Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 1999-03-23:
Jeg beklager at denne saken blir behandlet som en hastesak, sett i forhold til de mange usikkerhetsfaktorer som berører den. Under behandling av St.meld. nr. 22 for 1997-98 la komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, et voldsomt press på Regjeringen for å få behandlet saken om etablering av Regionfelt Østlandet i løpet av høsten 1998. Medlemmene fra Kristelig Folkeparti og Senterpartiet mente derimot at hensynet til sakens kompleksitet tilsa at den måtte gis en grundigere behandling. Den knappe tiden energi- og miljøkomiteen fikk for å behandle saken, styrker inntrykket av at saken behandles som en hastesak. Man kunne få det inntrykk at noe av beslutningsgrunnlaget var i ferd med å gå ut på dato. Regjeringen legger til grunn at den nasjonale sikkerheten for tiden ivaretas på et akseptabelt nivå, og at de inngrep som vil følge av etablering av et regionfelt, vil bli for kostbare for nasjonens samlede miljøinteresser. Kristelig Folkeparti er av den oppfatning at tiltakets karakter bebuder så store og permanente negative konsekvenser for natur, miljø og samfunn at Forsvaret må henvises til andre løsninger, selv om disse ikke tilfredsstiller Forsvarets behov fullt ut. Sentralt i dette vil etablering av nye støybilder i ellers naturlig stille landskap oppleves som rasering av vesentlige betingelser for dette ellers unike rekreasjonsmiljøet. Dette er for meg det mest tungtveiende argument i denne saken. Under behandlingen av St.meld. nr. 22 uttalte komiteen at den var enig i at Forsvaret inngår som en integrert del av den generelle samfunnsutviklingen. Videre uttalte en samlet komite: «Samfunnets allmenne rammebetingelser får også betydning for Forsvarets virksomhet og utvikling, samtidig som det er avgjørende med et godt og nært samspill mellom Forsvaret og det sivile samfunn.» Reaksjoner på denne saken fra befolkningen i de berørte kommuner tilsier at Forsvaret har et godt stykke igjen før man når en slik målsetting. Det må være et signal av stor betydning for vurdering av et framtidig samspill mellom Forsvaret og den sivile befolkning når mange av Forsvarets egne venner lokalt taler mot etablering av regionfeltet. Vi lever i en verden utsatt for store endringer over kort tid. Til dette hører også endringer i trusselbildet rettet mot Norge. I lys av at en etablering av nytt regionfelt ikke kan tas i bruk før om minst fem år, er det viktig at dette speiler en vesentlig del av de behov som er aktuelle på dette tidspunktet. Det er sannsynlig at en større del av Forsvarets oppgaver i årene framover vil være økt deltakelse i internasjonale fredsoperasjoner i regi av NATO, og i mindre grad en vektlegging av et invasjonsforsvar. Det vil være viktig å se det norske forsvaret i sammenheng med utviklingen av NATOs militære samarbeid. Dette setter igjen behovet for en raskest mulig behandling av denne saken i et underlig lys. NATOs toppmøte i Washington vil kunne gi noen nyttige signaler i så måte. Hva er miljøargumentet til flertallet? En planlagt tilbakeføringstid på inntil 30 år for Hjerkinn skytefelt? I hele denne tiden vil Forsvaret være i aktivitet i dette området for å sikre fremtidige brukere mot blindgjengere. Det er tydelig at dette ikke blir noe rekreasjonsområde for folk flest på lang tid. Å fremme dette som noe argument for å ivareta miljøinteresser i forhold til å beslaglegge 240 km2 med natur i Østerdalen, er i beste fall å oppfatte som avlat. Det er ikke mer interessant å verne om områder som Hjerkinn enn det er å verne om områdene rundt Gravberget eller Gråfjellet. De tre stedene er alle unike deler av landet vårt. Natur kan ikke byttes bort. Jeg er ikke så bekymret for dyrene i et nytt regionfelt. De har frihet til å bevege seg andre steder, om de føler for det. Nye hi skal jo bjørnen bygge hvert år likevel. Mye verre er det for menneskene i området, som har satset på et langt liv i pakt med den natur de elsker. Vi ønsker fortsatt stillhet og fred over Gravberget og Gråfjellet.