Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-02-26:
Barn og unge under 18 år kan utsettes for seksuelle overgrep fra familiemedlemmer, av tillitspersoner i nærmiljøet og av fremmede. Barn og unge utnyttes seksuelt i pornografi og sexhandel. I praksis er skillet mellom overgrep og utnytting til dels flytende. Det er sterke økonomiske interesser bak menneskehandelen med barn og deler av barnepornografien, og Regjeringen presenterte derfor denne måneden en handlingsplan mot handel med kvinner og barn. En del av dem som begår seksuelle overgrep mot barn, er pedofile, og dette er vesentlig med tanke på forebygging, straff og behandling. Samtidig må vi unngå å bli for opptatt av pedofile og pengegriske bakmenn. Da overser vi at svært mange seksuelle overgrep faktisk begås av slektninger og andre tillitspersoner, at langt fra all sexhandel styres av halliker, og at mye barneporno distribueres uten at noen tjener penger på den. Jeg vil rette innsatsen både mot de mest omfattende truslene mot barn og mot mer spesielle problemer som krever nye løsninger. Det er grunn til å anta at mange seksuelle overgrep mot barn verken meldes til politiet eller barnevernet. Grunnene til dette kan være mange. Regjeringen vil videreføre arbeidet, som har foregått i flere år, for å styrke ulike etaters arbeid med overgrepssaker. Som ledd i kvalitetsutviklingen utgav jeg og utdanningsministeren i desember i fjor en veileder om å håndtere mistanker om seksuelle overgrep mot barn begått av ansatte i skoler, barnehager og barnevernsinstitusjoner. Jeg mener det er grunn til å se ulike former for vold i sammenheng både på regionalt og statlig nivå. Seksuelle overgrep mot barn bør ses i sammenheng med bl.a. fysisk og psykisk barnemishandling. Tiltak for utsatte som ennå er barn, og for voksne som ble utsatt for overgrep da de var barn, er ulike sider av samme sak. En helhetlig tilnærming innebærer også å bygge ut effektive behandlingstilbud for personer som begår vold og overgrep mot barn. På denne bakgrunn arbeider nå flere statlige instanser med å utarbeide detaljerte planer for et nasjonalt kompetansesenter om vold og traumer. Bygd på samme helhetstankegang vil Sosial- og helsedirektoratet i år utarbeide lignende forslag til samarbeidsmodeller på regionalt plan. Selvhjelpsorganisasjoner som støttesentrene mot incest har gjort og gjør en stor innsats, i likhet med enkelte frivillige organisasjoner. Jeg vil også nevne at Landsrådet for norske barne- og ungdomsorganisasjoner i år mottar støtte fra departementet for å skolere ledere om seksuell trakassering og seksuelle overgrep mot barn og ungdom. I St.meld. nr. 40 for 2001-2002 Om barne- og ungdomsvernet påpeker Regjeringen at utfordringene barnevernet og andre instanser møter i seksuelle overgrepssaker, ikke på noen måte er løst. Komiteen gav også uttrykk for dette i Innst. S. nr. 121 for 2002-2003 om samme melding, og Stortinget sluttet seg til denne vurderingen. Stortinget fattet i den forbindelse et vedtak der man ber Regjeringen komme med en utredning om «situasjonen for seksuelt misbrukte barn og deres familier i Norge». Det er viktig å utrede og få mer kunnskap, men å styrke tiltakene er like viktig. Jeg ønsker å gjøre begge deler.