trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-11-14:
Det er flere som har etterlyst hvorfor vi ikke behandler disse sakene i komité. Poenget er at vi trenger en midlertidig returstans for at Stortinget skal kunne gå igjennom regelverket ordentlig – det er det SV har bedt om i utgangspunktet. Det har det ikke kommet noen initiativ til fra regjeringspartiene. I dag har det kommet en liten åpning fra Arbeiderpartiet, for å gjøre noe med reglene som gjør at vi er helt på kanten av og kanskje over grensen for hva som er våre basisforpliktelser etter folkeretten. Arbeiderpartiets leder sa at vi skulle være godt innenfor grensen. Det er SV enig i. Derfor er det behov for å stemme for disse forslagene i dag, for de er det ingen fare å stemme for. De er bare små endringer som gjør at man kanskje tar et lite steg vekk fra den grensen. Men det er behov for å gå igjennom dette, og derfor har SV i dag fremmet en rekke andre forslag som skal behandles i komité. Flyktningkonvensjonen og menneskerettighetene er en skjør verdensorden som siviliserte land ble enige om etter den andre verdenskrigen, nettopp for å ha en liten beskyttelse for mennesker på flukt. Det er det dette handler om. Ute av syne, ute av sinn, sa statsråden, som sjøl argumenterer som om hvis det ikke kommer flyktninger til Norge, så eksisterer det ikke flyktninger i det hele tatt. De eksisterer. Norge burde absolutt gjøre svært mye mer for å hjelpe dem der, og Norge burde absolutt ta imot flere kvoteflyktninger, slik som FN har bedt oss om, fordi den humanitære situasjonen i flyktningleirene og sikkerhetssituasjonen er på bristepunktet. Regjeringen sier nei. Og regjeringen sier nei til å gå igjennom hvordan regelverket nå har blitt, sjøl om det er mulig å påvise at noen som har beskyttelsesbehov – det står i vedtakene deres – allikevel blir returnert uten ny vurdering når de fyller 18 år. Jeg skjønner at Fremskrittspartiet kan sitte stille og være med på dette. Jeg skjønner virkelig ikke hvordan Høyre kan sitte og være med på dette. Hvor er de humanitære høvdingene i Høyre blitt av – som sto her i Stortinget og forsvarte folkeretten før, som sto og forsvarte rettsstaten og at vi ikke skulle sende noen tilbake igjen til risiko for forfølgelse? Jeg registrerer at de har alle sammen nå blitt en underavdeling av Fremskrittspartiet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-11-14:
Bakgrunnen for det forslaget vi behandler, er det faktum at alle rapporter, også Landinfos, viser at Afghanistan har blitt farligere. Så har regjeringen, som har det politiske ansvaret, strammet inn på en slik måte at man vurderer det som trygt. Da må Stortinget ta ansvaret for at terskelen for disse vurderingene er rett. Det er det SV har ønsket å ta initiativ til, og vi er glad for at flere nå ser at det er behov for en justering av kursen. Fullmaktene til å stramme inn uten Stortingets godkjenning sto alle partier, bortsett fra SV og Miljøpartiet De Grønne, bak. Nå tror jeg partiene har betenkt seg. Derfor håper jeg at disse fullmaktene kan fjernes under den behandlingen som kommunalkomiteen nå skal ha, og at vi kan gå igjennom alle disse punktene, slik at vi faktisk sikrer at Norge ikke returnerer noen til risiko for forfølgelse og fare.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-11-14:
Først vil jeg si at jeg er glad for at det ser ut til å bli støtte til forslagene vi har levert i salen i dag. Det er bra for saken. Det er bra fordi Stortinget viser helt klart at de ikke aksepterer måten et forlik i Stortinget har vært forvaltet på. Jeg har bare grunn til å minne forsamlingen om følgende: Vi foreslår altså ikke lovendringer. Vi står ved forliket, men vi er ikke fornøyd med måten Listhaug har forvaltet forliket på. Listhaug har hatt ubegrensede fullmakter fra Stortinget til å kunne instruere forvaltningen, og når det fra andre her i dag sies at regelverket vi nå har, er basert på et flertall i Stortinget, gjelder altså ikke de instruksjonene som er gitt til forvaltningen. Den instruksjonen som er gitt til forvaltningen, innskrenker skjønnet forvaltningen har til å kunne bruke paragrafer til å gi opphold på humanitært grunnlag, på en sånn måte at vi mener det ikke er forsvarlig. I dag ber vi om at den kursen justeres. Jeg er litt overrasket over dem som er opptatt av at man ikke har fått satt seg ordentlig inn i denne saken. Det er litt vanskelig å forstå Høyres Ørmen Johnsen, for det kunne høres ut som at om bare denne saken hadde vært til komité, kunne kanskje Høyre ha gått med på å gjøre noen endringer. Det blir veldig spennende å følge denne saken i komiteen, for det er et vell av forslag som er sendt dit. Vi ser fram til å høre om Høyres eventuelle kursendring i komiteen, for der vil man få god anledning til å komme med det. Vi hørte Høyres Helleland fortelle hva vi var gode til i Norge. Vi var verdensmestere i både det ene og det andre. Helleland glemte et vesentlig punkt, og det er at Norge er verdensmester i tvangsreturer til Afghanistan. Det var ikke med på skrytelisten til Helleland. Vi ønsker som sagt at sakene blir gjennomgått basert på kjente sårbarhetskriterier, men vi ønsker at de kriteriene skal vektlegges mer i forvaltningens arbeid med sakene, sånn som det står i forslaget. Vi regner med at UDI kan gjøre den jobben ganske snart, for i budsjettet har statsråden lagt opp til 6 000 ankomster til Norge, med saksbehandlingskapasitet til det. Vi har hørt at statsråden nylig har sagt at det kommer bare 3 000. Det betyr at det er rikelig med kapasitet til å gjennomføre saksbehandlingen på en svært rask måte. Inntil det er gjort, bør sakene stilles i bero, inntil sakene har fått fornyet behandling. Det er oppdraget.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2017-11-14:
Det ble feil i stemmegivingen.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2017-11-14:
Asylpolitikken må være forutsigbar og ikke en berg-og-dalbane-politikk, alt ettersom antallet ankomster øker eller avtar. Etter debatten i dag stiller jeg meg spørsmål om hvorvidt asylpolitikken til Arbeiderpartiet ligger fast. Jeg ble i tvil da Martin Kolberg egentlig sender signaler om en liberalisering og bruker begreper som «moral». Men det betenkelige i denne saken er at vi får saken over bordet, en type hastebehandling. Nei, Høyre fraråder ingen bred debatt, slik representanten Lauvås ga inntrykk av, men det vi ikke ønsker, er en hastebehandling. Vi ønsker en debatt etter at saken har vært i komité, har vært på høring, og vi får en vurdering av de ulike forslag. Det er en grundig debatt. Dersom Arbeiderpartiet hadde ment at den politikken som er ført, er uansvarlig – noe jeg oppfattet representanten Lauvås si – hvorfor i all verden foreslår ikke Arbeiderpartiet et ordinært Dokument 8-forslag? Stortinget har vært i sesjon i over en måned. Hvorfor i all verden kommer dette fem på tolv, nærmest i en nattetime? For meg smaker det rett og slett av panikk. Jeg er egentlig mest urolig for de forhåpninger som nå gis til dem som har fått avslag, og som man nå skal vurdere sakene til på nytt, etter kriterier som vi egentlig ikke kjenner til. Det feires sikkert av noen i dag, men jeg tror det blir desto verre for noen av dem som får avslag nok en gang. Det vil være å gi disse en tilleggsbelastning. Til representanten Lysbakken, som mente at mine statsvitenskapelige kunnskaper var sviktende, vil jeg si at når det gjelder instrukser, har departementet alltid hatt mulighet til å instruere UDI. Departementet har vel ikke for vane å komme til Stortinget hver gang de har gitt UDI en instruks. Vi har i asylforliket gitt mulighet også for departementet til å instruere Utlendingsnemnda. Det jeg mener, er at når Stortinget skal gå inn i den enkelte instruks og legge føringer, er det et brudd.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Jeg tror dessverre at veldig få sitter igjen veldig opplyst etter denne debatten. Vi hadde forventet at det skulle komme klare avgrensninger og klare avklaringer fra forslagsstillerne i de forskjellige partiene av hva dette innebærer. Det har dessverre ikke skjedd. Men uansett hvordan Arbeiderpartiet og Senterpartiet prøver å sno seg unna og skylde på andre, handler dette til syvende og sist om at man ønsker å myke opp. Det handler om at flere av dem som et bredt flertall ser på som grunnløse i dag, uten beskyttelsesbehov, vil med ny politikk få opphold i Norge. Dermed gir man opphold til flere uten beskyttelsesbehov. Det er det Fremskrittspartiet har pekt på. Det er å aktivt undergrave asylinstituttet. For det internasjonale samfunnet har ikke gjennom avtaler lagd et asylinstitutt som skal ramme dem med et svakere nettverk, eller med mangel på ressurser. Man skulle gi asyl til dem som var forfulgt. I den grad det har kommet avklaringer, har det kommet i retning av at det er ikke disse det gjelder. Det gjelder mangel på ressurser, og det gjelder mangel på nettverk. Der er Fremskrittspartiet helt uenig. Det er litt påfallende at Arbeiderpartiet selv ikke aner rekkevidden av sitt eget forslag. Når vi peker på konsekvensene, når vi sier at signalene blir sendt til Afghanistan om at nå kan flere få opphold uten beskyttelsesbehov, er det vår skyld at det skjer – ikke de som fremmer og vedtar forslagene. Det er en ansvarsfraskrivelse som mangler sidestykke. Jeg forstår veldig godt at statsråd Listhaug har store problemer med å vite hva en skal legge seg på, for det blir sagt at sårbarhet skal vurderes mer enn i dag. Så påpeker vi at sårbarhet blir vurdert i dag, og da sier de andre at da er det vel greit. Da må jo vi trekke konklusjonen at det ikke er noe nytt i forslaget, og at vi da kan fortsette som før. Men det vil de heller ikke. Denne debatten har overrasket til og med meg – som helt ny representant – ganske stort. Jeg trodde vi hadde en mye grundigere saksbehandling i Stortinget før vi vedtar ting som kan få uante konsekvenser. Forslagsstillerne klarer ikke engang å forklare hva de ønsker å vedta. Når det da blir umoralsk for Arbeiderpartiet å stå for en politikk som var moralsk i forrige uke, blir kaoset komplett. Da er jeg litt glad for at jeg ikke er statsråd akkurat nå. Men nå må de komme på banen med klare signaler.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2017-11-14:
Senterpartiet står fast på asylforliket, selv om noen her i salen prøver å skape inntrykk av noe annet. Dette er ikke omkamp på asylforliket, dette er bare en presisering av at vi ikke aksepterer at de forutsetningene som Stortinget satte for asylforliket, blir satt til side. Forutsetningen om at terskelen for opphold på humanitært grunnlag ikke skulle senkes, har ikke statsråden fulgt opp. Vi tok initiativ til et asylforlik fordi vi ønsker en forutsigbar politikk. Regjeringen har dessverre ikke fulgt opp det. Endringene vi vedtar i dag, er kun en presisering av at forutsetningene skal følges opp, og at vi ikke aksepterer at det gis instrukser som er i strid med det som var Stortingets forutsetning. Så var Venstre oppe og sa noe sånt som at Senterpartiet var dratt baklengs inn i fuglekassa til Arbeiderpartiet. Det er vi overhodet ikke. Senterpartiet gjør sine vedtak og beslutninger på selvstendig grunnlag. I går kveld signaliserte Senterpartiet at det var uaktuelt for oss å være med på den formuleringen som lå i forslag nr. 7. Der lå det en formulering om at sakene skulle stilles i bero. I morges ble det fremmet et annet forslag der det sto at det ikke skulle effektueres. Det syntes vi