Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2002-12-09:
Arbeidet med denne innstillingen har tatt en del tid fordi komiteen oppfattet at dens ansvar ikke bare var et spørsmål om å forlenge statslånet til BaneTele og refinansiering og privatisering av selskapet; i like stor grad har komiteens arbeid vært konsentrert om BaneTeles arbeid med GSM-R, og med det sikkerheten på jernbanen. Jeg vil først konsentrere meg om sikkerhetsproblematikken og kommunikasjon mellom togpersonale og togledelse i en nødsituasjon. Komiteen hadde denne saken til behandling i forbindelse med Innst. S. nr. 274 for 2001-2002, jf. St.prp. nr. 66 for 2001-2002, Om valg av trasékorridor for Ringeriksbanen m.m., og i den forbindelse uttalte et flertall i komiteen følgende: «Flertallet ber om at Samferdselsdepartementet prioriterer dette arbeidet høyt, slik at det ikke blir nødvendig å søke om ytterligere dispensasjoner.Flertallet ønsker at utbygging av GSM-R skal skje slik at det gis mest mulig synergieffekt for det samlede tilbudet innen telekommunikasjon i Norge. Flertallet forutsetter at Samferdselsdepartementet kommer tilbake til denne saken i statsbudsjettet for 2003.» Dette gjorde ikke departementet, og i St.prp. nr. 1 heter det følgende: «Samferdselsdepartementet vil komme tilbake til Stortinget med en egen sak om utbygging av GSM-R.» Dette var ikke tilfredsstillende for komiteens flertall. Kort tid etter framleggelse av St.prp. nr. 1 fattet Regjeringen en beslutning om å sette ut både utbygging og drift av GSM-R på anbud, samtidig som Jernbaneverket ble pålagt å sørge for at BaneTele leverte tilbake sin konsesjon for GSM-R til Post- og teletilsynet. Bekymringen i komiteen var ikke først og fremst et spørsmål om BaneTeles framtid som selskap. Bekymringen gjaldt sikkerheten. Dagens radiokommunikasjonssystem er et system som er gått ut på dato, og muligheter for kjøp av reservedeler er bl.a. ikke lenger til stede. Vi er blitt opplyst om at dette er realiteten allerede for seks samband. I tillegg har Norge gjennom EUs transportdirektiv forpliktet seg til en regulering av en fellesstandard for jernbanetransporten. Som følge av dette direktivet har 32 land, inklusiv Norge, ratifisert en avtale om togframføring som forutsetter GSM-R. Dette innebærer enkelt sagt at andre, varige alternativer for utbygging av et nytt sikkerhetssystem enn GSM-R ikke finnes. Det som var vanskelig å ta et endelig standpunkt til i komiteen, var de opprinnelige dispensasjoner fra kravforskriftenes bestemmelser om kommunikasjon som Jernbanetilsynet hadde gitt, og de nye dispensasjonene tilsynet senere gav etter søknad fra Jernbaneverket. Et flertall i komiteen har derfor valgt å ta til etterretning tilsynets siste dispensasjonsvedtak, som innebærer en forlengelse av den generelle dispensasjonen fram til 1. oktober 2004, med unntak av strekningen Bodø–Rognan, som fortsatt har en dispensasjon begrenset fram til 1. januar 2004. Det er samtidig flertallets syn, og her er flertallet på linje med tilsynet, at GSM-R-systemet tilfredsstiller kravforskriftene til et nødkommunikasjonssystem. Komiteens flertall ser derfor på GSM-R som en prioritert løsning for togkommunikasjonssystem i Norge. Det er i dette perspektivet at flertallet fremmer forslag om at Regjeringen skal sørge for at et GSM-R-system kommer på plass, som kan oppfylle Jernbanetilsynets krav innen 1. januar 2005. Unntaket gjelder også her Bodø–Rognan, hvor systemet skal være på plass fra 1. januar 2004. Togdriften på jernbanen er sårbar. GSM-R vil kunne utgjøre grunnstammen i framtidens togstyringssystemer. Det kan erstatte dagens sikrings- og signalsystemer og dermed bidra til en sikrere