trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Kristelig Folkeparti har jo vært mot sprøyterommet hele veien, så det er ikke noe oppsiktsvekkende at Bjørg Tørresdal benytter enhver anledning til å argumentere mot sprøyteromsmodellen slik som den framstår her i Oslo. Den kritikken som er framkommet i rapporten som Tørresdal viste til i sitt innlegg og i en tidligere replikk, viser jo først og fremst én ting: Den viser at den måten vi har organisert den norske sprøyteromsmodellen på, ikke er optimal. Og da har jeg to utfordringer til Bjørg Tørresdal. Jeg forstår det slik at Bjørg Tørresdal aldri har jobbet på sprøyterommet. Det har jeg, og jeg har snakket med de folkene som er der, og har sett hvordan dette kan fungere som et fristed og et sted der man i anstendighet kan sette sprøyte. Så kan du si at dette er å åpne et rom der det er lovlig å bruke heroin, og det er helt riktig. Spørsmålet er: Vil Bjørg Tørresdal være med meg og gjøre en jobb på sprøyterommet og være der og snakke med de folkene som er der? Og vil Bjørg Tørresdal være med og ta en debatt om hvordan de vellykkede erfaringene fra andre land også kan implementeres i den norske sprøyteromsmodellen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Men da synes jeg Bjørg Tørresdal har et for snevert syn på dette. Det er to forhold jeg mener hun da bør svare på. Det ene går på: Istedenfor å se snevert på det norske sprøyteromsprosjektet bør man se på hva evalueringen fra sprøyteromsprosjekter over hele verden viser. Den viser to ting. Det viser for det første at det er ingen mennesker som dør når de setter sprøyter i sprøyterom. I seg selv burde det være noe som gjør at man burde rekruttere flere av dem som er rusmisbrukere, for å legge til rette for at de satte sprøytene sine i sprøyterom. Da jeg var på besøk, skjedde det en overdose der, og hvis det hadde skjedd ute, hadde vedkommende antakeligvis hatt en vesentlig større sjanse for å dø. Det er en positiv side som man må ta med seg. Det andre er at den norske sprøyteromsmodellen er snevrere både i forhold til hva man kan injisere og i forhold til åpningstider enn det veldig mange andre er, og da bør man gripe fatt i det og ikke bare gjøre slik som Bjørg Tørresdal, ha et standpunkt og bare lukke med det standpunktet.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Jeg tenkte bare jeg skulle bruke litt tid på å si noe om hvorfor vi står her i dag. Grunnen til det er at denne hovedstadsmeldingen ble til fordi alle bystyrepartiene tok et initiativ overfor oss som satt i kommunalkomiteen her på Stortinget i forrige periode - det gjelder jo både statsråden og meg - for å få en hovedstadsmelding. Bakgrunnen for det var at i forbindelse med stortingsmeldingen om storbypolitikk følte alle vi som var Oslo-representanter, og de som satt i Rådhuset, at Oslos utfordringer ikke ble berørt godt nok. Det kan hende at det var på grunn av at vi hadde en kommunalminister fra Bergen på det tidspunktet, men det å være bergenser skulle i utgangspunktet ikke diskvalifisere folk fra å kunne gjøre en god jobb for Oslo. Dette var altså noe som alle sluttet seg til - fra Fremskrittspartiet til SV. Derfor ble jeg litt overrasket da jeg nærmest fikk inntrykk av at saksordføreren, fra Fremskrittspartiet, mente at denne meldingen ikke burde blitt lagt fram, rett og slett fordi Fremskrittspartiet var blant dem som faktisk stod opp og sa at dette er en melding vi trenger. Det er tre ting som kjennetegner Oslo, for folk som kommer til Oslo. Det er at forskjellene er større her enn noe annet sted i Norge - Oslo er byen med de rikeste menneskene, byen med størst andel mennesker med rusproblemer og byen med størst andel mennesker med de laveste inntektene. Det er den byen i hele landet med flest folk med innvandrerbakgrunn og minoritetsbakgrunn, og det er den byen hvor det - selv om den for alle som kommer utenfra, framstår som byen med det største og beste kollektivtilbudet - likevel er så utrolig mye trafikk. Det er så mye trafikk i denne byen at vi ikke er i nærheten av å løse utfordringene med hensyn til det gode kollektivtilbudet som tross alt finnes her. Hovedstadsmeldingen har grepet fatt i alle disse tre problemstillingene. Vi åpner altså for bompenger - og det skal behandles i saken om Oslopakke 3 etterpå. Vi åpner for bruk av bompenger til drift av kollektivtrafikken, og jeg er glad for og stolt over - jeg synes det er litt kult - at Oslo og Akershus kan være i tet på det området. Dette er et område vi er nødt til å dra videre, både i Oslo og i de andre byene. Men Oslopakke 3 er jo ikke nok - det vet alle som har satt seg inn i saken - rett og slett på grunn av at stigningen i trafikken kommer til å bli så stor at det er behov for sterkere lut i årene som kommer. Da mener vi det er nødvendig med en rushtidsavgift, og de som ikke støtter opp om det forslaget, mener jeg har en forpliktelse til å få på bordet andre bilreduserende tiltak. Det andre er at vi erkjenner at minoritetsarbeidet og arbeidet for inkludering av minoriteter er et nasjonalt arbeid. Det ligger her, og det ligger her en oppfølging av Groruddalspakken, som jeg var så glad for at jeg kunne få være med og skaffe flertall for i forrige periode i kommunalpolitikken. Så dette er en god melding.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-03-13:
Jeg tror det er viktig for et land og en region å ha en jevn og god utvikling. Vi ser at en veldig sterk vekst i denne regionen skaper utfordringer i form av høyere boligpriser og trafikale problemer. Vi ser at når det gjelder astma og allergi, er Oslo en av de byene i Norge som har aller størst problemer. Det presset og den befolkningsutviklingen vi har rundt Oslo by, skaper utfordringer for dem som bor her allerede, og derfor er det viktig at vi klarer å få en mest mulig balansert utvikling, slik at veksten ikke blir for sterk. Det kommer til å medføre flere økte kostnader når det gjelder bolig, og det kommer til å medføre enda større press på vei og jernbanenett, slik at kapasiteten i denne regionen blir sprengt. Derfor er det viktig for Senterpartiet og for Regjeringen å ha en mest mulig balansert utvikling. Et av de viktige elementene er å se på hvor man lokaliserer framtidige statlige arbeidsplasser.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-03-13:
I løpet av de to årene som vi har hatt gleden av å sitte med kommunalministeren, har vi sammen med de to andre regjeringspartiene gjennomført et stort løft for kommunal sektor. 50pst. av inntektene til kommunal sektor kommer fra skatt. Vi ser dermed at det er Oslo og de skattesterke regionene som har fått den største delen av veksten. Oslo har store utfordringer, så det er bra at de har hatt en stor vekst, men når vi skal utforme et framtidig inntektssystem, er det viktig at vi klarer å få til et inntektssystem som balanserer veksten i de forskjellige regionene opp mot hverandre. Det er det Sørheim-utvalget ønsker, å få en mest mulig balansert utvikling mellom by og land, sånn at man får en jevn og god utvikling i inntektene for kommunesektoren i hele landet, for å rette opp de skjevhetene vi ser i dag. Så det er svaret vårt: Vi ønsker en stabil utvikling, og vi ønsker en videre opptrapping også for Oslo, men vi synes at dagens innretning gjør at det blir en for sterk skjevfordeling.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-03-13:
Før jeg ble stortingsrepresentant, var rusfeltet ett av de områdene jeg jobbet mye med. Jeg var også selv aktiv i de frivillige organisasjonene på rusfeltet. Det er mange årsaker til at vi får de rusproblemene vi har, som vi alle må ta ansvar for, men løsningen ligger nettopp i samspillet mellom offentlig og frivillig sektor. Jeg er helt enig i Kristelig Folkepartis påpekninger om at man må følge dette med argusøyne og se på utviklingen. Skal vi klare å løse problemene, trenger vi også varme hender, og de finner vi mange av i frivillig sektor. Her må vi sammen se på hvilke løsninger som passer best for morgendagen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-03-13:
Det svarteperspillet som representanten Dørum påpekte, ser vi dessverre mange steder i offentlig sektor. Vi ser det innenfor eldreomsorgen og også innenfor sykehussektoren. Sykehusene skriver ut for tidlig, og man flytter personer mellom forskjellige poster. Dette er en stor utfordring, og vi har ikke gode nok systemer for det i dag. Derfor har bl.a. Senterpartiet tatt til orde for at vi ønsker en reform av primærhelsetjenesten og sekundærhelsetjenesten, for å se på hvordan vi kan få til et bedre samspill, men vi har ikke de gode løsningene ennå. Vi er like opptatt av problemstillingen som Venstre er, men vi har ikke hele svaret.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-03-13:
Jeg har personlig vært og sett på den skadereduksjonspolitikken som Nederland har ført. De har over lang tid ført en skadereduksjonspolitikk på veldig mange områder. Jeg er dermed også kjent med den liberaliseringen av hasjpolitikken man har sett der. Jeg er personlig skeptisk til troen på at skadereduksjonspolitikk er svaret på de utfordringene vi står overfor. Jeg er personlig også skeptisk til at sprøyterom er svaret på de utfordringene vi står overfor. Det har Senterpartiet vært, og det var vi også i forrige periode. Men vi skal diskutere det, ta det på alvor og se på evalueringen, og så får vi se hvor veien går videre. Det er i hvert fall ikke hovedsvaret, men det kan være ett virkemiddel. Jeg er imidlertid skeptisk til om det kommer til å løse mange problemer på sikt.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Jeg er glad for den understrekningen representanten Dørum har av Oslopakke 3 og mange av de positive sidene der. Representanten Dørum er i det hele tatt kjent for mange som en progressiv og framtidsrettet mann, som er for miljøet og for utviklingen av det urbane og dynamiske Oslo. Allikevel fortsetter Dørum og hans parti, Venstre, å løfte fram Fremskrittspartiet ved samarbeid både i Stortinget og i byen - et parti som er imot viktige satsinger i Oslopakke 3, som er imot satsing på jernbane, og som har vært imot den viktige lovendringen som gjør at vi kan få til det vi nå gjør i Oslopakke 3. Så jeg må spørre om ikke representanten Dørum og Venstre hadde vært mer tjent med andre samarbeidspartnere, om det ikke hadde vært bedre å støtte partier og løsninger som kunne vært enda mer kollektivt rettet, enda mer miljørettet.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
I denne debatten er det blitt sagt at vi ikke vil merke mye til hovedstadsmeldingen, og at den ikke vil få mye å si. Det er jeg ikke enig i. Det er viktig at vi får et dokument som sammenstiller de utfordringene og mulighetene som vi har i Oslo og i resten av hovedstadsregionen. Derfor synes jeg dette er et veldig spennende og lærerikt dokument som jeg håper at også flere enn de på Stortinget leser, gjerne også lokalpolitikere rundt om i regionen, men kanskje særlig politikere fra resten av landet. To utfordringer som vi ser henger nøye sammen i Oslo, er trafikk og miljø. Men hvordan vi løser våre utfordringer i byen, vil ikke bare ha effekt her. Det vil også være viktig for å nå de nasjonale klimamålene som alle partier her på Stortinget, unntatt Fremskrittspartiet, har blitt enige om. Det positive når det gjelder klima- og miljøutfordringene i Oslo er at de løsningene som er bra for byen, også er bra for landet. Hvis man gjør dette på en riktig måte, nemlig med å redusere biltrafikken og massivt satse på kollektivtrafikk, vil man også kunne redusere svevestøv for de 230 000 menneskene i Oslo som utsettes for svevestøv over det nivået som er anbefalt nasjonalt. Et viktig prosjekt for å oppnå dette er E6-lokk eller E6 i tunnel i Groruddalen. Derfor er jeg særlig glad for den omtalen Regjeringen har gitt dette prosjektet i meldingen, og for signalene om at de er villige til å gå i dialog med lokale partier i området. Derfor skulle jeg ønske at byrådet, med ansvar for dette, tok meldingen på alvor og fulgte opp bystyrevedtaket fra 21. juni 2006 om å samle og koordinere aktører som kunne være interessert i en forskuttering av en tunnel eller et lokk i Groruddalen. Når det gjelder E6, handler det ikke om å bygge en stor og massiv vei med større kapasitet og mer biltrafikk. Det handler om bomiljø, miljø og byutvikling. Med en viktig satsing på kollektivtrafikken kan vi greie å få ned svevestøv, støy og klimautslipp i hovedstadsregionen - hvis vi følger denne oppskriften. Jeg er også glad for at denne meldingen retter fokus mot viktigheten av at vi får bygd ut et nytt dobbeltspor mellom Oslo og Ski. Det er en del av hovedstadsregionen hvor lokalpolitikerne selv ikke har mulighet, ei heller ansvar for kollektivtrafikken - og hvor vi er helt avhengige av at staten ser det skrikende behovet det er for utbygging av dette viktige dobbeltsporet.