Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-09:
Meldinga om norsk sjøpattedyrpolitikk spenner over eit vidt felt. Sjøpattedyrpolitikken har mange fasettar – frå vågekval ved Svalbard og Jan Mayen til kobbe langs norskekysten. Derfor er det mange ulike problemstillingar som må avklarast i ei slik melding. Utgangspunktet for norsk sjøpattedyrpolitikk er berekraftig hausting av marine ressursar og ei økosystembasert forvaltning. Det er viktig å sikre biologisk mangfald på lang sikt, samtidig som ein haustar kontrollert av berekraftige bestandar. Det er nettopp denne viktige balansegangen Regjeringa legg opp til i meldinga. Viktige berebjelkar i norsk sjøpattedyrpolitikk er seriøst og anerkjent vitskapleg arbeid og forankring i folkeretten. Dersom vi sviktar på dette området, skader vi ikkje berre næringa, det kan skade Noregs omdømme reint generelt – og det kan i sin tur bli til skade for andre næringar. Det er viktig at aktørane tek denne utfordringa inn over seg. Den norske forvaltninga av kval er basert på FN sin havrettkonvensjon, på vitskapeleg grunnlag og på Den internasjonale kvalfangstkommisjonen, IWC. Regjeringa peikar på at det ikkje er bestandsmessig grunnlag for fangst på andre store vandrande kvalartar enn vågekval i norske farvatn. Det er viktig at Regjeringa overvakar denne bestanden nøye i samsvar med anerkjende forvaltningsprosedyrar. Regjeringa konstaterer elles at det ikkje er grunnlag for å opne for forskingsfangst på andre kvalartar. Den haldninga Noreg har lagt seg på i denne saka, har medført at det i dag er lite internasjonal kritikk av den norske forvaltninga. Det kjem ikkje minst av at Regjeringa har lagt vekt på ei forvaltning med forankring i vitskaplege data og internasjonalt anerkjende forvaltningsprinsipp. Det er viktig å vidareføre denne politikken for å halda ved lag eit godt internasjonalt omdømme. Fangst av ishavssel er ei næring med lange tradisjonar. Men trass i betydeleg statleg støtte er ikkje fangsten av ishavssel økonomisk berekraftig i dag. Regjeringa har reist spørsmål om fangsten fortener vidare subsidiering. For å betre lønsemda blir det satsa på utvikling av nye produkt, men næringa er framleis avhengig av offentleg støtte. Det er viktig å arbeide for at næringa skal bli økonomisk berekraftig og uavhengig av subsidiar. Det er også viktig at den offentlege støtta i størst mogleg grad bidreg til lønsemd og til økosystembasert forvaltning og fangst. Fangst av kystsel har også lange tradisjonar i landet. I dag ser vi at kystselen skapar frisk debatt mange stader. Fiskarane opplever kystselen som eit problem for kystfisket. Ei av utfordringane vi står overfor, er at fiskarane og forskarane ikkje har den same oppfatninga av bestandstørrelse og konsum av fisk. Her er det viktig å få eit godt samarbeid mellom fiskarane og forskarane, slik at ein kan få ei felles forståing av faktagrunnlaget. Det er ein føresetnad for ei berekraftig utvikling av det marine ressursgrunnlaget totalt sett. Selprodukt er ein viktig tradisjon i sjøsamisk tradisjon. Det er positivt at det no blir satsa på å ivareta denne tradisjonen gjennom prosjektet «Sel i lokal kultur og fjordutvikling». Regjeringa er oppteken av internasjonal aksept for norsk forvaltning av sjøpattedyr. Derfor legg Regjeringa stor vekt på forsking og forskingsbasert forvaltning. Regjeringa legg også stor vekt på formidling av forskingsbasert informasjon opp mot internasjonale miljø for å auke forståinga for norsk fangst og norsk forvaltning. I all fangst er det viktig å ta inn over seg dei etiske aspekta ved avliving og å ha fokus på minimalisering av liding. Derfor er det viktig å ha strenge reglar for fangstmetodar og avlivingsmetodar. Her har både næringa og forvaltninga eit stort ansvar. SV er glad for at Regjeringa også på dette området satsar på å innhente kunnskap og drive aktiv rådgiving og kontroll.