Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-18:
Situasjonen for den sørsamiske kulturen og næringsdrifta, reindrifta, er kritisk. Det er veldig viktig at vi greier å få etablert en slags framtidstro i reindriftsnæringen, for den er – sånn som foregående taler sa – hele grunnlaget for den samiske kulturen. Den sørsamiske kulturen er jo knyttet til reindrifta. Dette gjelder også i Hedmark. Vi har det sørligste sørsamiske området. Det er en veldig liten næring, og sånn sett kan jo tallene bli så små at noen tror at det ikke er viktig. Men vi har et ansvar for å ivareta dette. Jeg er også glad for at vi har fått satt i gang forskning på dette området, men det haster med å legge noen planer, slik at vi er sikre på at vi greier å bevare disse kulturene. Rovdyrpolitikken er konfliktfylt. Hedmark, som har en lang grense til Sverige, har jo alle rovdyrene. Vi er også et veldig grisgrendt fylke, og har hatt et stort innslag av primærnæringer som har gjort seg nytte av utmarksbeite. Derfor har denne saken vært konfliktfylt i Hedmark i veldig mange år – før den på en måte ble en stor, nasjonal konfliktsak. Jeg er veldig glad for det rovdyrforliket som alle partiene inngikk i juni i 2011, særlig fordi man veldig sterkt understreket viktigheten av de forebyggende og konfliktdempende tiltakene, som jeg oppfatter at det nå er god framdrift på i regjeringen. Men det er uhyre viktig at man følger dette opp veldig nøye, slik som forliket er. Som flere har vært inne på, oppleves det meningsløst for dem som oppdager at det er rovdyr i nærheten av beitedyra, at man må avvente til det er blitt veldig store skader før man får en fellingstillatelse. Det oppleves veldig meningsløst, for det skjer gang på gang. Da oppnår man heller ikke vern av noen rovdyr, for man må jo uansett felle disse rovdyrene når de har gjort stor skade. Så er jeg opptatt av dette med uttak når man har bestemt felling. Jeg mener bestemt at det er av de tingene vi må jobbe videre med, sånn at vi får uttak når vi har bestemt felling. Jeg er åpen for å vurdere ulike måter å gjennomføre det uttaket på, for poenget er jo å få gjennomført det vedtaket man har bestemt seg for. Det har jo vist seg at i mange av fellingstillatelsene som er gitt, blir det ikke felling fordi dette er en veldig vanskelig og veldig komplisert jakt. Det er heller ikke slik at det alltid er ressurser til stede lokalt for å greie å gjennomføre den lenge nok. Her er det gjort ulike endringer som går i riktig retning, men jeg tror dette er av de tingene man må se nærmere på for å få et system som gjør at man kan effektuere de tiltakene som man har satt i gang. Jeg er også litt spent på hvordan man skal følge opp dette med uttak av hannbjørner, som i Hedmark har vært et veldig stort problem. Det har vært et veldig stort overtall av hannbjørner, og de har gjort veldig stor skade. De har ikke noen reproduktiv funksjon og er sånn sett ikke viktige for den videre bestanden. Til rovdyr og næring. Jeg har snakket om reindrifta, og jeg har snakket om beite av småfe i skogen, altså sau. Det er klart at det er vanskelig. Men det er også et positivt næringspotensial knyttet til rovdyr. Det er også under utvikling i Hedmark. Det er veldig mye som kan utvikles på det området, som ikke bare er negativt for utkanten. Jeg mener det er veldig viktig at vi greier å få utviklet det også, for rovdyrpolitikken kan lett handle om utkanten mot sentrum. Jeg tror at vi her kan skape en bedre allianse hvis vi støtter bedre opp om de næringsprosjektene som har rovdyr som et positivt utgangspunkt.