Siri A. Meling (Høyre), 2011-02-24:
Høyre er opptatt av og har lenge vært utålmodig etter å få til en debatt om en helhetlig energipolitikk i Norge. I disse tider er energipolitikk høyt oppe på agendaen i mange land, ikke minst innenfor EU, som i disse dager arbeider frem det som skal være unionens energipolitikk for de neste tiårene, mens vi i Norge ikke har hatt anledning til å diskutere en helhetlig energipolitikk på mange år. Fra Høyres ståsted mener vi at dette er kritikkverdig og en undervurdering både av betydningen energi har for våre energiprodusenter, vår industri og den enkelte husholdning, og også det at Norge som en energistormakt har et ansvar for å bidra til å sikre stabilitet i forsyning til våre naboland. Det er bra at regjeringen nå har varslet nettopp det vi etterlyser, nemlig en bred gjennomgang av kraft- og energibalansen frem mot 2030 og 2050, og at det skal nedsettes et utvalg som skal arbeide med disse spørsmålene på et faglig grunnlag. Utvalget skal etter de signalene som har kommet fra olje- og energiministeren, også ta for seg sammenhengen mellom energiutvikling, muligheter for verdiskaping, sysselsetting, kompetanse- og teknologiutvikling. Videre skal forholdet mellom energipolitikk, klimapolitikk og konsekvenser av klimaendringer også være en del av det mandatet som skal kulminere i en stortingsmelding om energipolitikken. Det er bra, og Høyre har fått gjennomslag for sitt ønske om intensjonene ved dette representantforslaget, nemlig å få en helhetlig stortingsmelding om energipolitikken hvor energiforsyning, klimautfordring og næringsutvikling ses i en sammenheng. Vi beklager imidlertid at en slik stortingsmelding kommer sent. Arbeidet i Energiutvalget skal være ferdig vinteren 2012, og det betyr sannsynligvis at Stortinget tidligst vil få en energimelding høsten 2012. Det er imidlertid en side ved energipolitikken som det etter Høyres mening haster med å få debattert, og det gjelder nettpolitikken. Vi kjenner til at Statnett har store investeringsplaner i årene fremover, og flere prosjekter har vært heftig debattert. Dette gjelder spørsmål omkring nødvendigheten av nye overføringslinjer, trasé- og teknologivalg, men også kostnadsfordeling av disse investeringene. I dag er kostnadsfordelingen på innenlands overføringer ca. 25 pst. på energiprodusentene, tilsvarende andel på storforbrukere innenfor industrien, mens ca. halvparten dekkes av husholdningene. Det har i kjølvannet av bl.a. elektrifiseringsprosjekter på sokkelen og store innenlandske industriprosjekter blitt stilt spørsmål ved om disse aktørene og energiprodusentene i større grad bør bidra i finansieringen av nett. Selv om vi på grunn av lite nedbør og to kalde vintre har lav magasinfylling og høy import, vil vi sannsynligvis de neste årene bevege oss i en retning med ytterligere overskudd på strøm og økt behov for eksport. Etableringen av et felles marked for grønne sertifikater med Sverige fra 2012 og ambisjonen om til sammen 26,4 TWh ny fornybar kraftproduksjon vil bidra i denne retningen. I tillegg kjenner vi ennå ikke til hva som blir resultatet av forhandlingene med EU om fornybardirektivet, men vi må forvente at dette også vil stille krav til økt produksjon i Norge. Dermed vil behovet for utenlandsforbindelser også øke, fordi den økte produksjonen fordrer et marked. For å få denne strømmen til våre naboland trenger vi i tillegg til utenlandsforbindelsene, å oppgradere en del infrastruktur innenlands. Spørsmålet blir om det er rimelig at norske husholdninger og norsk kraftforedlende industri skal bidra til å finansiere denne delen av nettinvesteringene, eller om energiprodusentene bør ta en større del av denne regningen. Høyre har ikke tatt stilling til hva som er en optimal kostnadsfordeling. Økt kapasitet til utlandet betyr også økte importmuligheter når prisnivå og energibehovet innenlands ligger til rette for det. Dermed er det lett å se argumenter om at muligheten for rimelig import i perioder på døgnet hvor f.eks. Europas vindproduksjon produserer mer enn det forbrukes, gir muligheter for billigere strøm til både norsk industri og norske husholdninger. Videre vil en slik situasjon også bidra til at vi styrker vår forsyningssikkerhet, noe som er viktig i et land som Norge med en så høy vannkraftproduksjon og avhengighet av nedbør. Dette kommer også norske strømkunder til gode. Vi ønsker imidlertid en diskusjon omkring kostnadsfordelingen og har derfor – sammen med de andre opposisjonspartiene – fremmet et forslag om at regjeringen må legge frem en sak for Stortinget om dette i løpet av 2011.