Ellen Gjerpe Hansen (Høyre), 2000-06-14:
Høyre vil understreke viktigheten av at Posten settes i stand til å møte de store utfordringene selskapet står overfor i årene som kommer. Det forventes at konkurransen fra utenlandske aktører vil øke, og at integreringen av markedet for posttjenester internasjonalt vil fortsette. Samtidig svekkes grensene for postprodukter i forhold til andre produkter. Det er grunn til å anta at det vil finne sted en utvikling innen postsektoren parallelt med den som har funnet sted innen telesektoren. Det er derfor nødvendig å redusere kostnadsnivået. Det er en forutsetning for å møte den tøffe konkurransen fra store utenlandske aktører, og for å kunne oppnå kvalitetsmålene som er satt for selskapet. Klarer ikke Posten å konkurrere på kvalitet i sentrale strøk av landet og generere overskudd fra dette markedet, vil det få konsekvenser for Postens muligheter til å tilby gode tjenester i distriktene. Utfordringen består ikke i å tilby posttjenester i sentrale strøk, der er det et kommersielt grunnlag for denne type tjenester. Utfordringen er å tilby tjenester i distriktene, der det ikke er et kommersielt grunnlag. Høyre vil understreke viktigheten av at Posten skal tilby kvalitativt gode tjenester over hele landet og med enhetlige priser. Det er viktig at Posten fokuserer på å nå de kvalitetsmål som er satt for selskapet. Etter Høyres oppfatning er det Stortingets oppgave å sette kvalitets- og servicemål for Posten samt kjøpe ulønnsomme posttjenester. Høyre mener at det ikke er en oppgave for Stortinget å ta stilling til antall ekspedisjonssteder. Det er en oppgave som styret må ta stilling til innenfor rammen av konsesjonens kvalitets- og servicemål og forretningsmessige vurderinger. Høyre er positiv til at butikker og bensinstasjoner overtar som ekspedisjonssteder i stedet for kontorer drevet av Posten selv. En slik omlegging vil mange steder føre til at posttjenester blir tilgjengelig en større del av døgnet, og vil slik føre til et bedre posttilbud. Høyre forutsetter at landposttjenestene vil bli videreført på det samme service- og kvalitetsnivå. Høyre er skeptisk til å overføre posttjenester til offentlige servicekontorer. Offentlige servicekontorer har bl.a. kortere åpningstider enn butikker og bensinstasjoner, som kan være et langt bedre alternativ som ekspedisjonssted for posttjenester. Ved å åpne for post på offentlige servicekontorer kan Posten stille krav overfor en del kommuner. Hvis kommunen ikke overtar driften av Posten gjennom et offentlig servicekontor, blir stedet kanskje uten ekspedisjonssted. I en slik situasjon kan kommuner føle seg presset til å overta personell og kostnader som Posten ønsker å kvitte seg med. Dette vil ikke gjelde for kommuner med bare ett ekspedisjonssted, ettersom Postens konsesjon krever at det skal være minst ett ekspedisjonssted i hver kommune. Etter Høyres oppfatning skal det ikke være en kommunal oppgave å yte posttjenester. Det er en statlig oppgave. Det er heller ikke en kommunal oppgave å overta overtallige ansatte fra Posten. I et fremtidig liberalisert, europeisk postmarked med konkurranse på alle typer posttjenester vil posttjenester på offentlige servicekontorer kunne komme i konflikt med prinsippet om like konkurransevilkår. Posten står overfor store utfordringer som følge av overtallighet innen flere områder av virksomheten. Samtidig er det i Norge stor mangel på arbeidskraft. Det sterke stillingsvernet som de ansatte har i Posten, har motvirket en gradvis nedbemanning, slik at selskapet nå sliter med et stort antall overtallige. Høyre ser ikke behovet for at Posten skal etablere en egen omstillingsenhet når arbeidsmarkedsetaten har kompetanse til å omskolere og omplassere de overtallige til annet arbeid. Høyre vil vise til at Telenor, som er et aksjeselskap, og som har møtt konkurranse i markedet, har lyktes i å tilpasse antall ansatte til aktivitetsnivået. Det samme kan ikke sies om Posten og NSB, som er organisert som BA. Høyre mener at Posten ville vært bedre rustet til å møte de store utfordringene selskapet står overfor, hvis selskapet hadde vært organisert som aksjeselskap. Postens markedstilpassing og forbrukernes krav til landsdekkende posttjenester til best mulig kvalitet og lavest mulig pris tilsier at Postens monopoltjenester blir gjenstand for en sunn konkurranse. Høyre imøteser derfor en avvikling av enerettsområdet for Posten, men vil samtidig innføre en konsesjonsordning som sikrer forbrukerne i hele landet landsdekkende basistjenester. Om ikke storting og regjering initierer en slik utvikling, vil EØS-avtalen etter hvert fremtvinge en slik utvikling. EU vil åpne for langt mer konkurranse innen posttjenester, og Norge er nødt til å gjennomføre en tilsvarende liberalisering i postmarkedet. I dag er bare 3 pst. av postmarkedet i EU åpent for konkurranse. Innen 2004 skal 20 pst. av markedet åpnes, og innen 2007 en enda større andel, uten at det er satt noen prosentsats. Det viktigste i forslaget er at de nasjonale postverkenes monopol på forsendelse av brev blir kraftig innskrenket. De nasjonale postverkene i EU går inn i en periode med kraftig omstilling. Rundt 17 pst. av det norske markedet som i dag er monopolisert, vil bli gjenstand for konkurranse hvis Norge skal følge EUs vedtak. Konsernsjef Kaare Frydenberg i Posten ønsker vedtaket i EU velkommen. «Jeg synes dette forslaget er helt OK. Jeg ønsker konkurranse i alle markeder og regner med full liberalisering av posttjenestene i løpet av fem-seks år. Vi skal bare sørge for å være konkurransedyktige også i en slik situasjon.» Dette sier Frydenberg til Dagens Næringsliv den 31. mai i år. Dette er lovende, men da må Stortinget sette Posten i stand til å møte den konkurransen som kommer. På denne bakgrunn viser jeg til det forslaget som er fremmet av Høyre og Fremskrittspartiet i innstillingen, om å omgjøre posten til et aksjeselskap.