trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Vi varsler i meldingen at vi kommer tilbake igjen og ser på hvordan vi skal sikre at vi får mest mulig ut av pengene vi bevilger til denne ordningen, for å bedre barn og unges mulighet til et sunt og godt kosthold. Hva slags tiltak det vil være, vil vi, som det også står i meldingen, komme tilbake igjen til. Det er viktig at vi spiser mer frukt og grønt og nøtter, det er det behov for. Derfor er det også positivt at vi ser at ikke minst dagligvarehandelen nå begynner å konkurrere på pris på nettopp det området, og på plassering. Det kommer til å ha betydning, og det ser vi har betydning for salget av frukt og grønt og bær i Norge. Det er veldig, veldig bra, og så er det også viktig at vi bruker ressursene inn mot skolen på en sånn måte at vi sikrer oss at vi faktisk treffer med de tiltakene som vi iverksetter.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Nå får jeg et spørsmål som går på en annen statsråds konstitusjonelle ansvar, så jeg kan nok ikke svare veldig presist på det. Men det jeg kan si, er at jeg er veldig opptatt av at barn og unge også skal få kunnskap om sin psykiske helse i skolen. Det var en av grunnene til at noe av det første jeg gjorde som helse- og omsorgsminister, var å reversere den rød-grønne regjeringens forslag om å kutte bevilgningen til prosjektet Psykisk helse i skolen. Kanskje det er bakgrunnen for at Arbeiderpartiet varsler at de ikke stemmer for dette forslaget om psykisk helse i skolen, for de har jo ikke noen stolt historie på dette området. Jeg er veldig opptatt av at det er gode verktøy til disposisjon for skolene til å kunne lære barn om deres psykiske helse. Jeg har selv vært med i skoleklasser der en lærer om de dårlige og de gode tankene. Jeg vil tro at representanten er fornøyd med at de dårlige tankene er de røde tankene, og de gode tankene er de grønne tankene.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Jeg mener at frukt og grønt er viktig. Jeg mener at barn og unge har behov for å spise mer frukt og grønt enn i dag. Jeg er ikke av dem som harselerer over at den forrige regjeringen innførte frukt og grønt i skolen. Men når det er det eneste som nesten alle representantene for de rød-grønne har vært opptatt av i denne debatten, mener jeg at en går seg litt vill. Når en skal prioritere, som er vår politiske oppgave, så mener jeg at vi får mer folkehelse gjennom å satse på kompetanse hos læreren. Muligheten til å gjennomføre et utdanningsforløp, det å ta en utdanning, er det som er hovedforklaringen knyttet til sosial ulikhet i helse. Så hvis en er opptatt av sosiale ulikheter i helse og må prioritere mellom frukt og grønt og læreren, så er læreren det viktigste i folkehelsearbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2015-06-16:
Ja, det er riktig at Norge er blitt kritisert for å ha blitt hengende igjen i tobakksarbeidet. Det var under den rød-grønne regjeringen. Nå er vi i front igjen i tobakksarbeidet, sammen med de andre landene som ligger i forkant. Bevilgningsordning for tobakk er det veldig mange land i Europa som har, men det er få av disse landene som framheves som foregangsland i tobakksarbeidet. Det er helt riktig som representanten Tove Karoline Knutsen sier, at det er en sammenheng mellom fysisk aktivitet og psykisk helse, ikke minst når en kan være både sosial og bevege seg samtidig. Det smerter kanskje Arbeiderpartiet, men denne folkehelsemeldingen er også et oppgjør med en elitistisk tenkning, at det eneste som hjelper, er at du spiser mat som du har laget fra grunnen av selv, og at du gleder deg til joggeturen, og å ha den tilnærmingen til og listen for hva som er godt nok i folkehelsearbeidet. I denne folkehelsemeldingen legger vi vekt på at det faktisk er flott bare å gå en tur sammen med noen du kan prate med, at det er bra om du bare gjør litt forbedringer i kostholdet ditt, men ikke minst at vi gjør universelle ting som innebærer at vi gjør forandringer i brødskuffen og kjøleskapet til oss alle. I debatten prøver en å skape en motsetning mellom universelle ordninger og det helt åpenbare som en viser til, at vi også har et selvstendig ansvar for vår egen helse. Det er ingen motsetning, vi er nødt til å gjøre begge deler. Arbeiderpartiet prøver å framstille det som om en kan velge både frukt og grønt og gode lærere og også fysisk aktivitet i skolen. Vel, da de satt i regjering, var de ikke i stand til å velge begge deler. De valgte å ikke satse nok på etter- og videreutdanning av lærere. De valgte å ikke gjøre noe når det gjaldt fysisk aktivitet i skolen. Vi satser på det som har størst betydning for å utjevne sosial ulikhet i helse, nemlig utdanning. Vi er klar over at er det en gruppe i samfunnet som virkelig opplever sosial ulikhet i helse, er det rusavhengige, som lever 20 år kortere enn landsgjennomsnittet. Jeg lar meg ikke belære om sosial ulikhet i helse av et parti som satt ved makten og satt i ro og så på at rusinstitusjoner ble lagt ned mens tusenvis av mennesker sto i kø.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Det er flere talere som har etterlyst historikken rundt sykestuetilbudet i Nord-Troms. Jeg skal ikke påberope meg hele historikken, men det er et spørsmål jeg har vært opptatt av tidligere, også under den forrige regjering, og tatt opp med jevne mellomrom. Jeg skal ikke bruke uttrykket «kamp», men det har iallfall vært et sterkt ønske fra Nord-Troms om å beholde det tilbudet man har hatt, og det har man klart etter en del runder med de rød-grønne. Det var ikke like enkelt hver gang, for å si det forsiktig. Et av de temaene som har vært oppe, er hvem som på en måte skal ha vetoretten, jf. det som representanten Tove Karoline Knutsen tok opp i replikkvekslingen med statsråd Høie. Jeg kan forsikre representanten Knutsen om at statsråd Høie svarer nøyaktig det samme som den forrige statsråden svarte, som da het Jonas Gahr Støre – nøyaktig det samme. Det er kommunene selv og helseforetaket som må finne de gode løsningene. Det tok jeg opp med Jonas Gahr Støre da han var helseminister, i februar 2013. Jeg kan godt sitere litt av de svarene jeg har fått. Han skriver at «så mener jeg Helse Nord og kommunene i Nord-Norge er de beste til å fatte avgjørelser om sitt helsetilbud. Å flytte avgjørelser fra landsdelene inn til departementet vil ikke gi flere ressurser». Videre uttalte Støre følgende: «Jeg mener at vi i et langstrakt land som Norge er