trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Dette er jo faktum. Det er eit fall i norsk industri. Frå 2015 til 2016 var det eit regelrett fall. Handelsbalansen er i forverring. Det er eit absolutt faktum. Det er også eit faktum at av den enkeltsatsinga regjeringa har hatt på forsking, er det petrorelatert forsking som har fått absolutt mest. Det er også eit faktum at når det gjeld verkemiddelsystemet for offshore, innovasjonssystemet, er det framleis petroavhengnad som er den store innretninga. Det som er av større satsing på andre ting, som skal peike i retning av ei grøn omstilling, er små satsingar. Den klare retninga denne regjeringa tar, er: Fortset som før, inga endring, sit stille i båten! Da er spørsmålet: Når har Høgre tenkt å ta desse faktuma inn over seg og endre strategi?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Lærernormen vil gi om lag to tredjedeler av elevene i grunnskolen økt tilgang til skolens viktigste ressurs, som er lærerne. Det betyr at lærerne får mer tid til den enkelte elev, til oppfølging faglig og sosialt og til bedre forebygging mot mobbing. Det har de siste årene vært et foreldreopprør i Oslo mot en omfordeling av lærerressurser fra Oslo vest til østkanten. Gjennom innføringen av Kristelig Folkepartis modell for lærernorm på skolenivå vil nå alle elever i Oslo få lik tilgang til lærerressursene i den ordinære undervisningen, uansett hvor de bor. Er representanten Helleland tilfreds med at Osloskolen og resten av landet nå får tildelt de lærerressursene foreldrene bl.a. i Osloskolen lenge har bedt om?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Luftfarten blir stadig viktigere. Ikke minst i distriktene er det svært viktig med et pålitelig og godt flytilbud. Avinor er en suksesshistorie, og dagens finansieringsmodell bygger på noen gode prinsipper, etter vår oppfatning. Kryssubsidieringen gjør at vi kan ha lufthavner i distriktene og over hele landet. Men samtidig er det noe som skurrer, og da tenker jeg på taxfree-ordningen. Det aggressive og – som vi ofte opplever det som – påtrengende salget, ikke minst på Gardermoen, mener vi det bør være slutt på. Én løsning er å la Vinmonopolet ta over salget. Da eiermeldingen til Avinor ble behandlet i Stortinget i fjor, uttalte et flertall på Stortinget, inkludert Kristelig Folkeparti og Venstre, at en ville vurdere å la Vinmonopolet ta over driften av taxfree-ordningen når gjeldende avtale utløper. Er statsråden enig med flertallet i at det er en god løsning å la Vinmonopolet overta taxfree-salget når dagens avtale utløper?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Jeg vil også gjerne få lov til å gratulere statsråd Skei Grande som ny kulturminister. I regjeringserklæringen står det ingenting denne gangen om å knytte regjeringens politikk opp mot vår kristne og humanistiske arv. Vi er kjent med at Venstre har programfestet at de ønsker referansen til kristen og humanistisk arv ut av Grunnloven og skolens formålsparagraf, og de har tilsynelatende fått denne referansen ut av regjeringsplattformen for første gang. Nøytralitet er en illusjon og eksisterer vel neppe i noe samfunn som vi kjenner til i dag. Hva er begrunnelsen for at Venstre ønsker å klippe av røttene til vår kristne kulturarv i disse offisielle dokumentene, som betyr mye for landet og styringen av landet vårt?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Jeg vil også gratulere Sanner, som ny kunnskaps- og integreringsminister, og ser fram til samarbeidet. I dagens utgave av avisen Dagen uttaler statsråd Nybø at hun ønsker kristendommen ut av Grunnloven og vil fjerne henvisningen til den kristne og humanistiske kulturarven i formålsparagrafen for skolen. Hun svarer ja på spørsmål om hun også vil jobbe for dette i regjering. For Kristelig Folkeparti handler dette om å fjerne seg fra et verdigrunnlag som har bidratt til å bygge et samfunn med vekt på menneskeverd, nestekjærlighet og forvalteransvaret. Kan statsråd Sanner garantere for at regjeringen fortsatt vil holde på dagens formålsparagraf for skolen, forankret i vår kristne og humanistiske kulturarv?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
I regjeringserklæringen savner Kristelig Folkeparti formuleringer som knytter regjeringens politikk opp mot vår kristne og humanistiske kulturarv. Dersom vi ikke forholder oss til norsk kulturs fortid og arv, risikerer vi å tape av syne hva som er og har vært viktig for oss å ivareta som fellesskap. Uten tydelige fellesverdier risikerer vi et verdivakuum, feilslått integrering og etablering av parallellsamfunn. I den norske grunnloven er det den kristne og humanistiske arven som framheves med tanke på den helt avgjørende rollen den arven fortsatt har i vårt land. Dersom vi skal forstå og respektere andre religioners og kulturers symboler, trenger vi å anerkjenne og verdsette vår kristne arv, symboler, høytider og fortellinger. Kristelig Folkeparti vil at denne arven fortsatt skal være betydningsfull for kommende generasjoner, ikke primært som et kapittel i historiebøkene, men som en ressurs til livsmening, mestring, etisk refleksjon og solidariske fellesskap. I regjeringserklæringen gis det uttrykk for at skolen er et viktig satsingsområde, men det sies ingenting om skolereformen vi vedtok nå rett før jul: innføring av lærernorm på skolenivå, som gir alle elever uansett hvor de bor, lik tilgang til skolens viktigste ressurs, nemlig læreren. Det synes vi i Kristelig Folkeparti er litt underlig, all den tid dette er et vedtak som også regjeringspartiene har forpliktet seg til å gjennomføre, i tråd med budsjettforliket for 2018. Kristelig Folkeparti ønsker en skole hvor barna skal dannes til å bli hele mennesker med forståelse for andre og forståelse for samfunnet, og som selv vil delta i å bygge framtidens samfunn. For Kristelig Folkeparti er normen til for at barna våre skal bli sett, i en skole som handler om mer enn karakterer og bare faglige prestasjoner. Skal vi få dette til, trengs det lærere – flere lærere som kan se hver