Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-12-03:
Å sørge for sikkerheten til innbyggerne våre er den grunnleggende oppgaven for storting og regjering. De to største truslene mot sikkerheten vår i fredstid er terror og organisert kriminalitet i form av kriminelle gjenger og nettverk. Terror har vi heldigvis hatt stor oppmerksomhet på i en god del år her på Stortinget, men når det gjelder organisert kriminalitet og kriminelle gjenger, har det mer vært sporadisk fokus på det, avhengig av hendelser og av medieoppmerksomhet. Politiets arbeid har vært preget av det samme; det har vært for sporadisk. Til nå har vi hatt to–tre større innsatser mot kriminelle gjenger, hvis vi ser helt tilbake til 1990-tallet. Den største og mest langvarige var gjengprosjektet fra 2006 til 2011, som særlig ga resultater overfor B-gjengen. Problemet er at når politiet ikke er like tett på hele tiden mellom satsingene, holder gjengmiljøene på på samme måte og får muligheten til å bygge seg opp. Situasjonen er nå urovekkende fordi de eldre gjengene, som kalles Young Guns og B-gjengen, har fått mer spillerom, mens oppmerksomheten har vært rettet mot det nye, yngre gjengmiljøet i Oslo sør, særlig konsentrert i Holmlia-området. Vi ser også at det bygger seg opp unge kriminelle gjengmiljøer i hovedstadsområdet – fem til sju steder, sier politiet – som har liten impulskontroll, og som utløser mange voldshandlinger. Jeg mener vi må lære av innsatsen mot gjengene og lære av den utviklingen vi har sett også i de senere år, og passe på at man ikke skrur av og på, at politiet må jobbe kontinuerlig, og at vi i den innsatsen som nå pågår, må sørge for at det er det som skjer: Man må være tett på disse miljøene på stabil basis og tett nok på dem til å finne ut hvordan de kan dømmes, hvor pengene blir av, hvordan hvitvaskingen foregår, hvordan kommunikasjonen er, osv. Det er grunn til bekymring når politiet melder i oppslag i VG forrige uke at man ikke hadde nok etterforskningskapasitet til å følge opp det som kalles prioriterte objekter i disse gjengmiljøene, altså gjengledere, bakmenn som er nøkkelpersoner for at de holder det gående, bygger seg opp, og som har kontakter til internasjonale kriminelle nettverk i utlandet, og som må tas ut for at gjengene skal stoppes. Disse er også kriminelle forbilder for unge rekrutter. Det gir et veldig dårlig signal når disse i årevis er på frifot i nærmiljøene, og man vet at de står bak og til og med er tatt for kriminelle gjerninger uten ennå å ha blitt dømt for det. Når politiet sier at de ikke har etterforskningskapasitet nok til å få gått etter disse hovedpersonene, er det grunn til bekymring. Det er klart det er vanskeligere å etterforske dem, for de gjør lite selv, de får andre, særlig ungdommer, til å utføre handlingene for seg, men desto mer må vi sette ressurser inn på å avdekke det de holder på med. Derfor har Arbeiderpartiet i sitt alternative statsbudsjett foreslått 69 mill. kr mer til å styrke etterforskningen i politiet i forhold til det regjeringen har lagt opp til, og totalt 410 mill. kr mer til politiet, noe som selvsagt også vil gi mer handlingsrom totalt til å bekjempe de kriminelle gjengene. Én ting i denne utviklingen som vi bør merke oss særlig og må ta på største alvor, er at disse bakmennene, disse gjengene, rekrutterer stadig yngre medlemmer. Nå ser vi at de får ungdommer ned i 12–13-årsalderen til å utføre grov kriminalitet. Når disse unge kommer opp i 15–16–17-årsalderen, kan de allerede ha et langt gjengkriminelt rulleblad. Vi har som hovedregel i Norge, og skal fortsatt ha det, at det er ungdomsoppfølging – ungdomsstraff – som gjelder for dem under 18 år. Men vi må også sørge for, som både politiet og forliksrådet understreker, å ha reelle sanksjoner når de ikke forholder seg til de formene for ungdomsoppfølging og ungdomsstraff. Det er dessverre noen få ungdommer i disse miljøene som ikke gjør det, og som fortsetter med gjentatte voldelige og svært farlige handlinger. Da er det viktig at vi har disse ungdomsplassene i kriminalomsorgen tilgjengelige, så man kan ta hånd om dem som ikke lar seg korrigere på andre måter. Den forrige regjeringen planla 14 plasser for ungdom i kriminalomsorgen. De ligger utenfor fengsel, er skjermet og er ideelle å bruke overfor dem. Nå er det opprettet åtte plasser. Vi har nå avsatt 10 mill. kr i vårt alternative budsjett for å kunne opprette flere plasser for ungdom i disse gruppene innenfor kriminalomsorgen.