Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-15:
Vi har nå til behandling stortingsmeldingen Vi bygger Norge – om utbygging av strømnettet, og jeg vil starte med å takke komiteen for godt samarbeid om den. Så vil jeg gjerne si at jeg synes at det i seg selv er bra at vi har en melding. Etter mange år hvor det har vært investert lite, hvor vi har hentet ut effektiviseringsgevinster og hatt fokus på å bruke nettet mer effektivt, står vi nå overfor en periode hvor det skal gjøres store investeringer i sentralnettet vårt. Da mener jeg at det er bra at de strategiene som Statnett legger for utbygging, får en forankring i Stortinget, og at vi får en politisering av nettpolitikken, for dette er utbygging av samfunnskritisk infrastruktur. Det er mange dilemmaer og avveininger som må gjøres, og det bør være gjenstand for politisk debatt og politisk behandling. Det er første gang Stortinget får seg forelagt en nettmelding, og jeg vil benytte anledningen til å rose regjeringen for det. Det er mange årsaker til at vi nå er i en situasjon med behov for oppgradering og utbygging av nettet. Jeg skal ikke gå inn på det i detalj, bare kort nevne at vi har for dårlig forsyningssikkerhet i noen deler av landet, vi skal bygge mye mer fornybar kraftproduksjon, vi har fått tilknytningsplikt gjennom energiloven, vi har forbruksvekst i deler av industrien, særlig i petroleumssektoren, vi har områder med befolkningsvekst, og dessuten har vi et politisk ønske om å jevne ut regionale kraftpriser, og det krever flyt i systemet. Denne meldingen slår fast en del kriterier for hva som skal utløse nettutbygging. Sånne kriterier har aldri blitt behandlet politisk før, og selv om Stortinget ikke går inn direkte og prioriterer linjetraseer, gir det noen signaler til nettutbygger – altså Statnett – om hva som er viktigst. Forsyningssikkerhet, N-1-kriteriet, har en klar førsteprioritet, slås det tydelig fast. Det betyr at investeringer i sentralnettet skal planlegges på en sånn måte at feil på én komponent ikke skal gi avbrudd for forbrukeren. Hensynet til næringsvirksomhet løftes fram som viktig. Enten det er snakk om lønnsom kraftproduksjon eller næringsetableringer som krever forbruk av strøm, skal man prioritere nettutbygging på en sånn måte at disse prosjektene kan få netttilgang og kan realiseres. Dessuten – som jeg allerede har nevnt – har man da ønske om å fjerne flaskehalser som bidrar til langvarige og store prisforskjeller mellom regioner i Norge. Det er noe vi ikke ønsker. Dette er prioriteringer som komiteen som helhet slutter seg til, og det er jeg glad for. Så vil jeg i tillegg nevne at meldingen inneholder en klargjøring av kablingspolitikken. Det er i all hovedsak en videreføring av eksisterende kabelpolitikk, som innebærer at man i hovedsak kabler på lavt spenningsnivå, men at man er mer og mer restriktiv i bruken etter hvert som spenningsnivået stiger. På sentralnettsnivå betyr det at man i all hovedsak skal bygge luftspenn. Jeg mener det er bra at den avklaringen kommer, og slås fast i meldingen. Jeg har ikke tid til å gå videre inn på det. Vi har hatt mange debatter om kablingspolitikk i salen tidligere, og vi kan eventuelt komme tilbake til det senere i debatten. Så er dette først og fremst en sentralnettsmelding. Det er de store kraftledningsprosjektene som har nasjonal interesse, og som bør ha forankring på nasjonalt nivå. Det mener jeg er naturlig. Men jeg vil samtidig si – og det påpekes også av komiteen i innstillingen – at tilstanden i underliggende nett er helt avgjørende for at vi skal lykkes i å ha en robust og sikker kraftforsyning. Det er veldig viktig at vi har en regulering av underliggende nett som stimulerer til at det gjøres nok investeringer. Gjennomgangstonen i nettmeldingen er at konsekvensene ved å investere for lite og for sent er større enn ved å overinvestere, og det resonnementet har gyldighet for hele nettstrukturen. Jeg er også glad for at meldingen slår fast at utenlandskabler som er samfunnsøkonomisk lønnsomme, skal bygges. En samlet komité, med unntak av Fremskrittspartiet, slår fast behovet for flere kabler for å kunne håndtere økt kraftmengde. Så vil jeg avslutningsvis nevne de endringene i konsesjonssystemet som foreslås i meldingen, for det her vært litt diskusjon rundt dem – og om de faktisk kommer til å virke tidsbesparende. Her har jeg heller ikke anledning til å gå i detalj, annet enn å slå fast at det innebærer en tidligere avklaring av behovet for nett og en flytting av vedtaksmyndighet til Kongen i statsråd. Komiteen støtter enstemmig de endringene som gjøres. Samtidig er komiteen samstemt i at for å oppnå hensikten, som er å spare tid, må den tidlige politiske involveringen bety at påfølgende runder med politisk behandling blir begrenset. Jeg håper vi får en god debatt, men først og fremst mener jeg det er bra at vi får en debatt og en nasjonal politisk forankring av politikken for de store nettutbyggingene.