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Jeg er veldig glad for at representanten Sandberg spør om nettopp dette, for i motsetning til det jeg oppfatter er Fremskrittspartiets posisjon her, er jeg veldig interessert i og opptatt av å ha en god dialog og jobbe sammen med lokalpolitikerne. Det er jo nettopp lokalpolitikerne som har søkt Samferdselsdepartementet og Stortinget, til og med en partikollega av representanten, og jeg har da som saksordfører vært opptatt av å prøve å imøtekomme og understreke de ønskene som er. Så er det også slik, som vi skriver i merknadene våre, at endringer i betongpriser og f.eks. større utfordringer knyttet til klima muligens vil komme til å få den effekt at vi må diskutere dette videre. Men da understrekes det veldig sterkt i merknaden at dette selvfølgelig skal skje i samarbeid og dialog, og med enighet mellom lokale og sentrale myndigheter.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Nå er jo dette som representanten Helleland viser til, merknader fra alle partiene. Hadde representanten Helleland lest videre nedover i merknaden, hadde han sett at det står: «Flertallet merket seg videre at de samme personene også erkjente at det ville kunne oppstå situasjoner der justeringer kunne være nødvendig, men at dette måtte gjøres i nært samarbeid med de lokale partene.» Vi skriver jo også videre: «Flertallet har forstått at det i denne saken er viktig at partiene, som var en del av kompromisset, trekkes med i det videre arbeidet, og ber departementet merke seg dette.» Det er jo nettopp på denne måten at endringer knyttet til klimaspørsmål, betongpriser og press i økonomien bør håndteres. Det er også viktig, synes jeg, å merke seg at partene her nødvendigvis ikke bare er de til enhver tid sittende eller styrende partiene, men partiene som var en del av det opprinnelige kompromisset.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Nå ble jeg litt usikker, fordi jeg først gratuleres, men videre anklages for å ha hatt en altfor rask behandling. Det er to ting som ikke står i stil med hverandre, men det er også en vant prosedyre fra Fremskrittspartiet. Jeg synes ikke at å vise til betongpriser eller andre markedsmessige situasjoner er å bortforklare det. Det er viktige ting som det er viktig at man har diskutert på forhånd, sånn at man kan håndtere det dersom problemer skulle oppstå. Det vi ber om, er at ting vurderes fortløpende, og at man på bakgrunn av de fortløpende vurderingene har diskusjoner med partene. Det vil ikke være riktig av meg, uten å ha informasjon, eller uten å ha vært i dialog med andre, å si at Oslopakke 3 skal forandres sånn eller sånn. Det har jeg ikke noe ønske om, og det kommer jeg heller ikke til å gjøre.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Representanten Sortevik kommer stadig tilbake til det som Fremskrittspartiet beskriver som politisk utpressing, men som vi andre velger å kalle flotte politiske initiativ og stor politisk vilje til å gjennomføre ting i sin egen region. Et problem er at vi sjelden eller aldri finner igjen de samme kostnadene til denne type prosjekter i Fremskrittspartiets budsjetter. Her har man altså nå over 50 milliarder kr som skal dekkes inn, og jeg kan bare si at jeg venter i spenning på å se om dette også kommer til å bli synliggjort i neste budsjett. Fremskrittspartiet har, som kjent, ikke prioritert samferdsel når de har hatt makt. Men til slutt: Innser ikke representanten Sortevik at hans totale omlegging av pakken, med nye utredninger og nye prosjekter, vil bidra til en vesentlig forsinkelse og dermed også ødelegge for denne satsingen som hans egne partifeller i Oslo nå venter på?
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Nå er det jo satt standard her i dag for ulike typer replikker. Jeg kunne godt tenke meg å spørre representanten Sahl - siden han er en av dem som sitter i komiteen i denne perioden, som også satt her i forrige periode - om det er sånn å forstå at Sahl har hatt løpende kontakt med sine partikollegaer i Akershus fylke og i Oslo kommune, og at Sahl har vært i forkant av denne stortingsbehandlingen og forstått hva som kunne komme til å skje, og på den måten nå ikke er totalt overrasket over standpunktene til sine lokale partifeller som det kan virke som om andre partier i denne salen er.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Det er godt ikke alle i denne salen er så konspiratoriske som forrige taler. Det er også godt flere i denne salen ikke går så langt i å karakterisere sine stortingskollegaer som det representanten Hoksrud gjør. Det får vi la ligge til en annen gang. Men til en del av innlegget hans: Han hevder at flertallet i denne sal, som i dag er stolte og glade for å presentere en viktig pakke for Oslo og Akershus, tar til orde for å tvinge løsninger ned over hodet på folk, og også at man skal påtvinge andre klimaløsningen. Da må jeg bare henvise representanten Hoksrud til det flertallet har skrevet i sin merknad, et flertall som går helt fra SV til Høyre. Der skriver man en hel rekke ting om klima, at man er glad for Stortingets klimaforlik. Og dersom pakken ikke har positiv effekt på klima, mener flertallet at pakken - etter en vurdering - bør justeres. Så kommer setningen som representanten Hoksrud glemte: «En klar forutsetning for dette er enighet mellom partene.» Jeg har tidligere, i replikkordskiftet, forklart at partene i denne sammenheng er å forstå de partiene i Oslo og Akershus som har stilt seg bak dette forliket, og som har søkt om å få gjennomføre pakken. Jeg er som sagt glad for at vi nå får til denne pakken. Jeg er glad for at vi har en regjering og en samferdselsminister som tar ansvar, og jeg er glad for at vi har et storting som tar ansvar. For det er nemlig å ta ansvar å stemme for løsninger og komme fram til løsninger som er viktige for folk, og som får noe å si for folks liv. Det som ikke er å ta ansvar, er å ri prinsipper, være ren og rank og alltid kunne hevde at man selv har rett og er best - men da får man heller ikke til noe. Jeg trodde at en av de viktige grunnene til at folk lot seg velge til Stortinget og stilte på lister rundt omkring i fylker og kommuner, var at de hadde lyst til å utgjøre en forskjell for folks liv, ikke at de hadde lyst til å stå på talerstolen og ha rett. Derfor vil jeg nok en gang bare gratulere det brede flertallet i denne salen med at man i dag gjør et kjempeviktig vedtak som vil få mye å si og være til glede for mange av innbyggerne - antakeligvis de aller fleste - i Oslo og Akershus.