Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2016-02-16:
Saken omhandler konsesjonsloven og en del av konsesjonsloven, nemlig den som populært kalles priskontrollen. Regjeringa sendte en proposisjon til Stortinget og ba om opphevelse av priskontrollen, og det var vel få som egentlig trodde at Stortinget kom til å oppheve priskontrollen. Det som regjeringa derimot da så som en mulighet, var at vi kunne gjøre endringer i konsesjonsloven og endringer i priskontrollen. Så var det sånn at en del partier på Stortinget sa at dette er det ikke aktuelt å gjøre noe med, og har vært veldig klare på det. Men derimot var det fire partier – Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – som så at her var det muligheter til kanskje å få til noen endringer, og så satte vi oss ned og så på hvor det var mulig å få til endringer, hva vi ønsket å få til endringer på, og så kom vi fram til et meget godt resultat. Og jeg vil få takke Kristelig Folkeparti og Venstre for et meget godt samarbeid, for gode samtaler og for det gode humøret de alltid utviser i de samtalene vi har. Denne saken har versert lenge, og det har vært mye fram og tilbake og en del utsettelser av den, og det er ikke så rart, for det er en komplisert sak. Konsesjonsloven er komplisert. Når en gjør endringer i konsesjonsloven, vil det få konsekvenser, og det er veldig viktig at en da tar vare på de konsekvensene og vet hva det dreier seg om. Noen vil påstå at denne saken er et nederlag for regjeringa. Tvert imot, dette er en seier. Her har altså de totalt konservative kreftene som ikke ønsker noen som helst endringer, tapt. Det skjer endringer i konsesjonsloven: Det skjer endringer ved at vi hever pristaket. Det skjer endringer ved at skogeiendommer unntas fra priskontroll. Det skjer endringer ved at vi skal se på om det er mulig å unnta kombinerte eiendommer fra priskontroll. Det skjer altså store endringer, og det er jeg glad for, for det er sånn at lover som har virket en god stund, trenger endringer, og spesielt fordi samfunnet utvikler seg, og landbruket utvikler seg også. Vi i dette landet må også følge utviklinga og være med på det som skjer, slik at vi har muligheter til å ha et landbruk som er framtidsrettet og godt, og som gjør at de som driver innen landbruket, har muligheter til å gjøre den jobben de skal gjøre, nemlig å produsere mat for det norske folk. Så ønsker jeg å gå inn på en liten ting i innstillinga, og det går på det som har med dødsbo og skogeiendommer å gjøre. Det foreslås her bl.a. at en skal gjøre endringer i skifteloven, slik at det ikke er lov til å sitte i dødsbo i mer enn fire år. Nå har det versert forskjellige tall rundt hvor mange skogeiendommer dette gjelder, og når en begynner å trekke fra det som har med aksjeselskaper å gjøre, kommunale og fylkeskommunale eiendommer å gjøre, så blir tallet ganske lavt. Da er det viktig at en puster lite grann ut og ser på det som kan være konsekvensene av det å gjøre en sånn endring. Vi vet ikke hvor mange eiendommer det egentlig gjelder, altså som står lenge i skifte, for det vil til enhver tid være mange eiendommer som er i skifte, og opphører et skifte, altså er ferdig, så kommer det alltids et nytt skifte inn. Derfor er det viktig at en får en utredning av dette, slik at en vet om det er mange eiendommer, hvor mange dekar dette dreier seg om, og hva slags konsekvenser det får å gjøre et sånt inngrep i skifteloven og i den private eiendomsretten. Vi mener at det er viktig å få en vurdering rundt det, slik at vi kan fatte et vedtak som er mest mulig riktig, før en går inn og gjør sånne omfattende grep som det er ønskelig for noen å gjøre. Så jeg vil be om at en tar en liten pust i bakken og kan være med og se på en utredning istedenfor å fatte et så omfattende og inngripende vedtak som det da kan ligge an til at det blir gjort. Jeg tror ikke det vil gagne det som egentlig er intensjonen med det, nemlig at vi skal ha god drift av skogen. Vi vet ikke om det blir noen bedre drift av skogen fordi om vi innfører en sånn regel. Vi vet, som sagt, ikke hvor mye arealer det dreier seg om. Vi vet nesten ingen ting. Det eneste vi vet, er at det er et stort inngrep i den private eiendomsretten, og derfor er det også viktig at vi får en utredning av det, slik at vi vet konsekvensene av det.