trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-04-01:
Bare et kort spørsmål i forbindelse med noe av det som representanten Skei Grande sa om Rock City og Namsos. Hun sa at det var problemer for partiet Venstre å stemme for forslaget, fordi det er tatt med forslag om et rockemuseum og et popinstitutt med arkiv i samme forslag. Jeg vil bare ha klart uttrykt fra talerstolen: Er det slik å forstå at partiet Venstre – for det er små marginer i Stortinget, og det vil være viktig hva som blir sagt i forhold til arbeidet videre – støtter opprettelsen av Rock City Namsos og et rockemuseum i Namsos? I så fall er vi, så vidt jeg forstår, svært nær et flertall her i salen. Det vil, uansett votering, være viktige signaler til statsråden i det videre arbeidet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-04-01:
Det som omfattes av parlamentarisk språkbruk, kan dessverre ikke være dekkende for det jeg mener om statsrådens utsagn om at vi ikke behandler filmmeldingen sammen med kulturmeldingen. Vi bad om å få en filmmelding til 1. mars – vi fikk den 14 dager etterpå. Man brukte tre måneder på å lage den, og forlangte så at vi skulle avgi innstilling i løpet av 14 dager i Stortinget. Jeg synes rett og slett ikke det hører hjemme noe sted, og jeg tror jeg har en samlet komite bak meg. Når det gjelder de økonomiske forpliktelsene, sier man nå at det er 1 milliard som ligger i meldingen. Da må vi være feilinformert, for i meldingen står det faktisk på side 236: «Meldinga gjev i seg sjølv ingen konkrete tilvisingar om i kva omfang eller i kva for budsjettår opptrappinga skal skje.» Det står her at det ikke er klart hvilket omfang opptrappingen skal ha. Jeg ber statsråden rett og slett konkretisere hvilke konkrete opptrappinger som ligger i meldingen, som til sammen utgjør 1 milliard kr.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-04-01:
Først til det med film. Det var ikke Trond Giske, det var Stortinget som bad statsråden legge fram en melding om film før 1. mars. Det gav statsråden blaffen i. Hun la den fram 12. mars og forlanger nå at kulturkomiteen i løpet av 14 dager skal behandle den. Hva jeg mener om det, synes jeg ikke kan sies i denne sal! Så til det statsråden sier om kultursatsingen. Slik jeg leser innstillingen fra regjeringspartiene, sier regjeringspartiene nei til de konkrete satsingene Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet går inn for. La meg ramse dem opp, og så kan statsråden etterpå korrigere hvis det likevel er slik at regjeringspartiene er med: Man sier nei til 1 pst. av budsjettet til kultur. Man sier nei til en utredning om kunstnernes levevilkår. Man sier nei til den målsettingen at alle barn skal få tilbud om kulturskole. Man sier nei til å sørge for at filmsuksessen følges opp med økte bevilgninger, slik at man kan lage 20 filmer og få 25 pst. av kinopublikumet til å se norske filmer. Man sier nei til en egen støtteordning for dansekunsten. Man sier nei til å slå ring om Frifond-midlene til frivillige organisasjoner – pluss andre punkter. Jeg ber om korreksjon hvis vi har misforstått.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-04-01:
Jeg ønsker ordet til en åpenbar misforståelse.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-04-01:
Jeg er redd representanten Magnhild Meltveit Kleppa i likhet med oss andre er nødt til å vente lenge på de forpliktende handlingsplanene for de fine ordene. Jeg registrerer at statsråden er litt sår fordi hun ikke har fått honnør og godord fra Stortingets største parti. Jeg tror hun skal bekymre seg mer for at godordene heller ikke står særlig tett fra Kultur-Norge. Vi må ha en helt annen forpliktende satsing på kunst og kultur før godordene kommer både fra oss og fra Kultur-Norge. Statsråden beskriver at hun i sin melding faktisk legger opp til en satsing som til sammen beløper seg til 1 milliard kr. Ja, da er det oppsiktsvekkende at det faktisk står i meldingen at man ikke har konkretisert hvor stor satsingen skal være. Jeg tror at man her driver med det man i Joker Nord kaller for klussetall. Man summerer opp en satsing som beskrives i meldingen, men glemmer samtidig at en god del av de satsingene vi har i dag, fases ut i samme tidsperiode. Vi skal kanskje satse på et konserthus i Stavanger, men samtidig fases Hålogaland Teater ut, fordi det blir ferdigbygd. Det dreier seg ikke om hvorvidt satsingen i hennes kulturmelding til sammen blir 1 milliard kr; spørsmålet er: Vil vi varig ha satsingsnivået på et høyere nivå? Det er det Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har forpliktet seg til. Det jeg synes er rart, er to ting. Det ene er at man ikke konkret kan gå inn og si at man er med på de ambisjonene som vi har for kulturskole, for filmsatsing, for styrking av innkjøpsordninger, osv. Det er jo ikke slik at dette – som statsråden visstnok også har veldig mye greie på – kom på et avgivelsesmøte. Dette har selvsagt ligget i innstillingen. Man har hatt full anledning både i regjeringspartiene og helt sikkert også i departementet, kjenner jeg arbeidsformen rett, til å ta stilling til det. Det synes jeg for så vidt ikke er så merkelig, for det er et klart signal om at man ikke ønsker å være med på de konkrete satsingene. Det andre som jeg synes er merkelig, er: Når kulturministeren møter på budsjettkonferanser, kommer forsvarsministeren og kan slå i bordet med en stortingsvedtatt forsvarsplan, der kommer samferdselsministeren og kan slå i bordet med en samferdselsplan, og der kommer forskningsministeren med en forskningsplan. Så tilbyr vi statsråden å komme med en forpliktende satsing på kultur – det er bare hennes eget parti som skal til for å få et vedtak her i salen – slik at hun under regjeringskonferansene kan si: Jo, men Stortinget har vedtatt en opptrappingsplan for kultur. Jeg husker svært godt de første diskusjonene vi hadde om kulturmeldingen i vår regjering. Da var Ellen Horn svært ivrig etter å få den type forpliktelser, slik at hun kunne gi kulturen et løft. Men jeg konstaterer: Nei, ikke Valgerd Svarstad Haugland, hun vil helst være uten den type forpliktelser.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
