trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-06-01:
Blant sosialkomiteens medlemmer er jeg den som har kortest tid igjen til fylte 67 år. At jeg ble valgt som saksordfører for forslaget fra representantene Siv Jensen og Harald T. Nesvik om å belønne dem som ønsker å bidra med sin arbeidskraft etter fylte 67 år, ser jeg derfor som en klar føring fra komiteens side i retning av en positiv innstilling. Det blir det da også. Bakgrunnen for forslaget er i korthet at vi, i en situasjon der vi har behov for arbeidskraft, har gode muligheter til å gå av med pensjon tidlig, og vi har stort sett gode pensjonsbetingelser. Og det skal vi ha. Men for å oppmuntre de pensjonister mellom 67 og 70 år som ønsker å bli værende i arbeidslivet, ber forslagsstillerne Regjeringen legge fram forslag om endringer i lov om folketrygd som belønner dem som ønsker å bidra med sin arbeidskraft etter fylte 67 år. Et flertall i komiteen, alle unntatt Arbeiderpartiet, støtter dette forslaget. Og flertallet går lenger. Flertallet ber konkret «Regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet for 2002 legge frem forslag om å heve grensen for arbeidsinntekt som pensjonister mellom 67 og 70 år kan ha uten avkorting i pensjonen, fra 1 til 2 ganger folketrygdens grunnbeløp». På denne måten får vi et tidfestet forslag som utgangspunkt for videre tiltak. Arbeiderpartiets medlemmer mener denne problemstillingen bør vurderes av pensjonskommisjonen, og fremmer forslag om dette. Jeg vil i den forbindelse peke på at denne kommisjonen nettopp er oppnevnt, med to og et halvt års funksjonstid, og den har ennå ikke hatt sitt første møte. Og vi trenger tiltak nå. Flertallets forslag er en garanti for at noe kommer til å skje i denne saken. Det gir en tidsramme for oppstart, og er for øvrig i tråd med Kristelig Folkepartis handlingsprogram for neste stortingsperiode, hvor det heter at «det må legges til rette for at friske pensjonister kan arbeide uten at trygden blir redusert fra fylte 67 år». For min del synes jeg det er greit å ta fatt på å oppfylle dette programmet for neste periode allerede nå.
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-06-01:
Albert Einstein skal ha sagt at det vanskeligste av alt i verden å forstå er inntektsskatten. Et sånt utsagn kan bare skyldes at han ikke hadde kjennskap til norske pensjonsregler. Vi er og blir ulike, spesielt når vi nærmer oss pensjonsalderen, med hensyn til helse og arbeidskraft og ønsket om å arbeide videre. Jeg oppfattet statsrådens innlegg som en støtte til stimuleringstiltak for økt arbeidsinnsats blant eldre, en arbeidskraft som vi trenger, og det ville være i tråd med den fleksibilitet i forhold til forholdet mellom arbeid og trygd som en etterstreber også i andre sammenhenger. Men så opplever vi altså at statsråden skyver dette foran seg i den nettopp utnevnte pensjonskommisjonen, som ennå ikke har hatt sitt første møte. Jeg finner det oppsiktsvekkende at statsråden antyder at en ikke skal foreta noen endringer i regelverket for pensjon i denne kommisjonens funksjonstid. Statsråden etterlyser i denne sammenheng brede politiske flertall. Ja, det kunne statsråden fått i denne saken ved å gå inn for flertallets forslag, som har tilslutning fra alle partier, unntatt Arbeiderpartiet. Det ville kunne bli et bredt politisk flertall – det er det allerede, med unntak av Arbeiderpartiet – og det er en konkret sak som trenger handling nå. Hvorfor kan ikke statsråden gå inn for dette forslaget?
Are Næss (Kristelig Folkeparti), 2001-06-01:
Jeg synes også at ting skal ses i sammenheng. Men et sted må man begynne hvis man skal gjøre noe. Hvis man bare skal se ting i sammenheng og bare se og ikke gjøre, så skjer det ingen ting. Og jeg må igjen trekke den konklusjon av statsrådens innlegg at ingen ting skal skje på pensjonsområdet i løpet av pensjonskommisjonens funksjonstid, som så vidt jeg vet, er på 2 ½ år! Dette gjelder som sagt statsbudsjettet for 2002, og jeg må bare innrømme at jeg ikke forstår statsråden i denne saken. Også Kristelig Folkeparti har i programmet for neste stortingsperiode programfestet omtrent ordrett det som står i flertallets forslag til vedtak i denne sak. Jeg syns det er veldig positivt å få dette innfridd nå, og jeg må spørre statsråden: Hva er problemet med å få innfridd en programerklæring for tidlig? Vanligvis er problemet at de løftene vi gir, ikke blir innfridd eller blir innfridd for sent.
