Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-12-17:
Jeg hadde håpet og trodd at når saken kom til debatt i Stortinget, var den midlertidige bevæpninga avsluttet, og at vi skulle diskutere det som hadde vært, og det som skal løses i framtida. Nå er det ikke sånn. De tragiske hendelsene i Paris gjorde at den varslede fjerninga av den midlertidige bevæpninga ikke ble gjennomført, og at en fremdeles har midlertidig bevæpning i noen uker til. Jeg vil iallfall si at de sakene som vi har hatt i komiteen, både representantforslaget fra SV og redegjørelsen, har ført til viktige diskusjoner og viktige høringer – og for så vidt også viktige avklaringer som står i innstillinga i dag. Fra Kristelig Folkepartis side mener jeg at det er problematisk at vi har hatt bevæpning så lenge som vi har hatt. Samtidig mener jeg også at det er viktig å ha et skille mellom midlertidig bevæpning og permanent bevæpning, og mellom om en er for bevæpning i seg selv, og om en støtter midlertidig bevæpning. Kristelig Folkeparti har i sin konklusjon vært tydelig på det konstitusjonelle ansvaret som statsråden har. Derfor ligger det på statsrådens bord å måtte ta disse beslutningene. Det er statsråden og regjeringa som sitter med de graderte vurderingene og den graderte informasjonen, og det er Stortinget som skal kontrollere om han eventuelt har fulgt opp og gjort jobben sin på en god nok måte. Dersom en rokker for mye ved det, medfører det at Stortinget påtar seg et stort ansvar i de beslutningene, uten å ha den informasjonen vi hadde trengt å ha. Derfor understreker jeg nok en gang at jeg har tillit til at POD gjør sine vurderinger på en god måte, og at statsråden seinere gjør sine vurderinger på en god måte. Samtidig, og det kan være frustrerende for dem som er uenig med meg, benytter jeg muligheten til å stille spørsmål og til hele tiden å etterstrebe hvordan Stortingets ønske om et ubevæpnet politi raskest mulig skal kunne bli situasjonen igjen. Jeg er nå litt undrende til at det ble varslet at den midlertidige bevæpninga skulle avsluttes på grunn av at trusselnivået var gått ned, og at det nå er en uavklart trusselsituasjon. Det har jeg fremdeles forståelse for, men når den uavklarte trusselsituasjonen blir avklart – noe som jeg håper skjer raskest mulig – og hvis det viser seg at trusselnivået faktisk har gått ned, har jeg forventninger om at den midlertidige bevæpninga avsluttes. Det må iallfall ikke bli sånn at midlertidig bevæpning er et argument for at bevæpning er det beste forsvaret mot terror – slik jeg litt for langt på vei oppfatter at den glimrende representanten Hårek Elvenes argumenterer for. Vi har f.eks. vist til FFI og den gjennomgangen de har hatt av de 76 angrepene mellom 2001 og 2014, som viste at det ikke nødvendigvis er bevæpnet politi som er det beste virkemiddelet for å hindre terrorangrep. Det er slik jeg langt på vei oppfatter Elvenes’ resonnement, og det mener jeg er feil. Der mener jeg, som vi har debattert mange ganger tidligere, at det kanskje er mange tiltak som er bedre egnet til akkurat det. Men når den konkrete trusselen har vært som den har vært, har jeg hatt forståelse for at politiet må være bevæpnet, bl.a. ut ifra at de kan være mål i seg selv. Når det gjelder den permanente bevæpninga, er jeg glad for at statsråden har varslet et offentlig utvalg. Det tror jeg er veldig klokt og veldig riktig i den situasjonen vi er kommet i, for det er en ganske amper debatt knyttet til bevæpning. Jeg skjønner også at sett fra politiets side – når de går rundt og føler det på kroppen hver eneste dag – er det iallfall viktig at vi tar den diskusjonen alvorlig, og at vi får et felles faktagrunnlag å ta debatten videre på. Sånn jeg ser det i dag, er det gode argumenter for å ha bevæpning i en del situasjoner – ikke nødvendigvis mot terror. Hvis en er på oppdrag og tror en går inn i en helt ufarlig situasjon, og så plutselig oppdager at det er veldig krevende, er det klart at det vil være utfordrende ikke å ha våpen på hofta. Men det er også veldig mange gode argumenter for hvorfor det ikke er riktig å ha bevæpning til enhver tid, og de vil jeg framføre. Det å kunne få et felles grunnlag med et utvalg som har et bredt mandat, og som er bredt sammensatt, tror jeg uansett vil tjene debatten. Vi kan forhåpentligvis ta den debatten i ro og mak når den midlertidige bevæpninga forhåpentligvis snart er avsluttet.