trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2018-12-03:
Ein simulator som fortel kva for ein operasjon som er den beste for pasienten, simulering for å sjå korleis kreft spreier seg gjennom kroppen, eller avansert strømmingsteknologi for å måla blodstraumar rundt hjarta, har minst ein ting til felles, nemleg at desse medisinske framstega er utvikla med basis i petroleumsteknologi og forsking innan området. Dei overordna måla for forsking og næringsutvikling innan petroleumssektoren er å bidra til auka verdiskaping, sysselsetjing, tryggleik og kompetanse. Dette er viktig for å sikra effektiv og berekraftig utnytting av norske naturressursar. Men me må òg syta for å få mest mogleg ut av den infrastrukturen som allereie er etablert utanfor kysten vår, der me har investert milliardar, henta opp ressursar for endå fleire milliardar og sytt for gode og trygge arbeidsplassar og velferd i dei siste tiåra. Å bidra til forsking og utvikling av ytterlegare CO2-kutt på sokkelen bidreg til å få ned klimagassutsleppa. Så vil nokon hevda at det å driva med petroleumsnæring i seg sjølv er øydeleggjande for miljøet, men verda treng energi, og me er enno ikkje i nærleiken av å ha nok energi frå fornybare kjelder i den energimiksen som verda treng. Men me er på rett veg, og stadig meir av energien kjem frå fornybare kjelder. For når no flytande havvind seglar opp og kan verta spanande moglegheiter for norske kompetansemiljø, er dette ei vidareføring av utprøvd teknologi frå petroleumsnæringa. Når me etablerer oppdrett til havs, nyttar me den same teknologien, og difor er det sterkt bekymringsfullt når enkelte parti går inn for å kutta i forskingsmidlar til petroleumsnæringa. Me risikerer å gå glipp av meir effektive og miljøvenlege metodar for å utvikla næringa vår. Me går glipp av «crossover»-teknologiar som har gjeve oss knoppskyting til svært mange nye næringsvegar, eksempelvis innan medisin, romforsking og fornybar energi, og me vil mista fortrinna våre som eit av dei landa i verda som har best kompetanse på petroleumsteknologi. Me skal ha petroleumsnæringa med oss i mange tiår enno, og då må me syta for at me utviklar og styrkjer kompetansen vår. Me må syta for at det produktet me leverer, består testen med å vera blant verdas beste og reinaste så lenge me er avhengige av petroleum.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Samme dag som Siv Jensen la fram budsjettet, kom FN med sin 1,5-gradersrapport. Den viste to ting: For det første viste den forskjellen mellom å nå 1,5 og 2 grader, og så viste den hvor langt unna vi er å nå klimamålene. Verden har bare få år på seg dersom vi skal løse det som er vår tids aller største utfordring. Det var store kontraster mellom framleggelsen av FN-rapporten og Siv Jensens framleggelse av statsbudsjettet her i denne salen. Dette er virkelig ikke et statsbudsjett som tar innover seg hvor alvorlig klimatrusselen er. I framtiden må klima være rammen rundt all vår politikk. En finansminister som legger fram et statsbudsjett hvor pluss og minus ikke går opp, gjør ikke jobben sin. Det samme må gjelde i CO2-regnskapet. Klimaregnskapet må være like viktig som det økonomiske regnskapet. Derfor har Arbeiderpartiet – i motsetning til regjeringen – laget et klimabudsjett som viser hvordan utslippene faktisk skal gå ned. Det er utrolig at regjeringen, med hele sitt apparat, ikke klarer å gjøre det samme. Dette er det første statsbudsjettet Venstre har vært med på å lage fra starten av. Jeg hadde faktisk troen på at en klimaminister fra Venstre skulle gi en bedre klimaprofil. Man skulle tro at de skulle få noe igjen for å bryte sitt valgløfte og gå inn i en regjering som juniorpartner for Fremskrittspartiet. Det er vanskelig å se hva som er Venstres fotavtrykk i klima- og miljøpolitikken. Jeg tror ikke at statsråd Ola Elvestuen har fått til noe som ikke tidligere statsråd Tine Sundtoft hadde fått til. I forliket er det bare blitt smuler til klimapolitikken. De er så små at de ikke engang har fått en egen overskrift på budsjettenigheten. Arbeiderpartiet vil det annerledes. Vi har laget vårt klimabudsjett, og vi har kraftfulle satsinger i budsjettet for å omstille Norge. Det er å løse klimakrisen samtidig som det er å investere i framtiden. Til slutt vil jeg gi ros for én ting i forliket. Det er at vi i dag fatter et vedtak som skal få palmeolje ut av biodrivstoff. Men det er uforståelig at stortingsflertallet gir seg selv et helt år på å få det til, i alle fall med den historien vi vet at denne saken har. Selv de forslagene som Ola Elvestuen selv har vært forslagsstiller for, klarer han ikke å gjennomføre. Arbeiderpartiet kommer til å være en vaktbikkje for at vedtaket nå skal bli gjennomført. Vi godtar ikke lenger at norsk klimapolitikk skal bade i palmeolje. Alt i alt er dette budsjettet en tapt mulighet for klimapolitikken. Det er synd, i alle fall siden det er flertall for et langt mer ambisiøst klimabudsjett enn det som i dag blir vedtatt. Dessverre har stortingsflertallet latt Fremskrittspartiet og Siv Jensen være dem som sitter igjen med det avgjørende ordet. Det blir det dessverre ikke mye klimapolitikk av. Men vi i Arbeiderpartiet gir oss ikke, og allerede på nyåret får Stortinget mulighet til å stemme for de 37 forslagene som Arbeiderpartiet og SV har lagt fram sammen.
