trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-01-17:
Jeg skal komme med et par bemerkninger knyttet til saken, men først vil jeg gi ros til interpellanten. Det var en skrekkelig hendelse, og det er viktig at den følges opp på mange ulike måter. En av de gode måtene er det vi nå gjør her i Stortinget gjennom denne interpellasjonen. På mange måter er Oslo sentralstasjon hjertet i en slags møteplass mellom et viktig transportnett og et viktig samfunnssikkerhetsnett. Det er når begge deler bryter sammen at de virkelig alvorlige problemene inntreffer. Samfunnssikkerheten kan åpenbart bli bedre. Hendelsen den 28. november gir oss en ubehagelig avsløring av at system, ansvar, koordinering og reserveløsninger kan bli betydelig bedre. Som interpellanten også understreket, er det viktig å plassere et overordnet ansvar. Jeg tror også det er viktig å sørge for sikker finansiering, slik at det som er viktig for at nødvendig samfunnssikkerhet ivaretas, ikke blir saldert vekk innenfor enkeltaktørenes ofte svært trange budsjetter. I den forbindelse vil jeg komme med en oppfordring til statsråden. Vi har tidligere i dag fått utkastet til Nasjonal transportplan. Når departementet lager det endelige forslaget til planen, kunne være en tanke å ta med et kapittel om nettopp møtet mellom transportnettet og samfunnssikkerheten. Så vidt jeg kan se av utkastet, er det ikke omtalt. Det er et hovedmål med tittel transportsikkerhet. Det er helt klart at en god del av den infrastrukturen som statsråden har ansvaret for, handler like mye om samfunnssikkerhet som den handler om transportsikkerhet. I likhet med interpellanten har jeg merket meg at statsråden umiddelbart aksjonerte og lovet å følge dette opp på en grundig og god måte. Jeg har pekt på at én oppfølging kan være gjennom et eget kapittel og en egen omtale i den endelige nasjonale transportplanen. Jeg håper at statsråden, etter å ha sett nærmere på dette, vil komme tilbake til Stortinget med konklusjonene og ikke minst de videre anbefalingene for bedre samfunnssikkerhet på bakgrunn av denne hendelsen. Så er det også slik at denne hendelsen blander sammen mange ting. Mange tog stoppet den 28. november. Det har også skjedd etter 28. november. Det gir oss en ubehagelig påminnelse om at ikke bare samfunnssikkerheten kan bli bedre, men at det utstyret vi har til å drive persontransport på jernbane med, ikke er godt nok. Det er gammeldags, og utstyr og materiell trenger fornyelse. Det som også er avdekket, er at vi åpenbart har behov for å samordne ansvar. Den enkelte aktør må kanskje legge betydelig mer vekt på at reserveløsningene er til stede, og at de faktisk virker. Vi trenger god håndtering av situasjoner som dette. De bør ikke oppstå ofte, men om de inntreffer, må vi altså klare å håndtere dem på en noe bedre måte enn det som ble fremvist den 28. november. Jeg gjentar at det bør kunne være et tema også i Nasjonal transportplan.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-01-17:
To ting: Jeg merket meg en visitt til Sverige. Det er slik at Statistisk sentralbyrå, som har vurdert virkningene av Fremskrittspartiets alternative budsjett for 2008, peker på at når vårt alternativ ikke har prisdrivende effekt, og reduserer renten, er det bl.a. fordi vi bruker en del midler på investering og ikke på utgift. Så det er altså forskjell på virkningen innenlands - også når man vil ha en stram økonomi - om man bruker penger på utgift eller investering. Så til forslag nr. 22, og nå spør jeg konkret: Er det noe til hinder i dag for at et lokalt initiativ kan bruke en ordning med et lokalt, regionalt veiselskap, hvis man sørger for finansiering selv, slik at det faktisk allerede i dag fremstår som et alternativ til bompengefinansiering, altså at man har en annen lokal finansiering i et lokalt initiativ for å få fart på veiutbygging i et spesifikt område?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-01-17:
Jeg takker statsråden for svaret, som var omtrent så positivt som jeg hadde håpet det skulle være, og jeg takker for den gjennomgangen som ble tatt. Jeg tror det er riktig at man har mange gode tilbud på videregående, men der er det jo også størst behov for et veldig bredt tilbud. Det er ikke godt å plukke ut en utøver som er 15, 16 eller 17 år, og si hvem som blir topp når de blir 25. Det illustrerer at man må ha ganske mange opp. Jeg registrerte ikke at statsråden sa noe om det fireårige tilbudet som noen offentlige skoler har hatt, hvor man har spredt den vanlige treårige utdanningen over fire år. Det er faktisk et ganske viktig tilbud noen steder i landet. Jeg deler statsrådens oppfatning fullt og helt av at utfordringen nok er enda større når det gjelder høyere utdanning. Der er det en rekke gode eksempler, og statsråden nevnte det selv når det gjelder Høgskolen i Lillehammer, og når det gjelder Høgskolen i Nord-Trøndelag - jeg var ikke så godt kjent med det. Høgskolen i Lillehammer har jo et veldig godt tilbud. Jeg tror man allerede er på riktig spor med den gjennomgangen statsråden hadde når det gjelder NTNU og ansettelse av en toppidrettsveileder, og ved å sørge for at man får en erfaringsutveksling mellom de forskjellige institusjonene. Ut fra det statsråden sa, ser jeg fram til å høre hva andre sier om saken. Jeg var fornøyd med den første orienteringen, og takker for den.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-01-17:
Debatten har vist at det er ganske stor enighet både om idrettens plass i Norge og at det er viktig å tilrettelegge. Noe annet hadde jeg egentlig ikke forventet. La meg kommentere innleggene. Jeg tror Johnsen har rett i at det nesten ikke er til å tro at vi har så gode prestasjoner i Norge - på topp i verden - som vi har. Når det gjelder problematikken rundt privatskoleloven, som representanten Schmidt tok opp, er vi alle sammen godt kjent med den. Min interpellasjon i dag var ikke for å ta omkamp på den. Derfor hadde ikke jeg noe med om det, men det med antall plasser er avgjort en problematikk som kulturministeren i og for seg kunne ta med seg. 85-prosenten tar vi ingen debatt om nå. Antall plasser med tilskudd, særlig på Wang, er en stor problemstilling, som man finner godt dekket i utdanningskomiteens behandling av statsbudsjettet. I merknader der finner statsråden det han trenger av informasjon om det. Så til representanten Jensen, som sa at fotball ikke var hennes greie. Vi har alle våre idretter. Vi vet hva vi ønsker å se på, og det betyr mye for oss. Det fikk vi bekreftet. Som jeg også sa innledningsvis, tror jeg dette først og fremst går på holdninger. Det går ikke så mye på penger, og det er alltid hyggelig å diskutere saker som ikke går så mye på penger, for da er det lettere å få til noe. Statsråden var inne på ganske gode løsninger. Jeg oppfattet at han ville ta initiativ overfor sine statsrådskolleger og også bringe NIF inn i den debatten. Da tror jeg man vil komme langt, særlig hvis man også begynner å se på dette med erfaringsutveksling. Det er klart at man ikke kan forvente at alle institusjoner skal sitte med kompetanse, og ikke alle kan sette seg like mye inn i hva som kreves for å drive toppidrett. Det kan være slik at noen har den kompetansen, og at man vet hvor man finner hjelp hvis man kommer i den situasjonen at man trengte det. Med det statsråden har sagt, er jeg veldig godt fornøyd med debatten. Jeg håper at idretten også kan dra nytte av den og få til de løsninger de ønsker, ut fra det som er sagt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-01-17:
Jeg tror det at vi i landets nasjonalforsamling diskuterer denne saken, i seg selv kan bidra til en positiv utvikling. Jeg tror det ofte ikke er vond vilje det står på, men rett og slett kunnskap og kompetanse om hvordan det skal tilrettelegges. Det kan være så enkle ting som det representanten nå snakker om på videregående, og som også kan gjelde høyere utdanning, nemlig at studiet må tas over lengre tid. Man er faktisk deltidsstuderende, fordi man bruker veldig mye av tiden sin på toppidrettsaktivitet. Det kan være vanskelig å gjennomføre obligatoriske forelesninger, prøver eller aktiviteter, fordi toppidrettsaktiviteten foregår på samme tid. Vi vil jo nødig at våre fremste håp i et OL eller i et VM må sitte hjemme, fordi man akkurat da har en tentamen som er uunnværlig. Det kan dreie seg om at man trenger spesiell veiledning eller informasjon på en annen måte enn det de andre studentene får, fordi man ikke så til de grader til daglig er til stede på studiestedet. Nå skal det også sies at utdanningsinstitusjonene gjennom Kvalitetsreformen har bygd opp større kompetanse på å håndtere deltidsstudenter - altså studenter som bruker en del av tiden sin på andre ting enn studier. Slik sett vil toppidrettsutøverne kanskje dra nytte av det, men mange toppidrettsutøvere har jo også ambisjoner om å fullføre studiene på normert tid selv om de driver idrett, så det er ikke alle som kan puttes i kategorien deltidsstudent. Her tror jeg rett og slett det trengs mer bevissthet, det trengs kompetanse, det trengs kunnskap og en god dialog mellom Idrettsforbundet, Olympiatoppen, særforbundene og utdanningsinstitusjonene. Vi kan heller ikke forvente at det er idrettsutøverne selv som skal ta jobben med å tilrettelegge studiet og informere studiestedet om alle de behovene de har. Det vil bare bli en ekstra belastning oppå alle de andre aktivitetene med lesing, forberedelse til eksamen, gjennomføring av oppgaver og prøver samt treningsaktiviteter og konkurransevirksomhet i forbindelse med idretten. Her tror jeg idrettslederne, Olympiatoppen, de som er ansatt og får betydelige summer - og økende summer - for å tilrettelegge for toppidretten, må ta et betydelig ansvar, og så skal vi på vår side både samarbeide, være imøtekommende og bruke de strukturene vi har gjennom departement og annet styringsverk.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2008-01-17:
Det er bare å konstatere at om disse spørsmålene hersker det bred enighet i stortingssalen. Vi ønsker en toppidrettsatsing, og vi ønsker at de toppidrettsutøverne vi har, skal få livet sitt best mulig tilrettelagt både under sin toppidrettsaktivitet og etterpå. Heldigvis er jeg veldig trygg på at idretten selv deler disse målsettingene, og heldigvis er det faktisk slik at en god tilrettelegging for studier og aktivitet ved siden av toppidretten ikke svekker toppidrettsprestasjonene, men faktisk styrker dem. Det gir større trygghet for utøverne, og det gir bedre konsentrasjon for den som driver med idrett, at man også har annet å jobbe med ved siden av. Jeg er overbevist om at Olympiatoppen og NIF skjønner problemstillingene, og at de vil være viktige samarbeidspartnere for oss når det gjelder å sørge for at utdanningsinstitusjonene legger til rette for det. Jeg er også helt trygg på at Kunnskapsdepartementets statsråder også deler disse målsettingene og vil bidra så langt som råd er for å legge til rette for at utdanningsinstitusjonene faktisk gjør det vi har som målsetting. Når det gjelder dimensjoneringen av videregående utdanning i ulike kategorier, tror jeg jeg skal overlate det til en annen statsråd. Det får han svare for og diskutere i budsjettsammenheng og andre sammenhenger hvor Stortinget diskuterer videregående utdanning. Det er også tatt opp andre spørsmål som gjelder den hele idrettsutøveren, som toppidretten er opptatt av. Spiseforstyrrelser er en slik viktig sak. Det er klart at hvis den type problemstillinger dukker opp, rammer det toppidretten på en måte vi ikke ønsker, og det gjør heller ikke at toppidrettsutøverne presterer maksimalt. Dette må tas på alvor. Her har vi også en satsing innenfor toppidretten, og vi har dyktige fagfolk. Det er et godt grunnlag for en idrettssatsing, også for toppidretten, at dette er målsettinger som deles av et samlet storting.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-01-17:
Jeg takker samferdselsministeren for et grundig og godt svar. Jeg takker også for en grundig oppfølging, ikke bare en rask oppfølging den dagen noe skjer. Så vidt jeg kan forstå av samferdselsministerens svar, har hun grepet tak i saken på en god og forbilledlig måte. Det er særdeles bra at det er kommet reservestrømløsninger på Oslo S. Jeg er veldig enig med ministeren i at vi ikke kan garantere at ikke uhell skal skje som kan få følger, men det som er utgangspunktet for min interpellasjon, er jo at man i den grad det er mulig, skal forebygge, slik at man i minst mulig grad skal oppleve at uhell skal skje. Nå vet vi at det jobbes med en samfunnssikkerhetsmelding, som skal komme sammen med langtidsmeldingen for Forsvaret. Da er ett av mine spørsmål til ministeren om Samferdselsdepartementet er trukket inn i arbeidet med samfunnssikkerhetsmeldingen, og om man er fornøyd med at Justisdepartementet har et overordnet ansvar her, eller om man bør, slik som direktoratet foreslår, se på den strukturen man har i departementet for hvordan man arbeider med en samfunnssikkerhetsmelding. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi her et kritisk punkt til, nemlig at det er opp til den enkelte etat innenfor egne budsjetter, innenfor egne stramme budsjetter, å prioritere midler til samfunnssikkerhet. Mitt spørsmål til ministeren er videre om det da ikke ville være en tanke å øremerke midler til etatene på budsjettet, nødvendige midler, og å bruke tid på å se på samfunnsspørsmål innenfor sektoren. Til slutt: Det ligger fortsatt fem kabler i den samme kulverten. Er det gjort noen vurderinger av om man kanskje skal se på dette og lage alternative kulverter for de ulike kritiske kablene, slik at vi ikke får samme breddevirkninger av et kabelbrudd som vi fikk i denne runden?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-01-17:
Jeg vil gjerne til slutt få lov til å takke alle representantene som har engasjert seg og bidratt, for engasjementet i en viktig sak. Det ble sagt av representanten Hallgeir Langeland at det var en slags forsonende ånd i forsamlingen. Ja, det er ikke lagt opp til noen konfrontasjonslinje fra interpellantens side heller, for jeg tror nok at det er skiftende regjeringer og stortingsgrupper som sitter med et ansvar for oppfølging av samfunnssikkerheten. Ingen av oss kan vel slå seg for brystet og si at vi har gjort en fullgod jobb på området. Det kom opp noen gode ideer underveis, slik det alltid gjør i interpellasjonsdebatter. Jeg er enig i det som representanten Arne Sortevik gav uttrykk for, og som ble videreført av Trond Helleland, at man når NTP legges fram, må få en litt bredere framstilling av samfunnssikkerhet i samferdselssektoren. Og jeg vil holde fast ved noe som jeg tror er særdeles viktig, og som flere av de andre representantene understreket, nemlig økonomi til samfunnssikkerhet. Med et stramt budsjett for etaten skal det betydelig vilje til å prioritere penger til å sikre en kulvert der det går kabler, når en har svære utfordringer på nettet, slik Jernbaneverket har. Jeg holder fortsatt på at samfunnssikkerhet må få en høyere prioritet når en legger budsjettene til de ulike etatene. Vi skal få en samfunnssikkerhetsmelding, og jeg merket meg at samferdselsministeren var fornøyd med den involveringen etaten har i den meldingen. Jeg ser fram til at vi skal få en konstruktiv samfunnssikkerhetsdebatt også når det gjelder samferdsel, når vi får den meldingen til Stortinget.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-01-17:
Eg vil gje ros til representanten for at han tek opp eit særdeles viktig spørsmål i Stortinget. Stortinget har eit viktig ansvar saman med Regjeringa for å sjå til at kritisk infrastruktur i samfunnet vert sikra. Regjeringa skal leggje fram ei samfunnstryggleiksmelding. Den vil òg gje Stortinget eit godt høve til å drøfte vidare dette viktige temaet. Som samferdsleminister er eg komfortabel med at Justisdepartementet har det overordna ansvaret for denne meldinga, og eg er nøgd med måten Samferdsledepartementet vert dregen inn i arbeidet på. Samferdsledepartementet står for viktige oppgåver når det gjeld å gjennomgå vår infrastruktur - den som Samferdsledepartementet har ansvaret for - og arbeider med dette gjennom våre etatar og gjennom våre tilsyn. Etatane har mange tiltak som skal prioriterast. Me søkjer mest mogleg mål- og rammestyring, og ut frå det meiner eg det er rett at dei som sit nærast infrastrukturen, og som er nærast til å vurdere, òg er dei som skal prioritere midlar innanfor budsjetta. Då er det sjølvsagt viktig at ein har ei regjering som gjev budsjettmidlar til etatane som òg gjev rom for at dei kan prioritere nødvendige tiltak innanfor kritisk infrastruktur og sikring av den. Når det gjeld det å lage alternative kulvertar, seier det seg sjølv at det er ei vanskeleg sak. Ingen ting er umogleg, men det vil iallfall vere særdeles krevjande å grave opp alternative kulvertar under Oslo S. Det gjeld jo òg i andre byar der ein til liks med det ein har gjort under Oslo S, har lagt fleire kabelsett i same kulvert. Eg ser ikkje at det er ein veg å gå, men vi må sjå på korleis me kan sikre kulvertane endå betre. Det vert gjort. Ein ser på det i dag. Så er det viktig, som eg understreka i svaret mitt, at den enkelte kunde òg har eit ansvar her. Eg skal ikkje dra fram spesielle enkeltbedrifter eller enkeltkundar, men det finst òg døme på offentlege verksemder som vitterleg har gjort denne jobben 100 pst. og sikra seg. Det er det eksemplet me må overføre til dei andre, og så skal me gjere vår del av jobben frå Samferdsledepartementet si side.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-01-17:
Debatten i Stortinget i dag viser at det å samtale om desse spørsmåla kan bringe oss vidare. Det kan bringe opp gode innspel og gode tankar om den vidare prosessen. Det som er sagt om NTP og dette temaet, er noko eg skal leggje meg på minnet. Eg er òg samd i oppmodinga i forhold til den lokale og regionale høyringa som går no - det er klart at det òg er viktig at desse spørsmåla vert tekne opp i den prosessen. Men det utkastet som me har fått frå fagetat og Avinor i dag, opnar sjølvsagt for at dette kan gjerast til eit større tema i Nasjonal transportplan enn det er gjort til no. Det vil òg verte ei avveging i forhold til den samfunnstryggleiksmeldinga som skal leggjast fram, kor ein vil plassere dei ulike innspela og tilbakemeldingane frå Stortinget på det som no vert gjort, og vi vil leggje til rette for at Stortinget får anledning til å debattere dette viktige temaet ytterlegare. Eg skal gjere det eg kan for at samferdsleområdet som ein viktig sektor i forhold til å sikre kritisk infrastruktur skal få sin rettmessige plass både i samfunnstryggleiksmeldinga og sjølvsagt òg i Nasjonal transportplan. Det var ikkje så mange direkte spørsmål til statsråden i dei innlegga som har vore. Eg vil berre takke for ein interessant debatt, og har notert meg det som har kome av gode poeng, og det var ganske så mange, som eg skal ta med meg i det vidare arbeid.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-01-17:
Me har jo allereie i dag ulike spleiselag der ein er inne med lokale midlar i vegprosjekt. Me har t.d. eit selskap som har evna å stille bortimot 40 mill. kr til rådvelde i samband med eit utbyggingsprosjekt som er på veg til Stortinget, nemleg saka om Kvivsvegen. Så det er jo ikkje noko nytt at ein stiller lokal kapital til rådvelde. Det at ein eventuelt skal ha eit lokalt selskap for prosjekt som ikkje er bompengefinansierte, trur eg vil vere ei nyskaping, og det må sjølvsagt vurderast. Statsråden vil ikkje vende tommelen ned for eit slikt forslag. Eg vil vurdere det seriøst dersom det kjem opp lokale forslag. Eg veit at ein f.eks. i Rogaland drøftar den typen organisering.
