Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2015-11-17:
Først av alt vil jeg takke saksordføreren for både et godt og ryddig arbeid. Det vi gjør i dag, er å styrke arbeidslinjen og å styrke voksne innvandreres forutsetning for å kunne delta aktivt i yrkes- og samfunnslivet. Vi vet at det er store forskjeller i sysselsettingen mellom ulike grupper av innvandrere, og det er store forskjeller mellom kvinner og menn når det gjelder andelen som er i arbeid eller utdanning året etter at de gikk ut av introduksjonsprogrammet. Det er også stor forskjell mellom kommunene, og dette er vi nødt til å jevne ut. Når kommunene nå skal ta initiativ til og igangsette opplæring i språk og samfunnskunnskap, vil det forhåpentligvis kunne føre til bedre integrering og bedre og mer likestilling. Når en nå også skal kunne ha rett til permisjon ved tilbud om ordinært arbeid for så å ha rett til å gå tilbake til ikke avsluttet opplæring, vil det kunne gi nødvendig fleksibilitet for den enkelte, som saksordføreren sa. Arbeiderpartiet er glad for at alle ble med på å fremme forslag om at vi ber regjeringen fremme forslag til endringer for å redusere fraværet fra introduksjonsprogrammet, og regler som sikrer kvinners deltakelse i programmet også under fødselspermisjon. Det er viktig å redusere periodene hvor deltakerne er borte fra programmet, for sånn å sørge for progresjon i språkopplæringen, og fødselspermisjoner gjør at en del kvinner mister muligheten til jevn progresjon. Flere kommuner har uttalt at disse endringene vil kunne påføre dem et økt ansvar og økte kostnader. Komiteen mener at det er viktig at kommunenes ansvar for bosetting og integrering av innvandrere gis finansieringsordninger som dekker kostnadene ved å gjøre den viktige jobben. Arbeiderpartiet er overbevist om at hvis vi ikke nå gjør det vi kan for god integrering fra dag én, kan vi på et senere tidspunkt få en stor regning i fanget. Da er språk, bolig og arbeid en forutsetning for å lykkes. Det er det vi gjør i dag, vi skal måles på i framtiden. Jeg sa innledningsvis at Arbeiderpartiet er opptatt av arbeidslinjen. En enstemmig komité mener at denne lovjusteringen kan bidra til at flere deltar og fullfører programmet i en tidlig fase av sitt opphold i Norge. Det øker muligheten for rask integrering og deltakelse i arbeidslivet. Da er det merkelig, synes jeg, at Høyre og Fremskrittspartiet ikke vil være med på at flere aktører kan bidra i opplæringen, og at det gis rom for ulike typer opplæringstilbud, og at en ikke vil være med på å tilby opplæring i mottakene. Det merkeligste er kanskje at Fremskrittspartiet og Høyre ikke vil være med på å åpne opp for midlertidig arbeidstillatelse for asylsøkere som venter på behandling av søknaden – et forslag som ble enstemmig vedtatt i denne salen for en måned siden. De asylsøkerne som er her i dag, kan også få det i dag når de har fått avklart identiteten og gjennomgått asylintervjuet. Problemet er at ventetiden for asylintervjuet i dag er veldig lang, og når vi vet at veldig mange av dem som sitter på mottak vil få opphold, bør de – om de kan – få jobbe. Vi har altså enstemmig vedtatt her at kriteriene knyttet til asylintervju skal vurderes. Da synes jeg det er rart at Høyre og Fremskrittspartiet – og jeg hører stemmeforklaringen til Senterpartiet – nå går tilbake på det som vi til og med har sett at Høyre i media, ikke Senterpartiet, prøver å skape et bilde av dette forslaget, at det er noe annet enn det det i realiteten er. Nå kommer det mange asylsøkere. En veldig stor andel av dem skal få bli her. Da er det å kutte i språk, kutte i dagpenger og – til og med – utdeling av matkuponger ikke veien å gå for at de fortest mulig skal få leve livet sammen med oss her ute. Så det hadde vært interessant og viktig – også fordi Høyre spesielt har dratt denne saken opp og ut i det offentlige rom – å få høre hva som har endret seg den siste måneden som gjør at de ikke kan være med på dette i dag, nemlig å åpne opp for midlertidig arbeidstillatelse med den begrunnelsen at det er asylintervjuet og ventetiden på det som tar for lang tid.