Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2016-03-01:
I 2015 bosatte norske kommuner over 11 000. Kommunene har så langt i år sagt seg villig til å bosette mer enn 15 000 i år. Aldri før har det vært bosatt så mange som de siste årene. Den nye regjeringen har satt inn et nytt gir i så måte. Regjeringen har de to siste årene også økt integreringstilskuddet med 300 mill. kr, som gir en dekningsgrad på rundt 90 pst. For å stimulere til økt bosetting har regjeringen også innført et ekstratilskudd, 50 000 kr per person, til de kommunene som tar imot flere enn det IMDi har bedt om, et eget ekstratilskudd per enslig mindreårig som bosettes, 100 000 kr., og ekstratilskuddet for bosetting av flyktninger med store helseutfordringer er økt. Husbanken har fått økt sin tilskuddsramme til utleieboliger. Så det er gjort en masse. Men selv om tilskuddene er økt og kommunene er positive til bosetting, kan ventetiden i mottak bli lengre framover, som følge av det store antallet asylsøkere. Det vil derfor være viktig med tiltak i mottak som bidrar til rask og god integrering når bosetting finner sted. Mer bruk av asylsøkerens egne ressurser, mer kvalifisering, mer samarbeid med frivillig sektor og næringsliv samt mer veiledning og informasjon er noen stikkord. Bosettingsarbeidet skal ha hovedprioritet i IMDi også i 2016. Jeg er enig med forslagsstillerne i at bosettingsklare flyktninger kan finne bolig selv, men dette må skje innenfor rammer den enkelte kommune har satt. Frivillighetslinjen i bosettingsarbeidet må fortsatt ligge fast hvis vi skal spille på lag med kommunene. En ny bosettingsavtale mellom staten og KS er under utarbeidelse. Enslige mindreårige og barnefamilier skal prioriteres i bosettingsarbeidet. For dem som har bodd lenge i mottak, kan det være aktuelt med bosetting i nærområdet, der kommunene aksepterer det. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med en melding om integreringspolitikken i løpet av våren. Bosettingsfeltet vil der bli grundig beskrevet. Meldingen vil besvare Stortingets anmodningsvedtak nr. 438 for 2015–2016, der regjeringen bl.a. er bedt om å vurdere «incentivordninger med sikte på at kommunene bidrar til å oppfylle langsiktige mål for bosetting og integrering». Jeg har i det siste reist rundt i flere norske kommuner som har lyktes med integrering. Jeg er helt enig med dem som sier at bosetting og hus ikke er nok for å lykkes med integreringsarbeidet. Både Steinkjer og Stjørdal er gode eksempler på kommuner som har lyktes. De har fått over 80 pst. ut i jobb eller utdanning etter endt introduksjonsprogram. En annen kommune som jeg har besøkt, og som har veldig gode resultater, er Ålesund. Det er en fin by i en fin del av landet, og de har som resultat at over 90 pst. av dem som er ferdig med introduksjonsordningen, har kommet over i jobb eller utdanning. Det som kjennetegner disse kommunene, er at de har skreddersøm for dem som kommer dit. De følger dem opp på en vanvittig god måte og er virkelig på for å legge til rette for at disse skal integrere seg. De stiller også tydelige krav til dem det gjelder, om at de skal legge ned den egeninnsatsen som er nødvendig for å lykkes. Jeg kommer fortsatt til å reise rundt og hente gode ideer, for jeg mener det er viktig i integreringsmeldingen å vise fram dem som lykkes, men også å finne suksessoppskriften på hva de kommunene som lykkes, faktisk gjør, og overføre det til andre kommuner. Integreringsmeldingen er det mange som venter på. En må smøre seg med litt mer tålmodighet. To måneder fram i tid, ca., vil den komme – i mai. Jeg ser fram til å ha en god diskusjon også om integrering, for det er viktig å lykkes med integrering hvis vi skal greie både å opprettholde vår velferdsmodell og å bidra til at de som kommer hit, får utnyttet sine ressurser på en optimal måte.