trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Det er for det første et stort framskritt for kvinnehelsa at det er utviklet vaksiner som kan forebygge seksuelt overført smitte av et virus, HPV, som kan føre til forstadier av og senere til livmorhalskreft. En rekke vitenskapelige artikler og rapporter dokumenterer vaksinens effekt og kostnadseffektivitet. En vitenskapelig rapport publisert 22. januar 2008 av EUs smittevernbyrå konkluderer med at vaksinering mot livmorhalskreft er en effektiv forebyggingsstrategi. Det europeiske byrå for legemiddelvurdering har nylig slått fast at det så langt ikke er funnet holdepunkter for noen årsakssammenheng mellom bruk av vaksinen og meldte alvorlige bivirkninger. Med en beskyttelseseffekt på mer enn 95 pst. mot forstadier til kreft og en vaksinasjonsdekning på om lag 90 pst. vil en på lang sikt kunne oppnå - antar en - en halvering i antall årlige tilfeller. Årlig rammes om lag 300 norske kvinner av dette, og mellom 80 og 100 dør av livmorhalskreft hvert eneste år. I tillegg vil vaksinen bidra til at færre kvinner vil utvikle celleforandringer i livmorhalsen med påfølgende operative inngrep, med økt risiko for senaborter og premature fødsler. Det har vært en nedgang i antall tilfeller av livmorhalskreft fra 1970-tallet og fram til i dag, noe som i stor grad sannsynligvis kan tilskrives screeningprogrammet som vi har. Screeningprogrammets målgruppe er kvinner i alderen 25-69 år, men 23 pst. deltar ikke i screeningprogrammet. 60 pst. av de årlige livmorhalskrefttilfellene rammer kvinner som ikke har deltatt i screeningprogrammet. Det er, som representanten er kjent med, allerede startet vaksinering av unge jenter mot livmorhalskreft i en rekke land. Det gjelder bl.a. USA, Belgia, Tyskland, Frankrike, Italia og Australia. England starter til høsten. I Danmark inngikk regjeringa 1. mars 2008 et bredt forlik som innebærer at jenter 13-15 år seinest fra 1. oktober i år skal tilbys det som kalles innhentingsprogram, mens sjølve vaksinasjonsprogrammet for jenter 12 år starter 1. januar 2009. I Sverige er vaksinen foreløpig tatt inn som refusjonsberettiget for jenter 13-17 år. Socialstyrelsen har nylig foreslått å tilby vaksinen til jenter i skoletrinn 5 og 6. Forslaget er nå sendt på høring før det tas endelig beslutning om å inkludere vaksinen i barnevaksinasjonsprogrammet i Sverige. Anbefalingene fra Nasjonalt folkehelseinstitutt og nå Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten vil sammen med erfaringer fra andre land være med på å danne det beslutningsgrunnlaget som jeg vil ta med meg i den videre behandlinga av denne saka. Tilsvarende som for innføring av andre nye tiltak med budsjettkonsekvenser vil en eventuell innføring av vaksine mot livmorhalskreft måtte gjøres til gjenstand for prioritering i forbindelse med Regjeringas arbeid med budsjettforslag. Regjeringa har pr. i dag ikke fattet beslutning i denne saka.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
La meg gjenta at det er et veldig gjennombrudd at vi nå har fått denne vaksinen, og at den anbefales av så å si alle fagorganer - jeg hører at det fortsatt er noe uenighet også blant fagfolk om denne vaksinen. Og det er sjølsagt interessant det som skjer i andre land også. Alt dette tar jeg og Regjeringa med oss i den runden vi skal ha om denne saka. Jeg kan dessverre ikke i dag si noe mer enn at jeg sjølsagt er - og det oppfatter jeg at representanten Nesvik også er, og mange med oss - opptatt av alle ting som kan bidra til at vi kan forebygge sjukdommer og også hindre at folk dør. Så skjønner representanten at dette må Regjeringa ta stilling til, men det har ikke Regjeringa gjort ennå. Vi har nettopp fått den siste anbefalinga fra Nasjonalt råd.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg er svært opptatt av denne saka, som jeg er av mange andre saker, men representanten vet nok veldig godt at jeg ikke kan si mer enn det jeg gjør nå, fordi vi ikke har tatt beslutning i Regjeringa. Men jeg gjentar at jeg synes det er svært interessant det som skjer i andre land. Jeg er selvfølgelig også veldig klar over de ganske enstemmige faglige anbefalinger i saka, så det skal ikke herske noen tvil om at dette er vi opptatt av.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Spredning av resistente sjukdomsframkallende bakterier i helseinstitusjoner er uheldig av flere grunner. For det første er det ingen tvil om at pasienter i helseinstitusjoner har økt risiko for å få alvorlige infeksjoner, og resistens kompliserer sjølsagt den behandlinga de kan få. For det andre er slik behandling av infeksjoner kostbar, både fordi medikamentene som virker, er dyre, og fordi behandlinga kan ta lengre tid. For det tredje kan økt forekomst av resistente bakterier bety at hele antibiotikapolitikken må endres, noe som vil øke kostnadene, og øke resistensutviklinga ytterligere i befolkninga. Det er en alvorlig utfordring. Folkehelseinstituttet gav i 2004 ut en faglig veileder for håndtering av det som forkortet kalles MRSA. Den var først og fremst rettet mot håndtering av MRSA på sjukehus. I åra etter dette har forekomsten av MRSA økt også utenfor sjukehus, slik spørreren her påpeker. Forekomsten på sjukehjem økte spesielt i 2005 og 2006. På grunn av dette har Folkehelseinstituttet startet revidering av MRSA-veilederen. Et av de viktigste formålene med revisjonen er å gi anbefalinger for hvordan dette skal håndteres i helsetjenesten utenfor sjukehus. Folkehelseinstituttet har i arbeidet med revisjonen lagt vekt på å innhente kunnskap og erfaringer som både spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten har med håndtering av MRSA. Dette har vært gjort både ved å offentliggjøre utkast og la helsepersonell sende inn tilbakemeldinger på dette og ved å arrangere egne dager hvor dette er tema. MRSA-dagen ble holdt 1. april i år, og et av temaene som ble grundig diskutert, var nettopp utbredelsen av dette på sjukehjem. I utkastet til ny veileder foreslår Folkehelseinstituttet følgende: isolering bør kun unntaksvis benyttes overfor sjukehjemsbeboere med MRSA