enkelt elev, bygge relasjoner og ikke minst tilpasse opplæringen til elevens behov. Tidlig innsats er avgjørende for å forebygge problemer når barna blir eldre, og for å sikre at tiltak settes inn så tidlig som mulig. OECD har konkludert med at økt lærertetthet gir størst merverdi på de laveste trinnene og er viktigst for faglig svake elever, elever av utenlandsk opprinnelse og elever som har en bakgrunn med lav sosioøkonomisk status. Så vil det være en viktig oppgave for oss politikere også å iverksette tiltak som kan rekruttere flere lærere til yrket, det trengs. Lærere, foreldre og elever har i lang tid sett behovet for flere lærere i skolen. Kristelig Folkeparti har lyttet til deres erfaringer og anbefalinger og kjempet på plass en lærernorm, fordi barna våre fortjener den. Jeg er glad for at kunnskapsministeren i dag har bekreftet at det vil være en sentral oppgave for regjeringen å sørge for at dette blir gjennomført.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Det har vært en debatt, slik vi har oppfattet det fra vår side, som har vist at det er enighet på en rekke sentrale områder når det gjelder norsk politikk: det grønne skiftet med forpliktende klimamål, behovet for nye arbeidsplasser og behovet for en skolesatsing, som også skal bety påfyll av mange nye lærere i tråd med lærernormen som Stortinget nå har sluttet seg til, som skal gi mange flere elever tilgang på skolens viktigste ressurs, som er læreren. For Kristelig Folkeparti handler dette om å velge løsninger som fremmer menneskeverdet, og som er offensive i kampen mot ulikheter i et samfunn som fortsatt skal være forankret i vår kristne og humanistiske kulturarv. Så er vi glad for at vi i dag ser ut til å få flertall for å kunne stoppe utvidelsen av søndagshandelen, og flertall for tiltak mot reduksjon av et av de største problemene som vi har i vårt samfunn, nemlig forholdet til alkohol. Kristelig Folkeparti vil velge en konstruktiv rolle i opposisjon, plassert i sentrum av norsk politikk. Det betyr at vi ønsker gode, konstruktive samarbeidsløsninger med alle partier der vi kan få gjennomslag for vår politikk, noen ganger sammen med regjeringen og andre ganger sammen med de andre opposisjonspartiene.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Bor du i Norge, så må du bli en del av Norge. I enkelte innvandrermiljøer ser vi en ukultur med holdninger og handlinger vi ikke kan akseptere i et moderne samfunn. Derfor har Arbeiderpartiet fremmet en rekke forslag som skal bekjempe sosial kontroll og æresvold. For Arbeiderpartiet handler dette om kampen for frihet, demokrati og likestilling – verdier som skal gjelde oss alle i Norge, uavhengig av hva slags kultur vi kommer fra, og hvilken religion vi tilhører. Vi har fremmet 22 forslag i Stortinget. Jeg vil nevne to av dem. Det ene er noe politiet og de skamløse jentene har etterlyst, nemlig et tydeligere lovverk: Arrangerte ekteskap der psykisk press er inne i bildet, må straffes. Det andre er et forbud mot søskenbarnekteskap for å bekjempe sosial kontroll. Jeg har opplevd at Høyre og Venstre er utydelige i disse spørsmålene. Derfor vil jeg spørre Fremskrittspartiet om de støtter forslaget om et nytt lovverk om arrangerte ekteskap, slik de skamløse jentene og politiet ønsker, og et forbud mot giftermål mellom søskenbarn.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Arbeiderpartiet ønsker en streng og rettferdig innvandringspolitikk. Når vi ønsker å forby søskenbarnekteskap, handler det selvfølgelig om de helsemessige konsekvensene dette har, men også om at norsk ungdom presses til å gifte seg med kusiner og fettere for at storfamilien skal få familiemedlemmer som bor i utlandet, til å komme til Norge. Det er uakseptabelt. En konsekvens av det vi foreslår, vil faktisk være en strengere familieinnvandringspolitikk, at det vil være forbudt gjennom ekteskapsloven, og dermed vil vilkårene for familiegjenforening bortfalle. Det er en riktig og nødvendig innstramming. Og bare for å få det helt klart for dette stortinget, for det er uklart hva regjeringen i stort, altså Venstre og Høyre, mener: Vil Fremskrittspartiet garantere at de ikke gir opp politiet og de skamløse jentene ved forhandlingsbordet med Venstre og Høyre – for å sikre et forbud mot søskenbarnekteskap?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-01-31:
Migrasjonskrisen i 2015 viste jo hvor sårbar Europa er. Uten Tyrkia-avtalen ville krisen fortsatt også inn i 2016 og 2017, men migrasjonspresset er der. Kontroll ved grensene er avgjørende. I Sverige har sosialdemokratene strammet inn på innvandringspolitikken etter mange år med høyrestyre. Vi vet at det som skjer rundt oss nå, også vil kunne påvirke asylstrømmen til Norge. Vi må altså ikke skille oss ut. Nå har vi kommet med et konkret forslag om å stramme inn på familieinnvandringspolitikken. Regjeringsplattformen er utydelig. Retorikken er tøff, men tiltakene er utydelige. Som en journalist i Minerva skriver: Flyktningpolitikken blir liberalisert med ny regjering. Kan Fremskrittspartiets parlamentariske leder garantere at det ikke blir liberalisering på innvandringsfeltet med Venstre i regjering?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-01-31:
Representanten Limi brukte en god del av innlegget sitt på skatte- og avgiftsnivået. Han sa også: «(...) vi skal fortsatt redusere skattenivået.» (...) Han sa ingenting om avgifter, og det er kanskje ikke så rart, for mens det har blitt omfattende skattelettelser for dem som har mest fra før, har det blitt betydelige avgiftsøkninger for folk flest: nærmere 7 mrd. kr totalt i løpet av den perioden Fremskrittspartiet har sittet i regjering og hatt finansministeren. I Jeløya-plattformen signaliserer en ytterligere økte avgifter, knyttet til både reiseliv, kollektivtransport, kultur og drivstoff. Derfor vil jeg spørre representanten for partiet for avgiftsøkninger for folk flest om hvor mye avgiftene skal øke videre i denne perioden, og hvem som må forberede seg på avgiftsøkning.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-01-31:
En har balansert det på den måten at en har økt de samlede avgiftene i den perioden som Fremskrittspartiet har sittet i regjering og hatt finansministeren, med nærmere 7 mrd. kr netto. Representanten Limi har selv, som finanspolitisk talsperson, hatt æren av å ha vært med og forhandlet om dette tidligere. I det første budsjettet med ham som parlamentarisk leder økte avgiftene – kun i det budsjettet – med 2,7 mrd. kr. Én ting er at avgiftene øker, en annen ting er den uforutsigbarheten som ligger i dette. Det kommer nye avgifter på bordet uten at de er utredet, og uten noe forvarsel. En fikk en kraftig økning av avgiftene på sukker og sjokolade, og en fikk en flypassasjeravgift, som bl.a. bidro til nedleggingen av Rygge flyplass. Derfor er mitt spørsmål: Når kan en forvente en større forutsigbarhet fra Fremskrittspartiets side når det gjelder hvilke avgifter som skal økes framover, sånn at også næringslivet og forbrukerne kan få vite det og ikke får det som en overraskelse en sen novemberkveld før jul?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg merket meg under regjeringserklæringen i går at statsministeren har begynt å snakke om at en skal ha en politikk for hele Norge. Det hjelper dessverre så lite når en fører en politikk for stadig sterkere sentralisering. En markerer at kommunereformen skal fortsette, til tross for at flertallet i denne salen har sagt uttrykkelig at det er frivillighet som skal gjelde. På mandag ble det arrangert et folkemøte i Ås i Akershus, i regi av Fylkesmannen, om grensejustering mellom Ås og Ski, til tross for at flertallet i denne salen har sagt ettertrykkelig at den prosessen skal stoppes. På nytt er lensmannskontorenes framtid satt i spill. På Romerike er utvidelsen av lensmannskontoret på Bjørkelangen stanset, og tilsvarende skjer også andre plasser i landet. Etter at Justisdepartementet i mai sa at kartet var ferdig tegnet, har Politidirektoratet fått i oppdrag å sette i gang prosessen på nytt. Det er i tilfeller der det ikke er sammenheng mellom de nye kommunegrensene og nye lensmannsdistrikt. Det er også tydeliggjort at politikerne ikke skal inn i prosessen. Det er Politidirektoratet som skal fatte beslutningene. Dette må Stortinget sette foten ned for. Dette er en politikk for ytterligere sentralisering. Så har vi posten – posten, som ikke lenger skal fram. Ut fra det forslaget som regjeringen har sendt på høring, skal en i framtiden, rundt omkring i Norge, måtte oppleve at hvis en har fått post levert på fredag, må en nøye seg med å vente til tirsdag for å kunne få post neste gang. En snakker ofte om mulighetene som er i norske distrikter. Ja, det er mange muligheter i norske distrikter, mange ideer som ligger der, men spørsmålet er hvordan politikken blir brukt for å legge til rette. I dagens samfunn sender vi fersk norsk laks til sushibarer i Asia på tre dager. På Andøya har en forskningsraketter som går 2 000 km opp i atmosfæren. Men i et moderne samfunn i 2018 skal vi altså ikke klare å få levert posten hjem til folk hver eneste dag. Dette er en politikk som jeg forventer at flertallet i denne salen kommer til å stå opp mot. Den blå-blå regjeringen som vi nå har, har en politikk for stadig sterkere sentralisering. Flertallet må bygge en politikk som peker i en annen retning.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-01-31:
Senterpartiet vil føre en politikk for hele Norge. Da må vi utnytte de rike ressursene vi har i hele landet. En av suksesshistoriene vi har hatt i Norge, er at vi har sørget for å forvalte vannkraftressursene i et langsiktig perspektiv, til beste for norske forbrukere og norsk industri. Framsynte politikere, med Venstres tidligere statsminister Gunnar Knudsen i spissen, sørget for offentlig eierskap til og nasjonal kontroll over ressursene. Og hva er det som nå skjer? Samtidig med at Venstre går inn i regjering, forsvinner makten over reguleringen av energi ut av landet. Får regjeringen det som den vil, er det EU som vil bestemme. Det er EU som ved konflikt vil bestemme hvordan kapasiteten på utenlandskabler skal brukes. Det er EU som vil bestemme fordelingen av inntekter, og hvordan de skal brukes. Vi blir også en del av utviklingen i EUs energiunion, EUs 5. frihet, med fri flyt av energi. EU har en ambisjon om maks 2 øre per kWh i forskjell i strømpris innenfor sitt område. Det vil føre til dyrere strøm i Norge. Norske forbrukere og norsk industri blir tapere – og ikke minst også det norske demokratiet. En etablerer et system der reguleringsmyndigheter i Norge er pålagt å følge EU, et system som forbyr norske politikere å gripe inn. Våre fremste jurister på grunnlovsjus er krystallklare: Dette er suverenitetsavståelse. Grunnloven § 115, som krever bruk av tre fjerdedels flertall, må benyttes i denne saken. Aksepterer Stortinget å bruke simpelt flertall her, har en i praksis åpnet slusene. Da er Grunnloven § 115 tømt for innhold. Senterpartiet forventer at stortingsflertallet følger opp sine merknader i forbindelse med energimeldingen i forrige periode, går imot tilslutning til EUs energibyrå og sørger for å bruke § 115, som krever bruk av tre fjerdedels flertall. Det handler om våre felles ressurser. Det handler om å ivareta norske forbrukere, norsk industri og, ikke minst, å ta vare på det norske demokratiet.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Det er veldig populært å kalle en spade for en spade om dagen, og det har jeg tenkt å gjøre. Den største trusselen mot velferden og mot det vi skal ha sammen, er rike selskaper og folk som snylter på vanlige arbeidsfolks ærlig betalte inntekter og arbeid. De gir blaffen i fellesskapet, og Fremskrittspartiet gir dem dessverre støtte. Mens vanlige folk har fått 10 kr dagen i skattelette, har de rikeste fått 3 000–4 000 kr – partiet for de 1 600 rikeste i landet, kan man kanskje kalle det. Grådigheten er grenseløs. Det utfoldes mye skaperkraft i å snyte – i arbeidslivet, økonomisk kriminalitet, skatteflukt. Fremskrittspartiet vil ikke trekke oljefondet ut av skatteparadis. Men da er spørsmålet: Erkjenner Fremskrittspartiet at økonomisk kriminalitet, skatteplanlegging, arbeidslivskriminalitet og skatteflukt er den største trusselen mot fellesskapet og velferden?