Trond Helleland (Høyre), 2003-01-23:
Det er viktige lovendringer Stortinget behandler i dag. Det å forebygge barne- og ungdomskriminalitet er en av våre aller viktigste oppgaver. Derfor er jeg veldig glad for den tonen debatten har. Den brede innstillingen vi har bak oss og ikke minst det at representanter fra min gamle komite, familie-, kultur- og administrasjonskomiteen, deltar, viser at dette er en sak som angår flere enn justiskomiteen. Representanten Faldets innlegg var søt musikk i mine ører. Det å ta et oppgjør raskt med forbrytelser som blir begått, hærverk som blir begått, er god politikk. Vi får gjenom media nesten daglig påminnelser om nødvendigheten av å rette økt oppmerksomhet mot de yngre lovbryterne. Vi ser eksempler på at barn både over og under den kriminelle lavalder begår grove kriminelle handlinger uten at dette til nå har blitt tilstrekkelig fanget opp av hjelpeapparatet. Barn og unge er framtiden vår. Hvordan vi lykkes med arbeidet blant disse, får stor betydning for hvilken vei kriminalitetsutviklingen vil gå i framtiden. Kriminell atferd er risikoatferd som vi må ta på alvor, og etter min mening har samfunnet til nå langt på vei sviktet disse barna. Det er en kjensgjerning at en ileggelse av fengselsstraff for unge lovbrytere i mange tilfeller kan bety starten på en tyngre kriminell løpebane, ved at en ung innsatt identifiserer seg med andre kriminelle, etablerer nettverk og lærer metoder. Det er derfor viktig at vi har andre virkemidler enn fengsel å ty til før ungdommene får et langt rulleblad. Barn og unge som er på vei inn i en kriminell løpebane, har etter Høyres mening krav på at samfunnet griper tak i dem og hjelper dem med å komme ut av en negativ utvikling. Det er derfor et viktig tiltak at politiet nå får plikt til å etterforske lovbrudd begått av barn under 15 år. Igangsetting av etterforskning er et klart signal fra samfunnet om at lovstridig atferd ikke aksepteres, selv om man er under den kriminelle lavalder. At et lovbrudd etterforskes og oppklares uavhengig av gjerningspersonens antatte alder, har også en viktig allmennpreventiv og individualpreventiv effekt. Det er viktig å styrke politiets rolle i arbeidet med barn og unge i risikosonen. Greier vi å koble inn politiet med målrettede og grensesettende tiltak på et tidlig tidspunkt, vil mye være gjort. Muligheten til å pålegge barn og foreldre å møte til bekymringssamtale hos politiet er viktig både for å involvere foreldrene, og for å understreke overfor barnet at det har en uønsket og uheldig atferd som etter hvert kan få større konsekvenser. Når Arbeiderpartiet og SV går imot at politiet skal ha anledning til å hente barnet og dets foresatte når de ikke møter, er det etter Høyres mening et eksempel på at venstresiden ikke har forstått alvoret i dette og behovet for en tydelig og konsekvent linje. Bekymringssamtaler uten møteplikt og sanksjoner vil etter Høyres mening være et slag i luften og et svik mot barna i risikosonen. Nå vil jeg likevel presisere at politiet er gitt stor frihet til å utøve skjønn i de tilfeller der barn og foreldre ikke møter til samtale. Jeg føler meg trygg på at politiet vurderer ulike alternativer, som f.eks. å ha samtalen utenfor politistasjonen, før man eventuelt benytter seg av muligheten til avhenting. En mulighet for politiet til å ilegge et begrenset oppholdsforbud for barn mellom 12 og 15 år er et viktig og godt virkemiddel overfor barn i risikosonen. Dette kan gi politiet en mulighet til mer systematisk å følge opp barn som oppholder seg i kriminelle miljøer, og et oppholdsforbud vil kunne gjøre den forebyggende innsatsen overfor denne gruppen mer effektiv. Et oppholdsforbud kan forhindre at uheldige miljøer etablerer seg, og ikke minst vil det kunne bidra til å beskytte barnet. Jeg er glad for at det er en samlet komite som stiller seg bak de aller fleste forslagene, og jeg har stor tro på at tiltakene blir et viktig bidrag i arbeidet for å redusere kriminaliteten og skape et tryggere samfunn for oss alle.