Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2010-06-16:
Det er omtrent ett år på dagen, siden vi snakket om kommuneproposisjonen for 2010. Mitt tema i debatten for ett år siden var Forvaltningsreformen, innført fra den 1. januar i år. Jeg minner om hva Forvaltningsreformen inneholder: En sørgelig rest av en heldigvis strandet regionreform, nedklassifisering av over 17 000 km riksveier gjennom overføring til fylkeskommunene, og overføring av 78 av 95 riksfergestrekninger fra staten til fylkeskommunene. Disse veiene hadde da et vedlikeholdsetterslep på 12 mrd. kr. Regjeringen brukte prinsippet: ute av øye, ute av sinn – la noen andre få problemet. Det viktige spørsmålet knyttet til Forvaltningsreformen er følgende: Gir dette bedre veier i Norge? Gir dette bedre fergetjenester? Fremskrittspartiet var for et år siden overbevist om at svaret var et rungende og klart nei, og vi er fortsatt overbevist om det. Kommunalministeren i 2009, som er samferdselsminister i 2010, nevnte Forvaltningsreformen med en halv setning i sitt hovedinnlegg for ett år siden. Politisk slipper hun nå å bry seg. Forrige samferdselsminister har overtatt problemveiene som kommunalminister. Dårlige veier blir ikke bedre om ansvaret flyttes. Dårlige veier blir slett ikke bedre når det ikke følger penger med, som kan sikre fullgod standard som en del av overføringsprosjektet. I transportkomiteen, hvor jeg selv sitter, er vi i gang med befaringsreiser i alle landets fylker. Vi har vært i Hordaland, Akershus, Østfold, Finnmark og Troms. Østfold har et etterslep på 1 mrd. kr, Finnmark på over 700 mill. kr og Troms på over 900 mill. kr. Inntrykk og informasjon er det samme: Etterslep på veivedlikeholdet er stort, og økte selvfølgelig kraftig ved årsskiftet. Svaret er det samme på spørsmål om hvordan og når dette eventuelt skal dekkes opp: Det kan man ikke gi – ikke regionale veimyndigheter og ikke fylkeskommunale politikere som har fått ansvar for dårligere veier. Selv når statens veipenger som er lagt inn i frie inntekter, brukes til vei, og selv når fylkeskommunene bruker låneordningen for å låne penger for å reparere statens gamle veier, gir ikke Forvaltningsreformen bedre veier i overskuelig fremtid. Svaret er derfor åpenbart det samme som det Fremskrittspartiet ga uttrykk for i fjor: Veiene blir ikke bedre med regjeringens prokuratorknep. Det trengs betydelig mer penger over mange år dersom vi skal kunne forbedre veistandarden på det nye fylkesveinettet. Utviklingen går mange steder i feil retning. Veikapitalen forvitrer. Dårlige veier gir dårligere vilkår for bosetting, for transport og for verdiskaping. Et av mange paradokser er jo at dårlige riksveier er blitt bedre veier, men ikke med utbedring. De er blitt bedre som fylkesveier fordi de blir annerledes vurdert enn da de var riksveier. Kravene er lavere og annerledes. Dette sier jo alt om det veipolitiske narrespillet som Forvaltningsreformen innebærer, at dårlig vei uten å legge én centimeter asfalt og uten å bruke en eneste krone med forvaltningsmessige knep kan fremstå som bedre vei. Vi merker oss at staten nå vil gardere seg mot uheldige konsekvenser. Staten, som ikke har klart vedlikeholdet selv, er nå opptatt av at fylkene skal få kniven på strupen. Det skal brukes forskrifter, foreløpig bare for tunneler og bruer, men det skal også brukes permantente og fullstendige nasjonale føringer. Forskrifter og føringer hjelper lite mot forfall. Det er bare penger til drift og vedlikehold som hjelper, og som kan forhindre at fylkesveinettet i Norge forvitrer videre. Det er ingenting i kommuneproposisjonen for 2011 som tyder på at fylkesveinettet skal bli bedre. Også på dette området innenfor samferdselssektoren trengs det fremskrittspartipolitikk for å sikre gode veier. Lokale initiativ uten penger har en stygg og foruroligende tendens til å bli initiativ som gir lov til å betale selv, gjennom bompenger. Det er mer transportskatt og en dårlig løsning for innbyggerne.