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Jeg synes egentlig ikke jeg fikk noe konkret svar. Når regjeringen og Fremskrittspartiet skal si at det er noen trusler mot velferden, starter man alltid med å skulle fordele mellom syke og arbeidsløse eller mellom fattige og uføre. Da er det der fordelingskampen skal stå. Men fordelingskampen må altså stå mellom fattig og rik hvis det skal være rettferdig, og det trengs nå et krafttak, det trengs en nådeløs kamp mot skatteparadis, mot skatteplanlegging, mot skattekriminalitet – både globalt og i Norge. Da må man f.eks. begynne med å trekke oljefondet ut av skatteparadisene, som er grunnlaget for at denne internasjonale økonomien kan fortsette. Jeg har ikke hørt et eneste tiltak fra regjeringen nå som er konkret på dette området. Og jeg fikk heller ikke svar på om Fremskrittspartiet erkjenner at det ikke er arbeidsledige og uføre som er den største trusselen mot velferden vår i framtida, og at de utgiftene ikke øker, men at det er denne type internasjonal og nasjonal kriminalitet som truer oss alle sammen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Arbeidslivskriminalitet raner samfunnet, sa statsråden, og det er jeg veldig glad for at hun sier, for det er den ordbruken vi faktisk trenger å ha på dette. Det truer ærlige bedrifter, og det ødelegger grunnlaget for velferden vår. Dette er de store tyvene, de virkelige kjeltringene. Statsråden nevnte økte strafferammer, og det er SV for, men problemet er at når dette blir tatt opp med politiet, blir sakene lagt vekk. Det viser Riksrevisjonens rapporter. Økte overtredelsesgebyr, derimot, som Arbeidstilsynet kan ilegge direkte – altså at man plukker vekk de pengene man tjener på sosial dumping og svart arbeid, for det er jo ekstremt lønnsomt ikke å betale skatt og ha farlige arbeidsvilkår – kunne være en vei å gå. I tillegg kunne en gjenopprette den kollektive søksmålsretten, slik at fagbevegelsen – som kan tørre å stå i disse konfliktene, det tør jo ikke en innleid vikar å gjøre – kunne ta opp sakene for retten. Er statsråden enig i det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Det er litt uklart hva statsråden egentlig har ansvaret for, men hun sier i hvert fall at hun har ansvaret for forebyggende arbeid også for eldre, og at man skal informere om konsekvensen av ulike ting. Da håper jeg hun gjør det til sine statsrådkolleger, for noe av det viktigste for eldre er jo at man skal kunne bo hjemme lenger. I Norge er det 600 boligblokker, 380 av dem er uten heis. To av tre boligblokker har ikke tilgang på heis. Det er de eldste blokkene som ikke har heis, og der bor det mange eldre med lav inntekt som ikke har råd til å kjøpe en ny leilighet med heis. Hva skjedde i budsjettet? Jo, regjeringen kuttet tilskuddene til å få etablert heis i blokk, de har halvert tilskuddet på to år. Vil statsråden ta på seg informasjonsoppgaven og ansvaret for å redegjøre for sine kolleger om konsekvensen av dette, som er at mange flere da vil ende opp med å måtte bo på sykehjem eller i omsorgsboliger?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-01-31:
Det som antageligvis burde bekymre representanten fra regjeringspartiet mer, er at det er en så dundrende mangel på kunnskap bak mye av den politikken som regjeringen står for. Ingen regjering har hatt og har brukt så mye penger som denne regjeringen – 230 mrd. kr mer – samtidig klarer de kunststykket å øke forskjellene i landet. Vi hører nå statsråder og representanter som går opp på talerstolen og skryter av at det har blitt litt mer til det ene og litt mer til det andre. Ja, det skulle da bare mangle når man har så mye penger, at det ikke skulle bli lite grann bedre jernbane, f.eks. Men hvordan har det blitt for dem som har det vanskeligst? Det har blitt verre. Vi ser at inntektene til lavinntektsgruppene har gått ned. Bostøtten, som er et av de viktigste sosiale virkemidlene for at folk skal bo trygt, er lavere i kroner nå enn den var i 2009. Mange av ordningene for de mest vanskeligstilte er kuttet. Forrige uke fikk vi en Nav-rapport som viser det SV har sagt hele tida: Det er ingen grunn til trygdepanikk i Norge. Det er ikke uføretrygden, sykelønnen eller dagpengene som truer velferden framover. Det er noen andre som er kjeltringer i dette store spillet. Det er de som driver med svært lønnsom kriminalitet – økonomisk kriminalitet og arbeidslivskriminalitet – som trikser og mikser med bedriftene, og som unngår å betale skatt og være med på dugnaden og ofte plasserer bedriftene sine i skatteparadiser. De snyter oss for mange hundre milliarder kroner hvert år. Hadde regjeringen lagt seg i selen for å få inn noen av disse pengene, kunne vi sluttet å snakke om trusselen mot velferden, for det hadde vi hatt råd til bare alle betalte den skatten man skal. Vi hadde hatt råd til det grønne skiftet og til å sikre oss mot farlige klimaendringer framover. I tillegg til det kunne vi ha senket skatten for folk med små inntekter som i dag betaler mye skatt. Det er folk som trenger skattelette. I motsetning til det regjeringen har gjort, nemlig gitt de store skattelettene til dem med de store formuene, de store arvene og de store inntektene. I denne regjeringserklæringen har vi fått høre om et av de nye hjertebarna til denne regjeringen, nemlig at man skal skjerme dem som har de største hyttepalassene, mot den forferdelige eiendomsskatten. Hvis man mener at eiendomsskatten er urettferdig, kan man innføre et obligatorisk bunnfradrag og skjerme dem som har det vanskeligst. Det gjør ikke regjeringen – den skjermer dem som har mest.