Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2000-12-12:
La meg først gi honnør til komiteen for en god innstilling og et godt arbeid med budsjettet for 2001. Jeg synes man har kommet fram til et resultat som det skal bli en glede å sette ut i livet til neste år. Alles mulighet til kunnskap og utdanning er et grunnleggende mål. Først gav vi alle rett til grunnutdanning. Så fikk alle rett til videregående opplæring Og i år har vi nådd en ny milepæl, nå har vi også plass til så å si alle i høyere utdanning. I 1997 stod 5 272 kvalifiserte søkere uten plass. I år var dette tallet kun 1 783, stort sett bare folk som hadde søkt til studier med sterk adgangsbegrensning, som f.eks. medisin. Det er bare noen få tiår siden høyere utdanning var for de få. Etter hvert har det blitt felles eie. De fleste kan i dag velge selv – et valg uavhengig av sosial status, av bosted, av rikdom og av kjønn. Jeg er stolt av å tilhøre den bevegelse som i etterkrigstiden bidrog til å kjempe fram utdanning for alle, ikke for de få. Etter at videregående opplæring har blitt en rettighet, velger det store flertallet av norsk ungdom å fortsette etter grunnskolen. På mange måter har vi nå fått et 13-årig løp. Det vil vi ta konsekvensen av. Vi ønsker å gjøre sammenhengen tydeligere og overgangen lettere. Vi vil se helheten i dette løpet. Spesielt viktig er det å se på ungdomsskolen, for å motivere og legge til rette for den enkelte i en fase der skoletrettheten er størst. Skal vi få det til, må vi ta elevene på alvor. Innholdet må være utfordrende. Vi må gi elevene noe å strekke seg etter. Vi må gi elevene ansvar for egen læring og utvikling. Norske skoler skal være fremst i verden i bruk av ny teknologi. 100 mill. kr ekstra til IKT skal bidra til det. Da mellompartiene og Arbeiderpartiet i fjor ble enige om statsbudsjettet for 2000, økte vi bevilgningene til høyere utdanning. Det gjør vi også nå. Det er positivt. Men det er også viktig at bevilgningene ikke blir en sovepute. Derfor er jeg glad for at stortingsflertallet sterkt understreker behovet for omstilling i høyere utdanning. Lik rett til utdanning handler også om studentvelferd. Vi vet hvor vanskelig boligmarkedet er for ungdom, særlig i de store byene. Derfor er det viktig at Regjeringen har fått støtte til bygging av 1 000 nye studentboli-ger til neste år. Flere gratis skolebøker i videregående skoler fører oss også et skritt nærmere en rettferdig utdanning. Jeg er også glad for at sentrum nå ser verdien i et eget forskningsfond. For meg har det vært viktig å bygge opp dette fondet raskt, slik at vi gir forskningen i Norge stabile og forutsigbare rammebetingelser. At sentrum gjerne vil vise sin nyvunne entusiasme for forskningsfondet gjennom å legge til enda en halv milliard kr, har jeg ikke hatt noen problemer med. Hovedpoenget er at vi har mer enn doblet fondet på et halvt år. Derfor kjenner jeg meg ikke helt igjen i den beskrivelsen som gis av forskningsinnsatsen. Forskningsfondet ligger lang foran ruten. Vi fortsetter ufortrødent å øke antall vitenskapelige stillinger, og vi har også fått til en ordning med tilskudd til næringslivets forskningsinnsats. Det er historisk når Arbeiderpartiet nå øremerker vitenskapelige stillinger for kvinner. Det dreier seg om grunnleggende rettferdighet. Og om vi antar at vettet er sånn noenlunde likt fordelt mellom kjønnene, mister vi også verdifulle ressurser når vi mangler kvinner i de høyeste vitenskapelige stillingene. Vi har ventet i mange år på at dette skulle bli bedre av seg selv. Det har ikke skjedd. Derfor måtte vi gripe til politisk handling. For meg er det viktig å bevare en levende folkekirke. Flertallet slutter seg til Regjeringens historiske satsing på prestestillinger. Bredden i deltakelsen i valg til Kirkens styrende organer må styrkes. I dag er deltakelsen for smal. Dersom flere engasjerer seg, vil de kirkelige organer få bredere legitimitet og representativitet. Derfor ønsker jeg større deltakelse ved de kirkelige valg. Departementet har derfor foreslått å sette av midler til tiltak som bidrar til økt oppslutning om menighetsrådsvalget i 2001, og har konkret pekt på muligheten av å legge det til stortingsvalget. Jeg er glad for at flertallet slutter seg til det. Arbeiderpartiet vil gi mulighet for utdanning til stadig flere her i landet. Samtidig er vi opptatt av å gjøre kvaliteten på utdanningen bedre. Det preger vår satsing. Høyere lønn til lærerne gir oss bedre lærere. Mer til kvalitetsutvikling i skolen gir bedre undervisning. Mer til kompetansereformen gir oss bedre kvalifisert arbeidskraft. Øremerkede stillinger for kvinner gir flere dyktige professorer. Arbeiderpartiet og sentrumspartiene er enige om mye på disse områdene. Det lover godt for et videre samarbeid. Det lover også godt at vi har blitt enige om disse satsingene uten å gå løs på viktige velferdsordninger og vårt internasjonale ansvar.