Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2015-03-24:
For over 100 år siden gikk folk i demonstrasjonstog for regulert arbeidstid og for at døgnet skulle bestå av like deler arbeid, søvn og fritid. På 1970-tallet var det kvinnene som gikk i tog for muligheten til å kunne kombinere arbeid med familieliv. Nå vil regjeringen og stortingsflertallet skru klokken tilbake ved å svekke arbeidsmiljøloven, som er en av grunnsteinene i norsk arbeidsliv og i likestillingen. Her i salen har høyrepartiene nærmest omtalt arbeidsmiljøloven som en museumsgjenstand. Det er ikke riktig. Arbeidsmiljøloven er en lov som hele tiden har blitt utviklet og endret i takt med utviklingen i arbeidslivet. Siden den første gang ble vedtatt i 1977, har det blitt foretatt mer enn 50 endringer i den – senest da vi vedtok mertidsparagrafen, som sikrer viktige rettigheter for dem som jobber ufrivillig deltid. Og enda viktigere: Loven har tilrettelagt for at man i arbeidslivet har kunnet finne de gode løsningene innenfor rammer som trygger de ansattes liv og helse. Det er bra for den enkelte, og det er klokt av samfunnet, for presser vi folk for hardt, risikerer vi å skyve folk ut av arbeidslivet og ut i uførhet og sykdom. Perspektivmeldingen viste at arbeidskraften er vår suverent viktigste ressurs, og den understreket behovet for å ta vare på arbeidskraften på en god måte. Da burde vi i dag forvente at man la en kunnskapsbasert tilnærming til grunn for de endringene man gjør. Regjeringen velger å basere seg på arbeidsministerens svogerforskning. Det som regjeringen nå gjør, er å endre loven, i sterk konflikt med en samlet fagbevegelse. Det kan godt hende at arbeidsministeren har truffet enkeltmennesker som mener at loven ikke passer dem, men en samlet fagbevegelse – Unio, YS og LO – som representerer rundt 1,5 million medlemmer, er imot dette. Regjeringen opptrer også på tross av kritikk og advarsler fra all tilgjengelig ekspertise. Endringene i arbeidsmiljøloven kan ifølge Arbeidstilsynet føre til mer sykdom, stress og ulykker, og de advarer også om at lovendringene vil legge til rette for mer arbeidsmarkedskriminalitet. Arbeidstilsynet viser til tall fra Statistisk sentralbyrå som viser at midlertidig ansatte sto for om lag 30 pst. av alle skader i bygg og anlegg som ble behandlet ved Trondheim kommunes legevakt, selv om de bare utgjorde 5 pst. av arbeidstakerne. Disse høyere tallene er særlig dramatiske fordi vi vet at det samtidig underrapporteres. Likevel er regjeringen frekk nok til å framstille lovendringene som moderate og nærmest som et arbeidsmarkedstiltak. Dette inngår i en lang tradisjon hos de to regjeringspartiene. Høyre og Fremskrittspartiet har stemt imot alle de viktigste forslagene vi har hatt mot sosial dumping og kriminalitet i arbeidslivet. Høyre og Fremskrittspartiet har hele tiden argumentert – som de også gjør i dag – med at det vil stenge svake grupper ute fra arbeidslivet. Her er det et mønster: De forsøker å pakke høyresidens ideologi inn i edle hensikter om å hjelpe noen inn, mens de i virkeligheten skyver folk ut og vil bidra til et B-lag i arbeidslivet. Om regjeringen var så bekymret for dem som står utenfor arbeidslivet, er det merkelig at de kutter i tiltaksplasser framfor å satse mer på det. Over 200 000 personer mottar arbeidsavklaringspenger i dag. Nav vurderer det slik at om lag 120 000 av disse har behov for tiltaksplasser. Høyre og Fremskrittspartiet har ikke noe svar på det. Det skyldes en manglende virkelighetsforståelse. De får det til å høres ut som om norsk arbeidsliv er rigid, fastlåst og uten evne til omstilling. Sannheten er det motsatte: Vi har i dag et fleksibelt system. Det er en forhandlet fleksibilitet. Vi har ikke jobbsikkerhet, men vi har sysselsettingssikkerhet, og den sikkerheten har vi mye takket være trepartssamarbeidet, lokalt og sentralt. Med sin framgangsmåte svekker regjeringen nettopp denne helt vesentlige styrken ved det norske arbeidslivet. De snakker oss ned der vi er gode, og angriper noe av fundamentet for den tilliten og samarbeidskulturen som er blant våre fremste konkurransefortrinn. Arbeiderpartiet er imot disse endringene og vil stemme imot dem i dag, og vi har også vært klare på at forslaget om å åpne for midlertidighet på generelt grunnlag er en endring som vil være av høyst midlertidig karakter. Får vi flertall i 2017, vil vi reversere dette.