Ola Elvestuen (Venstre), 2018-04-05:
Det er ingen tvil om at både jeg og regjeringen prioriterer å fase ut miljøgifter i forbrukerprodukter, som representantforslaget tar opp, og det er slett ikke slik at det er somling eller det at man peker på EU eller skyver EU foran seg, som gjør at man fokuserer på at det er internasjonale reguleringer som er det viktigste og mest effektive virkemidlet. Det er nettopp det valget vi gjør – fordi det er det mest effektive virkemidlet vi har. Forbrukerprodukter som omsettes i Norge, er i stor grad produsert i andre land. Miljøgifter transporteres over landegrenser gjennom luft og havstrømmer, og norske, nasjonale, egne forbud vil derfor ha liten effekt. For å fase ut miljøgifter i forbrukerprodukter må vi samarbeide med andre land og handle på internasjonalt nivå. Jeg vil derfor fortsette med å sette inn innsatsen i det internasjonale arbeidet. Det gir resultater. Norge får gjennomslag for sine forslag til reguleringer, både innenfor EU og ellers internasjonalt. Kjemikalieregelverket i EU og EØS er verdens fremste kjemikalieregelverk. Norge bidrar veldig aktivt med å fremme forbud og evaluere stoffer. Norge er en sterk pådriver for strengere reguleringer av miljøgifter internasjonalt, både i EØS og globalt, under internasjonale konvensjoner. Det er der våre folk skal jobbe, det er der en får størst effekt. Det er ikke slik at det ikke er arbeidskrevende å lage nasjonale regler og nasjonale forbud; det tar også tid og er et omfattende arbeid med langt mindre effekt enn å rette oppmerksomheten mot å få dette til internasjonalt. Perfluorerte stoffer og triclosan står oppført på den norske prioritetslisten over stoffer miljømyndighetene arbeider systematisk med å fase ut. Det gjøres allerede en målrettet innsats for å redusere bruken av disse stoffene. Det er flere perfluorerte stoffer som allerede er forbudt, eller som er i prosess til å bli forbudt internasjonalt. Triclosan er per i dag allerede strengt regulert gjennom EØS-regelverket. Det er et helt begrenset handlingsrom til å innføre nasjonale reguleringer av miljøgifter eller stille egne nasjonale krav til produkter. Kjemikalier og produkter reguleres gjennom EØS-regelverket. Nasjonale reguleringer vil kunne regnes som ulovlige handelshindringer i strid med våre EØS-forpliktelser. For å styrke informasjonen til forbrukerne om produkter er det viktigste å arbeide for gode internasjonale merkeordninger. Produkter med farlige kjemikalier, slik som vaskemidler, lim og maling, som selges i Norge, har faremerker og advarsler på produktet, og innholdet av de farlige stoffene angis. Miljømerkene Svanen og Blomsten hjelper forbrukerne med å velge miljøvennlige alternativer. Forbrukerne har også etter gjeldende regelverk rett til informasjon om helse- eller miljøskadelige stoffer. Svanemerket er også styrket økonomisk de siste årene, og i regjeringsplattformen legges det til grunn at vi skal fortsette å styrke de internasjonale merkeordningene. Til slutt: Jeg ble utfordret på om vi kan ha bedre samarbeid med næringslivet. Nå har vi på flere områder et godt samarbeid med næringslivet, f.eks. for å redusere matsvinn. Det er også igangsatt et samarbeid når det gjelder tekstiler. Næringslivet har selv tatt initiativ til avgift på plastposer og vil også arbeide med hvordan midlene skal brukes for å redusere bruken av plast. Jeg vil også invitere næringslivet til et samarbeid for å redusere bruken av engangsartikler – og engangsartikler i plast. Dette er også virkemidler innenfor kjemikalier. Det må egentlig vurderes nærmere. Nå har næringslivet også en substitusjonsplikt gjennom at en alltid skal velge det som er det mest miljøvennlige, hvis det er et alternativ. Helt til slutt: Kampen mot kjemikalier i produkter er et prioritert område. Norge jobber veldig aktivt på dette feltet internasjonalt – det er det mest effektive – og det vil vi fortsette å gjøre i årene framover, samtidig som vi selvfølgelig skal følge opp det som er vår egen handlingsplan mot farlige stoffer og kjemikalier.