trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Arbeiderpartiet øker skattene og avgiftene ganske kraftig for neste år. Selv oppgir de dette tallet til å være litt i overkant av 10 mrd. kr, i og for seg ganske mye. Samtidig vet vi at regjeringen og stortingsflertallet de siste fem–seks årene har redusert skatter og avgifter med omtrent 25 mrd. kr. Arbeiderpartiet beholder altså 15 av regjeringens 25 milliarder skattelettekroner. Det betyr at Arbeiderpartiets opplegg for neste år støtter 60 pst. av regjeringens lettelser de siste årene. Mitt spørsmål til Arbeiderpartiet er i grunnen ganske enkelt: Har Arbeiderpartiet sett lyset? Fører ikke lenger milliarder i skattekutt til et kaldere og mer kynisk samfunn?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Denne regjeringen har gitt skatte- og avgiftslettelser på i underkant av 25 mrd. kr. Det har vi gjort fordi vi tror på enkeltmenneskene i dette landet, fordi vi tror på familiene, og fordi vi tror på næringslivet i Norge. Over halvparten av personskattelettelsene har gått til dem med inntekt på under 600 000 kr, og en gjennomsnittlig familie har fått rundt 11 000 kr ekstra å rutte med årlig. Det står i sterk kontrast til den skatte- og avgiftspolitikken Arbeiderpartiet førte da de hadde makt. Økonomisk frihet skaper personlig frihet. Skremselspropagandaen fra valgkampene i 2013 og 2017 har ikke ført fram. Norge går godt, arbeidsledigheten er rekordlav, veksten tar seg opp, og sysselsettingen øker. Skremselspropagandaen fra Arbeiderpartiet har ikke nådd fram.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Jeg synes det er litt symptomatisk at Senterpartiet drar opp debattene fra revidert nasjonalbudsjett i stedet for å debattere det som ligger på bordet i dag. Det betyr kanskje at man har lite nytt å spørre om. Det er riktig – som representanten Vetle Wang Soleim svarte på samme spørsmål fra Gjelsvik – at dette handler om å få ned byråkratiet. Det er viktig å få inn litt skatt i stedet for ingen skatt. Så ble det et kompromiss om skatteprosent. Jeg er sikker på at man kommer til å evaluere denne ordningen etter hvert, for å se om den har truffet etter hensikten.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Vi tror på hele landet, på alle innbyggerne i Norge. Når representanten Kaski begynner sin replikk med å si at det var et flammende innlegg mot skatt, er ikke det riktig. Jeg åpnet innlegget mitt med å si at til og med for en liberalist som meg er skatter og avgifter helt grunnleggende for å finansiere basistjenestene i samfunnet. Det er riktig at vi har gjort noen endringer. Det har vært for å styrke arbeidslinjen. Det er viktig at man får folk i jobb. Og når man kommer i jobb, får man nyte godt av de skatte- og avgiftslettelsene denne regjeringen har satset på. En gjennomsnittlig familie sitter neste år igjen med om lag 11 000 kr mer enn de gjorde under de rød-grønne i 2013. Så synes jeg det er spesielt, denne omtanken for dem med vanlige inntekter. Da SV styrte, gikk også skatten for dem med vanlige inntekter opp. Det var med et utgangspunkt i et enda høyere skattenivå enn i dag.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Det er helt riktig at det er Fremskrittspartiet som er bilpartiet i Norge. Derfor har vi også sørget for at de totale bilavgiftene har gått ned med nesten 2 mrd. kr siden vi overtok i 2013. Det har vært en kraftfull satsing fra regjeringen. Men det har også vært viktig i et miljøperspektiv, for når folk får råd til å kjøpe nye biler, går utslippene ned. Det er de gamle dieselbilene og bensinbilene som har mest utslipp. Når avgiftene blir lavere på nye biler, betyr det at bilparken blir fornyet. Det har vi også sett. Det er andre partier – partier som Miljøpartiet De Grønne ønsker å samarbeide med – som ønsker å øke avgiftene neste år på f.eks. hybridbiler. Arbeiderpartiet går inn for å øke avgiftene på en Mitsubishi Outlander hybrid med flere hundre tusen kroner. Jeg mener det er feil medisin når vi står overfor et grønt skifte. Da må hybridbiler, bl.a., bli billigere – ikke dyrere.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Jeg satt på kontoret og lyttet til denne debatten, og så dro jeg «krakken bortåt glaset» og satte meg og reflekterte litt. Noe av det jeg kom fram til, var at til tross for at årene går og politikken endres, er mange av debattene de samme. Særlig debattene knyttet til høyere utdanning og studentvelferd bærer preg av det. Da jeg satt i utdanningskomiteen for noen år siden, diskuterte vi også studentvelferd. Forskjellen fra 2013 og til i dag er jo at det har skjedd så vanvittig mye. Studentkravet i forkant av valget i 2013 var 2 000 studentboliger og 11 måneders studiefinansiering. Under vår regjering har det blitt bygd over 2 000 studentboliger i året, mot rundt litt under 1 000 da de rød-grønne styrte. Det var noe høyere i valgår, før man gikk noe lavere i mellomvalgår. Når det gjelder studiefinansiering, har det skjedd en revolusjon. Jeg husker hvor forbannet studentene var i valgkampen 2013. Da hadde alle de tre rød-grønne partiene i åtte samfulle år, under en flertallsregjering, lovet studentene elleve måneders studiefinansiering. Man skulle altså øke fra ti til elleve måneder, en økning på 10 pst. Fasiten ble en realøkning på 0,2 pst, dvs. 0,025 pst. i året. De rød-grønne måtte altså ha sittet i 392 år til for å få oppfylt sitt eget løfte – og studentenes ønske. Nå oppfyller vi det i løpet av noen få år. Så registrerer jeg at det er et spinn i denne salen nå – og i media og utad – startet av opposisjonen, om at vi har kuttet mange hundre millioner kroner, noen sier sågar en milliard, til studentene. Det er ikke riktig. Det vi har gjort, er at vi har omfordelt noe, som sosialistene vanligvis er for, fra oss som er ferdigstudert, til dem som er studenter i dag. Når det gjelder forslaget for neste år, handler det om det samme, at man skal honorere dem som studerer og blir ferdig, mer enn dem som ikke blir ferdig. Jeg synes faktisk ikke at det er veldig kontroversielt, og jeg er helt enig med komiteens leder i hans glimrende og enkle svar til representanten Henriksen. Det framstår faktisk som litt sutring fra studentenes side når man vet at bakteppet er at studentene i dag har 11 000 kr mer enn man hadde i 2013.