Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-15:
Vi diskuterer et forslag fra Fremskrittspartiet om et nytt ankerfeste for den økonomiske politikken, hvor handlingsregelen for bruk av oljeinntekter skal erstattes med en ny modell, og hvor mer penger skal gå til investeringer og mindre penger skal gå til drift, som det heter. Økte bevilgninger til investeringer skal i hovedsak knyttes til samfunnsøkonomisk lønnsomme investeringer. Det betyr at mindre penger skal gå til samfunnsøkonomisk – såkalt – ulønnsomme investeringer. Det er mye en kunne ha sagt om dette forslaget. Det er et forslag om et nytt ankerfeste – i realiteten et nytt ankerfeste for mer bruk av penger i statsbudsjettet – og samtidig en tydelig føring på at mer penger skal gå til det som defineres som økonomisk lønnsomt. Hva er så samfunnsøkonomisk lønnsomme investeringer? I samferdselssektoren – som vi ofte debatterer i denne salen, og som vi snart skal debattere i forbindelse med Nasjonal transportplan – blir begrepet nytte–kost brukt i tilknytning til samfunnsøkonomiske investeringer. Det er ikke veldig mange investeringer som kommer gjennom det nåløyet på plussiden. Det er de store samfunnsinvesteringene rundt de store byene; Oslo, Bergen, Trondheim og Stavanger. Resten av landet – og det er ikke bare noen få veier der oppe i nord, som Tybring-Gjedde kalte det, det er resten av landet – kommer ikke gjennom dette nåløyet. Så i realiteten vil den føringen som ligger på samferdselssektoren, men også på andre større, tunge investeringsområder, være en markant sentralisering av budsjettet – av pengebruken – i dette landet. Fremskrittspartiet bør komme fram og fortelle hvordan man skal kutte i investeringer i resten av landet, f.eks. innenfor samferdselssektoren. Hva så med at det skal brukes mindre av oljepengene på drift? Det er også en klar føring i budsjettet: mer på investeringer, mindre på drift. Hva er så drift i statsbudsjettet? Jo, det er driften av sykehus, det er driften av jernbane, det er driften av vei, det er overføringer til kommunesektoren, det er eldreomsorg, det er barne- og videregående skoler, det er barnehager osv. Det er bygging av velferdsstaten vi snakker om. Betydelig mindre penger skal brukes på dette, og det betyr store kutt i budsjettene til disse formålene. Hvor skal Fremskrittspartiet kutte? Når vi samtidig tar med at Fremskrittspartiet foreslår store skatte- og avgiftslettelser i størrelsesorden opp mot 100 mrd. kr over en fireårsperiode, så får Fremskrittspartiet et stort forklaringsproblem, som jeg håper de kan være med å bidra til å oppklare i denne debatten. Hvordan skal dette henge sammen? Forslaget om et nytt ankerfeste for den økonomiske politikken sånn som det er presentert, er i realiteten et forslag om å redusere pengebruken til drift av skole, til drift av sykehus, til drift av universiteter. Samtidig er det en omlegging av investeringspolitikken, fra å bruke pengene over hele landet til i hovedsak å bruke dem i de sentrale strøk i landet. Det er et forslag om en storstilt sentralisering. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet er alene om dette forslaget så langt, men jeg forventer at de partiene som skal samarbeide med Fremskrittspartiet i denne fireårsperioden, er veldig klar og tydelig på at dette er en politikk de ikke går med på. Det er forventet at det blir gitt en tydelig avklaring – langt tydeligere enn den representanten Sanner kom med i sitt innlegg – i den videre debatt. Og jeg er glad for at regjeringen og regjeringspartiene overhodet ikke vil nærme seg de tankene som er fremmet i dette forslaget.