Reidun Gravdahl (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Jeg vil minne forsamlingen om at dette er en sak om endringer i statsbudsjettet som følge av fastlegeordningen, det er ingen omkamp om selve ordningen. Jeg synes at saksordføreren her framla saken på en fremragende måte, og jeg støtter henne fullt ut. De få tingene – selvfølgelig i forhold til størrelsen av ordningen – som følger i kjølvannet av en så stor sak for pasientene, er nå i ferd med å bli rettet opp. Jeg synes også at Rikstrygdeverket her gjør en meget god jobb, og jeg ser fram til at vi når ordningen har fungert en tid, da kan ta den debatten som noen representanter forsøker å få i gang i salen her i dag.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-06-01:
Det var denne omkampen som gjorde at jeg syntes at også jeg ville ta ordet. Det er helt klart at det er en viss omkamp på fastlegeordningen som gjør seg gjeldende her, istedenfor at man ser på denne saken, der det – som det ble påpekt – er en enstemmig innstilling. Innkjøringsproblemer har vi vel advart mot noen hver, også da vi behandlet denne saken – selv om vi da gikk inn for den – ikke minst i forhold til organisering, tilpasning og dette med tildeling av pasienter til lege, for å få det slik at alle parter er mest mulig fornøyd. Nå er det slik at mangelen på leger generelt i allmennlegetjenesten ute i distriktene er hovedproblemet her. Det er dette jeg har lyst til å påpeke noen forhold ved, for det er svært dyrt å være liten og fattig, og det viser seg også i denne saken. Det er bl.a. mangelen på legetjeneste ute i distriktene som har gjort at det er problemer også med tilpasning til lister. Derfor vil jeg be Regjeringen fortsatt prioritere en del ting her. Det gjelder stimuleringstiltak for å rekruttere til allmennlegetjenesten, som det står noe om i innstillingen, og det gjelder dette med å få Lægeforeningen til å innse at de i sterkere grad enn til nå må akseptere at deres medlemmer og deres utøvende yrkeskolleger går inn i offentlig allmennmedisinsk legetjeneste og utfører den jobben, også innenfor fastlegeordningen. Det tredje er dette med turnuslegeopplegget, at det turnustilskuddet som nå kommer på plass, blir ført videre, og at en får til en så god ordning som mulig for turnuslegetjenesten, som kan være et bra supplement i distriktskommuner og også i andre kommuner. Men dette må være under forsvarlig ledelse, slik at også der er en avhengig av at en har utdannet legepersonell.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-06-01:
La meg først få arrestere en uttalelse fra representanten Gravdahl, som er Arbeiderpartiets talskvinne på dette feltet. Hun sa at andre enn Arbeiderpartiet og SV – det måtte i hvert fall tolkes slik – aldri har ønsket å støtte AFP-ordningen. Det er helt feil. For det første har iallfall vi fra Senterpartiet vært med på å støtte den, og vi har til og med bidratt til at AFP-ordningen, som opprinnelig lå innenfor det såkalte LO-NHO-området, skulle utvides til å gjelde større grupper – bare så det er sagt. Vi kan gjerne ta en diskusjon om AFP-ordningen, men det er ikke den det gjelder i dag. Jeg syns dette forslaget først og fremst vil kunne føre til at vi får en god seniorpolitikk og en god utnyttelse av den arbeidskraftreserven som vi har i landet vårt, og som vi har god bruk for. Vi må benytte den arbeidskraften som har både faglig dyktighet og ikke minst realkompetanse inne, og dra nytte av dette så lenge som arbeidstakeren selv synes det er riktig og forsvarlig. Jeg tror arbeidsplassene og de yngre yrkeskollegene har god nytte av seniorarbeiderne både faglig og miljømessig, ikke minst i forhold til det som en kan kalle realkompetanse, og som i dag av og til er fraværende. Når vi ønsker å heve grensen for arbeidsinntekt uten avkorting av pensjonen, er det i erkjennelse av det jeg har sagt her, og jeg syns det er gledelig at en i dag kan konstatere at det er et flertall som vil heve grensen for arbeidsinntekt fra 1 G til 2 G. Det er klart at vi har en del ulikheter og mangelfulle forhold i pensjonsordningene våre, og de urettferdighetene som det da gjerne blir av ulikheter og mangelfulle forhold og særegenheter, skal vi ta etter hvert og prøve å justere. Det er bl.a. derfor denne pensjonskommisjonen er opprettet, og jeg må jo være enig med dem som sier at det tar sin tid. Det tar sin tid bare å opprette en pensjonskommisjon, for Senterpartiet foreslo i forrige periode at vi skulle få en slik pensjonskommisjon på bena for å utrede et mer rettferdig og mer robust pensjonssystem. Dessverre fikk vi ikke noe særlig medhold og absolutt ikke noe flertall for det den gangen, men i dag er det da en realitet. Likevel må det være mulig å gjøre noen grep før denne pensjonskommisjonen konkluderer etter lang tids arbeid, f.eks. å stimulere til at folk står noe lenger i arbeid ut fra de incentiver som de får her ved at det går an å tjene noe mer utover pensjonen.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-06-01:
For det første: Kan sosialministeren gjenta noe når det gjelder mandatet for og intensjonen med arbeidet i pensjonskommisjonen? Det ble litt uryddig for meg, spesielt dette at de skulle ikke gjøre noe, men at det var politikere som nå skulle komme sammen. Kan hun presisere det litt mer? Og så litt til det som sosialministeren sa i sitt innlegg. Noe er jeg enig i. Vi har hatt en arbeidsledighetsperiode som nok også preger sysselsettings- og pensjonspolitikken vår i stor grad. Men dagens historieløshet er påfallende, og jeg mener det er en del av historieløsheten at vi ikke i dag setter pris på og ivaretar nok den yrkeskompetanse og erfaring som eldre yrkesutøvere har, og bruker den i et stramt arbeidsmarked i dag, både for å utnytte den og for å kunne gi noe til yngre yrkesutøvere. Så snakket sosialministeren om utstøtingsmekanismer, at vi skyver eldre ut av arbeidslivet. Det gjør vi. Og det er bl.a. fordi vi ikke har klart å få til gode nok ordninger for å kombinere arbeid og trygd. Da er jeg inne på uføretrygdeordningen vår. Vil sosialministeren nå påse at det blir lettere å kombinere bruk av restarbeidsevne og muligheter for trygd? En fordeling helt ned til 80/20 pst. i forholdet pensjon/arbeid eller arbeid/pensjon har en del av oss foreskrevet som akseptable fordelinger. Vil sosialministeren nå påse at det blir gjort gjeldende i mye større grad enn det folk opplever, nemlig at det er veldig firkantede regler for uføretrygd og kombinasjonen arbeid/trygd?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-06-01:
Jeg skjønner at vi ikke får noe svar fra Arbeiderpartiet på de spørsmålene som er stilt her når det gjelder programformulering og gjennomføring. Det kan jo tyde på at Arbeiderpartiet har flere sett med program, bl.a. et sett for pensjonister, presentert ved Per Kleppe. Det er greit. Det er kanskje en del av valgkampen det. Men da har jeg lyst til å stille spørsmålet til Arbeiderpartiet på en annen måte: Vil Arbeiderpartiet i sitt politiske regnskap når en kommer til denne saken, skrive: Dette er gjennomført og vedtatt mot Arbeiderpartiets stemmer?
