Abid Raja (Venstre), 2009-10-13:
Når jeg som fersk vararepresentant første gang blar i statsbudsjettet, skulle jeg ønske jeg hadde et stort fikenblad, gjerne på størrelse med et grantre, å gjemme meg bak, men jeg er usikker på om jeg med min norsk-pakistanske hud hadde vært synlig! Nå som vi har rukket å bla gjennom budsjettdokumentene og hørt finansminsterens redegjørelse for statsbudsjettet, vil disse første kommentarene fra meg og Venstre måtte ses i lys av at vi foreløpig ikke har satt oss grundig nok inn i budsjettdokumentene. Norsk økonomi er fortsatt i en litt uoversiktlig situasjon. Vi vet ikke om krisen er over, eller om vi har en midlertidig pustepause. Jeg er imidlertid overrasket over at Regjeringen velger et såpass ekspansivt budsjett. Jeg hadde vel forventet meg et budsjett som mer eller mindre la opp til den samme oljepengebruken som det nivået Stortinget vedtok i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett i 2009. Vi er – for å si det forsiktig – rimelig langt unna fireprosentregelen, selv om denne skal brukes fleksibelt, og det vil være krevende øvelser i de neste årene å komme tilbake til forventet fondsavkastning. Helt uviktig er det ikke at statsbudsjettet for 2010 bidrar til at rentenivået heves mer enn det som naturlig vil følge av det mandatet Norges Bank har. Det er imidlertid også bra at veksten i ledigheten ikke blir på langt nær så høy som fryktet. På dette området kan vi kanskje gi hverandre ros. De tiltakspakkene vi har stått sammen om og bidratt til, har virket. Det bekymringsverdige er derimot den sterke veksten i utgiftene til sykelønn, uførepensjon og andre ytelser over folketrygden. Dette er en utvikling vi i samarbeid må klare å snu, men hvor det naturlig nok hviler et særlig ansvar på Regjeringen. Sjelden har et budsjettforslag vært mer forutsigbart og inneholdt mindre nyheter og mindre politisk vilje til å løse de store utfordringene enn det vi har fått presentert i dag. De store påplusningene er resultater av allerede vedtatt politikk, videreføring av krisepakker og politiske forlik knyttet bl.a. til klima og eldre. Budsjettet framstår litt som en revidering av krisepakken og revidert budsjett for 2009. Der hvor Regjeringen burde styrt utviklingen gjennom budsjettpolitikken, styres budsjettpolitikken av utviklingen. Det er ikke politisk lederskap. Man skulle jo tro at Regjeringen etter å ha vunnet et valg med mange og dyre løfter faktisk ville følge disse opp. Det er få, om noen, spor av det her. Mange vil føle seg skuffet, med god grunn. Men selv om det økonomiske handlingsrommet har blitt noe mindre enn den rekordhøye veksten Regjeringen har hatt de siste årene, er det ikke mangel på penger som er det største problemet, men at Regjeringen mangler vilje til å finne måter å bruke pengene bedre på. Når statsbudsjettet er så til de grader forutsigbart, blir kritikken også deretter: forutsigbar. Venstre etterlyser nøyaktig det samme i dag som vi har etterlyst ved de siste budsjettforhandlingene. Regjeringen viser ingen vilje eller evne til å ta tak i de store utfordringene de neste fire årene. Vi trenger radikal, ny politikk for moderne lavutslippssamfunn, et liberalt kunnskapssamfunn og reform for et varmere velferdssamfunn. På disse områdene går Regjeringen i beste fall med små skritt i riktig retning. Jeg hadde håpet at vi endelig fikk et budsjett som gav det som de fleste er enige om: et kraftfullt skatteskifte fra rød til grønn skatt. I stedet fortsetter Regjeringen den skattepolitikken de har ført i de siste fire årene. En samlet endring i miljø-, energi- og bilavgifter på 150 mill. kr er med respekt å melde overraskende svakt. Forslaget om endring av formuesbeskatningen av bolig vil jeg karakterisere som interessant, men vil forbeholde meg og Venstre litt mer tid til å sette oss inn i alle sider av den saken. For Venstre vil det uansett være en parentes på veien mot å avvikle hele formuesskatten. Det politisk interessante er imidlertid, som allerede påpekt, at Regjeringen og regjeringspartiene, som har brukt nesten hele valgkampen på å angripe partier som vil redusere og avvikle formuesskatten, i sitt første budsjett etterpå foreslår netto lettelser i den samme skatten på 760 mill. kr. Forslaget til statsbudsjett for 2010 innebærer et totalt fravær av målrettet politikk for å skaffe de mange nye kunnskapsbedriftene vi trenger i framtiden. Hvileskjæret i UH-sektoren videreføres i realiteten. Svaret fra Regjeringen til de mange som lurer på om de skal våge å satse for seg selv som gründere, er et rungende nei. All ledig arbeidskraft skal inn i offentlig sektor, og det finnes ikke konkrete forslag som skal gjøre det lettere å starte eller drive småbedrifter. Det er fortsatt tidlig i budsjettprosessen, men på vegne av Venstre kan jeg love at vi vil fremme forslag for å få en helt annen og mer målrettet satsing på å løse klimautfordringene, en helt annen satsing på utdanning, forskning, innovasjon og tilrettelegging for mange nye små, grønne kunnskapsbedrifter og ikke minst en målrettet satsing for et varmere velferdssamfunn. Det vil vi gjøre innenfor de samme økonomiske rammene som Regjeringen foreslår. Den rollen vil Venstre våge å ta fordi vi både har evnen og viljen til det.