også var for dårlig innrammet. Det endelige forslaget, som nå er tydelig på at det ikke skal effektueres før denne sårbarhetsvurderingen er gjort, er et forslag som Senterpartiet kan være med på. For det er stor kapasitet i forvaltningen. Forvaltningen sitter med den kunnskapen de trenger for å gjennomføre dette, og det er opp til statsråden og forvaltningen å prioritere og ta de sakene først som er de som står først for retur. Dette er noe som kan gjennomføres raskt, og som ikke skal være en stor utfordring for forvaltningen. Alle skal få bli, er det noen som hevder. Nei, alle skal absolutt ikke få bli. Hele prinsippet for asylinstituttet er at de som får opphold, får bli, og at de som får avslag, også etter at sårbarheten er vurdert, skal returneres raskt. Det er utrolig viktig. Engen-Helgheim sa at dette med sårbarheten var å slå inn åpne dører. Listhaug fulgte opp med at disse vurderingene gjøres jo i dag. Hvis det er sånn at begge disse påstandene stemmer, må jo dette være veldig enkelt, for da er det bare å foreta den vurderingen og synliggjøre og bekrefte at den vurderingen er foretatt. Men hvis det ikke stemmer at det blir gjort i dag, skjønner jeg at det kanskje kan være mer uvisshet på hva det er som skal gjøres.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-11-14:
Ja.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-11-14:
Nå er det vel sånn at hermetiseringen av EUs yttergrenser er den største årsaken til at det kommer langt færre asylanter til Norge per nå. Sånn sett er det jo en bitte liten debatt i et lite vannglass vi står i her i Norge. Når statsråden nevner at det å fjerne rimelighetskravet egentlig angår bare et hundretall, er det et spørsmål hvorfor vi bruker så mye retorikk og energi og bryter internasjonale konvensjoner – bruker så mye ressurser på så få. Det hadde kanskje vært like greit å gi alle barn opphold. Men spørsmålet er egentlig: Jeg oppfatter at statsråden, som Venstre, synes det er litt raskt å hastebehandle saken, uten komitébehandling, i Stortinget i dag. For å få den tida og den grundigheten som Stortinget vil ha, vil statsråden oppfordre Fremskrittspartiets stortingsgruppe til å stemme for Venstres forslag?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-11-14:
Saken vi behandler i dag, er jo å rette opp en feil fra i fjor. Det var en feil som Arbeiderpartiet og Senterpartiet var med på og ga mandat til regjeringa til å gjennomføre. En fjernet rimelighetsvilkåret, og vips så ble altså antallet med midlertidig opphold betydelig større. Vi setter flere på vent for å sende dem ut når de er blitt voksne. Når Senterpartiets Marit Arnstad da utfordrer Kristelig Folkeparti og Venstre på vårt samarbeid med regjeringspartiene, er det på tide å minne om at vi her snakker om en sak hvor det er Senterpartiet som er blitt trukket baklengs inn i fuglekassa til Arbeiderpartiet i løpet av natta. Så her tror jeg Senterpartiet har mer enn nok med å forholde seg til seg selv med tanke på at de i forrige uke sa at de ikke ville være med på å stoppe noen returer til Afghanistan, og nå altså er på glideflukt inn i den fuglekassa. Ære være, det er bra at det finnes en betydelig opposisjon i Senterpartiet som har et hjertelag som går utover et års feiltrinn. Vi vedtar i dag at vi skal innføre sårbarhetskriterier, som vi egentlig ikke helt vet hva er, og som egentlig ligger til komitébehandling. De fire forslagene som Venstre har lansert, som vi ikke fremmer i dag, kommer vi i hvert fall til å fremme inn i den komitébehandlingen. Det er bl.a. forslag om å gjeninnføre et krav om at det må være «rimelig» å henvise en asylsøker til internflukt i trygge deler av hjemlandet. Vi ber også regjeringa om å ta initiativ til å etablere et felles nordisk landinfo. Det var jo litt av debatten som kom i kjølvannet av utenriksministerens redegjørelse i forrige uke: Hva er det en legger vekt på, og er det mulig å samordne ressurser og samkjøre de nordiske landenes landinfo? Det er jeg helt sikker på er en debatt som Nordisk råd gjerne er med på, og som kanskje også er en effektiv utnyttelse av felles ressurser, men som Stortinget bør ta stilling til. Det er godt kjent at Venstre ikke vil ha midlertidig opphold for enslige mindreårige, så vi får se om det er noen vilje til å flytte seg på det. Men så sier også representanter fra regjeringspartiene her at de som kommer, er så ressurssterke. Hvorfor bruker ikke regjeringspartiene da noe i forslaget til statsbudsjett på innsats for å spore disse ressurssterke familiene og få til frivillige returer? Da bør også Arbeiderpartiet og Senterpartiet bli med på debatten: Hva er det vi tilbyr dem som er her, før de skal ut, som tjener både dem selv og Afghanistan?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-11-14:
Det viktigste vi gjør i dag, er å ta oss noe tid, og den tida håper jeg vi bruker godt. For det er, som representanten Tajik var inne på, forvirring i mange partier her. Jeg må ha en stemmeforklaring, for Venstre kommer til å stemme for alle de sju forslagene til slutt, til tross for at jeg er skeptisk til forslagene nr. 4, 5 og 6 – og det er nettopp bekymringen for at vi leder oss inn i noe som blir vanskelig å tolke. Arbeiderpartiet ønsker økt internflukt, altså flere ut, men ved å innføre en type sårbarhetskriterier som vi per i dag strengt tatt ikke vet hva innebærer. For Venstre er målet å få gjeninnført rimelighetsvilkårene. Det er mye tydeligere kriterier for hvem som skal få bli og ikke. Jeg håper vi ikke har sett en maktdemonstrasjon i dag som vil omfatte bare ca. ti personer. Det er ikke Stortinget verdig. Det er kanskje en spurtseier på en transportetappe, men det er nå klatreetappen starter, og den må også Arbeiderpartiet bli med på.