best tjent med at beslutninger om lokale tilbud tas nærmest mulig de det gjelder. Helse Nord og Skjervøy kommune er i dette tilfelle bedre skikket enn departementet lokalisert i hovedstaden til å avgjøre hvordan helsetjenestene i dette området skal utvikles videre.» Det tror jeg er et svært godt svar, og det er et svar som står seg også i dag. Statsråd Høie har helt rett i at skal man utvikle et helsetilbud, må man ikke videreføre gårsdagens løsninger, man må se på nye løsninger. Når det er sagt, merker jeg meg med stor glede at det er referert til det brevet som statsråden har sendt til komiteen, av 24. april, der han sier: «Det er ikke planer om å svekke finansieringsgrunnlaget for sykestuedriften i Nord-Troms i 2016.» Det romertallsvedtaket som ligger inne i innstillingen, er framtidsrettet. Det mindretallsforslaget som Arbeiderpartiet og noen andre står bak, er egentlig å slå inn åpne dører. Det bringer ikke noe nytt til debatten, dessverre. Jeg er glad for at vi har en helseminister som tar denne debatten atskillig mye lenger fram i tid enn de rød-grønne noen gang klarte.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Jeg har ikke noe stort behov for å forlenge debatten, men jeg har bare lyst å komme med en kort kommentar. Når representanten Tove Karoline Knutsen viser til at sykestuene var fullfinansiert i budsjettet for 2014, er det i form av en merknad, og en merknad gir ikke fullfinansiering, for det står i den merknaden at det skal tas innenfor helseforetakets eget budsjett. Så det er i realiteten ikke helt riktig. Jeg tror man skal ha tillit til Helse Nord. Det er mange som har uttrykt at man ikke har den tilliten til Helse Nord i denne saken, men ellers har man det. Men jeg tror man må være så prinsipiell at man også i denne saken må ta utgangspunkt i at Helse Nord ønsker å gi det beste helsetilbudet også til befolkningen i Nord-Troms, at de legger opp til en god dialog, og at man finner en løsning som gagner Nord-Troms. Så er det vel ikke til å legge skjul på, for oss som kjenner forholdene litt i nord og i Nord-Troms, at de fire kommunene det er snakk om, kanskje ikke er helt samkjørte i spørsmålet om lokalisering av sykestuetilbudet, og dermed vil man gjerne ha det i hver sin kommune. Det er på mange måter forståelig, men da må jeg bare vise til at Kvænangen kanskje har den største utfordringen ved at de sogner til Sonjatun helsesenter, rett og slett fordi man har Kvænangsfjellet, som ofte er vinterstengt. Jeg tror det var stengt i mer enn 30 døgn sist vinter. Det kan sikkert representanten Hoksrud mye mer i detalj enn undertegnede kan. Men det er i alle fall en stor utfordring. Jeg tror at Helse Nord, og sikkert også media og kommunene i Nord-Troms, har fått med seg denne debatten og ser den utfordringen som ligger foran dem, men ikke minst – som statsråden peker på – den muligheten som også ligger der til å gi et godt og bedre helsetilbud til hele befolkningen i Nord-Troms. Og da må man se om man kan finne en god løsning for det som er morgendagens utfordringer.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Først trodde jeg at helseministeren hadde en ambisjon om at politikken skulle utformes her i Stortinget, slik at det var ønskelig at også regjeringspartiene fikk lov til å si litt om meninger og ambisjoner. Spørsmålet mitt tar utgangspunkt i at flere av partiene hadde besøk av Blå Kors i går. De var bekymret fordi det er en veileder som er ute på høring. Veilederen har vi selvsagt ikke til behandling her på Stortinget. De opplever at den går på tvers av de familieterapeutiske behandlingstilbudene som nå er utviklet, ved at man ikke lenger skal følge den praksisen som i dag er på Modum og andre steder. Hvis et medlem som er del av en familie også ønsker særskilt behandling på det stedet, må de nå framover gå uavhengig av det og oppsøke DPS eller andre tilbud, men ikke gjennom fastlege komme inn på f.eks. et Blå Kors-tilbud eller Modum. Kan ministeren si noe om hva han tenker om det? Det er veldig synd om behov for struktur skal ødelegge gode tilbud.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Det er flott at statsråden følger med. Blå Kors kom i går, men andre har kommet tidligere, som gjorde at vi sendte over spørsmålet. Jeg har et spørsmål til ministeren: Hva mener ministeren er det viktigste tiltaket for å forebygge skade på grunn av for mye alkoholbruk?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Vinmonopolet har i over 90 år klart å balansere sitt samfunnsoppdrag: å være et viktig alkoholpolitisk verktøy med sosial kontroll og samtidig tilby hele befolkningen – 96 pst., men egentlig 100 pst. med andre løsninger – et bredt vareutvalg. Det er viktig for Arbeiderpartiet å gi hele befolkningen så likeverdig tilgang som mulig til pol. Mange kommuner har søkt om å få etablere lokale polutsalg, fordi erfaringene viser at lokale vinmonopol er med på å sikre oppslutning om nærhandel, opprettholde lokalsentre og øke bolysten, men er også med å påvirke drikkemønsteret i en sunnere retning med mindre hjemmebrent og mindre kriminalitet knyttet til alkohol. For Arbeiderpartiet er derfor Vinmonopolet et viktig distriktspolitisk verktøy. I de åtte siste årene som Arbeiderpartiet har styrt sammen med SV og Senterpartiet, ble det etablert en rekke nye pol. Vinmonopolet ble spesielt utfordret på å utvikle modeller tilpasset mindre steder. Arbeiderpartiet vil derfor først se på hvor stor andel av befolkningen vi klarer å nå med det minste og nye alternativet – vinmonopol kategori 1 – samtidig som vi er bevisst på at vi vil unngå at nyetablering går på bekostning av eksisterende utsalg, slik at disse da havner i en situasjon hvor det går med underskudd. Som saksordføreren sa, er Arbeiderpartiet åpen for at hvis det viser seg at lange avstander gjør det umulig å etablere kategori 1, bør man kunne vurdere kryssubsidiering i helt spesielle tilfeller hvor det er urimelig lang reisevei til et vinmonopol. Vinmonopolet har vært veldig tydelig på at de som ikke har tilgang, kan kjøpe på nettet. Men det å handle på nettet er ikke det samme som å få lov til å oppsøke et fysisk vinmonopol. Arbeiderpartiet ønsker å opprettholde Vinmonopolet, som et effektivt verktøy for sosial kontroll på omsetning av alkohol på over 4,7 volumprosent, men også som en god faghandel med et vareutvalg som er helt unikt, i verdensklassen. Arbeiderpartiet ønsker ikke en utvikling i retning av pol i butikk.
Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Representanten Toppe var bekymret fordi regjeringen ikke går imot det hun kaller for lokkepriser, det som på godt norsk, på folkemunne, heter «happy hour». Grunnen til det er et ønske om å kunne få folk til å gå ut til forskjellige tider. Det er også sånn at ungdom synes det er dyrt å gå ut på byen. De blir sittende hjemme både før de går ut og etter at de har vært ute, og da skjenker de seg uten noen som helst form for kontroll. Det er ingen vakter der, det er ikke noe politi der, skjenkingen foregår altså helt uten tilsyn fra noen overordnede. Vi mener at ved å la utestedene kunne tilby en såkalt «happy hour», hvor prisene reduseres noe, vil kanskje ungdommen søke å gå ut til andre tider. Ungdom i dag går gjerne ut rundt midnatt, og hvis en i tillegg skulle redusert skjenketiden fra kl. 03 til kl. 02, skal de hjem etter to timer. Det fører til køer, trengsel, knuffing, slåsskamper, osv. Bollestad mente det var tatt ut av luften at folk går på nachspiel dersom en reduserer skjenketiden fra kl. 03 til kl. 02. Jeg undrer meg på hvor representanten Bollestad tror ungdommen gjør av seg når de forlater utestedene. Jeg må også si noen ord til representanten Haukeland Liadal, som uttrykte bekymring for kombinasjonen idrett og alkohol. Jeg er enig i at ungdom skal oppleve idrettsarrangementene som trygge og gode, og at det ikke nødvendigvis skal skjenkes alkohol i alle publikumsområder. Men det er imidlertid sånn at internasjonale sponsorer kommer til Norge, betaler i dyre dommer for å støtte norsk idrett, de er med på å sikre økonomien til idrettsarrangementene, og sponsorene forventer en opplevelse på linje med det de kan få på lignende arrangementer i utlandet. Dersom de ikke får det, vil de sannsynligvis bruke pengene sine et annet sted. Det vil føre til at idretten blir økonomisk skadelidende. På en måte henger alt sammen med alt i det spørsmålet. Idrett skal være en stor opplevelse for både barn, unge og vanlig publikum, og også for sponsorene, og for sponsorene hører skjenkebevillingen til.
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Når jeg i dag velger å ta ordet i denne debatten, er det for å snakke om alkohol, som rykker opp i idretten. Gjennom media blir vi stadig oftere vitne til gledesscener på bane eller arena og feiring med alkohol. Det er ikke bra – jeg reagerer. Mange idrettsarenaer har søkt eller søker nå om skjenkebevillinger rundt om i alle landets kommuner. Det gjelder alpinbakker, det gjelder fotballstadioner og håndball- eller ishockeyarenaer. På denne måten kobler man idrett og alkohol tettere sammen og undergraver Idrettsforbundets eget regelverk om å arbeide mot bruk av alkohol i idrettslig sammenheng. Paradokset er at Idrettsforbundet lærer opp utøvere og tillitsvalgte til å vise sterkt måtehold når det gjelder alkohol. Er det da etisk riktig av politiske myndigheter, lokalt eller nasjonalt, å dekke bordet på idrettsarenaer med alkohol? Idretten snakker om forbilder i pausene til sponsorene i hele landet i dag – over et glass vin. Idretten har alltid tatt samfunnsansvar og bidratt positivt inn til frivillige organisasjoner, som f.eks. Kirkens Bymisjon. Dette arbeidet står det stor respekt av, og som forbilder kan spillere og trenere virkelig bidra positivt for enkeltmennesker for en viktig sak, sammen med Bymisjonen. Gjennom Bymisjonen har mennesker med behov for ettervern etter rusbehandling bidratt som frivillige, f.eks. i Mjøndalen Fotball, siden 2009. Jeg tenker at mennesker med alkoholutfordringer og deres familiemedlemmer – barn eller andre – har ekstra behov for trygge rammer og alkoholfrie fotballarenaer. Norges Fotballforbund samarbeider med alkovettorganisasjonen AV-OG-TIL og oppfordrer trenere, lagledere og spillere til å kutte ut alkoholen i fotballmiljøet. Jeg ønsker at barn og ungdom skal ha alkoholfrie forbilder som viser idrettsglede, og som feirer uten alkohol – også i garderoben. Jeg ønsker at de som ikke vil eller kan drikke alkohol, skal ha et fristed nettopp i idrettsverdenen. Jeg anser dette som et politisk ansvar – et like stort ansvar som idretten selv tar for sine utøvere. Jeg har lyst til å takke Kristelig Folkeparti for gode forslag om en offensiv og solidarisk alkoholpolitikk, spesielt det som angår idrettsverdenen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Egentlig lurte jeg på om jeg skulle ta ordet eller ikke, men jeg klarer ikke å dy meg når jeg hører på debatten. Man er bekymret for at taxfree-salget går opp på Gardermoen, mens det går ned på Vinmonopolet, men hvis det totale salget blir mindre, er i hvert fall det bra. Da burde man i hvert fall være enige, for man sier jo at man er opptatt av at totalsalget skal gå ned. Jeg hører representanter sier – og det høres ut som det er den eneste sannheten – at bare ved å redusere skjenketiden fra kl. 03 til kl. 02 går problemene som følge av alkoholbruken ned. Det er ikke tilfellet i det området jeg kommer fra. Der har vi nemlig gjort det, og resultatet er altså det stikk motsatte. Problemene går opp, kriminaliteten går opp, til tross for at man har redusert skjenketiden fra kl. 03 til kl. 02. Jeg mener at det som er viktig, er å ta tak i de som er i risikogruppen og sørge for et skikkelig godt forebyggende arbeid. Statsråden kommer tilbake med en sak rundt dette med rusomsorg og