trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg har to spørsmål til Fremskrittspartiet. Det første tok jeg også opp ved forrige anledning det var budsjettbehandling. Da spurte jeg Fremskrittspartiet – uten å få svar – om de ønsker den samme stykkpris for en distriktskommune som Utsira, med 216 innbyggere, som for Oslo, når det f.eks. gjelder en plass i eldreomsorg eller i skole. Jeg vil gjerne ha et svar: Ja eller nei – er det samme pris, eller er det lagt inn distriktstilskudd for de grisgrendte kommunene våre? Så det andre spørsmålet. Det synes nokså uklart for meg hva Fremskrittspartiet mener om kvoteflyktninger. På den ene siden sier Fremskrittspartiet i innstillingen at de ønsker å gi opphold til dem som trenger beskyttelse. På den andre siden kan jeg ikke se at de går inn for å ta imot så mange kvoteflyktninger. Ønsker Fremskrittspartiet å øke antallet kvoteflyktninger for å være helt sikker på at det er flyktninger som har FNs stempel på at de er mennesker i nød, eller er det en annen politikk som gjelder for kvoteflyktninger for Fremskrittspartiet?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Det er ikke tvil om at det i norske kommuner nå hersker en stor usikkerhet om hvordan økonomien vil se ut neste år. Det er rådmenn som kutter stillinger, det er usikkerhet knyttet til skatteinntektene, og det er usikkerhet knyttet til hvorvidt det kommer driftsmidler til kommunene i tiltakspakken på nyåret. Det fører til det motsatte av det som SV vil i regjering, å øke antall lærere i grunnskolen, nemlig at det blir færre, fordi man kutter, fordi man ser at man ikke har økonomi til å opprettholde den lærertettheten man hadde i 2008. Ser ikke representanten Reikvam at det er nødvendig å ta grep nå i saldert budsjett og i budsjettet for neste år som sikrer at kommunene kan legge opp til en videreføring av velferdstilbudet på det nivået vi har hatt i 2008? Ser ikke representanten at de grepene må tas nå?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg trodde først at jeg skulle få lov til å si noe om Kristelig Folkepartis innvandringspolitikk, som handler om at vi ønsker en human innvandringspolitikk basert på de internasjonale konvensjoner, i tråd med FNs anbefalinger. Det er viktig for meg å si dette. Hvis man går tilbake til sentrumsregjeringen, Bondevik I, og til de siste ti årene, vil man se at det her går en rød linje for en mer human innvandringspolitikk. Så til regjeringsspørsmålet: Kristelig Folkepartis landsstyre har sagt at vi ønsker oss et regjeringssamarbeid med utgangspunkt i sentrum, og at vi ikke kan samarbeide med et tyngdepunkt ytterst til høyre eller til venstre i norsk politikk. Vi er og blir et sentrumsparti.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Takk for anledningen til å snakke om vår innvandringspolitikk. Det viktigste grepet som er tatt i denne stortingsperioden når det gjelder Kristelig Folkeparti og innvandringspolitikken, er det forslaget som Jon Lilletun og undertegnede fremmet i denne sal i 2006, som handlet om at asylbarn skal få sterkere rettigheter. Heldigvis gikk både Venstre og regjeringspartiene med på dette forslaget, og det ble foreslått en rekke endringer, både for de barna som var i Norge, og for barn som i framtida kom til Norge, som en styrking av deres rettigheter i tråd med Barnekonvensjonen. Det er vi veldig stolte av. Så til de lengeværende asylsøkerne. De er en sammensatt gruppe. Noen er ofre for menneskehandel, noen er såkalte ureturnerbare – de kan ikke sendes hjem til landet de kom fra. Det går ikke an å ha en unyansert holdning til denne gruppen. Det Kristelig Folkeparti har sagt, er at vi ønsker at når en skal vurdere om mennesker skal få opphold på humanitært grunnlag eller ut fra sterke menneskelige hensyn, skal botid i Norge telle med. Det betyr at de som har bodd her lenge, skal få sin botid i Norge og i hvor stor grad de er integrert, med i vurderingen. Det er human politikk.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg håper at Regjeringen blir glad for at Kristelig Folkeparti er offensiv når det gjelder å foreslå gode offensive grep for å sikre velferden, for det er velferden som er viktig, ikke hvem som kommer med forslagene. Men Regjeringen har vært treg. Vi er glade for at Regjeringen kommer på banen og sier at det kommer mer. Det gir håp for dem som sitter rundt om i norske kommuner og har ansvar for velferden. Når det gjelder tall, så la oss ta skatteinntektene. Nå har vi lest og hørt i mediene at det kan bli 3 milliarder kr. Jeg er enig med statsråd Meltveit Kleppa i at det kan være usikre tall, men da burde det være greit for den sittende regjeringen å si at de ønsker å kompensere for svikten i skatteinntektene, slik at det blir som det var forutsatt eller lagt til grunn da statsbudsjettet ble lagt fram. Vi ønsker å bygge på tall som er seriøse, og vi vet at det er usikkerhet om dem, men en garanti sier noe om at vi skal ligge på det nivå som var foreslått i statsbudsjettet.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg vet at det har vært viktig for Senterpartiet å få på plass en rentekompensasjonsordning for skoler og kirkebygg. Det har de støttet Kristelig Folkeparti på mer eller mindre hele stortingsperioden, og de er sikkert veldig glade for at det nå er kommet på plass. Men det som forundrer Kristelig Folkeparti, er at Senterpartiet ikke vil innføre ordningen slik den var under Bondevik II, nemlig å åpne for, i de tilfellene der det er mest gunstig, å bygge nye kirker i stedet for å pusse opp gamle. Slik var den gamle ordningen. Den gangen støttet Senterpartiet ordningen som inkluderte nye kirker. Hvorfor i alle dager sier Senterpartiet nå nei?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Kristelig Folkeparti er opptatt av at rentekompensasjonsordningen til vedlikehold av skoler og kirkebygg òg skal omfatte nye kirkebygg – det gjorde det sist vi hadde ordningen, og det var vellykket. Jeg er glad for at ordningen har kommet i gang, og jeg ønsker at den skal bli utvidet til å gjelde nye kirker. Representanten Brustad Moe gav positiv tilbakemelding i sitt svar på min replikk, at en skulle vurdere dette i forbindelse med tiltakspakken. Er dette et syn statsråden deler? Eller sagt på en annen måte: Vil statsråden gå inn for at en åpner for nye kirkebygg når en nå skal se på en ytterligere utvidelse av ordningen i forbindelse med tiltakspakken?