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Det viktigste vi kan gjøre for å redusere ulikhet i samfunnet, er å investere i familiene. Politikk som gir rom for at foreldre kan ha tid med barna sine, er et stort gode. Vi vet at utenforskap er et økende problem i det norske samfunn, og jeg tror mange hadde sluppet å havne utenfor dersom vi hadde satset sterkere på familiene. Kristelig Folkeparti er garantisten for sterke, gode og fleksible familieordninger, en fleksibilitet som også gir barnefamiliene valgfrihet. Kontantstøtten er jo en slik ordning som gir barnefamilier valgfrihet. Dette er noe som også Fremskrittspartiet har støttet, dette har også vært Fremskrittspartiets politikk. Men i Dagbladet 24. januar sier Fremskrittspartiets representant Roy Steffensen at kontantstøtten er inne i sin siste periode, for den har vi ikke råd til lenger. Er det slik at Fremskrittspartiet er for valgfrihet, bare ikke for barnefamiliene?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Jeg er veldig glad for å høre at statsråden vil prioritere barns trygghet. Kripos meldte tidligere i år om en urovekkende økning i antall overgrepssaker mot barn og unge, og i går uttalte visepolitimesteren i Vest det vi alle frykter, nemlig at vi bare har sett toppen av et isfjell når det gjelder denne grusomme kriminaliteten som rammer de mest sårbare i vårt samfunn. Jeg er veldig glad for at vi har fått gjennomslag her på Stortinget for at regjeringen må legge fram en forpliktende og helhetlig opptrappingsplan for å redusere forekomsten av vold og overgrep, spesielt mot barn og unge. Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti fikk flertall på Stortinget for det. Barne- og likestillingsdepartementet har jo ansvaret for å koordinere arbeidet for å bekjempe vold og overgrep mot barn og unge spesielt, og så er det Kunnskapsdepartementet og Justisdepartementet som har ansvaret for sine felt. Men koordineringsansvaret ligger i Barne- og likestillingsdepartementet. Mitt spørsmål til den ferske barne- og likestillingsministeren er hvordan hun vil jobbe sammen med disse departementene for å gi et tryggere samfunn for flere barn.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Takk for svaret. Jeg er veldig glad for at barne- og likestillingsministeren er offensiv i svaret sitt. Fortsatt har Barne- og likestillingsdepartementet det koordinerende ansvaret. Eller er det gjort endringer i forbindelse med at vi nå har en ny regjering? Så håper jeg regjeringen vil komme til Stortinget med saker. For når vi ser disse grusomme statistikkene og hører at vi bare har sett toppen av et isfjell, skal det i hvert fall ikke mangle på vilje fra Stortingets side til å sette inn enda flere tiltak for å kunne hjelpe de barna som utsettes for dette, og ikke minst forebygge at det skjer.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Jeg er glad for å bo i et av verdens mest likestilte land, et land hvor det er naturlig at kvinner og menn tar ansvar både på hjemmefronten og i arbeidslivet, et land hvor kvinner og menn i teorien skal ha like rettigheter og like muligheter. Jeg sier «i teorien», fordi den siste tiden har vist oss at det dessverre veldig ofte ikke er tilfellet. Mange sier at metoo har vært en øyeåpner til dem, mens andre sier velkommen til kvinners virkelighet, dette har vi visst og snakket om lenge. Uansett om metoo har åpnet øynene våre eller bare synliggjort noe vi allerede visste, men ikke snakket høyt nok om, er det nå tid for å snakke sammen om veien videre. Hva gjør vi for å sørge for reell endring? For Kristelig Folkeparti bygger forståelsen av likeverdet mellom menn og kvinner på vårt menneskesyn: Hvert menneske har en ukrenkelig verdi og skal respekteres for sin integritet og individualitet, uavhengig av kjønn, alder eller funksjonsnivå. Kjønnsdiskriminering og trakassering er så alvorlig fordi det bryter ned andres integritet og verdighet som menneske. Når vi tar oss til rette overfor vår neste, gjør vi oss selv til herre over et annet menneske, og det har ingen av oss rett til. Som politikere og folkevalgte har vi et ansvar for å gjøre det trygt å varsle om slik adferd, og vi har et ansvar for å tilrettelegge for bedre forebygging og økt bevissthet rundt problematikken. Nå har vi to saker til behandling i familie- og kulturkomiteen der det fremmes en rekke tiltak, og jeg håper at regjeringen vil følge opp. Et av metoo-kampanjens premiss er at seksuell trakassering er så utbredt at flertallet av kvinner, dvs. flertallet av våre kvinnelige kollegaer, våre søstre, våre døtre, har vært utsatt for det, og ingen av oss kan lenger peke på arbeidsplassen der borte eller det andre politiske partiet. Vi må alle som én ta ansvar og begynne med oss selv. Som Kristelig Folkepartis talsmann for likestilling vil jeg understreke at vi verdsetter at regjeringen er tydelig i sin plattform på at de vil bidra aktivt til arbeidet mot seksuell trakassering. Det arbeidet begynner i våre egne rekker. Dernest må vi bruke de politiske verktøyene vi har til rådighet for å sørge for at kvinner og menns likeverd blir en praktisk realitet i hele samfunnet vårt. Regjeringen sier i sin plattform at de vil ha en nullvisjon for marin forsøpling. Det er veldig bra, og det støtter Kristelig Folkeparti fullt ut, fordi plasten er en trussel for liv i havet. Men vi vil også utfordre regjeringen – og Stortinget for øvrig – til å ha en nullvisjon mot seksuell trakassering, fordi det utgjør en trussel for likeverdet mellom menn og kvinner.