Trond Helleland (Høyre), 2008-01-17:
Jeg vil også starte med å rose representanten Sahl, som tar opp et tema som er veldig aktuelt på bakgrunn av den hendelsen vi hadde på Oslo S den 28. november, et tema som burde være enda mer aktuelt, fordi Regjeringen nå har varslet at den vil komme med en oppfølging av meldingen om samfunnssikkerhet og beredskap. I likhet med representanten Sortevik har jeg så vidt rukket å bla i det nye utkastet til Nasjonal transportplan. Jeg fant et lite kapittel om tiltak mot terror og sabotasje, men det er bare på sju-åtte linjer. Statsråd Navarsete har vist handlekraft og vilje til oppfølging når det gjelder det som skjedde på Oslo S. Det er bra. Jeg vil iallfall fra Høyres side anbefale Regjeringen å gå litt nøyere inn i arbeidet med nettopp samfunnssikkerheten. Jeg er kanskje spesielt opptatt av dette fordi jeg jobbet mye med den saken i forrige periode, da jeg ledet justiskomiteen og var med på hele prosessen om samfunnssikkerhet og beredskap. Det som kom veldig klart fram i den prosessen, var at kritikerne mente at det var for dårlig koordinering av arbeidet. Riksrevisjonen har nå gått gjennom arbeidet med samfunnssikkerhet og beredskap. De har rettet ganske kraftig kritikk mot særlig justisministeren og Justisdepartementet for manglende oppfølging og manglende trykk i arbeidet, mens justisministeren har henvist til den forestående stortingsmeldingen som vil komme om dette. Uansett tror jeg det er viktig for Samferdselsdepartementet å legge større vekt på det enn det som nå ligger i utkastet til Nasjonal transportplan, for vi kan risikere lignende tilfeller på helt andre steder enn Oslo S i årene som kommer. Jeg tror det er viktig at vi som samferdselspolitikere også får muligheten til å gå gjennom disse problemstillingene på en litt grundigere måte enn det vi rekker i en interpellasjonsdebatt. Når det er sagt, er det ofte ganske kostnadskrevende tiltak, f.eks. når det gjelder flyplasser og forslag til utvidelse av rullebanebredde, sikringstiltak på sidene, osv., og havner som må gjennomføre tiltak. Men når det gjelder vei og jernbane, tror jeg kanskje at vi bør ha en litt nøyere gjennomgang av nettopp den problematikken, for slik det er lagt opp nå, i hvert fall, er det det enkelte departement som har ansvar for sin sektor, og da kan jo Samferdselsdepartementet gå foran med et godt eksempel og ta denne utfordringen på alvor. Det er veldig lett å reagere i ettertid og si at her skulle vi nok vært føre var, men det å være føre var er ofte ganske dyrt, så det blir en avveining - hvilke tiltak en kan sette i verk i forhold til hvilke andre tiltak en ønsker å prioritere. Når det er sagt, håper jeg også at det blir lagt vekt på arbeidet med å se på reserveløsninger, om det f.eks. fins muligheter for å omdirigere togtrafikken til en annen togledersentral eller en reservesentral, og om det fins muligheter for å gjøre slik som det er gjort Danmark, at man har en ekstra nødsentral som tas i bruk dersom kritisk infrastruktur faller bort. Så jeg håper at vi får anledning til å diskutere dette videre, og at det kanskje blir en litt fyldigere del av det forslaget til NTP som statsråden legger fram i løpet av et års tid.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-01-17:
Takk til Jan Sahl som setter dette viktige temaet i fokus. Det som skjedde natt til onsdag den 28. november, tror jeg satte en støkk i oss alle. Jeg skrev selv et spørsmål til statsråden like etter hendelsen, og fikk til svar at hun tok dette meget alvorlig. Det har hun også bekreftet her i dag. Én ting er at togtrafikken ble lammet da 800 tog ble helt eller delvis innstilt, noe som berørte 80 000 reisende - i tillegg ble bredbåndstilknytning og telefon borte for store bedrifter og viktige samfunnsfunksjoner som politiet, som interpellanten også var inne på. Jeg merket meg spesielt at det ikke var reserveløsninger for strømforsyningen, og at Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap, som har tilsyn med elsikkerheten hos Jernbaneverket, ifølge media ikke var klar over at Jernbaneverket hadde både høyspentledninger, lavspentledninger og signalkabler samlet i én kulvert. Dette synes jeg er urovekkende opplysninger, og jeg håper det kommer en avklaring på ansvarsforhold og at det blir gjort endringer på dette, slik at man for ettertiden har reserveløsninger. Det er det flere her som har vært inne på, og statsråden sa noe om det i sitt svar. Nasjonal Sikkerhetsmyndighet uttalte til Aftenposten like etter hendelsen at de var bekymret for situasjonen på Oslo S, og at togstansen var en viktig påminnelse. Bekymringen knyttet seg selvsagt til sårbarheten når det gjelder sabotasje og terrorvirksomhet. Assisterende direktør i Nasjonal Sikkerhetsmyndighet var svært kritisk til Jernbaneverket fordi sikkerheten på infrastruktur ikke var bedre ivaretatt. De etterlyste også bedre samordning av tilsynsvirksomheten. Etter debatten her i dag og etter statsrådens svar har jeg forventninger om at dette viktige området blir godt ivaretatt.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-01-17:
](ordfører for saken): Dette representantforslaget fra representantene Arne Sortevik, Per Sandberg og Bård Hoksrud er et forslag om opprettelse av et statlig veiselskap som skal legge forholdene til rette for hurtig utbygging av et effektivt, sikkert og miljøvennlig veinett basert på statlig finansiering. (ordfører for saken): Komiteen avviser dette forslaget med den begrunnelse at Statens vegvesen har utbygging av veier som en av sine viktigste oppgaver. Flertallet peker på at ulike modeller for lånefinansiering av prosjekter ikke endrer utgiftenes reelle karakter eller deres virkning i økonomien. Jeg regner med at flertallet, bestående av medlemmene fra regjeringspartiene, vil redegjøre for sine videre argumenter, og at også de andre partiene i komiteen samt forslagsstillerne vil redegjøre for sine syn. Venstre er med på en merknad sammen med Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti der vi oppfordrer Regjeringen til å bruke OPS-ordningen, både på bakgrunn av at det er påvist raskere gjennomføring av prosjekter, og på bakgrunn av den positive evalueringen av ordningen. Venstre etterlyser også, sammen med de nevnte partier, lovnaden fra Soria Moria-erklæringen om en utredning av en ordning med prosjektfinansiering. Det regner jeg med - og oppfordrer til - at samferdselsministeren kommer tilbake til i sitt innlegg her i dag.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-01-17:
Vi var mange som ble rammet av brannen på Oslo S da togene i østlandsområdet ble stående. For passasjerene og oss politikere var det helt uforståelig at brann og kortslutning i en kabel kunne lamme hele togtrafikken på Østlandet. Ifølge informasjonssjefen i NSB, Preben Kolstrup, ble halvparten av togtrafikken rammet. Det rammet togene i Stor-Oslo og tog fra Hamar, Drammen, Spikkestad, Halden, Mysen, Gjøvik osv. Alternativ transport ble satt opp, men det var ikke mulig å dekke behovet, så det ble kaos. Mange reisende kom ikke på jobb eller ble svært forsinket. Det ble også rettet sterk kritikk mot at det var dårlig informasjon til dem som ventet på togene. Dette er selvsagt veldig alvorlig. Det er ikke akseptabelt at infrastrukturen er så sårbar at den kan lamme store deler av landet. Derfor stilte vi i Arbeiderpartiet - og de fleste andre - oss spørsmål om NSB og Jernbaneverket har god nok beredskap og gode nok risikoanalyser til å forebygge slike hendinger, og om hva disse etatene vil gjøre for å forhindre tilsvarende kaos i togtrafikken i framtiden. Sånn sett er jeg glad for at interpellanten har tatt opp denne debatten her i Stortinget, og jeg er glad for statsrådens redegjørelse i Stortinget i dag. Det viser at denne saken er tatt tak i og blir fulgt opp på en god måte, slik at vi i framtiden kan unngå slike hendelser. Vi har også andre utfordringer - det har vi sett denne uken - i forhold til å få rettet opp andre feil som også kan lamme eller forsinke togtrafikken. Det har vi fått noen forslag til hvordan vi kan løse, i dag, i forslaget til NTP, som vi så skal debattere framover.
Ragnhild Aarflot Kalland (Senterpartiet), 2008-01-17:
I denne saka er spørsmålet om ein skal opprette eit statleg vegselskap som skal vere basert på statleg finansiering. Det er slik at Senterpartiet arbeider målretta for å få utbygging av gode, trygge vegar og også for å få eit auka vedlikehald av vegnettet. Ein registrerer her at forslagsstillaren søkjer etter nye løysingar. Det å leite etter svar på utfordringar kan vere ei positiv øving. Ofte kan nytenking vere vegen å gå. Andre tider vil den beste løysinga vere å halde på dei modellane ein har. Senterpartiet er av den meininga at å opprette eit statleg vegselskap ikkje er ei føremålstenleg løysing på utfordringar innan vegsektoren. Gjennom svært lang tid, og under skiftande regjeringar, har det vakse fram eit stort etterslep når det gjeld både vedlikehald/drift og investering innan samferdselssektoren. Dette har denne regjeringa gripe fatt i og gjort noko med. Rammene til vegsektoren er vesentleg auka sidan regjeringsskiftet i 2005. Ramma til NTP er for fyrste gong oppfylt. Dette er viktig for å få ei god utvikling i landet innan så vel næringsutvikling som busetnad. Å prioritere samferdsel er ei investering - i bulyst, i etableringslyst, i trivsel og tryggleik for innbyggjarane i landet. Det er fleire årsaker til at Senterpartiet ikkje ser det føremålstenleg å opprette dette vegselskapet. Statens vegvesen har i dag ansvar for utbygging og vedlikehald av vegar som sine mest sentrale oppgåver. Som ein har vore inne på, gjer dei det på ein god måte. Det er også slik at framlegget til forvaltingsreform inneber at det regionale forvaltingsnivået vil få tilført ansvar for betydelege delar av riksvegnettet. Det er også slik at ei oppretting av eit statleg vegselskap ikkje gjev ein automatikk i at det vert større løyvingar til samferdsel. Det kan nok kanskje vere større grunn til å spørje om det ikkje vil krevje meir midlar til organisasjon, administrasjon og endring og såleis vil kunne føre til ein reduksjon av midlar til dei sentrale oppgåvene som nettopp vegbygging og vegvedlikehald. Eg registrerer at forslagsstillaren, Framstegspartiet, i dette framlegget om å opprette eit statleg vegselskap også går vidare. Eg registrerer at Framstegspartiet i denne saka også gjer ei prioritering når det gjeld lokalisering av investeringsprosjekt. Framstegspartiet prioriterer at eit vegselskap fyrst skal starte utbygging av vegnett mellom dei største byane og av effektive transportløysingar rundt dei same byane. Senterpartiet vil ha ein demokratisk prosess gjennom handsaming av NTP før vi gjer desse prioriteringane. Fagetatane sitt framlegg til NTP vart i dag offentleg. No skal det politiske arbeidet starte. Det arbeidet skal gå lokalt, regionalt og nasjonalt. Eit tema der vil vere å sjå på dei ulike finansieringsordningane. Senterpartiet vil delta i denne debatten.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Det aller viktigaste for Kristeleg Folkeparti er at barn får den omsorga dei har behov for, uavhengig av kva for aktørar som tilbyr det. Vi har både ideelle og kommersielle krefter innafor barnevernet, og vi vil også i framtida ha behov for dei. Men Kristeleg Folkeparti ønskjer å prioritere det offentlege tilbodet og dei private, ideelle organisasjonane. Dei ressursane som staten bruker til barnevernsformål, skal gå mest mogleg direkte til det arbeidet ein har tenkt, og ikkje til utbetaling av utbytte. Derfor er vi einige i den vridinga. Men vi er bekymra for mange av dei frivillige, ideelle organisasjonane og stiftelsane som driv innafor barnevernet i dag, som opplever at dei får mykje strammare arbeidsvilkår med denne regjeringa enn dei gjorde med den førre. Eg kunne ønskje at Regjeringa verkeleg kunne ta tak i dette, for vi ønskjer ikkje å strupe det private initiativet og dei ideelle organisasjonane sitt viktige arbeid på dette området.