Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-13:
Debatten om bruk av tvang i barnevernet er en viktig debatt – viktig av flere grunner. For det første fordi det dreier seg om fundamentale spørsmål knyttet til det enkelte menneskets rett til å bli møtt med respekt og verdighet i et velferds- og rettssamfunn som vårt, samtidig som barn og ungdom under barnevernets omsorg ofte bærer på tunge livserfaringer fra før og dermed er mer sårbare og utsatt for påvirkninger fra f.eks. miljøer der rus og kriminell atferd er vanlig. Derfor må vi i denne debatten understreke at hensynet til personvern og den enkeltes frihet og integritet heile tida må balanseres opp mot bruk av tvang. I barnevernsloven § 5-9 med tilhørende forskrift om rettigheter og bruk av tvang er det angitt regler for når det kan benyttes tvang overfor beboere på barnevernsinstitusjoner, og hva slags tvang som kan benyttes. Dette er forankret i Den europeiske menneskerettighetskonvensjon og i FNs barnekonvensjon, og viser at det altså er mulig å benytte tvang når nærmere vilkår for dette er oppfylt. Det er imidlertid viktig å understreke at tvangsbruk må baseres på en individuell vurdering av den enkelte beboer ut fra den aktuelle, konkrete situasjon. Det er derfor helt nødvendig å utøve skjønn innenfor de rammer som settes av lovverket, selv om jeg tror vi alle, heldigvis, er enige om at det er et mål i seg sjøl å få en felles forståelse av regelverket og en ensartet praksis når det gjelder håndtering av tvangsbruk overfor barn og unge. Jeg er glad for at Barne- og likestillingsdepartementet understreker at man vil følge praktiseringa av lovverket på barnevernsfeltet nøye, og at man fortløpende vil vurdere behovet for endringer for å sikre at regelverket er tilpasset de utfordringene man står overfor. Jeg vil imidlertid også nevne at oppsummeringsrapporten fra det landsomfattende tilsynet med barnevernsinstitusjoner i 2006, ført i pennen av Fylkesmannen i Buskerud, peker på at det er et stort behov for fortsatt opplæring av de ansatte med tanke på bruk av mulige restriksjoner og tvang og hvordan dette skal håndteres korrekt og i henhold til regelverket. Fylkesmannen foreslår ikke at regelverket endres, men understreker at god og målrettet opplæring i praktisering av reglene vil kunne gi de ønskede resultatene. Barne- og likestillingsdepartementet har tidligere i høst sendt ut et brev med presiseringer overfor de aktuelle institusjonene om hvilke muligheter og rammer dagens regelverk gir for bruk av tvang. Mange barn og unge som er under omsorg av barnevernet, har det til felles at de så langt i livet har manglet omsorg, kjærlighet og trygge rammer rundt sine liv. Derfor er det så viktig at omsorgspersoner knyttet til barnevernet så langt som mulig skal kunne gi dem nettopp dette. De unge skal i størst mulig grad ha et normalt liv, oppleve at de er en del av et familie- eller bofellesskap og av et lokalsamfunn, og de skal kunne ta del i skole-, kultur- og fritidstilbud. Det er derfor en viktig målsetting at bruk av tvang skal reduseres til et minimum, og at unødvendig tvang skal unngås. Vi må finne balansen mellom frihet og tillit på den ene sida og restriksjoner og tvangstiltak på den andre, når vi ser at det er nødvendig for å skjerme de mest utsatte ungdommene. Jeg trur at de tiltakene departementet legger opp til, med løpende vurdering av regelverk og forskrifter i kombinasjon med opplæring i praktiseringen av disse, er den riktige veien å gå.