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Det er klart at når en bruker så mye oljepenger som denne regjeringen har gjort, drypper det litt på kommunesektoren også. Senterpartiet har egentlig ikke klagd på rammene til kommunesektoren de siste årene. Det vi først og fremst har påpekt, er at fordelingen av inntektene til kommunesektoren etter hvert har blitt veldig urettferdig. Svært mange distriktskommuner har fått veldig negative utslag av inntektsfordelingen, mens de store byene tar stadig mer av midlene. Blant annet i mitt eget fylke er det slik at nesten alle kommunene – i det gamle Nord-Trøndelag, får jeg si – har fått reduserte inntekter og dermed reduserte muligheter for å tilby velferdstilbud til sine innbyggere. De pengene har gått enten til Oslo, Bærum, Asker eller Bergen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg må først få lov til å kommentere litt videre når det gjelder kommuneinntektene. Regjeringen har på en måte brutt opp og halvert basistilskuddet. Det advarte faktisk dagens statsminister mot for ti år siden – eller litt mer enn ti år siden – fordi det ville være et grep som gikk ut over muligheten til å gi likeverdige tjenester til alle innbyggerne i en kommune, uavhengig av om den var liten eller stor. Det er nettopp det grepet som kanskje er det alvorligste en har tatt når det gjelder inntektsfordelingen til kommunene. Når det gjelder samferdselspolitikken, er vi i det store og hele fornøyd med at regjeringen følger opp den nasjonale transportplanen som vi vedtok i 2013, og at de viderefører satsingen i 2017. Det synes vi er bra. Det er sjølsagt synd at de i enkelte distrikt velger å nedprioritere veiprosjekt eller togprosjekt, bl.a. Trøndelags største kollektivtransportprosjekt, som plutselig ble begravd før budsjettet i høst.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Enhver regjering som har hatt muligheten til å bruke nesten 100 mrd. kr i friske oljepenger, kan jo strø om seg til både det ene og det andre. Det har regjeringen gjort. Noe av det er fornuftig, mye av det har også vært ufornuftig. Den måten en har valgt å sentralisere på, og også etter hvert brutt ned og fragmentert distriktspolitikken, er et av de store problemene til denne regjeringen. Det er ikke tvil om at de har brukt mye av pengene på dem som allerede har mye fra før. De har også valgt å satse lite på å få aktivitet over hele landet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Denne regjeringen har ikke redusert byråkratiet, den har ikke redusert direktorat, den har ikke redusert antallet statsansatte byråkrater i dette landet, den har ikke redusert antallet råd og utvalg – tvert imot har en faktisk økt byråkratiet betydelig. Det en påstår er en reduksjon av byråkrati på lokalt plan – rådhus og rådmenn – er i realiteten å strippe mange av de små kommunene for viktige velferdstilbud og viktige tiltak for befolkningen i disse kommunene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
En må etter Senterpartiets mening gjerne gjennomføre reformer, men reformene må jo gå i riktig retning, og sentralisering er ikke riktig retning. Dessverre er det slik at svært mange av reformene som regjeringen har foreslått, og som Venstre har støttet, er rent sentraliserende reformer. 120 lensmannskontor er lagt ned de siste fire årene. Halvparten av landets skattekontor er lagt ned. Det er foretatt tvangssammenslåinger av kommuner uten at kommunene har blitt tilført noen nye oppgaver. Og jernbanereformen løser ingenting – det er ikke ett tog som går mer presist, det blir ikke én meter lengre skinnegang av at vi gjennomfører en jernbanereform som bl.a. fratar arbeidstakere innenfor jernbanen de pensjonsrettighetene de har hatt.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg ser at den saken var avgitt før sjølve regjeringsplattformen var lagt fram, men jeg ser også at den praksisen med at en bryter ut når det gjelder noe som behandles i Stortinget, når en har kommet i regjering, er noe helt nytt. Statsministeren åpnet for at det kan være flere innstillinger der Venstre kommer til å stemme imot sin egen regjering. Det skal bli veldig interessant å se om det skjer, for det vil i alle fall da skje på godt og trygt grunnlag etter at Venstre har kommet inn i regjering.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg synes Kjersti Toppe gjør en helt utmerket jobb med å prege Senterpartiets politikk både på helsefeltet og på folkehelsefeltet. Jeg må si jeg setter veldig stor pris på den måten hun markerer Senterpartiet på, på det feltet. Så er jeg for så vidt enig i prinsippet om at usunne ting eventuelt bør skattlegges høyere enn sunne ting, men da må vi være sikre på at det faktisk er de usunne tingene som blir skattlagt. Hvis representanten Bollestad viser til sukkeravgiften, er det slik at den er helt meningsløs. Nugatti, som jeg har kjempet for å holde unna min sønn i hele oppveksten, er ikke avgiftsbelagt etter sukkeravgiften, mens sukkerfri Dent er det. Altså: Hvis Kristelig Folkeparti vil ha en ordentlig debatt om folkehelse, må tiltakene være presise, ikke være preget av at det egentlig er tiltak for å få i hop budsjettbalansen en sen nattetime i Stortinget.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg tror at vi, både Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, kan få mulighet til å sette oss sammen og se på en del av den typen problemstillinger i tida framover, både når det gjelder usunne matvarer og forholdet til alkohol og tobakk, og når det gjelder omsetningen av en del av de varene. Jeg tror vi skal få mange muligheter til å sette oss ned og se på tiltak som faktisk virker, som er presise, som er målrettede, og som ikke bare er rent økonomiske, budsjettmessige tiltak.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
La meg først få lov til å gratulere representanten Breivik med vervet som parlamentarisk leder i Venstre. Før valget sa Venstre at det var uaktuelt å gå i regjering med Fremskrittspartiet. Partiet ble nesten illsint når noen antydet at det kunne være en mulighet. Det har blitt kalt en «demobiliseringskampanje». Nå sitter Venstre i regjering med Fremskrittspartiet. I Politisk kvarter i går gikk Venstre-lederen langt i å antyde at det var Kristelig Folkepartis ansvar at Venstre nå måtte gå i regjering med Fremskrittspartiet. Hvordan ser Venstres parlamentariske leder på det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg har respekt for at det var en krevende avgjørelse, og at den ble behandlet i Venstre. Så er det jo viktig, når en har tatt en så krevende beslutning, at en også står for den, og at en står for at det er partiets egen beslutning. Det er nettopp litt derfor jeg spør, fordi jeg synes Venstres leder gikk så langt i Politisk kvarter i går i å si at det i realiteten var Kristelig Folkepartis ansvar at Venstre måtte gå i regjering med Fremskrittspartiet. Og det er det jeg spør om: Hva mener Venstres parlamentariske leder om en slik analyse?