trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Det mener jeg at Arbeiderpartiet ikke gjør. Vi har bevilget midler til skogplanting gjennom vårt statsbudsjett – riktignok ligger pengene på Landbruks- og matdepartementets budsjettpost. Men vi mener at skogplanting er et viktig klimatiltak. Så er det diskusjonen om Vestlandet og området nord for Salten, hvor vi også ser utfordringer knyttet til planting av norsk gran opp mot naturmangfoldet og det å ivareta det som er det naturlige grunnlaget der. Så der har diskusjonen stått. Men vi er for skogplanting som miljøtiltak.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Jeg tror representanten Elvestuen tydelig kan se at Arbeiderpartiet ikke er et statisk parti. Vi er et dynamisk parti og prøver å utvikle politikk, finne nye områder. Det er ikke sånn at det vi gjorde da vi var i regjering, er det vi alltid skal gjøre i framtid. Vi er opptatt av å finne de gode svarene på de vanskelige spørsmålene. Det mener jeg at vi har klart å gjøre på en rekke områder, ikke minst innenfor klima. Jeg er enig i at tiltakene er det viktigste. Men er ikke også Elvestuen bekymret for, med bakgrunn i det han fikk se bli presentert av klimatiltak i regjeringens opprinnelige statsbudsjett, hvordan regjeringen vil prioritere dette temaet i fortsettelsen? Ville det ikke vært en styrke for norsk klimaprofil at en faktisk fikk et nytt forlik, hvor en også kunne inkludere det eneste partiet som er utenfor klimaforliket, men som i dag sitter i regjering, og som jeg registrerer fremdeles fornekter å erkjenne at det finnes menneskeskapte klimaendringer?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Representanten Astrup var i starten av sitt innlegg opptatt av å peke på at vi må ruste Norge for en framtid der oljeøkonomien sånn sett får mindre innslag i samfunnet. Det er jeg enig i. Det er en krevende oppgave, en stor oppgave, og det er ingen tvil om – tror jeg – at kunnskapen som ligger i tilknytning til oljeøkonomien, vil spille en avgjørende rolle for vår framtid. Det er da jeg har lyst til å stille spørsmålet: Hvorfor er ikke Høyre med på det forslaget som vi fremmer, hvor vi ber regjeringen gjennomgå situasjonen for norsk leverandørindustri, og hvor formålet nettopp er å belyse hvordan norsk industriell kompetanse kan videreutvikles med utgangspunkt i aktiviteten på sokkelen, herunder hvordan kompetansen i norsk leverandørindustri kan bidra i andre sektorer? Vil det ikke, for et parti som Høyre, være naturlig å være for en sånn tilnærming til framtiden, ved å se på muligheten i den kunnskapen som ligger der?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Vi hører gjentatte ganger påstanden om at mange finner seg jobb raskt etterpå, så da er det liksom ikke noe problem lenger. Men det er også et faktum at mange ikke finner seg jobb, og det bør være grunn til bekymring. Et av elementene som det blir uttrykt at det er et stort behov å få orden på, er jo permitteringsreglene. Det ligger ikke til vår komité å behandle, men det er i hvert fall én del av det. Det andre er hva vi gjør nå i en lavkonjunkturtid. Vi vet jo at aktiviteten vil opp igjen. I løpet av noen år vil investeringsnivået igjen være høyt, ikke minst som følge av investeringsbeslutninger knyttet til Johan Sverdrup, som kommer til å komme. Hvordan skal en da unngå å få en «dip» med avskalling av kompetanse i en lavkonjunkturtid for så igjen å møte den høyere aktiviteten som kommer? Dette forslaget ville jo tatt vare på det.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Selv om Miljøpartiet De Grønne på mange områder går – skal vi si – langt lenger enn Arbeiderpartiet, har jeg lyst til å understreke overfor representanten Rasmus Hansson at jeg synes vi har hatt mange interessante samtaler i løpet av høsten. Jeg synes også at vi i det statsbudsjettet vi nå behandler, har mange interessante fellestrekk knyttet til bl.a. forslag. Vi er jo sammen om hele elleve forslag. Det synes jeg er bra. Jeg synes det er viktig at vi klarer å samle oss om viktige ting for tida framover. Så har jeg et spørsmål, om det ikke kunne vært litt fristende også for Miljøpartiet De Grønne å støtte ytterligere to forslag som er fremmet. Det ene går på dette med kompetansen i den oljerelaterte delen av norsk næringsliv, hvordan den kan brukes, og hvordan den kan brukes på andre sektorer. Jeg vil utfordre representanten på det. Det siste forslaget er forholdet til karbonfangst og -lagring, hvor vi tror at Norge kan spille en vesentlig rolle for å få opp et fullskalaanlegg også i Norge. Jeg ville tro at også det kunne være innenfor interessefeltet til Miljøpartiet De Grønne.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