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Fremskrittspartiet snakker om lavere skatt, men de sier lite om realitetene for vanlige folk. Det meste av lavere skatt på lønnsinntekt i årets budsjett tas jo igjen i økt trinnskatt. I tillegg kommer effekten av en skattesats på 22 pst., som gjør at fradrag på skatten blir mindre verdt. Når fradraget for renter, fradraget for å være organisert og fradraget for pendling blir lavere, blir det dyrere å ha lån, dyrere å være fagorganisert og dyrere å pendle til jobb. Ikke nok med at pendlerfradraget er blitt mindre verdt: Fremskrittspartiet har i tillegg gjort pendling dyrere ved at det en må dekke selv før en får fradrag, er hevet til 22 700 kr. Vi i Arbeiderpartiet gir fradrag fra 15 000 kr. Det gjør vi for pendlerne. I tillegg får fire av fem lavere inntektsskatt med Arbeiderpartiets skatteopplegg. Hvordan oppleves det for representanten fra Fremskrittspartiet at Arbeiderpartiet lett klarer å gi dobbelt så store skattekutt til de vanlige lønningene som det Fremskrittspartiet får til?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Arbeiderpartiet ønsker en skattepolitikk for Norge som omfordeler mer, som sikrer at vanlige folk må skatte mindre av inntekten sin. Det gjør vi med en inntektsskatt der fire av fem nordmenn får beholde mer av lønnen sin. For folk flest har jo en lønnsinntekt under 750 000 kr, og alle med inntekt under 750 000 kr vil betale mindre skatt med vår politikk. De med inntekt over vil betale mindre skatt med regjeringens politikk. Arbeiderpartiet er opptatt av at det skal lønne seg å jobbe, også hvis man må reise for å jobbe. Pendlere har hatt trange kår under Solberg-regjeringen. De får ikke fradrag for noen av utgiftene til reise før de har kommet opp i 22 700 kr i rene reiseutgifter. Arbeiderpartiet vil gi fradrag fra 15 000 kr. Fradraget for merkostnader ved å ha to husholdninger, 205 kr per dag, ble borte i fjor. Hvis man i tillegg har boutgifter og må leie hybel, kan man trekke fra leieutgifter over 10 000 kr, men bare i to år, så må man flytte. Flere familier er i en situasjon der én reiser til jobb og er borte i uken. Vil regjeringen splitte de familiene, eller er det nok et tiltak for at den som tjener minst skal måtte slutte å jobbe? Sånn tilrettelegger man ikke for deltakelse i arbeidslivet. Norge har nesten en halv million pendlere, og det kan se ut som det er bl.a. pendlerne som skal betale for at de tusen rikeste har fått 1,3 mill. kr hver i skattelette. Her ligger den største forskjellen mellom oss og regjeringen. Vi mener at de som har de største formuene kan skattlegges mer, og de som må reise i jobb, mindre. Selv om det store flertallet i Norge har høy levestandard og gode levekår, har ulikhetene økt over tid. De siste årene har de med lavest inntekt ikke tatt del i inntektsveksten. Det er en farlig utvikling. Altfor mange unge går til utrygge deltidsstillinger uten mulighet for en lønn som kan få dem inn på boligmarkedet, så de får startet voksenlivet. For Arbeiderpartiet har det alltid vært et mål å bruke skattepolitikken til utjamning. Det er nødvendig, for det er så mange andre mekanismer i samfunnet vårt som gjør at de som har mye, får mer. Formuesskatten er svært effektiv for å redusere økende forskjeller. Det er liten faglig støtte for å påstå at formuesskatten er til vesentlig hinder for norsk næringsliv. Den forrige taleren var opptatt av at man måtte ha midler til å utvikle og investere i en bedrift. Det er jo sånn at utgifter til en sånn investering og utvikling, går til fradrag før man betaler selskapsskatt. Arbeiderpartiet beholder selskapsskatten på samme nivå som i fjor. Det ble jo utviklet arbeidsplasser i fjor, heldigvis. I forrige regjeringsperiode ble det skapt flere jobber per år med 28 pst. i bedriftsskatt, så Fremskrittspartiet forenkler.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-12-12:
Fremskrittspartiet kaller seg gjerne bilistenes parti, og man skulle tro at de hadde en politikk som var best mulig for biler og bilister. Hittil virker det som om bilpolitikken til Fremskrittspartiet handler om å unngå det grønne skiftet, der man får flere til å gå over fra fossile biler til nullutslippsbiler. Dette toppet seg i går, da Fremskrittspartiets klimapolitiske talsperson på vei til klimatoppmøtet i Polen uttalte at det er Fremskrittspartiets mål å fjerne momsfritaket for elbiler – altså fjerne avgiftsfordelene for elbiler – for å unngå flere bompenger, i en situasjon der Fremskrittspartiet selv ønsker flere store motorveiutbygginger der ute, og dermed bidrar til at vi får mer utbygging av bomstasjoner og mer bompenger som folk må betale. Kan representanten Bjørnstad på vegne av finansfraksjonen til Fremskrittspartiet avkrefte eller bekrefte at det er Fremskrittspartiets politikk å fjerne fordelene for elbilene?