På vegne av stortingsrepresentantene Øyvind Vaksdal, Kenneth Svendsen og meg selv vil jeg fremme forslag om innføring av redusert avgift for miljøbensin.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
La meg først ta avstand fra den oppdelingen i to fløyer som representanten Giske gjorde seg til talsmann for. Det er en dyp kløft mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Jeg tar sterkt avstand fra at vi blir satt i samme bås. Jeg tror den debatten vi skal ha i dag, på mange punkter vil vise hvor stor den forskjellen er. Når det gjelder den satsingen som representanten Giske viser til, vil jeg bare si at den ikke er så forferdelig mye større enn den som regjeringspartiene i virkeligheten står for. Hvis man ser på den ambisjonen som ligger i kulturmeldingen, betyr den også en dramatisk økning i årene som kommer. Fra fjorårets budsjett til årets budsjett var regjeringspartienes økning på kulturbudsjettet på ca. 158 mill. kr, hvilket er mer enn de årlige beløp representanten Giske signaliserer fremover. Det å henge seg opp i et tall, slik man har gjort, skal jeg kanskje få lov til å komme tilbake til senere.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
Det er naturlig, og det er riktig, at en hovedstad har sentrale institusjoner. Nasjonalmuseet for kunst ble nevnt. Det er en sammenslåing av institusjoner som allerede ligger i Oslo, og slik sett representerer ikke det noen økning. Hvis representanten Woldseth hadde fulgt med i timen, ville hun sett at vi har lagt stor vekt på hvordan disse institusjonene skal virke utover i landet. Koblingen mellom f.eks. Riksutstillingene og det fremtidige Nasjonalmuseet for kunst vil jo gjøre at den kompetansebasen som ligger der, vil bety masse for utviklingen på billedkunstområdet landet over. Jeg synes derfor ikke det er noe vanskelig å forsvare at vi skal ha solide faglige institusjoner i Oslo som er ryggraden i det kvalitativt gode kulturlivet som vi ønsker.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
Det å være lett på foten har også med kultur å gjøre, og det har med entusiasme å gjøre, og dette er noe jeg forholder meg meget entusiastisk til. Jeg kommer til å springe frem og tilbake. Når man går igjennom merknadene, vil man se at det er felt etter felt innen teater, musikk og litteratur hvor vi signaliserer økt bruk av midler. Men det som SV later til å se bort fra, er at kulturlivet har en enorm stor kommersiell del. Bokbransjen og filmbransjen har jo en kjempestor kommersielt basert økonomi. Vi er nødt til å forholde oss til det, til et balansepunkt med hensyn til hvordan vi bruker offentlige midler inn mot denne kommersielle virkeligheten vi står overfor. Bokbransjen er et eksempel – bokbransjen står økonomisk på egne ben, men vi har akseptert en bransjeavtale på tvers av konkurranseloven. Vi har lagt inn et momsfritak for å støtte de tingene i dette som vi synes er kulturpolitisk viktig, nemlig kvalitet og mangfold.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
Jeg takker for vennlige ord fra representanten Bergo og gjengjelder gjerne det i forhold til hans interesse for kulturpolitikk. Men jeg må konstatere at representanten Bergo ikke skjønner seg på den delen av kulturen som handler om sko(munterhet i salen) (munterhet i salen) Jeg merker meg at SV står på en linje som handler om den kulturpolitikk som ble staket ut etter krigen, da man ensidig skulle pøse inn offentlige midler for å styrke kulturlivet. Den gangen handlet det om at det var smått med midler, og at det var nødvendig for å få det til. I dag lever vi i en helt grunnleggende annerledes situasjon, hvor kulturlivet bl.a. består av et enormt kommersielt volum. Mener SV at det er mulig å kjøpe seg fri fra dette? Det virker som om man liker markedet så dårlig at man liksom må kjøpe seg fri ved enhver anledning. Det vil handle om milliarder på milliarder av kroner. Da tror jeg selv SV må melde tapt.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
Senterpartiet står alltid i første rekke når det er snakk om kommunalt selvstyre og betydningen av å styrke lokaldemokratiet. Da er det påfallende at hver eneste gang vi kommer til en konkret sak som handler om å gi kommunene ansvar, rygger Senterpartiet tilbake og er imot. Når man nå ser på forslaget om kulturlov, gjerne også i sammenheng med noen av de andre forslagene som ligger i det store kulturløftet, er det gjennomsyret av vilje til statlig styring og statlig bruk av midler for å legge føringer for kommunene. Mine spørsmål til Senterpartiet er: Er det mulig å nevne ett eneste eksempel på noe av det staten gjør i dag, som kunne tenkes overført til kommunene? Stoler ikke Senterpartiet såpass mye på kommunepolitikerne at de tror at de også vil kunne ivareta hensynet til kulturen?