hvordan man skal kunne gjøre den bedre. Jeg tror det er kjempeviktig å dra med ungdommen. Jeg synes man i altfor liten grad drar med dem vi egentlig ønsker å nå tidlig, for å hindre at de velger alkohol eller andre ting når de skal feste. Man er bekymret for den endringen som ble gjort i forbindelse med taxfree-kvotene. Resultatet var at man sørget for at en ting som man er opptatt av å gjøre noe med, nemlig tobakk, kunne man få byttet ut med en flaske vin. Jeg tror at helseskadene blir mindre av en flaske vin enn av tobakk – hvis det er det man velger. Jeg er veldig enig i at det er viktig å gjøre ting for dem som er i risikogruppen, og der skal vi stå på og komme med gode tiltak, men jeg synes at Kristelig Folkeparti bør respektere at man har en avtale som sier at alkoholpolitikken ligger fast. Det kommer den til å gjøre, for vi følger den avtalen som vi har i regjeringen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Til det siste som foregående taler sa: Jeg er helt enig, for jeg mener definitivt at hvis det er noe som er viktig, så er det at man skal få lov til å ytre seg uten at man skal risikere å bli møtt med den typen motangrep. Jeg trodde faktisk at det som var det aller viktigste, var at alkoholkonsumet totalt sett gikk ned, men jeg hørte en representant som sa at dette undergraver Vinmonopolet. For meg er ikke Vinmonopolet nødvendigvis det viktigste, men jeg er veldig enig i at vi skal ha tiltak som kan bidra til å redusere alkoholforbruket. I det ligger det også at Vinmonopolet er der, men det viktigste må vel være at man faktisk reduserer alkoholforbruket totalt sett. Noen later som om vi ikke har gjort noe. Det er i hvert fall nå vedtatt at man skal vurdere dette med alkolås i alle biler som driver med persontransport mot vederlag. Det er en ganske stor ting som skjer på dette området, etter at departementet har gått igjennom og kommet tilbake med forslag til hvordan man skal gjøre dette framover. Utfordringen vår er selvfølgelig at i forhold til ulykkene er alkoholkonsumet forholdsvis stabilt. Rus går opp. Det betyr at vi har to utfordringer som vi må jobbe med, for å hindre at folk kjører beruset, enten det gjelder alkohol eller andre rusmidler. Men der jobbes det også med å se på hvordan man kan løse de utfordringene. Til spørsmålet om hvor jeg har hentet mine tall fra: Ja, dem har jeg faktisk hentet fra politiet hjemme i mitt eget distrikt, som har vist at det å redusere skjenketiden fra kl. 03 til kl. 02, ikke har hatt den effekten man trodde det ville få. Resultatet er mer kriminalitet og flere problemer, og politiet må reise rundt til nachspiel og stoppe dem. Politiet får altså en mye større utfordring enn når de er i kontrollerte lokaler – med kontroller og vakter – i ordnede former. Som sagt: Jeg er helt enig. Det er definitivt ikke noe mål for meg at vi skal ha et størst mulig alkoholforbruk i Norge. Det er ikke noe mål at vi skal opp på europeisk nivå. Men det kan vel hende at vi har en litt annen måte å gjøre ting på fordi vi har Vinmonopolet og forholdsvis høye avgifter, og det betyr at mange henter med seg når de er utenfor landets grenser. Så vi har da et ganske stort forbruk på den måten. Men jeg er helt enig: Jeg er opptatt av at vi skal gjøre noe overfor de gruppene som er i risikosonen. Jeg er opptatt av at vi skal drive forebyggende arbeid overfor alle, spesielt overfor barn og unge, for det kan være med på å hindre at de begynner med alkohol. Der tror jeg vi alle er enige. Men det er ikke et stort problem for meg om jeg går forbi en hylle hvor det står vin, og hvis jeg leser i en avis, er det bare å bla forbi. Og sånn er det for de aller fleste.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2015-06-16:
Norge har den laveste dødsraten for hjemmedød i verden, til tross for at forskning viser at døende pasienter selv ønsker å oppholde seg så nær hjemmet sitt som overhodet mulig når livet går inn i den siste fasen. I mitt hjemfylke, Telemark, er det et samarbeid mellom sykehuset og fastleger, som gir dem som ønsker det, mulighet til å kunne dø hjemme. NRK Telemark hadde oppslag om dette før helgen, om hvordan en overlege og prosjektleder for ambulante tjenester ved Sykehuset Telemark reiser hjem til mennesker og legger en plan i samarbeid med hjemmetjeneste og fastlege. Målet er å sørge for at pasientene får like god smertelindring hjemme som på sykehuset. Flere av pasientene har ofte vært ut og inn av sykehus og behandlingsopphold og er slitne. Da er det trygt å være hjemme med sine nærmeste for dem som ønsker dette, og trygghet for de pårørende, ikke minst. Ved flere anledninger har jeg besøkt ulike lindrende enheter og snakket med pårørende. For dem er det viktig å skape en god og trygg ramme for deres kjære. De forteller meg også at det er viktig at de når de går inn i sin siste fase, får tatt farvel på en skikkelig måte. For meg og Fremskrittspartiet er det viktig at man har valgmuligheten. Det er ikke vanskelig å forstå at man ønsker å velge å være i eget hjem. Til høsten skal vi også behandle fremtidens primærhelsetjeneste. De som trenger lindrende behandling og omsorg, skal ivaretas på en helhetlig måte, fysisk, psykisk, sosialt og åndelig. Der vises det videre til at studier tyder på at flertallet av voksne pasienter ønsker å motta behandling og omsorg i livets sluttfase hjemme. I budsjettforliket, den helhetlige avtalen mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti i 2015, er det bevilget 10 mill. kr, som skal bidra til styrke kompetanse på palliasjon. Blant annet er Kompetanseløftet 2015, som skal heve det formelle utdanningsnivået i omsorgstjenestene, styrket. Her er det utviklet et nasjonalt handlingsprogram med retningslinjer for palliasjon i kreftomsorgen. For Fremskrittspartiet er det viktig at alvorlig syke og døende skal få valgfrihet i eget liv. De fleste ønsker å dø i kjente omgivelser. Regjeringen signaliserer at palliasjonsomsorgen skal tilrettelegges bedre. Dette innebærer bl.a. et større mangfold av tilbud og forventninger om at både kunnskap og kompetanse om feltet og forskning og fagutvikling innen feltet skal utvikles bedre. Det ser jeg virkelig fram til.