Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-11-24:
Da kommuneloven ble endret i 1992 for å åpne for innføring av fylkeskommunal og kommunal parlamentarisme, var begrunnelsen at Stortinget ville gi kommunesektoren tilgang til en styringsform som tydeliggjorde det politiske ansvaret, og som vitaliserte de politiske prosessene. Jeg tror vi i liten grad kan oppsummere med at det har gått slik. Det er fire fylkeskommuner og tre større byer som praktiserer kommunal parlamentarisme i dag. Snart er det bare to byer, Oslo og Bergen, etter at Tromsø har vedtatt å gå tilbake til formannskapsmodellen. Representantforslaget, Dokument 8:130 S for 2014–2015, som jeg er medforslagsstiller til, viser til en rapport som ble lagt fram av en forskergruppe ved Universitetet i Nordland etter en bestilling fra Kommunal- og regionaldepartementet i 2013. Rapporten viser en del funn som det er grunn til å vurdere nøye når Stortinget i dag skal ta stilling til vårt forslag. Rapporten viser at parlamentarisk styresett ikke, som målsettingen var, har bidratt til økt valgdeltakelse. Rapporten viser at det parlamentariske styringssystemet er mer lukket enn et formannskapssystem. Informasjonen til politikerne er dårligere, og den varierer etter om de tilhører posisjon eller opposisjon. Rapporten forteller også at de folkevalgte selv opplever å være mindre aktive og ha mindre innflytelse der det er innført parlamentarisme, enn der formannskapsmodellen gjelder. Folkevalgte som tilhører opposisjonen, opplever at byrådet eller fylkesrådet har for mye makt, og at opposisjonen kan karakteriseres som avmektig. Rapporten, som er levert Kommunal- og regionaldepartementet, gir god innsikt i hvordan det har gått med det som var tenkt som en demokratireform i 1992. Hensikten er ikke oppnådd. For Senterpartiet er det like mye prinsipielle vurderinger som ligger til grunn for forslaget vårt om å oppheve adgangen i kommuneloven til å velge parlamentarisk styringsform i kommuner og fylkeskommuner. Forholdet mellom politikk og administrasjon og forholdet mellom posisjon og opposisjon endres radikalt ved valg av parlamentarisme. Rådsmedlemmene, som ofte ikke er direkte folkevalgt, overtar den strategiske styringen av administrasjonen. Rådmannen mister sin formelle rolle. Tilsvarende begrenses kommunestyrets eller fylkestingets rolle. Deres hovedfunksjon blir å innsette eller avsette rådet. Formannskapsmodellen representerer et styringssystem der kommunestyremedlemmene er likeverdige og med likeverdig ansvar for å finne løsninger som gagner fellesskapet. Formannskapsmodellen fremmer samarbeid og konsensusbaserte løsninger, mens den parlamentariske modellen fremmer konflikt. Komitéhøringen vi gjennomførte under behandlingen av representantforslaget, ga oss nyttig og tankevekkende informasjon. Redaktørforeningen og Journalistlaget ga begge uttrykk for at muligheten til innsyn i de politiske prosessene i parlamentarisk styrte kommuner og fylker er dårligere enn i kommunesektoren ellers. De reagerte begge negativt på endringene i offentlighetsloven, som Stortinget – for øvrig mot Senterpartiets stemmer – vedtok tidligere i år, der det ble gitt adgang til å unnta sakslister og saksframlegg fra offentlighet. Jeg er redd vi må konstatere at Stortinget har svekket muligheten til innsyn og deltakelse i lokalpolitiske prosesser. Flertallet velger å foreslå at representantforslaget skal vedlegges protokollen. Der er jeg redd forslaget vil få hvile i fred. Flertallet viser til kommunal- og moderniseringsministerens brev til komiteen, der han anbefaler Stortinget ikke å gå videre med forslaget, med henvisning til Kommunelovutvalgets arbeid. De skal bl.a. vurdere om styringsmodellene i kommuneloven legger til rette for bred og velfungerende deltakelse og innsyn. Statsråden viser også til at flertallet av bystyrerepresentantene i Oslo, Bergen og Tromsø ønsker å fortsette med parlamentarisme. Brevet er imidlertid datert i juni, altså før det nye bystyret i Tromsø valgte bort parlamentarismen for å styrke lokaldemokratiet og for å redusere antall heltidspolitikere. Fra Senterpartiets side står vi fast ved vårt forslag om å be regjeringen legge fram lovforslag om å oppheve adgangen til å velge parlamentarisk styringsform i kommuner og fylkeskommuner. Vi stiller oss også bak de to andre mindretallsforslagene, som vil bidra til å styrke den lokaldemokratiske styringen. Vi har den senere tid sett eksempler på at kommuner holder tilbake informasjon rundt sin tjenesteproduksjon. Både forslaget om å sikre full åpenhet rundt sentrale kvalitetsindikatorer og forslaget om at vedtak om konkurranseutsetting og anbudsutsetting av kommunale oppgaver skal tas av kommunestyret, er skritt i riktig retning. Til slutt vil jeg ta opp de forslagene vi har fremmet.