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Eg er einig med Framstegspartiet i at det er veldig viktig å ha eit mangfaldig og godt familievern, og at vi bør sikre eit tospora familievern. Men eg er ikkje einig med Framstegspartiet som foreslår å overføre pengar frå det offentlege familievernet til det kyrkjelege familievernet, fordi det er ikkje alle stader vi har eit kyrkjeleg familievern. Då er det viktig at vi sikrar mest mogleg ressursar totalt sett til familievernet, og derfor har Kristeleg Folkeparti foreslått ein kraftig auke i løyvingane til familievernet, noko som kan kome både dei kyrkjelege og dei offentlege familievernkontora til gode. Eg kunne ønskt at Framstegspartiet også i sitt alternative budsjett hadde prioritert dette og fokusert på at det trengst fleire midlar. Men det er veldig viktig at alle som ønskjer å gå til familievernkontora for å få rettleiing og mekling, får eit godt tilbod. Det er viktig at vi har eit mangfald, som vi har hatt fram til i dag, og der kunne nok Regjeringa ha gjort endå meir.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Kontantstøtte har vore eit viktig verkemiddel for å gi valfridom, men eg har registrert at SV uansett har vore mot kontantstøtte og har brukt ulike argument i dan samanhengen. Mange med minoritetsbakgrunn ville uansett ha valt å vere heime med barna dei første åra. Kontantstøtta medfører at dei får betre råd, det er meir økonomisk utjamnande, og det betyr mest for dei som har minst. Så har Kristeleg Folkeparti fremma eit forslag her om at dei som er heime med barn i kontantstøttealder, og har barn som er eldre enn kontantstøttealderen, skal få gratis kjernetid i barnehagen, for vi ser at det kan vere utfordringar i forhold til det å lære norsk dersom barna ikkje får gå i barnehage før dei begynner på skulen. Derfor har vi teke den utfordringa på alvor, og i enkelte område i Oslo får barn tilbod om gratis kjernetid i barnehagen. Det trur vi er positivt. Vi ser også gode teikn når det gjeld språkutviklinga, og derfor ser vi vidare på dette.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Når Framstegspartiet i ein merknad i budsjettinnstillinga skriv om at det er ingen som foreslår ei slik opptrapping av midlane når det gjeld likeverdig behandling, som det Framstegspartiet gjer, er det nok ikkje rart at det vekkjer litt reaksjon sidan Framstegspartiet i sitt opphavlege alternative budsjett ikkje har foreslått meir pengar til likebehandling. Men eg reknar med at det er ein glipp, for eg veit jo at Framstegspartiet er oppteke av likeverdig behandling. Så den kritikken som har blitt reist mot Regjeringa, er eg einig i når det gjeld at dei ikkje har gjort noko for å få til ei meir likeverdig behandling – og det rammar alle. Eit anna punkt som eg vil utfordre Framstegspartiet på, er likestilling, fordi mange av inndekkingsforslaga er kutt på likestillingsområdet. Likestillinga kjem ikkje av seg sjølv, og vi veit at veldig mykje i samfunnet har utvikla seg i rett retning, fordi vi har fått meir likestilling mellom kvinner og menn, og fleire menn har teke ansvar. Det har kravt ei bevisst og aktiv jobbing for likestilling, så kvifor vil ikkje Framstegspartiet gi tilskot til den typen organisasjonar som er med på å fronte dette?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Kristeleg Folkeparti foreslår tilskot til inntektsgraderte satsar på barnehagar for å gi ei ekstra handsrekking til dei med lågast inntekt, men eg registrerer at SV ikkje støttar dette. Så gjeld det dei einslege mindreårige asylsøkjarane over 15 år. Kan representanten May Hansen seie noko om når dei blir overførde til barnevernet? Det verkar som om det er heilt i det blå ut frå dei signala som Regjeringa har kome med. Så har eg eit spørsmål om likelønn. Eg kjenner representanten May Hansen og SV som glødande opptekne av likestilling. Derfor er eg litt forbausa over at regjeringspartia ikkje vil vere med på eit forslag der vi ber Regjeringa fremje ein forpliktande plan for likelønn og bidra med tiltak for kvinnedominerte utdanningsgrupper i offentleg sektor i tråd med anbefalingane frå likelønnskommisjonen. Eller har SV lyst til å støtte desse forslaga når vi skal votere over dei i salen i dag?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Senterpartiet har tradisjonelt vore veldig oppteke av at ein skal ha mangfald innafor barnehagesektoren. Vi veit at veldig mange private barnehagar slit, og at fleire har gått konkurs. Viss ein skal greie å nå målet om full barnehagedekning – ut frå den siste statistikken til statsråden er det vel 2 500 barn som har søkt innafor det tidspunktet dei sjølve har sett som søknadskriterium, som ventar på plass – korleis vil Senterpartiet bidra til ei likebehandling av kommunale og private barnehagar? For viss ikkje det blir gjort noko meir, vil nok endå fleire gå dukken, og det vil ta lengre tid før ein når målet om full barnehagedekning. Har Senterpartiet nokre gullkort i erma som dei kan kome med som Regjeringa ikkje har kome med, for å unngå at det skjer? Når det gjeld kontantstøtta, vil det jo – viss ein fjerna ho – ta endå lengre tid før ein greier å nå målet om full behovsdekning, pluss at mange som ønskjer ei anna omsorgsform, dei som ønskjer å behalde og bruke kontantstøtta, blir tvinga til å gå til eit anna val enn det dei primært ønskjer.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Ei lita oppfølging om private barnehagar: I det som Regjeringa har føreslått, å leggje finansieringa inn i rammene til kommunane, er det ikkje lagt inn noko krav om at kommunane skal likebehandle kommunale og private barnehagar. Når vi no ser at veldig mange har stoppa opp med å byggje private barnehagar fordi dei føler usikkerheit når det gjeld finansieringsforma, vil Senterpartiet vere med og bidra til endringar av det som Regjeringa har lagt fram? Det skaper i dag stor utryggleik for mange private barnehagar og vil føre til at mange ikkje tør å satse vidare. Eg blir ikkje roa av at kommunane skal ha det heile og fulle ansvaret, utan at det er lagt klare kriterium frå Regjeringa. Vi vil helst ikkje ha lagt finansieringa inn i rammene før vi oppnår ei likehandling. Det er altfor tidleg å leggje ho inn i rammene no, viss det i det heile er den riktige måten å finansiere barnehagar på i framtida.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
