Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2011-12-14:
Det viktigste målet og budskapet i den nye landbruks- og matmeldingen, som ble lagt fram 2. desember, er at vi med økende befolkning skal øke matproduksjonen i Norge, slik at vi kan opprettholde selvforsyningsgraden på om lag samme nivå som i dag. Landbruks- og matmeldingen skal følges opp gjennom jordbruksoppgjør og budsjettbehandlinger. Vi er allerede i gang. Den landbrukspolitiske snuoperasjonen gjør vi i tre trinn. For det første er en god inntektsutvikling for næringsutøverne bærebjelken i regjeringens landbrukspolitikk. Jordbruksoppgjørene fra 2006 til 2012 har økt inntektsmulighetene med 110 000 kr per årsverk, eller 70 pst. Dette er nødvendig av hensyn til næringen, der inntektsmulighet og velferd er avgjørende for at vi skal sikre fortsatt rekruttering. For det andre styrker vi gjennom dette budsjettet landbrukets investeringsvirkemidler. Regjeringen går bl.a. inn for å øke avskrivningssatsen for husdyrbygg fra 4 pst. til 6 pst. Dette gir et betydelig incitament for bygging av nye driftsbygninger og er nødvendig for å sikre et levedyktig og variert landbruk over hele landet. For å ta i bruk alle ressursene i landbruket skal vi satse på både de små og de store. Gjennom årets jordbruksavtale har vi styrket det grasbaserte husdyrholdet og melkeproduksjonen. For det tredje har regjeringen i dette budsjettet foreslått å fjerne matproduksjonsavgiften, som for norske jordbruksvarer tilsvarer en innsparing på 280 mill. kr på et år. Dette gir norsk matindustri en fantastisk mulighet til å videreutvikle sine produkter og styrke sin posisjon i markedet, og også å betale høyere priser for innsatsfaktorene. Vi satser på hele matverdikjeden. De siste årene har vi snudd en trend. Men vi er ikke i mål, regjeringen vil fortsatt jobbe for å videreutvikle inntektspolitikken. For regjeringen er det næringsutøveren som står i sentrum. Jeg har klare forventninger til at de forvaltningsvirksomhetene som er underlagt mitt departement, skal levere brukerrettede tjenester på en effektiv måte. Derfor får ikke alle virksomhetene kompensert for pris- og lønnsvekst fullt ut. En særlig utfordring i 2012 blir omorganisering av Reindriftsforvaltningen, der områdekontorene overføres til fylkesmannen i de respektive fylkene. Den foreslåtte økningen i Reindriftsforvaltningens driftsmidler skal sikre at omorganiseringen kan gjennomføres. Mattrygghet og god plante- og dyrehelse er viktige områder for Mattilsynet. Oppmerksomheten om dyrevelferd er stor. Jeg er glad for at komiteen er enig i at dyrevelferden i Norge er svært god, men dette kan ikke bli noen sovepute. Et godt regelverk og et aktivt tilsyn er helt avgjørende for god dyrevelferd i norsk husdyrhold, og Mattilsynet vil derfor også i 2012 ha dyrevelferd som et av sine særlig prioriterte områder. Regjeringen legger også vekt på at landbruksproduksjon må ta sin del av ansvaret for å redusere forurensning og klimagassutslipp, og for å ivareta biologisk mangfold og sikre bærekraftig utvikling. Skog i vekst tar opp klimagasser og er et viktig klimaverktøy. Vi skal bruke denne muligheten enda bedre. For 2012 er det derfor lagt opp til en økning av virkemidlene til skogbruk, klima- og energitiltak, bl.a. med en økning av tilskudd til Trebasert innovasjonsprogram med 10 mill. kr. Gjennom behandlingen av budsjettet, landbruksmeldingen og de siste dagers debatter ser vi at det er svært ulike ønsker om i hvilken retning norsk landbruk skal utvikle seg. Høyre og Fremskrittspartiet foreslår i budsjettinnstillingen å kutte i overføringene til landbruket på en måte som, etter mitt syn, er uforsvarlig. Fremskrittspartiet foreslår mer enn å halvere bevilgningen over jordbruksavtalen – på ett år! Det er nesten umulig å lage en realistisk prognose for alle de negative konsekvenser en slik politikk vil gi. Men jeg kan trygt slå fast at landbruket, slik vi kjenner det i dag, ville blitt totalt endret. Høyres forslag til kutt på nesten 2 mrd. kr vil også kunne være dramatisk, ikke minst for de unge som har investert og satset sin framtid i næringen. Samtidig pågår det en debatt i mediene om smørkrise og om markedsregulering. La det ikke være noen tvil: Tine har gjort en feilvurdering, og de reagerte altfor sent da de skulle rette opp feilen. Det har ført til en beklagelig situasjon i markedet. Norsk landbruk skal levere det norske forbrukere etterspør. Men å bruke denne situasjonen til å slå billige politiske poenger for å komme hele systemet for markedsreguleringen til livs, vitner om en inngang i debatten som er mer styrt av dogmer, ikke kunnskap. Den norske matmodellen, basert på et sterkt importvern, samarbeid mellom myndigheter og næring og et samvirke som tar ansvar for markedssituasjonen, sikrer i all vesentlig grad at vi forbrukere får den maten vi ønsker oss til enhver tid, og at aktørene i landbruket får rimelig betalt. Mange vestlige land har en eller annen form for markedsregulering, men få, om noen, har ordninger som økonomisk sett er mer effektive enn den norske. Det er ikke lenge siden situasjonen i Europa var preget av smørberg og sjøer av vin. Det står klart for meg at behovet for norsk matproduksjon er større enn på lang tid. Regjeringens forslag til statsbudsjett er også et vesentlig skritt i riktig retning.