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg har forståelse for den typen resonnement. Kan jeg da konkludere med at Venstres parlamentariske leder definitivt vil avvise at det på noen måte er Kristelig Folkepartis ansvar at Venstre var nødt til å gå i regjering med Fremskrittspartiet?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg tror det var representanten Tage Pettersen som sa at jeg ikke kunne vite forskjellen på flertalls- og mindretallsregjering. Men det vet jeg, vet du, for jeg har prøvd begge utgavene, sittet i begge deler, så det vet jeg utmerket godt. Det er for så vidt fordeler og ulemper med begge utgavene, både flertall og mindretall, men det som er viktig, enten det er flertallsregjering eller mindretallsregjering, er at en ikke tillater en bevisst dobbeltkommunikasjon fra regjeringens side, at en ikke tillater at ett eller flere parti i regjeringen stadig vekk får lov til å gjøre én ting i regjering og så gjøre det stikk motsatte i Stortinget. Det er en avansert dobbeltkommunikasjon, og det har jeg prøvd å påpeke i debatten i dag. En må også forvente, enten det er den ene eller andre typen regjering, at en samlet regjering står rakrygget nok til å ta ansvar for de kompromiss som blir inngått, enten de blir inngått i et budsjettforlik eller i en regjeringserklæring. Det har vært en nokså generell debatt på en måte, med mange generelle vendinger, og jeg tenker ofte når jeg hører slike debatter, at noen av innleggene blir så generelle at jeg tror nesten hele salen kan være enig i det som blir sagt. Men det er også ganske tilslørende mange ganger. Og da blir jeg litt overrasket når statsministeren nå på slutten sier at vi må ikke si at regjeringsplattformen er for generell, men samtidig sier hun til Martin Kolberg at vi må ikke bli for konkrete heller, for da tolker vi regjeringen på et grunnlag det ikke er lov til å gjøre. Slik kan det heller ikke være. Vi må få lov til å ta på alvor det som står. Derfor tar Senterpartiet på alvor det som står om eierforholdene i landbruket, og vi mener at hvis det blir realisert, vil det bety et helt annet og mye mer sårbart landbruk i Norge. Derfor tar vi det på alvor når det sies at en skal sikre like konkurransevilkår mellom offentlig og privat sektor, og vi mener at det peker fram imot Hjelmeng-utvalget og mot muligheten til å bruke EØS-avtalen som en brekkstang for å svekke offentlige tilbud. Derfor sier vi også det. Det er mulig at det blir for konkret, det er mulig at vi da tolker for mye, men risikoen er jo at vi, hvis vi blir for generelle, da også blir beskyldt for å være for generelle, så vi tar på det alvor. Det er ikke slik at det å bruke offentlige anskaffelsesregelverk – det kan vi gjøre for å heve miljø og kvalitet – på en måte er det samme som å likestille offentlig og privat sektor konkurransemessig. Det ligger sjølsagt noe helt annet og langt mer i en slik sammenheng. Så skulle jeg også sagt litt om lærerne, for spørsmålet om lærermangel er et tema som fortjener stor oppmerksomhet. Jeg vet ikke om regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet, når de sier at det er så mange lærere som trenger kvalifikasjoner for å være kompetente, da mener at de 30 000 som i dag ikke har den etterutdanningen, ikke er kompetente, om de regner dem blant de ikke-kvalifiserte lærerne. Det ville i tilfelle vært meget interessant.
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2018-01-31:
Den utvidete regjeringen har lagt fram en regjeringsplattform, en erklæring som følger opp de siste fire årenes samarbeid på borgerlig side og peker mot en fortsatt utvikling i tråd med de siste årenes når det gjelder kommuneøkonomi, samferdsel og andre viktige områder. Arnstads kollega og partileder kaller dette å få fram det verste i hverandre. Det får stå for hans regning. Når det gjelder virkeligheten, vil jeg stille et par spørsmål: For kommunesektoren er resultatet for det siste året vi har endelig data fra, 2016, på 4 pst. som helhet. Sektorens inntekter økte med 55 mrd. kr fra 2013 til 2016, i det alt vesentlige fra økt inntektsskatt og statlige overføringer. Hvor mye høyere er dette resultatet enn da Senterpartiet hadde kommunalministeren? Dersom tallet ikke er tilgjengelig på stående fot: Har det gått i riktig retning, altså med bedre resultat, eller i gal retning med dårligere resultat?
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2018-01-31:
Da registrerer jeg altså at når det gjelder både samferdselssektoren og kommunesektoren går egentlig de økonomiske resultatene i riktig retning. Sittende regjering har også redusert skjema- og byråkratikostnader for folk og næringsliv med 15 mrd. kr hittil, og ambisjonen i den nye regjeringserklæringen er ytterligere 10 mrd. kr. Har det kanskje også her gått i riktig retning?
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2018-01-31:
Spørsmålet mitt var om det ikke var bra at man hadde redusert byråkrati og byråkratikostnader for folk og næringsliv med 15 mrd. kr hittil, og med en ambisjon om ytterligere 10 mrd. kr. Det valgte man å ikke svare på. Men jeg kan gjerne stille spørsmålet på nytt: Er ikke det bra?
Aina Johanne Nilsen (Senterpartiet), 2018-01-31:
Jeg registrerer at når det gjelder ulikhet, er det retningen som er problemet, nemlig at der det tidligere var stor ulikhet, er det nå mindre ulikhet per innbygger mellom kommunene – at det er et problem fordi en ønsker å beholde den gamle ulikheten. Men la meg gå videre til en annen sektor der representanten Arnstad har stor erfaring. Det nåværende budsjettet for samferdselssektoren er om lag 50 pst. høyere enn da Senterpartiet hadde samferdselsministeren. Også her vil jeg spørre: Har det gått i riktig retning eller i gal retning med det budsjettet? Peker ikke det – slik jeg i hvert fall oppfatter det – i riktig retning for tiden framover også?