Jon Gunnes (Venstre), 2018-12-03:
Framtiden er elektrisk, og det er fantastisk for en elektroingeniør å si disse ordene. Innenfor transportsektoren er det forsket. Det er gjort politiske beslutninger, målsettinger er satt, markeder er skapt, og Norge har den rene råvaren: vann- og vindkraft. Vi kan levere energi ved hjelp av batteri eller hydrogen. Heldigvis har ingen tuklet med – for å si det slik, om det er et parlamentarisk uttrykk, vet jeg ikke – i hvert fall har ingen gjort noe med avgiftene for elbilen, som er helt nødvendige for å opprettholde markedet og gjøre det interessant, samtidig som det er et meget bra miljøtiltak. Videre har vi ferjedriften, som nå holder på å ta helt av når det gjelder det å gå over på elektriske løsninger. Det er 70 ferjer som nå er bestilt, og som vil gå på batteri istedenfor på dagens diesel. Så er det hurtigbåtene. Hurtigbåtene har kanskje vært verstingen med tanke på utslipp av klimagasser, og nå kan det se ut som om det er flere norske verft som er med i kampen om å levere rene hurtigbåter. Det har man klart ved hjelp av fylkeskommunene og staten, med klimasatsingsordninger og med støtte fra Enova for å frambringe ny teknologi, som kan være revolusjonerende, ikke bare i Norge, men kanskje i hele verden. Det er ikke bare et grønt skifte; det er grønn vekst. Når det så gjelder togsatsingen i Norge, har Venstre vært med og bidratt til at det er store satsinger innenfor NTP-en. Det er bare litt over et år siden vi vedtok den, så ja, vi er utålmodige, men vi er helt sikre på at de ambisjonene som ligger i NTP-en, bringer togsatsingen videre. Det viktigste av alt er at det er flere passasjerer som benytter seg av tog. Så er det dette med fly: Fly står ikke for de store utslippene i prosent, men vi skjønner alle sammen når vi flyr, at det er en klimaversting. Og når det nå er ambisjoner fra fabrikkene, fra produsentene Boeing og Airbus, og lovnader, nesten, om at framtiden også der er elektrisk, så flyr vi høyt, vi elektroingeniører.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Siden 2014 har regjeringen spart inn over 900 mill. kr på å kutte i støtteordninger til studentene. Det største innhogget siden da kommer i årets budsjettforslag, der regjeringen kutter stipendandelen med 256 mill. kr. Budsjettforliket retter dessverre ikke opp i dette. Denne såkalte konverteringsordningen kommer til å påføre studenter som ikke fullfører hele grader, betydelig mer lån enn før. Ordningen straffer dem som enten ikke fullfører en grad, eller som bytter retning underveis i studiene. Den er et disincentiv for å få til mer etter- og videreutdanning, og det er knapt nok en nøkkel til livslang læring og tverrfaglighet. Det er også i beste fall tvilsomt om det kommer til å føre til bedre gjennomføring. Statsråden har ikke kunnet vise til noe forskningsbelegg for at stipendkutt bedrer progresjonen. Det er ikke rart at sektoren er i opprør. Norsk studentorganisasjon har samlet 26 425 underskrifter imot – det er flere enn i hele min hjemkommune. 46 organisasjoner og institusjoner stiller seg bak – alle studentorganisasjonene, mange fagorganisasjoner og i tillegg Universitets- og høgskolerådet, Akademikerne, Unio og NTL, for å nevne noen. Fra lesesalene til rektorkontorene ber man altså om at regjeringen snur i tide og bevarer stipendet. Arbeiderpartiet er klart imot dette forslaget, og vi tilbakefører hele kuttet i vårt alternative statsbudsjett. Vi bruker ikke studentene som salderingspost, vi kommer ikke til å heve terskelen for å studere, og vi ønsker ikke en mindre fleksibel og mer usikker studiestøtte som legger ytterligere press på å ramme de mest sårbare studentene. Ja, flere bør fullføre en grad, men nei, de som har opphold i eller avvik fra normal progresjon, skal ikke straffes. Arbeiderpartiet satser i stedet på en politikk som fungerer – mer til etter- og videreutdanning, mer til studiekvalitet og oppfølging – fordi vi tar utfordringene i studiehverdagen på alvor. Vi vet at studentene er forskjellige, men de ønsker å lykkes. Vi vil skape en god høyere utdanning for alle, vi ser på god studiefinansiering som en bærebjelke for prinsippet om lik rett til utdanning, og vi oppfordrer regjeringen til å holde fingrene unna stipendet.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Nå skal det handle om vikingskip. Vikingskipene er av uvurderlig betydning. De er en del av vår nasjonale forhistorie, uerstattelige fortidsminner og verdensarv. Derfor er vi i Arbeiderpartiet sterkt kritiske til at regjeringen med vitende og vilje ikke prioriterer å redde vikingskipene på Bygdøy, som er truet av akutt ødeleggelse. Vi hadde oppriktig håpet at skipene skulle sikres gjennom budsjettforliket. Det skjedde beklageligvis ikke – og det trass i at det er allment kjent at vikingskipene står i fare for å kollapse. Saken har forståelig nok vekket både nasjonal og internasjonal oppmerksomhet. Flere medieoppslag har vist at det er avdekket urovekkende skader på både Gokstadskipet og Osebergskipet. Rektor ved Universitetet i Oslo har understreket at samlingen skades for hver dag som går, og at midler til sikring er nødvendig for å stanse alvorlig ødeleggelse. Direktøren på Kulturhistorisk museum betegner situasjonen som veldig dramatisk og er med rette bekymret for at de som avgjør statsbudsjettet, ikke forstår at store krefter truer med å bryte ned samlingen. Ekstra graverende var det at ansvarlig statsråd skyldte på at regjeringen ikke hadde fått informasjon i tide til å få skipene inn på statsbudsjettet. Kommunikasjonsdirektøren i Statsbygg har med rette avvist statsrådens framstilling av saken. Som hun sa: Alle aktører har levert i tide. I sommer sendte Universitetet i Oslo endatil et bekymringsbrev til statsråden. Regjeringen visste, men handlet ikke. Så den som ikke leverer i denne saken, er regjeringen. Arbeiderpartiet forstår alvoret. Vi har satt av midler i vårt alternative budsjett til en akutt redningspakke for sikring av skipene og det alunkonserverte materialet i tråd med ønskene fra museet og Universitetet i Oslo. Vi håper også at regjeringen nå vil prioritere å redde vikingskipene snarest. Videre vil vi be regjeringen sørge for at vikingskipene sikres for ettertiden og kommer under behandling av Kunnskapsdepartementets budsjett, og vi fremmer forslag om at regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en plan for hvordan den samlede vikingskiparven, inkludert gjenstander, kan sikres og bevares for ettertiden.
