Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-23:
Statsråden sa at nå var Stortinget opptatt av havvindmøller, men hun ønsket at en skulle være opptatt av alle typer fornybar energi. Da vil jeg bare ønske statsråden velkommen til energidebatten. Den har pågått i to år. Det er gjerne tilfeldig at det er havvindmøller som er tema i dag, men fornybar energi generelt, thorium, gasskraft, alt dette er blitt diskutert mye i komiteen og på Stortinget. Og det er jo nettopp det som er grunnen til at forslaget fremmes: Til tross for to års debatt og utallige løfter fra statsrådens forgjenger er det veldig lite som er blitt konkretisert. Det er interessant å se at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet skriver i merknadene at forslaget er relevant. Forslaget er relevant – men det er åpenbart ikke relevant nok til at en skal stemme for det. Det er kun relevant nok til at en skal kommentere det. Forslaget er helt uproblematisk formulert. Det gir ingen bindinger til Regjeringen om hva en strategi skal innebære utover at vi ønsker å få på plass en strategi som formulerer hva en ønsker, og at en setter politisk fingerprint på dette og ikke bare henviser til at det er Forskningsrådet og Enova, altså byråkratiet, som skal jobbe med dette. Hvor er den politiske styringen om vi sier at vi skal satse på noe? Der er ikke Regjeringen villig til å forplikte seg, og det er veldig trist. Representanten Nordtun sa at tidspunktet her er unødvendig, for dette står jo formulert i klimameldingen. Da denne innstillingen ble avgitt, var ikke klimameldingen framlagt for Stortinget. Opposisjonen hadde ingen peiling på om det stod noe om havvindmøller, men regjeringspartiene mente åpenbart at havvindmøller ikke var så viktig at en trengte å konkretisere det i en strategi. Så har vi hørt veldig mye selvskryt fra Regjeringen om fornybar energi. Det er jo ingen partier som har kjempet imot satsing på fornybar energi. Jeg forstår ikke det selvskrytet. Det en derimot har hørt fra opposisjonen, er en systemkritikk, en kritikk på at en ikke går langt nok, at støtteordningene blir for små i forhold til ambisjonene en har uttalt. Representanten Sande sa at vi skal måles på resultatene. Ja, det er jo nettopp derfor kritikken kommer – fordi alle ventet en satsing som gjorde at en fikk realisert prosjekter. Vi ser istedenfor en satsing som er så liten at prosjekter blir lagt på is. Så registrerer jeg at statsråden tar opp grønne sertifikat og sier at det ikke var mulig å få til en avtale med Sverige. Forrige statsråd sa at det var mulig å få en avtale, men den ville ikke bli god nok for Norge, for investeringene ville komme i Sverige. Så her er det litt ulik historiebeskrivelse. Jeg registrerer også at svenskene sa at de var veldig interessert i å få til en avtale, men det virket ikke som om nordmennene hadde lyst. Og vi vet jo hva slags uenighet som eksisterer mellom Senterpartiet og SV om vannkraft. Svenskene ville tillate mye vannkraft. Det ønsket ikke SV, og dermed ville en svensk ordning i Norge være umulig. Hvorfor dette forslaget? Jo, det er viktig å få et konkret vedtak i Stortinget nettopp fordi den tidligere statsråden har lovt og lovt og lovt – på fornybar satsing, på industrikraftregime, på hjemfallsregime, på tiltaksplan for Midt-Norge, og vi har aldri sett noe til det i Stortinget. Derfor må Stortinget nå vise vei og stemme for forslaget som ligger til behandling.