Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2010-03-11:
Det er en viktig debatt interpellanten reiser, for vi vet at mangelen på ansatte med kompetanse i norske fengsler begynner å nærme seg grensen for det uansvarlige flere steder. Det kreves flere ansatte og bedre kompetanse for å kunne ivareta de ansattes og innsattes sikkerhet, for det er slik at stadig flere av dem som er innsatt i norske fengsler, har dommer for grove forbrytelser, og det kriminelle miljøet blir stadig hardere. Det blir stadig flere fra det organiserte kriminelle miljøet som ikke skyr noen midler for å oppnå noe de ønsker, selv om de sitter i fengsel. Det forundrer meg at dette i seg selv ikke får en del varselklokker til å ringe, hvis de ansattes og innsattes sikkerhet er viktig. Det er også en annen ting som forundrer meg. Politiet fikk i 2010 et stort budsjettmessig løft, i hvert fall på papiret. Intensjonen med dette såkalte løftet var å gjøre politiet i bedre stand til å utføre sine oppgaver. Flere kriminelle skulle tas. Det vil si at flere saker skulle etterforskes, flere skulle dømmes, og flere skulle havne i fengsel for sine forbrytelser. Denne effekten har i stor grad uteblitt. Det store økonomiske løftet ble spist opp av en lønns- og prisøkning som ikke ble kompensert fullt ut, det var videreføring av igangsatte prosjekter, arbeidstidsbestemmelser, IKT-investeringer og andre nødvendige investeringer som gikk på beskostning av daglig operativt arbeid. Det vi nå ser, er, som sagt, at virkningen etter tidenes løft for politiet ikke har blitt slik vi ble forespeilet. Det har ikke blitt etterforsket flere saker, det har ikke blitt brakt mange flere inn til domstolene, og det har ikke blitt mange flere i fengslene. Vi vet at domstolene sliter både økonomisk og saksbehandlingsmessig. Vi vet også at fengslene er rimelig fulle, varetektsplasser finnes knapt, og at det, som jeg tidligere nevnte, er mangel på ansatte med god kompetanse. På grunn av dette er nok både domstolene og kriminalomsorgen glad for at det store løftet ikke ble som forespeilet. I denne sammenheng må det være lov til å stille et spørsmål: I og med at politiet fikk dette såkalte løftet som skulle føre til flere arresterte, dømte og fengslede, og den økonomiske og bemanningsmessige situasjonen er som den er i domstolene og kriminalomsorgen, hvorfor ble det verken bevilget større økonomiske ressurser eller lagt klare opptrappingsplaner for domstolene og kriminalomsorgen, slik at vi kunne ta imot denne økte veksten av siktede og dømte som var forventet? Det er fristende å påstå at regjering og statsråd visste at det ikke ville bli noe press verken på domstoler eller kriminalomsorg. De visste kanskje at dette såkalte økonomiske løftet ikke var noe reelt løft, men en illusjon. For i og med at man visste at denne skapte illusjonen ikke ville føre til flere dømte og fengslede, var det heller ikke nødvendig å bevilge økte ressurser til verken domstoler eller kriminalomsorg. Jeg håper jeg tar feil i mine vidløftige tanker. Men det som er viktig, er at en ser realiteten og sørger for at hele straffesakskjeden priortieres, og at kampen mot kriminalitet skjerpes. Det er også viktig å ivareta sikkerheten til både ansatte og innsatte i norske fengsler. Ressurser til personell og investeringsmidler for å gjøre sikkerheten bedre må prioriteres høyt. Et godt eksempel på dette er bygging av sikkerhetssluse ved fengslet i Skien, slik at både ansatte og innsatte ikke behøver å leve i frykt for at væpnede kriminelle kommer inn i fengslet på en lett måte, slik de kan i dag. Til slutt må jeg få lov til å håpe at statsråden har lagt merke til at jeg i mitt innlegg ikke har nevnt noen ting om statsrådens slipp fangene fri-politikk, så dét ikke skal bli en debatt i dag.