langvarig isolering er ikke nødvendig i stedet for isolering bør MRSA kontrolleres ved forsterkede smitteverntiltak inne på beboerens rom og nøye etterlevelse av generelle smitteverntiltak utenfor beboerens rom når beboeren er ferdig stelt, kan vedkommende komme ut av sitt rom Både i tilbakemeldinger på utkastet til ny veileder og i diskusjonen på denne spesielle dagen, 1. april, var det bred enighet i fagmiljøet om disse anbefalingene. Flere sjukehjem har nå prøvd ut denne modellen for håndtering av MRSA, der beboerne ikke blir isolert. De rapporterer om gode erfaringer i forhold til både bedre livskvalitet, sjølsagt, for beboerne og lav risiko for smittespredning. De nye anbefalingene forventes å være ferdige til publisering til sommeren. Det vil være tilstrekkelig med en revidert faglig veileder for å endre dagens praksis, og en forskriftsendring er ikke nødvendig. Så jeg ser optimistisk også på dette.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
For det første er jeg enig i så å si alt som representanten Larsen nå sier, og jeg er ikke et sekund i tvil om at dette vil bety en mye bedre situasjon for dem som er smittet av disse gule stafylokokkene. Det er sjølsagt en helt annen livssituasjon å være isolert i fem uker enn å kunne være på rommet og være ute blant de andre, og det er jo veldig bra at det er mulig å forhindre smitte til andre hvis en iverksetter skikkelige hygiene- og smitteverntiltak, slik det nå er forsøkt ut ved en del sjukehjem. Det at det er så brei enighet faglig også, gjør meg trygg på at dette er veien å gå. Det kommer altså til å bli iverksatt fra om bare noen få måneder, sommeren i år. Det at vi heller ikke trenger forskriftsendringer, gjør at dette vil gå så fort som det nå faktisk gjør, og det vil måtte bety en bedre situasjon for dem som blir rammet av dette.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg har veldig tru på at de nye anbefalingene, som blir ferdige til sommeren, vil avklare mange av de spørsmålene som representanten Larsen her har. De vil jo da bli sendt ut til alle landets kommuner og sjukehjem, og de skal bli praktisert. Det er klart at det er avveininger mellom å ta hensyn til livskvaliteten til den som er sjuk og smittet, og ikke å skulle smitte andre hvis en kan unngå det. Men jeg ser at det gjennom de faglige tilbakemeldinger og anbefalinger vi nå har fått, er mulig å ivareta begge deler, både at den som er sjuk, kan få bedre livskvalitet, og også at en hindrer at andre blir sjuke. Da greier vi å vinne to ting på en gang, noe som vil være veldig positivt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Sjukehusene våre skal gi pasientene tjenester av høy kvalitet. Regjeringa har stor oppmerksomhet på at sjukehusene utnytter ressursene på best mulig måte, og at de legger til rette for høy kvalitet i pasientbehandlinga og har riktig prioritering. Da er det klart at de pasientene som trenger det mest, skal få behandling først. God logistikk og samhandling internt i sjukehusene er sjølsagt en viktig forutsetning for kvalitet, og er nødvendig for at pasientene ikke skal oppleve unødige forsinkelser og utsettelser. Jeg vet at sjukehusene jobber aktivt for å få bedre logistikk og intern samhandling, f.eks. ved å utforme felles behandlingslinjer for ulike pasientgrupper. Så skjer det dessverre fra tid til annen at det må gjøres prioriteringer som fører til at enkelte pasienter må vente noe lenger enn ønskelig, f.eks. før en operasjon. Denne konkrete pasienthistorien skjønner jeg dreier seg om en pasient som var lagt inn for en akutt skade. På bakgrunn av Helsetilsynets gjennomgang av akuttmottakene for fjoråret har jeg satt fokus nettopp på akuttfunksjonene i sjukehus og pålagt helseforetakene å organisere akuttmottakene på en måte som sikrer forsvarlig pasientbehandling. Arbeidet skal skje i tett dialog med Helsedirektoratet, som har fått i oppdrag å se på hvordan sjukehusenes akuttmottak kan organiseres best mulig. Det er ingen tvil om at vi generelt sett har en utfordring, bl.a. fordi noe av det vi ser, er at de mest uerfarne legene er de som møter pasientene i akutte situasjoner. Vi må få til en vridning av det. Det er også en del andre styringsgrep som må tas her. Det arbeidet som har skjedd med å rette opp de feil og avvik ved akuttmottakene som Statens helsetilsyn har påpekt, er bra. Det har skjedd som følge av mine pålegg til helseforetakene i mars, og jeg ikke bare venter, jeg forlanger, at tilbudet ved landets akuttmottak blir bedre enn det vi har sett noen eksempler på, og som Helsetilsynet har påpekt. Når det gjelder den konkrete saken, ber jeg om forståelse for at jeg som statsråd ikke kan gå inn og vurdere om hver enkelt pasient får forsvarlig behandling eller ikke. Jeg trur alle kan være enige om at elleve timer å vente på en operasjon er ganske lenge, men det er legene som må vurdere om det er forsvarlig eller ikke. Dersom det kan reises tvil om forsvarligheten, er det en sak som Helsetilsynet, i dette tilfellet i Buskerud, må vurdere. Jeg har imidlertid gjennom kontakt med Helse Sør-Øst forsikret meg om at Sykehuset Buskerud arbeider med å gjøre ventetida på operasjon så kort som mulig for alle pasienter.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg ber igjen om forståelse for at det er vanskelig for meg å gå inn i den konkrete saken. Jeg kjenner dessuten ikke alle sider, bortsett fra at jeg sjølsagt ikke tviler på det representanten her sier. Men det ville vært ganske umulig om jeg skulle gått inn i alle enkeltsaker, og det er heller ikke det jeg har kompetanse på. At det generelt sett er et forbedringspotensial ved våre akuttmottak, både når det gjelder beskjeder, samhandling, at folk blir tatt raskt nok hånd om osv., er det overhodet ingen tvil om. Her vil det komme en god del radikale endringer - la meg uttrykke meg på den måten. Men jeg sier det igjen, at dersom det kan reises tvil om forsvarligheten, er det en sak som bør tas opp med Helsetilsynet i Buskerud.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2008-04-09:
Jeg har ingen grunn til å tvile på at i all hovedsak fungerer ting stort sett bra, men at det er forbedringspotensial, er det ingen tvil om. Jeg vil presisere at nå uttaler jeg meg generelt og ikke spesielt om saken i Buskerud, som jeg skjønner var vanskelig. Det er også helt klart at det er klare retningslinjer om at alle skal bli både sett, hørt, respektert og få tilbakemeldinger. Hvis ting ikke går helt som planlagt fordi det plutselig skjer noe akutt - det skjer dessverre ulykker eller andre ting som kan gjøre at det tar lengre tid - så skal folk bli informert om hvorfor. Det er også naturlig at folk får en forklaring eller en orientering i ettertid, hvis ting ikke gikk helt som planlagt. Det er de generelle retningslinjer, og jeg forventer at alle pasienter blir møtt med slik verdighet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2008-04-09:
Det er uforståelig for meg at statsråden nå fortsetter sin bortforklaring av de fødendes situasjon. Jeg har lyst til å opplyse statsråden om at representanten Sjølis virkelighetsbeskrivelse faktisk stemmer med virkeligheten. Det er bare å lese Adresseavisen de siste dagene. Der står fagpersonell fram og forteller at ved St Olavs Hospital stenger fødeavdelingene ved nattetid, og de uttaler at fødsler framskyndes for at barna skal komme til verden før avdelingen stenger. Jordmødrene advarer mot dette, det skaper mer stress og øker faren for komplikasjoner. St Olavs Hospital må spare mer penger, og det er kvinner og barn som må betale prisen, i form av utrygghet og fare for helseskader. Statsråden kan vel si seg enig i at å bytte fødestue/fødeavdeling midt under en fødsel ikke er optimale fødeforhold. Mener statsråden det er god helsepolitikk å presse kvinner til å føde i kontortiden?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2008-04-09:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Regjeringen Bondevik II nedsatte en arbeidsgruppe som avleverte sin rapport til Samferdselsdepartementet i april 2006 med tittelen «Ny felles parkeringsregulering?». Der fremkommer det flere forslag blant annet for å få ryddet opp i dagens praksis for å ilegge kontrollavgift. Nå har det gått to år uten at Regjeringen har tatt tak i denne rapporten, dette er svært uheldig med tanke på alle bilistene som blir utsatt for urettferdig behandling. Når vil statsråden få på plass et nytt og bedre regelverk?»
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2008-04-09:
Jeg takker for svaret fra statsråden, og jeg er glad for at hun svarer på den måten hun gjør. Jeg forstår at dette er et omfattende arbeid, som tar tid, og som man må gå grundig inn i. Og jeg forstår at det her og nå er vanskelig å ta stilling til enkeltelementer. Jeg har likevel en sak som jeg ønsker å høre hvordan statsråden stiller seg til, og det gjelder at mange bilister føler seg ganske rettsløse når man skal klage. Derfor er det mange som unnlater å gjøre det. I dag står parkeringsselskapene ganske sterkt. Hvordan stiller statsråden seg til at parkeringsselskapene har bevisbyrden på sin side? Kan det f.eks. bli krav om å ta bilde i hver enkelt sak der man utsteder parkeringsgebyr, slik at bilistene stiller sterkere i klagesaker?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2008-04-09:
Jeg setter pris på at det tiltaket blir tatt med i arbeidet videre, og jeg venter spent på at Regjeringen vil legge frem denne saken. En annen side som det også er litt viktig at statsråden følger opp, gjelder bruk av provisjon. Selv om man nå sier at det ikke er en praksis at parkeringsvakter jobber etter en såkalt provisjonsordning, har ikke vi som bilister noen garanti for det. På hvilken måte kan ministeren følge opp at det blir slutt på denne provisjonspraksisen?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Situasjonen for gravide og fødende er et stadig tilbakevendende tema i denne salen. Vi nærmer oss nå sommeren, og vi husker alle debattene både i fjor, foregående år og året før der igjen om sommerstengte fødeavdelinger landet rundt. Debatten er nå i gang igjen, fordi en rekke helseforetak er nødt til å foreta en del innsparinger for å oppnå økonomisk balanse, som er kravet til helseforetakene. Vi har også nettopp sett store oppslag om situasjonen for de fødende i Midt-Norge, og den situasjonen som oppstod knyttet til den sommerstengte fødeavdelingen i Volda i Ørsta kommune, og som Helsetilsynet har avgitt rapport om. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Vil statsråden nå sørge for at det ikke blir slik at man får et dårligere tilbud rundt omkring i landet i enkelte kommuner fordi fødeavdelinger må sommerstenge? Hva vil statsråden gjøre for å sørge for at dette ikke skjer?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg vil også få lov til å stille spørsmål til helse- og omsorgsministeren. Vi har i dag en relativt krevende situasjon i de regionale helseforetakene. Det er ca. 1,5 milliarder kr som skal spares inn for inneværende år for å komme i økonomisk balanse. Dette er fakta - kanskje pluss/minus noen få titalls millioner, men i den størrelsesordenen ligger det. Dette gjør at man i en rekke sykehus og helseforetak nå sitter og lurer på: Hvordan skal vi få dette til? Hvordan skal vi funksjonsfordele? Hvordan skal vi komme i mål? I tillegg møter man et lønnsoppgjør, som vi nå er inne i. I årets statsbudsjett er det lagt inn 5 pst. lønnsvekst for helsevesenet. Vi har fått signal om at utover det blir det ikke kompensert fra sentrale myndigheters side, hvis lønnsoppgjøret tilsier en høyere vekst. Vi har sett på de kravene som er kommet inn, og det nærmer seg 7 pst., dvs. en differanse på 2 pst. Hver eneste prosent utgjør i størrelsesorden 500-600 mill. kr årlig i ekstra utgifter for helseforetakene. Dette vil kunne medføre at en rekke tilbud nok en gang blir rammet, hvis ikke dette blir kompensert fra sentrale myndigheters side. Spørsmålet mitt til statsråden er som følger: Vil statsråden, når man ser slutten på dette lønnsoppgjøret, være med og bidra med ekstramidler dersom det viser seg at veksten blir høyere enn 5 pst.?