Torhild Bransdal (Kristelig Folkeparti), 2017-11-14:
I dag vil jeg begynne med å berømme Arbeiderpartiet, som tar noen få, riktige skritt i asylpolitikken sin. Det er et sunnhetstegn for Stortinget at flertallet kan justere kursen når intensjonene til Stortinget ikke innfris av den politikken som i dag føres. Det framgår ganske klart at så er tilfellet i denne saken, der bruken av midlertidighet for enslige mindreårige asylsøkere har skutt i været som følge av endringene som regjeringen fikk igjennom i Stortinget våren 2016. Kristelig Folkeparti advarte mot endringene allerede da forslaget fra regjeringen kom, og vi pekte på hva de negative konsekvensene av et slikt forslag ville bli. Det er liten tvil om at stortingsflertallets vilje er en annen enn regjeringens i denne saken, og da er det bare rett og rimelig at Stortinget bruker makten sin til å gi regjeringen klar beskjed om det. Da Stortinget behandlet regjeringens forslag om endringer våren 2016, advarte Kristelig Folkeparti om at å tillate retur etter internfluktreglene – selv om det var urimelig – først og fremst ville ramme sårbare grupper som ungdommer og alvorlig syke. Kristelig Folkeparti viste også til at det var påkrevd å vurdere rimeligheten av å henvise til internflukt, for å være i overensstemmelse med flyktningkonvensjonen. Vi mener fortsatt at det utfordrer menneskerettighetene ikke å foreta en rimelighetsvurdering ved henvisning til internflukt. Vi advarte også om at Norge allerede våren 2016 hadde en av Europas strengeste praksiser når det gjelder internflukt, og om at stort sett alle vestlige land opererer med et rimelighetsvilkår i internfluktvurderingen. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet lyttet mer til regjeringen enn til våre advarsler våren 2016. Men det er som sagt positivt at de nå beveger seg i riktig retning. Vi skulle gjerne ha vært de negative konsekvensene av endringene i 2016 foruten. Kristelig Folkeparti vil ha tilbake rimelighetsvilkårene og sårbarhetsvurderinger som er i tråd med de internasjonale forpliktelsene Norge har overfor mennesker på flukt. Det er tankevekkende og dypt beklagelig at de av de såkalte oktoberbarna som f.eks. har flyktet til Frankrike og Paris, ikke sendes tilbake til Norge i tråd med Dublin-regelverket, fordi franske myndigheter mener Norges praksis med returnering til internflukt strider mot flyktningkonvensjonen. For én uke siden stemte Kristelig Folkeparti i overensstemmelse med SVs forslag. Det er vårt primære syn i dag også. Sekundært kan vi støtte Arbeiderpartiets forslag.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2017-11-14:
Jeg synes det er urovekkende at statsråden forsvarer mangelen på en reell vurdering av beskyttelsesgrunnlaget til de 18-åringene som sendes ut, med at man kan be om å få vedtaket omgjort. Det forutsetter ressurser som veldig mange av disse ungdommene ikke har. Dessuten må vi ha et regelverk i utgangspunktet som vi mener er riktig, ikke forutsette at folk må anke eller få omgjort vedtak. Da jeg ved redegjørelsen fra innvandrings- og integreringsministeren i forrige uke ba om en avklaring på om hun hadde avvist råd fra UDI i denne saken, fikk jeg ikke svar. Men det ligger for så vidt ute på regjeringens nettsider, og vi har jo også fått oppklart nå i replikkutvekslingene, at det kom fram i instruksen fra statsråden. Vi vet derfor at statsråden instruerer om ikke å legge avgjørende vekt på barns manglende nettverk, ressurser og den sosiale, humanitære situasjonen i internfluktområdet når myndighetene, ved UDI, vurderer oppholdsgrunnlag for enslige asylbarn. Her ligger kanskje også en liten start i å tolke Stortinget i hva det er vi ønsker omgjort, altså hvilke kriterier man kunne ha vektlagt.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2017-11-14:
En påstand som går igjen i debatten her, er at vi må unngå en politisering av asylpolitikken. Men det er full enighet om at asylinstituttet skal forbeholdes dem som har rett på beskyttelse. Alle er også enige om at det ikke skal være opp til statsråden eller Stortinget om en person får opphold eller ikke. Det som flere av partiene i dag kritiserer, er ikke den enkelte vurderingen om oppholdsgrunnlag, men kriteriene og praksis for disse vurderingene – og at det per nå ser ut til at vi risikerer at Norge bryter med grunnleggende internasjonal rett. Det noen av oss også kritiserer, er at barn og voksne returneres til Afghanistan – et land som FNs høykommissær for flyktninger anser som utrygt – uten noen ny vurdering av beskyttelsesgrunnlag og uten at det er gjort en rimelighetsvurdering. I tillegg vet vi at UDI har ønsket og anbefalt å begrense bruken av midlertidig opphold til enslige asylsøkende barn, mens det er regjeringen som har satt ned foten, ikke i enkeltsaker, men i instruksen for hva som skal vurderes hvordan. UDI mener nettverk, ressurser og humanitær og sosial situasjon i hjemlandet bør vektlegges sterkere ved retur av enslige mindreårige asylsøkere enn det gjøres i dag. Det er regjeringen som ikke ønsker dette, på grunn av et politisk mål om å sende et signal. Norge er ikke bare ett av mange land som returnerer til Afghanistan. Norge har en Afghanistan-praksis som er blant de strengeste – hvis ikke den strengeste – i Europa. Ifølge Norsk organisasjon for asylsøkere falt innvilgelsesprosenten for afghanske asylsøkere i Norge fra 82 pst. til 28 pst. fra 2015 til 2016. Så langt i 2017 viser tall fra UDI at Norge har en rekordlav innvilgelsesprosent for afghanere, kun 25 pst. får innvilget opphold. Til sammenligning fikk 97 pst. av afghanere innvilget opphold i Italia i 2016, 60,6 pst. i Tyskland og 46 pst. i Sverige, – mot altså 25 pst. i Norge. I tillegg fører Norge den strengeste returpolitikken i Europa overfor afghanerne. Av til sammen 580 afghanere som ble tvangsreturnert fra Europa til Afghanistan i 2016, var 410 fra Norge: 410 av 580. Vi er også et av få europeiske land som tvangsreturnerer barnefamilier til Afghanistan, og vi er dem som gjør det mest. Hovedårsaken er at Norge har fjernet kravet om en rimelighetsvurdering før en asylsøker kan henvises til internflukt, mens dette er en selvfølge i alle EUs medlemsland. Mange EU-land er dessuten restriktive med i det hele tatt å henvise til intern flukt. Jeg får til slutt bare gjenta at jeg håper komiteen vil behandle representantforslaget fra SV, Rødt og Miljøpartiet De Grønne grundig, for da kan man også være med på å klargjøre mye av det som fortsatt er ubesvart om norsk praksis.