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Denne debatten kunne kanskje blitt ferdig før, hvis Fremskrittspartiet hadde sluttet å tillegge andre standpunkter eller meninger som de overhodet ikke har. Det er etter undertegnedes mening en ganske ufin debattaktikk. Jeg kunne f.eks. gjort det samme ved å si at man ikke kan lese noe annet ut av representanten Sandbergs innlegg når han snakker om uansvarlighet, enn at Oslo Fremskrittsparti og Fremskrittspartiets representanter der er uansvarlige politikere - politikere som har gått til valg på Fremskrittspartiets program om at de ikke skal ha bompengefinansiering med mindre det finnes alternative kjøreruter. Da kan jeg ikke skjønne annet enn at dette er svært uansvarlige politikere. Det er i tilfelle bare Fremskrittspartiet i denne salen som synes det om sine egne partikamerater. Jeg tror vi andre i salen synes det er svært ansvarlige politikere som tar ansvar på vegne av byens befolkning når det gjelder samferdselsutfordringene i Oslo. Jeg reagerer også på at man tolker statsråden på den måten man gjør. Når jeg hører statsråden, hører jeg en statsråd som er engasjert og ute etter å finne løsninger med partene, men som samtidig er såpass ærlig at hun sier at man står overfor en del utfordringer, og at hun ikke har noen andre intensjoner enn å løse dem i nært samarbeid med partene som har søkt om å få innføre denne pakken. Dobbel bokføring er selvfølgelig å ha to standpunkter på én gang. Det er når Fremskrittspartiet prøver å vinne velgere på nasjonal basis ved at man skal være imot bompenger, og man prøver å vinne velgere på lokalt nivå ved å hevde at man er for Oslopakke 3, og ved å reklamere for alle de gode tiltakene som vil være viktige for byens befolkning. Jeg skulle ønske at Fremskrittspartiet gjorde det som statsråden også oppfordret til, og som jeg har gjort med mine partikamerater i Oslo, nemlig å ha tett og nær dialog med dem for å sørge for at vi kan presentere det samme synspunktet, og sørge for at de forslagene jeg fremmer her, og de tingene jeg er opptatt av på Stortinget på vegne av mitt parti, også skjer på vegne av mitt partis representanter i Oslo og i Akershus.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-13:
Lat meg for det fyrste streka under at eg iallfall er glad for å representera ei regjering som har satsa stort på ein betre kommuneøkonomi, noko som òg har kome Oslo til gode. Lat meg for det andre seia at eg representerer ei regjering som er genuint oppteken av å møta utfordringane på rusfeltet, både gjennom den førebyggjande innsatsen som er nødvendig, gjennom det behandlingsopplegget som til kvar tid skal vera til disposisjon, som kunne vore betre, og gjennom eit betre ettervern. Lat meg seia at eg skulle ynskja at Framstegspartiet på det feltet ikkje berre var oppteke av å reparera, men at Framstegspartiet òg i Oslo by ville gå inn i ein dialog med Regjeringa om korleis vi kan sikra at ikkje så mange hamnar uti rusmiddelmisbruk. Eg går ut frå at Framstegspartiet òg har lese om den samanhengen som det heilt openbert er mellom f.eks. skjenkepolitikk og russkadar?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-13:
Eg antek at òg Inge Lønning har registrert at svært mange lovnader er lyfta ut av Soria Moria-erklæringa - fordi dei allereie er sette i verk. Lat meg seia når det gjeld Sørheim-utvalet: Det er rett at eit nytt og meir rettferdig inntektssystem er undervegs, men slik det er lagt fram i innstillinga frå Sørheim-utvalet, vil det ikkje verta presentert frå Regjeringa. Regjeringa skal sjå på både ei inntektsutjamning og ei utgiftsutjamning, dvs. dei kostnadsnøklane som òg er ein viktig del av inntektssystemet. Så kan eg trøysta Lønning med å seia at eg trur ikkje nokon kommunar kjem til å få «noe sjokk». Men det er heilt openbert at det vert endringar i nokre kommunar. Slik må det verta.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-13:
Eg synest det er interessant å registrera at både Kristeleg Folkeparti og andre her innser at det behandlingsopplegget for rusfeltet som vart lagt fram i førre periode, ikkje held. Situasjonen var jo ikkje annleis då. Både frå den eine og den andre vart det peikt på at det var viktig å utnytta kapasiteten på rusbehandlingsfeltet betre. Eg ber om forståing for at eg som kommunalminister ikkje kan gå i detaljar om dette. Men det eg skal gjera, er å ta med dette forslaget, som er fremja i dag, til helseministeren. Eg veit at ho har eit stort engasjement for å sikra endå fleire behandling for rusproblem, så vel som at ho er oppteken av både førebyggjande arbeid og eit betre ettervern.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-13:
Lat meg frå Regjeringas side seia at både det å sikra eit betre førebyggjande arbeid, det å sikra fleire behandling og det å sikra eit betre ettervern er ei prioritert oppgåve. Slik sett er det nok mi meining at vi skal vera opne for alle forslag og tiltak som vil innebera forbetringar. Mitt ansvar i dette inneber to vesentlege element. Det eine er å gjera meir for å sikra fleire ein bustad å organisera livet sitt ut frå. Det er faktisk ein viktig del av rusbehandlinga at ein når ein kjem ut av ein institusjon, har ein stad å organisera seg ut frå. Så er det òg - som det andre elementet - ei viktig oppgåve for meg å sikra ei betre oppfølging. Her står kommunane og den innsatsen dei gjer, sentralt. Eg er iallfall glad for å kunna registrera at samarbeidsavtalen med Oslo kommune betyr at innsatsen, både frå kommunen og frå spesialisthelsetenesta, har vorte større - men det finst enno utfordringar.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-13:
Lat meg fyrst takka for ein ryddig debatt og for innspel som eg skal ta med meg vidare, både til dei statsrådane som det er aktuelt å fortelja det til, og til mitt eige departement. Så vil eg berre for ordens skuld presisera, slik at det ikkje er nokon som skal vera i tvil om akkurat det: Når det gjeld Sørheim-utvalet si innstilling, er jo det ein NOU på linje med mange andre. Dei har gjort eit godt og fortenestefullt arbeid, på den måten at dei har lagt fram ei innstilling med forslag som betyr ei omfordeling av inntektene i kommunesektoren, og som kan karakteriserast som eit meir rettferdig inntektssystem. Så har det vore høyringsfrist som på andre NOU-ar, og det har kome inn mange innspel. Dei blir bearbeidde og sjølvsagt vurderte med tanke på det som skal vera det endelege forslaget frå Regjeringa. Men så er det viktig for meg å streka under at dersom vi skal ha eit heilskapleg system for økonomien i kommunesektoren, må vi òg sjølvsagt sjå på utgiftene og korleis dei er fordelte. Der ligg det frå før av eit utval, Borge-utvalet frå 2005, som har forslag på det som vi kallar kostnadsnøklar - altså kor mykje det kostar å ha ein 6-åring eller ein pleietrengande eldre i ein kommune. Det er det Regjeringa samla skal sjå på, og som skal leggjast fram i kommuneproposisjonen, som er meint å bli sett i verk frå 1. januar 2010. Så det er viktig å få inn signal, men ein bør ikkje forskotera ein debatt om Sørheim-utvalet no. Det er ikkje sikkert at den utvalsinnstillinga blir følgd slik som ho er lagd fram. Så har det vore fokusert på Groruddalen-satsinga. Der er det jo inngått ein avtale mellom Regjeringa og Oslo kommune om ei satsing som skal vara til 2016. Eg må berre seia at eg forstår dei som stiller spørsmål ved om midlane blir brukte til byråkrati. Eg stussa sjølv då eg såg alle dei departementa og alle dei andre statlege etatane som er inne. Lat meg berre understreka at det faktisk er ei eiga og viktig oppgåve å fylgja med på at pengane vert kanaliserte gjennom dei organisasjonane som gjennomfører dei ulike tiltaka i praksis. Bydelane er sterkt inne, og Husbanken støttar heilt klart dei lokale miljøa.
Inge Lønning (Høyre), 2008-03-13:
Statsråden var raus med godord om Oslo. Det er bra, men det er jo ikke noe hovedstaden kan leve av. Vi vet alle at det er underveis en sak om endring av inntektssystemet, som i praksis vil kunne redusere hovedstadens inntektsgrunnlag med anslagsvis 0,5 milliarder kr pr. år. Det er ganske dramatisk - det er mye penger. Statsrådens forgjenger, Åslaug Haga - som jeg går ut fra at statsråden av og til veksler ord med - lovet i et intervju med NTB i august i fjor at ingen kommuner skulle komme dårligere ut etter omleggingen av systemet. Og hun sa videre: «Jeg kan berolige alle med at det er mitt klare mål at ingen skal oppleve noe sjokk som følge av at vi legger om systemet.» Kan statsråden stå ved det løftet som hennes forgjenger gav, eller er dette av de løftene som hører hjemme på Soria Moria, dvs. i eventyret?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Siste taler var innom Sørheim-utvalgets innstilling. Det er noen som prøver å framstille det - kan hende mot bedre vitende - som om denne saken handler om by mot bygd. Saken er den at blant landets lavinntektskommuner er det en rekke byer - f.eks. Skien, Sarpsborg, i all beskjedenhet Gjøvik, Kongsvinger. Det er derfor ikke slik at det bare er bygdesamfunnene som ber om mer utjevning. Igjen har vi fått demonstrert med all tydelighet at lavinntektskommunene - dem er det mange av, og de fins som sagt både i bygd og by - vil bli kraftig motarbeidet av høyrepartiene når disse kommunene nå ber om å få litt mer av skatteinntektene her i landet. God fordeling har vel heller aldri vært høyrepartienes varemerke. Men jeg har møtt framtredende medlemmer av Høyre i lokalpolitikken som har bedt om å få en utjamning helt opp i 75 pst. Jeg synes derfor at høyrepartiene skal lytte litt til den klokskapen som man også har hos sine egne. Vi vil ha et mer rettferdig inntektssystem. Men det ville vært urettferdig om staten ikke hensyntar og støtter opp under de spesielle oppgaver og utfordringer som Oslo har som hovedstad og - jeg vil legge til - som landets desidert største by. En slik utfordring er bostedsløsheten. Det er ikke akseptabelt at folk skal oppleve det uverdige ved ikke å ha en fast bopel. Det er anslått at det er 1500 bostedsløse i Oslo. Dette representerer sjølsagt et stort problem som bare kan løses i et tett samarbeid mellom kommune, stat og andre aktører, som f.eks. boligsamvirke, frivillige organisasjoner og private utbyggere. Vi må rett og slett fjerne bostedsløsheten. Da er vi mange som må gå sammen, og vi må gå sammen med «trøkk». For å klare det må det inngås forpliktende samarbeid mellom kommunen og staten. Ikke minst spiller Husbanken en svært viktig rolle. Det er også viktig å fokusere på bomiljøet, særlig i Oslo indre øst. Her er det problemer av et slikt omfang og av en slik karakter at det også krever statlig innsats i samarbeid med kommunen. Det må etableres et samarbeid hvor en systematisk kan forbedre bomiljøet i de kommunale gårdene. Beboere, bydeler, organisasjoner og institusjoner må aktivt trekkes inn, slik at en kan dra nytte av den kunnskapen og de erfaringer som finnes. I hovedstadsmeldingen og i innstillingen er det pekt på mange konkrete tiltak i så måte, og det haster med å komme i gang.