Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2011-05-26:
Dette er en veldig viktig debatt, og jeg vil takke interpellanten så mye for at han reiser den. Det faktum at en tredjedel av unge menn er idømt en strafferettslig reaksjon gir virkelig en grunn til bekymring. Som i mange andre debatter av denne typen er og blir vårt viktigste verktøy forebygging. Det beste er alltid å forebygge, og forebygge kriminelle handlinger. Mange tiltak har, som både interpellanten og statsråden var inne på, en generell forebyggende karakter og ligger for så vidt utenfor justisfeltet. Vi kan nevne alt fra betydningen av et godt fritids- og kulturtilbud til barn og unge, til trivselstiltak, antimobbearbeid i skolen, en trygg barndom og ungdomstid der barna og ungdommene blir sett og tatt på alvor, føler mestring og ikke minst tilhørighet. Det vil forebygge alt fra helseproblemer til rusproblematikk og kriminalitet. Et viktig tiltak er å gjøre noe med frafallet i den videregående skolen, som også justisministeren var inne på i sitt siste innlegg. Vi vet at de som av en eller annen grunn ikke fullfører videregående opplæring, i en eller annen form faktisk kan få vanskeligheter – vanskeligheter med å få seg jobb, og dermed blir muligheten for fast inntekt, egen bolig og et stabilt liv mindre. Dette gir igjen økt risiko for bl.a. rusproblemer og kriminelle handlinger. Derfor er jeg veldig glad for det arbeidet som statsråd Kristin Halvorsen har satt i gang for å bekjempe nettopp frafallet i den videregående skolen. Her må alle gode krefter arbeide sammen. Ungdommen er Norges framtid, og vi må gjøre det som står i vår makt for å gi ungdommen en best mulig start på voksenlivet. Justisministeren redegjorde på en utmerket måte om det forebyggende arbeidet og de konkrete tiltakene regjeringen har iverksatt, i dette kriminalitetsforebyggende perspektivet. Jeg skal ikke gjenta det, men bare konstatere at det gjøres et veldig godt arbeid rundt omkring i landet. Mange kommuner har også samordnet og organisert det kriminalitetsforebyggende arbeidet etter den såkalte SLT-modellen – Samordning av Lokale kriminalitetsforebyggende Tiltak. Dette arbeidet er utrolig viktig, men det kan stadig bli bedre og må videreutvikles. Når det gjelder tiltak for de som allerede har begått en kriminell handling, har jeg stor tro på arbeidet med en rask og tett oppfølging av førstegangsforbrytelser, slik det på mange måter gjøres allerede i dag, og samtidig bruk av konfliktråd og de såkalte stormøtene. De har gitt oss gode erfaringer så langt og er ting som vi ikke må forlate. Heldigvis er kun en liten andel av de unge lovbryterne som interpellanten viser til, dømt for alvorlig kriminalitet. Like fullt er det veldig viktig at vi som samfunn bruker ressurser på å bidra til at disse unge menneskene får oppfølging, som igjen bidrar til at de ikke begår nye kriminelle handlinger. Stikkordene blir igjen rusforebyggende og helsefremmende arbeid, utdanning og arbeidstrening. Mange mener, eller tror, at strengere straffer overfor disse unge lovbryterne i seg selv vil redusere kriminaliteten. Det tror ikke jeg. Få av dem som begår en kriminell handling, tenker i gjerningsøyeblikket på den straffen de kan få dersom de blir tatt. Når vi i tillegg vet at mange begår disse kriminelle handlingene i ruspåvirket tilstand, er det ingen grunn til å tro at straffenivået har betydning – og sjelden vil det forebygge at den kriminelle handlingen begås. Da er igjen forebygging, behandling og rehabilitering, ikke minst av rusproblemer, mye mer effektive kriminalitetsforebyggende tiltak. Interpellanten setter også fokus på virkningen av ulike reaksjonsformer. Jeg vil helt til slutt snakke litt om fengselsstraff. Fengselsstraff er en veldig alvorlig straffereaksjon og skal etter Arbeiderpartiets syn kun brukes i helt spesielle tilfeller overfor unge lovbrytere. Men når samfunnet ser seg nødt til å idømme fengselsstraff, er det umåtelig viktig at fengselsoppholdet blir brukt konstruktivt til å bidra til at ungdommen ikke begår nye kriminelle handlinger etter løslatelse. Det gjøres et veldig godt arbeid med dette i fengslene våre. Jeg vil benytte anledningen til å rose de ansatte som virkelig har kompetanse og genuint engasjement overfor disse lovbryterne. Jeg har besøkt både ungdomsenheten i Bergen og andre fengsler som kan vise til systematisk og faglig godt arbeid både når det gjelder holdningsarbeid, opplæring, arbeidstrening og rusmestring. Det er faktisk mange solskinnshistorier å vise til der ute. Jeg har ikke tid til å komme inn på dem nå, men det å fortsette å styrke kriminalomsorgen er også viktig i dette forebyggende perspektivet.