Frida Melvær (Høyre), 2018-12-03:
Denne hausten har eg fått anledning til å besøkje mange av fengsla i landet vårt. Det å få informasjon både om det som går bra, og om det som er utfordrande, er alltid nyttig, og eg opplever oppriktig at Noreg har ei kriminalomsorg som vi på mange område kan vere stolte av, med fagleg dyktige og dedikerte tilsette. Det er godt å registrere at mykje går rett veg i kriminalomsorga. Avtala med Nederland hausta mykje kritikk frå opposisjonen si side, men i dag ser vi resultatet. Fengselskøen, som var på over 1 200 i 2013, er i dag i realiteten vekke. Kapasitetsutnyttinga har gått frå nær 97 pst. i 2013 til 88 pst. i dag. Forsøk med delt eller tilpassa arbeidsdag for innsette har gjeve gode resultat og auka aktiviteten i prosjektfengsla – ei erfaring vi tok med oss frå Norgerhaven. Talet på fengselsdøgn med aktivitet har auka frå 77 pst. under dei raud-grøne til over 81 pst. i 2017. Eg registrerer òg at kriminalomsorga har gjennomført ein markant auke i kartlegginga av domfelte, noko som har danna grunnlag for eit meir målretta og strukturert tilbakeføringsarbeid. Det er likevel nok av utfordringar å ta tak i. Behovet for vedlikehald og modernisering av fengselsbygg er stort. Utfordringar med rus og psykisk helse har òg vore eit viktig tema dei siste åra. Det har vorte løyvd 950 mill. kr til vedlikehald av fengsla våre dei siste fem åra. I 1. kvartal 2019 vil eit nytt kvinnefengsel med 30 plassar stå klart i Evje, og i 2020 vil det nye fengselet i Agder med 300 moderne soningsplassar på høgt sikringsnivå vere innflyttingsklart. Eg er glad for at regjeringa gjennom fleire budsjett har fokusert på og lagt til rette for eit meir rehabiliterande tilbod til dei innsette. Helsetilbodet i fengsla har vorte styrkt, både gjennom tiltak i fengsla og ved å styrkje kommune- og spesialisthelsetenesta generelt. Helsetilbodet er prioritert òg i budsjettet for 2019 gjennom etableringa av ei ny nasjonal forsterka fellesskapsavdeling ved Ila fengsel, eit pilotprosjekt med ein ny modell for avrusing ved Bjørgvin fengsel og eit landsdekkjande behandlingstilbod til personar som er dømde for seksuelle overgrep. I budsjettforliket mellom Høgre, Framstegspartiet, Venstre og Kristeleg Folkeparti er det lagt inn ytterlegare 10 friske millionar for å styrkje bemanninga og innhaldet i kriminalomsorga og til tryggingstiltak for tilsette og innsette. Når vi vel å leggje ned 250 fengselsplassar på lågt tryggingsnivå, må det sjåast i samanheng med at det no står over 500 soningsplassar tomme. Vi meiner det er meir rett å bruke nær 50 mill. kr på å styrkje det helsefaglege innhaldet i soninga enn å bruke 40 mill. kr på å finansiere soningsplassar som ikkje er i bruk.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Regjeringen foreslår å fjerne fordelen for drosjer i vektkomponenten i engangsavgiften. Det går Arbeiderpartiet imot, men dessverre er vi i mindretall. Neste års statsbudsjett gir dermed en dramatisk og uventet kostnadsøkning for en næring med mange arbeidsplasser, som allerede sliter med lønnsomheten. Alle vet at drosjen har en viktig rolle i det kollektive reisetilbudet. Drosjen bidrar til at samfunnet vårt fungerer, at gamle og syke får et transporttilbud, at bevegelseshemmede barn kommer seg på skolen, og at pasienter kommer seg til lege. Drosjebilene finnes over hele landet, og i seg selv er det en trygghetsfaktor og en samfunnsmessig beredskap som vi ikke må undervurdere. Høyre, med støtte fra Fremskrittspartiet, har det siste året angrepet drosjenæringen helt systematisk og målrettet, og vi er mange som vet hvorfor. For i regjeringsplattformen står det svart på hvitt at de vil «åpne for økt bruk av delingsøkonomi i persontransporten». Det er ønsket om å berede grunnen for selskaper som f.eks. Uber som gjør at regjeringen gjør vilkårene for den tradisjonelle drosjenæringen mye dårligere. Stortingsrepresentant Peter Frølich fra Høyre gikk ut i Bergensavisen den 9. mai og frontet å fjerne kravet om taksameter og krav om å være tilknyttet en taxisentral, som «er med på å gjøre prisene altfor høye». Den 19. oktober skriver Høyres Erik Skutle i Bergens Tidende: «Taxiprisene i Norge er blant de aller høyeste i verden, og de siste årene har de økt betydelig mer enn prisen på andre varer og tjenester.» Videre advarer han sjåfører i drosjenæringen mot de griske drosjeeierne og anklager drosjeeierne for å gjøre det dyrt å ta drosje. Høyre gjør sitt ytterste for å framstille drosjetilbudet som dyrt og dårlig. Blir det mer lønnsomt å kjøre drosje med regjeringens avgiftsøkning på 41 mill. kr, eller blir det billigere for kunden? Neppe. Men det blir eldre biler. Det betyr dårligere biler, og det betyr nok dessverre også mer utslipp, for det finnes ikke alternative nullutslippsbiler i denne kjøretøyklassen. Arbeiderpartiet advarer det norske folk mot disse stadige angrepene, og vi vil – dessverre – få anledning til å debattere dette når regjeringen legger fram forslag til endringer i drosjenæringen neste år.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Klimaendringene fører til mer nedbør, kraftigere nedbør og ekstremvær. Vi må derfor være forberedt på hyppigere flom og skred. NVE har en viktig oppgave i å kartlegge risiko og forebygge og begrense skader som følge av flom og skred som en konsekvens av bl.a. klimaendringer. Det er viktig at NVE Anlegg har medarbeidere med rett erfaring og kompetanse til å rådgi kommuner og entreprenører og til å bistå i planlegging. Mange kommuner har ikke utført faresonekartlegging, og kan dra nytte av NVE i arealplanlegging som skal sikre mot risiko knyttet til skred og flom i vassdrag. NVE leverte i desember 2016 en rapport som slo fast at dagens bevilgningsnivå gjør at mange sikringsprosjekter ikke kan gjennomføres. Videre viser NVE til at økte bevilgninger ville kunne føre til reduserte kostnader for samfunnet ved flom- og skredhendelser, både direkte kostnader til reparasjon av bygninger og infrastruktur og følgekostnader av brudd i infrastruktur. I tillegg til dette vet vi at mange som lever og bor i flom- og rasutsatte områder, føler stor grad av usikkerhet og frykt. All erfaring viser at det er klokere og billigere å forebygge enn å reparere skader i ettertid, noe som blir bekreftet og godt dokumentert i den svenske offentlige utredningen SOU 2007:60. Utredningen viser at kostnadene ved å forebygge skader på vei og broer på grunn av skred, ras, nedbrytning og oversvømmelse blir anslått til om lag fire ganger lavere enn kostnadene ved å reparere. Behovet for økte bevilgninger og virkningene av disse er godt dokumentert. Derfor ønsker Arbeiderpartiet å øke bevilgningene til klimatilpasning og flomdemping med 150 mill. kr utover regjeringens forslag. Tilskuddene går til tiltak mot klimaendringer og ekstremvær, flom og skred, kartlegging, forebygging, sikring, utstyr og kunnskap. Vi må gjøre det lettere for vannet å finne veien ned i jorda med grønne, åpne områder, la trær forsinke vannet og ha et ledningsnett som tar unna nedbøren. Mer nedbør og ekstremvær fører til økt press på vann- og avløpssektoren, hvor det allerede er et stort etterslep på vedlikehold og oppussing. Arbeiderpartiet foreslår derfor 40 mill. kr utover regjeringens forslag til klimatiltak og klimatilpasning i kommunene. Skredsikring av riks- og fylkesveier er en av Arbeiderpartiets hovedprioriteringer i NTP for perioden 2018–2029. Arbeiderpartiet foreslår derfor 300 mill. kr mer til skredsikring av riks- og fylkesveier. Vi ser at det er stor avstand mellom regjeringens budsjett og det reelle behovet, derfor ønsker vi å øke dette med nær 500 mill. kr.