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Statsråden brukte mye av sitt innlegg til å snakke om den økte asylsøkertilstrømningen til landet og de tiltak som Regjeringen nå har bebudet at man vil sette i kraft for å begrense tilstrømningen. Kristelig Folkeparti er enig i at vi må begrense tilstrømningen av ubegrunnede søknader. Vi er enig i at en må stramme inn på saksbehandlingstid og få en mer effektiv retur av dem som ikke har behov for beskyttelse. Derfor støtter vi en rekke av tiltakene fra Regjeringen. Men vi har problemer med å støtte innstramming overfor barn, og vi har store problemer både med å støtte og forstå argumentasjonen når en strammer inn på retten til familiegjenforening. En sier altså at en skal ramme de ubegrunnede søknadene, men det en strammer inn overfor, er retten til familiegjenforening. Det får jeg ikke til å henge sammen. Hva er begrunnelsen for denne innstrammingen?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg skal ikke bruke denne debatten til å svare på representanten Per-Willy Amundsens påstander når det gjelder innvandringspolitikk. Det vil ta mye mer tid enn et treminutters innlegg, for avstanden mellom Fremskrittspartiet og resten av det politiske Norge er så stor at en må ha egne debatter for det. Så det skal jeg la ligge i denne omgang. Det er to ting jeg vil si: For det første har det skjedd noe som er veldig bra for norske kommuner i dag, og for alle kommunepolitikere og rådmenn som – om de klør seg i hodet eller river seg i håret, det vet jeg ikke – har følt en uro for skatteinntektene i Kommune-Norge. Men statsråden sa at den svikt som måtte komme i skatteinntektene til neste år, vil bli kompensert. Det tror jeg er det viktigste som er sagt i denne salen i dag for kommunenes vedkommende. Så kom representanten Hagebakken med en oppfordring til opposisjonen. Det gjelder forslag nr. 3, som handler om Karmøy og bortfall av mange arbeidsplasser der. Forslaget går ut på at en ber Regjeringen komme med et opplegg der en sørger for å tilrettelegge for å unngå at det blir for mange negative virkninger av den varslede nedstengningen av Hydros Søderberganlegg på Karmøy. Jeg forstod Hagebakken slik at han ønsket at det skulle oversendes Regjeringen. Det forstår jeg slik at Regjeringen vil forplikte seg i forhold til denne alvorlige situasjonen som er på Karmøy og andre steder i landet med tanke på arbeidsplasser, og vil komme tilbake med et helhetlig opplegg og ta situasjonen på Karmøy og andre steder på alvor. Derfor er det enighet i opposisjonen om å gjøre forslaget om til et oversendelsesforslag.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Statsråden sa i sitt innlegg at hun var interessert i at startlånet skulle bli mer tilgjengelig. Det vil hele komiteen støtte opp om. Det er en god ordning, som vi må ta helt og fullt i bruk. Når den har vært lite tilgjengelig, er det viktig å gjøre grep som gjør at flere får benyttet ordningen. Derfor har en samlet opposisjon foreslått i innstillingen at en skal sette i gang med forsøk i en tidsbegrenset periode der andre får forvalte startlån på vegne av Husbanken. Så sa representanten Yrvin fra regjeringspartiene at de ønsker å støtte forslaget dersom det ble omgjort til et oversendelsesforslag. Da er mitt åpenbare spørsmål til statsråden: Hva er statsrådens syn på en slik forsøksordning?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg skal bare helt kort si at hele opposisjonen er enig om å oversende forslag nr. 1, spesielt etter at vi fikk positive forsikringer fra statsråden. Jeg tror at det er klokt å sette i gang forsøk av denne art slik at en kan ta startlån enda mer i bruk i framtiden.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
I høst så vi at Regjeringen presenterte en rekke innstrammende tiltak i forhold til asylpolitikken og begrunnet disse med at det var en stor økning i antallet ubegrunnede søknader, altså mennesker som ikke hadde behov for beskyttelse i Norge. Når det gjelder tiltak som går på akkurat dette, støtter Kristelig Folkeparti de tiltakene, f.eks. rask saksbehandling og rask retur for dem som har ubegrunnede søknader. Det er en rekke tiltak vi synes er fornuftige å sette i verk. Men vi klarer ikke å forstå at man bruker den begrunnelsen at det er mange ubegrunnede søknader når man strammer inn overfor barn mellom 15 og 18 år, som får midlertidig opphold i påvente av å bli sendt ut. Innstrammingen overfor barn er uforståelig, og innstrammingen i forhold til familiegjenforening for flyktninger er uforståelig, for begrunnelsen der må jo være at man har forsørgerevne, ikke at det dreier seg om ubegrunnede søknader. Ser representanten at man må ha en annen begrunnelse for de innstrammingene?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Jeg skal avstå fra å kommentere innlegget – jeg er så uenig at det vil ta mye mer enn et replikkminutt. Men jeg skal lese litt fra frp.no.: «Bortvisning og utvisning skal kunne finne sted til antatt hjemland, opprinnelsesland eller til et annet land i den regionen utlendingen antas å ha kulturell tilknytning til. Med Fremskrittspartiets utlendingslov vil man altså ikke lenger være avhengig av å ha returavtaler med hvert eneste land Norge mottar utlendinger fra. FrP ønsker dessuten samtidig å inngå returavtaler med en rekke land, og ønsker å knytte dette til den generelle bistandspolitikken. Det kan vise seg å være «god butikk» å betale enkelte land for gode returavtaler.» Da stiller jeg spørsmålet: Hva skal en betale? Hva er prisen en skal betale for å få lov til å returnere et menneske til et land det ikke hører til i? Og hva mener Fremskrittspartiet med «god butikk»?