Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2012-06-14:
Denne saken har tatt sin tid i komiteen, og det viser på mange måter at det er en del spenninger i dette sakskomplekset som ikke bør avvises så lett. Jeg er på en måte litt skuffet over at ingen andre partier støtter opp om å be Riksrevisjonen gå igjennom denne anskaffelsesprosessen rundt det som er Norges største offentlige innkjøp noensinne. Bakgrunnen er, som saksordføreren for så vidt gjorde rede for, at man mener det ikke er riktig å pålegge Riksrevisjonen dette arbeidet fordi den ikke har praksis for å gjøre forhåndsrevisjoner. Jeg tror det må bero på en slags misforståelse av hva dette forslaget egentlig dreier seg om. Anskaffelsesprosessen er jo egentlig ferdig – vi fatter til og med vedtak i dag. Vi har valgt leverandør på et mye tidligere tidspunkt etter en såkalt anbudskonkurranse, og dagens vedtak bekrefter også det. Spørsmålet er imidlertid om konkurransen frem til denne beslutningen var reell, og om staten har fulgt det regelverket som skal følges i forbindelse med slike anskaffelser, eller ikke. Forslaget er ikke – og det vil jeg gjerne understreke – en omkamp om flyvalg, det er ikke et forsøk på nedskyting av den videre prosessen eller et bidrag for å forsinke den videre prosessen. Det er rett og slett et ærlig og redelig ønske om å be Riksrevisjonen undersøke om alt gikk riktig for seg under anskaffelsesprosessen frem til valg av flytype. Det er etter Fremskrittspartiets oppfatning en ganske vanlig og naturlig del av Riksrevisjonens virksomhet. Eurofighterkonsortiet trakk seg fra hele prosessen fordi de mente at konkurransen ikke var reell. Svenske myndigheter har vært særdeles krasse i sine betraktninger av den norske anskaffelsesprosessen. Det er skrevet et svært kritisk bokverk med en rekke påstander om det som kan ligne på manipulasjon. Det får meg egentlig til å etterlyse årsaken til at Stortinget ikke vil vite mer. Da beslutningen om valget av flytype ble tatt, fikk Stortinget en proposisjon på under 15 sider. Det var Stortingets beslutningsgrunnlag. Dersom en skal nøye seg med så vidt lite informasjon før denne type anskaffelser, må det være en forutsetning at man kan ha tillit til den forutgående prosessen. Hovedspørsmålet er ikke om det blir kostnadsoverskridelser eller ikke. Hovedspørsmålet er om den utøvende makt har gjennomført en reell konkurranse i tråd med regelverket mellom aktuelle leverandører, eller om konkurranseopplegget, grunnlaget og prosessen har vært slik at det i realiteten var forutbestemt hvem som skulle bli Norges neste leverandør av jagerfly. Hvis det er det siste som er tilfellet, burde en vært ærlig om det fra start og heller endret regelverket slik at man eventuelt kunne velge flytype ut fra politiske eller strategiske vurderinger, og ikke gjennomføre en anbudsprosess. Men jeg har ikke mistanke utover de uttalelsene som er kommet fra andre hold, om at det kan være irregulariteter i denne anskaffelsesprosessen. Det ville jo vært veldig fint for alle partier, hele Stortinget og vårt demokrati å finne ut om det var tilfellet eller ikke – og da helst at det ikke var tilfellet. Men det er urovekkende at et overveldende flertall på Stortinget bestående av alle partier, bortsett fra Fremskrittspartiet, ikke engang vil åpne for en sånn objektiv gjennomgang av denne store og svært viktige prosessen. Dette er jo heller ikke et unikt forslag. Det er gjennomført undersøkelser rundt anskaffelsesprosessene og anskaffelse av nye kampfly i andre land – bl.a. i Danmark og Canada – og normalt er vi alle veldig opptatt av at skattebetalernes penger skal brukes forsvarlig. Derfor synes vi i Fremskrittspartiet at det er litt rart at vi ikke er like opptatt av det når det gjelder nasjonens største offentlige innkjøp gjennom tidene. Når det gjelder formalitetene rundt forslaget, er det uomtvistelig en mulighet for Stortinget å be Riksrevisjonen om å gjennomføre en slik undersøkelse. Når det likevel ikke skjer – for jeg antar at vi ikke får flertall for dette forslaget helt plutselig i dag, selv om vi burde fått det – betyr det ikke at det er et hinder for at Riksrevisjonen på eget initiativ mener at det kan være viktig å se på anskaffelsesprosessen knyttet til nasjonens største offentlige innkjøp. Normalt har Riksrevisjonen engasjert seg mye i statens håndtering av anskaffelsesregelverket, og det er ingen grunn til å dempe det engasjementet når vi snakker om et så stort innkjøp som er tilfellet her. Med det tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.