La meg starte med å ønske klima- og miljøministeren lykke til i Lima, det er en viktig jobb. Det er kanskje også lettere å få gjennomslag internasjonalt i klimaperspektivet enn i egen regjering – det får tiden vise. Jeg har tenkt å ta opp igjen noe som har vært et tema i denne salen før denne høsten, og det er forholdet til realistisk budsjettering. I et brev til komiteen datert den 24. november 2014 skriver klima- og miljøministeren at en reduksjon – altså en nulling i kjøp av klimakvoter – ikke er i samsvar med realistisk budsjettering. Det følger opp den situasjonen at det er et brudd med bevilgningsreglementet til Stortinget § 3. Mitt spørsmål til klima- og miljøministeren er: Er klima- og miljøministeren fortsatt enig i det hun skriver til komiteen om at reduksjonen på kjøp av klimakvoter ikke er i samsvar med realistisk budsjettering, og at(presidenten klubber) det sånn sett er et brudd på bevilgningsreglementet? (presidenten klubber)
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Beklager at jeg var litt lite forberedt, jeg så det ble gjort et taktskifte på talerlisten. Jeg har avslutningsvis bare lyst til å gi noen kommentarer til debatten. For det første har klimaet – som flere har sagt – fått mye oppmerksomhet. Det er bra. Men det er noen som sier at det har vært et taktskifte i klimapolitikken det siste året. Med respekt å melde: Det er feil. Både representanten Rotevatn og andre Venstre-representanter bør gå litt i seg selv og gå tilbake til den dagen statsbudsjettet ble lagt fram. Som representanten Åsmund Aukrust korrekt påpekte: Det var sinne og sterk irritasjon over det svake klimabudsjettet som var lagt fram. Det er en realitet. Så har det blitt litt bedre. Det er bra – honnør til Venstre og til Kristelig Folkeparti for det. Men det har ikke blitt et grønt budsjett – det er ingen revolusjon, det er ikke noe taktskifte. Det eneste som kan konstateres på klimaområdet etter denne høsten, er at regjeringen er ytterpunktet, og at Kristelig Folkeparti og Venstre selvfølgelig har en jobb foran seg i de neste årene: å dra regjeringen inn på et riktig spor. Alt annet er å forlate de følelsene som var da budsjettet ble lagt fram. Det er ikke noe rart at klima får mye oppmerksomhet. Det er ikke på grunn av et taktskifte i klimapolitikken, det handler om en regjering som ikke evner å levere i klimapolitikken, og om at det blir mye støy omkring klimapolitikken. Det er årsaken til at klima får mye oppmerksomhet. Så til olje- og petroleumsaktiviteten. En må ikke prøve å så tvil om hvorvidt Arbeiderpartiet er for forutsigbarhet. Men vi har anledning til å diskutere enkelte spørsmål. Det tillater vi oss å gjøre – de spørsmålene vi synes er relevante og høyst aktuelle. Jonas Gahr Støre har aldri sagt at to tredjedeler av norske petroleumsressurser skal bli liggende under norsk sokkel, så ikke bruk det i debatten! Det er feil anvisning og henvisning. Så til det regjeringen selv har ansvar for når det gjelder uforutsigbarhet: En skatteordning som ble lansert for et år siden, har en ikke klart å innfri. En har laget en bagatellmessig, rettighetsbasert enøkordning. Det er det som har skjedd. Hadde regjeringen villet gjennomføre en skattefradragsordning, slik de ville, kunne de latt den rettighetsbaserte støtteordningen slå inn fullt ut der hvor de hadde tenkt at skattefradragsordningen skulle slå inn. Men det har de ikke penger til, for virkeligheten er at den lovnaden koster ganske mye – og så går de bort fra det. Noe ærlighet må inn i debatten. Vindkraftavskrivningene – når kommer de, og hvor mye blir de på? Det hadde vært greit å få et tydelig svar fra regjeringen. Er det noe de er gode på, er det nettopp ikke å gi det.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Jeg skal heller ikke forlenge debatten, tror jeg. Jeg vil også si at jeg synes debatten har vært god. Jeg synes det er bra – jeg understreker det som Ola Elvestuen nå sa – at når det massive engasjementet for klimaet er til stede i salen, er det et godt utgangspunkt for framtiden for å forme en ny og forsterket politikk på kanskje vår tids aller viktigste område. Så kan vi la ordspill være. Jeg bare registrerer at ordet «taktskifte» er et moteord som de borgerlige har begynt å bruke. Vi får se hva som ligger i det. Jeg mener det er forholdsvis moderat, det som ligger i statsbudsjettet nå når det gjelder klima. Når det gjelder effekten av de ulike alternativene som vi skal votere over i dag: Hvis en tar utgangspunkt i forliket eller i Arbeiderpartiets budsjett, er jeg usikker på hva det er som har best reduksjoner i klimagassutslipp i seg. Men det tror jeg vi skal la ligge. Så til slutt: Det blir uttrykt at klimaforliket er forsterket. Min påstand er at klimaforliket er et forlik inngått med syv partier. Det er ikke forsterket. Jeg skulle gjerne sett at vi kunne forsterke det, og også få med det siste partiet som ikke er en del av klimaforliket. Det hadde vært en styrke for et samlet storting.
