Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2022-03-22:
Forskning er spennende og viktig – for mange er det kanskje litt fjernt. Forskning er det vi omgir oss med i hverdagen. Det er de gode løsningene, som gjør hverdagen vår enkel, som gir mindre CO 2 -utslipp, som gjorde at Norge ble lykkelandet, som gjorde at vi fikk en vaksine mot korona, som gjør at maten vi produserer er sunn, og som gjør at vi har en konkurransedyktig fastlandsindustri som produserer bildeler til hele verden. Forskning er helt avgjørende for å løse de store samfunnsutfordringene og gi økt bærekraft, konkurransekraft og innovasjonsevne. Vi har sagt det en stund nå, og det er jo helt sant: Vi står ved et veiskille. Vi har noen fortrinn i Norge som gjør at utfordringene vi står overfor, gir oss store muligheter. Men da må det satses på forskning – og på anvendelse og tilgjengeliggjøring av forskning – slik at vi klarer å utnytte de mulighetene vi har. Derfor er det helt avgjørende nødvendig å sette forskning og anvendelse av forskning høyere på dagsordenen. Omstillingstider krever kunnskap og kompetanse. NHOs veikart slår fast at Norge må skape 250 000 nye arbeidsplasser i det private næringslivet innen 2030. Strategiske investeringer i forskning og innovasjon er en forutsetning for å lykkes med den målsettingen. Studier av effekt av forskning viser at 1 kr riktig investert av offentlige forskningsmidler kan gi minst 3 kr dokumentert ny verdiskaping i næringslivet. Norge bør få til større sammenheng mellom de investeringene vi gjør i forskning, kompetanseutvikling og næringssatsinger for å øke innovasjons- og omstillingstakten. Det kan være mange ledd fra teoretisk grunnforskning til varer og tjenester som gjør livet bedre eller enklere for folk i hverdagen. For at vi skal få verdi av forskningen, må alle disse leddene fungere. Her er det viktig å ha en strategi og at samfunnet og staten legger til rette for tilgang til forskning i næringslivet, i både store og små bedrifter. Store deler av verdiskapingen og innovasjonen skal skje i «startups» og i små og mellomstore bedrifter, og det er bedrifter som ikke kan ha egne forskningsavdelinger eller lede store forskningsprosjekter. Forskningen må derfor gjøres tilgjengelig gjennom samarbeid med etablerte forskningsmiljøer som kan bidra til forskningsbasert virksomhetsutvikling. Utviklingen av Norge vil avhenge av hvordan vi lykkes med å få forskning og innovasjon inn i små og mellomstore bedrifter. Vi har nå en ny regjering, men jeg håper og tror at vi i denne salen, og i regjeringen, i stor grad har en felles forståelse av viktigheten av høye ambisjoner på dette feltet, og at vi ser nødvendigheten av et kunnskapsintensivt næringsliv. Dette fordrer innsats på forskning og utvikling for å opprettholde konkurranse. For å lykkes med å stimulere til økt FoU-aktivitet må vi ta i bruk en stor vifte av virkemidler og nå ut til små og store aktører i universitets- og høyskolesektoren, instituttsektoren og i næringslivet på en effektiv måte. Spørsmålet er hvordan vi kan fortsette en god videreutvikling av dette økosystemet, sørge for at vi treffer hele bredden av forsknings- og utdanningsinstitusjoner, og stimulere til økt samspill og samarbeid mellom næringsliv og offentlige og private forskningsaktører. Norge må styrke og fornye kunnskapsbasen sin for å kunne yte bidrag til det næringslivet vi har behov for i framtiden – en satsing som gjør at norske forskningsmiljøer vil ligge i den internasjonale forskningsfronten. Det er derfor viktig at det legges til rette for at forskningsmiljøene, som norsk instituttsektor, har det handlingsrommet de trenger for å være i forskningsfronten, og har ordninger som gir dem muligheten for å dele kunnskapen, spesielt med de mindre bedriftene. Jeg vil sette forskning på dagsordenen og spør statsråden hvordan han vil jobbe for å øke FoU-aktiviteten i næringslivet og styrke Norges innovasjonsevne og konkurransekraft i årene som kommer.