Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-07:
I Ot.prp. nr. 41 for 2006-2007 har Regjeringen foreslått ulike endringer i opplæringsloven og friskoleloven. Forslagene gjelder lovregulering av reklame i skolen, lovregulering av skoleeiers ansvar for å holde elevene med nødvendige trykte og digitale læremidler i videregående opplæring, en ny bestemmelse om godkjenning av videregående skoler basert på mellomstatlige avtaler, en ny bestemmelse om kollektiv ulykkesforsikring samt endringer i opplæringslovens bestemmelser om fag- og yrkesopplæringen. Bakgrunnen for forslaget om lovregulering av reklame i skolen er Regjeringens uttalte mål i Soria Moria-erklæringen om å motarbeide kommersialisering av undervisningssektoren og å begrense kommersialiseringen av det offentlige rom. Den nye lovbestemmelsen sier at skoleeier skal sørge for at elevene ikke utsettes for reklame som er egnet til å skape kommersielt press, eller som i stor grad kan påvirke holdninger, atferd og verdier. Forslaget innebærer at skoleeier må utøve skjønn i det konkrete tilfellet. Jeg mener at skoleeiere, skoleledere og lærere er de nærmeste til å vurdere hva som er uønsket og skadelig påvirkning. Men for å bidra til at skjønnet ikke skal bli vilkårlig, mener jeg at lovbestemmelsen bør suppleres med en veileder om reklame, sponsing og andre salgsfremmende tiltak i skolen. Veilederen vil kunne gi retningslinjer og få en viktig funksjon ved praktiseringen av bestemmelsen. For at veilederen skal bli god og fungere etter hensikten, vil jeg invitere skoleeiere, forbrukermyndigheter, interesseorganisasjoner, reklamebransje og næringslivet til en dialog i forbindelse med arbeidet med å lage veilederen. I budsjettet for 2007 fulgte Regjeringen opp Soria Moria-erklæringens mål om gratis læremidler for elever i den videregående skolen. Derfor foreslår vi nå at det lovfestes i opplæringsloven og privatskoleloven at skoleeier har ansvaret for å holde elever i videregående opplæring med nødvendige trykte og digitale læremidler og digitalt utstyr. Noen skoleeiere vil velge å gjøre bærbar – eller personlig pc obligatorisk i skolearbeidet. Da må det kunne forutsettes at pc-en utnyttes slik at den erstatter tradisjonelle trykte læremidler og behovet for stasjonære pc-er på skolen. Dette vil kunne gi skoleeier en innsparing som må inngå i finansieringen av bærbare pc-er. Samtidig vil også elever, dersom de får en egen bærbar pc, kunne spare utgifter til kalkulator, kladdebøker o.l. Det er derfor foreslått å åpne for at skoleeier kan kreve en viss egenandel fra eleven for å dekke deler av kostnaden ved en bærbar pc. Muligheten for å kreve en slik egenandel skal forutsette at elevene vil ha en innsparing knyttet til utgifter til annet individuelt utstyr, og at eleven får beholde pc-en etter videregående skole. Jeg viser for øvrig til proposisjonen om de øvrige forhold rundt dette. Regjeringen foreslår en bestemmelse i opplæringsloven som åpner for godkjenning av videregående skoler basert på mellomstatlige avtaler. En offentlig godkjenning innebærer bl.a. at skolene kan sette standpunktkarakterer og utstede norsk vitnemål for fullført og bestått videregående opplæring – noe som ikke er mulig innenfor dagens lovverk. I praksis vil dette dreie seg om et begrenset antall skoler, og jeg mener at slike skoler vil kunne fremme internasjonalt samarbeid innenfor kultur, språk, utdanning og næringsliv både for norske og utenlandske barn. Regjeringen har foreslått en ny bestemmelse i opplæringsloven om plikt for kommuner og fylkeskommuner til å sørge for ulykkesforsikring for elevene. En tilsvarende bestemmelse er foreslått innført i friskoleloven. Alle fylkeskommuner og de fleste kommuner har allerede en slik ordning, men formålet med den nye bestemmelsen er å sørge for at alle elever, uansett bosted, skal ha tilnærmet samme rett til forsikringsdekning ved ulykker. Jeg mener en slik forsikring vil gi trygghet og forutsigbarhet for elever og foreldre hvis uhellet skulle inntreffe. Formålet med forslagene til endringer i opplæringslovens bestemmelser om fag- og yrkesopplæring er å bedre kvaliteten i fag- og yrkesopplæringen gjennom forenkling av bestemmelser og tilpasninger til dagens behov – bl.a. knyttet til hvilke oppgaver partene i arbeidslivet skal ha i det offentlige opplæringssystemet regionalt, og hvordan partenes deltakelse skal organiseres. Bakgrunnen for forslaget om endringer i bestemmelser om fag- og yrkesopplæring er bl.a. innføring av Kunnskapsløftet.