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
I replikkordskiftet etter mitt innlegg lovte jeg å komme nærmere tilbake med en kommentar til det store kulturløftet som partiene på venstresiden har kommet med, og det vil jeg nå gjøre. På mange måter er det et prisverdig utspill. Det er et utspill som handler om at man forsøker å stake opp noen grenser og få fart i debatten rundt og om kulturpolitikken, og det er viktig. Så slik sett hilser jeg dette innspillet velkommen. Men jeg spør meg litt: Hvor fantasifullt er det egentlig, hvor godt håndverk er det egentlig, og er det en riktig arena i dag å trekke opp en diskusjon på? Dette er jo et utspill som utelukkende dreier seg om å forplikte seg til et gitt beløp, det er altså et innspill som handler kun om penger. Det er det kulturpolitikken har handlet om så lenge jeg kan huske. Vi diskuterer nå en melding hvor store samfunnsmessige endringer er trukket opp, men kanskje er det andre områder der vi like gjerne kunne prøve å finne noen motsetninger. Den diskusjonen det inviteres til, ligner jo til forveksling på de årlige budsjettdebattene vi har. I stor grad slås det inn åpne dører, i den forstand at denne oppramsingen av gode tiltak i stor grad vil få støtte fra regjeringspartiene. For oss ville det være mer interessant hvis man nå diskuterte hva som er statens grenser i forhold til statens bruk av midler. Er det slik at det er uproblematisk å legge inn 1,3 milliarder kr til i statlige overføringer rett inn i departement, rett inn i kulturråd, hvor man altså styrker eller i dramatisk grad øker beslutningsevnen innenfor de samme, kanskje litt monotont sammensatte instanser som det vi har sett lenge? Vi kunne ønske oss en diskusjon som handlet om å lete etter flere kilder til kulturen, lete etter finansieringskilder hvor vi kunne sikre mangfoldet. Vi beskriver en situasjon hvor kultur, næring, teknologi og vitenskap møtes. Hvor er de tiltakene som kunne bringe disse elementene sammen? Her kunne vi trenge en litt mer aggressiv og fantasifull opposisjon som kunne bidra til en mer fantasifull debatt enn bare det evige kjaset om mer eller mindre penger. Hvor er det internasjonale perspektivet? Jeg ser at Arbeiderpartiet og SV i møte med Senterpartiet har gjort seg kjemisk fri for et internasjonalt perspektiv. Det er tatt hensyn til minoriteter i Norge, men det er jo ikke det viktigste. Det viktigste er jo de nettverkene vi skal ha fremover med utlandet. Kort sagt: Det burde vært litt større bredde i forhold til hva vi skal diskutere, en litt større fantasifullhet enn bare å dra opp de samme problemstillingene vi nå har holdt på med i 30 år. La oss prøve å utvide arenaen i debatten fremover.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
Jeg synes jeg aner en viss tretthet i forhold til denne fantastiske debatten som har vært. Det har vært en strålende debatt, som tegner godt for kulturlivet i årene som kommer. En ambisiøst anlagt melding blir vedtatt, og opposisjonen – i hvert fall på venstresiden – har sprunget om kapp med regjeringspartiene for å signalisere betalingsvilje og ytterligere satsinger i årene som kommer. Dette lover spennende for fremtiden. Jeg skal ikke fortsette noen polemikk med Fremskrittspartiet, men jeg vil bare si at et godt råd for å få hjelp ut av det uføret jeg tror de har vært i i dag, ville være å sette seg ned og tenke på at kultur ikke er et statisk begrep – kanskje det ville hjelpe litt. Jeg takker for en stor oppslutning fra veldig mange av representantene, fra mange komiteer. Det er veldig interessant å konstatere at kultur interesserer og kultur griper om seg innenfor så mange fagområder. Det er veldig løfterikt at vi har hatt godt besøk på galleriet, og jeg synes også det er veldig løfterikt at vi har hatt en stor bredde i kontaktflate i forhold til organisasjoner omkring oss. Hjertelig takk.
Olemic Thommessen (Høyre), 2004-04-01:
Jeg er ellers ikke glad for å pålegge Regjeringen å gjøre ting, men dette er en sak vi er meget for, og regjeringspartiene vil derfor stemme for I.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Nei, det er ikke lenger Fremskrittspartiet mot røkla, som representanten Giske sier. Det er jo for så vidt det, men røkla har nå delt seg i to. Det er forskjellen. Til Høyre: Høyre snakker om bredde, samtidig som Høyre ser ut til å ville framelske elitekulturen ved å kanalisere svært store summer til Oslo, milliarder til opera og antakeligvis også milliarder til det nye Nasjonalmuseet for kunst. Synes Høyre at breddekulturen får tilstrekkelig med ressurser, og at fordelingen av de statlige ressursene mellom Oslo og resten av landet er rettferdig?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Nå har vi hørt om Arbeiderpartiets kulturløft. Vi får håpe at de ikke forløfter seg og får alvorlig vondt i ryggen. Men det kan ikke være noen tvil om at Arbeiderpartiet har begynt valgkampen mot 2005. Nå har vi hørt at deler av kulturlivet og Arbeiderpartiet ønsker seg en kulturlov. Jeg er utrolig spent på hvordan Arbeiderpartiet har tenkt seg at en kulturlov skal gi bedre kultur for folk flest, og hvordan man har tenkt seg at denne loven skal håndheves. Mitt spørsmål til Arbeiderpartiet blir: Blir det bedre og mer kultur av en lovregulering av kulturlivet?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Jeg må si jeg ble litt overrasket over spørsmålet. Det var ikke det jeg hadde ventet fra tidligere samarbeidspartnere både når det gjelder tippenøkkelen og andre gode tiltak som vil styrke breddekulturen i Norge. Det er vel egentlig svaret på spørsmålet også. Bredden er alt det frivillige, alt det som får utrolig mye mer ut av kulturkronene, og som vi faktisk har satset på og bidratt til å styrke i de to siste årene.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Det er i hvert fall typisk norsk å være god. Det har vi hørt før. Når det gjelder merknadene våre, står vi ved dem. Jeg vil bare sitere et par setninger fra merknadene til Høyre og Kristelig Folkeparti: «For vårt land vil dette bety en forsterket innsats for å opprettholde en kulturell hjemmebane med tilstrekkelige karakteristika til at man i et langsiktig perspektiv vil definere det som norsk.»Og de sier videre: «I denne sammenhengen blir ivaretagelsen av vår egen kulturarv den første selvsagte oppgave.» Det er nøyaktig det samme som Fremskrittspartiet sier. Det er bare pakket inn i bomull. Men vi er litt mer direkte og tør å si det. Selvsagt må vi ta vare på den norske kultur og tradisjon. Det handler om den norske identitet.