Sylvi Graham (Høyre), 2016-01-19:
La meg starte dagens behandling av de to nordiske sakene, nr. 8 og 9, som sakenes ordfører med å takke komiteen for godt samarbeid og gode innspill i de sakenes anledning. Det nordiske står oss nært – sagt mer banalt: Vi har et godt og trygt «nabolag», med naboer vi samarbeider og snakker godt med. Så sent som i helgen, i anledning vårt kongepars 25 år på tronen, så vi da også – symboltungt, vil jeg si – at den svenske og danske monarken var til stede og deltok i festlighetene. Den norske regjeringen prioriterer det nordiske samarbeidet høyt. Regjeringen Solbergs politiske plattform fastslår at det er et mål å forsterke det nordiske samarbeidet, herunder det formelle samarbeidet innenfor Nordisk ministerråd. De nordiske landene er våre nærmeste venner og viktigste partnere. Vi deler de samme grunnleggende utfordringene, enten det gjelder konkurransekraft, grønn vekst og omstilling til lavutslippssamfunn eller sikkerhet, migrasjon og integrering. Felles utfordringer, geografisk nærhet, felles historie, tradisjoner, språk, kultur og verdier gir et solid utgangspunkt for samarbeid. I tillegg har vi felles institusjoner. Nordisk ministerråd har i mange tiår vært den sentrale plattformen for det nordiske samarbeidet. Det nordiske samarbeidet bør bli mer synlig, mer konkret og mer aktuelt allikevel. Strukturene innenfor samarbeidet bør utnyttes bedre. Vi i Norden har klare nasjonale og regionale interesser av dette. I disse dagene snakkes det mye om det europeiske grensesamarbeidet. I Norden har vi beveget oss uten pass mellom våre land i mange tiår, ja faktisk siden 1957. Nordisk ministerråd har de senere årene gjennomgått en omfattende moderniseringsprosess. Målet er at organisasjonen skal levere gode resultater på aktuelle problemstillinger som opptar de nordiske regjeringer, og dermed også være bedre rustet til å møte fremtidige utfordringer for Norden. Dette innebærer også å relatere dagsordenen i Nordisk ministerråd til den europeiske agendaen, i forhold til regjeringens aktive europapolitikk. Det er et potensial for mer felles nordisk europapolitikk – ikke bare fordi EU er viktig for oss i Norden, og fordi tre fjerdedeler av norsk eksport går til EU. Men Norden er også viktig for EU. Erfaringene med Europas langvarige økonomiske krise, utfordringene for mange europeiske land når det gjelder konkurransekraft og omstilling, samt de aktuelle utfordringene knyttet til migrasjon, inkludering og integrering viser at Norden har eksempler å by på. Samtidig ser vi nå at Europas og Nordens grenser er under press. Norden har vært en foregangsregion for EU for fri bevegelse og frie grenseoverganger. Samtidig må vi ta inn over oss at de kontrolltiltak som våre regjeringer har måttet innføre den senere tid, vil kunne påvirke fri bevegelighet mellom våre nordiske land. For første gang siden 1950-årene må nå f.eks. personer som krysser Øresund, legitimere seg. Tettere nordisk europapolitisk samarbeid er viktig for Norge. Viktige interesser og verdier er under press i EU. Mer nordisk samarbeid på den europeiske arenaen vil styrke mulighetene for gjennomslag. Derfor er det bra at Finland som formannskapsland i 2016 har tatt initiativ i Ministerrådet til «mer nordisk synergi i Europa». Vi har de siste årene sett en stadig større oppmerksomhet rundt det utenriks-, sikkerhets- og forsvarspolitiske samarbeidet i nordisk sammenheng. Ulike tilknytningsformer til EU og NATO er ikke til hinder for et sterkere samarbeid på disse områdene. Vi har også sett at utenrikspolitiske saker til en viss grad tas inn i Ministerrådet gjennom konkrete prosjekter, f.eks. strategisk kommunikasjon og demokrati og antiradikalisering. Det er bra. Jeg mener det er viktig å se sammenhenger og utnytte Ministerrådet også utenrikspolitisk og