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Vi har en rekke mennesker som sitter i asylmottak og får sin søknad behandlet, eller som sitter med endelige avslag. Vi har også en rekke asylsøkere som har fått avslag på sine søknader, som sitter og venter på å bli sendt ut, eller de bare venter på et eller annet. Noen av dem sitter på Lier ventemottak. Representanten Reikvam var sammen med representanten Chaudhry på besøk i Lier, og uttalte i forbindelse med det besøket: «Vi er særlig opptatt av at utsatte grupper som barn, kvinner og personer med psykiske problemer, får oppfølging og tilrettelagte tilbud når det gjelder boforhold.» Dette sa altså Rolf Reikvam, som besøkte Lier statlige vente- og transittmottak. Jeg har også besøkt Lier, og mitt spørsmål blir: På hvilken måte vil SV følge opp dette med å gi et bedre tilbud? For det er helt riktig at de trenger et bedre tilbud i Lier. Her må det tas noen grep, hvilke?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Det er lett å svare på det, fordi den røde tråden i den politikken handler om menneskeverd. På den ene siden skal vi bli mye flinkere til å returnere dem som har ubegrunnede søknader, slik at vi unngår å komme i den situasjon at mennesker er på vent i Norge. Men når vi er kommet i den situasjonen at noen mennesker er på vent i Norge, og de har bodd her i år ut og år inn – ikke har de fått opphold, og ikke har vi kunnet sende dem hjem – må vi etter mange år kunne gi dem en verdig behandling, en ny behandling der vi òg legger botid i Norge til grunn. Vi må ta konsekvensen av at vi ikke har lyktes. Derfor må vi gi dem et tilbud, og da må vi legge til i vår vurdering hvor lenge de har vært i Norge. Det ville ha løst problemet for mange mennesker og skapt mye mer menneskeverd. Så får vi unngå å komme i den situasjonen i framtiden og bli bedre når det gjelder effektiv retur for dem som ikke skal være her.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Representanten Per-Willy Amundsen må lese hele programmet og hele politikken til Kristelig Folkeparti. Der sier vi bl.a. at de som kommer fra land som vi ikke kan returnere til, og som ikke ønsker å returneres, vil vi gi en midlertidig arbeidstillatelse. Da vil de være registrert, og så slipper de å gjemme seg for politiet. Forhold knyttet til deres retur kan pågå i full åpenhet, og de vil kunne livnære seg selv. Vi ønsker å behandle de som kommer, på en verdig måte, ikke sette dem til oppbevaring og ta fra dem plikter og rettigheter. Bare på den måten kan vi ta på alvor at det finnes mennesker i dette land som lever uten identitet, og uten at deres menneskerettigheter ivaretas. Vi vil ta dem på alvor. Vi vil gi dem rettigheter og samtidig sørge for at grupper mennesker som får avslag og ikke blir returnert, blir mindre i framtiden.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-12-10:
Vi har ikke lyktes i å sende tilbake dem som har fått endelig avslag, og som skal returneres. Bondevik II-regjeringen foreslo et utreisesenter. Stoltenberg-regjeringen overtok og kalte det for et ventemottak, men det handler om det samme, nemlig Lier ventemottak. Der bor det en masse mennesker på vent, og det skjer lite i forhold til det som hadde vært ønskemålet med ordningen. Det har vært oppe i debatten tidligere i dag at forholdene på Lier ikke er optimale for å motivere til retur. Flere organisasjoner har vært inne og ment at man burde ha bedre informasjon, et bedre serviceapparat og oppfølging av dem som er beboere på Lier, både for å sette dem bedre i stand til og også for å motivere dem til å få en god start i hjemlandet. Ser statsråden behov for å forbedre forholdene på mottaket akkurat når det gjelder å motivere til retur?
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Fremskrittspartiet vil ha en helt annen og uprøvd finansiering av velferden i kommunene våre. Skole- og eldreomsorgskuponger, stort innslag av kommersielle, private tilbydere og velferdsshopping er noen av stikkordene når trygge velferdsgoder skal bli utsatt for Fremskrittspartiets stykkprisfinansiering. Jeg kan opplyse representanten Amundsen om at sosialdemokratiet ikke har noen datostempling. Fremskrittspartiets politikk på finansområdet tålte ikke lyset og sprakk i møte med virkelighetens finanskrise. Hva er grunnen til at vi skal tro på at Fremskrittspartiets eksperiment med velferdstjenestene ikke også skal sprekke i møte med den virkelige verdenen?
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
I 2005 vant vi rød-grønne en viktig seier. Vi fikk tillit til å skifte ut Bondevik-regjeringen, fordi den gikk for langt i å bryte det norske samfunnets suksessformel om at samspill er mye bedre enn konkurranse på områder hvor det ikke passer. De rød-grønne har levert enten vi snakker om barnehagedekning, kommuneøkonomi eller sysselsetting. Vi har økt bostøtten slik at den favner bredere og dypere. Vi innlemmer midlene til psykiatri i overføringene til storbyene. Det blir mer penger til ressurskrevende tjenester. Det rød-grønne flertallet har nådd viktige mål, men fortsatt har vi noen utfordringer. Folk har ulike levekår, og vi kan dele enda mer rettferdig, særlig i hovedstaden. Det spørsmålet vi må stille oss er: Hvis ikke vi klarer å få løst utfordringene, hvem skal løse dem da? I hvert fall ikke det politiske alternativet vi står overfor. Vi rød-grønne har et særlig ansvar for å forhindre en fremskrittspartiledet regjering, særlig i nedgangstider, fordi: Det kan være grobunn for populistiske partier. De kan kun bekjempes gjennom politisk vilje til handling, god politisk kommunikasjon og politisk pågangsmot. I nedgangstider er det lett å kalle gamle løsninger med urimelig skjeve fordelingsvinklinger for «krisepakker», når det som trengs, er jevnere fordeling. I nedgangstider er det lett å rope på de enkle løsningene. Men det vi trenger, er styrke og mot til å bære gjennom de langsiktige løsningene. Det legger Regjeringen opp til. Vi føler oss trygge på at det norske folk ønsker mer av den norske sosialdemokratiske modellen, med jevne levekår og med samspill, ikke minst i nedgangstider.