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Neida, pengene skal ikke trekkes tilbake. Så alle de festivalene som Fremskrittspartiet måtte støtte, kan ta det helt med ro. Når det gjelder denne replikken fra SV, vet jeg ikke helt hvordan jeg skal svare på den. Det er jo SV som har vært den største kritikeren av den vestlige innflytelsen, som vi har bl.a. fra USA og Hollywood, og hvordan dette er svært uheldig for Norge, mens de altså ikke har noen som helst problemer med å la seg influere av østlige kulturer. Jeg kaller egentlig det for kultursnobberi. Jeg synes at det blir svært påfallende at man på en måte synes at det ene er greit og det andre ikke er greit. For oss er det det totale bildet som teller. Man skal la seg påvirke av ytre krefter og endre kulturen sin – selvsagt skal man det – men staten skal ikke være pådriver for å ødelegge og mikse kulturer.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Når det gjelder sko, har vi kvinner det mye enklere. Vi kan gå med sorte sko både før og etter kl. 18. Vi har hørt SVs vanlige markedsliberalistiske skrekktirade. Jeg viser til Sosialistisk Venstrepartis merknader, hvor de skriver «Disse medlemmene mener Regjeringen i kulturmeldingen legger for stor vekt på at private interesser skal finansiere kunst og kultur. Disse medlemmer mener at det må eksistere tilstrekkelig offentlige støtteordninger som kan sikre nyskapende og kontroversielle kunst- og kulturuttrykk.» Betyr det at Sosialistisk Venstreparti ønsker å bruke stalinistisk planøkonomi for å styre offentlige kroner til en kultur som folk ikke vil ha, og som bare provoserer?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Vi hørte statsråden snakke om globalisering og kulturelt mangfold. Vi hørte også statsråden gi Fremskrittspartiet det glatte lag i forhold til våre merknader og vår skepsis til at man skal integrere fremmede kulturer i den norske. Da har jeg et greit spørsmål, skulle jeg tro, til statsråden: Hvordan kan statsråden se på at verdifull kirkekunst og stavkirker rotner på rot, og at mange, mange museer rundt omkring lider en ublid skjebne, samtidig som hun altså kan putte friske penger – og tiden sin – inn i å integrere fremmede kulturer i den norske kulturarven?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2004-04-01:
Først må jeg rette en åpenbar misforståelse fra representanten Dagrun Eriksens side. Jeg sa i mitt hovedinnlegg at jeg gjerne ville stå foran i baugen på seilskuta når den legger ut på fjorden, ikke at jeg ville være være spikret fast til den! Når det er sagt, må jeg også få lov til å si at jeg blir ganske lei meg. Fremskrittspartiet har 20 sider med egne merknader for å styrke kulturlivet. Det denne salen i hovedtrekk har vært opptatt av i dag – og som jeg setter stor pris på egentlig – er to setninger i forbindelse med Fremskrittspartiets kulturpolitikk. Det er hyggelig, men jeg skulle ønske at man når man diskuterte Fremskrittspartiets kulturpolitikk, faktisk tok for seg Fremskrittspartiets kulturpolitikk. Vi har faktisk en veldig god kulturpolitikk, og den avviker helt klart fra det de andre står for. Vi satser, men vi prioriterer, og vi legger stor vekt på at vi må prioritere. Vi har altså kommet med forslag om fond for å styrke samhandling mellom næring og kulturliv, og vi har styrket kultursektoren med hundrevis av millioner kroner. Det er det ingen som har nevnt. Vi er det eneste partiet i kulturkomiteen som har fremmet tre kulturforslag for å skape kulturdebatt i denne salen, både på litteratur, på utleie av kunst og på tippemidler. Det blir ikke nevnt. Vi har i denne innstillingen satset på breddekultur, vi satser på seilskuter, kystkultur, kulturbåt, Nord-Trøndelag Teater, rockesenter, film osv. Og Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet er faktisk samstemt når det gjelder rockemiljøet og musikermiljøet. Alt dette håper jeg at alle gidder å lese, at de ikke henger seg opp i to setninger i innledningen av våre merknader. Det er bare en liten brøkdel av det vi faktisk står for, og som jeg har ryggrad nok til å stå for. Så får dere klage og anklage oss for ikke å ha noen kulturpolitikk, men jeg håper faktisk at også Arbeiderpartiet hører etter når vi har innleggene våre. For det vi har gått inn for sammen med Høyre og Kristelig Folkeparti, er at det er de regionale kulturbyggene og møteplassene som skal få en annen finansiering. Og så til at seilskutene ikke er noen møteplass for barn og unge: Da bør jammen representanten for Arbeiderpartiet ta seg en tur til Bergen og se på alle de ukentlige reisene barn og unge får med seilskutene våre.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Saksordføreren legger stor vekt på markedets betydning for Kultur-Norge. Han peker også på dårlig kommuneøkonomi, og er bekymret for at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet vil pålegge kommunene å bruke kulturpenger. Nå har vi lagt inn en betydelig økning i vårt budsjett, og tankene våre framover er klare på det. Men han sier videre at regjeringspartiene vil bruke betydelige offentlige midler på kultur. Samtidig sier man i merknadene fra regjeringspartiene at man mener at «de offentlige bidragene skal understøtte de virksomheter som ikke selv har kommersiell bærekraft, men som er nødvendige for å opprettholde mangfold og kvalitet». Man sier også: «En stadig større kommersielt basert kulturproduksjon stiller nye krav til virkemidler og føringer i forhold til de offentlige bidrag som gis.» Kan saksordføreren være litt mer konkret på hva regjeringspartiene vil bruke betydelige offentlige kulturmidler til?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Kulturmeldinga er en viktig melding, som vil bety mye for Kultur-Norge helt fram til 2014. På lik linje med en del andre samfunnsområder er kvinner fremdeles underrepresentert i sentrale posisjoner i norsk kulturliv, og kulturmeldinga mangler et tydelig likestillingsperspektiv. Denne komiteen har ansvar for mye mer enn kultur. Den er også den komiteen på Stortinget som har ansvar for likestilling. Statsråden har også engasjert seg i en debatt vi har hatt i den senere tida i Idretts-Norge som viser hvor viktig dette perspektivet er. Hele komiteen – og det er jeg veldig gald for – med unntak av Fremskrittspartiet, understreker viktigheten av at det fokuseres på kjønns- og likestillingsperspektiv i norsk kulturliv. Det er vedtatt i likestillingsloven at det skal redegjøres for den faktiske tilstanden når det gjelder likestilling i virksomheter som er pålagt å utarbeide årsberetninger. Det skal også redegjøres for tiltak som er iverksatt, og tiltak som er planlagt for å fremme likestilling og forhindre forskjellsbehandling i strid med denne loven. Offentlige myndigheter og virksomheter som ikke er pliktige til å utarbeide årsberetninger, skal gi tilsvarende redegjørelser