Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-12-14:
Eit heilt grunnleggjande forarbeid med den saka som vi no behandlar, skjedde då finanskomiteen arbeidde med å leggje fram si finansinnstilling. Gjennom innstillinga fekk vi klårlagt dei politiske hovudskiljelinjene, og dei ulike opposisjonspartia la fram sine alternative budsjett. Vi fekk fastlagt dei økonomiske rammene på ulike politikkområde, rammer som er bindande for resten av Stortingets budsjettbehandling. Den saka som vi no drøftar, gjeld løyvingar på statsbudsjettet for rammeområde 20 Eksportkreditt, rammeområde 21 Finansadministrasjon mv., enkelte tema under Finansdepartementet, enkelte garantiar under Finansdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet, statsbudsjettets 90–99-poster, kapitla som gjeld overføring til og frå Statens pensjonsfond – Utland og fullmakt til å ta opp statslån. For å seie det på ein annan måte: I samband med behandlinga av denne saka har finanskomiteen opptredd som næringskomite på sitt område. Vi har vore bundne av dei rammene som er fastsette i Budsjett-innst. S. nr. I og i Budsjett-innst. S. nr. 1. Generelt vil eg seie at den innstillinga som vi no behandlar, gir brei tilslutning til Regjeringa sine ulike forslag. I dei aller fleste sakene er det eit breitt fleirtal som står bak innstillinga, mens Framstegspartiet har avvikande syn i ei rekkje saker, der ein anten går mot forslaget frå Regjeringa eller tek opp andre forslag til løyving. Det er brei einigheit i mange saker, f.eks. når det gjeld den økonomiske ramma for 2008 for Garanti-Instituttet for Eksportkreditt. Derimot har Framstegspartiet i den saka gitt uttrykk for det synet at Regjeringa bør ha fullmakt til å utvide ramma for garantiar. Når det gjeld Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre, ber dei Regjeringa komme tilbake til Stortinget i samband med revidert nasjonalbudsjett til våren med forslag om å utvide ramma for GIEKs u-landsordning. Ei anna sak der det er einigheit i komiteen, gjeld Statens pensjonsfond – Utland. Ein samrøystes komite gir tilslutning til forslaget om å løyve 301 773 mill. kr under kap. 2800 post 50 for neste år. Det er eit stort beløp som blir sett av på statsbudsjettet til det nemnde formålet. Derimot er det ueinigheit i spørsmålet om det statlege investeringsfondet. Regjeringa foreslår å opprette eit nytt statleg investeringsfond med eigenkapital på 2,2 milliardar kr. Det er tenkt organisert som eit dotterselskap under Innovasjon Noreg. Det skal vere eit eigenkapitalinstrument og vere eit godt supplement til dei andre finansielle verkemidla til Innovasjon Noreg. Formålet med det nye fondet er at det skal vere med på å kommersialisere globalt orienterte og konkurransedyktige innovasjonar og prosjekt. Det skal først og fremst engasjere seg i nyetableringar og tilby langsiktig og risikovillig kapital. Det er fem område som skal prioriterast i dette arbeidet. Det er miljø, energi, reiseliv, marin sektor og maritim sektor. Av eigenkapitalen på 2,2 milliardar kr skal ein halv milliard brukast til investeringar i marint næringsliv. Etter mitt syn er det forslaget som her er lagt fram, eit godt underbygt forslag. Det fører til auka verdiskaping ved å gjere direkte eigenkapitalinvesteringar og utøve aktivt eigarskap i investeringsprosjekta. Regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti støttar forslaget frå Regjeringa. Framstegspartiet uttalar at dei er skeptiske til forslaget som er lagt fram om investeringsfond, og innvendinga knyter seg både til organiseringa av og innretninga på forslaget. I staden foreslår Framstegspartiet å styrkje investeringsstrategien til Argentum Fondsinvesteringer AS med 2,5 milliardar kr. Når det gjeld dei to andre opposisjonspartia, nemleg Høgre og Venstre, er dei mot forslaget om å opprette eit nytt statleg investeringsfond. Dei uttalar at det fører til ei uheldig styrking av eigarmakta til staten. Så vil eg knyte nokre kommentarar til toll- og avgiftsetaten og til skatteetaten. I den innstillinga som finanskomiteen har lagt fram, ser vi at Framstegspartiet går mot innførselsmeirverdiavgifta, og dei går inn for eit system med snudd avrekning, som dei kallar det. Framstegspartiet hevdar at det vil spare staten for over 100 