Sylvi Graham (Høyre), 2010-06-17:
Sykefraværet i Norge er for høyt. Det er bred enighet om at vi skal jobbe fram løsninger for at sykmeldte raskt skal komme tilbake til jobb, og at sykefraværet derfor skal reduseres. Det er mange årsaker til at det er viktig. Det viktigste er at langtidssykefravær støter mennesker ut av alminnelig arbeid og bidrar til å holde presset på trygdeordningene oppe. Blant dem som bruker opp sykepengeretten sin og er sykmeldte et helt år, så er det bare rundt 17 pst. som kommer tilbake til jobb. Arbeidet med sykefraværsutfordringene i Norge kan leses som en beskrivelse av oppnådd enighet om å gjøre minst mulig. I åtte år har vi hatt en IA-avtale, hvor målsettingen har vært å redusere fraværet med 20 pst. Dette målet er på ingen måte nådd. Sykefraværet er det samme i dag som da IA-avtalen ble inngått i 2001. Det var likevel knyttet forventninger til regjeringen og statsråd Bjurstrøms arbeid med å komme i havn med en ny IA-avtale. Etter åtte år, hvor makrotallene ikke er endret, selv om det finnes gode enkelteksempler, håpet vi at det denne gang skulle komme forslag som kunne bidra til å nå målsettingen. Det vi ble presentert for i slutten av februar 2010, var et produkt som plasserte seg noe midt i mellom absolutt ingen ting og nesten noe. Forhold som kanskje kunne bidratt til å gjøre strukturelle endringer i sykefraværsarbeidet, normerte sykmeldinger, endret arbeidsgiverfinansiering, endret finansiering av legearbeidet ble enten glemt eller satt på vent. Men én ting kom heldigvis med, nemlig at gradert sykmelding skal være den ordinære formen for sykmelding. Høyre har tatt til orde for og foreslått det ved en rekke anledninger, senest i valgkampen og så i statsbudsjettbehandlingen høsten 2009. Da gradert sykmelding også ble foreslått av det regjeringsnedsatte ekspertutvalget, var det positivt at regjeringen valgte å legge bort sin motstand mot det og heller legge forslaget til grunn i forhandlingene med partene i arbeidslivet. Så om vi nå kan slå fast at gradert sykmelding virkelig skal være den primære sykmeldingsformen, har vi kommet ett skritt videre. Arbeidsgivere har et enormt stort ansvar for å følge opp sykmeldte, og sykmeldte må finne seg i at arbeidsgiver følger opp. Arbeidsgiver har et stort ansvar for å tilrettelegge arbeidsplassen, og sykmeldte har en plikt til å jobbe i tråd med den medisinske begrunnelsen i sykmeldingen fra fastlegen. Men i erkjennelsen over at gradert sykmelding er et godt forslag og et tiltak som vil bidra til å opprettholde jobbnærværet for den sykmeldte, må det også være klart at det finnes bedrifter og arbeidsplasser i dette landet som kanskje vil ha problemer med å tilby et annet arbeid enn det ordinære for en sykmeldt som har behov for en spesiell tilrettelegging. Kanskje vil det sågar være enklere for en liten produksjonsbedrift med få ansatte om den sykmeldte er 100 pst. sykmeldt, fordi det da vil være enklere å finne erstatningsarbeidskraft. Med tanke på at de aller fleste privateide arbeidsplasser i dette landet er i små eller mellomstore bedrifter, vil det trolig være mange bedrifter som kan ha problemer med å gjøre sin tilretteleggingsoppgave godt nok – av den enkle grunn at de konkrete arbeidsoppgavene i bedriften ikke er mangfoldige nok. Dette er det overhodet ingen refleksjon over i det som har kommet av uttalelser etter IA-avtalen, som ble feiret i månedsskiftet februar/mars. Om det er sånn at IA-avtalen skal ha et annet formål enn kun å bevare verdens beste sykelønnsordning, burde en forventet at statsråden var noe mer fremoverlent i forhold til dette. Representantforslaget vi behandler i dag, er fremmet av Høyre og får gledelig tilslutning fra resten av opposisjonen i komiteen. Vi mener en må åpne opp noe i mulighetene for innleie mellom bedrifter for å gi småbedrifter samme mulighet til å tilrettelegge for sykmeldte som større private virksomheter eller i offentlig sektor. Vi ber også regjeringen utrede muligheten for en såkalt kompetansepool etter mønster fra Nederland. I sitt brev til komiteen hvor representantforslaget kommenteres, viser statsråden til at de eksisterende IA-plassene kan tjene det samme formålet som forslagene om oppmykning av innleiebestemmelsene og oppretting av kompetansepool. Det er jo riktig. Men det utelukker ikke at man kan gå videre, for statsråden burde ikke være tilfreds med virkningen disse IA-plassene har hatt for utviklingen i det samlede sykefraværet. Det er dessuten tilfelle at mange små og mellomstore virksomheter ikke er tilsluttet noen av hovedsammenslutningene i arbeidslivet, eller for den saks skyld IA-avtalen. Vår holdning er at dette er bedriftsmessige og arbeidstakermessige valg som skal beskyttes av så vel eiendomsretten som organisasjonsfriheten, og Høyre mener vi må treffe virkemidler også gjennom lovverk som gjelder alle, ikke bare dem som er tilsluttet en IA-avtale.