Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-11-29:
Innstillingen handler om den såkalte GSP-ordningen, altså import av landbruksvarer fra u-land. Men nå viser jo innleggene fra Fremskrittspartiet og Høyre at dette faktisk er tredje runde om norsk landbrukspolitikk fordekt som andre saker. For 14 dager siden hadde vi en interpellasjon som gikk på forslaget om å endre importvernet for noen få produkter fra kronetoll til prosenttoll. I forrige uke var det fordekt som en debatt om EØS-forpliktelser, og nå er det fremmet under et slags røykteppe at man vil hjelpe de fattige bøndene i de fattige landene. Det handler altså egentlig om at Høyre og Fremskrittspartiet vil ha en omlegging av norsk landbrukspolitikk, og det er helt greit, det må de gjerne stå for, men jeg synes det er greit å understreke at det er dét saken egentlig handler om. Representanten Morten Høglund uttrykte – til en viss tilfredshet fra vår side, kan vi vel si – at han hadde en viss forståelse for en balansert tilnærming, at man måtte ha et visst tollvern. Men den strekker seg ikke så veldig langt den forståelsen. Høyres representant, Afshan Rafiq, sa også at vi skulle ha et balansert importvern. Men når det er sagt, sier man altså at man også må skape konkurransekraft i norsk landbruk, og så avsluttes innlegget med en stor omtanke, ikke for de fattige bøndene i u-landene som skal få større mulighet til å selge varene sine, men for prisnivået for norske forbrukere. Det hadde vært ryddigere for debatten om man kunne legge fram sine synspunkter for hvor dette balansepunktet går. Det hadde vært veldig nyttig å få vite om en regjering med Fremskrittspartiet og Høyre – hvis det skulle skje etter neste valg – vil endre det nye importvernet som legges ved å gå over fra krone- til prosenttoll for noen få varer, om det vil bli reversert, og eventuelt hvilket nivå man vil legge seg på når det gjelder kronetollen. Det som i hvert fall, gjennom det som ligger i budsjettinnstillingene fra disse partiene – særlig Fremskrittspartiet – men også gjennom disse – skal vi si – halvveis fordekte, halvveis kamuflerte interpellasjonsdebattene, kan slås fast, er at norsk landbruk står overfor en betydelig omlegging hvis det skulle bli et regjeringsskifte neste høst. Det vil ha store konsekvenser for strukturen i norsk landbruk. Det kan hende at norske forbrukere får noen produkter som er rimeligere, ikke vet jeg, men det vil ha noen konsekvenser som de fleste vil betakke seg for, ikke bare blant de som produserer mat, ikke bare blant de som videreforedler mat, men også blant de som lever og virker utover på levende bygder. Vi har fra Norges side en GSP-ordning som er et godt bidrag til å få eksport fra fattige land. Den har vært gjennomgått, som det står i innstillingen, flere ganger, den har vært utvidet, og den har vært forbedret. Den legger også opp til ulike nivåer eller trinn slik at de fattigste landene slipper å konkurrere med de mindre fattige landene, og slik at når man går oppover på denne utviklingsstigen, fortsatt har en fordel, men at man ikke blir utkonkurrert av dem som ligger noen trinn over. Jeg mener vi har en god GSP-ordning, som vi har utviklet, og som regjeringen er innstilt på fortsatt å utvikle, i lys av de mulighetene som byr seg. Men det blir spennende å se om vi i neste uke får den fjerde debatten om norsk landbrukspolitikk og hvilken forkledning den da kommer i.