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Det skulle bare mangle at statsråden kan si at vi har fått det beste oppgjøret for sykehusene noensinne. Det tror jeg hver eneste helseminister vil kunne si i årene framover, fordi både lønnsutgiftene og kostnadene øker i sykehusene. Jeg er helt sikker på at hvert år framover kommer midlene til helsesektoren til å være større enn i det foregående året, så det er ikke noe godt argument. Jeg skal ikke utfordre statsråden til å gå inn i lønnsoppgjøret i det hele tatt. Mitt spørsmål er knyttet til å kompensere for de høyere utgiftene som helsevesenet vil få ut fra dette. Vil statsråden kunne gi et signal her om at man vil være med og bidra hvis lønnsveksten blir mer enn 5 pst., slik at tilbudet til norske pasienter ikke blir dårligere?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg er 100 pst. enig med statsråden i at det er viktig å få bedre samhandling mellom spesialisthelsetjenesten og kommunene, og særlig med tanke på at vi i dag mest sannsynlig skriver for mange personer inn på sykehus, bl.a. fra sykehjemmene. Årsaken til det er bl.a. at vi ikke har nok kompetanse ute i de enkelte sykehjemmene for å kunne ivareta pasientene på en skikkelig måte der. I tillegg er det slik at når en pasient er inneliggende på sykehjem, må kommunen og sykehjemmet dekke medisinutgifter, men er pasienten på sykehus, er det helseforetaket som må ta de utgiftene når pasienten er inneliggende der. Ergo er det faktisk en situasjon der vi har manglende kompetanse ute i kommunene samt et finansieringssystem knyttet til disse tjenestene som taler imot at vi setter i gang og gjør en enda bedre jobb i det enkelte sykehjem. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil man i den dialogen man har med KS, og også i statsapparatet, se på det som har å gjøre med finansieringssystemet her, slik at man ikke har noe som er motstridende, holdt jeg på å si, men det man faktisk ønsker her?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til den ærede helse- og omsorgsministeren: «Tidligere har Folkehelseinstituttet anbefalt at HPV-vaksinen blir tatt med i det nasjonale vaksinasjonsprogrammet. Nå har også Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten gått ut med en slik anbefaling. I mange andre land som vi vanligvis sammenligner oss med, er HPV-vaksinen innført. Vil statsråden nå følge rådet fra Folkehelsa og Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsetjenesten og sørge for at også norske kvinner får tilgang til HPV-vaksine?»
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg vil først få takke statsråden for svaret. Jeg har en mistanke om at statsråden er svært opptatt av dette, og hun skal nok sikkert også få det på plass. Jeg skal ikke blande meg inn i Regjeringens budsjettdebatt - det klarer de godt nok selv. Spørsmålet mitt er selvfølgelig knyttet til at vi ser at et stadig større antall land innfører dette vaksinasjonsprogrammet. Det viser seg at det er en svært stor prosent som ikke utvikler denne kreftformen etter dette. Alle våre fagorganer har nå anbefalt dette innført. Da står vi igjen med én ting: Dersom det ikke blir innført, må det være utelukkende av økonomiske grunner, fordi fagorganene har sagt ja. Vil statsråden gjøre sitt til at man kan få på plass et vedtak raskt i denne saken, slik at vi får den effekten ut av dette som vi ønsker?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Jeg takker igjen for svaret, og det skal bli interessant å se når saken kommer til behandling i Stortinget. Det er nå engang slik at vi innenfor en rekke forskjellige områder etterlyser forskning for å prøve å finne svar på kreftgåten. Nå har vi klart å utvikle en vaksine som vi har etterspurt faktisk i mange, mange år. Det jobbes med dette på flere felt. Det er klart at for en nasjon som Norge, som er en nasjon med relativt god økonomi, som også har et oppegående forskermiljø, og som har mulighet til å kunne vurdere disse tingene på sikt, er det viktig at dette også tas i bruk. Derfor håper jeg i hvert fall at man ikke lar det gå både vinter og vår. Vi har en budsjettbehandling, revidert, før sommeren. Av hensyn til jentene håper jeg at dette vil bli omtalt i den sammenheng. Når det gjelder at enkelte fagmiljøer uttaler seg negativt, er det eneste som undertegnede har sett, enkeltpersoner sporadisk i enkelte miljø. Vil statsråden nå gjøre sitt til at vi kan få saken raskt på bordet i Stortinget?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
Direktøren ved Universitetssykehuset Nord-Norge har dessverre besluttet at fødeavdelingen ved Narvik sykehus skal sommerstenge i fem uker sommeren 2008. I 2007 sa statsråden at ingen fødeavdelinger skulle stenges på grunn av økonomiske forhold. Like fullt ble fødeavdelingen i Narvik stengt i fjor, som også statsråden her pekte på. De fødende blir engstelige, og de blir utrygge. Er det slik vi skal behandle kvinner og barn i Norge i 2008? Vi stilte spørsmålet i fjor, og vi stiller det igjen i år: Vil statsråden stanse sommerstengingen av fødeavdelinger, og helt spesifikt fødeavdelingen i Narvik? Dette kan ikke de fødende kvinnene i Narvik oppleve en gang til sommeren 2008. Vi har etter det jeg vet, heller ikke en operativ jordmortjeneste som er oppgradert, til nå.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
Komitehøringen etter statsrådens redegjørelse om den økonomiske situasjonen ved sykehusene har bekreftet at store omstillinger, avvikling av pasienttilbud og nedleggelser av avdelinger og sykehus er i gang. De private ideelle sykehusene er også i en enorm skvis. Hvis det skulle vise seg at vi får et lønnsoppgjør som blir så høyt som 7 pst., er det selvfølgelig til glede for de ansatte, men de ideelle private sykehusene vil få en ekstra byrde oppå en allerede helt og totalt uhåndterlig situasjon, nemlig økte pensjonsutgifter, noe statsråden kjenner godt til. Her har statsråden lovet at man skulle følge opp fra Regjeringens side. Så langt har vi ikke fått en løsning, og det er urimelig, som også de private sykehusene selv sier, at de må vente helt til revidert før de vet dette. I tillegg kan det altså komme et enormt høyt lønnsoppgjør. Hvordan i all verden har Regjeringen tenkt at man skal løse dette også for de private sykehusene? Eller: Hvordan vil man løse det - for de må få tilført midler, dette klarer de ikke å håndtere selv?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
