Morten Lund (Senterpartiet), 2004-06-02:
Senterpartiet vil at det skal bli lettere å bytte bank, Regjeringen vil at det skal bli dyrere. I dag er det en stor dag for bankene, og det er en trist dag for bankkundene. Konkurransetilsynet har slått fast at tinglysingsgebyrets størrelse begrenser konkurransen mellom bankene om lånekundene, og det har de mast om lenge. Senterpartiet mener denne manglende konkurransen er et samfunnsproblem, og at tinglysingsgebyret derfor må reduseres sterkt. Et flertall i Stortinget sier nå nei til å fjerne dette konkurransehinderet. Regjeringen foreslår endog en økning i tinglysingsgebyret fra 1 850 til 2 000 kr i revidert nasjonalbudsjett. Det er nesten ikke til å tro! Bankene, og særlig de aller største, som nå klart har fått en dominerende rolle, har vent seg til å få alt som de vil. Resultatet er blitt færre banker og mindre konkurranse om de vanlige husholdningskundene. Forbrukerrådets nye undersøkelse fra i vår om hva som hindrer husholdningskundene i å skifte bank, viser at det er kostnadene ved å skifte bank som betyr mest. Tinglysingsgebyret, som er sju ganger høyere enn det som trengs for å dekke statens utgifter, dominerer. Bankene utnytter dette hinderet for det det er verdt. Rentestatistikken viser at renteforskjellen er større for små lån enn for større, rett og slett fordi tinglysingsgebyret utgjør størst hindring for små lån. Dagens beslutning er til fordel for de største bankene, som også er de dyreste, og for en stappfull statskasse. Vi snakker om et stort samfunnsøkonomisk tap når konkurransen i et så viktig marked ikke fungerer. Det er rimelig å tro at vi snakker om flere milliarder i ekstra kostnad for husholdningene, som holdes opp mot statens lettvinte ekstrainntekter på 400–500 mill. kr. Hva som er selvkost har tydeligvis vært et problem for justiskomiteen å finne ut av. Vi spurte utredningsseksjonen, og fikk svar den 5. mars, der det går fram at i statsbudsjettet for 2002 er kostnadene for å tinglyse pantobligasjoner anslått til 90 mill. kr. Det ventes en halvering av den kostnaden etter den omorganisering som nå skjer. I Sverige er kostnadene betydelig lavere enn det også. Komiteen mener at etableringsgebyret er et konkurranseelement, fordi etableringsgebyret er ulikt fra bank til bank. Forbrukerrådets undersøkelse fra i vår viser at bankenes flyttegebyr er regnet som en like viktig hindring som tinglysingsgebyret. Dette er altså tall som Forbrukerrådet har fått i vår, fra kundene. Markedet ser annerledes ut fra kundenes ståsted enn fra justiskomiteens. Problemet for kundene er at det er vanskelig å skaffe seg oversikt over de ulike etableringsgebyrene fra bank til bank, som varierer over tid. For å få et fritt strømmarked til å fungere ble det i 1997 innført forbud mot et slikt flyttegebyr som mange banker har i dag. Det kunne ha vært en løsning – det er ikke det vi har foreslått, men det kunne ha vært en løsning. Flyttegebyret varierer i dag fra 0 til 2 000 kr på vanlige boliglån. I finansavtaleloven stilles det krav til den tid som kan gå før rentevilkårene endres i kundenes disfavør. Senterpartiet mener det også må innføres slike frister etter at Norges Bank har satt ned styringsrenten. Det er ikke et forsøk på å bestemme hvor mye renten skal settes ned, men det er for at en etter et visst antall dager skal kunne vite om den blir satt ned, og hvor mye den blir satt ned. Undersøkelser som media har foretatt, viser at den tiden som brukes for å sette ned renten, i samme bank varierer fra tilfelle til tilfelle. Det er umulig å skaffe seg oversikt over akkurat dette. Ventetiden i dag varierer fra 18 til 45 dager i noen av de bankene som er undersøkt. Det er overraskende og skuffende at et flertall ikke vil bidra til å bedre konkurransen mellom bankene til fordel for husholdningene. Dette viser at forbrukerne ikke har så sterke talsmenn i Norge som det bankene har. Det bør forbrukerne gjøre noe med. Jeg vil fremme Senterpartiets forslag, som er omdelt i salen.