Tina Bru (Høyre), 2014-12-05:
Finanspolitisk talskvinne i Arbeiderpartiet, Marianne Marthinsen, åpnet i sommer for at Norge må la de siste oljefatene i modne felt ligge. Marthinsen uttalte til E24 at det som bør diskuteres, er denne haleproduksjonen, som har forholdsvis store utslipp av CO2. I petroleumsmeldingen, som ble lagt frem av den rød-grønne regjeringen, slås det fast at en av hovedutfordringene for å oppnå målene i petroleumspolitikken er økt utvinning fra modne felt. Meldingen bruker generelt mye tid og plass på å argumentere for nettopp økt utvinning. Mitt spørsmål er derfor: Støtter representanten Aasland representanten Marianne Marthinsens vurderinger om at økt utvinning ikke lenger bør være et mål i norsk petroleumspolitikk?
Tina Bru (Høyre), 2014-12-05:
Først til det representanten Aasland sier om mine kommentarer om Jonas Gahr Støre. Jeg har jo sagt at han oppklarte hva han mente om det, og at jeg er glad for at han gjorde det. Mitt poeng var at usikkerheten var skapt, det var poenget, men jeg har aldri påstått at han fortsatt mener det, så det blir feil å hevde det her. Så skjønner jeg at det er ubehagelig for representanten Per Rune Henriksen å bli konfrontert med at hans egen partileder mener at tanker om mindre dialog med næringen før man gjør endringer, og f.eks. høyere CO2-pris, som Kjetil Lund skriver, er riktige og gode tanker. Men å kalle det tøys at jeg påpeker dette, mener jeg er ganske ufortjent. Kjetil Lund er ikke bare en tidligere ansatt eller bare en blogger, han har vært klimarådgiver for Stoltenberg, og han sitter i representanten Gahr Støres klimapanel, et klimapanel som for øvrig – blant sine 19 medlemmer – ikke har funnet plass til en eneste representant fra olje- og gassnæringen. Det er litt pussig, all den tid Arbeiderpartiet fortsatt hevder at næringen er en del av løsningen, ikke en del av problemet.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Arbeidarpartiet seier at dei er opptatt av utjamning, og at dei vil ha ulikskapar utjamna. Det ser vi også innanfor det budsjettet vi diskuterer no – utjamning når det gjeld nettutleige, der ein ber om at nettutleige blir utjamna utan å kvantifisere. Vi er nede på 1,7 øre, men likevel er det ikkje godt nok for Arbeidarpartiet. Representanten Aasland seier at ein må innfri dei forventningane ein skapar. I desse dagar ser vi at denne regjeringa klarar å innfri ei forventning som blei skapt tidleg for 170–180 kraftutbyggarar, som blei lova sertifikat, og som kom inn under sertifikatordninga, og som no slepp å gå frå gard og grunn, fordi denne regjeringa er opptatt å halde lovnader. Når det gjeld å innfri forventningar som ein skapar, blir spørsmålet: Kvifor kvalifiserte ikkje desse som står i fare for å måtte gå frå gard og grunn, for utjamning, slik at Stortinget kunne halde lovnadene sine?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
FNs klimapanel seier at det er 95 pst.–100 pst. sikkert at menneskeskapte aktivitetar er med og påverkar klimaet. Når det gjeld Framstegspartiet og Framstegspartiets haldning til klimaet og klimadebattane, blir vi fortalde at vi fornektar det. Det er ei sanning med store modifikasjonar. Framstegspartiet vedtok på landsmøtet sitt ei klar føre-var-haldning, som vi opererer etter. I samarbeid med dei partane som i dag er med og legg fram eit statsbudsjett, har vi lagt fram det viktigaste og beste klimabudsjettet nokon gong. Det kan eg som representant for Framstegspartiet vere med på å understreke at eg er svært glad for. Det klarte ikkje dei raud-grøne gjennom perioden sin, og kappast i dag om å svartmåle framtida.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Eg presiserte sikkerheitsgrader frå FNs klimapanel – og var nøyen på det. Eg har ingen problem med å seie at eg er stolt av å stå bak det budsjettet som vi legg fram i dag, og som er den sterkaste klimasatsinga nokon gong – i motsetning til det dei raud-grøne klarte gjennom åtte år. Det er eg svært glad for.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Det er sett i gang ei rekkje tiltak på klimasida, og skog er også viktig, det kan eg vere einig med representanten Arnstad i. Men dette er det første av ei rekkje budsjett, så vi får sjå kva framtida vil gi. Eg må seie at eg er meir glad for den tilrettelegginga som denne regjeringa står for når det gjeld fornybardelen og den auka produksjonen ein får til der. I tillegg klarte vi å rette opp lovnaden som Senterpartiet også var med på når det gjaldt desse 170–180 kraftverksutbyggjarane, som trass i klare lovnader – spesielt frå Senterpartiet – ikkje fekk det dei var lova. Vi klarte det ved denne anledninga.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Som eg sa, legg denne regjeringa fram eit budsjett med fleire tiltak, og skog vil nok bli eitt av dei tiltaka vidare framover. Det blei ikkje til det denne gongen. Til gjengjeld satsar vi, som vi tidlegare har sagt, på regnskog. Det er ikkje innanlands, men det er utanlands. Vi satsar i Brasil og i Indonesia, og dette er svært viktige satsingar for å fange CO2. Den satsinga står vi framleis bak.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Sosialistisk Venstreparti var partnar i ei regjering som påpeikte klimautfordringane gjennom alle dei åtte åra dei sat i posisjon. Men så ser vi i dag at det måtte eit val til, og SV måtte faktisk ut av regjeringskontora før ein klarte å leggje fram eit klimabudsjett som blir karakterisert som eit taktskifte og tidenes klimabudsjett. Korleis føler SV det når ein opplever at ein har større betydning i opposisjon enn då ein sat i posisjon, i eit tema som SV er svært opptatt av, og som var tema i meir eller mindre heile tala til representanten Gjerstad?