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-12-12:
Det vil jeg gjerne, jeg tar opp forslaget som Miljøpartiet De Grønne har sammen med Rødt.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-12-12:
Det stemmer at Miljøpartiet De Grønne har en veldig offensiv politikk for at flere gründere skal kunne starte selskap, og særlig at flere grønne gründere skal kunne nå gjennom og klare seg i fasen der en har gründet og har et produkt eller en tjeneste, men den er ennå ikke klar for markedet. Vi har flere ting i vårt statsbudsjett for å få til det: Vi bedrer skattefradragsordningen for investeringer i oppstartsselskaper. Vi endrer aksje- og opsjonsbeskatningen for å gjøre det lettere for oppstartselskap, og vi gjør en rekke andre ting for å bidra til at næringslivet styrkes i en omstilling, fordi vi er opptatt av at selv om vi skal ha kraftige tiltak for å kutte utslipp og hjelpe næringslivet til å gjøre de investeringene, er vi også nødt til å følge det opp med en aktiv næringspolitikk for grønn omstilling. Det finner man igjen i vårt alternative statsbudsjett, som sagt, med en rekke tiltak.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-12-12:
Det stemmer at Miljøpartiet De Grønne bruker skatte- og avgiftspolitikken aktivt for å få til det grønne skiftet som Stortinget har vedtatt at vi ønsker oss. All den tid Norge akkurat nå bare har en politikk for å kutte en tredjedel av det vi allerede har forpliktet oss til, og en mye mindre andel av det vi burde ha forpliktet oss til, mener jeg at alle andre partier som angriper de partiene som faktisk innfører eller foreslår tiltak for å kutte utslipp, bør levere andre alternativer som kutter tilsvarende utslipp. For det er ikke et alternativ ikke å få til denne endringen som trengs for å redde kloden, friheten og velferden og redde mulighetene for dem som kommer etter oss. Når det kommer til bensinprisene, ga jeg en redegjørelse om det innledningsvis i innlegget mitt, at vi deler økningen i drivstoffavgiftene ut gjennom det som heter en KAF-ordning, altså en klima- og karbonavgift til fordeling, etter Canada-modellen. Jeg oppmuntrer representanten til å sette seg litt inn i den.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2018-12-12:
Det som er dypt usosialt, er en skattepolitikk som gjør at man nå bruker til sammen 10 mrd. kr på skattelette som går mest til de aller rikeste, fordi man gjør den flat istedenfor å målrette skatteletten. De som har minst i Norge – for øvrig også gjennomsnittet – kommer bedre ut med Miljøpartiet De Grønnes politikk. Alle med under 600 000 kr i inntekt vil komme bedre ut med vårt skatteopplegg. Det urettferdige er heller å bruke det største virkemidlet vi har til omfordeling, og til å gi skatteletter til dem som har mest. Avgiftspolitikken er vi nødt til å bruke for å få til omstillingen som vi har forpliktet oss til i Stortinget, og som representanten har forpliktet seg til. Hvis man ikke ønsker det tiltaket, må man bidra med andre alternativer. Vi står nå overfor en virkelighet der ute der vi ikke kan lukke øynene og vente. Norge har forpliktet seg. Vi bør gå til FN og si at vi skal gjøre enda mer. Miljøpartiet De Grønnes opplegg legger opp til 60 pst. kutt fram mot 2030, og det gjør vi fordi vi tar på alvor at vi har en klimakrise.
Henrik Asheim (Høyre), 2018-12-12:
Det er ingen hemmelighet at Senterpartiet ikke nødvendigvis er store tilhengere av den kommunereformen som foregår i Norge – og jeg tror ikke vi skal starte en ny debatt mellom Høyre og Senterpartiet om den, den har pågått i flere tiår, for å være helt ærlig. Men vi står nå i en ganske oppsiktsvekkende situasjon i denne debatten. Arbeiderpartiet har fremmet et lovforslag som innebærer at man ved en kommunesammenslåing – frivillig eller ikke – sammenstiller næringseiendom med f.eks. kraftverk. Man sier altså at et lokalt verksted skal kunne skattlegges på akkurat samme måte som kraftverk. Det andre er at man åpner for at boliger ved en kommunesammenslåing over natten kan gå fra 0 til 7 promille i eiendomsskatt når sammenslåingen er en realitet. Dette gjøres gjennom et lovforslag som ble fremmet som et løst forslag i salen, uten utredning. Mitt spørsmål til Senterpartiet er: Støtter Senterpartiet dette forslaget fra Arbeiderpartiet, og hvordan vil de beskrive den måten å lage lover på?
Henrik Asheim (Høyre), 2018-12-12:
Jeg vil først si litt om den historieskrivingen, for det finanskomiteen gjorde, var å sende et spørsmål til departementet. Vi fikk så et langt svar på alle de kompliserte spørsmålene som må utredes før man gjør noe sånt. Det å fremme et lovforslag basert på det svaret, blir spesielt, derfor er jeg veldig glad for at Senterpartiet i denne salen sier at de er uenige med Arbeiderpartiet i både framgangsmåte og forslag. Det andre er at selv om det fortsatt er lenge til 2021, vet vi at alternativet til den regjeringen vi har i dag – kanskje blir den også utvidet – er et Arbeiderparti–Senterparti–SV-flertall, som kanskje er avhengig av Miljøpartiet De Grønne og kanskje til og med Rødt. I sine alternative budsjetter foreslår Arbeiderpartiet å øke avgiftene med 5,2 mrd. kr, SV med 9,4 mrd. kr. Jeg skal ikke engang si hva Miljøpartiet De Grønne foreslår. Det vil representanten Gjelsvik kanskje ikke tåle. Mitt spørsmål er: Er det uaktuelt for Senterpartiet å sitte i en regjering som øker avgiftene på det nivået som deres samarbeidspartier foreslår?
Henrik Asheim (Høyre), 2018-12-12:
Det var representanten Aasrud som fikk meg til å tegne meg, for Aasrud var overrasket over at vi, som er i posisjon, er uenig i det forslaget som Arbeiderpartiet har fremmet. Det er flere grunner til at vi er uenig i det. Den ene er at man skisserer en løsning som over natten vil kunne føre til et skattesjokk fra 0 til 7 promille i eiendomsskatt på bolig. Den andre er at man sammenlikner et verksted lokalt med et kraftanlegg og sier at de kan beskattes på samme måte i kommunene. Men i tillegg er vi kritiske til det å fremme et lovforslag med så store konsekvenser som et løst forslag i salen. Finanskomiteen sendte i fellesskap et brev til Finansdepartementet hvor man ba om en redegjørelse for et helt annet forslag og fikk et fem sider langt svar, som problematiserte hvorfor dette måtte utredes skikkelig og ikke kunne overføres på den måten. Så kommer Arbeiderpartiet i dag med et lovforslag, over bordet, uten engang å slå fast når loven skal tre i kraft, og sier at dette skal vi nå vedta. Hvis Arbeiderpartiet mener at det er en helt legitim og fin måte å gjøre det på, hvorfor har de da trukket forslaget? De har selvfølgelig trukket det fordi vi har avkledd dem på at dette er en svært useriøs måte å behandle lover på i Norge – også i Stortinget. Videre trakk representanten Aasrud frem at det er uenighet mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er helt riktig. Det er uenighet i programmene. Så viste