Trond Helleland (Høyre), 2001-05-14:
Høyre vil sette det enkelte menneskes behov som bruker i sentrum når det gjelder kommunal og statlig administrasjon. Offentlige kontorer skal tilpasse sine åpningstider til brukernes behov og gi rask og god service. Høyre mener at offentlig forvaltning gjennom bruk av Internett skal være tilgjengelig hele døgnet. Vi vil redusere det offentliges regulering av folks hverdag. Det bør være færre og enklere lover og forskrifter for innbyggerne å forholde seg til. Blant annet vil vi gå inn for forenklinger i plan- og bygningsloven, og vi vil naturligvis slutte oss til de forslag som Kosmo vil komme med etter hvert. Gjennom at det offentlige i mindre grad vil regulere folks hverdag, vil også behovet for offentlig saksbehandling bli mindre. For næringslivet er en effektiv offentlig sektor viktig. Internasjonal konkurranse synliggjør i større grad enn tidligere svakheter i offentlig forvaltning. Offentlig byråkrati kan være både en konkurransefordel og en konkurranseulempe, avhengig av om det fungerer effektivt eller ikke. Høyre vil ha et slankere og mer effektivt byråkrati som kan frigjøre ressurser til offentlige kjerneoppgaver. Vi vil arbeide for å bygge ned eller slå sammen offentlige kontorer og direktorater der det er naturlig. Dette vil frigjøre ressurser fra dobbeltarbeid og gjøre det lettere for brukerne å finne fram ved at de kan forholde seg til færre offentlige kontorer. Vi vil forenkle de regionale statlige organer. Statlige forvaltningsorganer på lokalt nivå må underlegges fylkesmannen. Overprøving av kommunale vedtak begrenses til legalitetskontroll og klage på saksbehandlingen. Norge får for lite ut av de ressursene som settes inn i offentlig sektor. Derfor vil vi arbeide for en omfattende modernisering av offentlig sektor. Omfattende reformer når det gjelder organiseringen av offentlig sektor, er nødvendig for å sikre den enkelte de nødvendige tjenestene når man får behov for dem. Vi er i dag avhengig av politiske beslutninger for å få en god utdanning for våre barn, behandling når vi blir syke, og pleie og omsorg når vi blir gamle. Derfor vil vi styrke brukernes innflytelse over tilbudet og legge til rette for et mer variert og mangfoldig tilbud gjennom å slippe private og frivillige organisasjoner til i konkurranse om bedre og mer kostnadseffektive tjenester. Det offentlige har ansvar for å finansiere grunnleggende velferdstjenester knyttet til utdanning, helse, pleie og omsorg. Offentlig ansvar for finansiering betyr ikke at det offentlige også må produsere tjenestene. Vi vil derfor slippe til private i konkurranse med det offentlige når det gjelder å gi oss de beste tjenestene til lavest mulig pris. I dagens situasjon, med offentlig monopol på produksjon av mange tjenester, har man ikke det samme kravet til effektiv produksjon og fornyelse som i et marked med fri konkurranse. Det offentlige bør konsentrere seg om rollen som bestiller av velferdstjenester på vegne av befolkningen, og formulere og stille krav til disse tjenestenes kvalitet og innhold. Et skille mellom bestiller- og utførerrollene vil legge til rette for økt oppmerksomhet om tjenestenes kvalitet. Det må legges vekt på godt samarbeid med de ansatte i slike omstillingsprosesser. Høyre vil kombinere markedets fortrinn med hensyn til å produsere varer og tjenester med en offentlig finansiering som sikrer alle adgang til elementære velferdsgoder, uavhengig av personlig økonomi. Dette kan skje ved bruk av anbud eller gjennom stykkprisbaserte finansieringsordninger der pengene følger brukeren til den tilbyder brukeren velger, offentlig eller privat. Høyre vil også legge ned fylkeskommunen. Ved å redusere antallet forvaltningsnivåer til to vil de politiske ansvarsforholdene bli klarere. Gjennom redusert byråkrati og dobbeltarbeid vil vi frigjøre ressurser som kan brukes til å yte befolkningen bedre offentlige tjenester. Hensynet til et best mulig tilbud må være styrende for hvordan vi organiserer offentlig sektor. Sykehus og videregående skoler er i dag fylkeskommunens viktigste oppgaver. Staten skal nå overta ansvaret for sykehusene, og kommunene bør da overta ansvaret for de videregående skolene og institusjoner knyttet til rusmiddelomsorg og barnevern. I stedet ser vi altså at Regjeringen nå foreslår å legge nye oppgaver til fylkeskommunen, når realiteten er at fylkeskommunens dager snart er talte. Statsråd Kosmos redegjørelse er preget av at Regjeringen er i en skvis mellom den offentlige og private delen av fagbevegelsen. LO-kongressen viste at Kommuneforbundet framstår som den mest reaksjonære bremseklossen i Norge når det gjelder modernisering av offentlig sektor, mens Fellesforbundet er på hogget og sier klart fra om at tjenestene kan settes ut på anbud – konkurranseutsettes – så lenge det offentlige har ansvar for å tilby tjenestene. Statsrådens redegjørelse inneholdt ikke ett ord om konkurranseutsetting og bestiller/utfører-modellen. En forvaltningspolitisk redegjørelse uten drøfting av dette framstår som et defensivt slag i lufta – en redegjørelse uten de viktigste momentene. Statsråd Kosmo skal imidlertid ha honnør for at man nå tilsynelatende er i gang med en sanering av forskrifter, tilsyn og annet byråkrati. Men foreløpig er det mest prat, og etter Høyres mening vil man ikke se resultater før man foretar grep som går grunnleggende til verks. I tidligere statsråd Laila Dåvøys redegjørelse for to år siden var det en del positive tanker om konkurranse som virkemiddel. Dette arbeidet har stått stille siden, og et splittet Arbeiderparti blir ikke noe annet enn en administrator av sin egen uenighet.