Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2019-06-13:
Verdens helseorganisasjon har varslet at i 2020 vil 70 pst. av all sykdom ha sin bakgrunn i livsstil. Dette dreier seg ofte om sammensatte sykdommer, den ene sykdommen følger av den andre i et kjent mønster. Dårlig og feil ernæring og lite fysisk aktivitet kan føre til fysiske lidelser som hjerte- og karsykdommer, diabetes 2 eller muskel- og skjelettlidelser. Så følger isolasjon, ensomhet og psykiske utfordringer av enda mer alvorlig karakter, som depresjon og schizofreni. Det er dokumentert at også en rekke kreftdiagnoser får svekket risiko for død dersom man hadde begynt behandlingsforløpet på et lavere stigetrinn, altså før diagnosen var stilt. Forebygging er altså stikkordet. Det er regnet ut at dersom alle nordmenn brukte 30 minutter daglig på fysisk aktivitet, ville vi spart vårt samfunn for 137 mrd. kr i helseutgifter. Dette tallet sier noe om hvordan begrepet «folkehelse» har utviklet seg gjennom tidene. Mens folks helse i tidligere tider dreiet seg om å få ned forbruket av kroppsaktivitet, innskrenke arbeidstid og gjøre arbeidsprosessene mindre krevende, dreier folkehelsen seg i dag i stor grad om å få folk til å bruke kroppen til det den er skapt for – fysisk aktivitet. Jeg våger den påstand at tidligere tiders folkehelsearbeid hadde mer klart definerte virkemidler enn når det gjelder utfordringer vi står overfor i dag. Svarene på utfordringene er sammensatte, for de fleste av oss har erfaring for at tvang og pisk, i overført betydning, ikke hjelper, det er snakk om motivasjonsskapende arbeid. Foruten foreldregenerasjonen er det opplagt at skoleeiere og lærere har en viktig rolle å spille, men jeg skal fokusere på helsevesenets oppgaver. Det er et faktum at 82 pst. av befolkningen er innom sin fastlege i løpet av ett år. I en undersøkelse som Norstat har foretatt i et utvalg på 1 000 personer, har kun 25 pst. snakket med fastlegen sin om fysisk aktivitet. Enda mer oppsiktsvekkende er det at fastlegen bare har tatt initiativ til å snakke om dette i 7 pst. av tilfellene. Det er oppsiktsvekkende fordi legene burde vite bedre, og fordi de er i en spesielt autoritativ posisjon for å skape livsstilsendringer. Det er ille, fordi bare tre av ti voksne og eldre lever opp til minimumsrådene når det gjelder å holde kroppen i bevegelse. Noe av grunnen til at fastlegen ikke er mer aktiv innenfor dette feltet, kan være at legestudiet i for stor grad er preget av reparasjon og ikke forebygging. Derfor er det leger og fysioterapeuter i organisasjonen Exercise is Medicine Norge, som har satt seg fore å intervenere i medisinstudiene og tilby studentene kurs i fysisk aktivitet og pasientbehandling. Organisasjonen har også inngått et samarbeid med Direktoratet for e-helse og helsenorge.no for å finne tekniske og juridiske løsninger for å registrere nivået på aktivitet. Dette arbeidet er lovende. Så får salen ha meg tilgitt at jeg tar opp dette, som i og for seg ikke er behandlet i folkehelsemeldingen – men kjepphest er også en fysisk aktivitet. For ikke lenge siden fikk helse- og omsorgskomiteen en gjennomgang av Blankholm-utvalgets rapport om prioriteringer i primærhelsetjenesten. I presentasjonen ble det lagt vekt på at vi har for lite dokumentasjon på hva som virker av forebyggende tiltak, og hvor mye tiltakene virker. Vi vet faktisk i altfor liten grad noe om hvor vi først og fremst skal sette inn støtet for å skape en bedre folkehelse i tiden som kommer. Vi bare aner hva som virker, og hvor mye som virker. Nå må det medisinske miljøet ta forskning på primærhelsetjenesten og forebygging på større alvor. For Venstre har folkehelse helt fra partiets stiftelse stått høyt på dagsordenen. Vår politikk har alltid bundet sammen familiepolitikk, skolepolitikk, miljøpolitikk, arbeidslivspolitikk, kultur og helsetiltak, herunder psykisk helsefremming. Den foreliggende meldingen viser klart hvor viktig denne sammenhengen er.