i sine årsbudsjett. SV vil understreke viktigheten av at det fokuseres på kjønnsperspektiv og likestillingsperspektiv i norsk kulturliv. Vi får mange henvendelser om dette, både om at det er vanskelig å få oppdrag for kvinnelige kunstnere etter en viss alder, og at det er problematisk å komme inn på enkelte studier. I Sverige ble spørsmålet om kvotering vurdert av den svenske kulturministeren som svar på lav kvinnelig representasjon blant svenske filmskapere. Vi har det samme problemet i Norge. Deltakelse av begge kjønn når det gjelder kunst- og kulturuttrykk, er riktig og nødvendig for framtidas Kultur-Norge. Sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet fremmer SV forslag om at det skal redegjøres for likestilling i de ulike virksomhetene i Kultur-Norge, og at det iverksettes tiltak for å forhindre forskjellesbehandling som er i strid med likestillingsloven. SV vil også peke på at den fylkesvise fordeling av kulturmidler er svært skjev i forhold til fylkenes befolkningstall. Denne skjevfordelingen kan få konsekvenser utover det faktum at noen fylker får vesentlig mer enn andre. Kunst og kultur vil ha bedre vilkår i noen fylker enn i andre. Kunstens og kulturens betydning i lokalsamfunnet kan ha betydning for økt sysselsetting og ikke minst for framtidstroen. Ved nyetableringer bør fylker med lite statlige kulturmidler prioriteres. Det bør denne komiteen ta ansvar for i framtida.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2004-04-01:
Et øyeblikk trodde jeg at vi var midt i budsjettbehandlingen og ikke midt i behandlingen av kulturmeldingen. Men jeg er selvsagt veldig glad for at Arbeiderpartiet, i likhet med Høyre, vil ha et økonomisk løft for kulturen de neste ti årene. Vi har riktignok ikke tallfestet satsingen, men i kulturmeldingen ligger det satsinger på om lag 1 milliard kr. Det er med andre ord 30 mill. kr i året som skiller oss, og det er det Arbeiderpartiet altså kaller en dyp kløft mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet når det gjelder kulturpolitikken. Vi ser hva som er Arbeiderpartiets hovedprioriteringer. Men jeg er også opptatt av hva som ikke står der: oppfølging av ABM-meldingen, våre nasjonale teatre, Nasjonalmuseet for kunst og opera – ja, det som ligger innenfor hele det klassiske feltet som er bærere av tradisjoner og vår kulturarv. Er det slik å forstå, siden det er hovedprioriteringene til Arbeiderpartiet som står i «Det store Kulturløftet», at de områdene jeg nå har nevnt, vil bli nedprioritert i forhold til det?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2004-04-01:
Det er flott at det er så mange som er engasjert i kulturdebatten. Det er jo det vi har etterlyst. Det er, som kulturministeren sa, en merkedag for norsk kulturpolitikk. Jeg synes det har vært en spennende debatt. Det var noe representanten Lund Bergo fra SV sa, og som jeg merket meg. Han sa at Norge har en god kulturpolitikk, at vi er verdens beste kulturnasjon, og at vi vil opprettholde ideen om Kultur-Norge og videreutvikle den. Han var stolt av norsk kulturpolitikk – og det er betraktninger jeg deler fullt ut. Jeg vil faktisk gi honnør til representanten Lund Bergo for at han i det minste er ærlig og gjennom det synliggjør at det vannskillet og den dype kløften som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet prøver å tegne, til de grader er oppkonstruert. Det er jo flertall for Regjeringens kulturmelding, og mange av de forslag som er lagt fram i dette kulturløftet, er det enighet om. Skillet er 30 mill. kr i året. Det ser vi ikke på nå, det kommer vi tilbake til i budsjettforhandlingene. Det er en svært krevende og omfattende behandling av kulturmeldingen vi nå står ved avslutningen av. Jeg vil også gi honnør til saksordføreren og til komiteen for et grundig og godt arbeid. Engasjementet fra Kultur-Norge, både det frivillige og det profesjonelle, har vært stort. Det er kommet mange gode og konstruktive innspill, og det synes jeg lover godt for gjennomføringen. Den innstillingen vi skal vedta i dag, synes jeg viser at det er et bredt flertall – alle unntatt Fremskrittspartiet – om hovedlinjene i kulturpolitikken, om grunnprinsippene, hovedprioriteringene og den økonomiske satsingen. I kulturmeldingen ligger en satsing for de neste ti årene på om lag 1 milliard kr. Det eneste partiet som står utenfor dette brede flertallet, både når det gjelder den offentlige satsingen, og når det gjelder den grunnleggende forståelsen av kultur og hva den betyr for et samfunn, ikke minst i en globalisert verden, er Fremskrittspartiet. Både gjennom merknader, i den offentlige debatten og i dag har de framført sitt hovedbudskap om kulturpolitikken på en historieløs og innsiktsløs måte, og det synliggjør et hav, ja en dyp kløft, mellom Høyre og Fremskrittspartiet om grunnleggende verdier. Jeg er enig med representanten Knudsen i at utskjellingen av Fremskrittspartiets kulturpolitikk har vært berettiget. Jeg er imidlertid ikke enig i at de har vært upresise. I sitt innlegg bare understreker og bekrefter representanten Knudsen det som er skrevet i innstillingen fra Fremskrittspartiets side, og det som har vært framført i den offentlige debatten de siste dagene. Jeg merket meg også at representanten Knudsen sa at det var knapt 4 millioner innbyggere i Norge. Jeg mener det er 4,5 millioner. Da vil spørsmålet være om han har trukket fra alle dem med innvandrerbakgrunn.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-04-01:
Jeg har lyst til å minne representanten Giske om at det var Arbeiderpartiet som la fram den forrige kulturmeldingen. I den kulturmeldingen og i innstillingen argumenterte Arbeiderpartiet veldig sterkt mot å få en kulturlov. De har sittet med makten i Kulturdepartementet i en stor del av perioden siden og så sent som til 2001, og de har ikke fremmet noe forslag om noen kulturlov så langt. Nå i det aller siste er representanten Giske blitt entusiastisk opptatt av en kulturlov. Så gjelder det forslaget om 1 pst. av statsbudsjettet. Nå vil også Arbeiderpartiet, som tradisjonelt er et regjeringsparti i Norge, sørge for at statsråder kan møte på budsjettkonferanser med et fast opplegg for sitt departement. Hva med de andre? Hva med helseministeren, skal han få en fast prosent til psykiatri, slik at det også blir prioritert, som Giske var inne på i sitt innlegg? Og så skylder Giske på kommuneøkonomien, som er for dårlig.(Presidenten klubber.) Jeg har også lyst til å minne ham om at det var Arbeiderpartiet og regjeringspartiene som la grunnlaget for den kommuneøkonomien vi i hvert fall har dette året. Er det avstanden til regjeringskontorene som har blitt for stor for Arbeiderpartiet? (Presidenten klubber.)