og mer effektiv drift. Det vil være av avgjørende betydning at Jernbaneverket beholder fokus på GSM-R, og at midlertidige eller avbøtende tiltak ikke bidrar til å forsinke eller kreve ressurser i et slikt omfang at de kan forsinke utbyggingen av GSM-R. Så langt sikkerheten. Bakgrunnen for etableringen av BaneTele var å muliggjøre en verdiøkning av de da eksisterende fibernett som var tilknyttet jernbanens infrastruktur. Dette ble utdypet i St.prp. nr. 80 for 2000-2001. Nettet utgjorde ved etableringen av selskapet 4 200 km. I 2001 kjøpte BaneTele konkursboet etter Enitel og kunne dermed øke sin disponible fiberkapasitet til ca. 12 000 km. Dette var grunnlaget for komiteflertallets merknad om at en utbygging av GSM-R skulle skje slik at det kunne oppnås størst mulig synergieffekt for det samlede tilbudet innen telekommunikasjonen i Norge. Ut fra ønsket om at BaneTele skal være et godt og konkurransedyktig redskap, er det viktig at selskapet får de rammebetingelsene som er nødvendige. Det gjelder både kapitalstruktur og mulig alliansebygging. Her viser jeg også til flertallets forslag om at Kongen får fullmakt til å omgjøre statslånet, som er en del av saken, til ansvarlig lån. For flertallet er det ikke avgjørende hvem som er selskapets generalforsamling. Flertallet forutsetter imidlertid at de nye industrielle løsninger som kan dukke opp for selskapet, skal legges fram for Stortinget som egen sak. For øvrig er det komiteens mening at løpetiden for statslånet til BaneTele forlenges til 30. juni 2003. Det er et utålmodig flertall som ligger bak denne innstillingen. Jeg sa innledningsvis at det har tatt tid. Noe av tiden har også vært knyttet til at det var et annet flertall i komiteen enn det som ble det endelige flertallet. Hadde det opprinnelige flertallet blitt værende, ville det også blitt forslag til et annet vedtak. Det som har vært viktig, og som jeg tror jeg har hele komiteen bak meg for å si noe om, er at vi har ingenting å gi i spørsmålet om sikkerhet på jernbanen. Vi har ingenting å gi i spørsmålet om sikkerhet på jernbanen! Sikkerhet på jernbanen er ikke en akademisk debatt. Det er å forholde seg til den virkeligheten vi befinner oss i, og gjøre noe med det. Vi ser for mange eksempler på at vi henger etter i å kunne gi god nok trygghet når det gjelder transport på jernbanen. Men på ett punkt deler man seg. Jeg tror at for det flertallet som fremmer forslaget i dag, er det viktig at i arbeidet med sikkerheten kan man ikke gjøre småting til religiøse temaer. Vi forflytter noe en tid. Vi snakker om noen få måneder, hvor vi forlenger muligheten til å gjennomføre de tiltak som er nødvendige for at sikkerheten skal være optimal. Det gjør vi i en visshet om at det samtidig vil være viktig at vi har med oss på laget en regjering, og at vi har med oss på laget et departement som ser betydningen av dette på samme måten. Jeg tror vi alle sammen ville hatt et problem dersom denne saken, som er av så stor viktighet, skulle innebåret at Stortinget hadde måttet instruere Regjeringen til tiltak, hvor Regjeringen også i mindre grad ville vært en konstruktiv medspiller. Vi legger vekt på at BaneTeles kompetanse bringes videre. Det står det også i forslaget til vedtak. Den kompetanse som er utviklet i BaneTele, er av betydning for gjennomføringen av hele utbyggingen av GSM-R og er av betydning for at den industrielle synergieffekten som ligger i den fiberkapasiteten som nå er til disposisjon for BaneTele, blir såpass stor som vi har forventninger om, og at det vil kunne spille en rolle i den framtidige utviklingen og utbyggingen av nett i Norge. Med dette anbefaler jeg det som er komiteens innstilling.