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Bolig er sammen med arbeid, utdanning, helse og omsorg en av hjørnesteinene i velferdssamfunnet vårt. Hvordan vi behandler de menneskene som henger i en tråd, viser hva slags samfunn vi egentlig har, hvilke verdier som ligger i bunnen, og hvordan vi klarer samfunnets grunnleggende samspill. Det er derfor veldig interessant å lese prosjektrapporten om bostedsløse i Norge i 2005. Den viser at vi har 5 500 bostedsløse, noe som er færre enn i 1996, men 300 flere enn i 2003. Flesteparten av de bostedsløse bor i de store byene, men vi ser at det er oppgang i antall bostedsløse i noen av de mindre byene også. For den enkelte er det å være bostedsløs alvorlig i seg selv, samme hvor i landet det er. For lokalpolitikere bør økende bostedsløshet være et politisk varsko. De bostedsløse er ofte unge, flere menn enn kvinner, og slektninger, venner og kjente stiller ofte opp for dem. For en del er også bostedsløshet et tilbakevendende problem, mange har sammensatte problemer, noen er rusavhengige, og i økende grad ser man at det er psykiske problemer. Det er alltid vanskelig å si hva som kommer først av dette, men alvorlig er det, og mønsteret er tydelig. Det er i lys av dette svært viktig og riktig at Regjeringen og statsråden tar slike initiativ som vi har sett her og tidligere. Endringene i bostøtteordningene vil kunne løse noen av de problemene vi ser med bostedsløshet. Det er ventet at ordningen vil gjøre at flere får flytte fra kommunale boliger til egne boliger. Dermed frigjør man faktisk flere kommunale boliger, og folk som står i kø, kan komme inn i de kommunale boligene og få et sted å bo. Det er et sterkt og riktig grep fra Regjeringen å endre bostøtteordningen. Dette vil allikevel ikke være nok. Derfor mener alle utenom Fremskrittspartiet at det er behov for nye tiltak i boligpolitikken. Flertallet mener at det kan være aktuelt å utvide den maksimale nedbetalingstiden for startlån fra 20 til 30 år, og dette kan, som statsråden skriver i sitt brev til Stortinget, være et aktuelt tiltak, sammen med bl.a. økt boutgiftstak i bostøtteordningen. Siden bostedsløshet ofte er en del av et sammensatt problem, er det viktig å få med at vi har stoppet innlemmingen av de øremerkede tilskuddene til psykiatri i de store byene, og at det er varslet nye tiltak i rusomsorgen. NIBR holder på med en ny kartlegging av bostedsløse i Norge. De bostedsløse og deres familier og bekjente kan være trygge på at det er mange som nøye følger med på deres situasjon, og som vil prøve å finne et sett av virkemidler som virker for at de skal kunne finne et trygt og godt sted å bo. Opposisjonen har i forslag nr. 1 skissert et forsøksprosjekt med forvaltning av startlån. Dette kan vi støtte dersom det gjøres om til et oversendelsesforslag.
Karin Yrvin (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
For ordens skyld: Ordet «eplekjekke» har vært nevnt her i dag – og det vil jo helst ingen være. Så til Ib Thomsen: Jeg siterte direkte fra innstillingen, der det står at komiteens flertall – alle unntatt Fremskrittspartiet – mener det er behov for nye tiltak i boligpolitikken. Det var altså ikke mine ord, men referert fra innstillingen. Det viktigste er allikevel at Fremskrittspartiet støtter at forslaget om startlån blir oversendt. Det var et godt initiativ i denne saken, og det hele ser ganske så lyst ut.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Dette var et innlegg med mange sterke påstander, helt udokumenterte, nemlig at budsjettet var utdatert før vi behandlet det, at det blir opprettet asylmottak «over en lav sko», at eidsvollsmennene ikke var i stand til å se inn i 2008 og at vi kanskje vil få 15 000 asylsøkere. Det siste er jeg for så vidt ganske enig med Amundsen i. Men jeg skal gå inn på et område i dette budsjettet som jeg synes er litt interessant, nemlig at Fremskrittspartiet legger inn ganske sterke økninger på mange områder i kommunesektoren. Det er 3 milliarder kr, det er 1 milliard kr, det er 500 mill. kr, osv. Summerer vi dette, blir det ganske mange milliarder. Dette er på mange måter noe nytt fra Fremskrittspartiet, det å øke den offentlige sektoren på denne måten. Og det vil ha noen konsekvenser for sysselsettingen, for det vil bli mange nye ansatte innenfor kommunesektoren med dette opplegget. Jeg har to spørsmål. For det første: Har Fremskrittspartiet regnet på sysselsettingseffekten? Det synes jeg er interessant. Og for det andre: Er dette en permanent omlegging av Fremskrittspartiets politikk, eller gjelder dette bare nå for 2009?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
For det første vil jeg gi ros til Åge Starheim for at han har lest rapporten «Utveier – Samhandlingsmodellen som alternativ til New Public Management», og jeg håper virkelig at alle som er her i salen – det burde vært flere her – leser rapporten på samme måte som Starheim, for den er spennende, den er nytenkende, og den er en invitasjon til debatt. Når det gjelder den andre delen av spørsmålet, som går på hva Senterpartiet og Arbeiderpartiet mener, kan ikke jeg svare på det. Representanten får stille spørsmålet til dem. Jeg har ikke på noe tidspunkt verken skrevet i rapporten eller sagt noe som helst i retning av at de som jobber i privat sektor, er dårligere mennesker. Starheim må jo ha masse fantasi når han antyder slike ting. Det vi har gjort, er at vi har prøvd å reise en ideologisk debatt om hvordan vi skal organisere offentlig sektor, hvilke styringssystemer vi skal ha i offentlig sektor, og vi har lansert en idé som vi kaller Samhandlingsmodellen, som utfordrer dagens styringssystem.