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-04-01:
Den karakteristikken av meg som en som føler seg svært sår akkurat nå, kunne nok representanten Eirin Faldet ha spart seg for. Jeg har nettopp holdt et innlegg hvor jeg roser meldingen og kulturministeren for det som er lagt fram. Jeg synes vi har fått til fantastisk mye. Jeg må si at det virker underlig at de tre partiene som nå på en måte skal konstruere en front mot denne meldingen, som de jo er så hjertens enig i, i siste sving på overtid – etter at avgivelsen ble utsatt – kommer med disse tingene som jeg har beskrevet, og som jo ikke ligger langt fra det vi går inn for. Det vil føre for langt å komme inn på skattepolitikk og finanspolitikk på de sekundene jeg har igjen. Jeg kan ikke gå inn på det. Jeg vil bare si at svært mye av det som har vært av skattelette, har også Arbeiderpartiet gått inn for. Det er slik at når folk får mer å rutte med, blir det også mer å bruke på kultur. Jeg tror at dette er en utfordring vi er nødt til å gå inn i med åpne øyne, og så får vi skape kultur til alles beste.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-04-01:
Jeg synes representanten Knudsens beskrivelse av den norske økonomien nærmest var å tilsvare et u-lands økonomi. De ressursene vi skal bruke på kultur, vet vi er ressurser som kommer til stor nytte. Det er små ressurser når man ser det i den store sammenheng. Noen vil ha 1 pst. av statsbudsjettet. Vi er jo ikke kommet opp til det, og det ser vi ikke muligheten for å klare, i hvert fall hvis man tenker på det som går over Kulturdepartementet. Men for å ta disse punktene: Operaen er vedtatt med stort flertall. Vi ser folk ute i landet som også går inn for å utvikle opera og ballett i Norge. Nasjonalmuseet ligger allerede vedtatt. Vi har dekning for det vi har gjort. Vi kunne ta alle de andre løftene som må komme. Jeg synes det er nesten unødvendig å forsøke å finne argumenter for dette i denne sal. Jeg tror det er et bredt flertall for å bruke en større del av pengeressursene våre til å skape kultur til beste for alle.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-04-01:
Igjen en replikk som etter min mening slår inn åpne dører. Det er jo ikke slik at vi slutter oss til enhver formulering som skrives inn i en innstilling, men det er formuleringer nok både i denne og i tidligere innstillinger som viser at vi ønsker å fullføre den ABM-prosessen som vi har satt i gang, inklusive konsolidering og oppbygging av konservatortjenester og ivaretakelse av håndverkstradisjonene rundt omkring. Det er jo nettopp derfor vi gjør dette, for at vi skal få mer ut av midlene, og for at vi skal få bedre museer og bedre institusjoner. Jeg står ved, og det tror jeg partiet og også Regjeringen gjør, at vi skal komme opp på det nivå som ble vedtatt i forbindelse med ABM-meldingen. Så vidt jeg husker var det 414 mill. kr over den tidens nivå fram i løpet av fem år. Om vi ikke klarer det i løpet av de fem årene fra da, vil vi i hvert fall ha som en klar målsetting at denne prosessen skal fullføres, slik også representanten Lund Bergo har sagt at han ønsker det.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-04-01:
Jeg har filosofert litt over Senterpartiets rolle – i arbeidet med kulturmeldingen ikke minst. Nå er de tydeligvis solid plassert i en nyopprettet sosialistisk blokk, som tar sikte på et regjeringssamarbeid – antakeligvis når anledningen byr seg. Jeg har hatt den glede å samarbeide med Senterpartiet, med statsrådene Enger Lahnstein og Haga, om kulturpolitikk. Vi kom svært godt overens om veldig mye av det som var utfordringene på kultursektoren. Når vi nå hører representanten Giske beskrive det store skillet som nå er oppstått i norsk kulturpolitikk, mellom de tre partiene på den ene siden og regjeringspartiene på den andre – han tillot seg også å ta med Fremskrittspartiet her – spekulerer jeg litt på hvordan det er for Senterpartiet i denne situasjonen å høre dette. Mitt spørsmål til representanten Sollied Øveraas er da: Føler Senterpartiet seg vel med den sterke beskrivelsen av konstruksjonen av en kløft, nærmest, mellom Senterpartiet og f.eks. Kristelig Folkeparti i kulturpolitikken?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-04-01:
Det er mange ting man ikke får tid til å si i sitt første innlegg, som man har lyst til å ta opp igjen, og ikke alt klarer man da heller. Men jeg har i hvert fall lyst til å gi min støtte til det som representanten Michael Momyr sa om Birka kompetansesenter for husflid, håndverk og design på Berkåk i Rennebu, som jeg synes er et flott tiltak. Jeg er veldig glad for at vi har fått full tilslutning fra en hel komite for å få til en tverrdepartemental koordinering med tanke på å få realisert dette senteret. I mitt første innlegg understreket jeg betydningen av de store institusjonene, og at flere skal bygges ut, men at vi samtidig trenger støtteordninger som kan gjøre det mulig å utfolde et spennende liv som kunstner på utsiden av institusjonene. Men det er også andre som til nå har levd på utsiden av disse institusjonene, og det er kirkemusikerne. Jeg er veldig glad for at flere har understreket betydningen av at kirkemusikken nå er innlemmet i den offentlige kulturpolitikken gjennom denne meldingen. Det synes jeg er flott, og også at det vil komme en støtteordning for kirkemusikk gjennom Kulturrådet. Innenfor så vel statskirken som mange andre kirker og forsamlinger skapes det mye verdifull kunst i form av bilder, musikk tilknyttet ulike sjangere, sang og til og med dans. Kirkens trosgrunnlag og verdier har vært en inspirasjonskilde for kunstnere til alle tider og er det fortsatt. Det er viktig at også disse uttrykkene kan gjenspeiles i den varierte og