trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Jeg håper at en samtidig – selv om vi skal respektere det lokale handlingsrommet – vil ta bekymringene rundt lovteksten på alvor, og at en i hvert fall fra statsrådens side kan forsikre om at det først og fremst er leirskoleopphold dette vil omhandle. Det er også Stortingets intensjon, slik jeg oppfatter det. Jeg vil benytte anledningen til å spørre om dette med skolebytte for mobber. Som jeg også nevnte i mitt innlegg, har NRK i dag kunnet fortelle at kun én mobber er flyttet siden den gamle loven trådte i kraft. Med interesse hørte jeg at statsråden håpet at den lovendringen vi gjør i dag, vil bedre dette. Kan statsråden utdype litt mer hvordan han ser for seg at den endringen vi gjør i dag, vil være nok til at en får gjort mer med dette i tiden framover?
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2019-06-04:
Det har vært en god redegjørelse fra de andre talerne, så jeg skal kun bruke tiden min på to områder: Det er forbud mot ansettelser i videregående skole for personer som har dom eller forelegg for seksuelt overgrep mot mindreårige, og at det åpnes for skolebytte for elever som mobber. Begge disse har fram til nå vært gjeldende for grunnskolen, men blir nå utvidet til også å gjelde videregående skole. Krav om politiattest for lærere i grunnskolen kom i sin tid i forbindelse med skolestart for seksåringer. Attesten skal vise om søkeren er siktet, tiltalt eller dømt for seksuelle overgrep mot barn. Fremskrittspartiet fremmet i denne salen i 2004 et representantforslag om at politiattest også måtte framlegges i videregående, og sikret da flertall med Arbeiderpartiet og SV. Nå går vi enda lenger ved at forbud mot ansettelse av seksuelle overgripere også skal gjelde i videregående, og jeg er glad for at dette nå kommer på plass. I denne saken vil jeg gi ros til utdanningsnytt.no, som har holdt trykket oppe om dette teamet. I en artikkelserie har de avdekket at minst 78 ansatte i skole og barnehage er dømt for overgrep siden 2010, og at disse og andre overgrepsdømte ikke får jobbe i grunnskolen eller barnehagen igjen, men har kunnet jobbe i videregående skole og på folkehøgskoler. Videre har de skrevet at minst 250 barn i skole og barnehage har blitt misbrukt av ansatte. Jeg tror noe av årsaken til at vi ser en innstramming i regelverket i dag, skyldes de mange artiklene som utdanningsnytt.no har publisert. I Fremskrittspartiet er vi som sagt glade for denne innstramningen. Trygghet for alle er en kjernesak for Fremskrittspartiet. Både barn, ungdom, voksne og eldre har rett til en trygg hverdag. Vi har fra før vært med og bidratt til krav om politiattest for dem som jobber i eldreomsorgen, og at man skal ha en utvidet politiattest fra dag én hvis man skal jobbe i barnehage. Vi ser ingen grunn til at elever i den videregående skolen skal ha et svakere vern mot seksuelle overgrep enn det grunnskolen har, og vi er glad for at Stortinget i dag vedtar dette. Når det gjelder mobbeloven, vet vi at tusenvis av barn opplever å bli mobbet hver uke. Ikke bare får mange ødelagt skolegangen, men ofte sliter de også med dette resten av livet. I regjeringen har vi fått på plass en strengere mobbelov. Vi har økt bevilgningene til forebygging mot mobbing, og vi har fått på plass mobbeombud. Resultatet er at vi nå ser de laveste mobbetallene noensinne. De er fortsatt for høye, men pilene går i rett retning. Nå strammer vi ytterligere til og utvider sanksjonsmulighetene til også å omfatte skolebytte i videregående skole – som en siste utvei ved gjentatte hendelser når hensynet til medelevene tilsier det.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-06-04:
I dagens samleproposisjon foreslås det lovendringer i ulike lover, i stor grad i spørsmål som det politiske Norge og komiteen har vært enige om. Jeg skal kommentere tre av dem. For det første er en nå enige, sjøl om en har to ulike forslag, om å lovfeste plikten til å tilby et leirskoleopphold. Det har en litt broket forhistorie. Helt tilbake til 2014/2015 har bl.a. Senterpartiet vært med på å foreslå det. Det har blitt nedstemt, men intensjonene har likevel blitt tatt opp igjen og også blitt støttet av en enstemmig komité. I dag står vi igjen med et forslag om å lovfeste den plikten, og det er bra. Det som er litt betenkelig, er sjølsagt det nokså skjønnsmessige begrepet som foreslås i flertallets lovtekst – «leirskoleopphald eller annan skoletur». Det er klart at et slikt begrep er nokså skjønnsmessig, og hva som ligger i det begrepet, kan nok tolkes ganske ulikt. Det er én av grunnene til at Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV har foreslått en annen formulering, som er mer stringent, og som i mindre grad åpner for at en kan erstatte leirskoleopphold med en helt annen form for skoletur. Når det gjelder spørsmålet om også å gi adgang til å pålegge skolebytte i videregående opplæring for å forhindre mobbesaker, er jeg veldig glad for at det er en samlet komité som står bak merknadene omkring det punktet, som både understreker nødvendigheten av at denne hjemmelen innføres, men også at terskelen for å kreve dette byttet skal være ganske høy, og at en også må ivareta den enkelte elevs rett og mulighet til å få fullført videregående skolegang uansett skolebytte. Jeg synes det er fornuftig at komiteen her har valgt å samle seg på en bred måte. Når det gjelder yrkesopplæringsnemndene, er jeg egentlig litt overrasket over at regjeringen ikke har vært litt mer lyttende til bl.a. partene i arbeidslivet, både LO og NHO, og deres synspunkter omkring sammensetningen av disse nemndene. Som de påpeker, kan det være regionale behov som styrer sammensetningen, og det må tas høyde for at det kan være en stor variasjon i sammensetningen fra fylke til fylke. Da er lovteksten litt firkantet, og derfor har Senterpartiet og Arbeiderpartiet i denne sammenhengen et alternativt forslag til akkurat det punktet. Med det vil jeg ta opp forslag nr. 3, fra Senterpartiet og SV.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-06-04:
Det er ofte slik at denne regjeringen skryter av at den gir stort handlingsrom til fylker og kommuner. Statsråden brukte det også nå som en begrunnelse for ikke å si noe om leirskoler, at vi må ha respekt for lokal handlefrihet. Hva er da årsaken til at en i lovteksten detaljstyrer sammensetningen av yrkesopplæringsnemndene fra statens side, stikk i strid med anbefalingene fra LO og NHO, der det blir pekt på at regionale behov bør styre sammensetningen av nemndene, og at yrkesopplæringsnemndene ikke bør bli for store? Hva er grunnen til at en bruker respekt for lokal handlefrihet i én sammenheng, men ikke i en annen?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2019-06-04:
Den 9. april la regjeringen – med Høyre og Fremskrittspartiet i spissen – fram for Stortinget forslag om to bompengeprosjekter, to prosjekter der det skal kreves inn over 10 mrd. kr i økte bompenger. Saken ble avgitt av komiteen for over en uke siden, og la meg få lov til å si det klart: Proposisjonen ble framlagt av en Fremskrittsparti-statsråd, godkjent av en Fremskrittsparti-finansminister, og innstillingen viser med all tydelighet at Fremskrittspartiets stortingsgruppe fullt ut støtter å kreve inn disse 10 mrd. kr i økte bomavgifter. Jeg må si det er svært merkverdig at saken så foreslås utsatt. Hvorfor vil presidentskapet utsette en sak som regjeringen har lagt fram for Stortinget, og som regjeringen har fått gjennomslag for i Stortinget, en sak som er ferdig behandlet i komiteen for lang tid tilbake? Det er ikke slik at en uten videre har mange av den typen henvendelser, som presidenten sa. Etter § 35 i forretningsordenen skal det svært mye til for å forandre neste ukes program i Stortinget. Spørsmålet må bli: Vil det fra nå av bli vanlig praksis å utsette saker der et av regjeringspartiene plutselig synes det er ubekvemt å stemme for egne forslag og for egen politikk akkurat på én bestemt dag? Eller – mer presist – er det slik at en nå legger opp til at Fremskrittspartiet i stedet for å stemme for 10 mrd. kr i økning i morgen og 5 mrd. kr om to uker skal stemme for 15 mrd. kr i økte bompenger om to uker? Det er det som hadde vært realiteten hvis dette handler om saksbehandling. Hvis dette handler om sak, hvis regjeringen ønsker å endre politikk, ville det vært naturlig å be om at saken ble trukket, eller det ville vært naturlig å fremme nye forslag i saken. Det at statsministeren legger seg inn i sjølve saksbehandlingen i Stortinget, er ganske forunderlig. Det burde ikke Stortingets presidentskap finne seg i. Presidentskapet skal nemlig være presidentskap for hele Stortinget, ikke for halve Stortinget. Stortingets presidentskap bør ikke la seg bruke i et rent politisk spill. Denne saken er pinlig, rett og slett.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-04:
Denne saken omfatter mye på en gang. Og for oss som ikke er så gode i «multitasking», må jeg få lov til å konsentrere meg om én sak først og fremst, nemlig leirskole. Å bruke naturen som læringsarena er ypperlig. Et leirskoleopphold hvor folkehelse, friluftsaktiviteter og klima og miljø er i fokus, er for de aller fleste elever en opplevelse de sjelden glemmer. Derfor kan jeg ikke få presisert sterkt nok hvor viktig plikten for kommunene til å tilby et leirskoleopphold er. Dette trodde jeg det var tverrpolitisk enighet om. Derfor er det veldig skuffende når regjeringen kommer med dette etterlengtede lovforslaget, som har vært et kjært barn for SV veldig lenge, åpner de for at loven skal gjelde andre og kortere skoleturer – skoleturer! I likhet med Norsk Leirskoleforening mener jeg at dette utvanner leirskolebegrepet og kan føre til at kommuner velger andre skoleturer heller enn et leirskoleopphold for å spare penger. Dette burde det ikke vært åpnet for. Norsk Leirskoleforening er med rette bekymret, fordi denne lovteksten åpner for at kommunene fortsatt kan frata elever et leirskoleopphold i løpet av grunnskolen og i stedet legge opp til en helt annen tur. Det kan bli en billigvariant som ikke har de kvalitetene som et fullverdig leirskoleopphold gir, og som loven er ment å skulle sikre alle elever. Jeg har også lagt merke til at flere høringsinstanser sår tvil om kommunene er tilstrekkelig kompensert for de utgiftene som følger av en lovfesting. Jeg stiller meg derfor selvsagt bak innvendingene, forslagene og innspillene som representantene Tvedt Solberg og Arnstad kom med i sine innlegg, og jeg håper statsråden i sitt innlegg vil presisere overfor kommunene hvor sterkt dette med plikten er.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-04:
Ja, det er dette med SRY som har skapt litt hodebry. SV har merket seg at høringsinstansene er delt i spørsmålet om å lovfeste en rett for alle organisasjonene som er representert i det nasjonale organet for samarbeid om fag- og yrkesopplæringen, til å delta i yrkesopplæringsnemndene. Utdanningsforbundet har lenge tatt til orde for at yrkesopplæringsnemndene skal speile det nasjonale partssystemet for representasjon i Samarbeidsrådet for yrkesopplæring, og at hovedorganisasjonene inviteres inn i yrkesopplæringsnemndene. De viser til at en slik lovendring også er i tråd med anbefalingene til arbeidsgruppen til SRY, som ble nedsatt i 2016. Vi vil vise til at LO og NHO i sine høringssvar uttrykker misnøye med at regjeringen ikke har fulgt opp flere av de anbefalte forslagene som SRY kom med i rapporten, og at forslaget om å lovfeste retten til deltakelse i yrkesopplæringsnemndene således blir løsrevet fra å se styrkingen av arbeidet i yrkesopplæringsnemndene i en større helhet. SV har merket seg at Lied-utvalget i sin første rapport også peker på enkelte utfordringer ved dagens yrkesopplæringsnemnder, og at utvalget vil vurdere sammensetningen av nemndene nærmere i neste innstilling. Vi mener på denne bakgrunn at det er lite hensiktsmessig å vedta den foreslåtte lovendringen før utvalget har kommet med sine vurderinger, særlig sett i lys av den uenigheten som også har kommet fram i salen i dag. SV mener at sammensetning og ytterligere tydeliggjøring av nemndenes mandat og arbeidsoppgaver må vurderes i sammenheng, og at det trengs mer tid til å drøfte og forankre utvalgets anbefalinger før forslagene vedtas. Vi har på denne bakgrunn tillatt oss å levere løst forslag i salen, nemlig: «Stortinget ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med et helhetlig forslag til hvordan arbeidet i yrkesopplæringsnemndene kan styrkes og hvordan sammensetningen av nemndene speiler det totale aktørbildet for fag- og yrkesopplæringen, etter at Lied-utvalget har levert sin innstilling i slutten av 2019.» Jeg tar dermed opp dette løse forslaget fra Sosialistisk Venstreparti.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-04:
Et studentombud er en uavhengig bistandsperson som har i oppgave å gi råd og hjelp knyttet til studiesituasjonen. Det betyr at man kan komme til studentombudet med alle typer problemstillinger: spørsmål om opptak, eksamen, praksis, klagesaker, læringsmiljøspørsmål, fuskesaker, saker om skikkethet og mye mer. Om studentombudet ikke kan hjelpe direkte, skal ombudet sørge for å gi informasjon om hvor man kan få hjelp. I dag får alle norske studenter tilgang til et studentombud, og det er en veldig viktig sak, så dette er en bra dag for studentvelferden. Det har vært en lang vei fram til denne dagen, men den er likevel verd å feire, slik komiteen gjorde med kake sammen med NSO tidligere i dag. Regjeringen skal ha ros – og det er ikke ofte jeg står på denne talerstolen og sier akkurat det – for at dette nå blir en realitet for alle, og at alle høyere utdanningsinstitusjoner skal etablere et studentombud, enten alene eller i samarbeid med andre institusjoner. Det er tverrpolitisk enighet om at ordningen også skal gjelde høyere yrkesfaglig utdanning. Jeg har likevel lyst til å si noe om et tema jeg synes det er nødvendig å ta opp i denne sammenhengen. Hver fjerde student – hver fjerde student – blir utsatt for seksuell trakassering. SV støtter selvfølgelig lovforslaget, men vi vil understreke at en lovpresisering ikke er tilstrekkelig for å bekjempe trakassering og seksuell trakassering i høyere utdanning samt i samfunnet for øvrig. Vi har merket oss at flere høringsinstanser påpeker dette. Dessuten burde lovforslaget ha inneholdt sanksjonsmuligheter. Regjeringen er nødt til å prioritere arbeidet mot trakassering og seksuell trakassering så høyt at de raskt vurderer flere tiltak som støtter opp under institusjonenes arbeid. Alle studenter og ansatte i fagskoler og på universiteter og høyskoler må sikres et skole- og arbeidsmiljø fritt for trakassering og seksuell trakassering. SV har det siste året fremmet en rekke forslag i Stortinget for å styrke arbeidet for å forhindre at mennesker blir utsatt for seksuell trakassering, bl.a. ved å foreslå et lavterskeltilbud for håndhevelse av saker om seksuell trakassering, at Likestillings- og diskrimineringsnemnda skal få myndighet til å gi oppreisning og erstatning i saker om seksuell trakassering, og at forebygging og oppfølging av seksuell trakassering skal tas inn i arbeidsmiljølovens bestemmelse om helse, miljø og sikkerhet.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-04:
Jeg brukte mitt hovedinnlegg på å snakke om seksuell trakassering. Jeg er glad for at flere representanter har gjort det, og at også ministeren brukte tid på det i sitt innlegg. Jeg har likevel behov for å spørre om hvordan en lovfesting av studentombud vil være med på å forhindre seksuell trakassering, hvordan regjeringen prioriterer dette arbeidet, og om ministeren har flere tiltak i ermet for at ingen studenter skal bli utsatt for seksuell trakassering. Ville ikke flere sanksjonsmuligheter gitt institusjonene større muligheter til å stoppe problematikken og ta ondet ved roten?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-04:
All offentlig finansiert forskning bør være åpent tilgjengelig for alle. For SV er det et politisk mål at vi har ordninger som gir alle tilgang. Dette vil demokratisere forskningen. Denne overgangen må ivareta så vel forskere som samfunnets behov og interesser, og nettopp ivaretagelse av norske forskningsmiljøer ligger til grunn for forslagene vi i dag fremmer sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Overgangen til åpen forskning må skje i tett samarbeid med dem som kjenner sektoren best. Det har – noe som kom tydelig fram i høringen – hersket usikkerhet rundt den praktiske gjennomføringen av Plan S og konsekvensene av tilslutning til planen. Det er svært mange ubesvarte spørsmål om hvordan norsk deltagelse skal gjennomføres, og hvilke konsekvenser tilslutningen til planen vil få. Derfor ble det fra opposisjonens side allerede i februar, da vi diskuterte langtidsplanen for høyere utdanning og forskning, foreslått å utrede risiko og konsekvenser ved tilslutning til Plan S i dialog med partene og relevante organisasjoner. Dette var regjeringspartiene ikke villig til å være med på, og det er skuffende at de samme regjeringspartiene heller ikke i dag er med på noen av disse forslagene, særlig sett i lys av de høringsinnspillene vi har fått i denne saken fra sektoren. For det første: Det er uklart hvordan man sikrer kvaliteten i de åpne kanalene, og hva overgangen til åpen publisering vil bety for forvaltningen av opphavsrett, for den akademiske friheten og for rekruttering av yngre forskere, m.m. For det andre: For å lykkes med Plan S må vi finne gode løsninger og nødvendige overgangsordninger i tett samarbeid med sektoren. Sånn det ser ut nå, velger regjeringen å rushe inn i en prosess kjennetegnet av hastig framdrift, begrenset informasjonsinnhenting og sen involvering av partene og organisasjonene. SV kan ikke stille seg bak en sånn framgangsmåte for gjennomføring av en av de viktigste forskningsreformene på lenge. For det tredje: Ved siden av den akademiske friheten er adgangen til å publisere egen forskning kritisk viktig for forskerne, men uten tilstrekkelig adgang til publisering blir den akademiske friheten sterkt skadelidende, og samfunnet går glipp av viktig kunnskap. Fagmiljøene må derfor ha relevante kanaler å publisere i.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-04:
Jeg regner med at statsråden og jeg er enige om at det er sektoren som kjenner forskningshverdagen best, og hva som er tjent med et velfungerende forskningssystem. En god dialog krever at universitets- og høyskolesektoren og institusjonssektoren sikres reell medvirkning. Statsråden forsikret i sitt innlegg at dette vil skje. Men hva slags konkrete tiltak bortsett fra dialog, som jeg forutsetter at statsråden legger til rette for, har hun tenkt å komme med?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-06-04:
Jeg vil takke komiteen for en rask og god behandling og for at det i all hovedsak er enighet i denne saken. I grunnskolen er det lang tradisjon for å ta elevene med på skoletur med overnatting. I dag får omtrent 80 pst. av elevene i offentlig skole slikt tilbud i løpet av grunnskolen. Regjeringen ønsker å sikre at alle elever i offentlig skole får dette. Jeg er derfor glad for at flertallet slutter seg til regjeringens forslag om å lovfeste en plikt for kommunene til å tilby alle elever et leirskoleopphold eller en annen skoletur med overnatting som en del av grunnskoleopplæringen. Innenfor disse rammene mener vi det må være et visst handlingsrom. Alle elever har rett til et trygt og godt skolemiljø. Vi har lovfestet nulltoleranse og tydelige handlingsplikter. Gjennom kompetansehevende tiltak blir både barnehager og skoler bedre til å forebygge, avdekke og håndtere mobbing. Skolene skal jobbe godt forebyggende og ta tak i enkeltsaker som oppstår. Til dette trenger skolene tilstrekkelig med virkemidler. Jeg er glad for at Stortinget i dag slutter seg til regjeringens forslag om å lovfeste at også elever i videregående skoler kan pålegges å bytte skole, slik som i grunnskolen. Det er ikke den som blir mobbet som skal føle seg tvunget til å bytte skole. Dersom andre tiltak ikke kan løse saken, blir nå pålagt skolebytte en mulighet dersom det er nødvendig for å sikre de andre elevene et godt og trygt skolemiljø. Det er i dag forbudt å ansette personer i barnehager og grunnskoler dersom personene på sin politiattest har anmerkning om dom for seksuelt overgrep mot mindreårig. I videregående skole, friskoler og folkehøyskoler vurderes konsekvensene i hvert enkelt tilfelle. Denne forskjellsbehandlingen er verken tilfredsstillende eller godt begrunnet. Jeg er glad for at regjeringens forslag, som gir barn og unge i barnehager, grunnskoler, videregående skoler og folkehøyskoler det samme vernet, nå blir vedtatt. Regjeringen foreslår å gi alle organisasjonene som sitter i det nasjonale Samarbeidsrådet for yrkesopplæring, en rett til å være representert i de fylkeskommunale yrkesopplæringsnemndene. Yrkesopplæringsnemndene er en viktig regional aktør i kvalitetssikringen av fag- og yrkesopplæringen. Det nasjonale samarbeidsrådet har en bredere representasjon. Vi ønsker å overføre noe av denne bredden til de regionale nemndene. I tillegg har regjeringen lagt frem forslag om at elever i grunnskolen som har rett til opplæring i finsk, også skal ha rett til opplæring i kvensk. Dette er en oppfølging av regjeringens målrettede plan for kvensk språk for 2017–2021.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-06-04:
I denne som i andre saker mener jeg at Stortinget skal ha et minimum av respekt for den lokale handlefriheten, og jeg har ikke stor tro på at mange kommer til å benytte denne muligheten til sydenturer. Personlig mener jeg at tradisjonell leirskole er et veldig godt tilbud til elevene, men vi mener at skolene skal ha et lokalt handlingsrom i valg av hva slags turer man ønsker, ut fra den plikten kommunene skal ha til å gi et leirskoletilbud.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-06-04:
For det første gjenspeiler nok ikke saken i NRK hele bildet. Det NRK har gjort, er å ha en gjennomgang av saker der Fylkesmannen har fattet vedtak. Det kan være en rekke saker hvor utfordringene har blitt løst på den enkelte skole, eller hvor kommunen har fattet vedtak, og vedtaket ikke er sendt til endelig avgjørelse hos Fylkesmannen. Samtidig tror jeg nok også at praksis er ganske streng. Det er derfor jeg mener at den lovendringen vi nå gjør, vil kunne være riktig, nemlig at man ikke nødvendigvis må ha gjennomført andre tiltak, men at man har vurdert andre tiltak – for det skal ikke være slik at den som blir mobbet, må føle seg tvunget til å bytte skole. Vi får en evaluering av den nye mobbeloven i løpet av juni. Det vil også gi oss et grunnlag for å se på om veiledning og praksis må justeres.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-06-04:
Nå blir jo fylkene større, så det er kanskje ikke noe stort problem at også disse nemndene blir noe større. Vi mener at det er riktig at de som har mulighet til å sitte i det sentrale utvalget, også har mulighet til å sitte i de regionale. Det er viktig at man gjenspeiler bredden i arbeidslivet vårt, og det var en anbefaling fra det nasjonale utvalget at alle skulle få den samme muligheten. At man fra LO og NHO lokalt er imot, kan man jo forstå, for de har rett til å sitte i de regionale organene. Vi mener at bredden i det regionale arbeidslivet skal være representert.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-06-04:
Jeg er enig i det aller meste som representanten sa, nemlig at leirskoleopphold er bra for elevene. Det er grunnen til at regjeringen nå lovfester en plikt for kommunene til å tilby leirskoleopphold eller annen overnattingstur, innenfor de rammene som vi har lagt i proposisjonen. Dette mener jeg vi må ha tillit til kommunene og til skolene å finne gode løsninger på, og nettopp fordi mange lærere har de gode erfaringene som de har, føler jeg meg trygg på at denne plikten kommer til å bli ivaretatt på en god måte. Så vet jeg at Leirskoleforeningen gjerne hadde sett at det var deres primære løsning som ble ivaretatt, men vi mener at her må vi også gi et handlingsrom lokalt til å finne de gode løsningene.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-06-04:
Lærere har uttalt at de har sett elever modne og vokse to år på én leirskoleuke. Flere skoler i Fjellregionen besøker kysten på leirskole, og kyst- og lavlandsskoler reiser til fjellet, for å nevne noen eksempler. En del av suksessfaktoren for leirskoler er at elevene får besøkt et annet miljø og får slått seg til ro og hatt et godt opphold et annet sted. Hvordan ser statsråden for seg at skoler og elever skal få mulighet til å ha et fullgodt leirskoleopphold om de kun har tre netter til rådighet?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-06-04:
Dette er en god dag. Den startet med at Norsk studentorganisasjon feiret med kake, og den ender godt når Stortinget nå gjør vedtak om studentombud. Trakassering og tilrettelegging i høyere utdanning skal vi også gjøre vedtak om. Studentombud var Senterpartiet med på å gå inn for allerede i behandlingen av Meld. St. 16 for 2016–2017, bedre kjent som kvalitetsmeldingen. Når Stortinget nå tenker å lovfeste studenters tilgang på studentombud ved alle universiteter, høyskoler og fagskoler, får vi fullt gjennomslag og et av Stortingets anmodningsvedtak blir kvittert ut. Regjeringen vektlegger studentombudene som en uavhengig bistandsinstans. Studentombud har vært til stor nytte for studentene, men også for institusjonene. Trivsel, motivasjon og læring henger tett sammen. Studentombudenes oppdrag, det å være med på å veilede og løse saker nærest mulig dem det gjelder, er viktig i studiehverdagen. I januar 2018 trådte den nye likestillings- og diskrimineringsloven i kraft, og forbudet mot trakassering og seksuell trakassering følger av den. Utdanningsinstitusjonene skal være fri for trakassering og seksuell trakassering. Når vi får et tydelig forbud og plikten utdanningsinstitusjonene har til å forebygge og forhindre dette, blir tydelig i lovverket, har vi forventninger til at dette vil ha effekt. Metoo-bevegelsen har satt varige spor. En tydeliggjøring av kravet om individuell tilrettelegging for studenter med funksjonsnedsettelser og studenter med andre særskilte behov følger også av likestillings- og diskrimineringsloven. Studenter med funksjonsnedsettelser får nå økte rettigheter til egnet individuell tilrettelegging. Studentene har rett til likeverdige opplærings- og utdanningsmuligheter, herunder selvsagt egnet individuell tilrettelegging av lærested, undervisning, læremidler og eksamen. Dette er gledelig for et inkluderende samfunn og for likeverdige muligheter som vi alle ønsker å oppnå.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-06-04:
Jeg er glad for å kunne debattere det som har blitt kjent som en av de viktigste og mest ambisiøse endringene i forskningssystemet. Dette berører både Europa og verden. Vi er alle fullstendig enige om at det skal være full åpenhet om forskningsresultater som er finansiert gjennom offentlige midler. Det gjør det enklere for mannen og dama i gaten og for virksomheter å få tilgang til fersk forskning. Tilgang til forskning er verdifullt, og forvaltning av offentlige midler er politikk. Plan S er et internasjonalt initiativ for åpen tilgang til all offentlig finansiert forskning i en rekke land i og utenfor Europa. Norge er representert i prosessen ved Forskningsrådet og er ett av tretten land som til nå har sluttet seg til. Vi håper flere vil slutte seg til. Kravet om full åpenhet knyttet til publisering skulle først gjelde for prosjekter som får innvilget støtte av Forskningsrådet eller EU fra og med 1. januar 2020, men ble i forrige uke utsatt til 1. januar 2021. Overgangsordningen er også utvidet til å gjelde fram til 2024. Dette er gode nyheter for alle som mente at planen var for ambisiøs og ville få en slagside. Forskningsrådet har lyttet til innspillene og varskoene som har blitt ropt ut. Advarslene og manglende konsekvensvurdering gjorde at Senterpartiet så behov for å legge fram det forslaget vi behandler her i dag. Det var ikke tydelig hvordan alle fag og miljøer i Norge skulle bli ivaretatt, noe som også tidligere talere har tatt opp. Det er det fortsatt ikke, men det var godt nytt at Plan S-koalisjonen myknet opp krav og samtidig har poengtert opphavsrett ved publisering, for å nevne noe. Vi merker oss at Forskerforbundet likevel mener at forskernes rettigheter ikke er godt nok ivaretatt. Forskningsmiljøene har sagt at de frykter at Plan S vil begrense formidling av forskningsresultater eller påføre forskningsmiljøer ulemper og økte kostnader. Når målet er større åpenhet, er det nødvendig å sikre at Plan S ikke fører til det motsatte. En kartlegging av behovene for åpne publiseringskanaler på ulike fagområder kommer før sommeren og vil være viktig. Så gjenstår fortsatt samarbeid på tvers av land og fag som ikke er en del av Plan S per nå. Mesteparten av forskningen på verdensbasis er fortsatt utelatt. Det er fortsatt behov for det vi som forslagsstillere tar opp, nemlig involvering av forskningssektoren i gjennomføringen av Plan S, sikring av fagmiljøer og kvalitet, og at ikke ressurser avgjør hvem som får mulighet til å publisere. Forskernes rettigheter og formålet må bli oppnådd med åpen tilgang til det bedre. Vi håper statsråden også er med i dialogen og gir råd til Forskningsrådet i videre prosess. For ordens skyld: Opposisjonen står samlet, og Senterpartiet støtter selvsagt de forslagene som er tatt opp.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-06-04:
Her er vi samlet enige om mål og ambisjoner. Det er ingenting nytt ved det. Det er også enighet om skepsisen, som til og med representanter fra regjeringspartiene tar opp fra talerstolen her i dag. Det som på en måte er nytt, er hvor fort det går å bli en del av Plan S. Vi synes det er bra å høre at Forskningsrådet justerer kursen for arbeidet, men vi håper fortsatt at statsråden tar med seg signalet om at vi heller må være føre var for forskningsmiljøene våre enn etter snar. Vi har ingen å miste, vi vil heller ha flere som tegner seg. Nå kommer kartleggingen av behovene for åpne publiseringskanaler og utredningen om opphavsrett fra Unit. I etterpåklokskapens navn: Burde sider av Plan S vært utredet og konsekvensvurdert på forhånd?
