Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-08:
I dag er Redd Barnas landdirektør for Jemen i Norge. Han har med seg en bønn fra Jemens sivilbefolkning, nemlig å slutte å eksportere norsk krigsmateriell til islamistregimer som dreper og utarmer Jemens barn, kvinner og menn. Mens vi snakker i dag, bombes byer, skoler, sykehus, hjem og markeder, samtidig som innførsel av livsnødvendig mat og medisiner blokkeres. Flere av islamistregimene som dreper Jemens sivile i tusentall, er væpnet med norsk krigsmateriell som den sittende regjeringen har gitt tillatelse til å eksportere. På Stortingets dagsorden står det at temaet for debatten i dag er Innst. 81 S om eksport av forsvarsmateriell fra Norge i 2017, eksportkontroll og internasjonalt ikke-spredningssamarbeid. Det vi egentlig diskuterer, er hvorvidt Norge skal selge krigsmateriell til islamistregimer som nå dreper uskyldige for fote i Jemen. Det vi tar stilling til i dag, er om vi hører på Redd Barnas bønn om at Norge skal slutte å bidra med materiell til denne krigen, eller om man skal ignorere Redd Barna og heller gi etter for ønsket om at norsk våpenindustri skal tjene penger på disse regimenes krigføring mot sivile. Det er helt riktig at regjeringen stanset eksporten av såkalt A-materiell til Emiratene i 2017 og B-materiell til Saudi-Arabia i 2018, men det var etter at regjeringen var tatt for å ha sagt at det er greit å eksportere krigsmateriell til disse regimene. Det vi krever nå, er resolutt og tydelig handling, og Rødt støtter forslagene om innstramninger fra opposisjonen i innstillingen. I tillegg fremmer vi tre forslag som kan være med på å gjenreise sunn fornuft og demokratisk kontroll over norsk eksport av krigsmateriell. Det første forslaget er å be regjeringen utrede om forståelsen av begrepene «krig» eller «borgerkrig» i regjeringens 1959-vedtak bør endres for å hindre salg til land som deltar i væpnede konflikter med store sivile lidelser. Det var et enstemmig storting som ga sin tilslutning til 1959-vedtaket om at Norge ikke selger militært materiell til land hvor det er krig eller krig truer, eller til land hvor det er borgerkrig. Sittende regjering har i realiteten brutt med vedtaket når en har solgt militært materiell til regimer som kriger i Jemen. På side 16 i den siste våpeneksportkontrollmeldingen skriver regjeringen: «Praksis har vært at stater som intervenerer etter samtykke fra et lands lovlige myndigheter, ikke anses omfattet av 1959-vedtaket.» Konsekvensen av en sånn tolkning er at Norge ikke vil nekte salg av krigsmateriell til stater som deltar i borgerkriger mot væpnede grupper i eget land. Derfor bør Stortinget nå vedta at dette utredes grundigere. Vårt andre forslag er å utrede om skillet mellom varekategori A og B i UDs retningslinjer for eksport av krigsmateriell bør endres, fordi det simpelthen ikke er belegg for argumentet om at eksport av militært materiell av B-kategorien ikke brukes til å ramme sivile. Det siste forslaget er å be regjeringen utøve aktivt eierskap i våpenselskapet Nammo for å legge ned Nammos eksportkontor i Emiratene, som deltar i krigen mot Jemen. Norge har en regjeringserklæring med Stortingets tilslutning om at vi ikke skal selge militært materiell til land hvor det er krig eller borgerkrig, så hva er da poenget med et selskap der den norske staten er majoritetseier – at de skal ha et eksportkontor i et islamistregime som deltar i en av verdens verste kriger? Rødt er ikke mot norsk våpenproduksjon, men vi er mot regjeringens politikk for våpeneksport som bidrar til krigsforbrytelser og humanitære katastrofer, og som gjør norske våpenprodusenter og arbeidsplasser avhengig av eksport til verdens mest brutale islamistregimer – og avhengig av at de fortsetter å krige og kjøpe norsk krigsmateriell for å sikre sin videre eksistens. Med dette tar jeg opp Rødts tre forslag i saken.