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Asylpolitikken har vi debattert i forbindelse med den nye utdanningsloven, og vi har tidligere gitt uttrykk for at vi oppfatter den loven som et steg i riktig retning. Det er bare et halvt år siden vi behandlet og vedtok den nye loven, og vi har sagt at de konklusjonene som ligger der, er steg i riktig retning på mange vesentlige områder. Så må jo Arbeiderpartiet snakke for Arbeiderpartiet, og jeg snakker for SV. Vi skulle nok på mange områder ønske å gå enda lenger i retning av det som jeg vil kalle en liberalisering, eksempelvis skulle jeg ønske at vi tok inn flere kvoteflyktninger. På flere områder ønsker vi å bevege oss noe i retning av det vi har kalt en noe mer human asylpolitikk, men som sagt, de stegene vi tok i forbindelse med loven, var steg i riktig retning, slik som vi ser det.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Det var mange påstander i den replikken. For det første må jeg si at jeg er fortsatt litt usikker på skatteinntektene for 2009. Påstand om at skatteinntektene blir lavere enn det som er anslått i budsjettet, er det godt mulig slår til. Jeg også frykter vel at skatteinntektene for 2009 kan bli noe lavere, men dette vet vi fortsatt ganske lite om, selv om det er grunn til å være noe bekymret på grunn av den økte arbeidsledigheten i tiden framover. Budsjettet som det ligger nå, legger opp til en viss realinntektsvekst for kommunene, så i utgangspunktet burde de kunne opprettholde tilbudet på det nivået de hadde i 2008, under de forutsetninger som ligger i budsjettet. Men hvis det fortsetter å endre seg dramatisk, eksempelvis at skatteinntektene går ned sammenliknet med det vi har lagt inn, på grunn av økt arbeidsledighet, er det klart at dette må kompenseres, slik at det ikke får konsekvenser. Men dette vet vi fortsatt veldig lite om.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Bjørg Tørresdal brukte en del tid på at Regjeringen er for treg når det gjelder å agere overfor den finanskrisen som vi har sett, og at kommunesektoren er en viktig aktør i å drive aktiv motkonjunkturpolitikk. I sin replikk til meg viste hun til at inntekten sannsynligvis blir lavere enn forutsatt i budsjettet, fordi vi får større arbeidsledighet, osv. osv. I og med at Kristelig Folkeparti er så kjappe nå og mener at de har oversikt over situasjonen og vet litt mer enn det vi andre sannsynligvis vet, er det viktig at den informasjonen kommer fram. Mitt spørsmål til Bjørg Tørresdal er: Hvor mye mener Kristelig Folkeparti at kommunene trenger i økte tilskudd på driftssiden for eventuelt å kunne kompensere for lavere inntekter enn forutsatt, og for å bruke driften i en aktiv motkonjunkturpolitikk? Det ville være interessant å vite hvilke tall en opererer med.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Siden Kongshaug ikke er med i komiteen, skal jeg holde meg til det mer generelle og det prinsipielle. På side 20 i denne innstillingen skriver Venstre bl.a. «For dette medlem er det likevel et mål at veksten i det offentliges utgifter må være lavere enn veksten i samfunnet for øvrig.» Hvorfor dette er et mål, sier en ingen ting om, og Kongshaug kan jo da få lov til å forklare oss hvorfor akkurat dette er et mål. Men det jeg egentlig ønsker å spørre om, er: Vi ser inn i 2009, med sannsynligvis lav vekst i samfunnet for øvrig – og vil dette målet, som Venstre trekker opp, begrense vår mulighet til å drive en aktiv motkonjunkturpolitikk? Hvis veksten i offentlig sektor skal være iallfall ikke høyere enn veksten i samfunnet for øvrig, eller totalveksten i samfunnet, er det helt klart at dette vil legge sterke begrensninger på vår mulighet til å drive en aktiv motkonjunkturpolitikk. Det går jeg ut fra Venstre innser. Da er mitt spørsmål: Vil dette målet, som Venstre tegner klart og tydelig for oss, være styrende når Venstre skal foreslå sin motkonjunkturpolitikk?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Det er en del myter som er ganske seiglivede. En av disse mytene fikk vi servert tidligere i debatten av representanten Kongshaug, der han understreket at grunnlaget for velferdsstaten og velferdssamfunnet er den verdiskapingen som skjer i privat sektor. Det som burde være åpenbart for alle, er at grunnlaget for velferdsstaten er det som skjer innenfor hele spekteret. Alle yrkesaktive i dette land er med på å skape den velferdsstaten som vi er stolte av. Det gjelder også den aktiviteten som foregår i offentlig sektor – innenfor høyere utdanning, innenfor skole og innenfor helse. Alle som jobber innenfor disse sektorene, legger grunnlaget for det velferdssamfunnet vi har. Å prøve å tegne et bilde av og opprettholde myten om at det bare er de som jobber i privat sektor, som legger grunnlag for velferdssamfunnet, er så galt som det bare kan bli. At privat sektor er med på å skape grunnlag for import, er greit nok. Men velferdssamfunnet er vi alle med på å skape, alle som er yrkesaktive. Den beskjeden må også gå til alle kvinnene innenfor omsorgsyrkene og helsesektoren, de er med på å skape velferdssamfunnet. Så skal ikke jeg være med på å konkurrere om hvor bra det var i forrige periode, og hvor bra det er nå. Jeg synes at den type debatt er ganske håpløs. Det blir noe uvirkelig over det. Jeg tror vi alle kan være enige om at 2006 var et godt år for kommunesektoren. 2007 var et rimelig godt år. For 2008 vet vi ikke riktig ennå, men det vil sannsynligvis se ganske bra ut. 2009 vet vi ganske lite om. Slår de forutsetningene som ligger i budsjettet, med skatteinntektene osv., til, blir 2009 sannsynligvis også rimelig bra, rimelig bra. Det tror jeg er en beskrivelse de fleste vil kjenne seg igjen i. Da blir det litt bortkastet å diskutere om det var bedre i forrige periode sammenlignet med denne perioden. Helt til slutt til representanten Per-Willy Amundsen: Det er ganske ubehagelig å sitte og høre begrep som at «etniske nordmenn» vil bli i mindretall. Hvem er etnisk nordmann i 2060? I den grad han lever, er det Per-Willy Amundsen? Er ikke de som kom til Norge fra et annet land, etablerte seg, fikk barn og barnebarn, like gode etniske nordmenn som Per-Willy Amundsen og hans eventuelle etterkommere måtte være? Jeg skulle ønske vi kunne slutte med dette, slik at vi kunne få en redelig og skikkelig debatt om innvandring. Så til det at Regjeringen mangler kontroll på innvandringen: Hvem er i stand til å kontrollere krigen i Irak, som har resultert i økt innvandring til Norge? Det er Afghanistan og alle de internasjonale konfliktene som forårsaker at vi får flere søknader til Norge. Det er det vi må forholde oss til.