europapolitisk. Dette innebærer imidlertid ikke at vi skal innlemme utenrikspolitikken i de formelle strukturene i Nordisk ministerråd, som igjen ville kreve en endring av Helsingforsavtalen. En samlet utenriks- og forsvarskomité er enig i at grunnsteinen i det nordiske samarbeidet baseres nettopp på Helsingforsavtalen. Det er avgjørende at dagsordenen settes av politikere, og at samarbeidet i Nordisk råd og Nordisk ministerråd brukes aktivt for å skape nytte for borgerne i Norden. Verden rundt oss forandres noen ganger raskere eller i andre retninger enn vi helt setter pris på. Utviklingen i Russland har også satt sitt preg på det nordiske samarbeidet. Nordisk ministerråds kontorer i Nordvest-Russland har blitt avviklet som følge av at russiske myndigheter registrerte dem som utenlandske agenter. Som resultat har Nordisk ministerråd det siste året styrket samarbeidet med de baltiske landene. En arbeidsgruppe med deltagere fra de nordiske landene utarbeider en plan for hvordan prosjekter eventuelt kan videreføres i Russland. Norge har formannskapet i Nordisk ministerråd i 2017. Her vil det være viktig å se på hvordan vi kan møte de økonomiske, de klimamessige og de demografiske endringer vi i de nordiske land står overfor. Vi har fått følgende nøkkelord for det kommende norske formannskap: omstilling og konkurransekraft og tilpasning til lavutslippssamfunnet. Norden i omstilling, Norden i Europa og Norden i Verden er overskrifter. Migrasjonsutfordringene og integrasjon vil neppe bli mindre i den kommende tiden. Dette er områder som ikke har vært en formell del av Nordisk ministerråds samarbeid, men det kan være verdt å se på om og eventuelt hvordan dette kan gjøres, ikke minst fordi – slik jeg ser det – det vil påvirke flyktningstrømmer både mellom landene i Norden og mellom Norden og andre regioner dersom det er store forskjeller på migrasjons- og integrasjonsarbeidet innen regioner i Europa eller regionene imellom – såkalte push-pull-faktorer. Sist uke diskuterte vi i denne salen grensehindre, etter en interpellasjon fra representanten Storberget. Jeg er glad for at regjeringen prioriterer arbeidet med å fjerne grensehindre høyt. Å fjerne grensehindre skaper arbeidsplasser, styrker konkurransekraften og bidrar til vekst. Likevel vil altså kontrolltiltak som våre regjeringer har måttet innføre den senere tid, kunne påvirke fri bevegelighet i Norden. De viktigste resultatene for innbyggerne i Norden skjer gjennom samarbeid på ulike sektorer, ved samordning av regelverk og nedbygging av grensehindre. Det parlamentariske samarbeidet i Nordisk råd spiller en viktig rolle som premissleverandør og pådriver i dette arbeidet. Det er bred politisk enighet om at arbeidet i Nordisk råd skal forankres best mulig i Stortinget og dets fagkomiteer. Nordisk råds 66. sesjon avholdt toppmøte i Stockholm med de nordiske statsministrene. Øverst på agendaen sto felles utfordringer og fremtidig nordisk samarbeid. Det ble diskutert hvordan den nordiske modellen, med en velferdsstat kombinert med høy sysselsetting og økonomisk vekst, kunne utvikles videre, og hvordan dette best kunne gjøres. Utenrikspolitikken er også kommet høyere på dagsordenen i Nordisk råd. Det nordiske samarbeidet om støtte til militær kapasitetsbygging og sikkerhetssektorreform har også blitt betydelig styrket. Under ekstrasesjonen i København i mars ble det avholdt en debatt om forebygging av ekstremisme og radikalisering. Jeg mener det er viktig at Nordisk råd og det parlamentariske samarbeidet forblir et møtested for utveksling av erfaringer, ideer og politikkutforming. Jeg imøteser derfor debatten i denne salen i dag. Vi har nå en minister med ansvar for nordiske saker som også er europaminister, som jeg tror vil gagne både vårt felles engasjement og debatten i denne salen om disse sakene.