Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-11:
Takk for en god og viktig interpellasjon og sikkert også for et klokt og grundig svar. Takket være et godstog som i dag tidlig prøvde å komme seg inn i Innlandet, er jeg blitt forsinket til debatten her i dag. På integrerings- og inkluderingsområdet har vi i det siste vært veldig opptatt av å få fram at her går ting bedre enn vi trodde en stund. Ikke minst de som er veldig skeptiske til innvandring og slik sett vil ha minst mulig av det, har jo i flere år dominert debatten med å få fram de negative historiene. Jeg skjønner det poenget – når det er noe man vil bli kvitt, er det et poeng å overfokusere på hvor problematisk det er, i dette tilfellet at vi får innvandring til Norge. Det har liksom vært viktig å si at dette er veldig problematisk, mens konklusjonen sjølsagt er – det mener de fleste av oss, og det synes jeg debatten her i dag på en god måte bærer preg av – at heldige er vi som har innvandring, med alle de spennende og positive konsekvenser det gir for det norske samfunn. Men så minner interpellanten oss, alle som deltar i debatten her, om at det ikke må bli en slags sovepute. Det er absolutt noen utfordringer som vi må ta tak i. Det gjør regjeringa, og det viser interpellanten veldig klart at vi på venstresida gjør. Vi er litt mer usikre på om vi synes Høyre og Fremskrittspartiet gjør det, bl.a. her i Oslo. Det er jo noe av kjernen i debatten her. Det er mye bra i Oslo-skolen, men vi ser at dels når det gjelder karakterer, i den grad de kan måle det som gjøres i skolen – de måler jo visse deler av det som en får til og ikke får til i skolen – så har innvandrere problemer. Så ser vi ikke minst – det er jo det skolefolk og andre forteller oss – at det er manglende integrering. Det er per i dag for mye segregering i Oslo-skolen. Det må vi gjøre noe med. Mange her har kommet opp med de fleste poenger som fram til debatten her i dag har vært debattert ute i bl.a. Oslo-samfunnet og ute i norsk offentlighet. Det gjelder språk, boligpolitikk – her ramset opp i litt tilfeldig rekkefølge – lærer og lærerkompetanse. Legg merke til at Oslo SV har kommet med et forslag som jeg reagerer positivt på, og som virker veldig klokt. Det er å ansette en egen skole–hjem-koordinator, nettopp for å få fram samspillet mellom skole og hjem, som støtt er riktig og viktig, ikke minst i denne sammenheng. Å se skole og SFO som en helhet er viktig i alle sammenhenger. I alle norske kommuner – overalt – men kanskje særlig her i Oslo skal dette framstå som én verden, både for eleven og for foreldrene. Så er det én faktor som vi stadig kommer tilbake til, sosial bakgrunn. Jeg har lyst til å dvele litt ved det, med utgangspunkt i en veldig god bok som har kommet nå, som heter «Kunnskapssamfunnet», som fire skoleforskere, bl.a. Gunnar Grepperud ved Universitetet i Tromsø, har skrevet. De er veldig opptatt av at det er viktig at vi satser parallelt på barns opplæring og på voksnes kvalifisering. Et hjem der skole og læring blir fokusert på også av foreldrene, slik at også de blir dratt inn i denne viktige aktiviteten, vil umiddelbart virke positivt på de ungene som går i skolen på normalt, ordinært vis. Da blir det en form for kultur for læring rundt kjøkkenbordet i de ulike hjem. Da vil det kanskje gå noe bedre enn det gjør i dag. Det er viktig å satse på skole. Det er viktig å satse på de ungene som går i grunnskolen og etter hvert i videregående skole. Men la oss også bli mer aktive og offensive, ikke minst overfor den foreldregruppen vi her prater om. De trenger selv kvalifisering og læring, og det vil umiddelbart også virke positivt på ungene deres.