Guri Melby (Venstre), 2019-10-08:
I likhet med representanten Arnstad vil jeg takke interpellanten for at han løfter et viktig tema. Det at så mange har ytret bekymring for sangens plass i skolen, viser at det faktisk er viktig at vi tar det opp. Jeg synes også, som Marit Arnstad, at selv om vi kanskje kan være uenige om akkurat hvordan det bør formuleres i læreplanen, viser denne debatten at det er veldig bred enighet om at både sang og de praktisk-estetiske fagene generelt skal ha en viktig plass i skolen. Nå er jeg kanskje ikke like bekymret for sangens plass i skolen som andre har gitt uttrykk for her, og det er basert både på mine erfaringer som lærer og lærerutdanner og på mine besøk på skoler. Det er ganske slående at på veldig mange skoler jeg besøker, blir jeg faktisk møtt med sang. Veldig mange skoler har sin egen skolesang, som elevene framfører med stor stolthet, og ut fra disse framførelsene er det veldig åpenbart at det ikke er første gang de har sunget den sangen, og at sang er noe som har stor plass på mange skoler. Selv var jeg så heldig at jeg også fikk gå på en skole der sang og musikk hadde en veldig sentral plass. Så kan det selvsagt være enkelte lærere og kanskje også enkelte skoler som ikke prioriterer det like høyt, men som sagt, jeg er ikke like bekymret som det andre har gitt uttrykk for. Sangen har hatt en veldig sentral plass i norsk skole helt siden starten. Da Venstre innførte folkeskolen i 1889, var det veldig mange som var skeptiske, for ikke bare skulle man ta ungene ut fra hjem og fra inntektsbringende arbeid for å lære dem å lese og skrive, de skulle faktisk også lære seg musikk – og nærmere bestemt sang. Det var det veldig mange som syntes var bortkastet tid for nyttig arbeidskraft. Men for Venstre har skolen alltid vært noe mer enn et puggeprosjekt. I over 130 år har det handlet om dannelse, om å gi hvert enkelt barn muligheten til et bedre liv enn foreldrene sine, om å gi muligheter og også myndiggjøre folk til å ta frie valg på vegne av sin egen framtid slik at de kan leve gode liv – men også om å gi ungene gode opplevelser her og nå. For dannelse handler om kunnskap om matte og norsk og grunnleggende ferdigheter, om kritisk tenkning og refleksjon, om demokrati, ytringsfrihet og ytringsformer, men det handler også om å kjenne kulturen sin og ha respekt for andre og deres kultur. Det betyr at Venstre hegner om de praktisk-estetiske fagene i skolen og de praktisk-estetiske metodene i alle fag. Allerede i lov om folkeskolen på landet fra 1889 står det, i § 6, at undervisningsfagene skal være kristendomskunnskap, norsk, regning, skriving og sang. I dag er det mindre eksplisitt i læreplanen. Det er ikke et eget fag, vi har et mye bredere fag i dag, som heter musikk. Men vi vet at sangen finnes på kryss og tvers i timeplanen og hører hjemme i mange fag, og slik skal det fortsette å være. For et hovedmål med fagfornyelsen, som også statsråden var inne på, var å redusere antall kompetansemål og gi lærerne mer metodefrihet. Det er et mål som Venstre støtter helhjertet, og vi har såpass tillit til både lærere og rektorer at vi tror at gode metoder som sang fortsatt blir brukt i norsk skole. Venstre har stått i bresjen for å heve lærernes status bl.a. gjennom å innføre femårig mastergrad, kompetansekrav og flere karriereveier. Lærere er en av de mest kompetente yrkesgruppene vi har. Det må bety at de skal få lov til å forme undervisningen selv, og at de skal få mer frihet og ikke mindre frihet når de skal velge sine metoder. Det viktigste for at ungene våre lærer og trives på skolen, er en god lærer. Nå er vi i ferd med å lage et system som utdanner verdens beste lærere, og jeg er helt sikker på at de også kommer til å bruke sang i undervisningen i framtiden. Jeg er glad for at læreplanene i norsk nevner sang eksplisitt, og jeg er helt sikker på at det er en kunstform og metode som lærerne også vil bruke i andre fag. Det viktigste vi kan gjøre for å sikre dette, er egentlig å sørge for at lærerstudenter blir kjent med hvordan de kan bruke sang i undervisningen, og at vi også bidrar med kompetanseheving til dem som allerede er lærere i norsk skole. Så jeg mener at debatten om hvordan skolen kan vektlegge de praktisk-estetiske dimensjonene mer, handler vel så mye om både lærerutdanning og kompetanseheving som det handler om akkurat hva som står i læreplanen, og den debatten håper jeg at vi kan fortsette med også etter at dagens debatt er slutt.