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Arbeidarpartiet er såre, det høyrer vi på innlegget til representanten Terje Aasland. Haldninga er at mellompartia burde støtte opp om forslaga til Arbeidarpartiet fordi dei er nærare kvarandre, og fordi ein har ei større felles forståing for klimautfordringa. Eg kan hugse ein av dei siste debattane før den raud-grøne regjeringa måtte gå av. Då sa partileiar Trine Skei Grande at av alle forslaga Venstre hadde fremja dei siste fire åra – og det var slett ikkje få – hadde ikkje Arbeidarpartiet gitt støtte til eitt einaste eitt. Då er det ganske søkt at ein no hissar seg opp og nærmast krev, i opposisjon, at mellompartia skal støtte opp om forslaga fordi ein er nærare kvarandre enn den sitjande regjeringa. Vi leverer i dag tidenes klimabudsjett, og det etter gode forhandlingar med Kristeleg Folkeparti og Venstre – det tok litt tid – der ein nådde fram i eit fellesskap som var større enn det dei opplevde med Arbeidarpartiet.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
På tross av Kristelig Folkepartis budsjettavtale med regjeringspartiene, er det en god del merknader der vi har valgt å stå sammen med Arbeiderpartiet, og det er mye vi er enige om på dette området. Det er likevel én komitémerknad som jeg lurer på hvorfor ikke Arbeiderpartiet var med på, og det omhandler energieffektivisering. Her understreker flertallet behovet for å fastsette et mål for energieffektivisering og at en imøteser en sak til Stortinget om dette. Hva er grunnen til at Arbeiderpartiet valgte å stå utenfor denne merknaden?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Jeg tror at vi kunne ha fått et godt samarbeid med Arbeiderpartiet, det er jeg ikke i tvil om. Men nå er vi i et annet samarbeid, og jeg er veldig fornøyd med det vi har fått til i det samarbeidet som vi er i nå. Jeg har ikke behov for å si noe annet enn at når vi har forsterket klimaforliket, slik som vi har gjort gjennom dette budsjettet, så er Kristelig Folkeparti veldig fornøyd med det.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Jeg vil ikke karakterisere nåværende regjering som ikke å være opptatt av klima. Vi har lagt fram vårt alternative budsjett, og det viser vår satsing på klimaområdet. Selvfølgelig er det sånn at når man er i et samarbeid, må man gi, og man må ta. Man må være villig til å akseptere kompromiss, og det har vi gjort, og vi er fornøyd med det resultatet vi er kommet fram til.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Det som var viktig for Kristelig Folkeparti da vi inngikk samarbeidsavtalen med Høyre og Fremskrittspartiet, var å forsterke klimaforliket. Vi var opptatt av å verne sårbare områder: Lofoten, Vesterålen, Senja, iskanten. Det var mange områder som vi syntes det var viktig å beskytte. En annen ting er at vi er opptatt av at når det gjelder den produksjonen som skjer ute i Nordsjøen, skal vi ta ut olje fra de feltene som allerede er i gang. Det er et viktig poeng for Kristelig Folkeparti at vi skal legge grunnlaget for oljepolitikken i konsesjonsrundene, og ta det derfra. Så skal vi sørge for at det blir tatt ut mest mulig olje der brønnene allerede er i dag.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Som jeg har sagt, vi er opptatt av også å ta vare på de 250 000 arbeidsplassene som er i oljeindustrien. Vi er ikke et nei-parti med hensyn til å utvinne olje. Derfor har det viktigste for oss vært å verne de sårbare områdene.