Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-05-24:
Et av de klareste bildene fra den gangen Soria Moria-erklæringen ble lagt fram og var ferdigforhandlet, var en begeistret Kristin Halvorsen som sa at mange års gasskraftstrid er nå over. Det bygde hun på to elementer i Soria Moria-erklæringen. Der står det at gasskraftverket på Kårstø skulle renses «innen 2009». Det andre elementet var at det ikke skulle gis nye konsesjoner for gasskraftverk uten krav om rensing fra dag én. Nå vet vi at Soria Moria-erklæringen var dårlig kvalitetssikret, og at de punktene jeg refererer til, først og fremst var formulert for å løse en politisk floke der og da, og ikke var en del av en strategi for å avblåse mange år med gasskraftstrid. Nå vet vi at det ikke blir rensing på Kårstø i 2009. Vi vet kort og godt ikke når det blir rensing på Kårstø. Man beskriver kompliserte tekniske forhold og et krevende kostnadsbilde. Vi vet også at den nye konsesjonen som er gitt for gasskraftverk på Mongstad, ikke har krav om rensing fra dag én, slik som regjeringspartiene uten forbehold lovte. Vi vet heller ikke når det blir rensing på Mongstad. Vi vet at Regjeringen og samarbeidspartnerne skal ta en avgjørelse i 2012, og at både komplikasjoner i forhold til EØS, kostnadsmessige og tekniske sider, kan føre til at avtalen må avvikles, og at man ikke kan få til det man nå styrer mot. Venstre mener at tillatelsen til å bygge gasskraftverk på Mongstad uten krav om rensing fra dag én, ikke burde vært gitt. For oss er usikkerheten knyttet til den videre prosessen altfor stor. Det er en patetisk situasjon at når landets miljøvernminister blir spurt om hva hun vil gjøre for å få ned klimagassutslippene, sier hun at jo, det arbeides med å få rensing på et gasskraftverk som ennå ikke er bygd, og som altså vil stå med store, økte utslipp i flere år – kanskje mange år. Venstre støtter, slik saken nå står, de forslagene som ligger på bordet, for å få en løsning så raskt som mulig på Mongstad. Vi vil være pådriver for at de nødvendige midlene avsettes, for å komme til målet så raskt som mulig nå når konsesjon er gitt. Vi ser også at dette prosjektet kan få positiv betydning for andre prosjekt både i inn- og utland. Det er et viktig prosjekt for å få til håndtering av CO2 på gasskraftverk, men det er ikke et enestående prosjekt. Når statsministeren og hans folk skal ankomme månen med dette prosjektet, kan han risikere at det er relativt folksomt der, for det jobbes langs de samme linjer i mange land, og man har kommet like langt og til dels lenger enn man har gjort i Norge. Når man nå legger opp til økte utslipp på Kårstø, burde det gis kompenserende tiltak med stor kraft som skal bidra til å få ned klimagassutslippene. Her ser vi altså at det tvert imot er slik at Norge holder seg med et svært dårlig støttesystem når det gjelder fornybar energiproduksjon, slik at spennende prosjekter ikke realiseres og flyttes ut av landet. Vi ser også at man drøyer med å komme med tiltak som skal bidra på andre sektorer. Avslutningsvis har jeg lyst til å komme litt inn på det som representanten Langeland var opptatt av, nemlig historien. Langeland tar fundamentalt feil. Den forrige regjering sa i Sem-erklæringen at det ikke skulle være nye gasskraftkonsesjoner uten krav om rensing fra dag én. Så la han til grunn Snøhvit-utbyggingen som de facto var avgjort av Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet, og som lå bare til formell avgjørelse. Det stod innskrevet i Sem-erklæringen. Det ble fulgt. Forskjellen i forhold til dagens regjering er at man hadde tydelige formuleringer både om Kårstø og Mongstad – som ikke blir fulgt. Og det å ha et løftebrudd på et så vitalt område som dette skiller ganske klart mellom dagens regjering og den forrige.