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Jeg er glad for at vi jobber sammen om denne viktige saken, og jeg er veldig glad for at vi ble enige i komiteen om en NOU, som er kanskje det aller viktigste langsiktige arbeidet som vil styrke hele palliasjonsfeltet i årene som kommer. Mitt spørsmål til statsråden går i den retning. Statsråden var litt inne på det, og jeg forventer ikke noe veldig tydelig svar, men kanskje noen refleksjoner med hensyn til når statsråden tror en kan sette i gang en NOU på dette feltet.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Aller først til foregående taler: Profesjonsnøytralitet handler ikke om ikke å kreve kompetanse, men det handler om ikke nødvendigvis å liste opp profesjoner. Vi kommer mer tilbake til det når vi skal behandle primærhelsetjenestemeldinga. Denne debatten handler om det å ha en litt ydmyk tilnærming. Jeg ser ikke bort fra at vi kunne ha gjort mer. Vi burde nok ha gjort mer på dette feltet da vi satt i regjering. Da er det viktig at en ikke gjentar de feilene, og det er noen fallgruver å gå i. Jeg skal komme litt mer tilbake til det etterpå. Jeg tenker at det er positivt at komiteen er så tydelig. Vi bor i verdens beste land – det er ingenting som skulle tilsi at det bare skal være verdens beste land å leve i, det bør også være verdens beste land å dø i. Det er viktig å utvikle en ny politikk. Det gjør vi i Arbeiderpartiet hele tida. Vi lærer av det vi ikke har vært gode nok på. Dette er nok et område vi ikke har vært gode nok på, og jeg er veldig glad for at interesseorganisasjoner og andre har hengt på, ikke gitt opp, og stått på. Men det er også viktig at en følger med i de prosessene som går nå. Jeg er kjent med at det pågår et retningslinjearbeid på palliasjon. Jeg er også kjent med at en viktig aktør på barnepalliasjonsfeltet har trukket seg ut av det arbeidet. Det bekymrer meg – den aktøren som kanskje har størst kompetanse på barnepalliasjon i Norge, har trukket seg ut av det arbeidet. Min utfordring til helseministeren er å se disse aktørene i kortene. La oss ikke glemme barnepalliasjon. Denne debatten, denne innstillingen og dette forslaget om NOU innebærer at barnepalliasjon skal få ikke bare en del plass, men en betydelig del av plassen i NOU-en, ikke som da Helsedirektoratet kom med sin rapport tidligere i år, hvor barnepalliasjon fikk tre–fire sider og det øvrige palliasjonsfeltet fikk flere titalls sider med konkret politikk og tiltak. Så ikke glem barnepalliasjon, vi må løfte det feltet også, samtidig som vi løfter hele palliasjonsfeltet.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Det er dokumentert sosial ulikhet i helse. De faglige rådene viser klart at det er universelle tiltak som virker, som frukt og grønt i skolen, skolemat og mer fysisk aktivitet i skolen. Hvordan mener statsråden at tiltakene i folkehelsemeldinga og regjeringas praktiske politikk møter utfordringer knyttet til sosial ulikhet i helse?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Jeg registrerer at statsråden ikke legger så mye vekt på ernæring og fysisk aktivitet for læringsvilkårene i norsk skole. Det tror jeg er feil. Sosial ulikhet i helse er et rettferdighetsproblem, et levekostproblem, et folkehelseproblem og et samfunnsøkonomisk problem. Det er godt dokumentert at det er de brede tiltakene som treffer alle, som virker best. Likevel har vi gjentatte eksempler hvor representanter fra Høyre kun peker på individets ansvar. Hvilken dokumentasjon har helseministeren på hva det koster ikke å innføre tiltak som vi vet løfter befolkningas helse – som f.eks. skolemat, fysisk aktivitet osv.?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Jeg opplever ikke dette som noen belæring, men en debatt om politiske forskjeller, og her er det betydelige politiske forskjeller. Det er klart at når en velger å gi milliarder i skattekutt og mye av det beløpet til de aller rikeste i samfunnet, fører det til økte forskjeller. Det er et faktum. Og økte økonomiske forskjeller skaper økt ulikhet i helse. Det er også et faktum. Så kan vi godt ta selvkritikk på at vi burde ha vært enda mer proaktive, kanskje, på skolemat og en del sånne ting. Men da kan det vel ikke være noe argument å fjerne frukt og grønt fra skolen og gi de aller rikeste i samfunnet skattekutt istedenfor. Vi har rom for prioriteringer av velferd og barn og unge. Vi velger det framfor skattekutt, og da særlig til dem som har aller mest fra før. Det er vår politikk. Det skaper bedre folkehelse og ikke større ulikhet i helse.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2015-06-16:
Over år har vi bygd et samfunn som langt på vei har eliminert behovet for å bruke kroppen aktivt. Samtidig har tilgjengeligheten til usunn mat økt. Vi har mer stillesittende arbeid og fritid med tv og sosiale medier. Det blir for lite aktiv transport, som sykling og gange. Resultatet er en livsstil der antall personer med overvekt og fedme øker. Helsevennlig livsstil er et av regjeringens tre hovedsatsingsområder i Meld. St. 19. Det skal bli enklere å velge sunt, og det skal legges til rette for at hensynet til liv og helse i større grad skal være et premiss for den videre samfunnsutviklingen. Dette betyr ikke at det offentlige skal gjøre jobben, slik de rød-grønne ønsker. Det er grenser for hva staten skal ta ansvar for. Vi har alle et personlig ansvar for egen helse. Samfunnets ansvar er å legge til rette for at den enkelte skal kunne ta gode valg. Regjeringen vil derfor legge til rette for at fysisk aktivitet skal bli en naturlig del av sentrale oppvekstarenaer, som barnehage og skole, samtidig som fritidstilbud og nærmiljø gis muligheter for både organisert og spontan lek og fysisk utfoldelse. Dette gjøres allerede ved mange skoler i dag. Særlig på barne- og mellomtrinnet har de lyktes godt med å legge til rette for mer fysisk aktivitet. De utnytter det lokale handlingsrommet, som de allerede har innenfor fag- og timefordeling. Et godt eksempel er Spjelkavik barneskole i Ålesund. De ti siste årene har skolen hatt fysisk aktivitet som satsingsområde. De har bygd eget turnbasseng i skolegården og er nå først i Norge med læringsprosjektet «Lek på strek». Her prøves ut lek som fremmer fysisk aktivitet, samtidig som den er givende for undervisningen i fagene norsk og matte. Skolen, som er et eksempel til etterfølgelse, kan vise til økt trivsel og gode faglige prestasjoner på nasjonale prøver. Det er et paradoks at opposisjonen nå roper på mer fysisk aktivitet i skolen, de som hadde alle muligheter til å gjennomføre dette i forbindelse med den forrige folkehelsemeldingen. Meld. St. 19 iverksetter konkrete tiltak for å legge til rette for fysisk aktivitet. Vi styrker svømmeopplæringen og iverksetter forsøk med fysisk aktivitet og kroppsøving ved et utvalg ungdomsskoler. Den rød-grønne regjeringen kom aldri lenger enn til å si at fysisk aktivitet skulle vurderes. De klarte heller ikke å fylle svømmebassengene ved skolene, som de hadde lovet.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2015-06-16:
I folkehelsemeldingen står det at ensomhet er like farlig som å røyke. Ifølge Statistisk sentralbyrå sier fire av ti unge i alderen 16–24 år og fire av ti eldre over 80 år at de er ensomme. Forskning sier at de risikerer et dårligere liv og en tidligere død, akkurat slik som det er for røykere. Derfor er det ikke så rart at helseministeren har slått ensomhetsalarm. Ensomhet er ikke det samme som å være sosialt isolert. Noen foretrekker faktisk å være alene – og trives med det. Ensomhet handler om å være ufrivillig alene, det handler om følelser, det handler mer om et misforhold mellom hvordan man har det sosialt, og hvordan man ønsker å ha det. Flere unge har denne våren stått frem og delt sine historier om hvordan det er å være ensom. Én fikk mange «likes» på Facebook for et innlegg da hun beskrev sin ensomhet. Mange kjente seg igjen. Men noen sa at de ikke turte å «like» i frykt for at noen skulle oppfatte dem også som ensomme. Det sier noe om hvor stigmatiserende dette med ensomhet er, og hvor viktig det er med mer åpenhet om dette temaet. Når manglende evne til å komme ut av ensomheten blir en varig tilstand, går det på livskvaliteten og helsa løs. Da kan man trenge profesjonell hjelp. En dyp og langvarig ufrivillig alenesituasjon kan føre til psykisk sykdom. Mennesker som er alene uten å ønske det, kan bli deprimerte, og vi vet at flere selvmord kan knyttes til ensomhet. Flere eldre – særlig de som har blitt alene – sier at de føler seg ensomme og ville gjerne hatt et mer aktivt liv og mer sosialt fellesskap. En enkemann på 85 år sa til bladet Vi over 60: Når du er ensom, lever du egentlig ikke, du bare eksisterer. Regjeringen tar dette på alvor. I revidert budsjett foreslås det faktisk 10 mill. kr til tiltak mot ensomhet. Folkehelse har i for stor grad til nå blitt assosiert med sykling til jobben, røykekutt og salatbar. Derfor er det så bra at denne folkehelsemeldingen ikke bare fokuserer på den fysiske helsen, men at meldingen har et så sterkt fokus på det psykososiale livet vi lever, og hvilke tiltak som fremmer den psykiske helsen. Frivillig sektor er en viktig samarbeidspartner i arbeidet med å motvirke ensomhet. Ensomhet løses ved at mennesker møtes og blir kjent. Derfor er de gode møteplassene viktig, akkurat slik NaKuHel er i min hjemkommune Asker. Der er det folkehelse i praksis som bygger på samspillet mellom natur, kultur, helse og frivillighet. NaKuHel er i Asker en døråpner for fellesskap med andre. Vi bør alle være med på å bekjempe ensomhet. Det er viktig at temaet er så tydelig på dagsordenen som det er i denne meldingen. Med større fokus blir vi mer bevisst på at ensomhet er et problem for mange mennesker. Kanskje vil vi bry oss litt mer, bli mer oppmerksomme og ta kontakt med mennesker i vår nærhet som tilbringer mye tid alene. Det er faktisk noe av det beste vi kan gjøre for å bekjempe ensomhet.