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Som representanten Tvedt Solberg sa her, skal jeg si noe om yrkesopplæringsnemndene knyttet til denne saken. Arbeiderpartiet vil understreke at yrkesopplæringsnemndene spiller en viktig rolle for å sikre kvaliteten i yrkesfagutdanningene, særlig i arbeidet med dimensjonering av skoleplasser, nok læreplasser og et utdanningstilbud som er tilpasset lokale og regionale forhold og behov. Hvert år er det over 7 000 søkere som ikke får læreplass. Samtidig er det et stort behov for flere fagarbeidere i arbeidslivet. Arbeiderpartiet mener målet med å endre yrkesopplæringsnemndenes sammensetning må være å legge til rette for bedre kvalitet i arbeidet ute i fylkene, og mener de foreslåtte lovendringene er svakt begrunnet. Arbeiderpartiet vil understreke at LO, NHO og ni fylker i høringen var mot regjeringens forslag, og vi mener det er viktig å lytte til deres bekymringer, at det først og fremst bør være regionale behov som styrer sammensetningen av nemndene, og at yrkesopplæringsnemndene ikke bør bli for store. LO viser blant annet i sitt høringssvar også til at yrkesopplæringsnemndene har en annen rolle enn det nasjonale organet SRY. Arbeiderpartiet vil også vise til NHOs høringsinnspill om at det i dag er stor variasjon i sammensetningen i nemndene fra fylke til fylke, og at dette viser at dagens lovverk fungerer godt. Arbeiderpartiet vil også understreke at det er viktig med god representativitet i yrkesopplæringsnemndene, men at det i denne sammenheng må være arbeidslivet i det enkelte fylke eller region som er representert, de som skal ta imot praksiselever, lærlinger og fagarbeidere underveis og etter fullført utdanning. Arbeiderpartiet vil i likhet med LO og NHO mfl. ikke støtte den foreslåtte lovendringen. Dersom lovendringen vedtas, mener vi at det er viktig fortsatt å sikre jevnbyrdig representasjon mellom partene i arbeidslivet. Det er bra at regjeringen etter høringsrunden har presisert at alle organisasjoner som er representert i SRY, skal få invitasjon, ikke plikt, til å sitte i yrkesopplæringsnemndene. Samtidig kan dette medføre en uklar og skiftende sammensetning. Vi vil derfor be regjeringen sikre fortsatt jevnbyrdig representasjon mellom partene i arbeidslivet i yrkesopplæringsnemndene, samt sikre at partene i arbeidslivet fortsatt skal ha flertall. I proposisjonen viser regjeringen til at dette er en anbefaling fra arbeidsgruppen til SRY, men nevner ikke hvordan regjeringen planlegger en systematisk oppfølging av de 14 resterende anbefalingene, som både LO og NHO etterlyser i sine høringssvar. LO understreker også at anbefalingene er en helhet, og at det er uheldig at regjeringen nå velger å følge opp bare ett av forslagene. I proposisjonen viser regjeringen til Lied-utvalgets arbeid. Arbeiderpartiet vil understreke at utvalget ikke er partssammensatt. Partene i arbeidslivets rolle i utviklingen av fag- og yrkesopplæringen er en viktig del av den norske modellen, og det er uheldig dersom omfattende endringer i fag- og yrkesopplæringen behandles uten at partene er representert.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Først vil jeg takke komiteen for godt samarbeid i saken som angår endringer i universitets- og høyskoleloven og fagskoleloven. Dette lovforslaget var på høring høsten 2018. Så vil jeg si at komiteen er gjort kjent med at noen henvisninger ikke er korrekte på grunn av endring i regnskapsloven. Vi foreslår da en teknisk endring av disse bestemmelsene. Komiteen støtter lovfesting av studenters tilgang til studentombud ved alle universiteter, høyskoler og fagskoler. Komiteen støtter også tydeliggjøring av forbudet mot, og presisering av institusjonenes plikt til å forebygge og hindre trakassering. Endelig støtter komiteen harmonisering av universitets- og høyskoleloven og fagskoleloven med likestillings- og diskrimineringsloven, og at retten til individuell tilrettelegging på grunnlag av andre særskilte behov videreføres i universitets- og høyskoleloven og fagskoleloven. På vegne av Arbeiderpartiet vil jeg understreke følgende: Vi gleder oss stort over at studentombud endelig lovfestes som resultat av vårt representantforslag. Vi vil at alle studenter sikres lik tilgang til juridisk bistand til å ivareta rettigheter og plikter som student. Det er også sånn vi oppfatter Stortingets intensjon. Nettopp derfor må vi advare litt om at regjeringens forslag er utformet såpass svakt og uforpliktende at institusjonene egentlig med dette kan etablere studentombud som verken har juridisk kompetanse, definerte oppgaver eller er fysisk tilgjengelig for studentene. Vi mener at hensynet til lik tilgang til juridisk bistand tilsier at studentombudenes kompetanse, mandat og tilgjengelighet ikke bør variere mye mellom utdanningsinstitusjonene. Derfor foreslår vi et nasjonalt mandat som kan suppleres med lokale tilpasninger. Vi foreslår også at studentombudene skal ha juridisk kompetanse, sånn som alle studentombudene i dag har. Og vi foreslår at studentene sikres fysisk tilgang til et ombud og ikke avspises med en nettressurs. Studentombudene skal være ressurspersoner for studentene og utdanningsinstitusjonene. En praksis der studentombudet ikke er fysisk tilgjengelig, kan heve terskelen for at studenters retter ivaretas. Et eksempel er saken om seksuell trakassering, der nærværet av et ombud kan være vesentlig for å etablere tillit og trygghet og ta kontakt. Med dette tar jeg opp forslag der Arbeiderpartiet er medforslagstiller.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Komiteen har hatt det veldig hyggelig i dag og feiret lovfesting av studentombud, sammen med NSO. Studentombudsordningen har fram til i dag ikke vært regulert. Formålet med lovfestingen er å sikre at alle studenter får tilgang til et ombud som kan veilede dem i rettighetene deres. Norsk Studentorganisasjon legger vekt på at vedtaket vil bedre studentenes rettssikkerhet betraktelig. Det håper vi i Arbeiderpartiet også, for det var selve intensjonen da vi tok initiativ til en lovfesting. I dag har alle studentombudene juridisk kompetanse, så vidt jeg vet. Sånn mener vi at det fortsatt bør være. Men regjeringspartiene støtter ikke våre forslag om å presisere dette. Statsråden er selv jurist, og da blir mitt spørsmål: Kan hvem som helst gi juridisk bistand, eller hvordan ser statsråden for seg at et studentombud skal sikre rettssikkerhet og gi juridisk støtte uten juridisk kompetanse?