André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Venstre vil understreke at deltakelse i arbeidslivet er et av de viktigste tiltakene for at den enkelte borger på egen hånd kan sikre seg og sin familie mot fattigdom og sosial ekskludering. Det har vel knapt vært en bedre situasjon i arbeidsmarkedet enn i dag, der arbeidsledigheten er på sitt laveste nivå på flere tiår. Dette viser at regjeringen Bondevik II la grunnlaget for den positive utviklingen vi ser i dagens arbeidsmarked. Det vil være viktig å ha en politikk som støtter nyskapere og gründere, samt legger til rette for forskning og utdanning. Men det vil også være av stor betydning å ha et skattesystem som ikke kveler den menneskelige skaperevnen – framtidens velferdssamfunn vil være avhengig av dette. Derfor bør en styrke satsingen overfor de yrkeshemmede som også vil kunne bidra med sitt arbeid – hvis de blir gitt en mulighet til å delta. Det er ikke alle som har de samme muligheter til å komme inn i det ordinære arbeidslivet og dermed ikke kan forsørge seg selv. Med en innføring av borgerlønn, en garantert minsteinntekt, vil mange av dem få en ny mulighet. En borgerlønn skal ikke føre til passivisering eller hindre aktiv arbeidssøking for mottakeren. Tilknyttet borgerlønnen skal det være en personlig handlingsplan som bør være vidt definert. Den enkelte bruker skal selv være med på å sette et mål for sin aktivitet, som ikke må være ensbetydende med lønnsarbeid, men som kan romme flere typer aktiviteter som gir den enkelte mulighet til å hjelpe seg selv til en bedre og mer stabil tilværelse. En økning i inntektene til sosialhjelpsmottakere vil gi en verdighet til en gruppe mennesker som i dag altfor ofte er passive klienter. Det er tid- og ressurskrevende å gå fra kontor til kontor og hele tiden redegjøre for sine behov. En økning i denne gruppens inntekter vil gi mange mulighet til å bruke tiden annerledes, og dette i seg selv vil få positive effekter som vanskelig lar seg måle i kroner og øre. Venstres løsning med borgerlønn vil bidra til å hindre at folk føler seg som klienter, motvirke passivitet, samt gjøre det enklere å vite hva man har krav på fra det offentlige. Det vil også skape mer verdighet og rettferdighet i sosialpolitikken fordi den åpner for mer individorienterte løsninger, som er Venstres visjon. Venstre mener at borgerlønn er mer treffsikkert enn kvalifiseringsprogrammet i NAV, fordi den ikke skiller ut et A- og B-lag blant sosialhjelpsmottakerne. Venstre har i sitt alternative budsjett omprioritert 1 milliard kr mer til fattigdomstiltak, til bl.a. borgerlønn, bostøtte, tannhelse, omsorgslønn for foreldre med funksjonshemmede barn, bostedsløse rusmiddelmisbrukere, enslige forsørgere samt økt satsing på integrering. Blant de som har det dårligst, er mennesker som ikke har bosted, og mange av disse blir definert som uten boevne. Det store flertallet i befolkningen vil være i stand til å skaffe seg bolig selv, men en del vanskeligstilte har problemer med å bo og å komme seg inn på boligmarkedet. Barnevernsbarn på vei ut av institusjon har problemer med å skaffe seg bolig, og det samme har rusmiddelmisbrukere. Særlig for dem som har hatt problemer i en tidlig fase av livet, vil det være avgjørende å ha en egen bolig under mest mulig stabile forhold. Mange rusmiddelmisbrukere har etter opphold på avrusningsinstitusjon eller soning problemer med å skaffe seg bolig i rusfrie miljøer. Uten fast adresse er det svært vanskelig å skaffe seg arbeid og komme seg videre i livet. For å bli rehabilitert og komme seg ut av ulike typer rusmisbruk er derfor egen bolig av stor betydning. Det er et stort behov for flere boliger til vanskeligstilte både i byer og distrikter i dag, og mange står i kø for å få egen bolig. Kommunene har få utleieboliger, og det bygges i svært liten grad sosialboliger. Til tross for disse behovene har flere kommuner valgt å selge unna sosialboliger. Blant mange som har en mer krevende hverdag enn de fleste, er nok familier med funksjonshemmede barn. En kan selvfølgelig ikke vedta at dagene skal bli enklere, men en kan bidra til et forenklet byråkrati, slik at disse foreldrene kan bruke mindre tid på å skaffe seg oversikt over hjelpeapparatets muligheter og stønader. Med en omsorgslønn for familier med funksjonshemmede barn ville dette vært en forenklingsreform som ville gjøre hverdagen lettere og gjøre at foreldrene kunne slippe noen av de vanskelighetene som dagens system legger opp til. For å ha et godt og velfungerende velferdssamfunn er vi avhengige av en framtidsrettet næringspolitikk. Derfor vil det være viktig å sikre selvstendig næringsdrivende like rettigheter til svangerskaps- og fødselspenger som andre arbeidstakere. En rekke gründere og andre starter i det små med egen virksomhet. Det er derfor behov for at denne gruppen likestilles med hensyn til trygderettigheter for svangerskaps- og fødselspenger. En likestilling av disse rettigheter vil også legge bedre til rette for at flere kvinner vil våge å starte egen arbeidsplass for seg selv og andre. En er fornøyd med at Regjeringen foreslår å gi selvstendig næringsdrivende rett til svangerskapspenger og foreldrepenger fra folketrygden med 100 pst. dekning med virkning fra 1. juli 2008. Jeg forstår ikke helt at en styrking av selvstendig næringsdrivendes trygderettigheter skal finansieres ved at det innføres økt trygdeavgift for den samme gruppen. Ved en inkurie er ikke Venstre med på forslag nr. 9, fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, som Venstre kommer til å støtte.