Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-01-11:
Aller først vil jeg få takke saksordføreren for et godt og grundig arbeid med en ganske komplisert sak. Jeg vil også berømme det grundige og helt avgjørende viktige arbeidet som journalistene i Dagens Næringsliv har gjort for å bringe fram fakta i saken. Så vil jeg legge til at jeg i all hovedsak deler de uttalelser – og det syn – som er kommet fra saksordfører Ola Borten Moe og Arbeiderpartiets Marit Nybakk. Forsvaret har foretatt en grundig gjennomgang av denne saken etter at kontroll- og konstitusjonskomiteen åpnet sak. Konklusjonene i Forsvarets egen gransking er knusende på en del områder, og det er tilnærmet ufattelig at en i Forsvaret hadde en organisasjon som overhodet ikke evnet å forholde seg til anbudsprosesser og retningslinjer for kontraktsinngåelse. Det samsvarer dessverre ganske godt med det bildet en fortsatt har av deler av Forsvaret, og det er en uholdbar situasjon. Riksrevisjonens gjentatte kritikk av Forsvarets anskaffelser over år kan vise at denne problemstillingen ikke ble tatt på alvor av Forsvaret, og kanskje kan det være med på å forklare hvorfor NOBLE ikke syntes det var så viktig å følge regelverket. Av konklusjonene fremstår det også som klart at Forsvaret – på bakgrunn av den informasjonen de har hatt tilgang til – ikke kan påvise at det foreligger grunnlag for mistanke om korrupsjon eller at det foreligger mangler ved leveransene. Til det er det viktig å legge til to ting. Det ene er at Forsvarets tilgang på informasjon har vært svekket av at hovedpersonen på Forsvarets side ikke har vært tilgjengelig eller villig til å bidra med opplysninger, og at hovedpersonen på OCAS' side, Morten Mørk, ikke har vært villig til å bidra i særlig grad, han heller. Det andre som kan legges til, er at dokumentasjonen viser at NOBLEs kompetanse til å inngå avtale var meget svak. Det ble ikke stilt konkrete nok krav til leveranser på kort og lang sikt, og det var ikke mulig å følge pengestrømmene. Det er et grunnleggende prinsipp i offentlig kontraktsinngåelse at man skal kunne følge pengestrømmene. Dessuten er det klart at leveransen uansett ble svært forsinket. Dette betyr i korte trekk at verken Forsvarets gransking eller kontroll- og konstitusjonskomiteens behandling kan anses å ha avdekket alle forhold i dette sakskomplekset. Spørsmålet om kryssubsidiering fra Forsvarets side overfor sivile OCAS-produkter og eventuell sammenblanding av tilskudd og lån mellom sivilt prosjekt og Forsvarets prosjekt er eksempler på forhold som ikke er endelig avklart. Under den åpne kontrollhøringen ble det klart at det var svært få aktører som var villig til å ta ansvar for det som skjedde i NOBLE. Det er imidlertid helt klart at den til enhver tid sittende forsvarssjef administrativt er den øverste ansvarlige for det som skjer i Forsvaret. Statsråden er imidlertid den som alltid vil ha det øverste ansvaret. Det er grunn til å understreke at det ikke er en forutsetning for statsrådsansvaret at statsråden faktisk kjente til det som foregikk i egen organisasjon. Det finnes jo eksempler på at statsråder har blitt tvunget til å gå av på grunn av saker eller hendelser som har skjedd i deres organisasjoner eller linje, uten at de selv har vært kjent med de kritikkverdige forholdene på forhånd. Statsrådsansvaret er endelig, og statsråder som unngår å la seg informere, skal naturligvis ikke kunne fritas for statsrådsansvaret. Det er ikke et krav for å kunne stille en statsråd til ansvar at vedkommende rent faktisk hadde mulighet til å avverge de kritikkverdige forholdene. Under høringen ble det gjort et poeng av at det ikke var aktuelt å informere Stortinget om NOBLE og organiseringen av NOBLE fordi det ligger langt under det som karakteriseres som kategori 1, hvilket gjelder beløp over 500 mill. kr. Etter dette er det nødvendig å gjennomgå forsvarssjefens fullmakter og se på om informasjonsnivået er tilstrekkelig. Forsvaret er et politisk ansvar, og det er åpenbart avgjørende for tilliten til Forsvaret at forsvarsministeren er den som har den reelle kontrollen i departementet, og at statsråden i saker som fremstår som spesielle, i alle fall sikrer seg rutiner som gjør at det gis informasjon som statsråden kan viderebringe til Stortinget ved behov. Det sivile produktet som ble resultatet av samarbeidet mellom Forsvaret og selskapet i OCAS-sfæren og enkelte andre aktører, var et radarvarslingssystem for luftfartshinder. Prosjektet har også hatt, som de to tidligere talerne var inne på, et uvanlig nært forhold til tidligere SND og Innovasjon Norge over lang tid og har fått en rekke ulike tilskuddstilsagn fra Innovasjon Norge. OCAS var lenge alene om å tilby den typen løsninger for luftfartshinder, og det var utsendt på høring en forskrift som ville påby en form for radarmerking av luftfartshinder, herunder kraftmaster. Forskriften ville, om den ble iverksatt, bidra til at OCAS satt i en svært god markedsposisjon. Det kom imidlertid en konkurrent til OCAS. Protura AS laget et alternativt system. Det er fremkommet en rekke opplysninger under komiteens behandling som tyder på at det ble igangsatt en slags svertekampanje fra OCAS’ side mot Protura AS. Dette resulterte bl.a. i at Luftfartstilsynet prøvefløy et av Proturas anlegg sammen med representanter fra OCAS AS ulovlig, og uten at Protura var kjent med dette. I ettertid har Protura AS, som nå er Cordina AS, blitt utsatt for en høyst kritikkverdig saksbehandling – jeg vil stresse det – fra Luftfartstilsynets side, som klart gir grunnlag for å mistenke Luftfartstilsynet for ikke å ha vært upartisk i sin saksbehandling. At det skapes et slikt inntrykk, er meget uheldig. Jeg må si at jeg generelt forventer en langt høyere kvalitet på det arbeid som skal utføres av offentlige kontroll- og godkjenningsorganer. Det vi har sett i denne saken, er ikke tillitvekkende. Det er alvorlig for Luftfartstilsynet at en enstemmig komité finner grunn til å stille spørsmål ved fremgangsmåten til Luftfartstilsynet i disse sakene. Jeg imøteser derfor at samferdselsministeren følger opp – og jeg håper forsvarsministeren bringer dette videre til samferdselsministeren – den enstemmige komiteens anmodning om at forholdet mellom Luftfartstilsynet, OCAS AS og Protura, nå Cordina AS, granskes på egnet vis. Det er ikke minst blitt viktig underveis i lys av at det stadig dukker opp nye opplysninger rundt disse forholdene. Denne saken har vist flere svært kritikkverdige sider ved forvaltningen av offentlige midler og offentlig myndighetsbruk. Det er helt åpenbart at det er nødvendig at dette følges videre av de relevante departement.