Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-12-07:
Aller først har jeg lyst til å skryte av komiteens behandling med å få igangsatt det videre arbeidet med Polarsirkelen flyplass på Helgeland. Fremskrittspartiet har beskrevet utfordringen for helgelandsregionen tidligere, men vi har da stått alene om våre merknader. Derfor er det gledelig at alle partier nå innser de fordeler en storflyplass vil kunne bli, for næringslivet og for folk flest i helgelandsregionen. Luftfart er en internasjonal bransje, og det er utrolig viktig å gi rammevilkår for denne næringen som skaper gode og sunne konkurranseforhold, og som ikke distanserer seg fra avgiftsnivået på et normalt europeisk nivå. Avinor har nådd maksimalt tillatt låneramme etter sine vedtekter. Samtidig ser vi at det foreligger storstilte utbyggingsprosjekter og sikkerhetstiltak som krever store investeringer ved mange norske flyplasser. Det blir derfor ganske meningsløst at regjeringspartiene legger opp til å ta ut over 500 mill. kr i utbytte fra Avinor. Det er liten tvil om at disse midlene kunne vært brukt langt mer fornuftig på utbygging og sikkerhetstiltak på våre flyplasser enn å dytte dem inn i det store inntektssluket til staten. Det er med forundring jeg ser at regjeringspartiene i sine merknader om sin nordområdestrategi ikke lenger omtaler nordområdene som det viktigste strategiske satsingsområdet for Norge, av både økonomiske, politiske og strategiske årsaker. Det virker nær sagt som om den tidligere mye omtalte nordområdesatsingen i dag nærmest fungerer som en post man dytter alle ønskelige gode forsetter inn i, slik at realiserbare prosjekter blir trenert år etter år, samtidig som nordområdene blir trukket fram under enhver festtale. En nasjonal strategi for nordområdene kom på plass allerede under Bondevik II-regjeringen. Lite praktisk har skjedd siden den gang, bortsett fra at regjeringspartiene har stemt ned hvert eneste forslag som opposisjonen har fremmet – alt fra jernbane til Russland til kystriksvei i Finnmark. Det virker som om regjeringen overhodet ikke bryr seg, bortsatt fra når det er festtaler. Ambisjonsnivået til regjeringspartiene er nær sagt ikke til stede, og for å understreke at man sitter og toer sine hender, har man overlatt store deler av ansvaret for samferdsel og infrastruktur i nord til Utenriksdepartementet – kanskje det mest konservative departementet vi har. Ikke så rart da at signalene fra næringslivet som ønsker å komme i gang, er at de ikke blir hørt, ikke blir sett, eller at statens aktører befinner seg på en helt annen klode. Ser vi på hva som foreligger, er det ikke planer, men beskrivelser av noe som kan bli planer om 10–20–30 eller 40 år. Vi kan ikke fortsette med vår ikke-tilstedeværende satsing. Det er på høy tid å omsette planer til realiteter innen både bane, vei og havnestrukturer. Fremskrittspartiet fremmer på nytt forslag for å få etablert en kystriksvei i Finnmark – en kystriksvei som vil styrke bosetting, næringsliv og alle typer beredskap. Avstanden vil bli redusert mellom Båtsfjord og Vardø fra 270 km til 85 km. Veistrekningen Hasvik–Hammerfest vil bli kraftig redusert. Vi befinner oss i dag i 2011. Til tross for at planene om en kystriksvei i Finnmark har eksistert fra før krigen, har vi de samme utfordringene med avstander, mangel på et effektivt transportnett og veier, som vi hadde før krigen. At Fremskrittspartiet ønsker å bruke oljepenger til å bygge veier, er ingen hemmelighet. Vi får håpe at vi en dag kan få et flertall for at vi også kan bruke dem i Norge og ikke bare i Tyskland.