Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2012-03-29:
Det er en viktig debatt som interpellanten tar opp. Men vi kunne kanskje hatt 18 interpellasjoner til, for jeg tror nok at situasjonen oppleves ganske lik over hele landet, når vi ser på de tilbakemeldingene man får om de utfordringene vi står overfor. Til foregående taler: Det er alltid greit å se hva tallene er for noe. Jeg hører at de rød-grønne partiene slår rundt seg med hvor mye mer økning det er, og hvor fantastisk dette blir. Da er det greit å se på hva forslaget som er lagt fram fra transportetatene om 45 pst. økning, betyr. Jo, når det gjelder investering på veisiden, betyr det ca. 2,5 mrd. kr mer, hvis vi går for 45 pst. pluss. Det vil ikke løse veldig mange av de utfordringene bare Møre og Romsdal står overfor, hvis de hadde fått 2,5 mrd. kr mer til infrastrukturen – selv om de hadde fått det hvert år – med de enorme behovene som er der, eller hvis man skulle gått så langt som NHO sier, med 65 pst. ville det ha vært 3,6 mrd. kr. Fortsatt tror jeg utfordringene definitivt står i kø i Møre og Romsdal, som i mange andre fylker. Vi hørte at forfallet bare i Møre og Romsdal på det veinettet man har i dag, er på over 3 mrd. kr. Da sier jeg at vi har enorme utfordringer. Jeg har selv vært mange ganger i Møre og Romsdal fylke og sett hvilke utfordringer de har med ferjekaier som burde vært oppgradert for millioner av kroner – det er vel sågar over 500 mill. kr bare på fylkesveiferjekaianleggene. I tillegg vet vi at vi har et veinett som mange steder er langt under hva man kan definere som akseptabelt – store utfordringer med tunneler, store utfordringer med ferjer som ikke går, eller ferjer som burde vært mye større og med utvidet kapasitet, eller mange andre utfordringer som Møre og Romsdal står overfor, sammen med mange andre fylker i landet. Jeg synes det er bra at man også setter fokus på og ser sjøtransporten i sammenheng med veitransport og jernbanetransport. Dessverre opplever jeg nok at det er slik at når man til syvende og sist sitter og behandler nasjonale transportplaner og andre planer, er det havner og kyst som oftest taper i kampen om å få være med. Jeg tror også man bør se på hvilke havner som skal prioriteres – Ålesund er definitivt en havn som er stor, og som er veldig viktig for Midt-Norge sammen med andre havner. Ikke minst: Møre og Romsdal er et vanvittig stort eksportfylke. Det betyr at man har et næringsliv som er avhengig av å kunne konkurrere med resten av verden, kanskje i enda større grad enn mange andre steder i landet. Det betyr at infrastrukturen er avgjørende for om man faktisk lykkes i konkurransen med resten av verden eller ikke. Transportkostnadene er mange steder høye. Bare i mitt eget hjemfylke, Telemark, er transportkostnadene i deler av fylket 50 pst. høyere enn i Vestfold. Når vi vet hva Møre og Romsdal har å bale med, skjønner man kanskje at transportkostnadene enkelte steder kan være enda høyere. Så synes jeg det er hyggelig å høre at Høyre er opptatt av og vil gjøre mye på både vei og bane. Men utfordringen er at man trenger penger hvis man virkelig har tenkt å gjøre noe, og jeg synes vel at det er litt forskjell mellom de alternative budsjettene og ønskene til interpellanten i dag. Jeg er veldig glad for at interpellanten sier at man må satse mye mer penger på infrastruktur. Det har vi i Fremskrittspartiet foreslått i våre alternative statsbudsjett hele tiden, men vi er veldig glad for at flere kommer etter. Jeg synes det er trist å registrere at når man ikke vil bruke penger her, klarer man i hvert fall i Møre og Romsdal fylke å bruke 1 mill. kr på å utrede hvorvidt man skal ha lyntog til Møre og Romsdal eller ikke. Jeg tror vi bør legge den debatten død, og så må man i stedet bruke de pengene på å ruste opp og bygge vei og ikke på høyhastighetsplaner og lyntogsplaner som det aldri kommer til å bli noe av. Jeg håper interpellanten går hjem til sine egne og sier at man må slutte å sløse bort pengene og heller bruke pengene på viktige og riktige prosjekter – både i Møre og Romsdal og i resten av landet. Med de enorme utfordringene vi står overfor, er 800–900 mrd. kr til lyntog – lyntogfantastenes ønske – kanskje noe man bør legge i søppelkassen, eller i hvert fall i skuffen. Så bør man ta opp de store utfordringene man står overfor på det veinettet og det jernbanenettet man har nå, og sørge for at Raumabanen kan fortsette å ha godstransport, og ikke, slik som nå, at man er i ferd med å legge ned.