Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-01-14:
Først vil jeg takke interpellanten for å ha reist denne viktige problemstillingen, og jeg vil spesielt ta for meg to av de tre målene som er nedfelt i St.meld. nr. 18 for 2004–2005, nemlig tilgjengelighet og riktig bruk av legemidler. I statsbudsjettet for 2010 var Kristelig Folkeparti sammen med Høyre og Fremskrittspartiet opptatt av at helsetjenesten raskere tar i bruk nye legemidler og behandlingsformer både i sykehusene og i den øvrige helsetjenesten. Ikke minst er det behov for raskere og mer effektiv saksbehandling i Statens legemiddelverk. Kreftforeningen påpekte for et par år siden at nordmenn er blant dem i Europa som må vente lengst når det gjelder nye kreftmedisiner. Jeg synes dette er litt pinlig i et av verdens rikeste land. Sammen med Tsjekkia, Ungarn og Storbritannia lå vi den gang under gjennomsnittet i Europa. Jeg hørte statsråden si at vi nå ikke tar nye medisiner i bruk senere enn andre, og det er viktig å få bekreftet om jeg oppfattet dette riktig. I så fall er det jo flott. De samme partiene ba videre i merknad til statsbudsjettet om å få hevet bagatellgrensen for godkjenning av refusjon til legemidler – som flere har vært inne på – og Kristelig Folkeparti og Høyre ba Regjeringen spesifikt om å fremme forslag om en vesentlig heving av bagatellgrensen i statsbudsjettet for 2011. Dette vil også være tiltak for å få nye legemidler raskere i bruk, som også interpellanten påpekte i sitt innlegg. Men dette er jo et punkt som Stortinget tidligere har vedtatt. Hvorfor i all verden er ikke dette gjennomført? Når det gjelder riktig bruk av medikamenter, er et av de store problemene knyttet til noen kroniske sykdommer at nye, riktignok dyre, medisiner ikke blir gitt pasienter tidsnok til å hindre en negativ utvikling av en sykdom. Dette skyldes flere forhold, som manglende kompetanse hos fastlegen til å identifisere eller få mistanke om kronisk sykdom. Det skyldes lange ventetider og for sen henvisning til spesialistundersøkelse, ny venting for å få spesialistbehandling og ny venting for å se om sykdommen utvikler seg negativt. Kliniske funn gjennom røntgen eller andre undersøkelser er så å si et must for å få legemidler som faktisk i dag kan hindre sykdomsutvikling. Dette gjelder uavhengig av om det i familien er andre som har den samme sykdommen. Dette føler jeg er et paradoks. Ikke alle sykdommer lar seg reversere den dagen det virksomme legemiddelet endelig blir gitt til den det gjelder. Etter min mening bør flere pasienter med klare symptomer på en kronisk sykdom tidligere i sykdomsforløpet få prøve ut f.eks. ny biologisk medisin i en periode. Virker den, kan sykdommen faktisk langt på vei stoppes i utvikling eller reduseres betraktelig. I disse dager med stort fokus på at alle må komme i arbeid, er det nærmest ufattelig at mennesker blir gående sykmeldte i måneder og år, for deretter å bli uføre fordi tilgjengelig behandling ikke blir iverksatt. Og Nav kan jo ikke gjøre noe med dette. Her mener jeg at Nav får urettmessig kritikk for ikke å få alle i arbeid. Nav kan jo ikke lastes for stadig lengre køer og mangel på effektiv behandling. Jeg ønsker svært gjerne å høre helseministerens syn på hele denne problemstillingen og om hun vil gripe fatt i dette. Statsråden var jo i sitt innlegg spesielt inne på og spesielt opptatt av riktig bruk av legemidler. Men det må etter min mening være mer enn dosering, kjernejournal og forskning, nemlig at pasienter faktisk får tilgjengelige legemidler til riktig tid i sykdomsforløpet, gjerne i form av kliniske studier, som statsråden var opptatt av. Men dette haster. Til sist vil jeg bare nevne et tiltak når det gjelder rimeligst mulig legemidler, som flere har vært inne på, også interpellanten, og da tenker jeg rimelig både for samfunnet og for den enkelte legemiddelbruker. I statsbudsjettet for 2010 var det de samme tre partiene, Kristelig Folkeparti sammen med Høyre og Fremskrittspartiet, som hadde en merknad der vi ber Regjeringen sørge for at nettapotek blir gitt rammevilkår som ivaretar alle spekter ved ordinær apotekdrift, dette for bl.a. å stimulere til økt konkurranse, som vi mener vil bidra til rimeligere legemiddelpriser. Dette kommer i tillegg til de tiltakene som interpellanten nevnte, og som jeg selvsagt også er helt enig i.