Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-02-21:
Mobilitet, forenkling og aktiv europapolitikk er viktige temaer for denne regjeringen, og jeg er glad for at det er bred tilslutning til forslagene i denne loven. For ordens skyld vil jeg innledningsvis nevne at det aktuelle endringsdirektivet om yrkeskvalifikasjoner ennå ikke er tatt inn i EØS-avtalen. Det er varslet at de vil behandle det i EØS-komiteen, mellom EU og de andre EØS-landene, når alle landene er klare for det. Innlemmelse av direktivet i EØS-avtalen forutsetter Stortingets samtykke, og en egen samtykkeproposisjon vil bli oversendt Stortinget i løpet av våren. Kort oppsummert beskriver dette lovforslaget hvordan vi her i Norge skal gjennomføre endringene i EUs yrkeskvalifikasjonsdirektiv. Samtidig innebærer dette en forenkling og brukerorientering av ordningen for godkjenning av utenlandske yrkeskvalifikasjoner. Det er viktig for meg å understreke at dette ikke handler om hvilke yrker vi skal regulere i Norge, og heller ikke om hvilke faglige kriterier som skal kreves for å få godkjenning til å arbeide i et regulert yrke her i Norge. Det EU har innført med dette direktivet, og som vi nå vil gjennomføre her i Norge med denne loven, er felles saksbehandlingsrutiner på tvers av land og uavhengig av yrket du søker å få godkjent. EØS-avtalen er bunnplanken i Norges samarbeid med EU. Den sikrer fri bevegelse for personer, varer, tjenester og kapital. Yrkeskvalifikasjonsdirektivet er viktig for den frie bevegelsen av personer. Hensikten med direktivet er å sikre adgangen for personer med yrkeskvalifikasjoner fra en EØS-stat, slik at denne personen kan utøve et regulert yrke i Norge som personen er kvalifisert til å utøve i sin hjemstat. Tilsvarende gir direktivet nordmenn rett til å jobbe i andre europeiske land. Yrkeskvalifikasjonsdirektivet er allerede fra 2008 en del av EØS-avtalen, men endringene fra 2013 er som nevnt ikke tatt inn ennå. I dag er direktivet gjennomført i 28 forskjellige forskrifter hos de enkelte fagdepartement som regulerer yrker som omfattes av direktivet. Det er stor variasjon i hvordan direktivet er gjennomført i de ulike forskriftene, og hensikten med lovforslaget er å sikre en ensartet saksbehandling, som også gjør det enklere for brukeren å orientere seg. Videre vil lovforslaget være en betydelig forenkling, ved at en ny lov erstatter en rekke eksisterende forskrifter. Vi er opptatt av forenkling og effektivisering. Med lovforslaget innføres det ordninger som skal sikre en raskere og enklere godkjenning av yrkeskvalifikasjoner fra andre EU- og EØS-stater. Dette gjelder bl.a. tydelige krav til saksbehandlingsrutiner og frister samt innføring av et europeisk profesjonskort, for å gjøre det ekstra enkelt for enkelte yrker. For enkelte helse- og utdanningsyrker innføres det krav om varsling til andre europeiske land når yrkesutøvere har fått begrenset sin rett til å utøve yrket i hjemlandet. Dette sikrer også at vi i Norge blir varslet om saker der personer er fradømt retten til å jobbe i yrker der de f.eks. har kontakt med barn. Lovforslaget åpner også for å gi en yrkesutøver delvis adgang til et yrke i helt særskilte sammenhenger, og har krav om at søker skal få opplyst hva som mangler for å få godkjenning med full adgang til yrket. Det er viktig for meg å understreke at dette gjelder den kompetansen den enkelte har med seg og kan dokumentere for å få godkjenning. Vi foreslår ingen endringer i reguleringen av hvordan et yrke skal utføres, med andre ord vil loven ikke påvirke muligheten for å sette krav knyttet til f.eks. helse, miljø og sikkerhet på en arbeidsplass. Denne regjeringen er opptatt av at yrkesutøvere fra andre land raskt kan komme i arbeid for å bidra til det norske samfunnet. Verken vi som samfunn eller yrkesutøveren selv er tjent med at godkjenningsprosessen tar for lang tid, og derfor er det viktig med klare regler for hvordan saksbehandlingen skal bli mer effektiv og forutsigbar. Det vil bli betydelig enklere for brukeren, men igjen vil jeg understreke at lovforslaget ikke påvirker hvilke faglige krav som stilles til enkelte yrker. Det vil fortsatt være opp til den enkelte fagmyndighet å sette, som f.eks. når Arbeidstilsynet setter krav til hva en truckfører eller dykkerinstruktør skal kunne for å arbeide i Norge. Et eksempel på en forenkling er at jeg har gitt nettportalen altinn.no i oppdrag å utvikle en elektronisk søknadsportal slik at yrkesutøvere kan sende sin søknad elektronisk, og at dette skjer på en felles plattform uavhengig av hvilket yrke de søker for. I første omgang gjelder loven kun for søkere med yrkeserfaring fra andre EU- og EØS-land, men mer effektive rutiner vil komme alle saksbehandlere til gode. Det er mange som har kommet til Norge fra andre deler av verden også med en kompetanse som samfunnet vil nyte godt av at de får godkjent, og regjeringen arbeider videre med løsninger for å bidra til at alle søkere får effektiv og forutsigbar behandling, og for å bidra til en brukerorientering av godkjenningssystemet. Jeg vil avslutte med å si at jeg er glad for å kunne legge frem et forslag som gjør det enklere for den enkelte å få saken sin og søknaden sin behandlet hvis de ønsker å jobbe i Norge. Langtekkelige søknadsprosesser er det ingen som er tjent med.