Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-05-03:
Jeg vil starte med å takke saksordføreren for særlig godt arbeid. Jeg vil også benytte anledningen til å gratulere statsråden med åpningen av et nytt senter mot arbeidslivskriminalitet i Trondheim i går. Det er en viktig satsing. Derfor foreslo SV i vårt alternative statsbudsjett å øke midlene til å etablere flere sentre. Jeg synes det er underlig at regjeringspartiene og Venstre i dag uttrykker at de vil stemme ned forslag som nettopp vil hindre useriøse forhold og bekjempe arbeidslivskriminalitet. Telemarks-modellen, som SV har foreslått skal legges til grunn for offentlige innkjøp, er jobbet fram nettopp på grunn av useriøse og uakseptable forhold. I Skien ble det avdekket grove brudd på lønns- og arbeidsforholdene på en byggeplass i kommunal regi. Da hadde kommunen to valg: Det var enten å stille seg maktesløs som passiv tilskuer til hva offentlige midler ble brukt til, eller å ta grep ved å sette makt bak kravet, den makta man har ved å være innkjøper. Skien kommune valgte det siste, og dermed utviklet de Skiens-modellen mot sosial dumping, en effektiv og gjennomarbeidet modell jobbet fram av kommunen, Fellesforbundet og NHO. Et godt sett med kriterier ble siden videreutviklet til Telemarks-modellen, og det brede tverrpolitiske grunnlaget og oppslutningen rundt det å ha et felles sett med krav til dem som skal konkurrere om oppdrag i offentlig regi, er imponerende. Modellen er så god og gjennomarbeidet at den har spredt seg til mange kommuner og fylkeskommuner, og SV jobber for at det arbeidet skal fortsette. I saken vi behandler i dag, er det stor enighet om problembeskrivelsen: at sosial dumping er et problem, at useriøsitet må bekjempes, og at det må slås hardt ned på arbeidslivskriminalitet. Da synes jeg det er veldig spesielt at man ser problemet og erkjenner det, men likevel ikke er med på å jobbe fram løsninger som virker. Jeg hadde ikke forventet fullt gjennomslag for eller støtte til alle forslagene vi skal votere over i dag, men jeg hadde håpet på at vi iallfall kunne gå i lag om å stille noen krav til bruk av offentlige midler og krav til offentlige anskaffelser, se på Telemarks-modellen og virkningene av den og virkninger vi kunne håpe at den ga. For det er forskjell på å stille krav og å anbefale noe. For å fremme seriøse forhold må vi fortelle omverdenen at det er det vi vil ha, det er det vi forfekter, det er faktisk det vi forfordeler. Det viktigste i Telemarks-modellen er etter mitt syn krav til fagarbeidere, krav til lærlinger og krav til fast ansettelse. Det legger et seriøst grunnlag, og det luker ut useriøse aktører. Jeg synes det er spesielt at vi i en tid med økende sosial dumping og med økende ledighet skal stå og se på at oppdrag på offentlige budsjetter går ut av landet framfor at norske firmaer som har fagarbeidere og leverer kvalitet, og som har lærlinger og satser på framtiden for faget, skal få oppdrag. De mange avsløringene av useriøse forhold og sosial dumping på offentlige budsjetter, på byggeplasser i offentlig regi, kunne blitt møtt med en sterk og samlet bom i dag. Det skjer dessverre ikke. Det å spare noen kroner på et offentlig budsjett kan være veldig dyrt om den norske arbeidslivsmodellen er prisen for det. Jeg håper at regjeringspartiene og Venstre ønsker å se på erfaringene fra Telemarks-modellen og de kommunene og fylkeskommunene som faktisk har gjennomført den, og også ser på de avslagene som har blitt gitt til dem som ikke lenger får mulighet til å være med i konkurransen. Og så håper jeg det er mulig å ta denne debatten på nytt med friske øyne og med erfaringsbasert argumentasjon, framfor polarisering, som vi er vitne til i dag.