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Den største utfordringen i hovedstaden er å unngå at det utvikler seg større sosiale forskjeller, og å skape en mer positiv utvikling i utsatte områder av byen. Den rød-grønne regjeringen har bidratt godt til dette, med Groruddalen-satsing, med Søndre Nordstrand-satsing - begge deler i samarbeid med Oslo kommune - og med å følge opp Indre Øst-tiltakene videre. Det ligger også en del oppgaver og spørsmål i hovedstadsmeldingen som det er viktig at vi går nærmere inn på. Det gjelder særlig nye måter det produseres sosiale forskjeller på i byen vår. Jeg vil nevne tre-fire punkter der. Det første gjelder det økende antallet mennesker som befinner seg i det vi kan kalle kroniker-grupper. Det er en økende andel som får livsstilssykdommer som diabetes, rusavhengighet, psykiske lidelser og plager, KOLS, astma og allergier, muskel- og skjelettlidelser. Det er en økende andel psoriatikere, revmatikere osv. Disse gruppene utgjør et stort antall mennesker i landet og særlig i Oslo og Oslos østlige bydeler. De har også dårlige levekår fordi veldig mange av dem er uføretrygdede og balanserer mellom å måtte inn på sykehus og å greie seg selv i hverdagen. Dette er behandlet også i stortingsmeldingen om sosiale helseforskjeller som vi diskuterte her i Stortinget i fjor. Men det er viktig at vi nå er oppmerksomme på dette videre her i Stortinget, fordi vi må vri midler i forhold til helsetjenestene våre inn mot å bekjempe disse livsstilsykdommene, hvis vi skal unngå en økt forskjellsutvikling i Oslo og andre steder i landet. En annen forskjellsutfordring jeg vil peke på, gjelder frafallet i videregående skole. Det produseres nye tapergrupper ved at alt for mange slutter i videregående skole og ikke får en utdanning som gjør dem i stand til å komme inn på arbeidsmarkedet. Det trekkes fram skremmende tall i hovedstadsmeldingen om at bare 33 pst. av dem med foreldre med kort utdanning fullfører videregående skole - i hvert fall innen normal tid - og bare noen få når man tar med noen år til. Det vi mangler, er mer praktiske tilbud i videregående for dem som ikke greier å henge med i teorien. Dette må kunne komme inn tidligere istedenfor at man kjører to år med teori. Vi trenger også flere lærlingeplasser. Dette med å produsere nye forskjeller ser vi også i bomiljøene. Derfor er det viktige tiltak Regjeringen setter opp når den nevner satsing på miljøvaktmestere i kommunale boliger og i utsatte boområder, og at man vil gi tilskudd til heiser i gamle blokker. Til slutt vil jeg si at hvis deler av det som står i Sørheim-utvalgets innstilling, skal gjennomføres, er jeg glad for det kommunalministeren sier om at hun vil ha med utgiftsutjamning. Jeg mener også at vi da må se på et nytt hovedstadstilskudd, hvor vi får fulgt opp noen av disse utfordringene som ligger i hovedstadsmeldingen, som ligger i meldingen om sosiale helseforskjeller, med målrettede midler i det videre arbeidet for hovedstaden.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Storbyene har spesielle og særegne utfordringer og oppgaver. Det har også hovedstaden. Selv for en vestlending, ja til og med for en bergenser, er det både naturlig og viktig å peke på nettopp det siste - at hovedstaden har særegne utfordringer, og at det faktisk er viktig for hele landet at de møtes og løses på en god måte. Transportområdet er behandlet grundig både i meldingen og i innstillingen. Det er naturlig at jeg knytter noen ord til det - ikke bare fordi det er omtalt i melding og innstilling, men også fordi vi som neste sak faktisk skal behandle en nokså omfattende transportsak, nemlig Oslopakke 3. Nå kunne vi som er vestlendinger og bergensere, omringet og innringet som vi er av bommer, faktisk gnidd oss i hendene over at innbyggerne i både Oslo og Akershus skal være med på å betale like forferdelig mye som vi har vært vant til lenge, for vi møtes stadig med nye bommer. Det gjør vi ikke. Vi er opptatt av at vi skal ha et velfungerende transportnett i hovedstadsområdet. Vi i Fremskrittspartiet mener at Oslo-området er et trafikknutepunkt av nasjonal betydning, og vi mener at det skal ut av den nasjonale transportplanen, akkurat som andre store nasjonale transportprosjekter bør tas ut av planen og gis egen og særskilt statlig fullfinansiering. I den neste saken vi skal behandle, Oslopakke 3, er jo et av de store tvilsspørsmålene om staten stiller opp med den lille andelen som staten har sagt den skal stille opp med. Jeg har merket meg bl.a. utsagn fra representanten Rolf Reikvam, som ble spurt om det tidligere i debatten. Han følte seg svært så sikker på at de statlige pengene ville komme. Leser man forslaget til Nasjonal transportplan, er det grunn til å være sterkt bekymret. Vegvesenet selv peker på at det med de rammene som er forespeilet, vil få konsekvenser for nivået for det man kan forvente å få av statsmidler i Oslo. Dessverre er det jo slik at mange som har erfaring rundt om i landet der staten er inne som en beskjeden part, opplever at staten kommer med pengene sine svært sent, om de kommer helt og fullt. Her er det dessverre all mulig grunn til å være bekymret for finansieringen av Oslopakke 3. Men først og fremst: Det er en hovedstadsoppgave å sørge for et velfungerende transportnett, og det er en statlig oppgave å sørge for at hovedstadens transportnett blir finansiert. Det er viktig for hele det nasjonale transportnettet som hele landet skal bruke.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
La meg også gratulere saksordføreren med å ha gjennomført en rekordrask behandling av norgeshistoriens største bompengebaserte transportpakke, en altfor rask behandling, som er understreket av at en rekke spørsmål omkring uavklarte opplysninger i proposisjonen har måttet bli sendt og besvart i ekspressfart. La meg også kvittere på det som saksordføreren sier om at det burde hatt tilslutning fra alle. Fremskrittspartiet støtter 80 pst. Hva vil klimaforliket medføre for pakkens innhold? Saksordføreren sier utenfor salen at pakken har mange bra klimaeffekter i seg. Spørsmålet er om det er godt nok, det må vi diskutere i det videre arbeidet. Hva kan bilistene forvente seg av innholdsmessig endring av det de nå er forespeilet å betale for? Vi oppfatter at man kan forvente seg helt andre ting enn bortforklaringer omkring betongpriser og priser i markedet, nemlig at det innholdsmessig kan bli vesentlig endret. Vil det det?