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Gjennom budsjettavtalen har Kristelig Folkeparti fått på plass 12 mill. kr, slik at det totalt er 15 mill. kr til skogplanting. Vi mener dette kan være et godt klimatiltak. Samtidig vet vi at skogplanting har sin problematiske historie, bl.a. har planting av sitkagran fått negative konsekvenser, særlig på Vestlandet. I merknaden uttrykker de fleste partiene en viss skepsis til planting av norsk gran på Vestlandet og nord for Saltfjellet. Senterpartiet er det eneste partiet som ikke sier noe om akkurat det. Mener Senterpartiet at det overhodet ikke er grunn til å være føre var når det gjelder planting av norsk gran i disse områdene?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Styrkinga av ordninga med overføringstariffer er noe Kristelig Folkeparti har vært opptatt av i sitt alternative budsjett, og vi er glade for å få styrket bevilgningene med 20 mill. kr i budsjettavtalen. SV har i sitt alternative budsjett valgt ikke å prioritere dette. Likevel er partiet med på et forslag om å be regjeringa styrke ordninga. Diskusjonen i denne saken går på hva som er balansepunktet i bevilgningsnivået, for på den ene sida å sikre lik strømpris uansett hvor du bor, og på den andre sida å sikre rasjonell nettstruktur og robuste nettselskaper. Hva mener SV er et riktig bevilgningsnivå for ordninga med overføringstariffer?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Det er interessant å lese gjennom Miljøpartiet De Grønnes alternative budsjett, med omprioriteringer som gjør at en har enorme summer å fordele. Samtidig blir det nesten mest interessant å se hva partiet ikke velger å gi økte bevilgninger til. En slik post er posten Friluftsformål. Der leser vi det uvanlige tallet 0 i økning fra Miljøpartiet De Grønne. Kristelig Folkeparti har i budsjettavtalen fått gjennomslag for å styrke denne posten med 10 mill. kr. Midlene skal gå til Friluftslivets år, Skjærgårdstjenesten, tilrettelegging for funksjonshemmede i friluftsområder og driftsstøtte til friluftsorganisasjoner. Da er undringen – og spørsmålet mitt: Hva er grunnen til at Miljøpartiet De Grønne velger ikke å prioritere dette viktige arbeidet?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
Jeg vil starte med å si at jeg er positiv til at staten er villig til å ta over Åknes/Tafjord beredskapssenter. Det betyr veldig mye for de kommunene som har lagt ned mye kapital i dette. Men spørsmålet mitt dreier seg om at de siste månedene har vist at klimaendringene har kommet mye tettere innpå oss. Statsråden har selv vært på befaring og sett ødeleggelsene i Flåm og Odda, og det er ingen grunn til å tro at utviklingen vil snu med det første, snarere tvert imot. I lys av dette: Hva vil statsråden gjøre for å møte dette og for å være bedre forberedt på de ulike effektene av klimaendringene som vil kunne komme i årene fremover?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2014-12-05:
En av de tingene jeg synes er viktig og bra med det arbeidet vi har gjort i komiteen, er at en samlet komite nå er enige om det som gjelder REDD+. I en av merknadene understreker komiteen at REDD+-arbeidet fortsatt må ha urfolks og skogfolks landrettigheter sentralt i alle program. Bakgrunnen er at regnskog som regel er bedre beskyttet når urfolk og andre skogfolk har kontroll over sine territorier. Likevel er ikke dette tilstrekkelig i mange nasjonale REDD+-planer og internasjonale REDD+-institusjoner. Da blir spørsmålet mitt: Hvordan vil statsråden følge opp komiteens merknad, og arbeide for at REDD+-arbeidet må ha urfolks og skogfolks landrettigheter sentralt i alle program?
