Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2001-11-28:
Bondevik II-regjeringens budsjett for neste år er et slag i ansiktet på mange av oss og er spesielt en hilsen til Distrikts-Norge. Regjeringen har satt dagsorden for sin politikk. De ønsker å gi mer til de som har mest fra før. Det er et alvorlig bilde som tegnes. Dette betyr ikke bare et linjeskifte i distriktspolitikken, men også en fullstendig kursendring i norsk politikk – til det verre for folk flest. Det vil vi antakeligvis få se om ikke så altfor lenge. En stor del av regningen dekkes gjennom kutt i støtteordninger til distriktene. Næringspolitikken blir sterkt skadelidende under den sterke prioriteringen av skattelettelser. Næringspolitikken er blitt erstattet av en aksjemarkedspolitikk. Raseringen av SND er et stort tilbakeskritt for dem som vil drive næringsutvikling rundt omkring i dette landet. Statsbudsjettet betyr godt over 1 milliard kr mindre til utviklingsprosjekter i norsk næringsliv. Det vil spesielt ramme små og mellomstore og nyetablerte og ufødte bedrifter som satser på utvikling og nyskaping. Bedrift etter bedrift har fått nødvendig drahjelp på denne måten. Dette vil få dramatiske konsekvenser. Det har vært gitt signaler fra regjeringspartiene om hvor viktig distriktspolitikk og distriktssatsing er. Årets budsjett viser det stikk motsatte. Kuttene kommer på et svært ugunstig tidspunkt, når vi trenger nyskaping i norsk næringsliv og den statlige risikokapitalen mer enn noensinne. Distriktene sliter med fraflytting, og da er det enda viktigere at vi satser på næringsutvikling for å bidra til bosetting i distriktene. Forslaget som ligger her, er av en slik karakter at det kan bety en avvikling av dagens SND-system, som er bygd opp siden 1993. SND vil ikke kunne opprettholde den kundenære strukturen, med kontor i hvert fylke, og det meste av utviklingsaktiviteten vil falle bort. Det som også er bekymringsfullt, er at Regjeringen neste år kutter 600 mill. kr til landbruket og 300 mill. kr nå i siste halvdel av dette året. Det vil føre til stor usikkerhet i landbruket. Det som også vil være med på å svekke distriktene, er forslaget om å fjerne fraktutjamningstilskuddet til drift. Det vil resultere i at bensinen blir om lag 50 øre dyrere, altså nok et kutt som rammer hardt. Under valgkampen lovet Høyres leder Jan Petersen å øke skattefradraget for fagforeningskontingenten og fridde hemningsløst til bl.a. LO-medlemmer. Nå snur han de samme ryggen etter at Høyre har inntatt regjeringskontorene. Løftebruddet er dokumentert skriftlig, med lederens egenhendige underskrift. Brevet er datert 6. september 2001, og det står: «Høyre vil utvide ordningen med fradrag for bidrag/kontingent til frivillige organisasjoner, og øke rammen for fradrag. Fagforeningskontingent skal kunne trekkes fra innenfor denne økte rammen.» – Nok et løftebrudd. Vi har i høst sett en svak stigning i tallene på arbeidsledige. Det som er mest bekymringsfullt ved disse tallene, er at andelen arbeidsledige blant innvandrere er mye høyere enn gjennomsnittet i befolkningen. For Arbeiderpartiet er god flyktning- og asylpolitikk også god sysselsettingspolitikk. Vi har en jobb å gjøre for å få flest mulig ut i arbeid. Da holder det ikke med å øke potten for dagpenger, vi må kunne tilby tiltak. Derfor foreslår Arbeiderpartiet å øke med 500 tiltaksplasser til neste år, utover Stoltenberg-regjeringens forslag på 8 200. Vi er nær ved å få flere langtidssyke og uføretrygdede enn vi har industriarbeidere. Derfor er intensjonsavtalen om et inkluderende arbeidsliv av stor betydning. Aetat og trygdeetaten er helt avgjørende instrumenter for myndighetene for å kunne oppfylle sin del av avtalen. Derfor kan ikke Arbeiderpartiet gå med på å kutte 30 mill. kr i Aetats driftsbudsjett, slik Bondevik-regjeringen foreslår. Dette budsjettet er et opplegg som peker mot et samfunn med større økonomiske forskjeller, mer satsing på markedskreftene og et hardere arbeidsliv.