representanten Aasrud til at Fremskrittspartiet har flere forslag, f.eks. om å fjerne alle bompengene, eller å fjerne eiendomsskatten lokalt. Det er helt riktig. Det er slik at Fremskrittspartiet har finansministeren i Norge i dette samarbeidet. Det er slik at Stortinget nå vedtar å redusere satsen fra 7 til 5 promille på eiendomsskatten. Det er slik at bompengeavgiftene hadde vært langt høyere hvis Fremskrittspartiet ikke satt i regjering enn når de sitter i regjering – fordi det å samarbeide med et parti, gir partiet makt og gjennomslag i politikken. Representanten Kapurs spørsmål til Arbeiderpartiet er helt åpenbart: Hvilken makt og hvilket gjennomslag vil Arbeiderpartiets foretrukne partnere få? Hvilke statsrådposter vil de få? Hvordan vil de påvirke? Det er utvilsomt slik at når Fremskrittspartiet sitter i regjering, påvirker de politikken på mange områder, akkurat som Høyre og Venstre – og kanskje over jul også Kristelig Folkeparti. Vårt spørsmål er bare: Hvordan skal opposisjonspartiene få påvirke politikken hvis Arbeiderpartiet får makten? Og det fikk vi ikke noe godt svar på.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Det er interessant å høyra representanten Gjelsvik seia at skal ein ha lågare avgifter, må ein stemma på Senterpartiet. Eg trur ikkje den påstanden står seg, verken historisk eller i framtida. Når det gjeld avgiftspolitikken, har jo Senterpartiet i denne avgiftsperioden vorte grundig avslørt. Mønsteret deira er at i fagkomiteane snakkar ein på inn- og utpust om å auka avgiftene. I helsekomiteen går representanten Kjersti Toppe i bresjen for å innføra avgift på sukker for å få ned sukkerforbruket. I energi- og miljøkomiteen snakkar ein om å auka avgiftene på bensin og diesel for folk som bur i Noreg og treng bilen sin kvar einaste dag, mens representantane Gjelsvik og Trygve Slagsvold Vedum i denne komiteen gjev inntrykk av at dei set ned avgiftene, mens kollegaene deira i andre komitear snakkar varmt og lenge om å auka avgiftene på felt etter felt. Mitt spørsmål er: Kva er den reelle haldninga til Senterpartiet? Er det haldninga hos representantane i fagkomiteane, som vil auka avgiftene, som gjeld, eller er det Gjelsvik, som vil setja dei ned, som er sjefen i Senterpartiet?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Vi vet alle at SV er tilhenger av høy kommunal eiendomsskatt på bolig. SV ønsker også å skjerpe skatten på boliger med en modell som vil gjøre det enda dyrere å eie sin egen bolig, og den vil slå verst ut for folk i byene. At de i tillegg vil ta vekk milliarder til veibygging og gjøre det dyrere å kjøre bil, og dermed å bo utenfor byene, gjør at man må spørre seg om SV i det hele tatt ønsker at folk skal bo i Norge. I tillegg har SV tidligere tatt til orde for at det skal innføres en nasjonal eiendomsskatt. Jeg vil gjerne spørre representanten fra SV om dette i så fall er tenkt å komme i stedet for eller i tillegg til den urettferdige kommunale eiendomsskatten, som veldig mange allerede i dag må betale.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Jeg tror de fleste har forstått at SV ønsker å skattlegge både boligeiere og bedriftseiere hardt, slik at de istedenfor å kunne utvikle bedriftene til å skape enda flere arbeidsplasser gjerne må betale mer skatt til staten. Det er trist å måtte si det, men konsekvensen av SVs politikk er altså færre arbeidsplasser, noe som også de arbeidsledige bør merke seg. Men siden SV synes det er så greit å ilegge innbyggerne skatt på bolig uten å ta hensyn til hvilken gjeld eller økonomi de som bor i boligen, egentlig har, synes jeg at SV i det minste bør kunne svare på et ganske enkelt spørsmål: Forstår SV egentlig at veldig mange allerede i dag sliter med å betale eiendomsskatten, og at disse kanskje vil få det enda verre med en renteøkning? Og kan SV være med på at det bl.a. på grunn av disse menneskene kan være fornuftig å redusere og etter hvert fjerne eiendomsskatten? Eller støtter SV Arbeiderpartiets forslag her i salen i dag, hvor eiendomsskatten kan økes mye og plutselig?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2018-12-12:
Regjeringen senker skattene slik at bedriftene kan skape mer, og slik at en vanlig familie nå årlig får 11 000 kr mindre i skatt enn i 2013. SV deltar på sin side i NM i å håve inn mest mulig av folks hardt tjente penger. De foreslår å øke skattetrykket med 21,7 mrd. kr, hvorav 9,5 mrd. kr er økte avgifter, som rammer uavhengig av inntekt, og mest for dem med minst. SV foreslår å senke bunnfradraget og øke satsen i den særnorske formuesskatten. Det ville gitt bedre vilkår for utenlandske enn for norske bedrifter. Men ikke minst ville det gitt 49 000 trygdede og 300 000 pensjonister økt skatt. Dette er folk som har bidratt til å bygge landet, de har spinket og spart og sitter gjerne med en nedbetalt bolig, men med lav inntekt. Hvordan kan SV mene at å sende en skattesmell til landets trygdede og pensjonister vil gi dem mer trygghet og velferd i hverdagen?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2018-12-12:
Jeg merker meg at SV fremdeles mener at norske jobber skal skattes hardere enn utenlandske. Det Kaski ikke nevner fra sin tabell, er at de med lavest inntekt får mer i skatt. De med under 150 000 i inntekt får skjerpet skatt også samlet sett. Så dette betyr at de trygdede og også flere pensjonister i landet vil få økt skatt med SV. La meg spørre representanten om noe annet. En av SVs allierte, Senterpartiet, har fulgt etter regjeringens senkning av selskapsskatten og formuesskatten. De støtter ofte regjeringen når vi foreslår lavere avgifter. Samtidig sier de nei til et grønt skattesystem der forurenser betaler, og de vil på mange områder gjøre det billigere å forurense. Hvis Kaski måtte velge, ville hun valgt den blå-grønne regjeringens budsjett eller Senterpartiets – et blå-grønt budsjett med flere klimavirkemidler eller et Senterparti-budsjett der det blir billigere å forurense?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2018-12-12:
Jeg merker meg at vi heller ikke fikk svar på hva som ligger bak det eksakte tallet i Senterpartiets budsjett. De har funnet noen tall hos SSB, og så har de tippet seg fram til hvor mange færre som vil slutte å handle hvis 350-kronersgrensen blir opphevet. Senterpartiet har ett tall, Arbeiderpartiet et annet og SV et annet. Dette er uansvarlig. Vi må legge til grunn realistiske inndekninger, og det vil regjeringen gjøre når den tid kommer. Jeg skal gi Senterpartiet en betraktning på hvordan budsjettet til regjeringen er når det gjelder skatter og avgifter. Siden 2013 har vi senket det samlede skatte- og avgiftstrykket med 25 mrd. kr – 11 000 kr for hver vanlig familie i dette landet årlig. Senterpartiet på sin side vil samarbeide med partier som vil sende de samme familiene og de norske bedriftene en skattesmell på flere titalls milliarder kroner. Det er ikke ansvarlig politikk.