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Jeg vil litt tilbake til det spørsmålet som Bjørg Tørresdal tok opp, og som hun ikke fikk svar på. Hun spurte ikke om hun leste riktig – det gjorde hun åpenbart, hun siterte jo – fra programmet. Det hun spurte om, var følgende: Hva er prisen for – hva skal det koste – å sende en iraker tilbake til eksempelvis Iran eller hvor det måtte være? Det var det hun spurte om. Mener Fremskrittspartiet med det de har lagt fram, at Norge f.eks. når det gjelder irakere – det kom en god del irakere hit etter krigen i Irak – skal inngå avtale med Iran eller hvem det måtte være om å sende dem tilbake til Irak? Nå synes jeg at Fremskrittspartiet skal svare ganske konkret på dette spørsmålet: Hva er prisen en skal betale for dette? Og: Skal Norge inngå en avtale med Iran for å sende tilbake irakere som har søkt om asyl i Norge?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Det er ikke enkelt å kommunisere med Fremskrittspartiet. Jeg har ikke snakket om språkpolitikk, jeg har ikke nevnt ordet språkpolitikk. Man har ikke forstått hva jeg sa i det hele tatt – og det er jo kanskje på grunn av min måte å kommunisere på. Det jeg sa, var at vi bruker språket til å skape bilder – bilder som vi tegner for folk der ute, nemlig av at det er en tilstrømming. Gjennom de ordene vi bruker, skaper vi bilder, og på den måten er vi med på å påvirke folks oppfatning. Vi skaper et bilde av en tilstrømming, av grunnløse osv. Vi vet at knapt 50 pst. av dem som søker om asyl i Norge, får opphold. Av de 5 000 eller 6 000 har ca. 50 pst. et rimelig krav på beskyttelse, og det får de. Det er de faktiske forholdene. Og det er vår oppgave å ta vare på disse og sikre dem på en skikkelig måte. Når vi skal føre en raus asylpolitikk, innebærer det at det også vil komme noen som ikke har krav på beskyttelse og …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Utgangspunktet vårt er at vi skal føre en asylpolitikk som er slik at folk som opplever at de har et rimelig krav på beskyttelse – som føler at de er forfulgt, som er på flukt – skal føle at i Norge får de iallfall en fair behandling, en raus behandling og en behandling som er så omsorgsfull som vi kan gi dem. Det er det bildet vi skal prøve å tegne utad, ute i verden. For meg er det det som er raust. At noen da selvsagt utnytter dette, at noen kommer hit uten noe krav på beskyttelse, at noen kommer hit fordi de tror det er bra å være her, og at det er muligheter for arbeid osv., kan vi aldri greie å hindre, det kan vi aldri klare å stoppe. Det må vi ta som en konsekvens og som et resultat av at vi i utgangspunktet har som mål og ønsker å føre en raus politikk og gi beskyttelse til dem som trenger beskyttelse.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-10:
Vi var medansvarlige og stod bak dette med ventemottak. Vi var vel med og fikk det etablert, fordi vi trodde det skulle være bedre enn at folk ble gående tilfeldig rundt i gater og streder og hadde et dårligere botilbud enn det vi trodde at et slikt ventemottak ville være. Det er helt åpenbart – jeg har jo vært der senere, og jeg har også vært på en høring etterpå, på ventemottaket på Lier – at det ikke fungerer etter hensikten, slik vi i utgangspunktet så det for oss. Folk blir boende for lenge. Det blir et liv i utrygghet og usikkerhet, fordi de ikke klarer å se noe mål i forhold til botid osv. Jeg mener at det er behov for å ta en grundig debatt på nytt om ventemottak – om dette er en god måte å organisere det på for folk som har fått avslag, eller om det finnes bedre måter å gjøre det på.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-12-10:
Til grunn for den budsjettbehandlingen som ligger her nå, er jo kommuneproposisjonen og de omfattende endringene av inntektssystemet som ligger der. Høyre har kommentert det i sin innstilling, ikke i sitt innlegg, men Høyre skriver det samme som de skrev i vår, at de ønsker mer på skatt, øke den kommunale skattøren, ha en kommunal selskapsskatt, og at de ønsker mindre utjevning mellom skattesterke og skattesvake kommuner. Noen tjener på det, f.eks. Bærum, andre taper på det, f.eks. Åsnes kommune i Hedmark. Kan representanten Høie være så ærlig å bare si at en del av de kommunene som har dårligst tjenestetilbud i dag, ville få enda dårligere tilbud hvis vi hadde gjennomført deres modell?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2008-12-10:
Jeg vil bare følge opp replikken, og jeg skal være enda mer konkret: Ville Åsnes kommune f.eks., som er en veldig skattesvak kommune, få mer eller mindre penger hvis vi hadde vedtatt Høyres opplegg?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2008-12-10:
SV-representanten Reikvam har lagt fram ein rapport som han har kalla «Utveier». Dette er utan tvil ein dekkjande tittel, for det Reikvam gjer i rapporten, er febrilsk å leite etter utvegar slik at han kan unngå å modernisere offentleg sektor. I rapporten tek Reikvam nemleg til orde for å redusere bruken av konkurranse og anbod. Han har dessverre allereie fått fullt gjennomslag i Regjeringa, der SV har fornyingsministeren. Riksrevisjonens merknader til rekneskapen for budsjettåret 2007 er nemleg fulle av kritikk knytt til mangelfulle anbodsprosessar både i departement og i etatar. Lat meg ikkje gå i detaljar og kommentere den mangelfulle verkelegheitsforståinga som vert blottlagd i forslaget om at private utøvarar av offentlege tenester, som t.d. skule, skal vere nonprofit. Eg vil i staden stille Reikvam følgjande spørsmål: Meiner Reikvam verkeleg at tilsette i privat sektor er dårlegare menneske enn tilsette i offentleg sektor, og i kor stor grad stiller Arbeidarpartiet og Senterpartiet seg bak SVs ideologiske motstand mot tilsette i privat sektor?
