Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-04-29:
Jeg skal forsøke å svare på et par av de spørsmål som er stilt. Representanten Lysbakken sa at mitt innlegg var en reprise av hva som var blitt sagt for et halvt år siden. Det var det ikke, for jeg omtalte forslag fra internasjonale organisasjoner, fra EU, høringsutkast fra departementet og varslede lovforslag, som alle var umulig å omtale for et halvt år siden, fordi de er ferskere enn som så. Hvis man bare fulgte med i innlegget, ville datoene i seg selv understreke at dette innlegget ikke kunne vært holdt for et halvt år siden. Slik sett er jeg glad for at vi gjennom EØS-avtalen har anledning til å delta i EUs arbeid med å utvikle standarder, for EU har blitt flinkere, kjappere og strengere på dette området. Det tror jeg vi bare skal erkjenne på basis av internasjonale erfaringer og til dels skandaler. Norge ligger i forkant når det gjelder å implementere disse direktivene. Én ting er å vedta det i et parlament, Europaparlamentet, f.eks., eller å få et forslag fra Ministerrådet, men noe annet er det å iverksette det i eget lovverk gjennom lovgivning eller forskrifter. Her ligger Norge i forkant. Jeg er enig med dem som sier at vi må få et lovverk som er praktikabelt både for den lille bedriften og for den store bedriften. Derfor har vi et system for behandling av slike saker som ikke er å vedta lovforslag, Dokument nr. 8-forslag, over bordet, og så etterpå klage på at de ble vedtatt over bordet, men faktisk å ha noe så sendrektig – unnskyld uttrykket, men det var ment litt i anførselstegn – som å sende ting på høring. Da tar vi nettopp Økokrims innvendinger, Kredittilsynets innvendinger, bedriftenes innvendinger og andres innvendinger med i vurderingen og får et lovverk som er tilpasset og praktikabelt, og som er forståelig for aktørene – smått som stort. Det synes jeg er ganske viktig. Jeg skal ikke gå inn på debatten om tildeling av ressurser, men bare peke på to viktige forhold: Økokrim er blant de organer innenfor politiet som har hatt den sterkeste økningen i sine bevilgninger de senere år. Og hvis man ser på Stortingets tildeling av ressurser til politiet samlet, har det gjennom flere år – da går jeg lenger tilbake enn denne stortingsperioden også – vært blant de virksomheter i den statlige sfære som har hatt sterkest økning nettopp i sine stillingsrammer og sine budsjetter. Det er gjennomført og det gjennomføres fortsatt omlegginger innenfor både skatteetat og ligningsetat med sikte på to ting: for det første at etatene kan bli mer utadvendte og serviceorienterte, altså veilede for å unngå feil, for det annet å bruke mer ressurser på kontroll der problemene er størst. Det har skjedd både gjennom omorganisering av etatene, med kontorer og strukturer o.l., og gjennom bruk av data som gjør at man gjennom forenklet selvangivelse nå får inn flere opplysninger og kan bruke mer kapasitet på å ta skurkene, for å si det litt forenklet, der vi vet at det er muligheter for at de finnes. Slik sett har disse etatene vært igjennom en ganske kraftig omlegging, og jeg tror de som vil gå inn i etatene, vil finne ut at etatene ikke ligner på det de var for ti år siden. De driver på helt andre måter og med mer moderne metoder. Og all honnør til dem som har jobbet i etatene og fått til denne omstillingen.