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Det er bra statsråden er forutsigbar, for det må jeg dessverre konstatere at Arbeiderpartiet ikke er. Når det gjelder UDI, kommer de med praksisforeleggelser til departementet som de vil at vi i enkelte tilfeller skal ta stilling til. Den ene praksisforeleggelsen gikk på om man skulle gjøre forskjell på 16-åringer og 17-åringer og vurdere de sakene annerledes – at man skulle gi lettere opphold til dem som var 16 enn dem som var 17 år. Det regjeringen og departementet var opptatt av, var at en skulle vurdere individuelle forhold ikke basert på alder, for det kan være sånn at 17-åringer kan være mer sårbare enn 16-åringer. Det er livssituasjonen og saken til den enkelte som skal avgjøre det. Derfor mente vi at instruksen var god og også er etterlevd i UDI. Man kan se hvor mange midlertidige tillatelser som er gitt; vi gjorde en rask liten undersøkelse på det. Fra januar til mars 2017 ble det gitt i overkant av 230 midlertidige tillatelser, altså før denne instruksen ble innført. Fra april til oktober ble det gitt 132 midlertidige tillatelser.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Jeg synes ikke at representanten Lauvås og Arbeiderpartiet kan pålegge statsråden ansvaret for at man selv snur og ønsker å myke opp regelverket. Det er et ansvar som partiet må ta selv. Det er sånn at der ute går disse signalene raskt. Man setter seg ikke spesielt grundig inn i hvilke detaljer som ligger i denne type oppmykinger. Det går ut at Norge gjør endringer i regelverket knyttet til enslige mindreårige. Da vil det bli oppfattet der ute. Jeg kommer til å fortsette å være ærlig på hva jeg mener om de forslagene som er oppe til vurdering. Jeg synes det er synd at Arbeiderpartiet snur i løpet av disse dagene som har gått siden redegjørelsen, og at man kaster på bordet et forslag som er så omfattende, uten at det er gjort en grundig vurdering av konsekvensene. Jeg skulle ønske at jeg i løpet av denne debatten får en grundig redegjørelse fra en representant i Arbeiderpartiet, som kan fortelle meg hvordan vi skal følge opp disse vedtakene. For det som ligger i disse fire punktene, er såpass tynt at jeg må si at jeg lurer svært på hvordan vi skal følge det opp.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Det vil jeg etter beste evne gjøre, men mitt hovedpoeng er at disse vurderingene gjøres i dag. I de forslagene til vedtak som nå ligger på bordet, står det ingenting eksplisitt om hva som skal vurderes mer enn i dag. Det finnes ingen merknader i forbindelse med denne behandlingen som kan forklare dette grundigere for departementet. Det er derfor jeg sier at jeg forventer at kanskje også Senterpartiet kan gjøre rede for hvilke detaljer man tenker seg en oppfølging av. Man kan gjerne lese i media, men jeg blir ikke så mye klokere av det heller. Som jeg gjorde rede for her, hørte jeg på representanten Gahr Støre i dag og forsøkte etter beste evne å høre hva vi skal gjøre her, men jeg ble heller ikke klok av det. Derfor håper jeg – fordi jeg vil følge opp Stortingets vedtak så godt som mulig – at jeg kan få klare svar i løpet av denne diskusjonen om hvilke endringer man konkret ønsker å gjøre. Så til det første som ble sagt: Ja, jeg er ganske trygg på at jeg har riktig posisjon, og at jeg vil fortsette å gjøre en god jobb som innvandrings- og integreringsminister.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Ja, instruksen kan oppheves – det er det minste problemet. Men så kommer spørsmålet om hvordan disse sakene da skal behandles videre. Det vil komme spørsmål fra UDI – kanskje en praksisforeleggelse – hvor de spør: Hvilke endringer i måten man behandler disse sakene på, skal gjøres? Min utfordring så langt er at jeg i de forslagene til vedtak som foreligger i denne saken, og i de innleggene som jeg har hørt så langt, hører svært lite informasjon om disse detaljene. Det er derfor jeg nok en gang vil si at jeg håper vi får en lang og god debatt her, og at jeg vil få grundige redegjørelser fra dem som skal stemme for dette forslaget, om hva som egentlig ligger i det, nettopp fordi jeg ønsker å følge opp Stortingets vedtak på en god måte.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
De som skal ha beskyttelse, de får beskyttelse i Norge. Jeg har tillit til at utlendingsmyndighetene gjør en god jobb, i motsetning til det jeg registrerer at representanten Andersen har i ulike saker. De vurderingene som dukker opp, gjøres også i disse sakene. Spørsmålet er hvorvidt det skal legges avgjørende vekt på eller være en del av helhetsvurderingen. Det siste mener regjeringen at denne praksispåleggelsen går på, og i tillegg mener vi at individuelle forhold og ikke alder skal vurderes, som et utgangspunkt. Det er faktisk viktig at vi har tillit til utlendingsmyndighetene, og jeg registrerer at representanten Andersen bruker veldig mye tid på å undergrave den jobben som gjøres. Det synes jeg er synd. Vi er et av landene i verden som har et av de beste systemene på dette området, og da mener jeg det er viktig at vi har tillit til den jobben som gjøres.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Vi sender ingen ut som er fra 16 til 18 år og har fått midlertidig tillatelse. Det betyr at når man blir 18 år, og det er forhold som skulle tilsi at man skulle få opphold, så kan man be om en omgjøring av søknaden og få den vurdert etter regelverk for voksne. Det Stortinget i dag kommer til å fatte vedtak om, er at voksne menn som har fylt 18 år, skal behandles etter et regelverk som skal gjelde for 16–18 år. Det er det grunn til å nevne. Representanten Andersen er i mange sammenhenger opptatt av dette med internflukt og rimelighetsvilkår. I en verden der 65 millioner mennesker er på flukt, synes jeg det er rimelig at de som kan få beskyttelse i eget land, får det, og at vi kan gi beskyttelse til dem som trenger det og ikke kan få det. Utfordringen er at representanten Andersen vil at alle skal få opphold – i praksis åpne grenser – og det tror jeg alle ser at ikke går.