brede kulturformidling denne meldingen legger til rette for. Det er også viktig når meldingen peker på det uutnyttede potensialet som ligger i møtet mellom Kirken og samtidskunsten. Vi ser igjen en tendens i retning av at kunstnere leverer utsmykninger til kirkebygg som bryter litt med de tradisjonelle symbolene. Dette kan også bety positive utfordringer for Kirken selv og bidra til å skape større nærhet mellom kunst, kirke og det enkelte menneske innenfor det hellige rom. Så litt om språket. I dag ser vi at norsk språk er satt under et sterkt press, kanskje særlig fra engelsk. Ikke minst den sterke internasjonaliseringen og bruken av ny teknologi forsterker dette presset. Det er derfor viktig nå å sette inn sterke mottiltak på flere fronter. Det nye kompetansesenteret for norsk språk som er foreslått, kan vise seg å bli et svært viktig tiltak. Et liknende senter må også komme for nynorsk språk. Dette må muligens ses i forbindelse med opprettelsen av Nynorsk mediesenter i Førde, som jeg tror med fordel kan gjøres uavhengig av NRK, slik at det kan favne hele mediefeltet. Men også andre virkemidler som tar sikte på å øke interessen for norsk litteratur, styrkingen av leseferdighetene blant skolebarn osv. skal og må prioriteres. Til slutt hadde jeg tenkt å si litt om det frivillige arbeidet. Vi har hatt en egen frivillighetsmelding. Det gjør at det frivillige arbeidet ikke har fått så stor plass i kulturmeldingen denne gangen. Men det betyr ikke at man ikke vil satse på Frifond som et veldig viktig virkemiddel, og andre virkemidler.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2004-04-01:
Representanten Woldseth har ved flere anledninger, også i dag, presisert at Fremskrittspartiet er et kulturparti. I dag kom det i egen blokk. Det er helt riktig at det er egen blokk, for i innstillingen har vi flere titalls merknader som starter med «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet». De mener at våre nye landsmenn forkludrer norsk kultur. Det er skrevet av dem selv. De støtter ikke samisk kultur. De går imot innkjøpsordningen for musikk. De vil legge ned Kulturrådet. Operahus har vi hørt om før. Merknadene om museene er de stort sett ute av, de vil gjøre kulturskolene dyrere, osv., osv. Slik kunne jeg ha holdt på. Men det merkelige er at de skriver at de vil vektlegge breddekulturen. Hvor er bredden i Fremskrittspartiets kultur?
Afshan Rafiq (Høyre), 2004-04-01:
Fremskrittspartiet ved representanten Karin Woldseth forsøker både i sine merknader til kulturmeldingen og spesielt i mediene å fremstille det kulturelle mangfoldet i Norge som en trussel mot norsk kultur. I Fremskrittspartiets merknader står det at «det kan være farlig å kludre med våre kulturelle tradisjoner. Det går ikke mange år før våre egne tradisjoner er utvisket, og den norske kulturelle tradisjon blir fremstilt som en sammenrøre av ulike kulturelle innslag». På bakgrunn av dette ønsker jeg at representanten Woldseth utdyper hva Fremskrittspartiet mener med denne merknaden. Hva er det egentlig som er det typisk norske? Det hadde vært veldig interessant å få et svar på det.
Afshan Rafiq (Høyre), 2004-04-01:
Kulturelt mangfold i en globalisert verden handler bl.a. om ideer, tanker, kunst, nyheter, mat og mennesker i endring. To oppfatninger som har gjort seg gjeldende i globaliseringsdebatten, er for det første at globalisering fører til at man mister sosial og kulturell egenart, og for det andre fører den til sosial og kulturell forflatning. Jeg synes begge disse oppfatningene er svært ensidige, på grensen til det direkte gale, og de kan verken belegges analytisk eller empirisk. Ser vi på norsk kultur, har den i moderne tid vært en arm av den felles vesteuropeiske kulturen. Det som vi på kulturens område kan kalle godt norsk, er i svært mange tilfeller produsert i utlandet. Peer Gynt ble skrevet i Italia, og av Ibsens øvrige produksjon er svært mye skrevet i Tyskland. Flere av Norges fremste nasjonalromantiske malere kom fra Düsseldorf-skolen. Felles for dem alle er at de kan forstås som uttrykk for den felles europeiske kulturen. Det vi ser i dag, er at kulturimpulser ikke stopper ved Gibraltar eller i Kaukasus, men at inntrykk spres over hele kloden. Bevisstheten om nasjonal egenart og om en kulturs identitet er avhengig av bevissthet om og kjennskap til noe annet. Globalisering kan på kulturens område derfor bety en større bevissthet om ens egen kulturelle og sosiale identitet, ettersom man blir nødt til å se seg selv i forhold til kulturelle uttrykk fra hele verden. Globalisering handler dessuten ikke bare om å bli kjent med hverandre, men kanskje først og fremst om å skape en ny felles fremtid vi alle føler oss hjemme i. I motsetning til Fremskrittspartiet mener Høyre at innvandring skal være et kulturelt bidrag til utvikling på alle plan. Kunsten spiller her en særlig viktig rolle. Det er bl.a. på kunstens arena de kritiske spørsmålene kan stilles, og det er i kunsten de nye uttrykkene skapes. Kunsten kan også hjelpe oss til å fordøye og sette navn på de mange spørsmål som reiser seg når verdens kulturer møtes, også i det lille formatet her hjemme i Norge. Avslutningsvis vil jeg gi honnør til kulturministeren som har lagt frem en helhetlig og offensiv kulturmelding, hvor globalisering, internasjonalisering og kulturelt mangfold er blant hovedmålene for kulturpolitikken i det kommende tiåret. Hvis tiden tillater det, vil jeg også knytte noen kommentarer til Fremskrittspartiet. Jeg mener at denne kulturdebatten i bunn og grunn handler om å ha gjensidig respekt og forståelse for hverandres kulturer. Men dessverre må jeg bare konstatere at gjensidig respekt og forståelse er ord som Fremskrittspartiet ikke har i sin partiordbok.