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Da det overraskende nok ble en debatt om denne allerede vedtatte ordningen, skal jeg ta opp hansken som representanten Sjøli kastet til meg i helseministerens fravær. Det gjelder: Hvordan skal vi skaffe tilstrekkelig med leger i allmennhelsetjenesten? Jeg tror faktisk denne ordningen i seg selv vil fungere rekrutterende, fordi den vil skape mer oversiktlige arbeidsplasser og mer tilfredsstillende legearbeidsplasser rundt i hele landet. For det andre er utdanningskapasiteten for leger økt, vi rekrutterer stadig nye leger fra utlandet, det er egne stimuleringstiltak, og jeg har lyst til å nevne Programmet for allmennmedisinsk fagutvikling i Nord-Norge, som drives i samarbeid med Universitetet i Tromsø. I tillegg ser vi at forsøkene med interkommunale legevakter er noe av det som hjelper til med å gjøre arbeidsdagen i distriktene bedre, slik at flere leger kan orke å være der lenger. Mange av de problemene som har oppstått ved fordelingen av pasienter til lister, har nå vært nevnt. Jeg kan forsikre at helseministeren bruker mye av sin tid for å få på plass også de siste som ennå ikke har fått tildelt den legen de ønsker. Vi er også opptatt av å se hvordan offentlige legetjenester på en god måte kan tilpasses denne ordningen. Likeledes er vi glade for å ha fått en turnusavtale på plass.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Jeg er enig med representanten Næss i at kompleksiteten i det norske pensjonssystemet er overmåte stor. Det er en vesentlig grunn til at vi vil ha en pensjonskommisjon. Kanskje er den viktigste årsaken til den kompleksiteten vi i dag ser, de mange mindre endringer som er gjort i systemet over tid. Derfor er det nettopp viktig at politikerne nå setter seg sammen. Dette er ikke et utvalg som skal utrede noe, det er politikere som skal sette seg sammen og klare å bli enige om hovedlinjene i et forenklet pensjonssystem. Derfor hadde jeg et ønske om at også denne saken skulle komme til pensjonskommisjonen.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Jeg kan forsikre representanten Hagen om at både sosialministeren og Regjeringen har lest partiets programmer som vi går til valg på fra 2002 til 2005. Det foreliggende forslaget handler om budsjettet for 2001. Senere rettet til 2002, jf. statsrådens innlegg side 3385 Som jeg sa i mitt innlegg, er jeg enig i mye av forslaget, men jeg ønsker å se disse ordningene i sammenheng. Og som det også ble referert fra programmet, var både uføretrygd og alderspensjon nevnt. For meg vil det altså være svært viktig bl.a. å se på disse i sammenheng.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Jeg skal gjenta det jeg sa om hovedmålene for pensjonskommisjonen. Det jeg sa, var at det heter helt «eksplisitt i mandatet at et framtidig pensjonssystem må ivareta hensynet til langsiktighet, stabilitet og oversiktlighet». Da er det viktig at vi ser på bl.a. kombinasjonen av pensjon og arbeid, enten det gjelder uføretrygd eller det gjelder alderspensjon. Det øvrige spørsmålet gjaldt uføretrygd og kombinasjon med det. Vi vet at dette i stor bredde er gått gjennom av Sandman-utvalget, og vi arbeider med å kunne legge det fram for Stortinget i løpet av dette året.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Representanten Nesvik har rett når det gjelder årstallet. Det er 2002, altså første året av neste stortingsperiode, som er tatt inn i forslaget til vedtak. Det betyr like fullt at jeg har lest partiets program. Det som jeg har lagt vekt på i mine øvrige svar, er at vi trenger å se pensjonssystemet i en helhet. Alderspensjon og uførepensjon er begge svært sentrale elementer i hvordan folk støtes ut av arbeidslivet, og derfor synes jeg det er vesentlig at disse ses i sammenheng og ikke tas som enkeltelementer.
Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2001-06-01:
Jeg har betydelig tillit til at en pensjonskommisjon bestående av parlamentarikere vil bruke nødvendig tid til å gjennomføre sitt arbeid og gjøre det på den kortest mulige tid. I et av mine tidligere svar har jeg sagt at en av grunnene til at det norske pensjonssystemet er blitt så komplisert som det representanten Næss påpekte i sitt første innlegg, er at man har endret det bitvis, slik at det til slutt er vanskelig å få noen oversikt. Derfor er det viktig for meg at store endringer i pensjonssystemet nettopp skal behandles av pensjonskommisjonen.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-06-01:
Stortingsrepresentantene Odd Roger Enoksen og Morten Lund har gjennom Dokument nr. 8:72 foreslått å gjennomføre tiltak slik at hensynet til matvaretrygghet og dyre- og folkehelse blir bedre ivaretatt i Norges handelsavtaler med andre land. I innstillingen fremmer Senterpartiet forslag om at Regjeringen skal ta initiativ til å reforhandle EØS-avtalen og WTO-avtalen. Begrunnelsen fra forslagsstillerne er at de mener matvaretrygghet og dyre- og folkehelse skal bli bedre ivaretatt. Videre vil man at føre var-prinsippet kan legges til grunn ved nasjonale tiltak av hensyn til dyre- og folkehelse samt at det etableres en rettslig mekanisme innen EØS-avtalen som raskt kan behandle klager på beskyttelsestiltak og mottiltak. Jeg antar at representanter fra mindretallet i komiteen, bestående av Senterpartiet, vil utdype sine standpunkter i saken. Komiteen kan ikke gi sin tilslutning til den bakgrunnsbeskrivelse og de forslag som forslagsstillerne presenterer. Det vises til landbruksministerens brev av 9. mai til komiteen. I et omfattende og utfyllende svar tar landbruksministeren for seg problemstillinger som blir reist i Dokument nr. 8-forslaget. Jeg skal ta for meg noen av dem: Mattrygghet sett i sammenheng med landbrukspolitikken blir behandlet i den nært forestående proposisjon om årets jordbruksoppgjør. Nødvendige nasjonale kontrolltiltak som følge av den utvidede EØS-avtalen, dekkes innenfor rammen av overføringer til relevante etater i forbindelse med de årlige budsjettproposisjoner. Det kan være grunn til å minne om at Norge tidligere i år satte i verk strengere sikkerhetstiltak enn i EØS-området for øvrig for å sikre den norske dyrehelsen i forbindelse med spredningen av munn- og klovsyke i Europa. Norge har også innført tiltak mot kugalskap. Totalvurderingen av EØS-avtalen skal legges frem for Stortinget i løpet av inneværende år. Da regjeringen Bondevik fremmet forslag om en utvidelse av EØS-avtalen høsten 1998, la den samme regjeringen følgende forutsetninger til grunn: 1. Det settes av tilstrekkelig ressurser til effektiv gjennomføring av nødvendige kontrolltiltak.2. Sikkerhetsklausulen skal brukes aktivt dersom folke- eller dyrehelsen er satt i fare.3. De nasjonale tiltak skal evalueres fortløpende.4. Regjeringen skal innen utløpet av 2001 legge frem for Stortinget en totalvurdering av det nye regelverket og smittesituasjonen, sammen med endringsforslag som måtte være nødvendige. Stoltenberg-regjeringen følger opp forutsetningene fra den foregående regjering. Man vil gjennom evalueringen få vurdert regelverk, kontrolltiltak, bruk av sikkerhetsklausul, nasjonale tiltak og andre forhold av betydning. Stortinget vil altså gis mulighet til å ta stilling til om dagens ordninger er tilfredsstillende, når Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med resultat og konklusjoner til høsten. Komiteen bifaller således ikke forslagene i Dokument nr. 8:72.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2001-06-01:
Som sakens ordfører har jeg registrert at representanten Gabrielsen tar opp et tema som ikke er relevant for denne saken, og at statsråden følger det opp og gir svar på det. Da vil jeg også som saksordfører ta opp denne tråden – da må det også være legitimt for andre å følge en slik praksis. Dette har jo vært veldig sentralt i debatten de siste dagene – det heldige eller uheldige ved at en landbruksminister i tilknytning til en valgkamp bruker sin egen person i en reklamekampanje. Men jeg er veldig glad for at statsråden tar signalene fra det politiske miljø og nå klart vil skille Arbeiderpartiets valgkamp fra denne kampanjen for lavere matvarepriser. Jeg er helt enig med landbruksministeren i at intensjonen i kampanjen er meget bra. Vi bør ha knivskarp konkurranse i matvaremarkedet og sørge for at de 6,5 milliarder kr i skattelettelser som dette egentlig innebærer, skal komme forbrukerne til gode. Det ville jo være en fiasko hvis de ulike leddene i matvarekjeden skulle ta dette gjennom økte marginer. Da ville det blitt en skattelettelse for disse leddene og ikke for Kari og Ola nordmann. Så jeg er veldig glad for at statsråden nå har tatt signalene fra Stortinget og trekker seg ut fra en aktiv deltakelse i kampanjen.
Randi Karlstrøm (Kristelig Folkeparti), 2001-06-01:
Matskandalene som har vært i Europa det siste året, har forandret diskusjonen rundt mat. Kristelig Folkeparti viser til merknadene vi hadde i Innst. S. 224 for 2000-2001 og vil understreke at det primært må være staten som har det fulle økonomiske ansvar for følger av handel med levende dyr. Jeg viser også til at Regjeringen innen utgangen av 2001 skal legge fram for Stortinget en totalvurdering av EØS-avtalen, og forutsetter at dette vil gi anledning til å vurdere dagens ordninger. Så viser vi også til at regjeringen Bondevik ved framleggelsen av St. prp. nr. 6 for 1998-1999 understreket at sikkerhetsklausulen skulle brukes aktivt dersom folke- og dyrehelsen ble satt i fare, og mener at dette er avgjørende for å sikre hensynet til mattrygghet og dyre- og folkehelse. Vi er i stor grad helt ut enig i innholdet i Senterpartiets forslag. Men hvis man ser litt mer praktisk politisk på et slikt forslag, vet vi at det også er sterke krefter blant flertallet i denne salen og i det norske samfunn som vil bruke en slik åpning av forhandlingene rundt WTO og EØS til helt andre ting. De vil bli brukt til mer liberalisering, dvs. ta mindre hensyn til mattrygghet, helse og miljø. Matvaresikkerhet, mattrygghet og mat som kultur og identitetsskaper er viktig for mange kulturer og mange nasjoner. Enhver nasjons forsvarsstrategi inneholder også en matforsyningsberedskap. Mat er makt. Mat er ikke en hvilken som helst vare. Mat er fundamentalt, som vann. Den hardeste valuta i verden er korn, og den dagen det blir mangel på korn i den rike verden, vil verdensøkonomien faktisk kunne forandre seg. Matvaresikkerhetsproblemet framover vil få økt politisk interesse i nasjonene. Alle tegn tyder på det. Jeg forutsetter da at nasjonene har en demokratisk styreform og medier som tar opp viktige saker. Mangel på vann og krig om vann er faktisk den store begrensningen i forhold til matproduksjon internasjonalt, i forhold til om vi klarer å øke matproduksjonen i takt med utviklingen i verdens befolkningsvekst. En internasjonal og nasjonal handelspolitikk som ikke skiller matvareproduksjonen og omsetningen av matvarer fra annen handel, vil over tid føre til svekket matvaresikkerhet – sakte, men sikkert – ikke bare for den enkelte nasjon, men for hele verdenssamfunnet. Som sagt, vi støtter intensjonen i forslaget, men vi ser også at flertallet i denne salen vil kunne bruke dette til å utvikle både WTO-avtalen og EØS-avtalen i en langt mer liberal retning. Derfor støtter vi ikke forslaget.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-06-01:
Innst. S. nr. 264 foreligger på bakgrunn av et Dokument nr. 8-forslag fra Odd Roger Enoksen og Morten Lund fra Senterpartiet, som nå gjennom dette forslaget har tatt avstand fra det de var med på under regjeringen Bondevik i forbindelse med St.meld. nr. 19 for 1999-2000, om at vi fortsatt skulle ha en strukturutvikling. Nå skriver de at det er ulogisk, og at det sågar er risikabelt å fortsette en landbrukspolitikk som kan føre til større enheter i primærproduksjonen. Det har jo vært et lite – om jeg skal si det slik – vårskred når det gjelder Dokument nr. 8-forslag. Det må en vel se i lys av at det snart er valg, og i så måte ha en viss forståelse for. Men komiteens øvrige partier har valgt å lage en innstilling hvor vi ikke bifaller dette forslaget. Representanten Karlstrøm sa at mat er makt. Man skal ikke ha lest mye i aviser i de siste dagene for å se spillet om makt i matbransjen. Stortingets flertall har innført halvering av matmomsen fra i sommer, og statsråden har tenkt å følge opp det med å bli et prispoliti for å sjekke at man får ut disse effektene. Statsråden har siden han tiltrådte, og tidligere mens han satt i næringskomiteen, vært en eksponent for økt konkurranse i dagligvaremarkedet. Han har vært en eksponent for konkurranse på alle de produktområdene som inngår i dagligvarebransjen, herunder landbruksproduktene. Undertegnede har vært en sikker alliert når det gjelder å prøve å sprenge det ene monopolet etter det andre, og etter at jeg så at representanten Opseth nå var innvalgt i styret for Synnøve Finden, tror jeg vel at også melkemonopolet går en usikker framtid i møte. Det er for så vidt gledelig. Jeg så imidlertid i Dagbladet tirsdag at statsråd Hanssen har mottatt sterke faglige råd om selv å være gjennomgangsfiguren i den filmavisen – eller hva det er – som skal lages og kjøres i fem-seks uker før stortingsvalget. Jeg stiller ikke spørsmål ved Regjeringens og Landbruksdepartementets engasjement for å sjekke om effekten av de 6,5 milliardene som legges inn i lavere matmoms, tas ut hos forbrukerne – det er selvfølgelig en ting som definitivt skal gjøres – men jeg ble noe forundret da jeg så at selve landbruksministeren skulle være gjennomgangsfiguren i denne annonsekampanjen. Jeg står her med en del av den korrespondansen som har vært mellom Landbruksdepartementets forlengede arm – dette reklamebyrået – og dagligvarekjedene, og jeg ser at gladmeldingen fra landbruksministeren omtales i dette brevet. Jeg kunne tenke meg å benytte denne anledningen til å spørre statsråden om han har foretatt en fornyet vurdering av egen deltakelse – jeg har forstått det slik at han har til vurdering om han skal delta eller ikke delta – og om Stortinget kanskje kunne få det meddelt i dag. Det ville jo gjøre det lettere for Stortinget om vi kunne være helt sikre på at vi unngår å få en ekstra sak før Stortinget går fra hverandre.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-05-28:
Jeg foreslår Øyvind Halleraker.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-05-28:
På vegne av representantene Vidar Andersen, Øyvind Korsberg, Torbjørn Andersen og meg selv vil jeg fremme forslag om tiltak for å bedre infrastrukturen innen drikkevannsforsyning og avløp.
