Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2009-12-01:
Det er en viktig sak som tas opp i dag. Oljeleverandørindustrien er en svært viktig næring, og det er mange som har belyst den her. I mange kystsamfunn er det svært mange arbeidsplasser knyttet opp mot denne næringen, både direkte og indirekte. Slik er det mange steder, også i min landsdel, Nord-Norge. Kanskje har vi så langt bare sett begynnelsen på utfordringene vi står overfor! Den rød-grønne regjeringen brakte arbeidet med forvaltningsplanen for havområdene i nord ut av borgerlig dødvanne. Situasjonen i Bondevik II-regjeringen, med Fremskrittspartiet som støtteparti, var – som de fleste kjenner til – fullstendig fastlåst. Min medrepresentant fra Nordland, Høyres Ivar Kristiansen, garanterte full petroleumsaktivitet nær sagt overalt uten forutgående forsvarlige utredninger, mens noen av partiets regjeringskamerater den gangen – i hvert fall Venstre – garanterte for det motsatte, nemlig varig vern. Man kan ut fra dette lett forstå hvorfor arbeidet med det framtidige rammeverket for Norges viktigste næringer stod på stedet hvil i regjeringstiden til Bondevik II. Med Arbeiderpartiet ledende i regjering har en ikke bare sluttført arbeidet med forvaltningsplanen i nord, men sågar sluttført arbeidet med forvaltningsplanen for Norskehavet. Dette er politisk gjennomføringsevne i praksis. Ord og handling går hånd i hånd – dvs. rød-grønn politikk i praksis. I tiden som står foran oss, skal vi både bringe en petroleumsmelding til Stortinget og revidere forvaltningsplanen fra 2006, en revidering som for øvrig skal basere seg på god faglig kunnskap og ansvarlige analyser – ikke slik som enkelte i denne sal bedriver politikk: etter dagsform og innfallsmetode. Gode forvaltningsplaner er svært viktige for petroleumsnæringen, og dermed også for leverandørindustrien, da de utgjør selve rammeverket for hvordan næringen kan bedrive sin aktivitet. De sikrer langsiktige og forutsigbare rammevilkår for alle involverte aktører i disse områdene, både for fiskerinæringen, for reiselivsoperatører og – ikke minst – for petroleumsnæringen. Planene sikrer den mye omtalte sameksistensen i praksis, og det er noe av det viktigste. Den senere tid har den globale finanskrisen skapt nye utfordringer ikke bare for denne næringen, men for nær sagt alle næringsdrivende verden over. Selv om enkelte i opposisjonen har en tendens til å stille vår rød-grønne regjering til ansvar for alt som er galt, så er vel til og med de fleste borgerlige politikere – forhåpentligvis – enige om at det er i drøyeste laget å hevde at den rød-grønne regjeringens politikk er skyldig når det gjelder finanskrisen. Jeg tror ballen heller ligger hos dem som ønsker at markedet skal styre alene. Sannheten er det motsatte. Ansvarlig, aktiv og forutsigbar rød-grønn politikk har sørget for at vi i Norge har Europas laveste arbeidsledighet, til tross for krisen. Vi er påvirket av krisen, og vi er svært misfornøyd så lenge det er ufrivillig ledige hender i vårt land, at noen er uten arbeid. Men ved å legge denne situasjonen til grunn har vi – sett i et globalt perspektiv – klart oss relativt godt. Regjeringen har vært aktiv i sin motkonjunkturpolitikk og brukt oljepenger. Vi har fått på plass ordninger som har sikret og styrket finansieringen av norsk eksport gjennom en kraftig økning av GIEKs rammer, samtidig som Eksportfinans fikk betydelige økninger i sine lån fra staten. Dette har vært et viktig virkemiddel for offshoreleverandørindustrien, da en stor del av industriens omsetning er i internasjonale markeder. I tillegg har vi gjort en god del med andre rammebetingelser, ikke minst med permitteringsreglene, for å hjelpe både de ansatte og bedriftene – det er også noe av rammebetingelsene. Som jeg har sagt tidligere, er jeg svært bekymret for leverandørindustrien i tiden som kommer. Poenget er imidlertid at den rød-grønne regjeringen fører en aktiv næringspolitikk, og det gjør oss godt rustet til å møte framtiden. I Nord-Norge har vi tradisjon for «å stå han av». Jeg tror Norges befolkning vil se at vi gjør det. Og det er enklere «å stå han av» med Jens Stoltenberg i ryggen enn med to av damene på den borgerlige siden som krangler seg imellom. Norges befolkning vil få se at vi klarer å løse krisene, at vi «står han av», og at vi kan styre også gjennom vanskelige tider.