Abid Raja (Venstre), 2018-12-12:
Jeg er sønn av en spikerfabrikkarbeider som jobbet på spikerfabrikk i Nydalen. Han var både LO-medlem og fagorganisert. Og ikke bare jobbet han der, jeg jobbet selv der flere somre, så jeg har fortalt LO-lederen at jeg med mine egne hender har smurt disse jernmaskinene med maskinfett. Det er klart at når man – på golvet – spiste matpakken med de samme hendene og gikk under samme parole som LO som ungdom, kjenner jeg dette godt på kroppen selv. Jeg har som voksen valgt et annet parti, men vi anerkjenner selvfølgelig høy organiseringsgrad; det er bra. Vi anerkjenner også trepartssamarbeidet. Vi har heller ikke bidratt til å senke fagforeningsfradraget. Det er vel å merke holdt på samme nivå som det var, men jeg tror også det er et signal om at regjeringen ikke ønsker å svekke dette.
Abid Raja (Venstre), 2018-12-12:
Jeg takker for anerkjennelsen for bakgrunnen. Jeg vil også nevne at da jeg kom inn i finanskomiteen, gikk mitt første besøk faktisk til LO-sjefen. Jeg tror det var et signal om at vi nettopp strekker ut hånden til LO og til fagorganiserte. For Venstre er det også viktig at vi klarer å sidestille dem som er fagorganisert, med dem som er selvstendig næringsdrivende, at vi også må ta vare på dem. For det vi vet, er at deres pensjonsrettigheter og deres rettigheter ellers ikke har fått det samme fokuset. Men nok en gang: Vi ønsker selvfølgelig ikke å senke fradragsretten for avgiften til ulike forbund. Vi vil beholde det. Det er også et klart signal.
Abid Raja (Venstre), 2018-12-12:
Historien viser jo hvor lite og tett det norske samfunnet er, og hvor små forskjeller det egentlig er. Jo, jeg tar dette på fullt alvor. Jeg tror noen av de foregående talerne har vært inne på at de totale, samlede avgifts- og skatteletter under denne regjeringen og den regjeringen vi har støttet som samarbeidsparti, har sunket med 25 mrd. kr siden man tok over. Så har man nå gjenopprettet dette for sjokolade fra 2019 ved at det er prisjustert. Jeg ser også at regjeringen har satt ned et partssammensatt utvalg som skal komme tilbake og levere noe på det Gjelsvik tar opp. Når det gjelder sukkerholdige drikkevarer, sier regjeringen at man vil komme tilbake til det i 2020-budsjettet, så vi venter i spenning.
Abid Raja (Venstre), 2018-12-12:
Innledningsvis sa jeg at jeg slutter med helt og holdent til det saksordføreren, Vetle Wang Soleim, redegjorde for, jeg følte at han snakket på vegne av alle regjeringspartiene, så det ville være litt rart om jeg skulle gjenta akkurat det samme. Vi står samlet bak det budsjettet som er lagt fram. Når det gjelder petroleumsressurser og det å få ned klimagassutslippene, skal jeg nøye meg med å si at nå skal regjeringspartiene forhandle om dette, og jeg tror Venstres syn er godt kjent. Venstre og SV har et stort verdifellesskap som de deler, særlig på klimaområdet, men også på andre områder, som f.eks. sosial rettferdighet, utjevningspolitikk, bistand osv. Jeg vil nøye meg med å si at noe av det viktigste inn i de forhandlingene vil selvfølgelig være å få ned klimagassutslippene både her hjemme, i Norge, og også stake ut kursen for verden, og det er klart at å se på petroleumsressursene våre, hvordan vi skal skattlegge dette, og innretningen på det, vil være en del av de forhandlingene.
Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Et organisert arbeidsliv bidrar til et seriøst arbeidsliv, og jo flere arbeidstakere som er fagorganisert, jo vanskeligere er det for useriøse arbeidsgivere å dumpe lønn og sosiale rettigheter. Organisasjonsgraden er synkende. Det er uheldig og vil på sikt undergrave vårt velfungerende trepartssamarbeid. Arbeiderpartiet ønsker en høyest mulig organisasjonsgrad. Derfor øker vi fagforeningsfradraget med 1 000 kr. I Jeløya-plattformen står det: «Regjeringen anerkjenner at mange arbeidstakere velger å være uorganisert.» Slår vi opp ordet «anerkjenne» i ordboka, finner vi følgende definisjoner: «hylle, prise, verdsette, applaudere». Hvorfor hyller, priser, verdsetter og applauderer regjeringspartiet Venstre at mange arbeidstakere velger å være uorganisert, når vi vet hvor viktig et organisert arbeidsliv er?
Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Det er interessant å høre om representantens bakgrunn, og den anerkjenner jeg. Venstre er i fagforeningssammenheng kjent for å ha en fagforeningsfiendtlig politikk på grunn av flere forhold som jeg ikke skal komme inn på her. Jeg hører at representanten fra Venstre mener det er viktig med et organisert arbeidsliv og en høy organisasjonsgrad. Det er Arbeiderpartiet glad for. Forskning fra Institutt for samfunnsforskning viser at økt fagforeningsfradrag gir økt organisasjonsgrad. Når det da er en klar sammenheng mellom størrelsen på fagforeningsfradraget og andelen som velger å fagorganisere seg, hvorfor vil ikke Venstre øke fagforeningsfradraget? Eller er det slik at Venstre har andre tiltak som vil gi økt organisasjonsgrad? I så fall: Hva slags tiltak?
Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2018-12-12:
Arbeiderpartiet ønsker et samfunn med små forskjeller og er opptatt av at vanlige folk skal ha gode vilkår. Høyreregjeringen har igjen lagt fram et statsbudsjett som prioriterer de rikeste mest. Forskjellene mellom folk fortsetter å øke, og høyrepolitikken fortsetter å skape større forskjeller. Det er en vond sirkel det ser ut som Solberg-regjeringen verken ønsker eller klarer å komme ut av. Arbeiderpartiet mener dette er feil politikk Med vårt alternative skatteopplegg må de som har mest, bidra mer, mens de som har minst, betaler mindre. Med Arbeiderpartiets skatteopplegg blir vanlige arbeidsfolk godt ivaretatt. Tjener en under 750 000 kr, får en lavere inntektsskatt med Arbeiderpartiet enn med regjeringen. Mange må pendle for å komme seg på arbeid. Samtidig som regjeringen sier at folk må være innstilt på å reise lenger for å få arbeid, gjør regjeringen det dyrere å pendle. Siden Erna Solberg ble statsminister, er grensen for å få fradrag økt fra 13 950 kr til 22 700 kr. Arbeiderpartiet vil gjøre det lettere for arbeidsfolk som pendler, og vil kompensere mer av reiseutgiftene gjennom å senke grensen for å få fradrag med 7 700 kr. Arbeiderpartiet mener et organisert arbeidsliv bidrar til et seriøst arbeidsliv. Jo flere arbeidstakere som er medlem av en fagforening, jo vanskeligere er det for useriøse arbeidsgivere å dumpe lønna og de sosiale rettighetene. Dessverre har organisasjonsgraden gått ned. Det er uheldig og vil på sikt undergrave vårt velfungerende trepartssamarbeid. Forskning fra Institutt for samfunnsforskning viser at økt fagforeningsfradrag gir økt organisasjonsgrad. Derfor øker vi fagforeningsfradraget med 1 000 kr. Regjeringspartiene støtter ikke forslaget til økning. Oppsummert: Vanlige arbeidsfolk betaler mindre skatt med Arbeiderpartiet enn med dagens regjering. Arbeidsfolk som pendler, får bedre vilkår med Arbeiderpartiet enn med dagens regjering. Arbeidsfolk som organiserer seg, og slik bidrar til et mer seriøst arbeidsliv, får bedre vilkår med Arbeiderpartiet enn med dagens regjering. Arbeiderpartiet ønsker et samfunn med små forskjeller. Derfor prioriterer vi ikke skattekutt til de rikeste, men gode vilkår for vanlige arbeidsfolk.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2018-12-12:
I innstillingen er Miljøpartiet De Grønne opptatt av gründere, eiere av småbedrifter i etableringsfasen, og vil ha flere grønne arbeidsplasser. Det er prisverdig, men spørsmålet er om politikken henger sammen. Hvis Miljøpartiet De Grønne mener vi trenger flere gründere, hvorfor går partiet mot å bedre vilkårene for dem som satser på å skape sin egen arbeidsplass? Man går f.eks. mot regjeringens forslag om bedre pensjonsspareordninger for selvstendig næringsdrivende som har som formål å redusere risikoen og usikkerheten man har ved å starte for seg selv. Mange av gründerne er innovative, tar i bruk ny teknologi og skaper nye grønne jobber. Hvorfor vil Miljøpartiet De Grønne gjøre det vanskeligere og mer usikkert å være gründer?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2018-12-12:
Ja, men urettferdigheten rundt sikkerhet for velferd og pensjon er man ikke villig til å bedre. Et spørsmål til: Miljøpartiet De Grønne sier man vil ha en mangfoldig og desentralisert næringsstruktur, men samtidig foreslås svært store økninger i bensin- og dieselavgiftene. Synes Miljøpartiet De Grønne det er et godt signal til familier og bedrifter rundt om i landet, som trenger bilen hver dag, der det er verken trikk eller buss hvert tiende minutt, og der elbilen ikke har blitt et reelt alternativ? Har man tenkt på at Miljøpartiet De Grønnes politikk egentlig straffer disktriksjobber og folk som bor rundt i landet – desentralisert – og at man har en politikk som i hovedsak er myntet på storbyliv?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2018-12-12:
Et hovedformål med den økonomiske politikken, skatte- og avgiftspolitikken inkludert, er å understøtte vekstevnen i økonomien, fremme omstilling og bidra til at det kan skapes flere trygge arbeidsplasser. Det er verdiene som skapes gjennom hardt arbeid hver dag og skatter og avgifter fra enkeltmennesker og tusenvis av bedrifter landet over, som er grunnlaget for det vi i neste omgang kan disponere på utgiftssiden av statsbudsjettet til velferd, veiinvesteringer, forsvar, beredskap og gode formål for øvrig. At det er skattebetalernes penger vi fordeler, forplikter oss også til å bruke ressursene mest mulig effektivt. Derfor må også staten effektivisere og omstille, slik næringslivet gjør hver dag. For at bedrifter skal klare omstilling og videreutvikle og trygge jobbene, og for at folk med ideer skal ta risikoen det innebærer å starte egen virksomhet, må det være gode og stabile rammebetingelser, forutsigbarhet og et langsiktig perspektiv, også i skatte- og avgiftspolitikken. Høyres politikk har som grunnlag at verdier må skapes før de kan fordeles. Jo flere lønnsomme jobber, jo mer blir det å fordele. Kaken blir større. Derfor må det lønne seg å jobbe, spare og investere. Enkeltpersoner, familier og bedrifter må få beholde mer av egne penger, fordi vi kommer til å trenge flere private jobber som bidrar til statsbudsjettet framover. Da må det belønnes at folk satser og skaper ny virksomhet. Et annet viktig grep er en ytterligere reduksjon i formuesskatten og selskapsskatten ned til 22 pst., også for å bringe de mer i samsvar med våre nabolands nivå og gjøre det mer attraktivt å investere i Norge. Lavere skatte- og avgiftsnivå øker verdiskapingen, og lavere skatt på alminnelig inntekt vet vi er vekstfremmende. Blant tegnene på at den politikken regjeringen fører, virker godt, er at det skapes flere jobber. Bare det siste året er det skapt hele 56 000 flere arbeidsplasser. Med de endringene vi vedtar i dag, har denne regjeringen siden 2013 redusert skatter og avgifter med i alt 25 mrd. kr. Det er personskattelettelser, der halvparten har gått til inntekter under 600 000 kr. En vanlig familie vil med dette budsjettet betale 11 000 kr mindre i skatt i 2019, enn de gjorde i 2013. I tillegg vil reduksjon i eiendomsskatten redusere skattebyrden på bedrifter og familier ytterligere. Samarbeidet med Kristelig Folkeparti gjør det mulig å videreføre en vekstfremmende skatte- og avgiftspolitikk. Det er bra. Det er en oppskrift på omstilling og jobbskaping som vi vet at virker, og som Norge trenger mer av framover.
Theodor Barndon Helland (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Jeg skal ikke spekulere i om Miljøpartiets representant mangler virkelighetsforståelse, men i dette tilfellet kunne det være fristende. I sin hovedmerknad og i dette innlegget viser Miljøpartiet at de er villig til å gå langt i å skattlegge vanlige folk fra å velge hvordan de vil leve sitt liv. Utenfor Oslo, f.eks. på Sørlandet hvor jeg kommer fra, er det mange som verken kunne ha beveget seg eller jobbet dersom representanten hadde fått det slik hun ville. Synes representanten det er sosialt å skattlegge vanlige folk på en slik måte, og hvordan tenker representanten å kompensere for dette?