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Jeg er helt enig med representanten Aasland i at det ligger store muligheter i den kunnskapen og kompetansen som offshorenæringen besitter, og det er en helt klar overføringsverdi til andre sektorer. Det er også slik at fastlandsindustrien har behov for gode fagarbeidere. Det er mange gode fagarbeidere i olje- og gassnæringen, og vi ser – heldigvis – at mange av dem som nå har mistet jobben i olje- og gassnæringen, finner arbeid relativt raskt. Det er positivt. Så må vi bidra til å forsterke konkurranseevnen for fastlandsindustrien gjennom gode rammevilkår, gjennom støtteordninger og incentivordninger, som vi jo gjør, gjennom Innovasjon Norge, gjennom Enova og på en rekke andre områder. Jeg er helt enig i at regjeringen selvsagt må holde godt øye med situasjonen og utviklingen innenfor leverandørindustrien og sørge for at vi har gode tiltak som vi kan sette inn dersom situasjonen nå skulle forverre seg ytterligere.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Jeg tror det er viktig at vi som politikere bidrar med forutsigbare og gode rammevilkår for petroleumssektoren. Det er klart at er det noe parti som nå har bidratt til å skape litt usikkerhet om de rammevilkårene, og dermed større usikkerhet om fremtiden på olje- og gassektoren, så er det jo Arbeiderpartiet og deres støttepartier, f.eks. SV. Det er ingen tvil om at i en situasjon der Arbeiderpartiet og SV skal samarbeide, vil rammevilkårene for olje- og gassektoren svekkes ytterligere. Det vil kunne bety at mange vil miste jobben, ikke minst på Vestlandet og i leverandørindustrien. Jeg mener at representanten Terje Aasland bør være mer bekymret for hva hans samarbeidspartier mener om disse spørsmålene enn hva Høyre mener om disse spørsmålene. Vi er opptatt av å ha gode og forutsigbare rammevilkår, vi er opptatt av å bidra til at leverandørindustrien gjør det godt. La meg minne om at investeringsnivået fortsatt vil være veldig høyt i årene som kommer, selv om det blir noe lavere enn det det var i fjor.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Jeg er helt enig med representanten Arnstad i at det var mye å glede seg over i statsbudsjettet – eller det var kanskje ikke akkurat det hun sa, men det er i hvert fall det jeg mener. Jeg hadde en replikkveksling med representanten Skei Grande under trontaledebatten og gjennomgikk det som vi visste ville komme i statsbudsjettet, og det som allerede hadde kommet fra regjeringen – punkt for punkt. Da jeg stilte henne spørsmålet: Er du enig i at dette representerer et taktskifte sammenlignet med den forrige regjeringen, så var tilbakemeldingen veldig klar – svaret var ja. Så det er riktig at Venstre ikke var fornøyd med statsbudsjettet, men de var veldig mye mer fornøyd med statsbudsjettet fra denne regjeringen, enn det de var med statsbudsjettene fra den forrige regjeringen. Som jeg sa, dette er jo det mest ambisiøse klimabudsjettet som noen regjering har lagt frem i Norge noensinne. Det mener jeg at det er grunn til å glede seg over, fordi det representerer en ny kurs for Norge i klimapolitikken.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Det er jeg enig i. Det er riktig at i samarbeidsavtalen, som Høyre selvfølgelig stiller seg hundre prosent bak, ble bevilgningene til FNs grønne klimafond økt fra 200 mill. kr til 400 mill. kr. Det jeg oppfatter at regjeringen i dag har gjort, er å slå fast at dette skal gjelde de neste fire årene, dermed blir det 1,6 mrd. kr. Det er veldig bra. Det viser at Norge tar sin del av ansvaret for å kutte utslipp i utviklingsland. Det viser også at samarbeidet mellom Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet innenfor klima- og miljøområdet er sterkt, er godt, gir resultater og allerede har medført en ny kurs i klimapolitikken som det er all grunn til å glede seg over for nasjonen Norge.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Jeg mener at så lenge vi driver med petroleumsvirksomhet i Norge, bør vi også forske på petroleumsvirksomhet i Norge. Det handler om at så lenge det er bred politisk enighet om at vi skal ha en stor olje- og gassnæring i Norge – og den kommer til å vedvare i mange tiår fremover, noe også SV stilte seg bak da de la frem Meld. St. 28 for 2010–2011 med tittelen En næring for framtida - om petroleumsvirksomheten – bør vi også ha kunnskap om de ressursene som vi skal forvalte på en bærekraftig og mest mulig miljøvennlig måte. Så er jeg opptatt av at vi må få flere ben å stå på, vi må sørge for at fastlandsindustrien får en større konkurranseevne, og det bidrar vi til. Og vi må sørge for at også fastlandsindustrien kan bidra med lavere utslipp, noe vi gjør gjennom Enova og Innovasjon Norge. I sum handler dette ikke om at vi skal begynne å ha en styrt avvikling av oljesektoren, men vi må ha andre ben å stå på og bruke avkastningen fra petroleumsformuen til å få til det grønne skiftet også her hjemme.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Representanten Hansson og jeg er helt enige om behovet for å skape nye, grønne arbeidsplasser. Vi må starte omstillingen, få flere ben å stå på, selv om olje- og gassektoren kommer til å være viktig i flere tiår fremover. I Miljøpartiet De Grønnes alternative statsbudsjett foreslår man å øke skattene med 38 mrd. kr og å heve skatten kraftig for bedriftseiere og gründere. Spørsmålet er om representanten Hansson tror det blir flere eller færre nye bedrifter med et opplegg som øker skattene med 38 mrd. kr og gjør det mindre lønnsomt å starte bedrift, mindre lønnsomt å eie bedrift og mindre lønnsomt å realisere gode, grønne ideer.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Representanten Hansson har rett i at Miljøpartiet De Grønne i sitt alternative budsjett legger opp til å redusere skattene for dem med lavest inntekter, men det er ikke alltid slik at det er de med de absolutt laveste inntektene som starter de nye bedriftene. Representanten Hansson kan vel ikke være i tvil om at de også skjerper skattene kraftig på norsk eierskap og for gründere gjennom økninger i skatter ikke bare på grønne avgifter, men også på norsk eierskap. Mener virkelig representanten Hansson at dette vil gjøre det mer attraktivt for noen som har en god, miljøvennlig idé, noen som har en teknologi, å starte en bedrift, realisere den bedriften og på den måten bidra til å skape nye, grønne arbeidsplasser.