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2008-12-10:
Regjeringa vil bruke 8,6 milliardar kr til direkte innvandringsrelaterte budsjettkostnader i budsjettet for 2009. Lat meg få setje milliardbeløpet i perspektiv ved å samanlikne innvandringsbyråkratiets kostnader med eit par andre budsjettkostnader. Behovet for nye sjukeheimsplassar i Noreg er enormt. I staden for å bruke 8,6 milliardar kr til investeringstilskot hadde vi fått bygd 14 700 nye sjukeheimsplassar i 2009. I Framstegspartiets alternative budsjett kuttar vi kraftig på innvandring, og mykje av pengane vi sparar, brukar vi på nye sjukeheimsplassar og omsorgsbustader. Mens Regjeringa skryter av å ha sett av pengar til til saman 1 000 nye sjukeheimsplassar og omsorgsbustader, har Framstegspartiet pengar nok til 2004 nye sjukeheimsplassar og 600 nye omsorgsplassar. Mens Regjeringa syr puter under armane på kvar asylsøkjar som kjem til landet, står eldre og sjuke på gangen med lua i handa. Lat meg derfor stille statsråden følgjande spørsmål: Kvifor er det slik at kvar asylsøkjar som kjem til Noreg, automatisk får ein stad å bu, mens eldre og sjuke, som har betalt skatt heile livet, må vente i årevis på behandling dei har krav på?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Representanten Bjørg Tørresdal er ofte opptatt av en human flyktning- og asylpolitikk i sine innlegg. Det er prisverdig. Det viktige er ikke hva man sier, man hva man faktisk gjør. Forrige periodes regjeringssamarbeid mellom Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre var vel ingen suksesshistorie for Kristelig Folkepartis innvandringspolitikk, snarere tvert imot. Da var det demonstrasjonstog for en mer human flyktning- og asylpolitikk. Bjørg Tørresdal nevnte ikke mye om dette i sitt innlegg nå, men i en replikk til Per-Willy Amundsen fra Fremskrittspartiet tidligere i debatten var Bjørg Tørresdal meget kritisk til bl.a. Fremskrittspartiets flyktning- og asylpolitikk. Nå er det snart valg. Det er på tide at kaoset på borgerlig side blir ryddet opp i. Da blir spørsmålet til Bjørg Tørresdal: Ser representanten Tørresdal for seg at det i det hele tatt kan være aktuelt for Kristelig Folkeparti å være støtteparti for en regjering der Fremskrittspartiet får gjennomslag for sin flyktning- og asylpolitikk?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Med det kalde og uhyggelige gufset som strømmet gjennom salen da Per-Willy Amundsen holdt sitt innlegg, skjønner jeg godt at presidenten fant det nødvendig å finne fram et ullpledd å varme seg under. Jeg skal forhåpentligvis holde et innlegg som varmer presidentens hjerte mer. I motsetning til Fremskrittspartiet mener vi i Arbeiderpartiet at innvandring er grunnleggende positivt for Norge. Vi er avhengig av den. Vi ønsker den. I gode tider er det lett å se fordelene med den. Men nå når vi nærmer oss dårligere tider, blir våre holdninger satt på prøve. Alle i Norge skal ha de samme mulighetene til å lykkes med sine liv. Det er selvsagt et privat ansvar. Men samfunnet har også en rolle å spille med tanke på å legge forholdene til rette for utdanning, i arbeidsmarkedspolitikken og i boligpolitikken. Jeg er glad for at Regjeringen er offensiv på alle disse områdene. Kommunene er den viktigste integreringsarenaen. Fra første øyeblikk bør det stå et apparat klart til å bistå folk i det de har behov for, enten det er i mottak, som familiegjenforent eller som arbeidsinnvandrer. Vi har gode ordninger, og vi jobber hele tiden med å forbedre de ordningene. Kommunene må stå sterkt rustet til å håndtere dette. Vi jobber systematisk med å dekke de utgiftene kommunene har, som følge av at de tar et nasjonalt ansvar. Nå dekker Regjeringen også flesteparten av de utgiftene kommunene har i forbindelse med drift av mottak og bosetting. Et annet integreringsverktøy vi bør fokusere mer på, er frivilligheten. Det frivillige Norge kan spille en nøkkelrolle i integreringen. Det gjøres ofte et mer effektivt integreringsarbeid innenfor frivillig sektor enn i mange av de institusjonaliserte ordningene vi har. Et eksempel på det er Røde Kors, som driver kvinnekafeer i Oslo – møtesteder hvor kvinner kan lære av hverandre, hvor de ser at de ikke er alene om de utfordringene de møter i dagliglivet, og hvor de kan få hjelp og veiledning videre. Vi må støtte opp om den typen arbeid. Som flere har vært inne på i denne debatten, rammer finanskrisen oss hardt. Innvandrerbefolkningen kan merke konsekvensene aller først. De har allerede jevnt over dårligere lønn, dårligere arbeidsvilkår og dårligere arbeidsforhold enn nordmenn generelt, og de er ofte mer utsatt for ulykker på arbeidsplassen. Nå er jeg redd for at det er de som mister jobbene først, når vi trolig får økt arbeidsledighet. Vi ser at mange av innvandrerne er leieboere. Nå ser vi tendenser til at de begynner å slite også på dette markedet. Stig Høysæther i Leieboerforeningen Bergen sier at han er redd for at finanskrisen og press på leiemarkedet bare gjør situasjonen verre for innvandrerne. Det er viktig at man nå er offensiv og årvåken, særlig i forhold til denne gruppen. Når det gjelder både effektive integreringstiltak og tiltak for å bidra til at folk får utdanning, arbeid og bolig, er det bare denne regjeringen som har både evnen og viljen til å ha den rette kombinasjonen mellom privat ansvar og offentlige goder.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Per-Willy Amundsen snakket i sitt innlegg om at Regjeringen «fører en uansvarlig asylpolitikk» etter hans syn. Det er et utsagn jeg reagerer på. Og jeg er fristet til å spørre Per-Willy Amundsen: Hva er «en uansvarlig asylpolitikk»? Kan det f.eks. være, som Per-Willy Amundsen tidligere har lansert, å avvise mennesker med funksjonshemninger og analfabeter, selv om de har behov for beskyttelse? Kan det f.eks. være å sette et tak på innvandrere helt uavhengig av hvordan konfliktbildet i verden ser ut? Kan det være å ignorere at det i hovedsak er sivile som blir rammet i krig, og at det i særdeleshet er kvinner og barn som blir tvunget på flukt, og at disse derfor trenger et særskilt vern? Kan det være å uttrykke et ønske om å reforhandle internasjonale avtaler som handler nettopp om å beskytte mennesker på flukt? På toppen av det hele drar Amundsen igjen fram det gamle skremmebildet av at nordmenn står i fare for å komme i mindretall. Det er selvsagt noe som Fremskrittspartiet til stadighet tyr til, kun for å prøve å skremme folk. Den retorikken baserer seg jo på at folk som flytter hit, aldri kan bli norske. Beskjeden