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Ikke nye utredninger, men ny finansiering. I det alt vesentlige går vi inn for det investeringsprogrammet som ligger når det gjelder vei og kollektiv. Vi har altså en annen finansieringsløsning, slik at bilistene i Akershus og Oslo blir spart for den omfattende bompengefinansieringen, og ikke minst blir spart for de omfattende tilleggsregningene som ligger i Oslopakke 3. Hvis representanten Wickholm leser innstillingen, bl.a. de referatene som er gjengitt fra behandlingen i Oslo kommune, finner han også litt av de betenkeligheter og de begrunnelser som Fremskrittspartiet i Oslo har hatt for subsidiært å slutte seg til den bompengepakken som man føler seg presset til å vedta. Jeg tror ikke noe kommunestyreflertall som under press går inn for å bruke bompenger, gjør det med jubel. Jeg tror tvert imot de føler et ganske klart press fra sentrale myndigheter, fra en stat som ikke betaler sine regninger, og som forlanger at kommunene og innbyggerne skal gjøre det istedenfor.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg er veldig glad for spørsmålet! For å ta det siste først. Det er helt klart, også med tanke på foregående taler, at hvis man følger med på de forslagene som er fremmet av Fremskrittspartiet, er poenget nettopp at vi har en selvstendig finansieringsløsning for å gjennomføre de store samferdselsmessige løftene som nasjonen Norge må ta i løpet av de kommende 20 årene. Vi har mulighet, og vi har finansieringsløsning og finansieringsverktøy for å gjøre det på 20 år uten bompenger. Vi har, siden flertallet ser ut til å tvinge gjennom den løsningen som ligger i saken, vært opptatt av å sikre en garanti for at staten faktisk betaler det som staten lover - men ikke forplikter seg til - å betale. De fleste som er i inngrep med prosjekter der staten skal betale små andeler, og der bilistene betaler store andeler, har dårlige erfaringer. Derfor er det viktig at Stortinget utstyrer Samferdselsdepartementet med fullmakt.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Nå har ikke representanten Sortevik vært i Kyoto, men han har et forhold til en god miljøpolitikk akkurat som Fremskrittspartiet har et forhold til en god miljøpolitikk, og den er først og fremst energibasert og ikke klimabasert. Det kommer stadig nye innspill som tyder på og bekrefter at det er smart og lurt å bygge et velfungerende transportnett, også for dem som er opptatt av eventuelt å få ned CO2 -utslipp. Det er litt av kjernepunktet når Fremskrittspartiet velger å ta tak i Oslopakke 3 som et stort nasjonalt transportsystem for å få et mer effektivt nasjonalt transportsystem rundt og til og fra nasjonens hovedstad, Oslo. Vi legger betydelig mer vekt enn det de andre partiene gjør, på at vi skal ha en kraftigere veiutbygging, men vi har også vist frem at vi ønsker å videreføre det som ligger i Oslopakke 3, til et større østlandsprosjekt, hvor vi ser på hele triangelet rundt Oslo, også på jernbanedelen. Dette skulle kanskje tilfredsstille spørreren når det gjelder det som det ble spurt om.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Ja, det er faktisk seriøs behandling. Det vi hele tiden snakker om, er å finne en alternativ finansiering til det som er foreslått. Prosjektene som skal fullføres, er vel kjent, og prislappen på de prosjektene som skal fullføres, er vel kjent. Det som er en ny oppskrift, er at staten skal betale regningen og bilistene skal slippe. Det er ingen overraskelse at Fremskrittspartiet på Stortinget, der bompengepakker behandles, er imot bruk av bompenger. Det er vel kjent for våre velgere, og det er en vel kjent del av vårt program. Det er også vel kjent at vi har det syn at staten skal betale for statens veier. Det kan ikke overraske noen at vi fortsatt vil ha statlig finansiering. Det er Fremskrittspartiets politikk, og det bør det være i tiden fremover.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
De som fulgte med i vårt alternative budsjett for 2008, tror jeg fikk med seg at vi hadde en belønningspakke - uten pisk, en ren gulrotpakke - til de tre store byene på 100 mill. kr. Jeg tror Fremskrittspartiets fraksjon, som har levert en ganske grundig merknad og et ganske omfattende forslag, er klar over hva denne saken faktisk gjelder. Det denne saken som vi behandler i dag, faktisk gjelder, er norgeshistoriens største bompengepakke. Det er norgeshistoriens største pakke, der staten fornekter sitt ansvar for å bygge statlig infrastruktur i Norge og serverer norgeshistoriens største regning direkte til innbyggerne og til bilistene. Det har Fremskrittspartiet fått med seg, og det er Fremskrittspartiet imot. Vi gjør forsøk på å finne en annen løsning på finansieringsbiten. Vi ønsker statlig finansiering, og når et flertall presser gjennom bruk av bompenger, ønsker vi gjennom stortingsvedtak garantier for bilistene for at staten faktisk betaler det staten faktisk er forpliktet til å betale.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg lar meg forundre over representanten Sahls forundring over at Fremskrittspartiet holder seg til det lovverket faktisk også foreskriver, at staten har et ansvar for å sørge for finansiering av veibyggingen i Norge. Det kan verken komme som en overraskelse på noen eller tolkes slik at dette på noen måte er torpedering av lokale initiativ. Lokale initiativ er først og fremst for å få bygget vei raskere. Vi vil gjerne imøtekomme det, men med statlig finansiering. Mitt spørsmål til representanten Sahl, som jubler over å bruke bompenger til drifting av kollektivtrafikk, er hvor lenge bompengene med slik jubel skal vare. Er det åpenhet også i Kristelig Folkepartis øyne for en evigvarende bompengering som skal sikre en evigvarende drift av kollektivtrafikken i Oslo-området, slik at bommene ligger fast for alltid med Kristelig Folkepartis politikk?