Jon Gunnes (Venstre), 2018-01-31:
I mine første fire måneder på Stortinget har jeg lagt merke til alle forslagene fra Senterpartiet der man skal ha omkamp om mange reformer og vedtak som regjeringen har fått flertall for i Stortinget de siste fire årene. Venstre mener at vi må reformere for å effektivisere og forbedre. I så måte er jernbanereformen, veireformen med Nye Veier, reform for fritt behandlingsvalg, kommunereformen, regionreformen, nærpolitireformen, universitets- og høyskolestrukturreformen viktige reformer, og ikke minst en integreringsreform, som Jeløya-plattformen også staker ut. Mener representanten Marit Arnstad at vi ikke behøver noen reformer i offentlig sektor? Og er det noen glede å spore over at slike reformer over tid kan gi de nødvendige forbedringene som kan gi god velferd over hele landet, eller vil svaret på alle reformene fra Senterpartiet også framover være at dette er sentralisering – og dermed omkamp?
Jon Gunnes (Venstre), 2018-01-31:
Marit Arnstad hevder i sitt innlegg i dag at Venstre allerede har brutt med regjeringens politikk i en avstemning i Stortinget. Ser Arnstad at Venstres standpunkt i den bestemte saken som det da ble referert til, var bestemt lenge før regjeringsdannelsen – og ikke minst behandlet i komiteen? Da er mitt spørsmål: Hadde Senterpartiet kommet til å snu i en slik situasjon?
Jon Gunnes (Venstre), 2018-01-31:
Den blå-grønne regjeringen skal følge opp Nasjonal transportplan 2018–2029. Det er på nytt fastslått i Jeløya-plattformen, og flere partier har faktisk gitt skryt til akkurat det punktet i plattformen. Og det står mer i plattformen som gir oss håp om å nå klimaavtalen – mindre arealbruk til transport og raskere gjennomføring av gode prosjekter. Samfunnsnytte er en klar forutsetning, står det i plattformen. Da må vi ha flere passasjerer over på bane og buss. Løsningene ligger i raskere, oftere og billigere kollektive løsninger. Byvekstavtalene – som i Oslo, Bergen, Trondheim og Stavanger – muliggjør resultater, men da må disse byene ha en arealplanlegging som kan samordnes med utbygging av infrastruktur. I tillegg vil regjeringen nå fortsette å bidra til en effektiv løsning for kollektivtransport, gange og sykkel i byområder, og aller helst i flere byer og byområder enn i dag. Plattformen gir adgang til og har en målsetting om det. De lokale politiske miljøene er klare, innbyggerne er klare, transportørene er klare, og da må det etableres byvekstavtaler og belønningsordninger for flere byer. For all vekst i persontrafikken i byene skal tas av kollektivtransport, sykkel og gange. Det er tøffe mål, og det er strenge krav, det er gulrot, og det er pisk, men det er framtidsrettet politikk, og den blå-grønne regjeringen skal levere.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Et samlet storting har sagt at de har et mål om å redusere livsstilssykdommer med 25 pst. innen 2025. Det samme har Verdens helseorganisasjon sagt. Senterpartiet har en klok dame som heter Kjersti Toppe. Hun sa til Nettavisen i 2010 at hun ønsker å øke sukkeravgiften betraktelig. Den samme damen sa følgende til Aftenposten i 2013: «Sp har arbeidet for å bruke avgiftspolitikken på kostholdsfeltet, enten med momsfritak på sunne varer(…) (…) Det samme sa Kjersti Toppe til VG i mars 2016. Så mitt spørsmål til Senterpartiet er: Når skal Kjersti Toppe få lov til å prege folkehelsepolitikken til Senterpartiet?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Da håper jeg at representanten Toppe også tenkte gjennom akkurat det representanten Arnstad sier, mer presist. Det kan Kristelig Folkeparti være enig i, men en foreslo jo dette i 2010, i 2013 og i 2016. Da må Senterpartiet vise hvordan de har tenkt å få den sukkeravgiften så spesifikk, hvis det ikke går an når en øker sukkeravgiften nå.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Det er blitt vist mye til at Miljøpartiet De Grønne sitter i byråd i Oslo, og for ikke lenge siden foreslo byrådet strengere parkeringsmuligheter. I går gikk eldrerådet ut og sa at det finnes en bakside av dette, og det er at flere og flere eldre også blir mer og mer ensomme. Så blir det en utfordring fordi en ikke kommer seg ut, og blir det enda strengere, er det også en utfordring. Byrådet i Oslo svarte at de ikke hadde tenkt på den konsekvensen. Har Miljøpartiet De Grønne sentralt tenkt at dette kan være en utfordring for en gruppe som utgjør en ganske stor del av befolkningen, og som i utgangspunktet både har mistet relasjoner til folk og er mer ensomme enn gjennomsnittsbefolkningen?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Det er flott at det finnes offentlige tjenester for dem som ikke er i stand til å kjøre selv, men det er utrolig mange eldre som verken er på sykehjem eller institusjon, men som har et behov for en frihet til å komme seg rundt. Det er en del av deres hverdag, og en trenger også å ha møtepunkter som er uavhengige av når taxien går. Så jeg spør igjen: Kristelig Folkeparti er veldig for å få flest mulig over på kollektiv, men det er noen grupper vi må ha i mente når vi tar parkeringsplasser, og det er dem som trenger dem aller mest. Har ikke Miljøpartiet De Grønne tenkt på at det finnes noen sårbare grupper som vi bør ivareta, når man kommer med slike forslag?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-01-31:
Jeg vil også gratulere den nye folkehelseministeren. I går, i Vårt Land, sa folkehelseministerens statssekretær at røyking fortsatt er den viktigste enkeltårsaken til sykdom og for tidlig død i Norge, og at man derfor ønsker å videreføre en sterk satsing på forebygging av tobakksbruk og hjelpe dem som ønsker å slutte. På tross av dette har Fremskrittspartiet i forrige periode, da helseministeren foreslo nøytrale tobakkspakker og nøytrale snuspakker, stemt imot. De ønsker heller ikke andre ordninger for å minske passiv røyking eller å hindre at flere begynner å røyke. Mitt spørsmål, når helsenorge.no sier at passiv røyking er svært skadelig for barn og unge, er: Hva vil statsråden gjøre for å løse den største enkeltårsaken til at folk dør for tidlig i Norge?