Olemic Thommessen (Høyre), 2007-03-19:
Forslaget fra Fremskrittspartiet er først og fremst motivert av at man vil bli kvitt tv-lisensen. Sånn sett føyer det seg inn i en rekke av forslag som går i den retning. Høyre ser ikke noe egentlig alternativ til lisens nå – uten at man skal behøve å være firkantet når det gjelder hvordan NRK skal finansieres. Alternativet måtte være å finansiere NRK over statsbudsjettet. Det mener vi gir en større avhengighet av staten og litt for tette bånd – i forhold til bånd som kanskje allerede er tette nok, men som vi altså ikke ser noen egentlig alternativ løsning på. Hvis man nå skulle tenke seg at man skulle gå Fremskrittspartiets vei, altså stykke opp NRK for så å selge ut – og jeg forstår vel forslagsstillerne dit hen at man tenker seg at man egentlig kan selge det meste når det kommer til stykket, bare man får litt tid på seg – har vi liten tro på at det er noen god vei. For det første vil det drastisk forverre inntektsgrunnlaget for et samlet norsk medietilbud. Det så vi ganske godt illustrert da vi åpnet for Kanal 24. Det var basert på Stortingets ønske om å få en riksdekkende radiokanal til, i tillegg til P4. Vi har i ettertid sett at de har kjempet på det samme reklamemarkedet, og at det har vært en meget, meget tøff kamp. Det er ikke noen tvil om at fundamentet for det å skape i dette tilfellet god radio, men hvis man utvider dette: fundamentet for å lage god tv, samlet sett blir mye, mye dårligere. Så er det slik med markedet og medier at mediedrevne kanaler vil rette seg inn der hvor markedet har størst tyngdekraft, og det betyr i en slags midte. Det ser vi i alle typer medier, også på radio- og på avissiden. Det gjør at det ligger en mekanisme der som gjør at man vil få en større likhet i programproduksjonen. Det ser vi fra land som har mange kanaler. Drar man til Italia, kan man bla igjennom 70, kanskje 80, tv-kanaler. Det er altså i liten grad, dessverre, det store mangfoldet. Det er nok heller det store enfoldet. Slik har vi ikke lyst til å ha det. Det at NRK er en positiv aktør i forhold til konkurranse på kvalitet, synes jeg er nokså enkelt å forstå. NRK har god rygg til å lage gode programmer. Det betyr at de som skal konkurrere med dem, også må legge seg på et relativt høyt nivå kvalitetsmessig for faktisk sett å kunne konkurrere. Når vi ser på f.eks. TV 2s filmprofil og TV 2s holdning til reklameavbrudd i film, ser vi at TV 2 kvier seg for å legge inn flere og større reklameavbrudd i film. Det har vi sett på høringsuttalelser når vi har hatt den type regler oppe. Det henger nettopp sammen med at de konkurrerer med NRK. Vi tror at NRK blir viktigere i årene som kommer, fordi vi lever i en tid hvor vi på en helt annen måte kommer til å være avhengig av bredde i innholdsproduksjon innenfor medier som er i sterk endring. Om noen år – og det er ikke lenge til – vet vi at innhold på nett, om det så er overført til mobiltelefonen vår eller til andre duppeditter som vi måtte ha med oss, kommer til å være fullstendig sammensmeltet med innhold som er tv-produsert eller radioprodusert eller produsert for andre plattformer. Hvis vi skal ha en norsk kulturell hjemmebane i fremtiden, er vi avhengig av å ha godt og mye – ikke minst mye – hjemmeprodusert stoff, og da mener jeg norskprodusert stoff. Da trenger vi noen skikkelige bulldosere, vi trenger noen med sterk rygg som kan gå foran i det arbeidet. Da har vi behov for store aktører, slik NRK er. Vi tror sånn sett at vi heller skal se på hvordan vi kan bruke NRK for å øke den norske hjemmeproduksjonen, med tanke også på kulturpolitiske hensyn mer enn bare ytringspolitiske i forhold til nyheter og medier, som er mye av grunnlaget for å ha NRK. Da tror vi også at kulturpolitiske hensyn og ønsker vil bli sterkere. Det er altså ikke slik at det er lett å finansiere barneprogrammer. Man kan kjøpe dem for noen få hundre kroner minuttet fra utlandet. Det er det vanskelig å produsere for i Norge.