Aase Simonsen (Høyre), 2018-12-03:
Av alle utfordringer vi står overfor, er klimaendringene en av de virkelig store, som krever både nasjonal og internasjonal innsats. Jeg er derfor svært glad for at regjeringspartiene, sammen med Kristelig Folkeparti, har lagt fram et budsjett som tar nettopp det innover seg. Folk flest lever godt her i landet, og det går godt i Norge. Vi ser at bedriftene investerer igjen, og flere mennesker kommer i arbeid. I tillegg opplever vi en nedgang i klimagassutslippene, samtidig som veksten går opp. Det kommer ikke av seg selv, det har vært og er en bevisst satsing på miljø- og klimatiltak fra denne regjeringen. Mer enn noen gang ser vi at for å få avverget klimaendringer som vil føre til økt flom flere steder i verden, som vil føre til mer tørke, med ødelagte avlinger og matmangel, for nevne noe, må vi bidra med våre ressurser til å utvikle teknologi som på sikt kan erstatte skadelige utslipp fra kullkraftanlegg og fra biler og fly, i det hele tatt fra utslippskilder som er skadelige for jorda og for oss som bor her. Alvoret i dette kom nok en gang over oss da vi fikk IPCC-rapporten i høst, som synliggjorde konsekvensene av og forskjellene ved å bremse oppvarmingen på jorda med halvannen eller to grader. Nettopp derfor er det så umåtelig viktig å fortsette økningen i støtten til Enova, til å gjøre dem i stand til å gå inn i de virkelig store prosjektene i samarbeid med næringslivet selv for å utvikle løsninger som bidrar til lavere og renere utslipp. Jeg kjenner ennå på gleden og stoltheten over at Hydro i min hjemkommune, Karmøy, fikk 1,5 mrd. kr i støtte til en pilot for å produsere verdens mest energivennlige aluminium. Det kunne Enova gjøre takket være den økte støtten den gang fra de samme partiene som enes om budsjettet i dag. Det monner. Dette er tiltak som vil kunne endre aluminiumproduksjonen i hele verden om det lykkes. Dette er rett vei å gå. Miljøutfordringer med forsøpling både til lands og ikke minst i havet er også en utfordring som krever internasjonalt samarbeid. Her øker vi budsjettene for å forebygge og rydde opp i Norge, og vi øker også forskningsinnsatsen. I tillegg styrker vi klima- og miljøtiltak innen marin forsøpling, grønn skipsfart og havdialoger m.m. over bistandsbudsjettet med rundt 0,5 mrd. kr. Vi forsterker det grønne skiftet og tilpasser oss et framtidig arbeidsliv ved å satse tungt på forskning og innovasjon. Vårt budsjett tar innover seg at vi skal bevare vår velferd også for kommende generasjoner.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Eldre skal ha en trygg og verdig alderdom. Det er en hjertesak for meg og Fremskrittspartiet, og det var det også i valgkampen 2017. Som tidligere lokalpolitiker er man veldig spent på hvordan hverdagen på Stortinget blir. Det man jobber for hver dag, er at Fremskrittspartiet skal få best og mest mulig gjennomslag for sine saker. Når jeg nå stiller i min andre budsjettdebatt her i denne sal, gjør jeg det med stolthet. Med Fremskrittspartiet i regjering legger vi til rette for økt trygghet, kvalitet og kapasitet i tjenestetilbudet til landets eldre. Nå utvides forsøket med statlig finansiering både i tid og med antall kommuner. Formålet med forsøket er å se om statlig finansiering av omsorgstjenestene gir økt likebehandling på tvers av kommunegrenser og en riktigere behovsdekning. Kommunene som deltar i forsøket, melder tilbake om gode erfaringer og trekker fram økt brukermedvirkning, hyppigere og bedre vedtak og bedre samhandling i kommunen. Rådmenn og administrasjon, som var skeptisk til deltakelse i prosjektet, har i dag en helt annen virkelighetsbeskrivelse, altså er Fremskrittspartiets kampsak gjennom mange år en suksess. Jeg synes det er trist at min egen hjemby, Bergen, stemte ned forslaget da jeg og Fremskrittspartiet fremmet det i bystyret i sin tid, spesielt kanskje når en ser til nabokommunen Os hvilken suksess statlig finansiering har vært nettopp der. Dette føyer seg imidlertid bare inn i rekken av gode forslag og initiativ som Arbeiderpartiet har stemt ned, og som kunne gjort hverdagen for våre eldre og pleietrengende enklere. Jeg håper mange kommuner nå vil søke i den runden som kommer. Fremskrittspartiet har lagt til rette for hele 13 100 heldøgns omsorgsplasser siden 2014. I budsjettet for neste år foreslår vi flere og bedre heldøgns omsorgsplasser. Dette gjør vi samtidig som vi har redusert skatter og avgifter, og det er for folk flest. Til forskjell fra da de rød-grønne styrte landet, tar staten nå halve regningen. I tillegg gjør momskompensasjonen at staten påtar seg inntil 70 pst. av kostnadene for å bygge eller renovere heldøgns omsorgsplasser. Incentivene til kommunepolitikerne for å bygge flere og bedre sykehjemsplasser til våre eldre har aldri vært bedre. Avslutningsvis vil jeg si at det er utrolig kjekt å stå på denne talerstolen når en sak en har fremmet gjentatte ganger lokalt, som har blitt stemt ned, blir en realitet nasjonalt – og det er eldreombud. Jeg synes at i dag er det de eldre som innkasserer kanskje en av de største seierne.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-03:
Eit trygt arbeidsliv er ein føresetnad for eit samfunn som det er plass til alle i, men eg ser meg òg nøydd til å minna regjeringa om at ei trygt arbeidsliv må passa som hand i hanske med eit sikkerheitsnett som kan ta vare på alle dei som av ulike grunnar treng sjukeløn, pleiepengar eller dagpengar ein og annan gong i løpet av livet. Det er nettopp dette poenget som i alle år har fått gangetabellen til å gå opp. Det er eit trygt arbeidsliv i saman med eit velfungerande sikkerheitsnett og gode trygdeordningar som har gjort at Noreg har vorte kåra til verdas mest produktive land i fleire år, og at me har klart å inkludera så godt som me har gjort. Det er heilt openbert ikkje forståing for dette på høgre sida av bordet, og det mest utrulege er at deira einaste svar er skattelettar til dei rikaste, for det skal på heilt magisk vis skapa fleire jobbar. Dette gøymer dei bak argumentet om at velferdsstaten må verta meir berekraftig. Me ser no at dette ikkje verkar. Arbeidsløysa går ned i ganske sakte fart, men det ser verkeleg ikkje ut som ein vekst i økonomien eller ein så stor nedgang i arbeidsløysa at eg hadde kjøpt det for 25 mrd. kr. For det er det som er realiteten, fellesskapet har betalt 25 mrd. kr i diverse velferdskutt for ein liten nedgang i arbeidsløysa. Det er veldig mange studentar, uføre, pensjonistar og låginntektsfamiliar som verkeleg får svi for denne politikken. For at me skal ha eit samfunn der alle vert tekne vare på, eit samfunn for dei mange og ikkje berre for dei heldige, må me bruka pengane på ein smartare måte enn å gje skattelettar til dei rikaste innanfor Ring 3, dei rikingane som tydelegvis ikkje har betre å finna på enn eit søksmål mot kommunen sin for nokre skarve tusenlappar – dei tusenlappane som med SVs fordelingspolitikk verkeleg har vist inkludering av høg klasse.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Høyres Henrik Asheim sier at de med dette budsjettet sikrer landet for framtiden og velferdssamfunnets bærekraft. Det er andre ord for å øke forskjellene mellom folk og kutte i velferdsordninger. For oss i Arbeiderpartiet er det viktigste et sterkt fellesskap, hvor vi tar vare på dem som trenger det, når de trenger det, og at de som har mest, bidrar mest. Videre sier han at det viktigste i Norge er å ha en jobb å gå til. For oss i Arbeiderpartiet er det ikke nok å ha en jobb å gå til. Det er like viktig å ha en lønn å leve av. Derfor er kampen mot sosial dumping og mot mer midlertidighet og ufrivillig deltid prioritert hos oss. Det er de ansatte som bidrar til verdiskaping og innovasjon. Derfor er gode lønns- og arbeidsvilkår og godt arbeidsmiljø avgjørende. Vi vil at vi skal stille opp for hverandre når én blir syk eller bedriften din går konkurs, at de ansatte får fornyet sin kompetanse, og at distriktet får en likeverdig infrastruktur. For Arbeiderpartiet er det skuffende å se at regjeringens budsjettforslag ikke tar tak i de store utfordringene vi står overfor. Vi er alvorlig bekymret over økende sosial dumping, samtidig som flere bedrifter i distriktet er bekymret over manglende rekruttering og kompetanse. Svaret er ikke økt konkurranse med utenlandske bedrifter, mer midlertidighet og reduserte fagforeningsfradrag. Det er ikke ett enkelt tiltak som virker, men summen av flere, i tett samarbeid med aktørene i arbeidslivet. Når politiet mistenker at det er slavekontrakter i Båtsfjord, eller når vi hører om utenlandske lastebilsjåfører som bor og sover i bilen, med en lønn på under 30 kr i timen, må vi handle. Det er bra at næringsministeren erkjenner at her er det ikke gjort nok. Men dessverre ser vi at også neste års statsbudsjett vil være et budsjett for mindre fellesskap og større sosiale forskjeller.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
3 mrd. kr er Arbeiderpartiets styrking av sykehusene for 2019. Det trengs. På Agder fikk styret ved Sørlandet sykehus tidligere i år beskjed om at det måtte spares 200–300 mill. kr i årene framover. Mens regjeringen og Kristelig Folkepartis forslag til budsjett for sykehusene stort sett ble spist opp av det som på fint kalles den demografiske utviklingen, ville Arbeiderpartiets forslag gitt reelle muligheter til å satse på å gi oss raskere og bedre hjelp når helsa svikter. I november fikk styret ved Sørlandet sykehus beskjed om at køene til første konsultasjon og antall fristbrudd hadde økt. «2 000 flere i sykehuskø på to år», var overskriften i Fædrelandsvennen. «Køene øker og vi klarer ikke å ta unna», uttalte fagdirektøren ved sykehuset. I 2015 ble nyfødtavdelingen ved sykehuset i Arendal lagt ned. Disse pasientene skal nå sendes til Kristiansand. Dessverre er det en god del fødsler der man på forhånd ikke vet at det kommer til å bli en risikofødsel. Hittil har barneavdelingen hjulpet til med å stabilisere disse syke nyfødte før de sendes til Kristiansand. Nå må det kuttes ved sykehuset i Arendal, og det er varslet at barneavdelingen skal ta en del av disse kuttene. Da kan det bli enda mindre ressurser til å følge opp de nyfødte som har fått en krevende start på livet sitt, og deres mødre. Er det slik vi vil ha det? Fra nyttår innføres det pakkeforløp innen psykisk helsevern. Nå i disse førjulstider er pakker noe en ser fram til. Noen er sikkert blitt lurt i barndommen til å åpne pakker med fint papir rundt, men som har vist seg å være tomme. Slik er det dessverre også med disse pakkene. Tanken om egen forløpskoordinator, bedre individuell oppfølging og tettere samarbeid med kommunen er god, men da må det følge ressurser med. God, helhetlig oppfølging er Arbeiderpartiet for. Men i høst har jeg hatt fortvilte brukere og fagfolk på mitt kontor som forteller at de vil så gjerne, men de får ikke de ressursene som skulle fulgt med innføringen av pakkeforløpene. Dette er situasjonen i dagens Helse-Norge. Selvsagt er veldig mye bra i helsevesenet vårt. Men hadde vi vært i mål, hadde det jo ikke vært noen grunn til at vi skulle debattere dette her i kveld. Skal vi komme nærmere mål, mener Arbeiderpartiet at de store pengene må brukes til å løse de store oppgavene. Vi har innrettet vårt budsjett etter det. Dessverre sørger regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti for at vi ikke får den satsingen vi hadde trengt for å løse de utfordringene vårt felles helsevesen står overfor framover.