Jeg har et spørsmål til helseministeren. En eldre dame som ble lagt inn på sykehuset igjen kort tid etter at hun var utskrevet, ble møtt med følgende: «Deg har vi ventet på» - underforstått: De forventet en rask reinnleggelse. Denne uttalelsen vitner om at eldre pasienter skrives ut fra sykehusene uten at de har fått den behandling de trenger, eller får tilstrekkelig behandling og omsorg når de kommer hjem. En bydelsoverlege i Oslo sa det slik til Aftenposten forleden: «Vi har mange graverende og sjokkerende eksempler på eldre, syke mennesker som skrives ut fra sykehusene, uten etter vår mening å være ferdig utredet eller behandlet.» Det er rett og slett umenneskelig. En undersøkelse fra Akershus universitetssykehus viste at ti pasienter døde samme dag som de ble sendt hjem, og 40 døde den første uken. Undersøkelsen dokumenterer at syke eldre blir sendt fram og tilbake mellom sykehus og sykehjem. Fokus på økonomi i sykehusene styrer pasientstrømmen. Presset om rask utskrivning øker, og dette rammer særlig de sykeste eldre. Dagens finansieringssystem fokuserer i for stor grad på effektivitet gjennom antallet behandlede pasienter framfor kvalitet. Dette rammer også samhandlingen mellom sykehus og kommune. Spørsmålet mitt til statsråden er: Hva vil statsråden gjøre for å forhindre at de sykeste eldre blir kasteballer - eller skal vi si fortsetter å være kasteballer - mellom nivåene i helsetjenesten?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
Realiteten er at dette skjer over hele landet. Det er fint at noen sykehus i Oslo kanskje har funnet en løsning på dette, og vi kan vel finne en del gode eksempler andre steder. Men det er altfor mange eldre som opplever dette hver eneste dag. Nå har også statsråden ved flere anledninger forsikret om at prioritering helt ned på avdelingsnivå på sykehusene når det gjelder lønnsomme/ulønnsomme pasienter, ikke skal forekomme, men det vitner om det motsatte, at syke eldre mennesker blir skrevet ut for tidlig. De syke eldre må få den behandlingen de trenger. Det trengs økt kompetanse om sykdom hos eldre på alle nivå i spesialisthelsetjenesten i kommunene. Men det er også behov for å ta en rekke nye styringsgrep, og flere styringsgrep er det som statsråden viser til akkurat nå. Regjeringen varslet i omsorgsmeldingen, som kom for halvannet år siden, at de i 2007 ville presentere en handlingsplan for styrking av spesialisthelsetjenester for eldre mennesker, og at de ville følge opp finansieringen av planen i statsbudsjettet for 2008. Mitt spørsmål er om statsråden kan gjøre rede for hvor denne satsingen ble av.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2008-04-09:
Hver uke siden årsskiftet har media tatt opp den økonomiske situasjonen ved helseforetakene. Årets lønnsoppgjør gir et velfortjent tilskudd til mange av dem som er ansatt innenfor helsesektoren. Men kuttene og omleggingene som vi har sett så langt i år, har faktisk ført til lengre ventelister og et dårligere pasienttilbud. Hvis Regjeringen velger ikke å gå inn med ekstra midler som en kompenasjon for et ekstra høyt lønnsoppgjør, vil dette forverre situasjonen. Vi ser allerede nå lang ventetid for radiologiske undersøkelser. Vi ser at folk betaler privat for denne typen undersøkelser. Vi ser at de betaler for behandlinger og også for operasjoner ved private klinikker hvor det offentlige tidligere betalte. Statsråden har satt en stopper for det - en stopper for bruk av all den ledige privatkapasiteten som finnes. Man kan jo undres om man er kommet så langt at forsvarlig ventetid nå beregnes etter sykehusenes budsjett og ikke etter pasientenes behov for ikke å bli dårligere i løpet av ventetiden. Er det slik?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-04-09:
Å gi helseforetakene en sunn og bærekraftig økonomi og befolkningen et godt tilbud betyr at det må tas strukturelle grep. Statsråden har så langt ikke maktet det. Vi får nå et lønnsoppgjør som sammen med mangelen på strukturelle grep bidrar til at helseforetakene vil få større økonomiske problemer. Dette betyr at løftene som statsministeren gav i valgkampen, ikke kan gjennomføres som lovet. Statsministeren lovet at bygging av nytt sykehus i Molde og ny barneavdeling i Ålesund kunne igangsettes dersom foretakene maktet å komme i balanse. Det har de gjort. Hva vil statsråden gjøre for å overholde løftet fra valgkampen om nye Molde sykehus og ny barneavdeling i Ålesund?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-04-09:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til finansministeren, siden spørsmålet handler om konsekvenser av lønnsoppgjøret for sykehus, og også utover det. Jeg mener ganske bestemt at det er krevende nok for våre forhandlere i både stat og kommune å finne en løsning, om de ikke skal få beskjed fra Stortinget, slik vi har sett synspunkter om i dag, om at de bare må øse ut, for staten betaler. Det er blitt et resultat i privat sektor på 5,6 pst. Budsjettet sier 5 pst. økning. Det tror jeg er til å leve med. Like fullt er lønnsoppgjøret krevende, og også konsekvensene, fordi vi kanskje står ved et knekkpunkt i norsk økonomi, hvor priser og kanskje renter kan tas som konsekvenser av et for stort lønnsoppgjør. Jeg synes det er på tide at finansministeren får anledning til å holde en moderasjonsappell i Stortinget. Herved er anledningen gitt, finansminister!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Lars Sponheim (Venstre), 2008-04-09:
Takk for det, president! Mitt spørsmål går til statsråd Halvorsen. Det er en uke siden vi var ferdig med lønnsoppgjøret i privat sektor i LO-NHO-området, og det lønnsoppgjøret brakte også avgjørende avklaringer når det gjelder AFP og framtidig endelig utforming av pensjonssystemet vårt. Det er grunn til å si at vi skal være lykkelige i dette landet over at vi har fått på plass en omfattende pensjonsreform som gir innsparinger for neste generasjoner på en måte som ser ut til å skje med harmoni og ro og bred oppslutning. Det er grunnleggende bra. Men så må vi i ettertid gjøre oss noen refleksjoner over om dette er det bærekraftige systemet vi skal basere oss på videre. Det er slik at da Pensjonskommisjonen i sin tid la fram sin innstilling, var en opptatt av å legge det statlige bidraget i AFP inn i den allmenne pensjonsordningen, som gjorde at det staten bidrar med, det alle skatteborgerne bidrar med, skal også alle få nytte av. Så ble det slik at løsningen, den som også jeg og deler av opposisjonen i Stortinget er med på, baserte seg på et pensjonsforlik hvor en aksepterer en AFP-ordning som går til noen. Der var vurderingen at det nok var nødvendig for å få den nødvendige ro og stabilitet rundt et slikt system. Det ville vært politisk umulig å få til noe annet. Så er det også slik at det som skjedde i forrige uke, har ført til at det er kommet ytterligere statlige bidrag til den AFP-ordningen som altså betales av alle, men ikke mottas av alle. Det reiser mange prinsipielle spørsmål, om det er bærekraftig over lang tid at det kun er de organiserte innenfor LO-NHO-området som skal kunne trekke veksler på alle borgeres penger gjennom statskassen, eller om en bør videreutvikle dette til å gjelde flere. Mitt spørsmål til statsråden er: Ser hun ingen prinsipielle betenkeligheter med at vi nå bruker, etter dette oppgjøret, så mye statlige penger til en AFP-ordning som går utelukkende til de fagorganiserte?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-04-09:
Jeg takker for svaret, som gir grunnlag for interessante refleksjoner. Jeg skal ikke dvele ved at jeg som partileder i Venstre har lært av SVs partileder at som leder for et lite parti er det av og til nødvendig å stå på en taburett for å få ordet, for så å framføre gode resonnementer. Jeg har likevel lyst til å utfordre statsråden på den videre utvikling, for jeg mener at AFP og den ro og ramme vi ser ut til å få rundt pensjonsforliket nå, er det viktig å ta vare på. Det vil Venstre være opptatt av. Og så får vi se hvordan vi går videre. Jeg tror at et bærekraftig system må baseres på at statlige AFP-bidrag må utvides til å kunne gjelde alle i dette landet, og at det vil bli et viktig tema framover. Jeg har registrert på reaksjoner fra andre partier at det synes å være ganske bred oppslutning om at også ikke-organiserte, næringsdrivende, bønder osv. bør ta del i dette fellesgodet. Venstre vil arbeide for det, og det kan se ut som om det er et flertall, kanskje også i dagens storting, for å arbeide for en slik utvikling. Vil også SVs leder være med på å arbeide for en slik utvikling framover?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg er så lykkelig over at jeg kan stole på representanten Sponheim, for nå har jeg sittet bak her en stund uten å ha mulighet til å påpeke det som var nettopp et av hans poeng i spørsmålet. Det er da ingen som i alvor kan mene at helseministeren kan stå her og si: Nei, nå må bare sykehusene forhandle, vi tar regningen. Det er helt umulig, det skjønner alle, det går ikke an. Det er riktig som representanten Sponheim sier, at det er et krevende lønnsoppgjør vi nå står foran. Privat sektor er enig om en ramme på 5,6 pst., og kravene vi så langt ser i offentlig sektor, ligger betydelig høyere enn det. Jeg skal selvfølgelig ikke gå inn og kommentere enkeltheter i det oppgjøret som er, men jeg tror det er klokt at man ser noe tilbake i forhold til den lærdommen vi har fra 2002 og 2003, da man var på slutten av en høykonjunktur, og da man fikk en smell som betydde at man mistet over 30 000 arbeidsplasser i konkurranseutsatt sektor. Det er den advarselen som må gå til alle, for det er realiteten. Vi vet ikke helt hvordan denne høykonjunkturen flater ut, men utfordringen er der.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg er veldig glad for at representanten Sponheim har en så nyansert og analytisk tilnærming til dette spørsmålet. Han startet vel med en språkbruk rundt den avtalen som er inngått mellom partene i arbeidslivet, og brevet fra statsministeren til den, med et helt annet desibelnivå. Jeg er enig med representanten Sponheim i at vi skal være veldig godt fornøyd med å ha fått på plass en pensjonsreform. Det er mange krevende spørsmål som gjenstår i den forbindelse. Ett av de krevende spørsmålene var AFP. Da synes jeg at opposisjonen også skal glede seg over at den løsningen som nå har kommet på plass, er hovedgrepet. Det mest kostnadskrevende er den innfasingen som man gjør i forbindelse med levealdersjusteringen, som dreier seg om folketrygden, og som kommer alle pensjonister med rettigheter i folketrygden til gode. Det er der hovedsporet og hovedgrepet i den løsningen man er kommet fram til, er. Representanten Sponheim har rett i at i denne løsningen ligger statlige påslag - 80 milliarder kr på folketrygden og 14,5 milliarder kr på AFP. Dette er kostnader som fordeles over 40 år. Den største kostnaden på et enkelt år til dette påslaget på AFP er ca. 700 mill. kr. Den diskusjonen som Sponheim drar opp, om man er tjent med et system der staten er bidragsyter til en ordning som ikke omfatter alle pensjonister, men de organiserte delene av arbeidslivet, slik som AFP gjør, synes jeg er en rimelig og viktig diskusjon å ta opp. Men jeg tror vi i Norge er godt tjent med å ha et så nært samarbeid mellom partene i arbeidslivet og staten. Vi har mange fordeler igjen av det, f.eks. når det gjelder hvordan vi utvikler den nordiske velferdsmodellen, som vi tjener på alle sammen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg er veldig godt fornøyd med at representanten Sponheim har fått kommet seg ned fra taburetten, på mange vis. Det gjør også muligheten for å føre en skikkelig pensjonsdebatt videre framover nå mer interessant. Jeg mener, og det var vel det som var erkjennelsen fra opposisjonspartiene også da man inngikk pensjonsforliket i Stortinget, at man var tjent med en AFP-ordning knyttet til pensjonsforliket. Det er det som Regjeringen nå har innfridd gjennom det brevet som statsministeren har skrevet til partene. Jeg mener at det samarbeidet som har vært mellom myndighetene og organisasjonene i denne sammenhengen, at vi har et godt, organisert arbeidsliv, at vi har AFP, at vi har fradrag for utgifter til fagforeningskontingenten, er en god investering i et arbeidsliv, som vi alle sammen tjener på i Norge. Så skal selvfølgelig ikke jeg forhindre noen i å ta den diskusjonen om AFP videre, men i SV er det bred oppslutning om den AFP-ordningen vi har i dag.