Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2008-06-18:
Vi lovte 10 000 nye årsverk i omsorgssektoren, og de nye KOSTRA-tallene fra SSB viser at antallet årsverk i pleie og omsorg økte med over 11 000 i 2006 og 2007. Det betyr et styrket tilbud til eldre, til demente og til mennesker med behov for dagtilbud. Vi er i rute - mer enn i rute. Vi lovte full barnehagedekning. Vi er ikke i mål ennå, men nesten 250 000 barn hadde barnehageplass ved utgangen av fjoråret, og nærmere 400 av landets kommuner hadde full dekning. Bare i 2007 ble det nesten 15 000 flere plasser. Veldig positivt er det også at andelen minoritetsspråklige barn i barnehager øker. Nå har over halvparten av alle innvandrerbarn under fem år plass i barnehage. Vi er i rute. Pleie- og omsorgssektoren og barnehagene er to gode eksempler på at Regjeringa og kommunene samarbeider godt om å nå viktige felles vedtaksmål. Men behovene og ambisjonene er store. Derfor satser Regjeringa videre på kommunesektoren. Denne kommuneproposisjonen er ikke som andre kommuneproposisjoner, da den inneholder viktige endringer i inntektssystemet. Og det trengs. Det er store forskjeller i kommunenes forutsetninger for å skaffe seg skatteinntekter. Slik blir det også store forskjeller i kommunenes forutsetninger for å kunne gi befolkningen et godt tjenestetilbud. Mens vi vil gjøre - og gjør - forskjellene mindre, snakker høyresida først og fremst om viktigheten av konkurranse kommunene imellom, og om at dagens skatteomfordeling allerede er radikal - for radikal. Men kommunene konkurrerer ikke på like vilkår om innbyggere, arbeidsplasser og derigjennom inntekter. Sjøl om vi både inntektsutjamner og utgiftsutjamner, omfordeler vi ikke nok. Inntektsforskjellene er for store. Med Regjeringas forslag til endringer i inntektssystemet gjør vi noe med dette. Vi tar viktige og riktige skritt for mer fordeling - noe de aller fleste kommuner tjener på - for å styrke distriktskommuner som har særlige utfordringer, og for et mer likeverdig tjenestetilbud her i landet. Med Høyres opplegg for det nye inntektssystemet, derimot, ville mer enn 300 kommuner tape. Dette er kommuner som i utgangspunktet er skattesvake, og som ville komme enda dårligere ut med Høyres modell. Høyre går motsatt vei av det Regjeringa gjør - mer penger til skattesterke kommuner, mindre til skattesvake. Jo mer skatteinntekter betyr, jo større forskjeller! Det vet Høyre, derfor går partiet inn for at skatteinntektene skal bety enda mer enn i dag. Det er en bevisst og villet politikk. Og det er en omvendt fordelingspolitikk og ville f.eks. ramme kommuner som - og nå ber jeg Høyres representanter om å lytte nøye - Harstad, Lunner, Nedre Eiker, Enebakk og Holmestrand, alle kommuner styrt av Høyre. Hva er Høyres budskap til deres egne ordførere i disse kommunene? Hva er grunnen til at Høyre ikke lytter til sine egne folkevalgte, som vil ha mer inntektsutjamning, noen langt mer inntektsutjamning enn det Regjeringa har foreslått? Blant annet har komiteen vår vært på reise og besøkt Harstad. De ideologiske forskjellene kommer godt til syne når det handler om fordelingspolitikk. Det ser vi tydelig også i denne saken. Vi mener mer utjamning gir mer rettferdighet, men det er krevende, ja, sannsynligvis ganske umulig, å lage et inntektssystem som er og oppleves helt rettferdig. Sjøl om flere viktige hensyn er tatt i det nye opplegget fra Regjeringa - jeg tenker da på hensynet til både kommuner med vekst og kommuner med nedgang i befolkningen, som krever sitt, tilskudd til distriktskommuner i Sør-Norge, hovedstadstilskudd osv. - er det fortsatt behov for betydelige midler til å kunne utøve skjønnet. Komiteens flertall vil gi spesiell oppmerksomhet til skattesvake kommuner i Sør-Norge som ikke får ta del i distriktstilskuddet. Alle partier i komiteen unntatt Fremskrittspartiet ber Regjeringa følge ekstra nøye med på situasjonen i disse kommunene. Dette er en erkjennelse av at disse kommunene, hvorav flere er regionsentre, har særlige utfordringer, og at det fra statlig side må være ekstra fokus på den økonomiske situasjonen i disse kommunene. Oslo får sitt hovedstadstilskudd. Det er en erkjennelse av at Oslo har spesielle oppgaver, utfordringer og utgifter knyttet til at dette er landets hovedstad og desidert største by. Dette utligner også noe av det Oslo må bidra med som følge av økt utjamning fra 2009. Fra før står Oslo for mer enn halvparten av bidragene til skatteutjamninga her i landet. Mange kommuner skulle nok ønske seg enda mer, men vi må føre en ansvarlig politikk, og ikke gjøre som Fremskrittspartiet, noe som ville gitt høyere rente og en kraftig smell i så måte for kommunene. Vi er offensive, og vi har et ansvarlig opplegg. Det har vi med 3,5-4 milliarder kr i frie inntekter. I samlede inntekter snakker vi om 7-7,5 milliarder kr.