Erna Solberg (Høyre), 2002-06-05:
Innstillingen viser at det er oppslutning om Regjeringens forslag. Det er jeg selvfølgelig glad for. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet har innledningsvis benyttet anledningen til å markere sin motstand mot en oppmyking av regelverket for arbeidsinnvandring. Jeg kan forsikre disse medlemmene om at de vil få rik anledning til å diskutere akkurat dette spørsmålet senere. Regjeringen sender i disse dager ut et problemnotat om dette, der vi inviterer til synspunkter på en rekke spørsmål. Med utgangspunkt i dette notatet og synspunkter fra høringsrunden, vil vi komme tilbake til Stortinget med konkrete forslag. Jeg har bare lyst til å si til representanten Magnhild Meltveit Kleppa at det er vel ikke slik at det er Regjeringen som skaper et inntrykk av at dette skal gå på bekostning av arbeidsledige i Norge. Jeg tror det er opposisjonen som hjelper til og skaper det inntrykket. Vi har derimot hele tiden sagt at vi er opptatt av at vi ikke skal gjøre det, og dermed legge større byrder på arbeidsgivere som velger å importere arbeidskraft fra utlandet. Regjeringen har foreslått at det skal utarbeides forskrifter som presiserer kriteriene for å få flyktningstatus. Hensikten i denne omgangen er å gjøre regelverket tydeligere og mer forutsigbart. Hensikten er verken å utvide eller innskrenke forståelsen av hvem som er flyktning. Dette er et sentralt spørsmål som vurderes av lovutvalget som gjennomgår utlendingsloven. Men jeg ser ikke bort fra at en klargjøring og presisering av kriteriene for flyktningstatus kan føre til at noen flere rent faktisk får flyktningstatus. Jeg har imidlertid lyst til å minne om at vi altså har et lovutvalg, og vi har et forskningsarbeid som skal se på om det i dag er folk som får opphold på humanitært grunnlag, som burde hatt flyktningstatus, for å få en kontroll på om regelverket vårt og praksisen vår følger riktige linjer. Flertallet i komiteen har sluttet seg til Regjeringens forslag. Forskriftene skal presisere og klargjøre kriteriene for flyktningstatus, mens lovutvalget skal vurdere grensesnittet mellom flyktningstatus og opphold på humanitært grunnlag. Konsekvensene av om den enkelte får flyktningstatus eller opphold på humanitært grunnlag er først og fremst knyttet til opptjeningsreglene for folketrygden. De som får opphold på humanitært grunnlag, er likestilt med alle nordmenn som har oppholdt seg lenge i utlandet. De har ikke fulle trygderettigheter før etter 40 års botid. For dem som har flyktningstatus, er det gjort et unntak fra denne hovedregelen. Flertallet viser til at Stortinget har bedt Regjeringen iverksette en ordning for supplerende støtte til pensjonister med kort botid i Norge. Regjeringen tar sikte på å legge frem et forslag om dette for Stortinget ved årsskiftet 2002/2003. Fremskrittspartiet foreslår at Regjeringen arbeider for at man i FN starter arbeidet med revisjon og fornying av Flyktningkonvensjonen. I forbindelse med 50-års jubileet for Flyktningkonvensjonen i fjor ble nettopp dette gjort. Høykommissæren satte i gang en meget omfattende prosess i år 2000, hvor formålet nettopp var å vurdere konvensjonens relevans i en annen tid. Jeg deltok selv på et møte i desember i fjor med representanter fra de land som har ratifisert konvensjonen. Hovedkonklusjonen etter denne meget omfattende prosessen var at konvensjonen fortsatt har relevans, og at konvensjonen gir tilstrekkelig rom for fleksibilitet i forhold til dagens situasjon. Flertallet i komiteen mener det er behov for å sikre kvinners rettsstilling i asylsaker og for å gjøre asylprosedyren mer kjønnssensitiv. Det vises til uttalelser fra UDI om at man legger mindre vekt på forhold som kan regnes som kjønnsbasert forfølgelse i tilfeller der informasjonen ikke legges frem med en gang. I likhet med komiteen har jeg forståelse for at det kan være svært vanskelig å fortelle om denne typen overgrep. Jeg vil imidlertid understreke at UDI strekker seg langt for å legge til rette for at denne typen forfølgelse blir avdekket. Dette arbeidet har vært intensivert de senere årene. For øvrig arbeider Regjeringen aktivt for å tydeliggjøre at kjønnsbasert forfølgelse danner grunnlag for asyl i Norge. Når vi sier tydeliggjøre, er det fordi både Flyktningkonvensjonen og dagens norske regelverk faktisk sier at kjønnsbasert forfølgelse er grunnlag for asyl. Men vi vil komme tilbake til dette når vi legger frem forslag til forskrifter som presiserer kriteriene for flyktningstatus. Jeg vil gjerne si noen ord til slutt om én spesiell sak: praksis når det gjelder behandling av søknad om bosettingstillatelse. Et komiteflertall, bestående av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, ber oss om å klargjøre praksisen i saker om bosettingstillatelse ved forskrift som presiserer hva som kan regnes som rimelighetsgrunner. Som kjent er det nedsatt et utvalg som har fått i oppdrag å utrede og utarbeide forslag til ny utlendingslov. Utvalget har blitt bedt om å se på akkurat disse forholdene også. Utvalget skal sluttføre sitt arbeid innen 31. desember 2003. Blant de spørsmål utvalget vil måtte se på, er reglene for bosettingstillatelse. Jeg må si at jeg ser det da som lite hensiktsmessig å sette i gang et parallelt arbeid på dette området i departementet.(Presidenten klubber.) Jeg har lyst til å understreke at det gjelder ikke spørsmålet om hvorvidt en utlending skal få bo eller arbeide her i landet. Det er et spørsmål om han skal ha en fornyelse hvert år, eller slippe å fornye tillatelsen hvert år. (Presidenten klubber.)