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg mener at det bildet som nå gis av den løsningen man har kommet fram til når det gjelder AFP, er veldig fortegnet. Det er fordi 80 milliarder kr dreier seg om å endre hvordan vi innfører levealdersjusteringen. Det kommer alle pensjonister som har rettigheter i folketrygden, til gode. Det har ingen ting med å være organisert og ikke-organisert å gjøre. Det er kostnader som fordeles over 40 år, og det er for å bygge en bru mellom det gamle og det nye pensjonssystemet. Det er altså ikke noen særfordel for noen organiserte i det hele tatt. Så har man lagt på et påslag på AFP. Verdien av det, slik som det nå ligger, er 14,5 milliarder kr fordelt over 40 år. Jeg forstår at noen kan reise de prinsipielle problemstillingene rundt dette, at staten bidrar til en ordning som parter i arbeidslivet har framforhandlet. Men jeg tror vi er tjent med det. Jeg tror vi er tjent med et system der man har fordeler som fagorganisert.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg er veldig overrasket over tonen fra Høyre i denne diskusjonen, fordi man legger opp til en argumentasjon som ikke kan ende med noen annen konklusjon fra Høyres side enn at man går imot det som nå ligger på bordet. Det må jeg si jeg undrer meg over, hvis det er sånn at Høyre kommer til å stille seg på utsiden av dette.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Ja, det skal jeg komme til. Det er riktig at det vi nå har fått på plass, har en kostnad. 100 milliarder kr høres enormt mye ut, men det skal fordeles på 40 år. Og det er jo ikke slik at dette blir en merutgift i forhold til dagens pensjon, men det blir en mindre innsparing i forhold til den pensjonsreformen som ligger der. I sum betyr det at det frigjør midler til fordeling på andre velferdsordninger, men ikke minst har man nå bred oppslutning om et pensjonssystem som gjør at mange arbeidstakere som i dag ikke tjener én krone på å stå lenger i jobb, vil gjøre det, og den arbeidskraften trenger vi for å lage et godt velferdssamfunn.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Det grunnleggende spørsmålet som stilles her, er om det er rimelig å ha en AFP-ordning som ikke bare betales av partene i arbeidslivet, altså arbeidsgivere og arbeidstakere, men der staten også bidrar. Nå vil jeg igjen understreke at alle som har rettigheter i folketrygden, er de største vinnerne av det forliket som er inngått. Det er fordi denne endringen eller innfasingen av levealdersjusteringen, som er litt mykere nå enn den var før, kommer alle til gode. At vi så har en ordning med AFP, mener jeg dreier seg om hvorvidt vi er tjent med et arbeidsliv som er organisert, og svaret på det er etter min mening, etter regjeringens mening og etter SVs mening at det er vi. Det handler om mange ting. Det handler om hvordan vi organiserer lønnsoppgjør, det handler om hvordan vi gjennomfører forhandlinger, det handler om hvilken fordel vi som samfunn har av et godt organisert arbeidsliv.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Representanten Syversen drar meg altfor langt. Jeg synes det må være rimelig å være med i en diskusjon og tillate seg å gjøre noen refleksjoner rundt det. Men jeg har vært veldig, veldig klar på at jeg mener vi er tjent med et godt organisert arbeidsliv, og i sum er tjent med en AFP-ordning som ikke bare finansieres av partene i arbeidslivet, men der staten også gir sitt bidrag. Jeg mener det er legitimt at vi har den diskusjonen, at det stilles spørsmål rundt det. Det jeg vil oppfordre folk til, er å jobbe for et stadig mer organisert arbeidsliv, sørge for at man er del av en fagforening og har en tariffavtale der man jobber. Vi har veldig mange fordeler med det når det gjelder arbeidstakerettigheter, når det gjelder trygghet i samfunnet, når det gjelder de smitteeffektene det har ved at det er en sammenheng mellom arbeidstakerrettigheter og hvordan man følger opp moms og skatt og alle disse tingene. Alt det er jo en del at det spleiselaget som den norske velferdsstaten er.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg er, om mulig, enda mer opptatt av å bekjempe forskjeller og fattigdom nå enn jeg var for kun få år siden. Ikke minst når jeg ser hvordan toppledere i næringslivet nå tillater seg å melde seg ut av det store fellesskapet, ikke hører på noen og bidrar til at deres egne tillegg og ordninger gir dem lønnsøkninger og inntektsøkninger som andre bare kan drømme om, er jeg intenst opptatt av å understreke den verdien vi har i det norske samfunnet, hvor viktig det er at vi har et samfunn med små forskjeller mellom folk. Når det gjelder å bekjempe fattigdom, gjør vi det med mange virkemidler. Det viktigste virkemiddelet er å sørge for at flest mulig får muligheten til å prøve seg i arbeidsmarkedet. Heldigvis har vi historisk lav arbeidsløshet som gir den muligheten, men det vil fremdeles være slik at mange ikke har sjanse til, uansett hvordan man tilrettelegger for en arbeidsdeltakelse, å delta der. Da dreier det seg om den viktige jobben som arbeids- og inkluderingsministeren nå gjør for å styrke sosialhjelpsklienters rettigheter når det gjelder sosialhjelp - det er på initiativ fra Sivilombudsmannen - og det dreier seg om på hvilken måte vi kan lage gode trygdeoppgjør. Det forrige trygdeoppgjøret var et veldig godt trygdeoppgjør. I tillegg skulle man jobbe videre med både minstepensjon og unge uføre. Så dreier det seg selvfølgelig også om flere andre støtteordninger, f.eks. bostøtteordning og mange andre ting som er viktige for dem som sliter med dårlig råd. Jeg er veldig glad for at skatteetaten har vært en av de offentlige instansene som har hørt på folk som har kommet i skattegjeld fordi de ikke klarte å forholde seg til et skattekrav som i utgangspunket kanskje var ganske lite, og der alle vinduskonvoluttene gikk i bøtta og de lot være å svare på telefonen. Nå driver skatteetaten oppsøkende virksomhet, ringer folk, kommer til avtaler. Det gjør at man kan forhindre den typen kriser som vi vet at mange kan komme i.