André N. Skjelstad (Venstre), 2007-03-20:
Venstre er i all hovedsak positivt til det som er meldingens hovedinnhold, særlig det vi oppfatter som en ny grunnholdning, nemlig at det fokuseres på hva mennesker kan og kan være i stand til, i stedet for det de ikke kan. Venstre er opptatt av at rommet for den enkeltes frihet utvides og gir nye muligheter til menneskelig vekst. Samtidig må vi finne fellesskapsløsninger som virker, og som tar vare på både frihet, ansvar og solidaritet. Venstre vil understreke at hver enkelt borgers mulighet til å skape og leve det gode liv for seg og sine er målet for samfunnsutviklingen. Mennesker er ulike og trenger ulike løsninger. Velferdstilbudene må alltid bygge på respekt for det enkelte menneskes integritet og i størst mulig grad tilpasses den enkeltes ønsker og behov. For Venstre handler velferdspolitikk om en sterk offentlig velferdsstat som gir like muligheter og tør å prioritere dem som trenger det mest. Venstre er positivt til at Regjeringen viderefører arbeidet med NAV-reformen, som ble vedtatt og igangsatt under Samarbeidsregjeringen, der Venstre var med. En vellykket reform vil være en viktig forutsetning for en bedre og mer målrettet velferdspolitikk, særlig overfor dem som trenger det mest. Venstre er positivt til at Arbeiderpartiets motstand mot «skreddersøm» er forlatt, og at Regjeringen i velferdsmeldingen åpner for større fleksibilitet og individuelle tilpasninger. Det må være tillatt å si at forventningene om en helt ny politikk, som de rød-grønne lovte, ikke er blitt innfridd, men så lenge Regjeringen bygger sin politikk på rammeverket som den forrige regjeringen la opp til, er vi fornøyd. Det ligger et stort potensial i NAV-reformen både når det gjelder forenkling av regelverk og større bruk av skjønn som skal komme den enkelte bruker til gode. Venstres bekymring er imidlertid en sentralisering av NAV-kontorene, der særlig små kommuner ikke vil ha igjen den nøkkelkompetansen som en mer skjønnsbasert reform vil kreve. Venstre er bekymret for at den kompetansen som kreves for gjennomføring av velferdsreformen, ikke vil komme brukerne til gode, fordi førstelinjetjenesten blir tappet for ressurser ved en sentralisering. Hvis dette skjer, blir poenget med en dør inn i NAV-systemet borte. Da blir det en dør inn og deretter en ny rekke dører hvor brukerne vil stå i kø. Flere urovekkende tilbakemeldinger fra ansatte i NAV-kontorene og fra små kommuner melder om at hele staben ikke blir med når NAV-kontorene blir opprettet. Staben fra de ulike enhetene blir redusert, og resten blir plassert i spesialenhetene utenfor kommunene. Hele intensjonen med NAV-reformen fra Stortingets side var at førstelinjetjenesten skulle ta beslutninger sammen med brukerne. Hvis førstelinjetjenesten ikke blir i stand til dette, blir reformen noe annet. Venstre er positivt til ordningen med tidsubestemt lønnstilskudd, både for å sikre dem som er i ferd med å falle ut av arbeidsmarkedet på grunn av sykdom eller andre årsaker, og for å gi mer fleksible muligheter til dem som er ute av arbeidsmarkedet. Venstre støtter imidlertid ikke forslaget om kvotering av innvandrere og funksjonshemmede. Det er svært viktig at begge gruppene lettere kommer inn på arbeidsmarkedet, men Venstre ønsker å ta i bruk andre virkemidler enn kvotering for å få dette til. Det norske arbeidsmarkedet er bygd for innsidere. Arbeidsretten gir god beskyttelse for dem som har arbeid, men utgjør et hinder for dem som står utenfor. Her er det viktig å skille mellom teori og praksis. En rekke urovekkende undersøkelser har pekt på at arbeidsgivere og ledere i praksis i altfor liten grad ansetter folk med minoritetsbakgrunn eller funksjonsnedsettelser. Jeg tror at vi aldri vil komme dette til livs bare gjennom lovgivning. Her må det holdningsendringer til hos den enkelte arbeidsgiver. Arbeidsgivere kjenner tvil ved å skulle «ta sjansen» på å ansette en person med innvandrerbakgrunn eller funksjonsnedsettelse. Vi ønsker alle at det skal være annerledes, men Venstre tror at andre virkemidler enn bare lovverk må til. Her må i større grad holdningskampanjer brukes. Den generelle politikken for å skape nye arbeidsplasser er den viktigste løsningen for at utestengte fra arbeidslivet skal komme inn på arbeidsmarkedet. Gjennom en bedre politikk for gründere, et nytt syn på etablerere og enklere regler for nye bedrifter kan mange nye arbeidsplasser oppstå. Regelverk og administrasjon rundt bedrifter er i dag for vanskelig og dårlig tilpasset små virksomheters virkelighet. Det er et hinder for alle bedrifter, men kanskje særlig der man ikke har norsk som