Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2012-11-22:
Jeg vil få lov å takke interpellanten for en viktig interpellasjon, og jeg vil si at interpellasjonen har et bredt utgangspunkt om proteksjonisme generelt, og at den går langt utover de konkrete eksemplene som nå har vært boret ekstra i gjennom flere debatter. Jeg vil også si at jeg slutter meg til veldig mye av det utenriksministeren sier, og hans generelle holdning knyttet til proteksjonisme – det er bra. Det er en fortsettelse av det hans forgjenger også sto for. Jeg er også enig med utenriksministeren i at EU ikke er et glansbilde når det gjelder proteksjonisme, frihandel og landbrukspolitikk. Det er mange ting vi kan være enige om. Det var veldig gledelig i fjor i Genève da Norge underskrev denne erklæringen. Det ble satt pris på av mange. Enkelte i NGO-miljøet var noe skeptiske, men det kan vi – i hvert fall fra denne siden av det politiske landskapet – leve godt med. Endelig virket det som om det var de bredere utenriks- og næringspolitiske interessene som ble satt i forsetet, foran snevre landbruksinteresser. I de årene jeg har fulgt WTO-forhandlingene og handelspolitikk, er det ingen tvil om at her har det vært – og er – en konstant kamp mellom ulike interesser. Representanten Gustavsen nevnte nå kjøtt fra Swaziland. Det – jeg vil si til dels uverdige – spillet vi hadde rundt Swaziland for noen år tilbake i Stortinget, er et eksempel nettopp på hvordan disse interessene kommer opp mot hverandre. Norge gikk inn med utviklingsstøtte til Swaziland for at de skulle bygge opp sitt landbruk og være i stand til å eksportere. Da spørsmålet om å eksportere til Norge kom opp, sa vi nei, men etter noen runder innså vel alle at dette kunne ikke fortsette. Så det å ha en sammenheng i politikken er viktig. Så er det spørsmålet om ny WTO-avtale. Optimismen er ikke stor. Vi kan håpe, men denne representanten har – om ikke akkurat gitt opp – sett at vi må søke også andre spor, innenfor eksisterende regelverk, men også i forholdet til frihandelsavtaler som er nevnt. Her søker Norge å ivareta egne interesser sammen med EFTA, og det er bra. Et mål har vært å ligge i forkant av EU på en del områder, og det har vi klart. I det minste bør vi ligge parallelt. Jeg vil komme med en utfordring til til utenriksministeren: Det foregår nå en mulighetsstudie i EU med tanke på en frihandelsavtale med USA. Hvor langt man kommer til å komme med den i form av realisering, er veldig usikkert, men USA har også til dels en aggressiv holdning for å få på plass nye finansavtaler. USA er fortsatt verdens største økonomi. Om de så blir forbigått av Kina om noen år, kommer de til å være nr. 2 eller 3 i en lang horisont. Hvordan stiller utenriksministeren seg til å gjøre det samme – sammen med EFTA-partnere – som man nå gjør i EU, og undersøke hvilke muligheter det er? Så er det bred støtte for mer handel med utviklingsland, og det skjer noen små justeringer i dette budsjettet i GSP-ordningen. Provenyet der utgjør 0,39 pst. av økningen i bistandsbudsjettet. Det er veldig symbolsk. Vårt syn er at skal vi få til et reelt løft i handelen med utviklingsland, må det gis lettelser til mellominntektsland. Det kan være en motor for å få i gang økt handel mellom Norge og mange utviklingsland hvis det er det som reelt er målet. Vi har lenge ment at den doble holdningen hvor Norge på den ene siden er veldig offensiv på fiskeri og en del tjenester, og på den annen side er veldig defensiv på landbruk, ikke tjener norske interesser totalt sett. Når vi da blir utfordret på hva vi vil gjøre i en ny regjering, kan ikke jeg snakke på vegne av den regjeringen, men vi har lagt frem mange forslag om lettelser i importvernet og mange forslag til endringer av norsk landbrukspolitikk, som det er tilgjengelig for alle å gå inn på. Så hva vi står for i denne saken, bør ikke være noen hemmelighet.