Jan Olav Olsen (Høyre), 2002-06-06:
Dette er en stor og viktig sak, og det er svært gledelig at Regjeringen i all hovedsak vil få støtte for sine endringsforslag. Bakgrunnen for saken er, som saksordfører gjorde rede for, Kvalitetsreformen for høyere utdanning og nødvendigheten av å gjøre visse endringer i gjeldende lov for å nå målene som der er satt. Fremme institusjonenes frihet, styrke ledelse og styring ved institusjonene og styrke det helhetlige læringsmiljø er de viktigste siktemålene med endringsforslagene. I tillegg foreligger et forslag om et uavhengig akkrediterings- og evalueringsorgan. Fra Høyres side er det grunn til å uttrykke glede over at dette vil få flertall ved behandlingen i Stortinget. Noen punkt er det uenighet om i komiteen, og jeg vil få lov til å kommentere noen av disse punktene. Først tilsettingsforhold. Flertallet støtter Regjeringens forslag om at åremålstilsetting kan skje i undervisnings- og forskerstillinger når tjenestemannen skal delta i prosjekt. Dette mener vi er viktig for å lette omstillingsprosesser i institusjonene, samt at det er viktig å komme bort fra tungvinte godkjenningsordninger. Maksimumsgrensen for åremålstilsetting vil være 12 år, som fastlagt i tjenestemannsloven. Primært hadde vi ønsket noe større fleksibilitet, men det var det ikke mulig å få flertall for. Den ordning som flertallet nå støtter, mener vi er viktig for å få inn fleksibilitet og få det på plass, selv om større fleksibilitet altså kunne vært ønskelig, samtidig som avgrensningen i tid ikke skulle være til hinder for nødvendig rekruttering til disse stillingene. Og la meg understreke igjen at tjenestemannslovens bestemmelser om maksimumsgrense skal gjelde. Så til valg, eventuelt tilsetting, av ledere. Frihet for institusjonene til selv å fastsette den interne organisasjon ser vi også på som viktig. Ett av siktemålene med lovendringene er å styrke ledelse og styring ved institusjonene. At styret selv bestemmer om leder for avdeling eller grunnenhet skal tilsettes på åremål eller velges, vil styrke styrets posisjon som øverste styringsorgan. Det er gledelig at det fortsatt er flertall for dette, og at mindretallet har tatt til etterretning at dette flertallet finnes og legger det til grunn. For det tredje vil jeg nevne det uavhengige akkrediterings- og evalueringsorgan. For Høyre er det viktig at organet sikres uavhengighet og legitimitet. Det mener vi forslaget fra Regjeringen gjør, og at forslaget følger opp Stortingets behandling av Kvalitetsreformen. Jeg vil få lov til å minne om at organets avgjørelser ikke skal overprøves av departementet. Fra Høyres side deler vi ikke Fremskrittspartiets bekymring over at det kan svekke organets legitimitet og uavhengighet at departementet i § 13 nr. 3 gis myndighet til å gi organet pålegg etter egne forskrifter. § 13 nr. 3 sier eksplisitt: «Departementet kan ikke gi organet pålegg utover det som er hjemlet i lov eller fastsettes av departementet i forskrift, og kan ikke overprøve organets akkrediteringer». Organets uavhengighet og legitimitet er sikret. Komiteen er enstemmig når det gjelder en endring i § 46, slik at gamle og nye universitet likestilles i forhold til hvilke fag, emner og emnegrupper som skal tilbys. For Høyre har det ikke vært naturlig å lage noe skille i loven mellom de gamle og eventuelle nye universiteter. Vi begrunner vårt syn ved å vise til Mjøs-utvalgets innstilling og til Innst. S. nr. 337 for 2000-2001. Jeg viser til innstillingen hvor dette er referert. Høyre er enig – fortsatt enig – med Mjøs-utvalget i at det ikke er behov for flere klassiske universitet i Norge. Når Fremskrittspartiet i sin merknad bruker betegnelsen «breddeuniversitet» i stedet for «klassisk universitet», må jeg få påpeke at dette ikke nødvendigvis er synonyme begreper. Når Fremskrittspartiet videre tolker flertallets merknad som at den kan forhindre f.eks. Høgskolen i Stavanger fra å bygge ut sine fag ytterligere, så er det ikke i tråd med den tolkning Høyre og det øvrige flertall legger i sin merknad. Mulighetene for å oppnå universitetsstatus vanskeliggjøres ikke gjennom flertallets merknader. Mjøs-utvalgets kriterier for å oppnå universitetsstatus slik de framkommer i Innst. S. nr. 337, står fast og er ikke rokket ved. Som siste punkt vil jeg nevne studentenes læringsmiljø. Her utgjør regjeringspartiene et flertall sammen med Arbeiderpartiet. Det er viktig at et godt læringsmiljø og arbeidsmiljø for elevene sikres. I den foreslåtte lovtekst er kravene som skal stilles til det fysiske arbeidsmiljø, konkretisert. Medvirkning er nedfelt i lovforslaget gjennom opprettelse av et læringsmiljøutvalg med like mange representanter fra studentene og fra institusjonen, og at leder velges hvert år vekselsvis blant disse. Fra Høyres side er vi tilfreds med lovens formulering. Vi støtter imidlertid at det er behov for et uavhengig tilsynsorgan med sanksjonsmyndighet. I neste uke skal Stortinget behandle sak om endringer i privathøyskoleloven, og så skal arbeidet med en felles lov starte i løpet av 2002. Det blir en viktig prosess.