Nikolai Astrup (Høyre), 2014-12-05:
Jeg vurderte det slik at det kunne være greit å komme etter representanten Aasland. Det synes jeg var en ganske god vurdering, sånn sett i ettertid. Det er klart at når representanten Aasland og representanten Aukrust mener at vi representerer et ytterpunkt i klimadebatten, faller det på sin egen urimelighet, all den tid vi la frem et statsbudsjett som inneholdt flere klimatiltak enn det den rød-grønne regjeringen noen gang la frem – og mange klimatiltak som den rød-grønne regjeringen sa nei til da vi forhandlet om klimaforliket i 2012. Jeg satt i det forhandlingsrommet, det gjorde verken representanten Aasland eller representanten Aukrust. Jeg vet hva Arbeiderpartiet sa nei til, og jeg vet hva de sa ja til. Og – for å si det sånn: Den første listen var betydelig lengre enn den siste. Det vi gjør, er å følge opp veldig mye av det vi fremmet i forrige periode – gjennom budsjettet, men også gjennom avtalen med samarbeidspartiene. På den måten har vi fått til en langt mer offensiv klimapolitikk. Så i den grad vi representerer et ytterpunkt, er det fordi vi går foran og leder an, ikke fordi vi har stilt oss på sidelinjen i klimadebatten. Det er tvert om. La meg også få lov til å nevne at representanten Aukrust hadde en lang harang i sitt innlegg om vår klimasatsing, men unnlot å nevne ett eneste konkret nytt klimatiltak fra Arbeiderpartiet. Det sier vel egentlig alt om hva de har å fare med – ingenting! Hva er det egentlig Arbeiderpartiet vil – mer enn det som ligger i samarbeidsavtalen nå? Hva er det de vil gjøre ytterligere, hvordan skal de forsterke klimaforliket? Vi har levert på å forsterke klimaforliket, vi er i gang, og vi skal fortsette med det, men hva er det egentlig Arbeiderpartiet vil gjøre? Svaret er sannsynligvis svært, svært lite. Representanten Håheim hadde også en harang om betydningen av storbyene i klima- og miljøkampen. Det er jeg helt enig i. Men alle de tiltakene representanten Håheim nevnte, er tiltak som Oslo kommune, styrt av de borgerlige, allerede gjennomfører. Når det nevnes at Arbeiderpartiet nå vil satse 70 pst. statlig finansiering på store kollektivprosjekter i og rundt de store byene, er det kjempefint, veldig bra, men de foreslo ikke det da de satt i regjering. Det er bare én regjering som har foreslått at staten skal dekke 50 pst. av alle utgifter ved store kollektivprosjekter i byene, og det er denne regjeringen – ikke den forrige regjeringen, men denne regjeringen. Det er mange ting man kunne gått inn på, men jeg ser at klokken begynner å tikke mot null. Jeg har for øvrig mer taletid igjen, så her er det muligheter.
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Representanten Astrup avla SV ein liten visitt med å seia at vi vil kutta litt på oljeforsking og sånn i vårt alternative budsjett, og det er jo riktig, fordi SV meiner at på eit tidspunkt må vi begynna å bruka meir pengar på å forska på fornybar energi og komma oss vidare i det grøne skiftet som vi alle no er einige om. Så mitt spørsmål til Astrup er: Når tenkjer de i Høgre at ein skal begynna å kutta litt i statleg finansiering av seismikk- og oljeforsking?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Eg takkar for spørsmålet. Eg har lyst å seia at etter at vi gjekk ut av regjering, har det kome mange fleire rapportar om kor hurtig den negative utviklinga går. Derfor har SV teke til orde for eit tempoutval for at ein skal sjå på korleis ein kan gå vidare, og om vi klarer å nå klimamåla med den oljepolitikken vi vedtok då vi sat i regjering. Eg står inne for den meldinga og den politikken vi førte i regjering, og eg er veldig fornøgd med at vi har sterke fagforeiningar på sektoren, som også av og til er med og tek til orde for at det går litt for fort, og at det går på tryggleiken laus når ein har ein oljepolitikk der vi pumpar opp ganske mykje petroleum.
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Som eg sa i innlegget mitt, er det først no i det siste at det har kome rapportar som viser at Noreg eignar seg ganske godt for solceller. Det er ikkje spesielt viktig for oss å fremja kritikk av den sitjande regjeringa for at det ikkje har blitt gjort nok på dette feltet. Kanskje kan vi godt ta sjølvkritikk for at vi ikkje klarte å gjera nok på dette feltet mens vi sat i regjering. Det som er viktig for meg og SV no, er at vi faktisk tek tak i dette og ser på korleis vi kan finna ordningar som gjer at fleire kan ta dette i bruk. I einebustader, burettslag, bedrifter og næringseigedomar meiner vi at det er eit veldig stort potensial for å bruka fornybare energikjelder. Så vi håpar at også Framstegspartiet, Høgre og andre parti vil sjå verdien av dette og vera med oss på dette framover.
