Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2013-01-15:
Først vil eg takka interpellanten for å reisa denne interpellasjon. Mens vi har opplevd ein nedgang i tobakksbruk i Noreg, med 40 pst. færre daglegrøykande dei siste ti åra, er alkoholforbruket i Noreg aukande. Dette er ei utvikling som er stikk i strid med det overordna politiske målet vi har om å redusera gjennomsnittsforbruket av alkohol i befolkninga. Alkohol er i dag det mest hyppig brukte rusmidlet og det som framkallar flest rusrelaterte sjukdomar og skadar. Folkehelseinstituttet reknar med at 5 pst. av befolkninga er alkoholavhengige. Alkoholbruk og alkoholrelaterte skadar utgjer ei stor belastning for det norske helsevesen, politi, rettsapparat og det sosiale hjelpeapparatet. Det påverkar også arbeidslivet. Ein tredel av korttidssjukefråværet og opp mot ein femtedel av langtidssjukefråværet kjem i dag av alkohol. Ein reknar med at opptil 200 000 barn i Noreg lid under andre sitt rusmisbruk. Interpellanten føreslår i større grad å ta i bruk tiltak på alkoholfeltet som i dag er brukt med hell på tobakksfeltet. Eg støttar interpellanten i denne intensjonen. Men for å få aksept for tydelegare reguleringar på alkoholfeltet treng vi også å endra samfunnets haldningar til alkohol som vare. Spesielt er samfunnselitens haldningar til alkohol viktige. Her har det skjedd store endringar dei siste 50 åra. I dag er alkohol, i motsetnad til tobakk, blitt stadig meir vanleg akseptert og alminneleggjort som vare. Mens dei tobakksfrie sonene er utvida, er dei alkoholfrie sonene blitt stadig færre. 40 pst. av inntaket av alkohol skjer no i arbeidsrelaterte samanhengar, mens tobakksbruk i dei same settingane er redusert. Det er det same reklameforbodet på tobakk som for alkohol, men vi les aldri produktomtaler og snikreklame når det gjeld tobakk i avisene, à la «den beste snusen til påske». Alkohol er derimot blitt det produktet norske medier marknadsfører mest systematisk. Redaksjonelle alkoholomtaler fyller ifølgje ein Blå Kors-rapport kvar veke i gjennomsnitt seks heilsider berre i dei fire største avisene i Noreg – altså VG, Dagens Næringsliv, Aftenposten og Dagbladet. Vi veit alle at det følest lettare å debattera tiltak mot tobakksbruk enn å debattera tiltak mot alkohol. Dette trur eg har samanheng med at vi har eit anna sosioøknomisk mønster for alkoholbruk enn for tobakksbruk. Alkoholkonsum aukar med aukande utdanning og inntekt, mens det motsette er tilfellet for røyking. Likevel er det færre som blir alkoholavhengige i høginntektsgruppene når ein samanliknar med personar med låg inntekt og utdanning. Dei høgare sosiale lag som drikk meir alkohol, og som toler det betre, må i solidaritet med andre samfunnsgrupper respektere innføring av tiltak som verkar, slik vi har gjort for tobakk. Eit område der eg meiner alkoholfeltet kan lære av tobakksfeltet, er merking. På tobakksvarer har vi i dag tydelege åtvaringar om helseskadene produktet gir. På alkoholhaldige varer aksepterer vi inga merking i det heile. Alkohol er snart den einaste varen vi får kjøpt lovleg i dag som ikkje eingong har krav til innhaldsdeklarasjon. Kjøper du ein kjekspakke, får du nøyaktig informasjon om ingrediensar og kaloriinnhald. Kjøper du alkohol, manglar all informasjon. Det er ikkje eingong opplysningar om at innhaldet kan gi fosterskade og er farleg å kombinera med bilkøyring. Vi hadde ikkje tolerert dette for noko anna produkt, og vi bør ikkje lenger akseptera at alkoholindustrien skal sleppa så lettvint frå det. Det bør ikkje vera ei offentleg oppgåve å gi forbrukarane rett og nødvendig produktinformasjon. Vi treng eit nasjonalt lyft for å endra haldningane til og vinna tilbake respekten for alkohol som betydeleg faktor for dårleg helse. Både næringslivet, arbeidstakar- og arbeidsgivarorganisasjonane, media og frivillige organisasjonar må vera med på dette laget no. Det er viktig med tydelege rollemodellar, slik helseminister Gahr Støre skal ha ros for å ha vore i det siste. Like før jul problematiserte han vaksnes alkoholbruk i julehøgtida og konsekvensane dette har for mange barn. På NRK på laurdag var det også mange som la merke til nyttårsforsettet hans – eller nyttårstankar – om det å kunna takka nei til alkohol i nokre situasjonar. Vi behandlar i dag tobakk og alkohol svært forskjellig i dagens samfunn. Tobakk blir regulert mens alkohol blir idyllisert. For å lykkast i å få ei betre forståing for førebygging av alkoholmisbruk må vi ta utgangspunkt i alkohol som eit sosialt fenomen. Vi må erkjenna at vi beveger oss i flokk når alkoholforbruket blir endra i samfunnet, både når det minkar og når det aukar.