Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-11-26:
Da Stortinget 1. mars 2018 behandlet Meld. St. 40 for 2016–2017, om trygdeeksport, ga en samlet komité sin tilslutning til regjeringas målsetting om å redusere eksporten av norske velferdsytelser, tok til etterretning at EØS-avtalen avgrenser hva Norge kan gjøre av innstramminger for å avgrense trygdeeksporten, og ga samtidig tilslutning til at regjeringa følger opp skisserte tiltak som ennå ikke er ferdig utredet, men som det vil kunne være naturlig å vurdere nærmere. Eksportforbud for ulike forsørgingstillegg var blant dem. I utgangspunktet er Arbeiderpartiet for slike begrensninger, men vi kommer likevel til å stemme mot regjeringas forslag i dag. I stedet foreslår vi, sammen med SV og Senterpartiet, å sende saken tilbake til regjeringa, og grunnen til det er åpenbar. Det skyldes den siste tidas avsløringer av det som kanskje er den største rettsskandalen i norsk historie, der flere tusen personer urettmessig kan ha blitt avkrevd tilbakebetaling av ytelser eller ha fått stans i sine rettmessige ytelser fordi de har oppholdt seg i utlandet. Noen har til og med – antakelig – blitt tiltalt, dømt og sonet fengselsstraff på feil grunnlag – alt dette på grunn av at Norge har tolket EØS-regelverket feil. Først trodde man at EØS-regelverket bare gjaldt dem som var bosatt i et annet land. Så oppdaget man at regelverket også gjelder ved kortvarige midlertidige opphold, men det var bare halve sannheten, for etter hvert oppdaget man at det også gjelder ved langvarige midlertidige opphold. Prop. 129 L for 2018–2019 gikk i statsråd 21. juni 2019. Hva visste man på det tidspunktet? Ifølge statsrådens redegjørelse i Stortinget 5. november 2019 visste man faktisk ganske mye. Allerede da Stortinget 1. mars 2018 behandlet Meld. St. 40 for 2016–2017, hadde Trygderetten begynt å avsi kjennelser om at artikkel 21 i trygdeforordningen tolkes feil. Flere kjennelser ble avsagt om dette i perioden juni 2017 til mars 2018 og sendt til direktoratet for ny vurdering, men Stortinget fikk ingen informasjon om noe av dette før meldingen ble behandlet, selv om direktoratet hadde tatt initiativ til å starte en utredning allerede i februar 2018, altså måneden før. Før Prop. 129 L gikk i statsråd i juni i år, hadde enda mer skjedd. Trygderetten truet med sak for EFTA-domstolen. Departementet var informert om uklarheter i forbindelse med den norske tolkningen av EØS-regelverket i desember 2018. I januar 2019 ba departementet om en redegjørelse, og det ble slått fast at artikkel 21 gjelder kortvarige midlertidige opphold, noe som altså også skulle vise seg å være feil. Alle saker stilles så i bero i mars 2019. Samme dag som Prop. 129 L går i statsråd, blir departementet orientert om at alle Nav-kontor blir bedt om å endre praksis, og den beskjeden går så ut dagen etter. Ingenting av dette er det redegjort for i proposisjonen, ingen tilleggsinformasjon er sendt Stortinget, selv ikke etter statsrådens pressekonferanse i forrige måned. Vi har selv vært nødt til å sende brev til statsråden for å få vite om de forslagene som fremmes her, faktisk er en del av samme problemkompleks. Vi fikk et «god dag mann, økseskaft»-svar: Vi trenger ikke å tenke på akkurat det, for forslagene i proposisjonen gjelder bare folketrygdloven, og EØS-reglene er ikke relevante for saken, fordi de overstyrer uansett. Ja, det var jo nettopp det spørsmålet gjaldt, om dette var en del av samme problemstilling som rettsskandalen omfatter. Og Prop. 129 L gjelder altså dagpenger, arbeidsavklaringspenger, uføretrygd, alderspensjon, kvalifiseringsstønad, tiltakspenger og uførepensjon, så det er jo en del av det samme saksområdet. Statsråden sier i tillegg følgende i Stortinget 5. november 2019: «Selv om forordningen har vært innlemmet i norsk rett, har denne saken» – altså rettsskandalen – «vist at regelverket ikke har vært tilgjengelig nok. Trygdelovgivningen bør gi bedre veiledning, både til medlemmene av folketrygden og til profesjonelle aktører. Jeg har derfor allerede bedt om at departementet går i gang med å se på hvordan dette best kan løses.» Da går det over vår forstand hvorfor vi skal vedta enda noen nye regler som trolig ikke er informative nok, verken for medlemmer av folketrygden eller for profesjonelle aktører, før denne gjennomgangen er ferdig. Så vi ønsker å sende saken tilbake til regjeringa. Jeg tar opp de forslag som Arbeiderpartiet står inne i.