For eit år sidan hadde ideelle organisasjonar som driv innan barnevernsområdet, møte med departementet om anbodsproblematikken. Dei var forholdsvis opplyfte etter møtet, for departementet gav ein del signal som var positive, men dei opplever ikkje at praksisen er blitt slik som dei signala kunne tyde på. Blant anna skal det vere forhandlingar, det skal skje ved dialog, ein forhandlingssituasjon, og det skal ikkje lagast matrise, men ein skal etterspørje kvalitet og budsjett for verksemda, og lønns- og arbeidsvilkåra skal ikkje vere dårlegare enn dei gjeldande tariffavtalane. Vil statsråden stoppe opp og sjå korleis situasjonen er no, når det er forhandlingar om avtalar med Bufetat, og ein opplever at ein del av dei kriteria som ein trudde skulle liggje til grunn, i praksis viser seg ikkje å liggje til grunn, f.eks. når det gjeld nærleiksprinsippet til barna? Vil statsråden sørgje for at nye grep blir tekne?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Det er ikkje tvil om at veldig mange private barnehagar slit rundt omkring, og at det òg er dei som har gått konkurs fordi dei ikkje har like rammevilkår. Det som forbausar meg, er at denne regjeringa ikkje har kome med ei einaste ekstra krone for å få meir likebehandling mellom kommunale og private barnehagar – det blir opp til det kommunale skjønnet. Når det er snakk om talet på barn som ikkje har barnehageplass, har statsråden sagt at det er rundt 2 500 i neste barnehageår som står og ventar og har lyst på ein barnehageplass, som ikkje får det. I tillegg har ein alle dei som er fødde etter 1. september, som ikkje eingong får søkt og dermed ikkje blir registrerte. Kor mange barn som ikkje får barnehageplass, veit statsråden kanskje ikkje. Dersom ein ikkje tek noko grep når det gjeld likebehandling av kommunale og private barnehagar, kan endå fleire gå konkurs, og det tek lengre tid å nå full behovsdekning.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Det er rom for å frita dei ideelle institusjonane for anbodsrunde dersom Regjeringa ønskjer det. Det er ei større romslegheit enn Regjeringa vel å nytte. Eg hadde håpt at gjennom denne debatten ville i det minste Regjeringa vere med på å forlengje avtalane for dei som allereie har driftsavtalar med Bufetat – nå Bufdir – ut året, slik at ein fekk gå grundig inn i dette . Men eg merka meg at statsråden dessverre ser ut til å stå hardt på at dette no er delegert til Bufdir. Dei har ansvaret for å utføre anbodsreglar, og er også ankeinstans. Eg hadde håpt at ei regjering frå Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet ville ha teke denne moglegheita som no opnar seg, til å stoppe opp og tenkje seg om. Vi ser at fleire viktige faginstitusjonar drivne av ideelle organisasjonar og stiftelsar, no kan forsvinne, fordi ein pressar anbodssystemet for hardt. Kven vil vere taparane ved det? Jo, det er jo barna. Ein veit at barn som får eit behandlingstilbod på Styve Gard t.d. og samtidig har kontakt med sitt lokalmiljø – dei reiser til skulen, kanskje éin time kvar veg, for å halde oppe kontakten med det lokalmiljøet der dei bur – ikkje ville fått den moglegheita viss Hordaland no mister sitt tilbod, og dei må reise lenger. Eg kan ikkje med min beste vilje sjå at mange av desse kriteria som ein har lagt til grunn, t.d. nærleiksprinsippet, er følgde opp, og om statsråden ikkje vil gripe inn fordi Bufdir er både aktør og ankeinstans, sit vi her makteslause og kan ikkje gjere noko. Så min bønn går til regjeringspartia: Ver så snill, stopp opp og ta ein tenkjepause for å ta vare på fagmiljø, for å ta vare på viktige institusjonstilbod som vi har i dag – fleire har allereie forsvunne. Skal vi no lene oss tilbake og sjå at fleire forsvinn utan at dei vil nytte seg av moglegheita til ei tenkjepause?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Det er riktig, som representanten Gjul er inne på, at avstanden når det gjeld kulturpolitikk, er stor mellom Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti. Ein del kulturområde, m.a. når det gjeld støtte til frivillige lag og organisasjonar og momsproblematikken, er vi faktisk einige om å lyfte fram. Men når det gjeld synet på pressestøtte og ei rekkje andre ting, er vi ueinige. Særleg gjeld dette spelpolitikken, der vi ikkje ønskjer ei liberalisering. Der har jo Arbeidarpartiet og Regjeringa gått i riktig retning, sjølv om eg framleis synest det er eit paradoks at Arbeidarpartiet tillèt bingoautomatar, som eg var inne på i innlegget mitt. Det synest eg er ganske oppsiktsvekkjande. Eg føler også at Regjeringa på ein del av desse områda må pushast i riktig retning, sjølv om dei lett skuldar på Kristeleg Folkeparti når det gjeld korleis utviklinga er i dag kontra då vi var i regjering. Vi begynte på ein god del, og fekk ting i riktig retning, og no håper eg at Regjeringa vil ta ordentleg tak i ein del av dei utfordringane som står igjen, bl.a. når det gjeld nettspel.