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Lærestedene skal selvsagt tillates lokalt tilpasset organisering av studentombudet, men en del ting bør ikke organiseres vekk. En av dem er fysisk tilgjengelighet. Vi mener at det vil undergrave lik tilgang og at terskelen for å søke bistand blir høyere. Derfor har Arbeiderpartiet bedt regjeringen om å tydeliggjøre at utdanningsinstitusjonene skal tilrettelegge for at studentombudet regelmessig er fysisk til stede ved studiestedene. Som vi var inne på før i dag, har NSO vist at hver fjerde student er utsatt for seksuell trakassering i løpet av studietiden og sier at studentombud kan være et tiltak mot metoo. Arbeiderpartiet mener at nettopp slike sårbare saker tilsier at studentombudet er fysisk til stede, ikke bare på nett eller telefon. Ser statsråden at direkte nærvær av studentombudet kan være vesentlig for å etablere tillit og trygghet i saker om seksuelle trakassering?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Her står jeg igjen og takker nok en gang komiteen for godt samarbeid, nå om forslaget som angår gjennomføring av den såkalte Plan S. Komiteen hadde åpen høring i denne saken den 30. april. Via Norges forskningsråd har Norge sluttet seg til Plan S, som er et internasjonalt initiativ for åpen tilgang til all offentlig finansiert forskning innen 2020, nylig utsatt til 2021. Komiteen registrerer at det synes å være utbredt enighet i sektoren om formålet med Plan S, men at det er en del usikkerhet rundt den praktiske gjennomføringen og konsekvensene. På vegne av Arbeiderpartiet vil jeg understreke at åpen publisering er et viktig mål. All offentlig finansiert forskning bør være åpent tilgjengelig. Det betyr demokratisering av kunnskap. Vi mener at Norge har gode forutsetninger for effektivt arbeid med åpen tilgang, men vi ser at mye er ubesvart rundt hvordan norsk deltakelse kan gjennomføres best mulig, og hvilke konsekvenser tilslutningen får. Dette – og statsrådens hastverk – har skapt usikkerhet og protestkampanjer. Ingen kan være uenig i at Plan S er omfattende og omveltende, så hvorfor er da regjeringspartiene så uenig i at de nasjonale konsekvensene bør utredes, som Arbeiderpartiet foreslo da langtidsplanen for forskning og høyere utdanning ble vedtatt? Regjeringen kunne ha satt av tid og ressurser til å utrede hvordan Norge skal få til åpen publisering og samtidig ivareta andre viktige hensyn. Hva vil Plan S bety for f.eks. opphavsrett, rekruttering av yngre forskere og det norske fagspråkets posisjon? Listen er lengre enn det. For å lykkes med Plan S er det avgjørende å finne gode løsninger og nødvendige overgangsordninger i tett samarbeid med sektoren. Derfor er det problematisk at regjeringen går inn for hastig framdrift, begrenset informasjonsinnhenting og sen involvering av partene og organisasjonene. Vi i Arbeiderpartiet kan ikke stille oss bak en slik prosess for gjennomføring av en av de viktigste reformene i forskningsverdenen på lenge. Derfor anbefaler vi fortsatt en helhetlig utredning av risikoer og konsekvenser. Med det tar jeg opp forslagene fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV i saken.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Ja, Plan S skal ivareta viktige hensyn, men det er også andre hensyn som er viktige. Norsk som fagspråk er på rask retur. Samtidig er utviklingen av norsk fagspråk viktig for arbeids- og samfunnsliv. Internasjonalisering av forskningen og økende bruk av engelsk gjør det nødvendig å ha særlig oppmerksomhet på dette feltet, også når det gjelder hva åpen publisering betyr for norsk språks stilling. Hva gjør statsråden for å sikre at norsk fagspråk ivaretas og styrkes i overgangen til åpen publisering?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-06-04:
Jeg takker statsråden for svaret. Statsråden uttalte i november på et seminar i regi av Forskerforbundet at det er enklere å tenke stort og være dristig når vi har forutsigbare rammer å forholde oss til. Hun refererte da til langtidsplanen for forskning og høyere utdanning. Dette prinsippet er Arbeiderpartiet helt enig i. Hvorfor ønsker ikke statsråden forutsigbare rammer rundt gjennomføringen av Plan S i form av et skikkelig beslutningsgrunnlag når dagens publiseringsmodell skal byttes ut?
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2019-06-04:
Med positivt vedtak i forbindelse med behandlingen av Prop. 89 L for 2018–2019 lovfester vi i dag studenters tilgang til studentombud ved alle universitet, høyskoler og fagskoler – dette først og fremst som et resultat av studentenes iherdige innsats over år. Målet med lovfestingen er at alle studenter skal ha tilgang til et studentombud. Ordningen med studentombud er i dag ikke regulert, verken i universitets- og høyskoleloven eller i fagskoleloven. Likevel er det i dag ti høyere utdanningsinstitusjoner som på eget initiativ har etablert studentombud, og alle disse institusjonene er statlige. Ordningen har vist seg å være til god nytte for studentene og for institusjonene. For fagskolesektoren har studentrettighetene de siste årene blitt vesentlig styrket i fagskoleloven. Endringene har medført at fagskolestudentenes rettigheter i hovedsak er like universitets- og høyskolestudentenes rettigheter, så også i denne saken. Studentombudenes oppdrag er bl.a. å hjelpe til med å veilede studentene i forbindelse med klager, å bidra til å løse saker knyttet til studiesituasjonen deres, på lavest mulig nivå, og å bringe saken fram for institusjonsstyret eller inn i institusjonens kvalitetssikringsarbeid. Det er en grunnleggende forutsetning for ombudsordningen at ombudene er faglig uavhengige. Det vil si at studentombudet ikke kan instrueres i sitt virke. Men vi mener at institusjonene bør ha stor frihet til å velge løsninger som er tilpasset lokale forhold og behov, og institusjonene skal stå fritt til selv å velge organisering av ordningen med studentombud. Dette innebærer bl.a. at mindre institusjoner kan samarbeide med andre institusjoner for å etablere og tilby en felles ordning med studentombud. Den enkelte institusjon kan også fastsette kompetansekrav for studentombudet. For studenter som vurderer å henvende seg til studentombudet, er det ofte avgjørende at de kan få råd og veiledning uten at opplysninger gis videre. At en lovfesting av studentombud er underlagt forvaltningslovens regler om taushetsplikt, er derfor veldig viktig. En lovfesting av studentombud vil styrke studentenes rettigheter og bidra til å sikre dem en bedre studenthverdag. Jeg er derfor glad for at en samlet komité står bak tilrådingen om å lovfeste studentombud.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2019-06-04:
Plan S er viktig fordi åpen tilgang til forskningsresultat vil kunne bidra til å stimulere kunnskapsøkonomien gjennom å gi flere brukergrupper tilgang til kvalitetssikret vitenskapelig litteratur. Tilgangen til det meste av forskningslitteraturen begrenses i dag av at den publiseres i abonnementsbaserte tidsskrift. Nasjonale mål og retningslinjer for åpen tilgang til vitenskapelige artikler slår fast at innen 2024 skal alle norske vitenskapelige artikler som er finansiert av offentlige midler, være åpent tilgjengelig. Det skal være gratis for alle å lese og gratis for enkeltforskere både å publisere og å lese forskningsartikler. Det er samtidig viktig at innføringen av Plan S ikke begrenser fagmiljøenes mulighet til å publisere forskningsresultater i relevante kanaler. Derfor må forskningssektoren involveres for å finne løsninger som gjør norske forskere i stand til å møte kravene som følger av Plan S, uten at det går på bekostning av forskningskvaliteten. I tråd med det melder coALition S, det internasjonale konsortiet av forskningsfinansiører, at de har som mål å gjennomføre behovsanalyser og bidra med støtte til etablering av og/eller overgang til tidsskrift på områder hvor det er særlig behov for det. At Kunnskapsdepartementets politiske ledelse nå er i tett dialog med sektoren, gjennom både Universitets- og høgskolerådet og forskernes organisasjoner, er avgjørende. Denne dialogen blir viktig også i gjennomføringen av Plan S, både for å identifisere hvilke tidsskrift det er viktigst å åpne, og for å finne hensiktsmessige finansieringsmodeller. Hittil har man sikret såkalte publiser og les-avtaler med to av de største aktørene i markedet gjennom de pågående forlagsforhandlingene. Det er bra. Plan S skal ikke være i strid med norsk lovgiving om opphavsrett. Statsråd Nybø har bedt Unit, i samarbeid med Norges forskningsråd og Universitets- og høgskolerådet, om å utrede rettighets- og lisensspørsmål i forbindelse med åpen publisering av vitenskapelig arbeid og datasett i Norge, herunder også spørsmål om forskningsinstitusjonenes ansvar og rettigheter som arbeidsgivere og problemstillinger knyttet til eventuell bruk av delingslisenser fra Creative Commons, såkalte CC-lisenser. Utredningen skal være ferdigstilt innen 1. september 2019. Det er betryggende at politisk ledelse i Kunnskapsdepartementet tar forskernes bekymringer på alvor når det gjelder Plan S, og vi vil følge prosessen tett. Men vi må i dag også kunne glede oss over at etter tiår med prat og gode ønsker om åpen publisering iverksettes endelig Plan S for å oppnå nettopp dette.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-06-04:
Stortinget behandler i dag forslag til lovfesting av tilgang på studentombud, tydeligere plikt til å forebygge og forhindre trakassering og bedre tilrettelegging for studenter med særskilte behov. Regjeringen foreslår nå at alle studenter ved universiteter, høyskoler og fagskoler skal ha tilgang på studentombud. Et studentombud skal være en uavhengig bistandsinstans som bl.a. skal hjelpe til med å veilede studentene i forbindelse med klager og bidra til å løse saker på lavest mulig nivå. Ombudene skal gi studentene uavhengige og upartiske råd, og de skal gi bistand i saker som angår dem, f.eks. i spørsmål om studenters rettigheter og plikter. Lovforslaget betyr ikke at alle institusjoner må ha eget ombud, men at alle studenter må ha tilgang til et ombud. Det betyr at mindre institusjoner kan gå sammen om en felles ordning. I dag er det sånn at tolv universiteter og høyskoler allerede har eget studentombud, og flere jobber nå med å få et ombud på plass. I tillegg har, som flere har nevnt fra talerstolen nå, metoo-kampanjen helt tydelig vist et behov for å sikre at studenter som har blitt utsatt for seksuell trakassering eller andre former for krenkende handlinger, kan få nødvendig og god bistand. Regjeringen foreslår også å tydeliggjøre universiteter, høyskoler og fagskoler sin plikt til å forebygge og forhindre trakassering. Det skal de gjøre gjennom preventive tiltak, f.eks. ved å ha klare retningslinjer for varsling av trakassering. Hvis de oppdager at det har forekommet trakassering ved institusjonen, må de forhindre at sånn trakassering fortsetter. Regjeringen foreslår også å presisere i loven at studenter med funksjonsnedsettelser og andre særskilte behov skal ha rett til egnet tilrettelegging. Det skal sikre likeverdige opplærings- og utdanningsmuligheter, uten at det skal gå ut over de faglige kravene ved de enkelte studiene. Jeg vil avslutte med å si at jeg er glad for at det er tverrpolitisk enighet om disse forslagene, som er så viktige for å gi studenter i fagskoler, høyskoler og universiteter et bedre læringsmiljø. Jeg vil si at hvis det er sånn å forstå at komiteen og studentorganisasjonen i dag kom sammen for å spise kake, så syns jeg komiteen var vel verdt den kaken, for det er en god beslutning for alle landets studenter som gjøres av Stortinget i dag.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-06-04:
Som representanten påpeker, er jeg selv utdannet jurist, og mener selvfølgelig at jusutdanningen gir kompetanse til mangt og mye, og er en solid og god utdanning å ha også for å gjennomføre jobben som et studentombud skal gjøre. Som representanten selv sier, har studentombud i dag juridisk kompetanse – jeg kan ikke gå god for at alle har det, men etter hva jeg har forstått, har iallfall de aller fleste studentombud det i dag. Jeg har tillit til at våre institusjoner vurderer nøye hvilken kompetanse de mener studentombudet må ha. De vurderingene som universitetene og høyskolene har gjort så langt, viser at de legger stor vekt på det som også representanten legger vekt på: den juridiske kompetansen. Men jeg vil heller ikke avvise eller se bort fra at også andre egenskaper og fag kan være nyttige. For eksempel kan det å ha kompetanse innenfor megling også være nyttig å ha med seg hvis man skal gjøre en jobb som studentombud. Men jeg har tillit til at våre institusjoner vurderer det på en god måte.