Per-Kristian Foss (Høyre), 2010-06-02:
La meg slutte meg til de konklusjoner som representanten Martin Kolberg gjorde som saksordfører. Det er en bred tilfredshet i komiteen med Riksrevisjonens arbeid, og jeg tiltrer gjerne den ekstra understrekningen av og også gleden ved at Stortinget samstemmig har kommet frem til en oppfatning om Riksrevisjonens rett til dokumentinnsyn i forvaltningen. Det står også i årsberetningen fra Riksrevisjonen noe om revisjonsinnsatsen fordelt på regnskapsrevisjon, forvaltningsrevisjon og selskapskontroll, og at den er relativt stabil over tid. Samtidig understreker man bl.a. behovet for ekspertise innenfor IKT på høyt nivå. Bak dette ligger det nok en antydning fra Riksrevisjonens side, slik jeg oppfatter det, om behovet for økte ressurser. Til det vil jeg si følgende: Det er det jo vanlig at forvaltningen også gjør – til enhver tid å understreke behovet for mer ressurser – men da er det viktig også å understreke at man før man konkluderer med det, må være villig til å prioritere mellom de oppgaver som nå utføres. Og Riksrevisjonen har gode muligheter til å prioritere innenfor ulike forvaltningsrevisjonsområder. Når vi nå er stilt i forventning et statsbudsjett for 2011 som skal vise nøkternhet på bakgrunn av de økonomiske problemer landet står overfor, og det overforbruk vi har lagt oss til, synes jeg også det er viktig å understreke overfor Riksrevisjonen at også de må vise måtehold og evnen til å prioritere innenfor de ressurser de i dag har. Når det gjelder forvaltningsrevisjonen, har det vært levert mange interessante forvaltningsrevisjonsrapporter. Men det er viktig å understreke at Stortinget jo gjør vedtak i to sammenhenger – både gjennom stortingsmeldinger og de målsettinger som der trekkes opp, og gjennom de prioriteringer som kommer gjennom ulike statsbudsjettbehandlinger. Begge deler er en del av det som skal forvaltningsrevideres. Det er når det gjelder avstanden mellom budsjettvedtak og målsettinger i budsjettet og faktisk oppnådde resultater, jeg synes at forvaltningsrapportene treffer best. Det er ingen stor kunst i og for seg å levere forvaltningsrapporter som peker på at stortingsmeldinger trekker opp målsettinger som kanskje er i overkant optimistiske, for å si det forsiktig. Det har skjedd under skiftende regjeringer og vil sannsynligvis fortsatt komme til å skje. Men det er der hvor resultatene er annerledes enn man kunne forvente ut fra ressurstilgangen, at forvaltningsrevisjonsrapportene har pekt på, synes jeg, de mest akutte problemer. Representanten Kolberg nevnte selv rapporten om Nav. Den var jo meget interessant. Jeg vil også peke på et par rapporter innenfor området bistand og utviklingshjelp, som jo har ført til at utviklingsavdelingen i Utenriksdepartementet nå bl.a. har iverksatt strengere tiltak med hensyn til korrupsjon, budsjettstøtte osv. Jeg tror mer kan gjøres også på disse områdene. Det er altså viktig å prioritere. Og er det slik som det vel er på andre forvaltningsområder også, at IKT stiller en overfor behov for økt ekspertise og flere ansatte, må man prioritere innenfor de rammer man har. Det tror jeg man må venne seg til innenfor offentlig forvaltning i årene som kommer. Jeg vil for ordens skyld understreke at dette innlegget er holdt på vegne av meg selv, ikke finansministeren, men jeg tror ikke han ville ha vært så veldig uenig.