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Jeg har vært med på et engangsløft for minstepensjonister tidligere i Stortinget, og det førte oss opp i følgende dilemma: Mange som hadde en liten tilleggspensjon som de hadde opptjent, særlig kvinner, mistet tilleggspensjonen og ble minstepensjonister. Det var veldig sårt for mange, og jeg fikk mange henvendelser den gangen som nettopp dreide seg om at et langt yrkesliv, men med forholdsvis liten inntekt ikke gav noen uttelling i pensjon. Og det er dilemma. Nå får vi et nytt pensjonssystem der minstepensjonistfella skal unngås, fordi man kan tjene opp pensjonspoeng uansett. Det jeg synes er Fremskrittspartiets store dilemma i denne saken, er at Ulf Leirstein har vært ute og stilt ultimatum med hensyn til den økonomiske politikken, hvis det skulle bli et nytt flertall. Det har Siv Jensen avlyst. Så disse 2,5 milliardene ekstra som Leirstein har lyst til å gi til minstepensjonistene, aner vi jo ikke om det blir noe av. For hvis Høyre skal bestemme den økonomiske politikken, setter Høyre rammene. Og Høyre har aldri snust på å gjøre noe i nærheten av dette for minstepensjonistene. Da er jeg redd for at vi står igjen med skattelette til dem som har mye, istedenfor en eneste krone til minstepensjonistene. Så vi vil fortsette med gode trygdeoppgjør.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
For det første er jeg veldig uenig med Fremskrittspartiet i at det ikke har noen betydning hva man gjør når det gjelder f.eks. beskatning av de rikeste. Det er klart det har betydning hvis Fremskrittspartiet skulle få gjennomslag for å fjerne formuesskatten. Det ville gitt de hundre rikeste 7 mill. kr mer i året. Man måtte brukt trillebår for å få gitt alle de hundrelappene til dem som har mye. De pengene bruker vi nemlig til å omfordele og lage gode tjenestetilbud, og det handler om det spleiselaget vi har i det norske samfunnet. Representanten Hagesæter er vel kjent med at vi holder oss på 2004-nivå når det gjelder skatt i denne stortingsperioden. Det betyr at vi omfordeler. Det betyr at hvis vi foreslår en grønn avgift, f.eks., økt - hvilket det finnes gode grunner for - letter vi andre skatter og avgifter ellers. Og det kommer folk med dårlig råd til gode, for det er nettopp dem «i bånn» som vi letter skatter og avgifter for. For eksempel er det sånn at 300 000, rundt halvparten av dem pensjonister, nå slipper formuesskatt, og mellom 800 000 og 900 000 har fått lavere formuesskatt med oss. Det er omfordeling i praksis og kommer dem som har lite å rutte med, til gode.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-09:
Det er jo en åpenbar, planlagt misforståelse at ikke alle pensjonister får nyte godt av det som vi nå er blitt enige om. Også minstepensjonister vil nyte godt av at man gjennomfører en mer gradvis innføring av denne levealdersjusteringen framfor det som ellers lå der. Også de endringene som er gjort i forhold til pensjonsreformen når det gjelder årets lønnsoppgjør, kommer pensjonister, også minstepensjonistene, og de som har små pensjoner, til gode. Så møter jeg selvfølgelig mange som er utålmodige i forhold til å oppnå mer når det gjelder å bekjempe fattigdom. Det er sånn det skal være, og vi strekker oss etter dette hele veien. Men jeg har ikke møtt en eneste en som har ropt på Høyre. Det er ikke én som har sagt: Nei, nå synes jeg virkelig dere bør smelle til med noen skikkelige skatteletter til dem som har mye, for det vil bekjempe fattigdom. Tvert imot henger den store kampen mot økte forskjeller sammen med den jobben som gjøres for å bekjempe fattigdom, og der skal vi stå på for å gjøre det enda bedre enn vi har gjort nå. Men Høyre har ikke svaret på det.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-04-09:
En pasient på nesten 90 år med Alzheimer ble plutselig sendt hjem fra sykehuset til et tomt hus enda både fastlegen og sykehuslegen mente at pasienten ikke var i stand til å klare seg selv. Resultatet av slikt blir ofte en forverring av sykdommen og ytterligere behov for behandling og omsorg. En slik praksis skaper utrygghet både hos pasienten og hos pårørende og viser tydelig at vi har behov for en verdighetsgaranti, en garanti som sikrer at eldre sykes behov blir prioritert først. Dette har statsråden vært enig i og forpliktet seg på. Så mitt spørsmål til helse- og omsorgsministeren er helt konkret: Når kommer verdighetsgarantien?
Inge Lønning (Høyre), 2008-04-09:
Det er ikke så vanskelig å bli enige om problembeskrivelsen, og jeg er helt enig med statsråden i at problemet kanskje er at altfor mange eldre skrives inn, og ikke at de skrives ut. Men spørsmålet blir jo da: Hvorfor skjer dette? Svaret på det er jo åpenbart, det er fordi det er på sykehusene legene finnes. Det er trengsel av leger i våre sykehus, og legene finnes ikke der hvor de eldre finnes, og der hvor det er bruk for den medisinske kompetansen. I overveiende grad skyldes jo alle disse transportene til sykehus fraværet av adekvat medisinsk kompetanse der pasienten befinner seg. Et helt enkelt grep som Høyre har foreslått, vil jeg gjerne høre statsrådens kommentar til nok en gang: Hvorfor kan man ikke få gjort noe med et så enkelt fenomen som lønnsgapet mellom leger som arbeider i sykehjemssektoren, og leger som arbeider i sykehus? Kunne ikke det i det minste være et grep?
Inge Lønning (Høyre), 2008-04-09:
«En rekke land har etablert forskningsstasjoner i Ny-Ålesund. Dette er meget positivt. Er Regjeringen tilfreds med graden av informasjonsdeling mellom de tilstedeværende land om forskningen som utføres, og resultater som oppnås?»