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Tannhelse er mer enn tenner. Tannhelse handler også om fysisk og psykisk helse. Svikter den fysiske eller psykiske helsen din, har vi et system i Norge der fellesskapet stiller opp for deg. Svikter tannhelsen, har vi det bare i liten grad. Fattignettverket Norge skrev i sin høringsuttalelse til statsbudsjettet for 2018: «I Norge i dag har de fleste bra tenner, det blir derfor veldig stigmatiserende å mangle flere tenner eller ha store betennelser. For mange blir det vanskelig å få jobb.» Fattignettverket beskrev også en situasjon der folk kunne få reddet en tann, men heller valgte å trekke den. For som de pekte på: Å redde en tann kan koste opptil 30 000 kroner, men om man bare trekker den, ikke erstatter den, koster det ca. 1 500 kroner. Denne regjeringen har snart kuttet 400 mill. kr i støtten til tannhelse. Da går det i feil retning. For 2019 vil de kutte over 50 mill. kr, på tross av at de i sin regjeringserklæring har sagt at de gradvis vil utvide ordningene. I så måte framstår regjeringspartiene og Kristelig Folkepartis budsjett ganske tannløst. Derfor har Arbeiderpartiet, både gjennom representantforslaget vårt om styrking av norsk tannhelse og ikke minst nå i budsjettforslaget vårt, tatt kampen for tannhelsen. Vi bruker over 470 mill. kr på å styrke tannhelsen i vårt statsbudsjett, med mest til dem som har minst. Vi tetter alle de hullene statsråd Høie har skapt på tannhelsefeltet i sitt budsjett. Vi sier nei til kutt i refusjonsstønadene til dem som har krav på det, og vi sier nei til kutt for dem som trenger tannregulering. Tallene viser at 68 pst. av dem mellom 3 og 18 år ble undersøkt av den fylkeskommunale tannhelsetjenesten i fjor. For 19- og 20-åringene falt dette til 42 pst. Jeg tror en viktig årsak til det er at en må begynne å betale selv når en er 19 år, og mange 19-åringer har ikke spesielt god økonomi. Derfor sier Arbeiderpartiet at det er på tide å utvide ordningen med gratis tannlege til også å gjelde dem som er 19, 20 og 21 år, og vi vil gi halv pris til alle fram til og med det året de fyller 25. Det er god forebygging og et godt bidrag til at tennene skal være en del av kroppen hele livet. Vi vet også at mange kreftoverlevere opplever å få store utfordringer i munnen som følge av kreftsykdommen de har hatt. Arbeiderpartiet ønsker å ivareta deres tannhelse på en bedre måte enn i dag. Ettervirkningene av en kreftbehandling kan være store, og for en del blir det umulig å gå tilbake til full jobb. Når en da mister deler av inntekten, blir det ekstra utfordrende om en får store utgifter til tannhelsen i tillegg. Derfor har vi satt av 50 mill. kr til å forbedre ordningene for refusjon gjennom folketrygden til utvalgte sykdommer, deriblant kreftoverlevere. Med Arbeiderpartiets budsjett ville flere hatt god grunn til å smile. Dessverre sørger regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti for at mange fortsatt kommer til å måtte skjule smilet sitt.
Hårek Elvenes (Høyre), 2018-12-03:
Stadig flere er i jobb. Den registrerte ledigheten er under den gjennomsnittlige ledigheten for de siste 20 årene, og arbeidsledigheten har ikke vært så lav på ti år. Regjeringens politikk virker. Oppgangen er bred, og bedriftene investerer mer – både i og utenfor oljesektoren. Med fasiten i hånden kan man si at Arbeiderpartiets slagord «for lite, for sent» ble et innholdsløst slagord, og partiet har jo selv parkert sitt eget slagord. Jeg merker meg at representanten Kaski, og for så vidt representanter fra Arbeiderpartiet, stadig er innom disse rikingene. Hva hadde SV hatt å hakke på hvis det ikke hadde vært for disse rikingene? Mange av dem har startet med to tomme never, har pantsatt hus, etablert bedrifter, skaffet arbeidsplasser, skattet av bedriftenes resultat og skattet av utbyttet, og de ansatte har skattet av sin lønn. Det er slike foretaksomme personer kongeriket trenger flere av, og ikke flere skattehungrige sosialister. Representanten Kolberg var innom Forsvaret og Hæren i sitt innlegg. Hæren lever ikke et liv isolert fra det øvrige Forsvaret. Stortingets oppgave er å skru sammen et forsvar som fellesoperativt er det beste. Derfor må Hæren ses i sammenheng med de andre forsvarsgrenene. Kolbergs påstand om at Hæren er nærmest stemoderlig behandlet, har ingen rot i virkeligheten. Det kjøpes inn nytt artilleri til Hæren, det kjøpes inn utstyr for elektronisk krigføring, det kjøpes inn nye lastevogner, og det kjøpes inn kampluftvern. Jeg tør minne om at det i langtidsplanen for Forsvaret er satt av 25 mrd. kr til materiellinvesteringer i Hæren innen 2025. Representanten Kolberg var innom 2-prosentmålet. Regjeringens politikk er på stø kurs mot 2-prosentmålet. Andelen målt i forhold til brutto nasjonalprodukt er økende, til tross for en liten «dip» nå i 2019. Regjeringen har brukt 8 mrd. kr mer på Forsvaret i sin langtidsplan enn den rød-grønne regjeringen la til grunn. Til slutt: Hvis man gjør seg høy og mørk og vil noe langt mer enn regjeringen når det gjelder 2-prosentmålet, bør man legge mer enn vel 300 mill. kr til et forsvarsbudsjett som er på 59 mrd. kr. Det gir liksom ikke utslag på desimalen i brøken etter kommaet.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2018-12-03:
Dette budsjettet tar Norge i grunnleggende riktig retning, og jeg er glad for at et stortingsflertall kommer til å støtte det. Etter å ha hørt debatten i dag får man nærmest inntrykk av fra opposisjonen at velferdsstaten er i ferd med å kollapse, men realiteten er faktisk at skole, sykehus, politi og eldreomsorg styrkes år etter år. Vi har mangedoblet budsjettinnsatsen mot marin forsøpling, som er viktig for Fremskrittspartiet. Der tenker vi lokalt, med frivillige lag og foreninger og strenge nasjonale regler, men ikke minst har Fremskrittspartiet tidligere også fått gjennomslag for at en større andel av bistandsbudsjettet skal brukes til å bekjempe marin forsøpling. For i likhet med klimautfordringene er denne utfordringen global. Også på det punktet er Norge på riktig vei. Utslippene går ned, innsatsen går opp, og det uten å pine innbyggerne med venstresidens klimaavgifter. Vi bruker bl.a. norsk gass til å erstatte europeisk kull, og det er bra både for statsbudsjettet og for klimaet. Men den store vinneren i år, som tidligere år, er allikevel vei og samferdsel. Jeg tror alle her inne kjenner tallene: om lag en dobling i NTP, økning hvert eneste år, lavere bompengeandel og mer effektiv veiutbygging. Med fare for å ta hardt i tror jeg til og med at stortingsrepresentanter fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet drømmer om Fremskrittspartiets samferdselspolitikk når de legger seg om natta, og det er det all grunn til. Videre reduseres skatter og avgifter, bl.a. eiendomsskatten. En vanlig familie har fått en skattelette på 11 000 kr siden 2013. Man skal ha ganske god råd for at 11 000 kr ikke har mye å si. Mange synes det er morsomt å bryte ned skatteletten til hva man får i skattelette i løpet av en måned, eller en uke eller kanskje i løpet av en dag, for med vilje å prøve å gjøre den komisk liten, og si at den utgjør bare en Snickers om dagen, eller hva det måtte være. Men forskjellen er at man ikke får skatteletten kun én gang, kun én dag. Man får den hver dag, 365 dager i året, gjennom hele livet. Så egentlig burde man gange den opp i en livstidssyklus, i hvert fall i et arbeidslivsperspektiv, og hvis man står 30 år i arbeidslivet og ganger det med 11 000, får man 330 000 i skattelette, og da har vi ikke engang tatt med framtidig skattelette. Så jeg gleder meg til å stå på denne talerstolen når vi bikker 1 million, og kunne si at det er det vi har gitt i skattelette til en vanlig familie. Uansett er det sånn at dette budsjettet tar Norge på riktig vei, og det tror jeg de fleste er enig i.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
Kristelig Folkeparti er tilfreds med at vi har fått til en budsjettenighet med regjeringspartiene også i år, som igjen har styrket innsatsen for barn i barnehage og grunnskole. Å bedre kvaliteten i barnehagen er en investering i barns opplevelse av å bli sett og tatt vare på. Barna får møte voksne som har tid og kan tilrettelegge gode tilbud som ivaretar alle sider ved barnet. Å bevilge vel 260 mill. kr til bemanningsnormen er et viktig bidrag i arbeidet med å fylle normen i barnehagen med et innhold. Også neste fase av opptrappingsplanen mot en lærernorm som kan gi den enkelte lærer mer tid til å se og følge opp den enkelte både faglig og sosialt, er en viktig og stor satsing på barna. Gjennom mange år har lærere og foreldre etterspurt mer ressurser til å gjøre den jobben de er ansatt for å utføre. For mange lærere har valgt å slutte i læreryrket fordi de opplevde at oppgavene ble for mange i forhold til de ressurser de hadde tilgjengelig. Når grunnskolen nå starter opp i august 2019, skal det være tildelt ressurser til alle landets skoler i tråd med lærernormen om 15 elever per lærer fra 1. til 4. trinn og 20 elever fra 5. til 10. trinn. Forholdene er lagt til rette for at skolen skal kunne gi mer tilpasset opplæring på en bedre måte enn tidligere, og flere får den faglige og sosiale hjelpen hver enkelt har behov for for å kunne oppleve mestring i hverdagen. Men dette handler ikke bare om at den enkelte elev blir bedre ivaretatt. Det dreier seg i like stor grad om å skape et sosialt fellesskap som legger bedre til rette for inkludering og å hindre utenforskap. Så erkjenner vi at det fortsatt trengs mange flere lærere i årene framover for at hver enkelt elev skal kunne møte kvalifiserte lærere. Det er derfor klare behov for flere nye tiltak for å sikre bedre rekruttering til læreryrket, spesielt gjelder det for 1. til 4. trinn. Innføring av en ny mentorordning i neste års statsbudsjett for de nyutdannede lærerne er et viktig tiltak som det er grunn til å tro gjør overgangen mellom utdanning og praksis lettere. Vi har all grunn til å tro at dette vil gjøre at flere blir værende i læreryrket. Sammen med innføring av selve normen og økonomiske stimuli for fullføring av utdanningen er dette tiltak som fører til forbedring av rekrutteringen til yrket de neste årene. Men fortsatt vil det være behov for flere og nye tiltak, som også regjeringen har sagt ja til å jobbe videre med og sette i verk. Sammen med den første hevingen av barnetrygden siden midt på 1990-tallet og sammen med satsing på barn og barnefamilier har vi fått et budsjett som klart peker på at vi satser på barn og familier i det samarbeidet som vi nå har lagt opp til i budsjettet mellom Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene. Det er et viktig skritt i riktig retning.