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Jeg vil overhodet ikke anbefale noen å stemme for returstans. Jeg er veldig urolig for hva den type vedtak kan føre til når det gjelder signaler. Jeg er også veldig urolig for det vedtaket som skal fattes her i dag. Det er klart at det finnes mange i Europa ulovlig. Det finnes også mennesker som ikke har søkt asyl noe sted, men som oppholder seg innenfor våre yttergrenser. Akkurat nå har man forholdsvis god kontroll, men vi vet at presset mot Europa mest sannsynlig bare kommer til å øke i årene som kommer. Derfor må man ikke tro at dette er noe forbigående fenomen, og det er derfor man må ha stø kurs. Så vil jeg si at jeg ikke kjenner meg igjen i at vi bryter internasjonale konvensjoner. Nei, vi legger opp til at lover og regler som skal vedtas, alltid er innenfor de internasjonale konvensjonene, og at det selvfølgelig også blir lagt til grunn når man behandler enkeltsaker. Det er et helt selvsagt prinsipp.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Å tolke Stortinget – jeg vil jo anta at man i løpet av denne debatten som mest sannsynlig kommer til å pågå i noen timer, er i stand til å gi ganske tydelige signaler om hva man faktisk ønsker å endre på. Man må jo når man fremmer fire forslag i Stortinget, ha en kvalifisert oppfatning av hva man ønsker endret. Det vil jeg selvfølgelig da avvente. Så er det riktig at vi har gitt en instruks i mars på en praksisforeleggelse fra UDI, den har jeg tidligere redegjort for. Vi har også fått to andre praksisforeleggelser fra UDI som gjelder sikkerhetssituasjonen i Afghanistan, og som vi har tatt til orientering.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Representanten Aasrud var inne på at man lenge var bekymret for en kraftig vekst i antallet midlertidige tillatelser til enslige mindreårige. Da er jo spørsmålet: Hvorfor i all verden har man ikke da gått om en ordinær behandling? Partiet har allerede levert inn et forslag som ligger der, klart til komitébehandling. Representanten Lauvås var inne på at han mente det måtte være tungt å få stortingsflertallet mot seg. For mitt vedkommende synes jeg det er mer bekymringsfullt at Arbeiderpartiet nå ser ut til å gå i retning av SVs asylpolitikk. For landet er jeg bekymret for det. Så til representanten Gahr Støre: Når det gjelder den instruksen som man her peker på som det store problemet, har vi sett litt på hvor mange av de midlertidige tillatelsene som kom etter at denne instruksen ble gitt i mars i år. Der er det i overkant av 130. I perioden fra 1. oktober til denne instruksen ble gitt, ligger det på ca. 400 midlertidige tillatelser. Det er greit å ha med seg når man nå mener at det er denne instruksen som er problemet. Det videre spørsmålet er da: Hvilke endringer vil man gjøre? Det jeg forstår ut fra det representanten Gahr Støre sier – og han er den eneste som har kommentert hvilke endringer man er ute etter – mener man at det skal legges større vekt på hvilket nettverk man har i hjemlandet. Jeg understreker «større vekt». Jeg har ikke hørt at noen har sagt at man skal legge avgjørende vekt på det. Jeg har heller ikke registrert at noen mener det skal gjøres forskjell på 16-åringer og 17-åringer, men at man legger til grunn en individuell behandling. Disse tingene er viktige for meg å ha klart for meg i oppfølgingen av dette vedtaket. Videre er det interessant å vite: Hvor mange midlertidige tillatelser kan man leve med? Hvor mange er for mange? Det er jo ikke sånn at man kan sette en kvote på hvor mange midlertidige tillatelser man skal gi, men det er interessant å høre hva som er akseptabelt, og hvilke tall som ikke er det. Jeg mener at når Arbeiderpartiet går for en liberalisering, som dette er, må man faktisk stå for det. Og når representanten Kolberg gir oss en leksjon i moral, vil vel jeg spørre om det er moral først og fremst å være opptatt av dem som har ressurser til å komme seg til Norge, mens man da glemmer resten, og når man vet at ved å redusere ankomstene til Norge, kan vi i større grad hjelpe i nærområdene. Det er faktisk sånn at i fjor kunne vi bevilge en halv milliard kroner mer, fordi det kom få, til Syrias nærområder. Dette henger sammen. Moral for meg er å kunne hjelpe flest mulig, ikke bare dem vi ser her og nå, og ikke dem som ikke har krav på beskyttelse.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2017-11-14:
Representanten Lauvås sa at vi går på en smell. Det er jo fristende for oss utenforstående å si at det ser ut som om det er ledelsen i Arbeiderpartiet som har gått på en smell, og at man lar seg lede av asylopprøret som har pågått, der SV har ledet an. Det har skjedd en snuoperasjon på få dager. Så til representanten Aasrud sitt innlegg. Hun sier at saker skal stilles i bero. Nå er det sånn at disse sakene som det henvises til her, er ferdigbehandlet. Derfor vil jeg tro at det man mener, er at man skal stille i bero uttransporten av disse personene som skal få sine saker vurdert på nytt – voksne menn som skal vurderes etter et enslig mindreårig-regelverk. Det andre er disse sårbarhetskriteriene. Jeg har ikke hørt noen har tatt til motmæle mot at det man mener her, er at det skal vektlegges mer, at det ikke skal legges avgjørende vekt på disse kriteriene. Jeg har heller ikke hørt noen som har sagt at det skal være forskjell på 16 og 17 år. Da legger jeg til grunn at det er det man mener i denne salen. Så til representanten Giske. Jeg tror at i den lange perioden som han har vært statsråd, har han aldri opplevd manglende saksbehandling i denne typen saker. Det finnes ingen merknader som kan tolkes, og det er derfor jeg har vært veldig opptatt av å få en avklaring fra denne talerstolen fra forslagsstillerne på hva som ligger i forslaget. Nå har jeg selv satt fram noen punkt på hva jeg tolker ut ifra det som er sagt fra denne talerstolen. Det er også sånn at det man advarte mot i forbindelse med innstrammingene var at vi ville få en veldig stor grad av familiegjenforening til Norge. Man ser av tallene at den er svært høy, og at den kommer til å holde seg høy i årene som kommer. Det er et faktum at vi har tatt imot og gitt opphold til nesten 80 000 personer i Norge bare siden 2012 – flyktninger og familiegjenforenede til flyktninger. Vi har enorme utfordringer med å lykkes med integreringen. Før den perioden kom det også mange. Derfor handler dette om bærekraften i vår velferdsmodell og hvilke regelverk og hvilke signal vi skal sende ut. Det er ikke sikkert at disse ungdommene fra eller til i utgangspunktet er dem som velter lasset, men det vil sende signal om at Norge myker opp, og det er det jeg er bekymret for. Så kan man ikke si at vi ikke skal si at det er det man gjør. Man må jo stå for sine valg når man velger å endre regelverket slik som man gjør nå. Men jeg skal etter denne litt forvirrende debatten gjøre mitt beste for å følge opp det jeg tror etter denne debatten er intensjonen i Stortingets vedtak.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-11-14:
Det er ganske forutsigbart når statsråden går på Stortingets talerstol i disse sakene. Det får vi bare registrere. Jeg har lyst til å spørre statsråden innledningsvis: Hvorfor mente statsråden at det var helt tvingende nødvendig å innføre en instruks i mars måned i år som ytterligere strammet inn på praksisen overfor enslige mindreårige asylsøkere, som var mot UDIs faglige råd eller anbefalinger, og som statsråden måtte forstå ville ytterligere øke andelen midlertidige opphold og innskrenke stort sett hele skjønnsmuligheten til forvaltningen?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-11-14:
Dette var altså de tvingende nødvendige grunnene statsråden fant i mars. Jeg registrerer også at statsråden i sitt innlegg, som vanlig når vi diskuterer disse sakene, åpner med å utbasunere for all verden at nå åpner man grensene. Nå er det bare å sende barn i vei. Nå er det bare å komme hit, om du har grunn til det eller ikke. Statsråden har ved mange anledninger uttalt dette og at det gir feil signaler, selv om statsråden må forstå at med denne nødvendige korrigeringen som vi nå foreslår, vil Norge fremdeles være godt inne på den strenge siden i asylpolitikken blant land vi sammenligner oss med i Europa. Ser ikke statsråden når hun velger å uttale seg slik gang på gang, at det er hun selv som sender ut feil signaler?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-11-14:
At regjeringen og statsråden nå får stortingsflertallet mot seg, oppleves nok tungt. Det kan jeg forstå, men nå er det nødvendig, og det bør også Høyre og Fremskrittspartiet – inkludert statsråden – merke seg. Jeg registrerer at flere representanter fra Høyre – Ørmen Johnsen, Tveiten Benestad – fraråder denne voteringen. De fraråder på mange måter hele denne debatten, de mener at dette er uansvarlig. Uansvarligheten her ligger hos regjeringen og hos regjeringspartiene når de velger å bruke de fullmaktene som Stortinget har gitt, og de forlikene som stortingspartiene har inngått, på en måte som bryter med forståelsen, og som bryter med tilliten. Det er det som er uansvarlig. Det er usolidarisk. Derfor må dette korrigeres, og det er det Stortinget i dag er i ferd med å gjøre. Jeg registrerer videre at vi får en lang tirade om at vi åpner grensene. Representanten Engen-Helgheim brukte mesteparten av sitt innlegg på å snakke om at vi åpner grensene. Jeg bare gjentar at det blir feil, Engen-Helgheim, det er feil å si det, og jeg må be om at du slutter med det, for det er det som gir feil signaler. Dere bidrar til å skape forvirring om hva som egentlig gjøres, og det er også et stort ansvar å ta. Spesielt når man skal representere Norge som regjeringsparti, burde man tenke seg bedre om. Det er slik at vi må ha regler og prinsipper som sikrer at vi gir opphold til dem som trenger det aller mest. Det er det som er asylinstituttet. De som ikke har behov for beskyttelse, skal returnere. Derom er det ingen uenighet. En ny gjennomgang av søknadene fra en gruppe enslige mindreårige asylsøkere vil ikke bety at alle vil få varig opphold i Norge. Nå begrenser vi Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens vide adgang til å fortsette å øke andelen enslige mindreårige asylsøkere med midlertidig opphold i Norge. Det er riktig å gjøre.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2017-11-14:
Jeg registrerer at representanten Helleland er glad for at statsråden og Fremskrittspartiet framstår veldig forutsigbare – det kan vi sikkert ha en lang diskusjon om – og mener at vi er uforutsigbare. Representanten Helleland forsvarer nå sterkt Fremskrittspartiets syn og Fremskrittspartiets ståsted i asyldebatten. Høyre abdiserer i asyl- og innvandringspolitikken. Det må være smertefullt for mange i Høyre. Jeg håper i hvert fall at det er det, når det er det vi står her og hører at Høyre faktisk gjør. Jeg registrerer også at representanten Helleland har mange gode råd å komme med til alle andre partier – inklusiv Arbeiderpartiet – men overfor Fremskrittspartiet logres det kun. Så til representanten Ørmen Johnsen, som mener at dette er uforsvarlig, for hun vil ha en komitébehandling. Jeg inviterer henne her og nå til å komme opp på denne talerstolen og gi oss en oversikt over hva Høyre ville endre på i en komitébehandling – i hvert fall gi oss en retning på hvilke av disse forslagene Høyre ville vært med på i en komitébehandling. Det kunne vært svært interessant om representanten Ørmen Johnsen kunne redegjort litt for hva de da kunne finne på å komme til å støtte dersom dette hadde kommet i en komitébehandling. Jeg tror jeg skal svare selv: Høyre hadde ikke vært med på noe, for Høyre fortsetter logringen for Fremskrittspartiet i asylpolitikken. Slik har det altså blitt. Representantene fra Høyre må gjerne korrigere meg, om jeg har gitt feil svar. Arbeiderpartiet står ved en streng, rettferdig og human asylpolitikk, og jeg registrerer at representanten Engen-Helgheim fortsetter ferden med å gi feil signaler om asyl- og innvandringspolitikken til et bredt flertall i Stortinget. Jeg sier det igjen: Han må være snill og slutte med det, for det blir feil. Til slutt til statsråd Listhaug: I dag går hun på en smell, og hun har styrt dit selv.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-11-14:
Hvis statsråden lurer på hvordan hun skal følge opp eventuelle vedtak fra Stortinget, burde kanskje statsråden vurdere om hun sitter i riktig posisjon, for den viktigste oppgaven enhver statsråd gjør, er å følge opp Stortingets vedtak, uansett hvilket område det er på. Statsråden sier at dette kommer til å sende signaler, men Fremskrittspartiets hovedtalsmann sa jo at det å kreve en vurdering av sårbarhet var å slå inn åpne dører. Det var altså så enkelt, det var ingenting. Så en blir jo litt usikker på hva som er riktig versjon fra Fremskrittspartiet, eller om en her holder seg med doble versjoner. Men hvis representanten Engen-Helgheims versjon er riktig, at det å få sårbarhetskriterier er å sparke inn åpne dører, antar jeg at statsråden vil se det som enkelt å følge opp Stortingets vedtak, som blir gjort senere i dag, og at det blir enkelt å oppheve instruks GI-02/2017. Vil statsråden lojalt følge opp de vedtakene som Stortinget gjør i denne saken?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-11-14:
Det er så merkelig med regjeringen og Fremskrittspartiet: I det ene øyeblikket sier de at vi fra Stortingets side ikke må blande oss inn i forvaltningens oppgaver, mens statsråden i det neste øyeblikket står her og – i stedet for å svare på et spørsmål – sier at vi må angi hva forvaltningen skal gjøre i de enkelte sakene, når vi ber om at en instruks oppheves. Det er jo helt merkelig. Senterpartiet har ikke tenkt å angi hva forvaltningen skal gjøre. Senterpartiet kommer til å være med på et enkelt forslag her i dag, som handler om at regjeringen må oppheve en instruks som regjeringen politisk har innført overfor en fagetat. Og spørsmålet mitt er: Vil statsråden lojalt bidra til at den instruksen oppheves, og at en etterlever det som da vil være endringen av praksisen?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-11-14:
Både Høyres talskvinne og statsråden snakket i sine innlegg om de utslag en viss liberalisering i asylpolitikken fikk i 2006 og 2007. På mange måter var det rett at det skapte utfordringer for asylinstituttet den gangen. Det var også noe av bakgrunnen for innstrammingene som den rød-grønne regjeringen gjennomførte i 2009. De innstrammingene som den rød-grønne regjeringen gjennomførte i 2009, står Senterpartiet sjølsagt fortsatt bak, og det gjaldt ikke minst at man innførte midlertidig opphold for personer mellom 16 og 18 år. Det vi sto for i den rød-grønne regjeringen, kommer Senterpartiet også til å stå for etter dagens debatt og votering. Asylinstituttet er et skjørt tema. Men det er viktig at det er noen klare grenser. Det var i og for seg ganske gode redegjørelser i forrige uke. For Senterpartiet er det viktig at Stortinget ikke kan ta over og definere vurderingen av hvilke områder som er trygge eller ikke. Det er en oppgave for fagetatene. Vi kan heller ikke være med på at Stortinget skal ta over ansvaret for hele grupper på den måten at man innfører umiddelbar stans i retur av en hel gruppe. Det er forvaltningens ansvar å behandle saker om beskyttelse for individ. Derfor kan ikke Senterpartiet stemme for SVs og Venstres forslag her i dag. Men de forslagene vi ønsker å stemme for, bryter på ingen måte med asylforliket. Tvert imot kan en godt si at de forslagene presiserer det asylforliket vi sto sammen om, og som vi fortsatt står sammen om. Det Senterpartiet støtter i dag, er ikke – som Høyres talskvinne sa – å instruere en fagetat. Nei, det vi støtter, er å oppheve en politisk instruks som regjeringen har gjort overfor en fagetat. Det har de gjort uten å ha en klarering med Stortinget på akkurat den saken. Det burde ikke være så vanskelig – i og for seg – for Fremskrittspartiet og regjeringen, fordi her står de og sier at det å kreve en vurdering av sårbarhet, er å sparke inn åpne dører. Da kan det umulig være veldig vanskelig også å kunne forholde seg til de vedtak som antakelig blir gjort i salen her i dag. Jeg må til slutt si at når man hører den tonen Fremskrittspartiet velger i dagens debatt i Stortinget, lurer en på hva Kristelig Folkeparti, og særlig kanskje Venstre, tenker om sin støtterolle til denne regjeringen. I forlengelsen av dagens debatt, og jeg ser at nå har fire FrP-ere på rad tegnet seg på talerlisten, skal det bli meget interessant å følge både de forhandlingene de har om statsbudsjettet, og også de forhandlingene de har om en mulig regjeringsdeltakelse. Tonen settes for nokså interessante tider foran oss.
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2017-11-14:
Det er om lag 65 millioner mennesker på flukt i verden. Noen flykter fra krig. Andre er forfulgt på grunn av sin seksuelle legning eller på grunn av sin tro. Det er mange som drar på en lang reise mot Europa i håp om å skape et bedre liv for seg og sin familie. Norge er et av verdens beste land å bo i, og det er ikke vanskelig å forstå at mange ville fått et bedre liv her. Er man forfulgt, frykter forfølgelse eller umenneskelig behandling i hjemlandet, kan man få asyl. Alle som har krav på beskyttelse, skal få beskyttelse, og de skal raskest mulig integreres i det norske samfunnet og komme seg i jobb og på skole. Alle som søker asyl, skal få en individuell behandling av saken sin. Saksbehandlingen skjer hos UDI og UNE, som er faglige aktører som ikke kan instrueres i enkeltsaker. De fatter vedtak, bl.a. på bakgrunn av informasjon fra Landinfo, som også er et faglig uavhengig organ. Vurderingene som foretas av utlendingsmyndighetene, er konkrete og komplekse, og nettopp for at alle skal få en forsvarlig og rettferdig behandling av saken sin, må det fortsatt være opp til fagmyndighetene å foreta de vurderingene. Hvis vi i større grad lar det være opp til politikere å vurdere hvilke land som er trygge eller ikke, risikerer vi å få en politisering av asylsystemet som gir oss inkonsekvente vedtak. Bakgrunnen for at vi egentlig debatterer denne saken, er at SV ikke har tillit til at utlendingsmyndighetene kan foreta disse vurderingene. Langt klarere kan det vel ikke sies enn slik representanten Lars Haltbrekken sier det til Adresseavisen i dag, at SV ikke stoler på Landinfo. Etter debatten i dag kan man også stille spørsmål ved om Arbeiderpartiet legger seg opp mot SVs linje og heller ikke har tillit til fagmyndighetene lenger. Asylpolitikken må være konsekvent og rettferdig for at vi fortsatt skal kunne gi opphold til de menneskene som har krav på beskyttelse. Asylpolitikken må være konsekvent enten det er mange eller få ankomster til Europa og til Norge. Derfor ligger også regjeringens politikk fast, og vi er langt bedre forberedt nå hvis asylstrømmen til Europa igjen skulle ta seg opp. Hva som skjer hvis opposisjonens forslag skulle bli vedtatt i dag, vet vi ikke, men vi vet at de signalene vi sender, faktisk har noe å si.