mill. kr, og at det vil spare samfunnet for minst 330 mill. kr. Det forslaget som Framstegspartiet her legg fram, fører til ein reduksjon i budsjettet for toll- og avgiftsetaten på 224 mill. kr, eller ein reduksjon på 19,9 pst. i toll- og avgiftsetaten sitt driftsbudsjett. Når det gjeld skatteetaten, foreslår Framstegspartiet ein reduksjon i budsjettet på 408 mill. kr. Det utgjer 10,6 pst. av driftsbudsjettet. Det er altså slik at Framstegspartiet både i finansinnstillinga og i sitt alternative budsjett, slik det òg kjem til uttrykk her, har foreslått løyvingskutt som er store for dei to nemnde etatane. Kuttet er i sin heilskap foreslått belasta post 1 Driftsutgifter. For toll- og avgiftsetaten ligg det i tillegg inne eit forslag om kutt på 100 mill. kr, med bakgrunn i eit forslag om omlegging til snudd avrekning av innførselsmeirverdiavgift ved import av varer. Framstegspartiet støttar seg til ein rapport frå KPMG om temaet, og denne rapporten konkluderer med at toll- og avgiftsetaten sine kostnader med den noverande ordninga er i denne storleiken. Ei intern arbeidsgruppe i Finansdepartementet vurderte saka og la fram innstillinga si for ca. eit år sidan, og ho viste at ei omlegging til snudd avrekning ved innførsel berre ville medføre marginale innsparingar for toll- og avgiftsetaten. Derfor anbefaler Regjeringa i budsjettforslaget sitt at innførselsmeirverdiavgifta ikkje skal leggjast om. I sitt alternative budsjett skriv Framstegspartiet at «reduksjonen er følgelig ikke ment å gå ut over tollvesenets bekjempelse av f.eks. narkotika og smugling for øvrig». Eg trur at verknaden av dei forslaga som Framstegspartiet har lagt fram på dette feltet, definitivt ikkje lever opp til det som dei formulerer som sin intensjon. Det er altså slik at ca. 65 pst. av etatane sine driftsbudsjett består av lønsmidlar. Dei andre 35 pst. gjeld kjøp av varer og tenester. Eit kutt i den storleiken som Framstegspartiet her foreslår, vil hovudsakleg måtte gjerast på lønsutgifter, fordi andre driftsutgifter i stor grad er bundne opp i faste kostnader, som husleigekostnader, leveranseavtaler, IT-drift osv. Minimum 85 pst. av Framstegspartiet sine kutt må derfor gjerast i lønsutgiftene. Dette vil nødvendigvis innebere stillingsstopp og eit betydeleg omfang av oppseiingar, i tillegg til naturleg avgang. Utgiftene vil bl.a. føre til omstillingsavtaler, venteløn, sluttpakker etc. i eit betydeleg omfang. Ein stor del av etatane sine budsjett er knytte til lovpålagde oppgåver som er av ein slik art at dei ikkje kan sjåast vekk frå eller utsetjast. Dette medfører at kuttet hovudsakleg vil ramme kontrollaktivitetane, for det er på dette området etatane har moglegheit til å justere aktivitetane – i alle fall på kort sikt. Ein reduksjon i kontrollaktivitetane vil få svært uheldige konsekvensar på fleire område. Etatane vil bl.a. vanskelegare kunne nå måla om å sikre korrekt fastsetjing både av skattar og av avgifter, inklusiv avdekking av skatteunndragingar og annan økonomisk kriminalitet. Skatteetatane sine bransjekontrollar, f.eks. mot drosjenæringa, er svært arbeidskrevjande, og etaten vil truleg ikkje ha moglegheit til å gjennomføre større bransjekontrollar dersom ein skal følgje Framstegspartiet sitt opplegg. Satsinga på å kjempe mot skatte- og avgiftsunndragingar i samband med arbeidsinnvandring vil også bli vanskelegare å gjennomføre. Toll- og avgiftsetaten sitt arbeid med å hindre ulovleg vareførsel, under dette grensekontroll, vil også bli klart vanskelegare. Med bakgrunn i at lovpålagde oppgåver må gjennomførast, vil eit kutt på 224 mill. kr føre til stopp i så godt som all kontrollverksemd i etaten. Ein sterk reduksjon i grensekontrollen vil auke trusselen mot samfunnet sin tryggleik på område som narkotika, terror, organisert kriminalitet, miljøfarar, matvaretryggleik, sjukdomar og dyrehelse. Redusert kontrollaktivitet vil i tillegg få store konsekvensar for skatte- og avigftsinntektene. Etter mitt syn vil Framstegspartiet sitt forslag på desse områda rokke ved viktige sider ved skatteetaten og toll- og avgiftsetaten sitt arbeid. Derfor er det uforsvarleg å gå inn på deira opplegg. På grunnlag av det som her er sagt, og med basis i innstillinga frå finanskomiteen, vil eg tilrå denne for Stortinget.