Afshan Rafiq (Høyre), 2004-04-01:
Til representanten Knudsen: Høyre tar sterkt avstand fra både kjønnslemlestelse og kvinneundertrykkelse. Men her blander representanten Knudsen kortene, for det er ikke det vi skal behandle i dag. I dag skal vi behandle kulturmeldingen, og hvordan den norske kulturen og mangfoldet av andre kulturer i Norge kan ivaretas og synliggjøres. Jeg synes det blir litt uheldig at representanten Knudsen prøver å gjøre dette til en debatt om kjønnslemlestelse og kvinneundertrykkelse. For Høyre er det viktig å konstatere at i et stadig åpnere internasjonalt og globalt samfunn er det viktig at kultursektoren utnytter de muligheter og griper de utfordringer dette representerer. I norsk kulturpolitikk må det også legges til grunn et inkluderende perspektiv som gir rom for et mangfold av ulike stemmer. Dette var også noe kulturministeren var inne på i sitt hovedinnlegg. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet nå står alene om sitt ekskluderende kulturpolitiske perspektiv.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Fremskrittspartiet er redd for å bli smittet av de flerkulturelle uttrykkene, med andre ord lar de norsk kulturliv bli utsatt for surstoffmangel. For kultur er ikke noe statisk, men utvikler seg alltid i møte med det ukjente. Karin Woldseth svarte ikke på hva hun mener med det genuint norske. Mange tror f.eks. at selburosa er genuint norsk. Det er den ikke. Det Hanseatiske Museum, som Fremskrittspartiet snakker så varmt om, ligger i en by som i lange tider har hatt en stor befolkning som er født utenfor landets grenser, og det har gjort Bergens kulturliv mye rikere. Så skjønner jeg at det er offentlige penger som ikke skal brukes på flerkulturelle uttrykk. Hva da med ytringsfriheten til minoritetsbefolkningen og den norske befolkningens rett til å oppleve disse uttrykkene? Jeg vet også at Fremskrittspartiet bl.a. støtter Vossa Jazz og Festspillene i Bergen. Er det slik å forstå at pengene til disse festivalene skal trekkes tilbake når de formidler flerkulturelle uttrykk – for det gjør de jo vitterlig?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Jeg skal gi kulturministeren den rosen at hun har lagt fram en melding med veldig mye god analyse. Det skyldes vel også en bevisst satsing på utredninger fra Kulturrådets side, som hun har lyttet på. Men det er én stor mangel ved denne meldinga. Det er at en kun ser på den statlige satsinga som Kulturdepartementet har ansvaret for. Derfor utfordrer jeg kulturministeren til å se litt utover den. Jeg lurer på om hun hører det samme som det vi gjør, om hvordan kulturen blir salderingspost i kommunene. Det var en som sa til meg: Aldri har kunsten og kulturen vært så viktig, men aldri har vi strevd så mye. På pressekonferansen, da statsråden la fram kulturmeldingen, lukket hun ikke igjen døra for en kulturlov. Er det ikke riktig å lovfeste det som er livsviktig? Vil ikke en kulturlov gi kulturen i kommunene muligheten til i hvert fall å stille på startstreken når budsjettene skal behandles?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Jeg er den første til å innrømme at representanten Thommessen er mer korrekt antrukket ved de fleste anledninger enn meg. Men jeg vil minne ham om at bunadsko også er sorte sko og kan brukes etter kl. 18. Det er klart vi ser det kommersielle trykket. Det kommersielle trykket, som vi i og for seg ikke kan demme opp for, fordi vi lever i en global verden, skal vi ta inn over oss og forvalte. Vi har noen muligheter for å hamle opp med dette, og de mulighetene skal vi bruke. Den beste muligheten vi har, er å styrke det frie feltet og det frie kulturuttrykket. Garantisten for dette må være staten. Det vi snakker om, er 1,3 milliarder kr. Vi snakker om 1 300 mill. kr. Regjeringen foreslår nå for neste år 12 000 nye millioner i skattelette. Hele det løftet vi har snakket om, kunne ha vært tatt. Hvis det hadde vært tatt på ett år, hadde det fremdeles vært 10,7 milliarder kr igjen til skattelette. Hele kulturløftet som vi vil ha på ti år, kunne vært tatt i en smekk.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Jeg tror faktisk at den kulturpolitikken som Karin Woldseth forvalter, ligger nærmere stalinismen enn den som SV forvalter. Det kultursyn som Fremskrittspartiet har, og det de fremmer, og måten å finansiere det på, ligger mye nærmere det totalitære bildet. Det de ønsker av finansiert kunst og kultur fra staten, skal være «lydig». Det er derfor vi framhever armlengdes avstand-prinsippet i den nordiske modellen. Det er den Karin Woldseths venner i Danmark har fjernet seg fra. Det er nettopp de prinsippene som er så viktige: at det ikke er staten som bestemmer innholdet. Staten sørger for grunnfinansieringen, og så er det uavhengige instanser som sørger for at hvem som helst får støtte. Det tok jeg opp i innlegget mitt, og det kunne kanskje Karin Woldseth ha fått med seg.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Jeg har prøvd å trekke opp en ideologisk skisse for hvor vi ligger hen i vannskillet, som folk kan føle seg trygge på. Sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet har vi også gitt vårt kulturløfte, som sier hva vi vil. Jeg regner med at Dagrun Eriksen allerede har fått med seg hva vi vil, og at hun har lest det der. Dagrun Eriksen mener tilsynelatende at skattelette er et folkekrav, mens økte midler til kultur ikke er det. Siden jeg kom på Stortinget for tre år siden, har Regjeringen, med det parti som representanten er medlem av, sørget for å gi ca. 19 000 mill. kr i skattelette. Det er foreslått nye 12 000 mill. kr. Men når vi snakker om å forplikte oss til 1,3 milliarder kr i kulturløft, da er det helt umulig.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-01:
Representanten Lånke var saksordfører for den såkalte ABM-meldingen og er kanskje den representanten som kjenner disse sakene best. Både i ABM-meldingen, i innstillingen og i Kulturmeldingen foreslår man å opprette konserveringstjenester i hvert fylke for å opparbeide håndverkskompetanse for museenes over 5 000 verneverdige bygninger. Dette dreier seg om å ta vare på viktige deler av landets kulturarv. Derfor har komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet ønsket, i form av egen merknad, å gi et signal til Regjeringen om at dette arbeidet nå må styrkes framover, Regjeringspartiene har ikke ønsket å slutte seg til denne merknaden. Det er derfor nærliggende å spørre representanten Lånke om han er fornøyd med tingenes – eller, rettere sagt gjenstandenes og de verneverdige bygningenes – tilstand, og at det derfor ikke er behov for å styrke dette arbeidet.