Theodor Barndon Helland (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Representanten Moxnes snakker mye om å redusere ulikhet. I min hjemby Kristiansand er eiendomsskatten svært høy, og det er kun Fremskrittspartiet som kjemper for å avvikle den. Vi har eksempler på minstepensjonister som må selge huset de har bodd i i 40 år, etterlatte som må flytte fra familiehjemmet, og andre som sliter med å få endene til møtes på grunn av denne usosiale og urettferdige skatten. Mener representanten Moxnes at dette bidrar til mer eller mindre ulikhet?
Theodor Barndon Helland (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Private eiere og drivere beriker norsk utdanning. Selv gikk jeg syv år på montessoriskole, uten at jeg har tatt særlig stor skade av det. Både kommersielle aktører uten statsstøtte og friskoler er sentrale for å ivareta elevers og foreldres rett til å velge den skolen de ønsker. Innovasjon og nyskaping fra disse utenfor den offentlige rammen kan dessuten styrke også den offentlige skolen. Jeg forstår ikke hvorfor noen er skeptiske. I mine hjemlige trakter i Agder forsøker de andre partiene i disse dager å forhindre en privat musikkskole, KV Vennesla, fra å drive elevhybler. Jeg sier som Fremskrittspartiets nestleder, som besøkte skolen denne uken: Det er ubegripelig. Det finnes nok av dem som vil benytte enhver anledning til å hindre opprettelse av private skoler. Valgfrihet og markedskrefter kan være skummelt for noen. Det er derfor viktig at lovverket tydelig tilrettelegger for oppstart og utvikling av private skoler. Det har lenge vært fokusert på friskoler, men for Fremskrittspartiet er det imidlertid vel så viktig å løfte fram de rene privatskolene uten offentlig tilskudd. Fravær av byråkrati, regler og reguleringer er i denne sammenheng definerende. Hvis vi ønsker innovasjon, kreativitet, valgfrihet og mangfold også i skolen, bør det offentlige legge færre hindringer i veien. Den norske fellesskolen tar utgangspunkt i en gjennomsnittselev som ikke eksisterer. Vi er alle ulike, og det er bra. Jeg ønsker meg en skole hvor disse ulikhetene anerkjennes og respekteres. Det er bra at noen er flinke i matematikk, at noen er flinke i samfunnsfag, og at noen er flinke i yrkesfag. Derfor er jeg stolt av regjeringens høye ambisjoner – ny struktur på yrkesfag, flere og bedre lærere og Høyre, Fremskrittspartiet og Venstres forslag i innstillingen om ytterligere 30 mill. kr i 2019. Dette viser at vi satser på yrkesfag. For Fremskrittspartiet er videregående utdannelse viktig. Det viser vi gjennom våre prioriteringer. Vi håper flere etter hvert vil se at dersom vi anerkjenner hverandres styrker og svakheter, kan det bety bedre utdanning for alle.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-12:
Vi tar inn det i skatt som er nødvendig for å finansiere velferd til det beste for folk flest i Norge, for å unngå dramatiske kutt i kommuneøkonomien, for å sikre at folk som har dårlig råd, kan få betalt tannlegen. Vi kutter prisen på barnehage for barnefamiliene, og vi kutter i skatten og momsen for folk flest, men øker den noe for dem som tjener veldig godt, som har stor formue, og som ikke minst lever på arbeidsfrie inntekter. Det er riktig, mener vi, at de som lever av andres arbeid, som lever av at andre gjør jobben for dem, av andres verdiskaping, også bidrar tilbake til fellesskapet. De pengene de betaler i skatt, går bl.a. til å finansiere nye veier, nye bruer, nye ferjeanløp, nye tuneller – infrastruktur som bedriftene er helt avhengig av for å få varene ut til markedet og innsatsvarene inn til fabrikkene sine. Det er de tjent med, og vi trenger at de også bidrar mer til fellesskapet – ikke mindre, som de gjør med dagens regjering.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-12:
Her må vi nok lære opp Høyre litt i grunnleggende skattepolitikk. Vi øker skatten på aksjeutbytte, som er den arbeidsfrie inntekten – utbytte som tas ut av bedriftene. Det er lurt å skattlegge fordi dette er bedrifter som går med overskudd, solide overskudd. Vi øker også skatten på overskudd i selskap, altså selskapsskatten. Det går også kun på overskudd, ikke på bedrifter som ikke har overskudd. Det er etterspørselen der ute som er nødvendig for å sikre arbeidsplasser i hele landet, det at folk kan etterspørre varer og tjenester. Da er det fornuftig å styrke arbeidstakernes stilling, så de kan forhandle fram økt lønn og mer makt og også kan etterspørre flere varer i markedet. Vi understøtter altså det å være i jobb, og ikke minst det å være organisert, og øker skatten på det som er arbeidsfrie inntekter for dem som eier kapital og lever av andres verdiskaping. Det er tilbake til skattenivået vi hadde i 2013. Meg bekjent fantes private bedrifter i Norge også da de rød-grønne styrte landet.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-12:
Eiendomsskatten tar ikke hensyn til inntekt. Det bør den gjøre. Loven bør endres. Fram til det skjer, slåss Rødt med nebb og klør, landet rundt, for et størst mulig bunnfradrag, sånn at de som har de største boligene, skal betale og ikke folk flest. Her i byen, i Oslo, betaler én av fire eiendomsskatt. Tre av fire gjør det ikke. Vi så sist uke at Oslos aller rikeste nå saksøker Oslo kommune fordi de fattigste ikke betaler skatt, som de rike gjør. Det sier sitt om at de har lyktes med en veldig riktig eiendomsskatt i Oslo, all den tid eiendomsskatteloven er som den er. Men vi ønsker naturligvis ikke å øke skatter som rammer skeivt. Vi kutter de avgiftene som rammer skeivt. Vi gir ingen skatteøkninger for dem som har vanlig inntekt, men øker skatten for dem som tjener over 1 mill. kr, og som har formuer over 10 mill. kr, for å få mer penger til å finansiere felles velferd for folk landet rundt.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-12:
Det har vi tatt opp i Stortinget tidligere. Det mener vi er urettferdig og konkurransevridende. Det er rart at en regjering som sier de er for rettferdig konkurranse, går inn for tiltak som gir urettferdig konkurranse og økt press på norske lønns- og arbeidsvilkår. Men kjernen i problemet, som Senterpartiet jo vet, er at vi har en uregulert arbeidsinnvandring fra hele EØS-området. Det er det vi må ta tak i. Der er Fremskrittspartiet svære i kjeften i avisene, men gjør ingenting og er tvert imot EØS-avtalen og EUs aller beste og mest lojale venn i Stortinget, sammen med Høyre og Arbeiderpartiet. Vi ønsker å få en regulering av arbeidsinnvandringen til Norge for å kunne ha kontroll på den og for å kunne sikre norske lønns- og arbeidsvilkår på norske arbeidsplasser framover.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-12:
Hvert år har statsråd Siv Jensen kuttet skattene for de rike. Hvert år har Rødt vært imot. Men bak regjeringens netto skattekutt skjuler det seg noen skatteøkninger der rollene byttes om, der Siv Jensen har rollen som skatteinnkrever, og der Rødt er de som vil kutte. Et sånt eksempel er at regjeringen har økt skattene for dem som bor på brakke, med 750 mill. kr. Dette er arbeidsfolk som må bo borte for å få gjort jobben sin – under ganske kummerlige forhold på en arbeidsbrakke med begrenset mulighet til å lage varm mat. Disse folkene har fått en større skatteregning med Fremskrittspartiet og Siv Jensen i regjering, med regjeringens endringer i reglene for kost og losji. Spørsmålet er: Hvorfor skal man få skattelette for å eie aksjer på børsen, men skatteøkninger for å bo på brakke?