som gis til disse, skal altså være at uansett hvor mye du prøver å integrere deg, så vil vi aldri akseptere deg som norsk. Ikke bare er det uansvarlig, men det er også både umenneskelig og forkastelig. Jeg vil også tro at det føles ubehagelig for Høyre å se for seg at Fremskrittspartiet kommer til å kreve å få statsråden på dette feltet i et eventuelt regjeringssamarbeid mellom de to partiene. Jeg vil tro partiet Høyre vil kreve en garanti for at dette tankegodset som Per-Willy Amundsen tidligere har forfektet, blir lagt i en skuff og gjemt der. Dette er et såpass alvorlig tema at Høyre ikke lenger kan skyve foran seg at man skal forhandle om politikken når valgresultatet foreligger. Jeg utfordrer derfor partiet Høyre til å være helt tydelig på dette punktet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Oppsiktsvekkende nok har Høyre og Fremskrittspartiet et forslag som flertallet har liten lyst til å stemme ned. Det er forslag nr. 14, som går på å utrede et språkopplæringsprogram for mor og barn der fireårskontrollen har avdekket sviktende norskkunnskaper. Vi har en ordning i dag i tolv kommuner der man sørger for en oppfølging hvis det avdekkes mangler ved språktest ved fireårsalder. Det henger også nøye sammen med forsøksordningene vi har hatt med gratis kjernetid i barnehager. Vi ønsker å være åpne for å forbedre ordningen og jobbe videre med det. Derfor er det uheldig hvis vi stemmer det ned, og vi vil derfor be Høyre og Fremskrittspartiet om å gjøre om forslaget til et oversendelsesforslag. Så kan denne debatten avsluttes i vennskapelig ånd.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Denne saken har et tema som vi i mange uker og måneder har tygd og gnagd på både i media og i komiteen – i det hele tatt i vårt arbeid. Det har sitt utspring i at Norge har hatt en forholdsvis stor økning i antallet asylankomster det siste året. Problemet er ikke at vi får et høyt antall asylsøkere. Problemet oppstår dersom en stor andel av dette antallet er asylsøkere som ikke har behov for beskyttelse. Det ser vi dessverre i dagens situasjon. Før Regjeringens tiltakspakke ble lansert, var vi i en situasjon der rundt 60 pst. av dem som kom hit og søkte om beskyttelse, ikke hadde behov for det. Derfor var det bred og tilnærmet full politisk enighet om at det var behov for å iverksette tiltak for å få redusert den andelen som ikke har behov for beskyttelse. Men selvfølgelig er det naturlig at når man begynner å diskutere hvert enkelt tiltak, oppstår det uenighet. For det første er det viktig når man tilnærmer seg denne situasjonen, at man slår fast at de internasjonale avtalene som Norge har inngått og de humanitære forpliktelsene vi har, ligger til grunn for alle tiltak vi foreslår. For det andre er det viktig at vi ikke får panikk i en slik situasjon, noe jeg aner at enkelte partier på Stortinget har fått. Det er behov for å iverksette tiltak, men vi må ikke havne i en situasjon hvor vi står i fare for å avvise folk som faktisk har et reelt behov for beskyttelse. Det oppfatter jeg at det er forholdsvis bred politisk enighet om. Flertallet i denne saken er av den oppfatning at Regjeringens tiltakspakke er mest hensiktsmessig for å møte den aktuelle situasjonen. Vi ønsker derfor ikke å støtte punktene i forslaget fra Høyre i denne saken. Flere av punktene som er foreslått, er allerede drøftet i forbindelse med behandlingen av ny utledningslov her i Stortinget sist vår. Videre er andre punkter allerede ivaretatt gjennom Regjeringens tiltakspakke, som man også jobber med å iverksette. Derfor er vi av den oppfatning at Høyres forslag synes å være overflødige.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Det er ikke noe nytt at antall asylankomster svinger. Vi har hatt liknende situasjoner før, og situasjonen vi opplever i år, er ingen ny situasjon. Da Regjeringens tiltakspakke ble lansert, så vi umiddelbart en stagnasjon i antallet ankomster. Så forventer man en ytterligere nedgang etter hvert som tiltakene blir gjennomført. Der jobber Regjeringen på høygir. Mange av forslagene er allerede sendt på høring. Noen av tiltakene er under utarbeidelse, og nye tiltak vil komme. Det som det imidlertid er viktig å presisere, er at vi aldri kan tilnærme oss Fremskrittspartiets spor, som handler om at vi skal reforhandle internasjonale avtaler vi har inngått, og som handler om å avvise mennesker som faktisk har behov for beskyttelse. Der opplever jeg at det går et fundamentalt skille mellom alle partier på Stortinget og Fremskrittspartiet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Det er riktig, som Kari Lise Holmberg her påpeker, at i svaret fra statsråden framgår det at man allerede har en hjemmel til å pålegge meldeplikt og for å pålegge bestemt oppholdssted når det anses nødvendig. Samtidig er det viktig å ha et system som er håndterlig. Det handler om hvilke ressurser man har til faktisk å etterprøve en slik meldeplikt. Det reiser en rekke spørsmål som det er nødvendig å avklare før man kan få til en slik ordning. Blant annet reiser det også spørsmålsstillinger i forhold til våre internasjonale forpliktelser. Jeg er av den oppfatning at man skal trå varsomt i forhold til slike tiltak, for i iveren etter å redusere antallet ankomster kan man stå i fare for å gjennomføre en politikk som ville være uforholdsmessig i forhold til den enkelte. Jeg håper at Høyre også sier at de tiltakene vi i alle fall blir enige om, skal være trygt og godt innenfor våre internasjonale forpliktelser.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2008-12-10:
Jeg er uenig i tilnærmingen Bjørg Tørresdal har til problemstillingen. Vi er alle opptatt av at barn som har behov for beskyttelse, skal få det. Det har man etterlevd i forslaget til ny utlendingslov som ble vedtatt i vår. Så vil jeg minne representanten Bjørg Tørresdal om at da Kristelig Folkeparti selv satt i regjering for ikke veldig lenge siden, gikk folk i fakkeltog for en mer human måte å behandle nettopp enslige mindreårige på. Så der må Bjørg Tørresdal rydde opp i eget hus først. Så er jeg uenig i at dette er en innstramming overfor dem som er mellom 15 og 18 år. Vi snakker om ungdommer som ikke har behov for beskyttelse, men som vi lar være her likevel, fordi vi ikke klarer å finne omsorgspersoner for dem. Men det er slik at i det øyeblikket de er voksne, har vi ikke lenger noen internasjonale forpliktelser til å ta vare på dem. Men vi ønsker altså at de i fasen fram til 18 år skal få lov til å være her. De skal ikke risikere å bli sendt ut i den perioden.