Carsten Dybevig (Høyre), 2003-05-15:
Vi har sett rystende episoder fra vårt samfunn når det gjelder bruk av våpen. For ikke så lenge siden avslørte politiet en HV-mann i Østfold som hadde over 40 skytevåpen hjemme og 20 000 skudd liggende. Vi vet at lett tilgjengelighet til våpen generelt øker muligheten for at våpen vil bli brukt i kriminelt øyemed. At et menneske skal kunne skaffe tilgang til så mange våpen at han nærmest kan føre en krig alene, er rystende. De eksisterende våpenlover og instrukser kan etter min oppfatning bare gå én vei, og det er for innskjerping. Det skal bli vanskeligere å få våpen, og det skal bli mer krevende å oppbevare våpen. Jeg synes at filmen «Bowling for Columbine» gir en rystende beretning om hva som skjer når liberale krefter får styre våpenutviklingen i samfunnet. Politiet ble i fjor gitt utvidede muligheter til visitasjon etter våpen. Strafferammen for å bære våpen og gripe til våpen under slagsmål er økt og gir allmennheten bedre beskyttelse mot kriminelle. Utvidede fullmakter til politiet og skjerpede straffereaksjoner vil gi kriminelle klar beskjed om hvor tålegrensen går, likeså nulltoleranse for bruk og oppbevaring av kniver og skytevåpen i det offentlige rom plassert lett tilgjengelig både på kroppen og i biler. At personer lovlig kan oppbevare så mange våpen hjemme, utgjør faktisk en sikkerhetsrisiko for de nære omgivelsene, særlig når personer handler i affekt. Det utgjør også en sikkerhetsrisiko ved at disse våpnene lett kan havne i klørne på kriminelle ved eventuelle innbrudd. Så vil jeg få si at det på den annen side er slik at hvis man erverver pistol eller revolver i Norge, må man melde seg inn i en godkjent klubb. Man må ha omfattende opplæring, man må ha ervervstillatelse fra politiet, som også sjekker vandel, og våpenet kan kun brukes til idrett, øvelse eller konkurranse på baner godkjent av politiet. Allikevel skjer det drap i Norge ved bruk av disse våpnene. Og da er spørsmålet: Vil lover, regler og forbud redusere antall drap begått med våpen? Er det slik at lovlige våpen tar færre liv enn ulovlige? Eller må vi se på andre virkemidler? Og hvordan få kontroll over det illegale våpenmarkedet? Vi kan overlate til våpenklubber å gi en rasjonell og grundig opplæring i bruk og oppbevaring av våpen, men vil dette hindre mennesker med våpen i å handle urasjonelt, i å miste besinnelsen, komme i psykisk ubalanse, for så å bruke våpen i affekt? Vil en person som mister besinnelsen, komme tilbake til sitt rasjonelle «jeg» fra det tidspunktet vedkommende vil bruke våpenet i den hensikt å drepe, til vedkommende låser opp sitt våpenskap og tar frem våpenet? Det er selvfølgelig umulig å gi noe svar på dette. Vi får også høre at personer som begår disse handlingene, ofte er beherskede, rolige og sindige mennesker. Allikevel gjør de disse handlingene som får så store og fatale konsekvenser. Så vil jeg få si en ting om Arbeiderpartiets ønske om å fjerne taushetsplikten for personer i offentlige stillinger. Først skal man altså bryte taushetsplikten i forbindelse med våpenloven – nå er det også lagt opp til å gjelde hundeloven. Jeg må si at taushetsplikten for offentlig ansatte til slutt blir utvannet. I tillegg viser Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet en tilsynelatende rørende omtanke for folks personvern ved å ønske å gi folk kvittering når de blir ransaket på offentlige steder. Det synes jeg er en ineffektiv måte å avdekke våpen på i det offentlige rom, hvor bruk av våpen oftest skjer i ruspåvirket tilstand.