Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2012-04-17:
Siden nordområdene ikke er avgrenset til norske områder på land og til vanns, skal jeg driste meg til å berøre et litt annet aspekt enn det debatten har dreid seg om så langt. Det er knyttet til delegasjonen for det arktiske parlamentarikersamarbeidet, som er nytt i denne stortingsperioden. Bakgrunnen for Stortingets opprettelse av delegasjonen var ønsket om å styrke oppmerksomheten om utviklingen i Arktis også i Stortinget. Og det er betydelig oppmerksomhet – og en økende oppmerksomhet – om nordområdene og Arktis også internasjonalt, ikke minst begrunnet med de store ressursene som finnes i området, og de mulighetene for verdiskaping som er i ferd med å åpne seg opp, knyttet til teknologiutvikling, en større etterspørsel etter råvarer på verdensmarkedet og klimaendringene, som gjør det mulig å ta i bruk andre muligheter enn tidligere. I delegasjonen er vi glad for at utenriks- og forsvarskomiteen i sin innstilling gir uttrykk for at opprettelse av delegasjonen har bidratt til et økt engasjement og interesse for arktiske spørsmål i Stortinget. Jeg slutter meg til representanten Kristiansens skryt av lederen for delegasjonen, representanten Høglund, som ikke bare har gjort et bra inntrykk her i dag, men som gjør en god jobb som leder for delegasjonen, og som også bekler vervet som leder for The Standing Committee of Parlamentarians of the Arctic Region, som er en sirkumpolær sammenslutning av parlamentarikere. I så måte kan vi si at vi på mange måter har lyktes med målsettingen for delegasjonen. Jeg deler også komiteens vurdering at det er behov for økt arktisk parlamentarisk samarbeid. Både i salen her, i meldingen og alle steder man beveger seg – det være seg i Nord-Norge eller i andre deler av nordområdene – er det dialog, samarbeid og lavspenning som er stikkordene. Komiteen peker i sin merknad på at det er en økende internasjonal interesse for en rekke vitale spørsmål i arktiske områder. Parlamentarikere har muligheten til å være pådrivere og ta nye politiske initiativ på en litt friere måte enn representanter for ulike regjeringer. For den arktiske delegasjonen kan det være en viktig arena å løfte inn nye tema på dagsordenen på, og som komiteen peker på, og som det har vært nevnt i debatten, kan det være et viktig supplement til det arbeidet som skjer i Arktisk råd. Jeg er derfor glad for at komiteen ser behovet for å prioritere dette arbeidet i Stortinget også framover. Jeg vil også, på vegne av Arbeiderpartiet, uttrykke støtte til Høglunds bemerkninger om at det å få flere observatører inn i Arktisk råd vil være en styrke for det arbeidet som skjer der. Vi er glade for at regjeringen i stortingsmeldingen gir uttrykk for et ønske om å styrke den parlamentariske dimensjonen i arbeidet med å ivareta Norges interesser i nordområdene. I delegasjonen imøteser vi det arbeidet og de initiativene som Utenriksdepartementet har varslet. I lys av at alle representantene har mottatt årsrapporten fra delegasjonen, og at vi diskuterer Meld. St. 7 for 2011–2012, har jeg lyst til kort å nevne den tiende arktiske parlamentarikerkonferansen, som arrangeres på Island i høst. Der er det tre problemstillinger som vil være sentrale i drøftingene, og som dagens debatt gir viktige premisser for når det gjelder den norske delegasjonens posisjon. Det første temaet er knyttet til framtidens arktiske samarbeid. Arktisk råd er inne i en spennende fase med store endringer. Vi har lyktes med å få internasjonal tilslutning til å etablere et sekretariat i Tromsø. Det skal være operativt til ministermøtet i mai 2013. Den første juridisk bindende avtalen mellom de arktiske landene, om søk og redning i nordområdene, ble undertegnet på det seneste ministermøtet i Arktisk råd i Nuuk i fjor. Parlamentarikerne vil drøfte denne utviklingen og komme med sine tanker om hvordan den videre utviklingen av samarbeidet bør skje. På samme måte som stortingsmeldingen fokuserer på dialog og lavspenning i området, er det viktig for mange av de internasjonale aktørene. Det andre temaet er de store økonomiske mulighetene, særlig knyttet til naturressurser, men også til skipsfart og sjøruter, sammen med klimaendringer, som bidrar til endringer i regionen og for folkene som bor der. Viktige spørsmål knyttet til dette vil være spørsmål om forsvarlig forvaltning og bærekraftig utnytting av naturressursene, samt tilpasning til de varslede klimaendringene. Der er det grunn til å bemerke at den norske utviklingen av helhetlige forvaltningsplaner vekker internasjonal oppsikt og vesentlig internasjonal interesse for den måten å tilnærme seg forvaltningsspørsmål på. Det tredje temaet vil være knyttet til levekår for menneskene som bor i Arktis. I motsetning til i Antarktis bor det betydelig mange mennesker i områdene. Det som også er unikt for området, er nettopp trekanten mellom myndigheter, vitenskap og urfolk, som gir de beste forutsetninger for å kunne forvalte Arktis på en god måte framover – fortsatt gjennom dialog – og derigjennom bidra både til forankring og til lav spenning i området.