morsmål. Enkeltmannsforetak bør kunne levere et forenklet foretaksskjema, som privatpersoner. Dessuten bør enkle «startpakker» for etablerere være tilgjengelig for å gjøre det enklere for enkeltpersoner å starte for seg selv. Venstre mener det er viktig å satse på entreprenørordninger for innvandrere. Dette kan f.eks. tas inn i introduksjonsprogrammet og kombineres med mikrokredittordninger, dvs. små lån til mennesker som ikke blir regnet som kredittverdige av vanlige banker. Venstre vil understreke at arbeidsrettsreglene må reformeres slik at fleksibilitet og mottakelighet oppmuntres. Dagens fiksering på en eneste ansettelsesform – den faste – trenger automatisk ut mennesker uten fast ansettelse i håpløst svake posisjoner. Den som har arbeid og er med i fagforening, prioriteres. Systemet er ikke til for dem som er på utsiden. Venstre er opptatt av at arbeidet med å modernisere arbeidsrettsreglene må fortsette. Muligheten til å prøveansette noen må utvides fra seks til tolv måneder. Også bedriftenes muligheter til å ansette midlertidig ved arbeidstopper må utvides fra seks til tolv måneder. Da øker sannsynligheten for at bedrifter våger å ansette folk som ikke tidligere har vært etablert på arbeidsmarkedet. Venstre vil understreke at deltakelse i arbeidslivet er det viktigste tiltaket for at den enkelte borger på egen hånd kan sikre seg og sin familie mot fattigdom og sosial ekskludering. Venstre er således positiv til at meldingen inneholder ordninger som er arbeidsinitierende. Imidlertid har Venstre en bekymring for at kvalifiseringsprogrammet med velferdskontrakter kan være med på å skape et A- og B-lag. Venstre er bekymret over en sortering av mennesker i den mest vanskeligstilte gruppen i vårt samfunn. En stor andel sosialklienter har sammensatte lidelser knyttet til rus og psykiatri. Disse må få den nødvendige hjelp til å mestre sine liv. Det må på plass en ny grunnholdning i sosialpolitikken basert på et positivt menneskesyn der det tas i bruk positive virkemidler som inkluderer, motiverer og ansvarliggjør brukeren til å ta i bruk egne evner og krefter for virkeliggjøring av egne mål og muligheter. Venstre mener at bruk av individuell plan/personlig plan vil være et bedre begrep for å unngå det i denne sammenheng litt misvisende begrepet «kontrakt», også for å unngå juridiske implikasjoner. Økt bruk av skjønn og fleksible og individuelle løsninger er positivt. Ulempen er at det også gir hver enkelt saksbehandler stor makt, og det vil være avgjørende for rettssikkerheten til den enkelte bruker at klageadgangen er tilstrekkelig sikret. Venstre vil følge denne utviklingen nøye. Venstre støtter ikke kvalifiseringsprogrammet, fordi vi mener at det kun gagner de mest ressurssterke av de svake gruppene. Å komme seg ut av fattigdomsfella handler ikke bare om å få tilført mer penger, men om å komme seg ut av den situasjonen en befinner seg i, enten det er rusproblemer, psykiske plager eller lignende. Tett oppfølging for dem som trenger hjelp, og mindre rigid regelverk for dem som har behov for stønader, er viktig for å frigjøre ressurser ved det enkelte NAV-kontor, slik at de ansatte kan gjøre det de er opplært til, nemlig å hjelpe folk. Dette er løsninger som etter Venstres mening kan realiseres ved å ta i bruk borgerlønn. Venstre har som mål å innføre en garantert minsteinntekt for alle som av ulike årsaker ikke kommer inn i det ordinære arbeidslivet og dermed kan forsørge seg selv. Samtidig skal ikke en ordning med borgerlønn føre til passivisering og hindre aktiv arbeidssøking for mottakerne. Tilknyttet borgerlønn skal det være en personlig handlingsplan som bør være vidt definert. Den enkelte bruker skal selv være med på å sette mål for sin aktivitet, som ikke må være ensbetydende med lønnsarbeid, men kan romme en type aktivitet som gir den enkelte mulighet til å hjelpe seg selv til en bedre eller mer stabil tilværelse. Venstres løsning med borgerlønn vil bidra til å hindre at folk føler seg som klienter, motvirke passivitet samt gjøre det enklere for den enkelte å vite hva man har krav på av minimalytelser fra det offentlige. Borgerlønnen skal ligge på 2,5 G og regnes som skattbar inntekt. Borgerlønn skaper mer verdighet og rettferdighet i sosialpolitikken, fordi det åpner for mer individorienterte løsninger, som er Venstres visjon. Ulike mennesker med ulike problemer krever nye og individuelle løsninger. Et velferdssamfunn måles etter hvordan vi tar vare på våre svakeste. I Norge er det ikke lenger viktigst å gi mer til alle, men å hjelpe enkeltmennesker som trenger det. Jeg viser til innstillingen og tar opp Venstres forslag.