May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-02-01:
Interpellanten tek opp eit viktig og alvorleg tema. Vald og hatkriminalitet mot homofile førekjem både i Noreg og i utlandet, og ifølgje ein artikkel i Blikk blir homofile framleis straffa med dødsstraff i sju muslimske land. I andre land er fengsling og fysisk straffing av homofile vanleg. Målet vårt må vere at alle homofile og lesbiske må kunne gjere sine livsval utan å oppleve fordømming eller vald. Vi har pr. i dag lite forskingsbasert kunnskap om korleis det er å høyre til ei minoritetsgruppe og samtidig vere lesbisk eller homofil. Det er likevel grunn til å tru at livssituasjonen til lesbiske og homofile innvandrarar skil seg frå livssituasjonen til innvandrarar generelt, men også frå livssituasjonen til norske lesbiske kvinner og homofile menn. NOVA utførte i 2003 eit pilotprosjekt om temaet lesbiske og homofile med innvandrarbakgrunn. Prosjektet konkluderte m.a. med at ein ikkje må stire seg blind på religion som forklaringsfaktor ved framtidige studiar av levekåra og livskvaliteten for lesbiske og homofile innvandrarar. Pilotundersøkinga gir indikasjonar på at det ikkje er grunnlag for å skilje ut spesielle risikogrupper blant lesbiske og homofile innvandrarar etter religiøs tilhøyring. Negative haldingar til homoseksualitet i minoritetsmiljø er ikkje nødvendigvis religiøst motiverte. Studien frå NOVA peikar vidare på ei spesiell utfordring for lesbiske og homofile som er førstegenerasjonsinnvandrarar i Noreg. Dei må leve sitt kjærleiksliv på bakgrunn av fleire motstridande modellar for homoseksualitet. Ei hovudutfordring for lesbiske og homofile innvandrarar er å takle motsetningar mellom ei vestleg homoseksuell livsform og forventningar og krav frå minoritetsmiljøet. Dette skjer i ein situasjon der det etnisk norske homomiljøet for den enkelte innvandrar ofte ikkje kan sjåast å utgjere eit alternativ til den opphavlege familien på same måten som for mange norske lesbiske og homofile. Problema knytte til dette blir illustrerte ved at majoriteten av NOVAs informantar har valt å leve skjult, og mange lever ut sitt kjærleiksliv på god avstand frå både dei lesbiske/homofile miljøa og det minoritetsmiljøet dei sjølve tilhøyrer. Eit anna funn og anbefaling frå NOVAs studie er at framtidige studiar bør rette fokus særleg mot innvandrarfamilien som sosial institusjon, sidan gode familierelasjonar og eit velfungerande familieliv er av stor betydning for lesbiske og homofile innvandrarar og for deira levekår og livskvalitet. Eit viktig funn er at når lesbiske og homofile innvandrarar strever i forholdet til den nærmaste familien, framstår desse vanskane som meir motsetjingsfylte for dei enn for norske lesbiske og homofile. Livssituasjonen til informantane i denne undersøkinga har på mange måtar oppsiktsvekkjande mange fellestrekk med heterofile ikkje-vestlege kvinner og menn som forsøkjer å unndra seg arrangert ekteskap. Ikkje alle informantane i denne studien har eit anstrengt forhold til familien. Ein konklusjon i denne pilotundersøkinga er at framtidig forsking bør studere familien i eit perspektiv av å vere ein viktig ressurs for lesbiske og homofile med innvandrarbakgrunn. Mens mange etniske norske lesbiske og homofile i stor grad på godt og vondt er overlatne til seg sjølve, synest familien framleis å utgjere eit overordna referansepunkt når lesbiske og homofile med innvandrarbakgrunn skal gjere sine livsval og forme sin kvardag. At lesbiske og homofile innvandrarar verdset familien høgt, må m.a. bli forstått i eit immigrasjonsperspektiv. I kraft av å tilhøyre to marginaliserte grupper er det ikkje overraskande at NOVA-undersøkinga indikerer at lesbiske og homofile innvandrarar er overrepresenterte med omsyn til å vere plaga av psykiske vanskar og sjølvmordsforsøk. Mange lesbiske og homofile innvandrarar strever meir med forholdet sitt til familien enn andre med same seksuelle orientering, samtidig som familien i utgangspunktet betyr meir for dei. Mange av dei lever også skjult og er utsette for vald og truslar. Alle desse faktorane aukar risikoen for psykiske lidingar og sjølvmord. Dette gjer psykisk helse til eit viktig tema i framtidig forsking som skal omhandle lesbiske og homofile innvandrarar sin livssituasjon. Kristeleg Folkeparti har forplikta seg i partiprogrammet til å arbeide for å betre homofile sine levekår. Skulen og helsetenesta må ha som mål openheit og toleranse gjennom informasjon og haldningsskapande arbeid og setje i gang konkrete tiltak for å hjelpe. Det er allereie gitt midlar til undervisningsopplegg på skulane knytte til homofili, ressursbok for lærarane. Regjeringa Bondevik II lanserte kampanjen «Gay på landet». Kampanjen retta seg spesielt mot homofile og lesbiske i distriktskommunar. Denne kampanjen kan kanskje vere modell for ein haldingskampanje retta mot minoritetsmiljøa. Eg vil også minne om at Likestillings- og diskrimineringsombodet har ei viktig rolle som pådrivar i antidiskrimineringsarbeidet.