Astrid Nøklebye Heiberg (Høyre), 2018-12-03:
Rimeligvis er velferdssamfunnets bærekraft et gjennomgangstema i finansdebatten. Utfordringen er at bærekraften trenger flere mennesker i arbeid. Regjeringen har derfor satt i gang en inkluderingsdugnad som skal sikre at flere mennesker kommer inn i arbeidslivet. Det er et gode for den enkelte og for samfunnet. Det er en viktig prioritering for en regjering som tror på verdien av det enkelte menneskes bidrag til eget liv og til fellesskapet. Derfor har man et stort fokus på dem som faller utenfor, særlig de unge. Som kjent gir et stort fokus et ganske diffust bilde, i hvert fall et bilde som er lite skarpt. La oss derfor ha et skarpere fokus og også ta med den eldre delen av befolkningen, nemlig oss gamle. Vi er blitt et problem, for vi er blitt så gamle og så mange. «Bølge» og «tsunami» er ikke løfterike ord. Men vi er blitt så mange rett og slett fordi vi lever lenger, og det gir egentlig litt andre perspektiver. Og ikke bare lever vi lenger, vi er levedyktige også. En del av bærekraftsløsningen er å ha et skarpt fokus på hvordan de som vil fortsette i arbeid så lenge de har noe å bidra med, kan få lov til det. Jeg er derfor glad for at partene i arbeidslivet og regjeringen kom i mål med en avtale om en ny pensjonsordning for offentlig sektor. Det nye pensjonssystemet sikrer den enkelte økte valgmuligheter, og det gir fordeler hvis man står lenger i arbeid. Fra 2020 skal alle år frem til man fyller 75 år, telle med i pensjonsopptjeningen for dem som er født i 1963 og senere. Som man skjønner, er det ikke min egen sak jeg snakker om. Regjeringens arbeidslivspolitikk inkluderer flere mennesker i arbeidslivet. I samarbeid med partene skal vi gi flere eldre muligheter til å fortsette i arbeid som de opplever meningsfylt. Med statsbudsjettet for 2019 bygger vi videre på et bærekraftig velferdssamfunn.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-12-03:
Når Grunnloven § 2 slår fast at Norge har en kristen og humanistisk kulturarv, at vårt verdigrunnlag fortsatt skal bygge på denne, og § 16 omtaler Den norske kirke som en lovforankret folkekirke, ligger det en særlig forpliktelse på staten til å understøtte denne som sådan. Som folkekirke representerer Den norske kirke en samfunnsinstitusjon som går utover rollen som trossamfunn. Med mange hundre års historie som samlingspunkt og samfunnslim i by og bygd har folkekirken spilt en viktig rolle i menneskers liv gjennom generasjoner, og gjør det fortsatt, både i sorg og i glede. Kirkebyggene og kirkelig arbeid er innvevd i lokalsamfunn over hele landet. Kirken er til stede med kvalifisert personell i beredskap ved kriser og dødsfall. Kirkelig personell utøver sjelesorg og omsorgsarbeid i møte med ulike behov og målgrupper. Trosopplæring, som tidligere var ivaretatt av skoleverket, ivaretas nå av Den norske kirke. Kirken er også en kulturinstitusjon og en kulturarena i bygder og byer, med kirkebygget som viktig identitetsmarkør. For Kristelig Folkeparti er Kirken og andre trossamfunn helt avgjørende bidragsytere til et velfungerende sivilsamfunn. Derfor er vi svært glade for at vi fikk reversert regjeringens kutt både til Den norske kirke og til andre trossamfunn. Kristelig Folkeparti fikk ikke bare reversert kuttet i bevilgningen til Den norske kirke på 56 mill. kr, som ville betydd kutt i prestestillinger, men vi økte bevilgningen til 70 mill. kr, slik at Kirken kan få fortsette å utvide sitt viktige diakonale og samfunnsbyggende virke over hele landet vårt. En viktig del av folkekirkens kulturarv er den materielle arven som vi har i kirkebyggene. Mange av disse gamle, vakre, historiefortellende byggene er preget av et betydelig vedlikeholdsbehov. Derfor har Kristelig Folkeparti gjennom budsjettforhandlingene fått på plass 10 mill. kr som skal gå til å utarbeide et bevaringsprogram for steinkirkene, som er spesielt utsatt. Kristelig Folkeparti har også sikret 10 mill. kr til klimasikring av utsatte kirkebygg. I et samfunn som er i stadig forandring, trenger vi solid forankring. Kirken og vår kristne kulturarv utgjør et svært viktig forankringspunkt for folk i hele vårt langstrakte land. Derfor vil Kristelig Folkeparti fortsatt jobbe for at politikken anerkjenner og understøtter den samfunnsbyggende rollen som kirker og menigheter har for menneskers hverdagsliv.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Først til de tre siste talerne: Astrid Nøklebye Heiberg snakket om eldre som en svært viktig ressurs. Jeg er så til de grader enig, og at vi skal tilrettelegge maksimalt for at flere eldre skal kunne jobbe, er topp. Geir Jørgen Bekkevold er også en klok politiker som det virkelig er verdt å lytte til. Jeg skulle for øvrig ønsket at flere hadde lyttet til ham for en stund siden. Vi støtter opp om styrkingen som Kristelig Folkeparti heldigvis har fått til når det gjelder Kirken. Men så var det representanten Gisle Meininger Saudland, fra Fremskrittspartiet, som kom før de to andre. Han pratet om at dette var et budsjett i riktig retning. Da falt jeg av. Da vil jeg bruke Oppland og Hedmark som eksempel – for framtida kalt Innlandet, ikke sånn helt ønsket og med vilje, men vi trives godt i lag og er ganske like på mange vis. Men i hvert fall: Vi ville fått 270 mill. kr mer til kommunesektoren i Innlandet, hvorav nesten 200 mill. kr til primærkommunene. Så ville det vært 80 mill. kr mer til Sykehuset Innlandet, som har en meget anstrengt økonomi. Det handler ikke bare om at regjeringa sultefôrer sykehusene, men det har også noe å gjøre med at vi har en struktur som vi er nødt til å få gjort noe med, av både faglige og økonomiske hensyn. Dette er til sammen 350 mill. kr som vi mister, i forhold til hva vi ville fått med Arbeiderpartiets alternative budsjett. Sjøl på mine hjemtrakter, der boniteten er på sitt beste, er det regnet for relativt mye penger. Hvis vi også legger til det vi har til skredsikring, til fastlegeordningen, som er i krise, og ikke minst hvis vi ser på hva vi har til bredbåndsutbygging, som er fem ganger så mye som regjeringa har, og begynner å summere dette, vil jeg nok tro at vi kanskje bikker 400 mill. kr. Når man får dette over år, taper vi fryktelig mye penger i Innlandet. Jeg må si det med ett ord: ergerlig. 70 pst. av velgerne i Innlandet vil ha rød-grønt styre – men vi bestemmer dessverre ikke over resten av landet, bare Innlandet – så vi har gode prognoser. Jeg håper at vi kan bidra til at den nåværende regjeringa får seg en skikkelig styver ved kommunevalget neste høst.