Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2013-11-28:
Det er åpenbart populært med historiske tilbakeblikk, så la meg ta dere med på min historie. Jeg er oppvokst i vakre, varierte Valdres, med naturen rett utenfor stuevinduet. Men da jeg var 19 år, måtte jeg pakke ned jenterommet og flytte fra Valdres. Jeg måtte dra til storbyen for å få meg en utdanning. Dette er ingen unik historie. Hvert eneste år er det mange unge folk som flytter fra distriktene i jakten på høyere utdanning. Det er veldig bra at ungdom får seg høyere utdanning, og gjerne får sett litt av verden og får seg noen erfaringer. Problemet er at det er altfor få som kommer tilbake. Det er mangel på kompetansearbeidsplasser i mange av våre distrikter. Distriktskommunene har utfordringer med å opprettholde bosettingen og skape nye attraktive arbeidsplasser. Derfor trenger vi en aktiv distriktspolitikk. Vi trenger politikere som er villig til å bruke målrettede virkemidler for å styrke innlandet, men også andre distrikter. Det er grunn til bekymring når den blå-blå regjeringen legger fram et forslag til budsjett som svekker de distriktspolitiske virkemidlene. Det gir oss som ønsker innlandet en lys framtid, en stor utfordring. Det krever at vi blir enda flinkere til å vise fram de mulighetene som finnes i innlandet. Derfor har jeg lyst til å takke interpellanten for at vi får den muligheten her i dag. Todelingen av norsk økonomi er en stor utfordring for hele landet, men også for innlandet. Da er ikke løsningen å gjøre som regjeringen, nemlig å legge fram et budsjett som forsterker problemet. Da må vi heller gjøre som Arbeiderpartiet, satse på bosetting og næringsutvikling i innlandet, slik at Norge får flere bein å stå på. Sterke krefter i samfunnet virker sentraliserende. Over hele verden ser vi mer og mer urbanisering. Skal vi demme opp for denne utviklingen, er vi nødt til å bruke sterke politiske virkemidler. Derfor sørget den rød-grønne regjeringen for at de regionale utviklingsmidlene ble styrket. Nå er det uro og bekymring. Den blå-blå regjeringen kutter en fjerdedel av midlene som skulle gått til viktige satsinger på stedsutvikling, reiseliv, næringsutvikling, gründere og nyskaping. Som interpellanten, Storberget, sa, er ressursbasen for å skape vekst i innlandet til stede, for i innlandet finnes det mange kreative mennesker med store drømmer. For å snakke et språk Høyre sikkert forstår: Dette er mennesker som har nye ideer og bedre løsninger. Da er det synd at de regionale utviklingsmidlene, som nettopp er et viktig verktøy for fylkeskommunene, som kan støtte opp om disse menneskene og deres ideer, blir kuttet. Jeg synes det er innmari synd, eller – som representanten Hagebakken sa – nitrist at man kutter i dette viktige verktøyet, som bidrar til vekst, verdiskaping og næringsutvikling der det virkelig trengs. Skal vi lykkes i innlandet, må vi satse på de næringene vi er gode på: landbruk, skogbruk, reiseliv, kultur og industri. Men alle disse næringene får kutt i regjeringens forslag til statsbudsjett. Kulturløftet forsvant i det blå. Det kuttes i reiselivssatsingen, og regjeringen har gjort det til en ideologisk fanesak i landbrukspolitikken å tulle med ostetollen. Jeg har lyst til å si at ikke alle kuttene er dramatisk store, men regjeringen skrur på veldig mange brytere – og de skrur dem feil vei. Summen av alle disse endringene frykter jeg kan være en drastisk kursdreining i distrikts- og regionalpolitikken. Arbeiderpartiet vil føre en aktiv nærings- og distriktspolitikk, hvor vi løfter opp de gode initiativene i distriktene. Det å satse på innlandet er framtidsrettet. Vi har grønne næringer. Det kan bidra til å bremse todelingen i norsk økonomi, og Norge får flere bein å stå på. Jeg er glad for at statsråden bekrefter at Innlandsutvalget skal gå sin gang, og jeg gleder meg til å diskutere tiltakene. Jeg tror vi må skape flere arbeidsplasser og skape verdier og optimisme i innlandet. Det er slik vi bidrar til at slike som meg – og mange flere som har flyttet – har noe å vende tilbake til en vakker dag.