Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-05-21:
I Dokument nr. 8:76 legger stortingsrepresentantene Sponheim, Kvassheim, Dørum og Kongshaug fram et forslag til såkalt «solnedgangslov». Etter forslaget skal forskrifter være gyldige i maksimalt ti år. Forskrifter som skal gjelde lenger enn dette, må vedtas på nytt. Forslaget skal sikre at de reglene som til enhver tid gjelder, er aktuelle og gir uttrykk for reelle behov. Jeg støtter tanken bak forslaget. Regelforenkling er en sentral del av Regjeringens fornyingsprogram. Et enklere regelverk kan øke rettssikkerheten og senke kostnadsnivået i både næringsliv og forvaltning. Et komplisert regelverk med unødvendige krav og pålegg skaper irritasjon og svekker respekten for regelverket. Det arbeides for tiden med en rekke tiltak som skal bidra til et enklere regelverk. Justisdepartementet leder et prosjekt som skal forenkle og rydde opp i forskriftsverket. Prosjektet setter hovedfokus på utformingen og ikke innholdet av forskriftene. Målet er å skape bedre struktur i forskriftsverket. I tillegg pågår det flere prosjekter som skal føre til innholdsmessige endringer. Nærings- og handelsdepartementet arbeider med regel- og skjemaforenkling i forhold til næringslivet. Et annet eksempel er Kommunal- og regionaldepartementets arbeid med statlig regelverk rettet mot kommunesektoren. Prosjektet skal gi kommunene større handlefrihet. Flere trekk ved samfunnsutviklingen kan motvirke målsettingen om et enkelt regelverk. Et mer mangfoldig og komplisert samfunn skaper behov for nye reguleringer. Internasjonalt regelverk stiller i økende grad krav til norsk regelverk. Jeg sikter her særlig til menneskerettskonvensjonene og EØS-reglene. Dette gjør at arbeidet med regelforenkling blir desto viktigere, både når det gjelder regelverkets form og innhold. En mer aktiv etterkontroll av regelverk er her et aktuelt virkemiddel. Jeg vil likevel ikke anbefale Stortinget å vedta en generell «solnedgangslov» for forskrifter. En slik lov kan få en rekke utilsiktede effekter. Forslaget om en «solnedgangslov» er først og fremst begrunnet i hensynet til å unngå unødvendige byrder for befolkningen. Dette er et godt formål, som jeg selvsagt støtter. Men det er viktig å understreke at mange forskrifter – selv om man ikke alltid hører om dem når forskrift og regelverk angripes – også gir rettigheter som er av stor betydning for den enkelte. Eksempler på dette er forskrifter som gir rett til trygd eller sosialstønad. På næringsområdet kan nevnes forskrifter som gir adgang til å drive en bestemt type virksomhet. En lov som sier at slike forskrifter bare gjelder i ti år, kan skape usikkerhet og dårlig forutberegnelighet. Den foreslåtte «solnedgangsregelen» skal gjelde for alle forskrifter i både kommunal- og statsforvaltningen. Forslaget omfatter også eksisterende forskrifter. Forvaltningen må derfor i løpet av nokså kort tid vurdere mange tusen forskrifter på nytt. Jeg frykter at forslaget – hvis det skulle bli vedtatt – vil skape mye byråkrati og en økning i offentlige utgifter. En forskrift kan jo sjelden puttes rett i en konvolutt og sendes på høring. Forvaltningen skal først undersøke om – og eventuelt hvor – det kan være behov for justeringer. Deretter skal det lages høringsbrev med forslag til eventuelle endringer. Etter høringen skal synspunktene fra høringsuttalelsene vurderes og innarbeides. Deretter må man sørge for vedtakelse og kunngjøring. Uten en slik prosess er det lite poeng i en fornyelsesrunde etter ti år. Ressursene i det offentlige er begrenset. Den norske befolkning har krav på at disse ressursene brukes der de gjør mest nytte for seg. Etter min mening bør forvaltningen derfor prioritere en grundigere etterkontroll av forskrifter som er viktige for borgere og næringsliv, fremfor en overflatisk vurdering av samtlige forskrifter. Jeg understreker også at kvalitetsvurdering av regelverk må skje løpende. Målet er at regelverket hele tiden skal være tilpasset samfunnsutviklingen. En regel om ti års gyldighet kan føre til at endringer blir utsatt til den samlede gjennomgangen skal foretas. Det kan være uheldig både for enkeltpersoner og næringsliv. Det kan oppstå vanskelige situasjoner hvis et forvaltningsorgan ikke rekker å fornye forskriften i tide, eller hvis forskriften blir oversett. Forskriftsverket er såpass stort at det er umulig å garantere mot feil. Slike feil kan være særlig uheldige hvis regelverket gjennomfører internasjonalt regelverk. Resultatet kan bli at Norge bryter sine folkerettslige forpliktelser, med erstatningsansvar som konsekvens. Ikke alle feil kan repareres i ettertid. Man kan f.eks. tenke seg at et forvaltningsorgan glemmer å fornye en forskrift som forbyr et farlig kjemisk stoff. Konsekvensen kan bli at stoffet blir brukt og skader helse eller miljø, uten at myndighetene kan gripe inn. Det jeg har sagt, betyr ikke at jeg generelt er imot bestemmelser om gyldighetstid for forskrifter. Jeg mener tvert imot at en «solnedgangsregel» kan ha mye for seg i en del tilfeller. En «solnedgangsregel» kan f.eks. være fornuftig hvis regelverket er viktig og man er usikker på virkningen. Poenget er at behovet for en slik regel må vurderes konkret. Regler om gyldighetstid bør ofte kombineres med en plan for gjennomføring av etterkontroll. Siktemålet med denne kontrollen vil i første rekke være å undersøke om regelverket virker etter sin hensikt. I en del tilfeller kan det være tilstrekkelig å foreta en gjennomgang av praksis hos myndighetene som forvalter regelverket. I andre tilfeller er det behov for empiriske undersøkelser, f.eks. om enkeltpersoners og bedrifters atferd i forhold til regelverket. Sosial- og helsedepartementet er i ferd med å gjennomføre en slik evaluering av sosialtjenesteloven. Jeg mener at forvaltningen bør bli mer bevisst på betydningen av aktiv etterkontroll. Her har vi et forbedringspotensial. Dette er ikke noe som bare gjelder for den norske forvaltningen. Behovet for å fokusere på etterkontroll og regelforenkling er økende også i andre vestlige land. EU har satt i gang tiltak for å forenkle EUs regelverk. En del direktiver pålegger EU-kommisjonen å legge fram rapporter om hvordan regelverket har virket. OECD utarbeider for tiden retningslinjer for etterkontroll av næringslovgivning. Som ledd i fornyelsesprogrammet tar Regjeringen sikte på å utarbeide bedre rutiner for etterkontroll av regelverk. Det er mitt håp at slike rutiner kan bidra til å realisere målsettingene med forslaget om en «solnedgangslov» for forskrifter.