André Oktay Dahl (Høyre), 2003-05-28:
Jeg skal nok ikke bruke så lang tid. Jeg oppfattet at saksordføreren, representanten Kosmo, hadde en slags visitt til den koblingen jeg foretok mellom spørsmålet om Riksrevisjonens innsynsrett på den ene siden og Stortingets innsynsrett på den andre. Jeg er helt enig i at det er prinsipielt to helt ulike spørsmål. Det jeg prøvde å få frem, er at representanten Kosmo og flertallet mener at Grunnloven § 75 f gir full innsynsrett. Om det er å mene noe helt nytt, eller om det er å kodifisere en etablert praksis, skal jeg ikke diskutere her – vi sier det i våre merknader – men jeg tar dette til etterretning. Men det jeg synes det er grunn til å påpeke – som jeg også sa i mitt første innlegg – er at representanten Kosmo med dette også fjerner ett av de rettslige argumentene mot full innsynsrett for Riksrevisjonen. Det står i Stoltenberg-regjeringens brev at de samme rammene skal gjelde for Riksrevisjonen som for Stortinget. Og når rammene for Stortinget menes – ved flertallet og representanten Kosmo – å være helt vide, ubegrensede, vil jo rammene for Riksrevisjonens innsynsrett automatisk måtte følge med, hvis man følger synspunktene som tidligere har kommet fra Statsministerens kontor. Det andre rettslige argumentet som er borte, er at man har en formell praksis for avslag på begjæring om innsyn. Stortinget har tidligere fått bekreftet at det ikke finnes dokumentert formelle skriftlige avslag. Så min påpeking til representanten Kosmo er bare at når man skriver om Riksrevisjonens innsynsrett og påpeker noe der, så henger ikke det sammen med det man er med flertallet på når det gjelder innsynsretten etter Grunnloven § 75 f. Da ender vi i sum opp med resultatet av Stortingets behandling ved ulike anledninger, når vi til høsten står foran en avveining av de reelle politiske hensynene – på rent politisk grunnlag: Hva er formålet med kontroll? Hva er formålene med henholdsvis en vid eller en snever innsynsrett? Arbeiderpartiet har delvis tatt et slags standpunkt her ved allerede nå å ta det politiske valget og unnta bestemte dokumenttyper. Det har Høyre, som jeg sa, ikke behandlet i sin gruppe, og også representanten Lønning viser til at dette skal behandles til høsten. Men det kan være verdt å merke seg at de politiske hensynene tilsier vel egentlig at det heller er Riksrevisjonen enn vekslende stortingsflertall i denne salen som bør ha en vid innsynsrett. Men det er en debatt vi skal ta høsten. Jeg synes det er nyttig at vi får en presisering av hva som egentlig er situasjonen etter de vedtakene som Stortinget med vekslende flertall ved ulike anledninger har gjort.
