uten skolegang, er det ingen tvil om at Norge og verden har en vei å gå. Det var en enstemmig komité som i denne saken var av den oppfatning at utdanning må stå høyt på den internasjonale dagsordenen, og særlig følges opp i arbeidet med de nye tusenårsmålene. Personlig ville jeg se det som mer naturlig å finansiere utdanningstiltak i fattige land enn å bruke bistandsmidler på regnskogsinvesteringer i Brasil. Jeg tror effekten for verdenssamfunnet hadde blitt størst dersom man ga barn i fattige land utdanning. I budsjettet for 2013 framgikk det av teksten i innledningskapitlet at regjeringen planlegger å bruke om lag 1,6 mrd. kr på utdanningsbistand. Det er ikke videre imponerende at andelen av norsk bistand som går til utdanning, har blitt redusert over flere år. I 2012 viste regnskapstallene at den var kommet ned i under 6 pst. Både andelen og realverdien av utdanningsbistanden er den laveste på meget lang tid. Det er et tankekors. I tillegg er det verdt å påpeke at regjeringen har en opplysningsplikt overfor Stortinget om å gi best mulig informasjon om hva som ligger i statsbudsjettene, og i etterkant gi rapport som gir mulighet til å kontrollere om bruken av midlene har vært i samsvar med bevilgende myndighets vedtak. At denne typen informasjon og tilgjengeligheten av den må og kan bedres, er tindrende klart, og noe flertallet i komiteen, bestående av Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, bemerker i sine merknader i saken. Opposisjonen, som utgjør flertallet i komiteen, er av den oppfatning at regjeringen må utvikle en ny strategi for utdanning i den bilaterale bistanden, og sørge for at utenrikstjenestens kompetanse på dette fagområdet utvikles, slik at denne bistanden kan forvaltes på en god måte, og at utdanningsspørsmål blir fulgt opp på en bedre måte. Fremskrittspartiet er glad for det forslaget til innstilling som fremmes fra de borgerlige partiene i komiteen, og håper Stortinget stiller seg bak dette.