Mudassar Kapur (Høyre), 2018-12-12:
Rødt har for første gang siden de kom inn på Stortinget, laget et helhetlig alternativt budsjett – gratulerer med det! Rødt er vel de eneste som kan gratuleres. Fasiten er klar: økt skatt på inntekt på 15 mrd. kr, økt selskapsskatt på nesten 3 mrd. kr, økt skatt på finansielle virksomheter, økt formuesskatt på nesten 11 mrd. kr, økt utbytteskatt på over 6 mrd. kr og gjeninnføring av arveavgiften. Det skal bli dyrere å jobbe, dyrere å ansette folk, dyrere å investere og dyrere å eie norske bedrifter. Resultatet vil bli en vanvittig skattlegging av dem som skal skape arbeidsplasser. Det er i tråd med Rødts program, så de skal ha honnør for at de holder seg til sine prinsipper, men det som er interessant, er at Arbeiderpartiet kan være avhengig av dette partiet. Da er mitt spørsmål til representanten Moxnes: Er økningen på 37 mrd. kr et nivå vi kan forvente i deres årlige alternativer framover?
Mudassar Kapur (Høyre), 2018-12-12:
Når representanten Moxnes beskriver sine skatteøkninger som nødvendig, bør vi vel kunne sette vår lit til at de har en viss kontinuitet i dette. Da vil det i så fall kunne tilsvare skatteøkninger på over 140 mrd. kr i en normal fireårsperiode. Jeg håper at kanskje noen i Arbeiderpartiet får lyst til å stille noen spørsmål rundt dette. Det blir spennende å se når min tur er over. Det siste året har det blitt skapt 56 000 jobber. Ledigheten er på vei ned, og aktiviteten er på vei opp. I en slik situasjon trenger norske bedrifter forutsigbarhet og mer hjelp til å gjøre mer av det de har gjort. Setter man situasjonen vi har i dag, opp mot skatteøkningene til representanten Moxnes, må jeg spørre: Hvordan i alle dager skal norsk næringsliv skape arbeidsplasser hvis man skal tømme disse bedriftene og privatpersonene for kapital?
Mudassar Kapur (Høyre), 2018-12-12:
Den største forskjellen mellom folk i Norge er først og fremst basert på om de står utenfor eller innenfor arbeidslivet, og det er nettopp dette denne regjeringen, både før 2017 og etter 2017 – med utvidelsen med Venstre – i samarbeid med Kristelig Folkeparti har jobbet for hver eneste dag. Det ser man i våre budsjetter, det ser man i våre skatte- og avgiftsopplegg, det ser man også i alle andre saker vi legger fram i de andre komiteene. Det handler om at de voksne ikke faller ut av arbeidslivet, at våre barn fullfører skoleløpet, og at vi skaper flere arbeidsplasser. Det siste året har det blitt skapt 56 000 arbeidsplasser, etter en periode med en oljeprisnedgang som man nesten ikke hadde sett maken til før. I den situasjonen har man trengt forutsigbarhet, bedriftene har trengt en stat og en regjering som står på deres side, og som hjelper dem med å skape disse arbeidsplassene, og ikke bare skape dem – vi må trygge dem, vi må få dem til å vare. Jeg har hørt her i salen i dag ett parti, Rødt, som med stolthet kunne si at ja, men det å øke skattene med 37 mrd. kr, det er jo ansvarlig, det er jo nødvendig og dette måtte vi bare forvente mer av. Samtidig har vi Miljøpartiet De Grønne, som nesten med et pennestrøk er villig til å legge ned olje- og gassnæringen og sende 200 000 mennesker ut i en usikker framtid. Men det er egentlig ikke det som overrasker meg. Disse partiene vet vi jo hvor står, men hvor er Arbeiderpartiet, hva skjer med Arbeiderpartiet? Her er det to partier, som jeg akkurat har nevnt, som Arbeiderpartiet er avhengig av for i det hele tatt kunne ha en sjanse til å danne flertall for sin politikk, og de står her og vil nedlegge olje- og gassnæringen og øke skattene med 37 mrd. kr – med stolthet – og ingen fra Arbeiderpartiet stiller spørsmål ved dette, ingen fra Arbeiderpartiet stiller spørsmål ved ansvarligheten i dette. Er det fordi de stilltiende aksepterer den linjen, er det det nye Arbeiderpartiet vi skal få se mer av framover? Så mitt spørsmål er til Arbeiderpartiets representanter: Er de bekvemme med å samarbeide med partier som vil øke skattene med 37 mrd. kr og legge ned olje- og gassnæringen? For sist jeg var i debatt med representanten Rigmor Aasrud, sa hun ganske tydelig at det ville være helt naturlig å snakke med Miljøpartiet De Grønne og Rødt hvis man skal finne flertall for Arbeiderpartiets politikk.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2018-12-12:
Denne regjeringen er opptatt av å respektere avtaler inngått med og mellom partene i arbeidslivet. Men vi er også opptatt av å rydde opp og forenkle i skattesystemet, og det er det vi har lagt opp til med forslagene til neste års statsbudsjett.