Inge Lønning (Høyre), 2003-05-28:
For at det ikke skal være noen tvil: Hvis Stortinget ønsker å presisere Grunnloven, så forandrer Stortinget Grunnloven. Så enkelt er det. Når det gjelder spørsmålet om riksretten rent historisk, er det selvfølgelig riktig at den ble utformet i en tid som var helt annerledes enn i dag. Men den viktigste forskjellen mellom Norge den gang og Norge i dag er at den gang var forholdene svært mye mindre i alle betydninger av ordet, og de kollegiale båndene var enda tettere enn de er i dag. Forutsetningen for at riksretten kan fungere også i dagens situasjon, er selvfølgelig at de som blir medlemmer av den, har den nødvendige personlige integritet. Så enkelt er det. Hvis man ikke tror at de har den nødvendige personlige integritet, er selvfølgelig institusjonen et problem.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-05-28:
La meg besvare spørsmålet som statsråden stilte ut i luften på slutten av sin svarreplikk nå. Selvsagt skal Regjeringen inngå i reelle drøftelser med pensjonistorganisasjoner. Det er de som representerer pensjonistene. Men det er i realiteten basert på et minimum fastlagt av Stortinget i dag. Det står på side 3 i innstillingen, første spalte: «Flertallet vil bemerke at dette innebærer full etterregulering av grunnbeløpet minst på linje med lønnsveksten med virkning fra og med 2001». Det er matematikk, ikke forhandling. Videre: «og med retningslinjer som sikrer det samme ved kommende oppgjør». Det er matematikk. De to etterreguleringene av grunnbeløpet skal ligge i bunnen, og så er det etter de nye retningslinjer som blir vedtatt i dag: «minst på linje med» lønnsveksten. Regjeringen står fritt til å forhandle om høyere regulering enn dette, men ikke lavere. Hvis Regjeringen prøver seg på det, vil den i tilfelle på nytt få Stortinget i hodet når forslaget fra Regjeringen om trygdeoppgjøret kommer til behandling og vedtak, både når det gjelder grunnbeløpets størrelse og de nødvendige tilleggsbevilgninger. I svarbrevet på Fremskrittspartiets henvendelse til Regjeringen om hvorvidt det er satt av penger på ymseposten, står det også at dersom det er behov for mer penger på ymseposten, vil man fremme forslag om det. Det betyr i realiteten at nærmere en innrømmelse av at statsministeren ikke snakket helt korrekt da han sa at det var tatt høyde for dette etterslepet, kan man ikke komme. Det vil vi i hvert fall få endelig avslørt når trygdeoppgjøret kommer hit til huset. Ellers synes jeg det er litt trist at Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet, så vidt jeg har skjønt, ikke vil være helt klare på dette punktet, nemlig å fastslå hvilket grunnbeløp som skal ligge til grunn. For det er matematikk. Vi trodde faktisk at Arbeiderpartiet og SV var enige med oss i at det grunnbeløpet som fremkommer etter de to etterreguleringene, er på 54 789 kr, som bør ligge til grunn for dette trygdeoppgjøret. Vi vil fortsatt anmode SV og Arbeiderpartiet om å stemme for og få det avklart, slik at statsråden ikke kan påberope seg at det er uklarhet fra flertallet i Stortinget når det gjelder dette matematiske spørsmålet. Jeg synes det er trist at det bare er Fremskrittspartiet som tar konsekvensen av det vi sier. Vi sier sammen med et flertall at det skulle vært et høyere grunnbeløp i 2001–2002 enn det det var. Hadde den korrekte regulering den gangen skjedd, ville pensjonistene frem til 1. mai i år ha mottatt 858 mill. kr mer. Det sier Arbeiderpartiet og SV at det burde de ha fått, men de vil altså ikke stemme for å bevilge pengene. Det er skuffende, synes jeg, for det var skapt forhåpninger i klare uttalelser fra Ballo og Jens Stoltenberg om at pensjonistene skulle få en etterbetaling. Jeg beklager at det bare er Fremskrittspartiet som i realiteten står ved det de har lovet pensjonistene i offentlige uttalelser.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-05-28:
Dette blir en meget underlig situasjon. Så vidt jeg skjønner, skal staten snart legge frem sitt tilbud for motparten, altså organisasjonene. Flertallet i Stortinget har fastslått at det er snakk om et minimumstilbud, slik flertallet har definert det. Nå skaper statsråden meget stor bekymring hos meg når han sier han ikke vil avsløre statens tilbud overfor Stortinget. Det betyr vel at statens tilbud stort sett er ferdig, det er bare at Stortinget ikke må få vite det før partene. Jeg tror ikke partene blir sure selv om Stortinget får vite det. Men det kan tyde på at statsrådens svar om at statens tilbud ikke skal avsløres, kan bety at statens tilbud ikke er minst det stortingsflertallet i dag har fastslått. Kunne jeg i hvert fall få en bekreftelse på statens tilbud – og det gjelder statens tilbud, ikke Regjeringens tilbud? I dag har altså nasjonalforsamlingen i realiteten sagt hva minimum skal være når det gjelder statens tilbud. Kan statsråden bekrefte at statens tilbud vil være minst i samsvar med det flertallet i dag har gitt uttrykk for, og at Regjeringen ikke har tenkt på noen som helst måte å fremsette et tilbud på vegne av staten som er lavere enn det stortingsflertallet i dag har slått fast at det skal være?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2003-05-28:
Det er noe som heter at man skal ta én ting av gangen. Derfor skal jeg ikke delta i debatten som alle presiserer skal finne sted til høsten. Men det er vel ingen ny utfordring for Stortinget at man da må ta et politisk valg. Jeg har lyst til bare å kommentere noe som representanten Kosmo tok opp i sitt innlegg. Det gjelder spørsmålet om anmodning fra enkeltrepresentanter om innsyn i interne dokumenter som tilkjennegir tidligere regjeringsmedlemmers politiske overveielser. Det spørsmålet er ikke løst bare ved enkelt å si at regjeringsnotatene er deponert, og at de derfor ikke er tilgjengelige for senere regjeringer. I alle departementers arkiver ligger det dokumenter som tilkjennegir tidligere politisk ledelses synspunkter. Det gjelder f.eks. håndnotater, det gjelder forberedelser til regjeringsnotater o.l. Derfor legger jeg til grunn, etter representanten Kosmos innlegg, at slike dokumenter selvfølgelig behandles på linje med regjeringsnotater, altså at de ikke utleveres av senere regjeringer.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-05-28:
Jeg registrerer at regjeringspartiene beskriver at deres forslag til retningslinjer ligger veldig nært opp til det som flertallet nå går inn for, og som vil bli vedtatt i dag. Men det er etter at regjeringspartiene har endret retningslinjene i forhold til det som Regjeringen selv la fram i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Jeg vil spørre statsråden om statsråden erkjenner at det er en forskjell i realiteten i beskrivelsen av retningslinjene sånn som Regjeringen opprinnelig la det fram, og sånn som flertallet nå har lagt til grunn for både årets oppgjør og de oppgjør som senere skal komme.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-05-28:
Jeg skal fatte meg i korthet, siden replikkene nå skal være på 1 minutt – to korte spørsmål. Det ene går på at komiteens flertall sier at man skal ta utgangspunkt i drøftingene når det gjelder lønnsutviklingen, i estimatet i revidert nasjonalbudsjett. Det er estimert i årets revidert til 4,5 pst. Spørsmålet mitt til statsråden er: Vil statsråden følge opp dette og akseptere det flertallet har sagt der? Så et spørsmål rundt hvorvidt man skal bruke ordene «minst på linje med» eller «på linje med» lønnsutviklingen. Det var også representanten Høie fra regjeringspartiene inne på i sitt innlegg. Han frykter at stortingsflertallet nå nærmer seg en indeksering rundt trygdeoppgjøret, mens det gjør man visstnok ikke hvis man sier at det skal være «på linje med». Vil statsråden klare opp i dette: Hva er det som er nærmest en indeksering – er det «på linje med», eller er det «minst på linje med»?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-05-28:
Jeg regner med at statsråden samler opp litt spørsmål her og svarer til slutt. Jeg har også et spørsmål til statsråden. Slik som dette nå utvikler seg gjennom den usikkerheten som helt tydelig også framkommer i salen i denne saken, knyttet til hva de enkelte har sagt og gjort, jeg holdt på å si i de forskjellige kontorene i regjeringskvartalene, virker det som at vi ikke skal få svar før vi får framlagt selve proposisjonen om trygdeoppgjøret. Da må vi erkjenne at de såkalte drøftingene som pågår nå – de begynte vel i går, det er vel i går og i dag de såkalte drøftingene skal skje – dreier seg om drøftinger og ikke reelle forhandlinger, det har iallfall jeg fått se gjennom mitt virke som saksordfører for en rekke av trygdeoppgjørene som har vært de senere år. Jeg må få spørre statsråden: Når kan Stortinget forvente å få denne saken, altså proposisjonen om trygdeoppgjøret, til Stortinget? Tiden går jo, og vi er snart over i juni måned. I og med at drøftingene ikke skal avsluttes før nå, altså i kveld, kan det være interessant å få vite når vi kan forvente å få saken til Stortinget. Får vi den, slik som denne, helt i siste liten så det overhodet ikke vil være mulig å behandle den, eller får vi den i god tid, slik at vi får en reell og seriøs behandling av årets trygdeoppgjør?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-05-28:
Statsråden sa at man ikke ville sende retningslinjer til Stortinget før årets lønnsoppgjør var i havn. Det må nå være å angripe det svært forkjært. Retningslinjene skal jo være prinsipper omkring forhandlingene og prosedyren. Lønnsoppgjørets konsekvenser skal tas i forhandlingene og hører forhandlingene til, og er først og fremst en prosentvis vurdering av hva som skal foregå i de forhandlingene. Er ikke det riktig? Jeg vil spørre statsråden om det. Kan statsråden svare meg på på hvilket kapittel og på hvilken post pengene til etterbetaling av pensjon er ført? Jeg har en mistanke om at det er ymseposten. Men hvor i revidert nasjonalbudsjett står det at ymseposten inneholder disse pengene?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-05-28:
Først en replikk til representanten Carl I. Hagen. Også Senterpartiet tar konsekvensen av det vi sa i fjor, og det som vi mente burde ha vært regulert fra 1. mai 2001 til 2002, ved å legge inn de pengene som representanten Hagen nevnte. Jeg synes at dette har noe med troverdighet å gjøre. Pensjonistene har hatt tro på at dette skulle komme, og det kommer ikke nå. Nå kommer det bare inn i pakken gjeldende fra 1. mai 2003, eventuelt. Jeg synes statsråden har vært svært vag her. Etterbetalingen har Regjeringen beregnet med utgangspunkt i en oppjustering på 0,6 pst. Da har Regjeringen også funnet ut at det er 572 mill. kr, riktignok bare for åtte måneder. Vi mener at det bør beregnes for et år, og da blir tallet 858 mill. kr. Dette er matematikk og har budsjettmessige konsekvenser – som det har vært påpekt her – og da burde man finne dette i revidert nasjonalbudsjett nå. Det er sagt fra enkelte representanter her at de som er forhandlingsparter, pensjonistene selv og deres organisasjoner, ikke har krevd etterbetaling. Jo, de har det. Det står her i en pressemelding fra FFO fra 13. mai 2003. Der er overskriften: «Trygdeoppgjøret 2003: FFO nekter å forhandle med staten – før regjeringen har utbetalt penger til landets pensjonister» Det får være en sak mellom Regjeringen og FFO, men kravet er i hvert fall framsatt. Jeg vet at det er andre store organisasjoner som støtter dette kravet. Det har jeg fått skriftlig i dag. Det står bl.a. her at Stortinget ba om at dette etterslepet skulle tas opp og etterbetales. Videre står det: «At Regjeringen ikke følger opp Stortingets lovnader til landets pensjonister er helt uakseptabelt og svært provoserende når vi vet hvor mange uføretrygdede og minstepensjonister som sårt hadde trengt disse ekstra kronene, sier Arnt Holte, leder i FFO.» Det står mer i denne pressemeldingen som jeg regner med departementet har mottatt, og også andre partier bør ha mottatt den. Jeg mener klart at kravet er framsatt fra forhandlingspart i denne sammenhengen, og jeg synes også at det har med troverdighet å gjøre å henvise til at dette tallet skal finnes i budsjettet når vi behandler det i midten av juni, og ikke være så vag som Regjeringen er nå, og bare si at dette er en misforståelse, dette er på plass. Da burde det i hvert fall også kunne vises til hvor det er på plass i Regjeringens forslag til revidert nasjonalbudsjett.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-05-28:
Som vi har påpekt i forhold til retningslinjene, har vi respekt for forhandlingsinstituttet. Men det er ikke spørsmål om forhandlingstilbud fra staten dette med etterbetalingen og det som Regjeringen selv har satt til 752 mill. kr. Det er et spørsmål om hvor vi skal finne disse pengene, når det er så stor uklarhet fra Regjeringen selv. Finansministeren har sagt: nulloppgjør og minimumstilbud. Statsministeren har sagt at det var en misforståelse, at pengene var på plass. Da burde statsråd Victor D. Norman i dag vært Regjeringens sendemann her for å rydde opp og komme med en absolutt avklaring på dette. Jeg synes at det som Stortinget har krevd, skulle være avklart før forhandlingene kom i stand. Regjeringen burde nå kunne svare på om de har budsjettmessig dekning for dette i sitt forslag til revidert nasjonalbudsjett, jf. de spørsmål som er stilt her av finanskomiteens leder, og det som representanten Djupedal tok opp.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-05-28:
Noen av de problemene vi har hatt i det siste, er nettopp knyttet til at Regjeringen når vedtak fattes i Stortinget, aksepterer dem, og så enere – måneder og lang tid etterpå – truer med kabinettsspørsmål direkte eller indirekte dersom Stortinget står på å gjennomføre de vedtakene man allerede har fattet. Det ser vi i barnehagesaken, det har vi sett i trygdesaken, og vi har sett det også i andre spørsmål. Derfor er det viktig for det første at statsråden sier klart at man akter å følge de retningslinjene Stortinget nå vedtar. Men i tillegg vil jeg gjenta spørsmålet i innlegget mitt, nemlig at jeg går ut fra at det er avsatt penger til dette i det reviderte budsjettet, slik at vi ikke opplever at man på grunn av trygdeoppgjøret stiller kabinettsspørsmål på budsjettbalansen. Dette er viktig å få avklart, for Regjeringen har skapt unødvendig mye usikkerhet for hundretusener av pensjonister med sin måte å håndtere dette på så langt. Nå må det skapes ro og trygghet rundt disse spørsmålene, og da kan vi ikke oppleve at Regjeringen tar omkamp i trygdesaken, slik den har gjort tidligere.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Disse spørsmålene er av en karakter som går så tett opp til detaljer i hvordan vi skal nærme oss oppgjøret og drøftingene med pensjonistene, at jeg ikke synes det er riktig å gi helt presise svar. Men la meg bare gjenta det jeg har sagt før: Vi akter å følge de retningslinjene som Stortinget vedtar.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Det burde være helt klart at Regjeringen ikke vil gå inn i drøftelser med organisasjonene om trygdeoppgjøret eller fremme proposisjon for Stortinget om ting som vi ikke har budsjettmessig dekning for. Utover det synes jeg ikke det er riktig å si noe på det spørsmålet heller.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Nei, jeg vil ikke erkjenne at det er noen forskjell, men det er en klarere presisering. Det som nå vedtas av Stortinget, ligger – sånn som jeg oppfatter det – innenfor det Regjeringen foreslo, men man har klargjort og presisert innholdet sterkere.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Jeg har tidligere fra denne talerstol gitt uttrykk for at hvis noen skulle ha ønsker om å plassere meg i Finansdepartementet, ville jeg ikke ha protestert så veldig iherdig, men jeg er ikke der nå, og jeg synes ikke det er riktig å svare på budsjetttekniske spørsmål som dreier seg om posteringer i revidert nasjonalbudsjett. Jeg gjentar at Regjeringen ikke vil gå inn i drøftinger eller fremme forslag til Stortinget som vi ikke har budsjettmessig dekning for. Når det gjelder det første spørsmålet, er det sentrale at i forbindelse med det inntektspolitiske samarbeidet var det viktig for oss å se i hvilken grad og på hvilken måte alle parter etterlevde avtalen om inntektspolitisk samarbeid, før vi fremmet sak for Stortinget om retningslinjene for trygdeoppgjøret. Derfor fant vi det, som jeg sa i mitt hovedinnlegg, nødvendig å vente med å fremme forslag til retningslinjer til hovedmønsteret i lønnsoppgjøret avtegnet seg.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Som det har vært presisert, jeg tror av representanter for nesten alle partier, er det meningen at drøftingene med pensjonistenes organisasjoner skal være reelle drøftinger, altså ikke et diktat. Det betyr at hva det oppgjøret vi skal fremme for Stortinget, nøyaktig kommer til å koste, vet vi ikke før drøftingene er avsluttet. Det betyr at jeg her og nå ikke kan si nøyaktig hvor mye det kommer til å koste. Men det jeg har sagt, og det finansministeren har sagt, er at spørsmålet om samlet inndekning vil bli behandlet i forbindelse med den proposisjonen som følger etter at drøftingene er avsluttet. Men jeg håper at jeg kan tolke Stortinget dit hen at vi i kveld faktisk skal gå i reelle drøftinger med pensjonistenes organisasjoner, og ikke presentere dem for et diktat.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
De to siste talerne har prøvd å skape en uklarhet og usikkerhet om det punktet som det er fullstendig klarhet og ingen usikkerhet om. Etterregulering med 0,6 pst. fra 1. mai i år er varslet allerede til pensjonistenes organisasjoner, og det er klart tatt høyde for det i revidert nasjonalbudsjett, som statsministeren har presisert. Det ligger innbakt i ymseposten, bare så det er helt klart. Når jeg ikke vil være konkret videre, er det fordi det skal føres drøftinger med organisasjonene. Skal de drøftingene være reelle, kan ikke jeg stå her på denne talerstolen før drøftingene starter, og si hva statens tilbud kommer til å bli, hva det kommer til å koste, og hvordan det kommer til å se ut. Da vil vi ikke ta drøftingsinstituttet på alvor, og det ønsker vi å gjøre.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Jeg skulle gjerne gitt et klart og entydig svar på representanten Siv Jensens spørsmål, men jeg kan ikke gjøre det uten å avsløre statens holdning til de drøftingene som pågår, så det må jeg stå fast ved. Men Regjeringen vil ikke fremme noen proposisjon for Stortinget som vi ikke samtidig foreslår inndekning for. Når det gjelder spørsmålet om når proposisjonen vil bli fremmet, kan jeg garantere at den kommer så raskt at Stortinget kan få en reell behandling av saken.
Victor Norman (Høyre), 2003-05-28:
Det skal være reelle drøftinger med pensjonistenes organisasjoner. I de drøftingene vil staten legge frem forslag som er klart i tråd med de retningslinjene som Stortinget har vedtatt, og som det er dekning for i budsjettforslaget som er fremmet for Stortinget. Men som jeg sa: Vi er åpne for reelle drøftelser med pensjonistenes organisasjoner. De drøftelsene skal være reelle. I det ligger at jeg ikke nå kan si hva resultatet av de drøftelsene vil koste. Derfor kan jeg heller ikke utelukke at vi som resultat av drøftelsene må fremlegge forslag for Stortinget om økte bevilgninger og inndekning av dette. Et klarere svar synes jeg det er vanskelig å gi.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-05-28:
Jeg står her med et brev fra Finansdepartementet til finanskomiteen i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett som nettopp knytter seg til trygdeoppgjøret og den usikkerheten som er skapt bl.a. av statsministeren i media. Svaret som er kommet fra Finansdepartementet, er særdeles uklart. Kombinert med de uttalelsene som statsråden nå gir, er det enda mer uklart for meg hva Regjeringen har til hensikt å gjøre når det gjelder finansiering av trygdeoppgjøret, og det vedtak som blir fattet her i dag. Jeg synes det er spesielt at statsråden velger å uttale seg så uklart som han nå gjør knyttet til dette. Når man kan lese i dette brevet at Regjeringen gir uttrykk for at dersom trygdeoppgjøret innebærer behov for økt bevilgning, vil Regjeringen fremme forslag om inndekning. Det vil i så fall skje langt inn i behandlingen av revidert budsjett. Det bidrar til nok en gang å skape uklarhet om hva Regjeringen har til hensikt å gjøre, og hvorvidt Regjeringen mener at de har finansiert de forslagene som foreligger.