Ola Elvestuen (Venstre), 2021-11-18:
Først vil jeg takke interpellanten for å ta opp et viktig tema, den største oppgaven som verden står overfor – hvordan vi skal nå bærekraftsmålene innen 2030. Det er sånn med bærekraftsmålene at denne gangen gjelder det alle land, alle samfunn, og man kan ikke velge mellom hvilke bærekraftsmål man skal nå, hvis vi skal nå alle. Når det gjelder mange av disse, ligger Norge godt an, men vi har også noen der vi trenger å legge ned en stor innsats. Selv om vi skal nå alle bærekraftsmålene, er det likevel sånn at man kan si at noen ligger der som et fundament. Særlig det som dreier seg om livet på land, om livet i havet, om å stoppe klimaendringene og om rent vann, ligger som et fundament for de andre bærekraftsmålene som vi skal nå. Særlig når det gjelder målene om å stoppe klimaendringene og om livet på land, synes jeg at selv om de overordnede tekstene står i Hurdalsplattformen, er det veldig lite på tiltak. Med tanke på å redusere klimagassutslipp i Norge er det mange av de detaljene som sto i Granavolden-plattformen, som nå ikke er nevnt i Hurdalsplattformen. Når vi ser tilleggsinnstillingen som er avgitt fra regjeringen, er det kutt i både natur- og klimatiltak som forrige regjering la fram. Og når det gjelder livet på land, er det bl.a. et direkte kutt i skogvern som jeg håper ikke vil være det som Stortinget vedtar til slutt. Bærekraftsmålene må være gjennomgående i alle departementer i regjeringen og må være førende for all politikk. Samtidig er det noen områder der kommunalministeren har et større ansvar. Jeg vil særlig komme inn på det som gjelder livet på land. Nå er jeg og Venstre uenig i at plan- og bygningsloven og arealplanlegging ligger i det departementet, det burde tilbake til Klima- og miljødepartementet. Men så lenge det er der, er det det vi må forholde oss til. En av hovedutfordringene på natur i Norge er at vi har en bit-for-bit-nedbygging. Det er summen av beslutninger som skjer i kommunene, som fører til tap av natur. Da blir spørsmålet: Hva vil statsråden gjøre for bedre å håndtere dette? Vi har en avtale med EU. Med det klimamålet vi har satt med EU fram mot 2030, er vi nå en del av det europeiske målet om arealnøytralitet. Det må vi også begynne å føre en politikk for å nå. Samtidig: I forrige uke, eller uken før det, sluttet Norge seg også til at vi skal stoppe avskoging internasjonalt fram mot 2030. Det er selvfølgelig en stor innsats for å stoppe avskoging av regnskog, der har Norge en ledende rolle, men forpliktelsen ligger også i å stoppe avskoging i Norge. Vi rapporterer ganske stor avskoging – ca. 1,8 millioner tonn utslipp har vi i Norge på grunn av avskoging hvert år. Hvordan dette skal stoppes, også her, må regjeringen ha en plan for fram mot 2030. Det er også andre områder innenfor arealplanlegging. Tidligere var det oppe, dette med rent vann. Hvordan håndterer vi overvannsproblemstillingen? Her har regjeringen og tidligere regjeringer gjennom flere år jobbet med hvordan vi innfører overvannsgebyr. Jeg håper at det vedtaket nå ligger gryteklart og snart bare kan vedtas, så vi får på plass det virkemiddelet kommunene trenger, som har ligget der siden dette ble utredet for første gang tilbake i 2015. Andre områder igjen er dette med hvordan vi skal bli bedre til å ta vare på eksisterende bygningsmasse. Vi må rive mindre, bygge om og på. Men da kan det godt hende at plan- og bygningsloven også må endres, sånn at man får virkemidler til å beholde bygningsmasse – ikke bare med begrunnelse i bygningsvern, at man kan regulere til bevaring, men også hvordan man legger til rette for å beholde og ivareta bygningsmasse.(Presidenten klubber.) Det er et viktig arbeid – og statsråden har i seg selv en viktig rolle som statsråd i det departementet(presidenten klubber igjen) og for hele regjeringssamarbeidet. (Presidenten klubber.) (presidenten klubber igjen)