Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
Jeg vil trekke fram to aktuelle medieoppslag – først nyheten om at det norskstøttede kunstakademiet i Ramallah i Palestina er åpnet. Dette prosjektet er drevet fram av kunstnere i Norge og i Palestina og støttet av kulturmidler fra Utenriksdepartementet. Det var nettopp disse palestinske kunstnerne som forsvarte ytringsfriheten da det brant som verst etter karikaturtegningene. Vår regjering vil satse mer på kultursamarbeid som vil styrke den kunstneriske dialogen på tvers av landegrensene, og det er det vi gjør i Palestina. Men situasjonen i Palestina krever også at vi øker vårt bidrag til humanitær bistand og gjenoppbygging etter Israels brutale krigføring mot Gaza i sommer, slik Regjeringa har foreslått overfor Stortinget nå. Den fastlåste og håpløse situasjonen i Palestina nå krever at land som Norge holder fast ved dialogen med alle parter. Det andre oppslaget handlet om den amerikanske etterretningsrapporten om konsekvensene av krigen i Irak. Dessverre fikk vi som var motstandere av krigen, rett i at den har ført til økt fare for terrorisme, at Irak er blitt det viktigste området for rekruttering av islamister til voldelige grupper. Den ensidige troen på at våpen kan løse terrortruslene og skape demokrati, er foreldet. Konflikter må løses politisk, sa Indonesias president da han besøkte Norge nylig. Heller ikke i Afghanistan kan militære bidrag være hovedløsningen. Ifølge en grundig rapport fra tenketanken The Senlis Council har det internasjonale samfunnet de siste fem åra brukt ti ganger mer til militære formål enn til oppbyggingen av det sivile samfunnet og humanitær hjelp i Afghanistan. Dette må være noe av bakteppet for at Taliban og andre opprørsgrupper har økt oppslutningen i sør. Her er det en humanitær krise, ekstrem fattigdom og hungersnød. Alle som har lest boka «Drageløperen», vet hvor vanskelig og kompleks situasjonen i Afghanistan er, og har vært i mange år. Norge har under denne regjeringa, i tråd med Soria Moria-erklæringen, økt støtten til ISAF-styrkene for å bidra til stabilitet, og denne støtten skal videreføres. Samtidig er det viktig å slå fast at uten at det internasjonale samfunnet har en klar plan, en plan som følges opp, for hvordan en kan skape stabilitet og gjenoppbygging av landet, gjenoppbygging av det sivile samfunnet, vil en mislykkes i Afghanistan. Regjeringa har som en av de første i verden laget en handlingsplan for oppfølging av FN-resolusjon 1325, Kvinner, fred og sikkerhet. Dette er en resolusjon som den globale kvinnebevegelsen fikk på plass for seks år sia. På den måten er vi med på å styrke FNs arbeid og ikke minst gi vårt bidrag til kvinnene, som er de som betaler den høyeste prisen under konflikter, og til de kvinnene som skal og må delta når partene setter seg til ved forhandlingsbordet. Norge skal være det landet som alltid spør når det skal forhandles om en varig fred: Hvor er kvinnene? Vi har en regjering som løfter opp miljøbistanden og slår fast at alle skal sikres retten til vann. Så møttes representanter for det sivile samfunn i Bolivia og Bolivias vannminister og vår egen utviklingsminister da han besøkte landet i høst. Tida er nå inne for å få gjennom retten til vann internasjonalt, sa kanadiske Maude Barlow, som sammen med norske FIVAS har jobbet for denne retten lenge. Og vi er enige. 1,2 milliarder mennesker mangler tilgang til reint vann. Hvert år dør 2 millioner, de fleste barn, av sykdommer forårsaket av dårlige vann- og sanitærforhold. Det er ingen tilfeldighet at Bolivia var arenaen for dette møtet. Det var her leksa ble lært om hvordan fattigfolket må betale prisen når vannressurser privatiseres for at internasjonale storselskaper skal tjene penger. Det er naturlig at våre to land samarbeider, fordi nettopp Norge under denne regjeringa har slått fast at vann er et fellesgode. Denne regjeringa trakk vann ut av tjenesteforhandlingene i WTO, og vi slår fast at ingen norsk støtte skal gis til programmer som setter krav til liberalisering og privatisering. Dette er blitt lagt merke til i solidaritetsmiljøene internasjonalt, og vi skal fortsette arbeidet for mer internasjonal solidaritet.