Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-10:
Ved behandlingen av statsbudsjettet i fjor høst ga Stortinget regjeringen i oppdrag å se på de ulike miljømessige og næringsmessige sider ved forbrenningsavgiften slik som avfallsmarkedet nå ser ut. Vi forsøker å besvare disse spørsmålene i revidert nasjonalbudsjett, som legges fram i morgen. Jeg kan forsikre Line Henriette Hjemdal om at selv om finansministeren ikke hadde gått ut i forrige uke med denne lekkasjen fra budsjettet, hadde ikke jeg tenkt å stå her og ta imot en masse kjeft fra opposisjonen på dette området, uten å hinte om hva som ville komme i morgen, så Stortinget ville ikke bli holdt i mørket på dette området. Men for ikke å gjøre debatten altfor lett for oss selv må vi jo heller ikke glemme hvorfor forbrenningsavgiften ble innført. Den ble jo ikke innført av vår regjering, den ble innført på et mye tidligere tidspunkt, og den ble ikke innført i ond hensikt. Den ble innført litt fordi det er – som Line Henriette Hjemdal også sier – et avfallshierarki, og man ønsket å stimulere til økt gjenvinning. Det var årsaken til at avgiften ble innført, og det er også en av de sidene som regjeringen vil se på når forbrenningsavgiften nå fjernes – hvordan vi da kan sikre at vi får til så mye gjenvinning som mulig. For gjenvinning er alltid, eller iallfall som regel, den beste form for håndtering av avfall. Likevel, med den store utbyggingen av forbrenningsanlegg som er kommet til Norge, og med deponiforbudet, var det nødvendig å ta grep for å løse opp i den situasjonen som forbrenningsavgiften skapte. Deponiforbudet var veldig viktig for å hindre utslipp av klimagassen metan, bl.a. Vi må da se på forbrenningsavgiften på nytt, noe vi også gjør. Dette henger også sammen med den store utbyggingen av fjernvarme, som har fått stor støtte gjennom Enova, og avfall er blant de viktigste energikildene for fjernvarme. Derfor må vi se avfalls- og energipolitikken i sammenheng. Så har – som flere har påpekt – norske forbrenningsanlegg kommet i en vanskelig konkurransesituasjon med Sverige. Det er selvsagt ikke ønskelig at avfall fraktes over store avstander, fra norske til svenske forbrenningsanlegg, selv om det er mulig å gjøre seg forskjellige regnestykker gitt at svenske anlegg til tider er bedre enn norske; forskjellige regnestykker om hva som klimamessig er beste resultat. Så jeg tror ikke vi skal si at det alltid er galt at norsk avfall eksporteres til Sverige, like lite som det alltid vil være galt om svensk avfall skulle eksporteres til norske forbrenningsanlegg. Men det er ingen ønskelig situasjon at Norge og de norske anleggene er i en dårlig konkurransesituasjon, og det var en sterkt medvirkende årsak til at vi bestemte å oppheve forbrenningsavgiften. Så vil jeg si, siden det også ble henvist til Thorbjørn Berntsen, at det store krafttaket han tok i avfallspolitikken på 1990-tallet, har gjort at vi har hatt en veldig sterk forbedring av norsk avfallspolitikk. Vi har en stor økning innen gjenvinning, og vi har fått en mye bedre miljøstandard på deponier og forbrenningsanlegg. Så avfallspolitikken er alt i alt et politikkområde som fungerer godt, men det er selvsagt alltid rom for å se på hvordan dette kan forbedres. Og det skal vi kontinuerlig gjøre. Til slutt vil jeg takke bransjen for godt samarbeid. Deres innspill har selvfølgelig vært det mest grunnleggende i denne sammenheng. Jeg vil takke opposisjonen for godt samarbeid og ikke minst gratulere saksordføreren, Snorre Valen. Det er veldig, veldig sjelden en får så stort gjennomslag så raskt i ens første sak i Stortinget.