Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 1999-12-15:
Skole-Norge har i høst opplevd flere streiker. Grunnlaget har variert noe, men skuffelsen over statsbudsjettet for år 2000 har gått igjen. Jeg mener vi i dag vedtar et utdanningsbudsjett med klare positive trekk for en bedre skole. Kristelig Folkeparti følger i dette budsjettet opp sine løfter fra valgkampen 1999, og vi fortsetter å realisere våre intensjoner fra Voksenåserklæringen. Budsjettavtalen mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet innebærer en styrking av de frie midlene til kommunene med en halv milliard utover Regjeringens forslag og det opplegg for kommuneøkonomien år 2000 som Stortinget behandlet i vår. Dette styrker kommunenes mulighet til å verne skolesektoren fra de største kuttene. Jeg og Kristelig Folkeparti er imidlertid klar over at rammene i Kommune-Norge er stramme, og at det i dag er skolesektoren som kjenner presset mest. Slik kan det ikke vare over lang tid. Budsjettvedtaket i dag inkluderer en skolepakke med vekt på IKT, utviklings- og forsøksarbeid og kvalitetstiltak. En økt satsing på over 200 mill. kr skal i første omgang komme spesielt ungdomstrinnet til gode, og det er første steg i en fireårig satsing. Denne satsingen viser en vilje til å satse på en realistisk kvalitetspakke som skal gi en bedre skole i Norge. For Kristelig Folkeparti er det nå viktig å stimulere det lokale initiativ i Skole-Norge. Skal vi få bedre kvalitet i læringsmiljøet, må vi få flere utviklingstiltak lokalt. Den enkelte skoleleder og lærer må få støtte til å utnytte handlingsrommet i planer og lovgivning. Det gjelder å gjenreise læreren som pedagog og å gi selvtillit. Til dette trengs økende muligheter for etterutdanning, og jeg vil peke på at vi for neste år bevilger langt mer til etterutdanningstiltak enn for 1999. Kristelig Folkeparti ønsker også å fremme entreprenørskap som danningsmål og arbeidsmetode i skolen. Vi mener dette vil bedre læringsmiljøet, ved at elevene gis en mer aktiv rolle i læringsprosessen. Utfordringene i Skole-Norge løses ikke ved ett års budsjett. Det må til en langsiktig satsing, og vi trenger et samspill med Kommune-Norge for å få det til. Det er bekymringsfullt når det varsles om at kommunene vil legge ned middels store skoler for å spare penger. Jeg forutsetter at Regjeringen følger denne utviklingen nøye og foreslår nødvendige tiltak for å sikre at også små skoler har en plass i vårt system. Rammene for dette budsjettet ble lagt i finansinnstillingen. Flere av endringene som følge av budsjettavtalen med Arbeiderpartiet er høyst påkrevd. Det gjelder spesielt satsingen på høyere utdanning og studentboliger. Omprioriteringene kan også forsvares. Under komiteens arbeid har vi også fått til en minipakke på 12 mill. kr, med økte bevilgninger til norskopplæring for voksne innvandrere, en startbevilgning til en høyst nødvendig rehabilitering av Urbygningen ved Universitetet i Oslo, og penger til flere stillinger i Den norske kirke. Konsekvensene av inndekningene er minimale, men smertefulle nok. For Kristelig Folkeparti er det viktig å understreke at folkehøgskolen får økt støtte neste år sammenlignet med 1999, og den reduserte økning i forhold til Regjeringens forslag innebærer ingen nye signaler om en nedprioritering av skoleslaget. Folkehøgskolen har en nødvendig plass i det norske utdanningssystem. Kirkebudsjettet må absolutt kunne sies å være et budsjett på sparebluss. Arbeidspresset på de ansatte i Kirken er stort, og vi trenger en opptrapping av bemanningen i årene framover. Vi venter også på en stortingsmelding om den lokale kirkes økonomi etter ny kirkelovgivning. Her vil det bli anledning til å gå nærmere inn på situasjonen. Etter min mening er konklusjonen nokså opplagt: Skal Kirken klare å oppfylle sin rolle som folkekirke, trenger den økte ressurser. Jeg er også tilfreds med at Stortingets vedtak om Den norske kirke i utlandet/Sjømannsmisjonen nå følges opp. Kristelig Folkeparti er glad for at et samlet storting nå vil vedta å be Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en opptrappingsplan for etablering av en ordning med fullstipendiering for elever i videregående skole. Dette er helt i samsvar med Voksenåserklæringen. Det er godt dokumentert at låntakere med betalingsproblemer i Statens lånekasse for utdanning har tatt opp lån under videregående skole. Som en del av budsjettavtalen med Arbeiderpartiet har Kristelig Folkeparti også gått inn for en utleieordning av skolebøker i videregående skole. Vi mener at et skolebokstipend hadde vært et enklere og bedre tiltak, men er nå opptatt av å bruke de 100 mill. kr som er avsatt, på en måte som kan komme alle elever i videregående skole til gode. Da må vi begynne med grunnkurset og fokusere på fag som alle elever har. Her har jeg tillit til at Regjeringen finner en god løsning. For et kristendemokratisk parti som Kristelig Folkeparti er det alltid viktig å minne om at skolen skal hjelpe foreldrene i deres oppdragelse av barna. Utdanning er en del av denne oppdragelsen. En sentral del er formidling av vår nasjonale og kristne kulturarv, som er felles for vårt samfunn. Vi blir et stadig mer flerkulturelt samfunn. Å ha vidsyn og toleranse i møte med nye kulturer og et mangfold av livssyn innebærer ikke å måtte gi avkall på vårt eget verdigrunnlag som utgangspunkt for skolens verdiformidling. Et kristendemokratisk parti vil derfor alltid peke på den sentrale plass kristen tro og etikk har i vårt samfunn, og som skolen også skal formidle. Når vi peker på skolens oppdragerrolle, er dette et sentralt ideologisk perspektiv for Kristelig Folkeparti. Jeg konstaterer med tilfredshet at Regjeringen og Kristelig Folkeparti i dag får vedtatt sine hovedprioriteringer i budsjettet for år 2000.