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Når man er vitne til det Senterpartiet ynder å kalle det lokale initiativ, men som er initiativ etter et kraftig sentralt press, burde man kanskje være opptatt av å gi forsikringer og garantier til dem som kommer med slike pakker. Er ikke Senterpartiet opptatt av at det skal gis garantier for at staten stiller opp, på samme måte som bilistene skal stille opp? Det som er klart etter flertallets vedtak senere i dag, er at bilistene får et veldig klart og tydelig ansvar for å betale 42 mill. kr, men det er meget uavklart hva staten stiller opp med, og når staten stiller opp. Det er omtrent som å bygge hus med åpen finansiering. Det eneste du som bygger får lov å være sikker på, er at du skal betale. Du vet ikke helt når huset ditt er ferdig, og du vet ikke helt hva det kommer til å koste, men du må begynne å betale. Hvorfor vil ikke Senterpartiet sikre bilistene, også initiativtakerne, i forhold til det statlige bidraget?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Det var svaret jeg fikk på mitt forrige spørsmål, som gjør at jeg ber om ny replikk. Her må Senterpartiets representant enten være feilinformert eller mangle informasjon. Jeg lurer på hvor den informasjonen kommer fra som gir grunnlag for å svare at det ikke er mulig for Stortinget å gi signal, gi fullmakt, til at staten kan inngå en mangeårig avtale. Dette gjøres hvert år. Jeg står her med Gul Bok, budsjettet for 2008. Det er fullt av fullmaktsvedtak. Dette kan Stortingets flertall gjøre, og det gjør de hvert år når de vedtar budsjettet. Det gir fullmakt til å pådra staten forpliktelser knyttet til investeringsprosjekt utover budsjettåret. Dette kan Stortinget vedta, også i denne saken, hvis man ønsker å forsikre både Akershus fylkeskommune, Oslo kommune og ikke minst bilistene som skal betale 42 milliarder kr, om at staten faktisk kommer til å betale sin del, de 12 milliarder kr som ligger i pakken. Vil ikke Senterpartiet gå inn for en slik fullmakt?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Statsråden bekreftet gjennom sitt innlegg at svært mye er uavklart når det gjelder Oslopakke 3. Det som er klart, er at bilistene skal begynne å betale med en gang, og at de skal betale 42 milliarder kr. Det som kan avklares gjennom stortingsvedtak i dag, er at bilistene får sikkerhet for at den statlige parten faktisk stiller opp med sitt bidrag på 12 milliarder kr. Det må gjøres gjennom fullmaktsvedtak, og derfor har jeg igjen tatt med meg den gule boken, som jeg vifter med, og som er full av fullmaktsvedtak. Dette er normal prosedyre i Stortingets behandling av økonomiske saker. Oslopakke 3 er i høyeste grad en sak med store økonomiske konsekvenser. Jeg spør - og håper på et klart svar: Er det noe til hinder, slik statsråden ser det, for at Stortinget i dag kan fatte et fullmaktsvedtak som gir departementet anledning til å inngå en forpliktende juridisk avtale med Akershus og Oslo?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg takker for svaret, men føler det nødvendig å gjenta spørsmålet. Jeg registrerer henvisningen til pågående planprosess knyttet til Nasjonal transportplan, men dette er faktisk en stor pakke som går 20 år frem i tid, og hvor bilistene i dag ikke bare inviteres til, men pålegges å begynne sin betaling av sin andel av 42 milliarder kr i inneværende år, 2008. Selv om man selvfølgelig må se statens bidrag innenfor rammen av de tolv milliardene også knyttet til Nasjonal transportplan, kan det ikke være noe formelt til hinder for at Stortinget gir den garantien allerede i dag, knyttet til at staten på den ene eller annen måte møter sin forpliktelse på 12 milliarder kr i løpet av 20 år. Det er det ene. Det er det politiske. Men det formelle må jo også være fullt mulig, og det vil jeg gjerne at statsråden bekrefter.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg håper inderlig at representanten Rudihagen tar feil, og jeg håper inderlig at Fremskrittspartiet får skikkelig styring på bl.a. samferdselspolitikken etter valget i 2009. Vi er for mesteparten av Oslopakke 3, vi er for 80 pst., det gjelder investeringene både på veisiden og på kollektivsiden. Fremskrittspartiet har en annen finansieringsform. Vi foreslår et statlig prosjekt, med statlig fullfinansiert prosjektfinansiering. Da er det også naturlig å minne om at foregående taler, representanten Rudihagen, utenfor denne bygning og utenfor denne salen ofte har vært opptatt av å få på plass en prosjektfinansiering som kan gjøre det mulig å bygge mer fortere. Det er nettopp resepten til Fremskrittspartiet i denne saken, og vi har også flere andre finansielle verktøy som gjør det mulig å forsere og forsterke utbygging av norsk infrastruktur, av norsk transportnettverk. Statsråden sa i sitt innlegg og i sin replikkveksling at denne saken ikke er ferdigbehandlet. Men det vi behandler i dag, er finansieringsrammene. Det som blir ferdigbehandlet når vi i dag behandler finansieringsrammene, er at bilistene skal betale. De får vite at de nå skal begynne å betale, og de får vite hvor mye de skal betale. Det de ikke får vite, er at de kan være helt sikre på at staten skal betale, og når staten skal betale sine 12 milliarder kr. Og hvis man er så inderlig sikker på at denne statlige forpliktelsen i dette prosjektet vil bli oppfylt til punkt og prikke, skulle det ikke være noe til hinder for at man faktisk da sikrer det med en garanti. Derfor har vi justert vårt forslag nr. 4. Jeg gjentar det: Derfor har vi justert vårt forslag nr. 4 - til det som er omdelt i salen i dag - slik at Stortinget faktisk da gir en fullmakt til en statsråd som åpenbart da ikke vil ha en slik fullmakt. Men Stortinget kan like fullt gi statsråden en slik fullmakt. Det er nettopp for å kunne inngå en garanti med de to andre partnerne i denne store pakken, Akershus fylkeskommune og Oslo kommune, som sikrer at statens andel på 12 milliarder kr kommer på plass. Fremskrittspartiet vil også foreslå at den forskuddsbetales, og at den betales gjennom en tiårsperiode. Det gir meg til slutt anledning til å minne om følgende: Vel er det slik at dette er en 20-årspakke, og at den har en ramme på 54 milliarder kr. Men vi må jo aldeles ikke fortape oss i det beløpet, vi må dele på 20. Vi snakker altså om er årlig statlig investering på 2,7 milliarder kr. Men slik oljepengene renner inn i kassen, skulle det ikke være noen problemer med å møte det gjennom statlig prosjektfinansiering, slik vi gjorde på hovedflyplassen og på Gardermobanen.