Marit Arnstad (Senterpartiet), 1999-12-16:
De siste årene har vi erfart en betydelig og bekymringsfull kostnadsøkning når det gjelder utbyggingsprosjektene i oljesektoren. Derfor valgte jeg å nedsette det såkalte Investeringsutvalget i august 1998 for å se nærmere på årsaken til disse økningene. At investeringene har blitt så mye høyere, skyldes både at prosjektenes omfang har blitt større, som enkelte har vært inne på, og – det som har vært særlig bekymringsfullt – at det har vært kostnadsoverskridelser. Ansvaret for disse forholdene ligger sjølsagt hos dem som bygger ut feltene, men enten utbygger eier anleggene alene eller de bygges ut med statlige midler, er det staten som må bære en stor del av kostnadene ved overskridelsene. Investeringsutvalget påpekte mange årsaker til kostnadsøkningene, og de er ikke helt de samme for alle felt. Men en åpenbar konklusjon er at utbyggerne må bruke mer tid i den tidlige fasen av hvert enkelt prosjekt for å få et bedre grunnlag for sine beslutninger. Hvis utbyggerne bruker mer tid før beslutningene tas, vil det også gjøre at plan for utbygging og drift, PUD, og dermed myndighetenes behandling av prosjektene blir bedre fundert. Sjøl om kostnadsøkningene for noen felt har vært meget alvorlige, må vi ikke stille oss slik at det viktigste momentet for myndighetene blir å unngå enhver endring i kostnadsbildet. Det viktigste er tross alt at feltene blir bygd ut lønnsomt, og at vi skaper et klima som gjør det mulig også å kunne prøve ut ny teknologi og nye løsninger. Departementet fikk oversendt utbyggingsplanene for prosjektene i Åsgardkjeden 15. desember 1995, og disse ble godkjent av Stortinget sommeren 1996. Utbyggingskostnadene for prosjektene i Åsgardkjeden var i utbyggingsplanene anslått til ca. 48 milliarder kr. I det siste kostnadsanslaget som departementet mottok av Statoil i høst, og som det er redegjort for i St.prp. nr.1 for 1999-2000, er kostnadene anslått til 67,1 milliard kr. Når det gjelder status for prosjektene pr. i dag, har oljeproduksjonsskipet Åsgard A vært i drift siden 19. mai i år, og gasseksporten gjennom Europipe 2 startet opp 1. oktober i år. Planlagt ferdigstillelse av de øvrige prosjektene er 1. oktober neste år. Ifølge Statoil har borearbeidene på feltet nå god framdrift. Den siste prognosen for arbeidene ligger innenfor de tidligere rapporterte tids- og kostnadsrammer, og Åsgard B vil bli ferdigstilt med start av gassleveranser innenfor den kostnadsrammen som er angitt i St. prp. nr. 18 for 1999-2000. Det er klart at prosjektene i Åsgardkjeden har hatt en kostnadsutvikling som departementet ser alvorlig på. Dessverre er ikke dette enestående. Vesentlige kostnadsoverskridelser har også forekommet i flere utbyggingsprosjekter de senere årene. For eksempel har prosjektene Balder og Visund opplevd større prosentvise kostnadsoverskridelser enn prosjektene i Åsgard. Og som sagt: En vesentlig årsak til den senere tids kostnadssprekker har vært for dårlig kvalitet i planleggingen. Generelt settes alle utbygginger i gang av rettighetshaverne når myndighetene har behandlet utbyggingsplanene. Operatøren i gruppen av rettighetshavere forestår sjølve utbyggingen, mens rettighetshaverne for øvrig følger opp arbeidet gjennom ulike komiteer. Departementet vil normalt bli informert om prosjektene gjennom regelmessige anslag for kostnadsutvikling og framdrift. Det vil være vår hovedkilde for informasjon om utviklingen av utbyggingsprosjektene i olje- og gassvirksomheten generelt. For prosjektene i Åsgardkjeden har departementet i tillegg iverksatt en del ekstra tiltak for oppfølging. For det første etablerte departementet mot slutten av 1997 – i lys av rapporter fra operatøren om betydelige kostnadsøkninger på Kårstø – en ordning hvor departementet møter representanter fra Statoils ledelse når kostnadsoppdateringer foreligger og gjennomgår disse. I tillegg skal Statoils ledelse informere departementet dersom det framkommer ny informasjon utenom de regulære kostnadsoppdateringer. Departementet har også, utover dette, pålagt Oljedirektoratet å følge opp Åsgard-prosjektet spesielt. Direktoratet har derfor foretatt flere gjennomganger av prosjektet, og har på bakgrunn av dette utarbeidet tre rapporter som er oversendt departementet i løpet av året. I tillegg til den særskilte oppfølgingen av Åsgard-prosjektet og den ordinære oppfølgingen, vil departementet og Oljedirektoratet også ha anledning til å møte som observatører i lisenskomiteene i alle utbyggingsprosjekter på sokkelen. Lisenskomiteen er det stedet der partnerne møtes for å diskutere prosjektutviklingen, og det har i en årrekke vært en etablert praksis at departementet møter, men da som observatør uten stemmerett og talerett. Jeg vil presisere at departementets deltakelse som observatør på disse møtene aldri har vært sett på som en sentral informasjonskilde for investeringsanslag. Kostnadsutviklingen i Åsgard har som nevnt hatt et forløp som det er grunn til å se alvorlig på. Den kan ikke tilskrives noen få enkelthendelser, og det har forekommet kostnadsøkninger innenfor de fleste delprosjektene. Jeg deler det syn at det vil være nyttig med en full gjennomgang av hele prosjektet. Grunnlaget for prosjektet ble lagt før selskapenes PUD ble innsendt til departementet, og når prosjektet gjennomgås, vil det være fornuftig å gå gjennom både beslutningsgrunnlaget og de ulike faser av prosjektet.