Iselin Nybø (Venstre), 2015-06-16:
Denne våren har jeg hatt den store gleden av sammen med Trine Skei Grande å reise på en skoleturné, og vi har besøkt en rekke skoler og barnehager. Mange av dem, faktisk de aller fleste, trekker fram én ting som har vært debattert her i dag, nemlig skolehelsetjenesten. Det som overrasket meg litt på den turneen vi har hatt, er at skolehelsetjenesten er viktig. Men en av de tingene som de presiserer når vi snakker med dem, er at skolehelsetjenesten bare handler om helsesøster. Selv om helsesøster kanskje er grunnsteinen og den viktigste aktøren, sier de: Vi trenger noe mer også. De peker på psykiatriske sykepleiere, de peker på psykolog, og faktisk var det en skole som pekte på politiet. Det er en rekke ulike utfordringer som barn og unge vokser opp med i dag. Lærere som har jobbet i skolen i mange år, forteller at de opplever at barn i dag sliter på en helt annen måte, med helt andre og mer alvorlige ting enn de gjorde før. Ikke minst forteller de at det er ganske små barn som har ganske store problemer. Det gjør jo inntrykk når man er ute og reiser på den måten, å høre om de utfordringene som barn har – barn som ikke skal ha sånne utfordringer. Barn som skulle være på skolen for å lære noe, for å være med vennene sine og for å utvikle seg, kan ikke gjøre det, fordi de har så store problemer enten hjemme, eller – som mange skoler også forteller om – det er jenter langt oppe i årene som har så store prestasjonsproblemer, eller de føler at de ikke presterer nok, at de rett og slett har ganske store psykiske problemer som følge av det. Selv om de etter alle solemerker presterer ganske godt, har de et press på seg som ungdom ikke hadde før, ifølge disse lærerne. En av fordelene med å satse på skolehelsetjenesten er jo nettopp at i skolen når man alle barn, og det gir oss en unik plattform til å hjelpe de barna der de er. Men da er det én ting som kanskje er viktigst av alt, og det er at skolehelsetjenesten har en åpen dør, og at det går an å komme dit når du trenger det. Det betyr at vi må ha en skolehelsetjeneste som ikke bruker all sin tid på interne møter, men som er tilgjengelig på skolen, som er lett å få tak i, og der man kan gå inn der og da, når man trenger det. Jeg er glad for at Venstre, Kristelig Folkeparti og regjeringen har løftet skolehelsetjenesten, men jeg vil også understreke at vi har en ganske stor jobb foran oss.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Jeg stemte feil. Jeg skulle ha stemt imot.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-04-09:
På vegne av stortingsrepresentantene Geir Jørgen Bekkevold, Kjell Ingolf Ropstad, Hans Fredrik Grøvan og meg selv vil jeg sette fram et representantforslag om en offensiv og solidarisk alkoholpolitikk.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-04-09:
Som flere har sagt, er livmorhalskreft den tredje største kreftformen som rammer kvinner globalt, og den vanligste kreftformen som rammer kvinner under 35 år i vårt eget land. Det opereres 3 000 kvinner med alvorlige forstadier til livmorhalskreft hvert år for å unngå at det utvikler seg til kreft. Likevel klarer vi ikke å ta alle disse tidsnok, og hvert år utvikler 300 av dem alvorlig kreft. Vaksinen som vi her snakker om, HPV-vaksinen, har vært med på å forebygge celleforandring, og Kristelig Folkeparti er glad for at den er lagt inn i det norske barnevaksinasjonsprogrammet fra høsten 2009 som et tilbud til alle jenter i 12-årsalderen. Jeg er også glad for å lese rapporter som viser at flere og flere jenter som er 12 år, benytter seg av den. Når det gjelder vaksine for gutter, så tenker Kristelig Folkeparti at nå er det levert to rapporter, og det skal komme en innstilling fra Folkehelseinstituttet som skal gi en anbefaling, og Kristelig Folkeparti ønsker å vente med å ta stilling til den anbefalingen kommer. Jeg legger merke til at representanten Kari Kjønaas Kjos fra Fremskrittspartiet sier at hun ønsker å prioritere dette i budsjettforhandlinger. Kristelig Folkeparti kan gjerne være med og diskutere dette i budsjettforhandlinger. Kristelig Folkeparti støtter ikke forslagene fra Arbeiderpartiet i dag, men vi ser at mange av disse tiltakene er viktige kreftforebyggende tiltak.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-04-09:
Eg har den gleda å setje fram eit representantforslag på vegner av stortingsrepresentantane Anne Tingelstad Wøien, Janne Sjelmo Nordås og meg sjølv om stadleg leiing av tingrettane.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-04-09:
Det er gledelig at helseministeren og andre politiske partier nå ønsker å løfte demensomsorgen i fellesskap. Det er også svært gledelig at vi nå er enige om at kommunenes plikt til å tilby et dagaktivitetstilbud skal lovfestes fra 2020. Arbeiderpartiet har sagt at vi ønsker en forpliktende opptrappingsplan i forkant av lovfestingen, som kan sette alle kommuner i stand til faktisk å tilby dette dagaktivitetstilbudet. Hvordan vil helseministeren konkret sørge for at alle kommuner er i stand til å gi et sånt tilbud fra 2020 når han ikke ønsker å gi kommunene en forpliktende opptrappingsplan?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2015-04-09:
Jeg vil takke statsråden for et godt innlegg i sakens anledning. Det er viktig at vi tar i bruk alle tilgjengelige midler for å redusere antall tilfeller av livmorhalskreft og dødsfall som følge av dette. I brevet fra ministeren til helse- og omsorgskomiteen av mars i år står det også, som ministeren sier, at ny kunnskap viser at HPV-vaksinen er effektiv også for jenter mellom 16 og 26 år, og at dette vil være et svært kostnadseffektivt tiltak. Undertegnede lurer da på om helseministeren er enig i at en utvidet HPV-vaksine i seg selv er effektiv og samfunnsmessig lønnsom, og om han også vil ta i bruk alle tilgjengelige virkemidler for å redusere antall tilfeller av livmorhalskreft og selv også fremme et forslag om å utvide HPV-vaksinen.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2015-04-09:
Livmorhalskreft er den vanligste kreftformen blant kvinner under 35 år. Samtidig opereres rundt 3 000 kvinner for alvorlige forstadier til livmorhalskreft årlig. Ifølge Nasjonalt folkehelseinstitutt får 300 kvinner diagnosen livmorhalskreft i Norge hvert år. HPV-viruset øker risikoen for denne og andre kreftformer. Høsten 2009 ble HPV-vaksinen innlemmet i det norske barnevaksinasjonsprogrammet som et tilbud til alle jenter i 7. klasse, etter anbefaling fra Nasjonalt folkehelseinstitutt. Den gangen ble det anbefalt av både Folkehelseinstituttet og Nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helse- og omsorgstjenesten å tilby vaksinen til jenter opp til 16 år, men den rød-grønne regjeringen fant ikke rom for dette i sine budsjetter. Full effekt hadde vi oppnådd den gangen. Nå er det nesten blitt litt sent, i og med at vaksinen bør tas før man debuterer seksuelt. Det er også grunn til å minne om at en vaksine ikke er noen garanti, og at regelmessige undersøkelser fortsatt vil være nødvendig. Å innføre et innhentingsprogram har budsjettmessige sider. Det betyr at vi i dag ikke kan vedta et løsrevet forslag. Men jeg viser til brev fra Norsk gynekologisk forening, som ber om at dette vurderes i forbindelse med budsjettet for 2016. Jeg lover at Fremskrittspartiet vil følge oppfordringen og tar innspillet med inn i budsjettbehandlingen. Det er samtidig grunn til å undre seg litt over at så få har valgt å kjøpe en slik vaksine selv. Jeg håper at det er et tegn på at vaksinen ikke er godt nok kjent, framfor alternativet, som kan være vaksinetretthet. Debatten har den siste tiden rast rundt akkurat dette. Enkelte har tatt til orde for å påby barnevaksinasjonsprogrammet. For Fremskrittspartiet er det viktigst at foreldre er klar over viktigheten av vaksiner, og at informasjon om konsekvenser ved å la være, blir kjent. Det er selvfølgelig alltid en risiko ved å implementere enda flere vaksiner, men jeg synes likevel at diskusjonen rundt vaksinasjon også av gutter er nødvendig å ta. HPV-vaksinen kan nemlig også beskytte gutter og menn mot HPV-relaterte kreftformer. Det foreligger imidlertid per i dag ingen anbefaling fra Folkehelseinstituttet om å innlemme HPV-vaksine til gutter i barnevaksinasjonsprogrammet, men det er signalisert å foreligge en anbefaling om hvorvidt man bør inkludere guttene eller ikke, til høsten. Det vil derfor være naturlig at vi tar stilling til en eventuell innføring av kjønnsnøytral vaksinering først når vi har fått denne anbefalingen. Fremskrittspartiet er glad for at regjeringen har igangsatt et kreftløft, som allerede viser seg å gi resultater. Raskere diagnoser og kortere ventetider, rask og god informasjon gjennom bl.a. innføring av pakkeforløp har vært en suksess. Ingen kreftpasienter skal oppleve å være kasteballer i vårt helsevesen. All forebygging som kan forhindre kreft, er viktig for oss. Derfor er det godt å vite at alle norske kvinner mellom 25 år og 69 år innkalles til undersøkelser for livmorhalskreft regelmessig.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-04-09:
Stortinget vil i dag vedta at det skal koma ei lovfesta plikt for kommunane til å tilby dagaktivitetstilbod innan 1. januar 2020. For dei som står i kø i dag og ventar på tilbod, er fem år lang tid, iallfall for pasientar med denne typen sjukdom. Statsråden sa i sitt innlegg at det ikkje er mangel på midlar, men det er mangel på søknadar. Likevel er ein utydeleg når det gjeld behovet for å endra på tilskotsordninga. Så spørsmålet mitt går på det, ut frå det som ein no veit, at ein ikkje har søknadar: Synest ikkje statsråden at det er på tide å endra på tilskotsordninga, iallfall gjera ho betre og etter same mal som tilskotet til sjukeheimsinvesteringar?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-04-09:
Eg vil tilbake igjen til dette at vi i dag har ein kø på 23 000 personar som bur heime og som har demens, som har behov for eit dagtilbod, og som ikkje får det. Fem år er lang tid. Når ein ikkje er villig til å sjå på – eller iallfall signalisera – ei endring i tilskotsordninga, men vedtar ei plikt om fem år, er faren stor for at mange av dei som ventar i dag, ikkje vil få eit tilbod før det iallfall er gått fem år. Spørsmålet mitt er: Dei 23 000 som i dag står i kø og ventar på eit tilbod, kva tid kan statsråden seia at desse vil kunna få eit dagaktivitetstilbod, ut frå det som Stortinget no vedtar?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-04-09:
Ny transplantasjonslov og ny obduksjonslov er viktige lovverk. Transplantasjonslova skal regulera uttak av organ, celler og vev, og obduksjonslova regulerer avgiving av lik til bruk i undervisning og forsking. Det er jo meir sære tema for oss, men veldig interessante, og eg synest det er viktige og alvorlege tema å setja seg inn i. Senterpartiet har etter nøye vurdering og debatt kome fram til at vi kjem til å støtta regjeringa sitt forslag i denne lovproposisjonen, og støttar dei vurderingane som er gjorde der. Eg har lyst til å knyta ein spesiell merknad til ei sak som komiteen er litt delt i, og det gjeld donasjon frå avdød donor når den avdøde ikkje har gitt uttrykk for sitt syn, spørsmålet om pårørande sine rettar og om dei skal kunna nekta donasjon i tilfelle der avdøde ikkje har gitt uttrykkeleg samtykke. Eg forstår at det er delte syn på dette området. Eg ser at utvalet har vore delt, fagmiljøet er delt, og ein er òg noko delt politisk. Formålet er fleire organ, som vi treng, og spørsmålet er om lovverket då understøttar det som er alle sitt ønske. Men vi vil altså støtta forslaget frå regjeringa om å vidareføra dagens regel om at donasjon ikkje kan gjennomførast dersom dei pårørande motset seg det, og òg forslaget om at det er tilstrekkeleg om ein av dei næraste pårørande nektar donasjon. Dette gjeld når avdødes vilje ikkje er kjend. Vi har kome fram til at måten å løysa dette på, ikkje er å oversjå dei pårørande sine ønske i det tilfellet avdødes vilje ikkje er kjend. Ein er på dette området nøydd til å basera seg på openheit, på tillit, gjennom eit opplyst val, og når det gjeld den eine pårørande, som mange har tatt opp, kan heller ikkje staten setja seg til domar over kva slags pårørande som er viktig og ikkje, for det vert jo ein håplaus situasjon. Vi veit ikkje kva for pårørande som kjende den avdøde best, og korleis skal vi kunna laga eit lovverk som regulerer det? I dag har vi ei positiv haldning i befolkninga til organdonasjon, og den skal vi ta godt vare på. Dersom det kan koma ei oppfatning ute av at staten tar seg til rette på tvers av dei pårørande sitt syn, kan det vera meir til skade for saka enn til gagn. Derfor har vi landa på det som er regjeringa sitt forslag i akkurat den problemstillinga. Då er det veldig viktig å spreia kunnskap. Det som heile komiteen gjorde ute i vandrehallen, kan vera eitt bidrag, der vi står fram som organdonorar og oppfordrar alle andre til å vera det. Vi må spreia kunnskap, ta stilling sjølve og innhenta kunnskap hos våre næraste om kva slags haldningar dei har, og flest mogleg må gjera akkurat det. Eg er glad for ein merknad som kom frå regjeringspartia og samarbeidspartia som går på nettopp dette, der ein presiserer viktigheita av å spreia kunnskap om at ein må ta stilling og spørja andre. Komiteen ber på den bakgrunn om at det i revidert nasjonalbudsjett vert løyvd 1 mill. kr til dette arbeidet, og i linja under er Stiftelsen Organdonasjon nemnd spesielt. Eg synest det er veldig flott av regjeringspartia og samarbeidspartia å koma med den merknaden, som har fått oppslutning frå heile komiteen.