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Kristeleg Folkeparti er til liks med SV opptekne av å ha ein restriktiv spelpolitikk fordi det framleis er mange som blir avhengige av spel. Vi har sett mange sosiale tragediar. Derfor er eg glad for SVs engasjement i dette. Den politiske retninga som Venstre, Høgre og Framstegspartiet har gått i i denne saka, deler ikkje Kristeleg Folkeparti. Vi ønskjer å vere med og påverke i mest mogleg restriktiv retning. Vi håper også at Regjeringa vil gå lenger. Vi har hatt fleire forslag som har gått i meir restriktiv retning enn det Regjeringa har gått inn for. Når det gjeld spelproblematikk på nettet, har dette med betalingstransaksjonar vore oppe, men også problemstillingar knytte til ip-adresse. Vi må sjå om det også er andre verkemiddel som burde ha vore vurderte for å unngå at fleire unge blir hekta på spel over nettet. Vi veit at det spesielt er målgrupper blant unge dette gjeld.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Kristeleg Folkeparti har jo sagt at ein ønskjer samling i sentrum, med Høgre og Venstre. Vi ville gjerne hatt med Senterpartiet òg, for vi trur at denne regjeringa hadde trengt ei avløysing. Vi har på ein måte konsentrert vår politikk rundt spørsmålet om kvar vi vil få mest gjennomslag, og har då sett at det vil vere på dette området vi ville få mest gjennomført av vår politikk. Det betyr ikkje at det ikkje er saker der vi kan vere einige også med Framstegspartiet, eller med Arbeidarpartiet eller SV for den saks skuld. Så for oss er det sakene som er det aller viktigaste. Og ei sak som eg nemnde, er dette med momskompensasjon for frivillige lag og organisasjonar. Det er ei sak som Regjeringa har flagga høgt, men der dei ikkje har innfridd, og der vi i fellesskap med Framstegspartiet faktisk har hatt forslag som verkeleg kunne ha betydd veldig mykje for veldig mange som driv med frivillig arbeid.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
I sommar var eg og besøkte nokre bingolokale for å sjå korleis dei såkalla bingoautomatane fungerte. Etter at speleautomatane i daglegvarebutikkane og kioskane har forsvunne, har det blitt ein auka omsetnad på bingoautomatane. Då eg gjekk inn i lokalet, var det ein person som tok kontakt med meg og sa: Er ikkje du politikar? Eg sa at eg var det, eg var jo litt interessert i å sjå korleis det fungerte. Så seier vedkomande: Ver så snill å bli kvitt desse bingoautomatane. Desse er meir aggressive, dei er hissigare, du kan spele bort meir på kortare tid. Desse er verre enn dei andre automatane som vi har hatt. Av omsyn til dei som er spelavhengige: Vil Arbeidarpartiet vere med og bli kvitt desse bingoautomatane, som vi har forslag om?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Framstegspartiet går inn for å selje ned NRK. NRK har forpliktingar i forhold til norsk kulturarv, språk og identitet, dei har spesielle forpliktingar til å produsere smale program, barne- og ungdomsprogram, dokumentarprogram og skal vere godt representert i heile landet med distriktssendingar. Kva for konsekvensar trur Karin Woldseth det ville få dersom denne allmennkringkastaren ikkje får dei rammevilkåra til å drive som dei har i dag? Kristeleg Folkeparti trur at vi då mister ein kulturarv, som det er viktig å ta vare på og ha gode rammevilkår for.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Etter at speleautomatane har forsvunne, har omsetninga på bingoautomatane eksplodert. SV har hatt eit sterkt engasjement for å bli kvitt speleautomatane. Inga Marte Thorkildsen uttalte i ein tv-debatt hos TV2 at ho ønskte å gå lenger enn Trond Giske når det gjaldt bingoautomatane. Vil SV ta utfordringane med speleproblematikken på alvor og vere med på å støtte eit forslag om å bli kvitt speleautomatane i bingolokala, automatar som mange fagfolk seier er meir aggressive og avhengigheitsskapande enn dei andre automatane som vi har hatt, og som vi veit førte til mange sosiale problem?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Det er bra at Senterpartiet har engasjement for frivillige lag og organisasjonar, men eg må innrømme at Kristeleg Folkeparti har blitt skuffa fordi vi hadde forventningar til at det skulle skje noko når det gjeld moms og frivillige lag og organisasjonar. Mandatet til Momsutvalet, som Finansdepartementet sette ned, var innskrenka til å sjå på realitetane for frivillige lag og organisasjonar. Senterpartiet uttrykte i fleire debattar forventningar til dette, men så langt har det ikkje skjedd noko konkret. Derfor er eg veldig usikker på – når ein har sett ned et utval, det var ute av mandatet der, og no har det kome vage signal i budsjettet – om vi kan forvente ei konkret sak med eit konkret innhald. Frivillige lag og organisasjonar er kjempeskuffa, for dei føler at Regjeringa har kome med store forventningar, men på dette området har ein ikkje innfridd.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
No var eg spent på om eg skulle få replikk, president!
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-12-15:
Det høyrest ut som om det einaste statsråden manglar no til jul, er eit englekor! Det er mange korentusiastar som drøymer om eit profesjonelt kor. Om statsråden ønskjer å ta tak i utfordringane, så har Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre fremma eit forslag der vi ønskjer å «utrede modeller for etablering og drift av et profesjonelt kor. Det legges til grunn at et slikt kor skal ha institusjonelle forutsetninger til å drive stabil kunstnerisk virksomhet på linje med de profesjonelle orkestrene». Det er veldig mange land som har eit profesjonelt kor, men det har ikkje Noreg. Mange korentusiastar håpar at vi skal få til det også her til lands. Eg håpar at statsråden om han ikkje får sitt eige englekor, i alle fall vil bidra til eit arbeid som kan sørgje for at vi får eit profesjonelt kor.