Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-06-12:
Når det gjelder det siste, er jeg helt enig i det som representanten Evje fastslår. Dette var behandlet i Høyres sentralstyre. Det står ingenting i Høyres program om at man har tatt avstand fra dette, så jeg synes egentlig det er litt synd at Høyre faktisk ikke i stortingssalen tør stå for den politikken man selv har utformet. Men det er jo veldig bra for studentene og for studiefinansieringen at man går bort fra dette, som faktisk ville vært en svekkelse også i forhold til dagens nivå. Jeg må nevne et par saker som jeg ikke har kommet inn på, bl.a. «Grønt universitet». Vi tar komiteens innstilling til etterretning og vil se på den saken. Når det gjelder høyskoler, er jeg helt enig i det representanten Reikvam sier. Jeg liker ikke engang debatten om at enkelte institusjoner skal «oppgraderes» til universiteter. For det å utdanne lærere, sykepleiere – profesjonsutdanninger – er like viktig som å drive med breddeforskning eller grunnforskning og de oppgavene som universitetene har. Det er forskjellige oppgaver, men de er likeverdige. Den nye finansieringsmodellen vil først og fremst belønne kvalitet på forskning, slik at det også for høyskolene blir muligheter til å ta del i forskningsaktiviteten og forskningsbevilgningene ut fra produktivitet og kvalitet. Det foregår allerede i dag mye verdifull forskning ved høyskolene. Så må jeg også kommentere kunstfagstipendet, for det har vært reist kritikk mot den modellen som vi foreslår der. Jeg tror det er en modell som er bedre for kunstfagstudentene. For hva skjer hvis man er ferdig utdannet keramiker og skal starte opp for seg selv og prøve å komme inn i yrket? Er det da best å få redusert studielånet sitt med 50 000–60 000 kr – eller hva et kunstfagstipend måtte innebære – eller er det best å kunne få et tilskudd til kanskje å kunne investere i et verksted, starte opp, ha utstyr og faktisk komme inn i den aktiviteten som man har utdannet seg for? Jeg tror at for veldig mange kan den siste løsningen være vel så bra som den første. Så til forvirringen om studiefinansieringen. Jeg kan ikke si annet enn at det har vi prøvd å oppklare ganske mange ganger nå. Det er ikke snakk om tilstedeværelse, som Lyngstad snakket om, men det er snakk om å se på om det for de studentene som faktisk gjennomfører studiet, tar oppgavene, er med på evalueringen og besvarelsene og det som skal skje gjennom studieåret, er mulighet til å få et grunnstipend. Men det er langt fra en modell hvor en faktisk får stipend helt uavhengig av om en er student eller ikke. Så til alle disse «nederlagene», som representanten Løvik ramser opp. Ja, det er klart at det er gjort en del ting som ikke vi har foreslått, f.eks. dette med Mjøs-utvalgets kriterier for universiteter. Det synes vi er synd. Vi tror det gjør at ressursene spres mer, og at det blir vanskeligere for disse høyskolene å få universitetsbetegnelsen. Men når representanten Løvik sier at det er et nederlag for oss f.eks. at den internasjonale aktiviteten skal inkluderes i finansieringsordningen, at det på en måte er et nederlag for oss, vil jeg si: Nei, tvert imot. Det har vært en forutsetning fra vår side i det hele tatt og er helt i orden, og slik er det med en rekke av de tingene Petter Løvik var inne på.