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Eg trur eg må seia til representanten Andersen Eide at eg må koma tilbake med eit konkret svar på det spørsmålet, for akkurat no kan eg ikkje svara på det spørsmålet så godt som eg gjerne vil.
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Som representanten sikkert er kjend med, er det jo ikkje slik i eit regjeringssamarbeid at ein får gjennomført heile partiprogrammet sitt når ein er det minste partiet. Slik var det vel ikkje for SV heller, men vi er likevel stolte av dei tiltaka vi fekk til. Vi har nok litt ulike oppfatningar av om dette er tidenes miljøbudsjett eller ikkje, på same måte som i går, då vi snakka om transportbudsjettet. Så eg trur følelsen min når det gjeld å vera i opposisjon no og stå for SV sin politikk, er at vi no kan gje uttrykk for kjernestandpunkta våre heile tida, mens vi i regjering kanskje måtte vera med på nokre kompromiss, men vi er likevel stolte av det vi fekk til.
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Eg vil gje representanten Elvestuen honnør for dei budsjettforhandlingane som har vore førte etter at budsjettet blei lagt fram i haust. Det er ikkje tvil om at med hjelp frå Venstre og Kristeleg Folkeparti har dette budsjettet blitt betre enn det var. Så eit taktskifte er eg ikkje sikker på om eg er einig i at det er, men eg synest det har blitt eit betre budsjett. Og eg gler meg til å vera med i debattane framover. Vi skal ha mange store saker opp i energi- og miljøkomiteen, baserte på forslag som vil ytterlegare eskalera den utviklinga vi er inne i no. Så kan det kanskje bli eit ordentlig taktskifte til neste år!
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
Den nyaste rapporten frå FNs klimapanel viser at med dagens tempo vil verdas karbonbudsjett vera oppbrukt om 15 år. I går sa statsråden til Tidens Krav at vi skal leva av petroleum i 2045 òg. SV har stor respekt for den kompetansen og den verdiskapinga som folk bidreg til på norsk sokkel, og den skal vi bruka i klimaomstillinga framover. Men vi må òg leggja om vår petroleumspolitikk, meiner SV. Regjeringspartia har ikkje støtta SV sitt ønske om eit tempoutval for å vurdera om dette vi held på med, er i samsvar med togradersmålet. Men eg lurer på: Er statsråden samd i at rapportane frå klimapanelet må få konsekvensar for korleis vi vurderer vårt uttak av fossil energi? Og er det rettferdig at rike land som Noreg skal få utvinna alle våre ressursar, og overlata til fattige land å la ressursar bli liggjande ubrukte?
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-05:
På radioen i dag tidleg kunngjorde statsråden at 400 mill. kr i året, altså 1,6 mrd. kr på fire år, skal vera vårt bidrag for å hjelpa til med klimafinansiering i fattige land. Det som ikkje kom fram, er at dette er løyvingar som er tekne innanfor det ordinære bistandsbudsjettet på 1 pst. av BNI. Det var ein av dei tinga vi fekk til i regjering – vi fekk denne finansieringa utanom den 1-prosenten til bistand som vi innførte. Spørsmålet mitt er: Kva er årsaka til at regjeringa ikkje tilfører friske midlar – no når rike Noreg skal støtta fattige land med klimaomstillingar – men i staden tek pengar frå det ordinære bistandsbudsjettet og dermed reduserer innsatsen for å motarbeida fattigdom i verdas fattige land?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Kristelig Folkeparti står nært Arbeiderpartiet i både energi- og klimapolitikken, og flere steder i innstillingen står Kristelig Folkeparti sammen med Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Miljøpartiet, bl.a. om kompensasjon til kommuner som rammes av naturskader, om synliggjøring av utslippskonsekvenser i hvert departements budsjettproposisjoner og om at solceller kan gi et verdifullt bidrag til fornybare energiløsninger i Norge. Så er det også fristende å nevne at vi i Arbeiderpartiets alternative budsjett foreslår å øke overføringene til nettariffer med 30 mill. kr. Er representanten fra Kristelig Folkeparti enig med meg i at Kristelig Folkeparti ville ha fått gjennomslag for mange av de viktige miljø- og klimasakene hvis de hadde støttet et annet flertall på Stortinget?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2014-12-05:
Etter at regjeringen la fram sitt budsjettforslag, haglet kritikken fra Kristelig Folkeparti og Venstre, spesielt på klimaområdet. Fra Kristelig Folkeparti ble det sagt at det nå var Venstres og Kristelig Folkepartis oppgave å rydde opp etter klima- og miljøministeren for å skaffe en ambisiøs klimapolitikk for det borgerlige samarbeidsprosjektet – sitat: «Det er ikke en bra måte å behandle sine venner på.» Hva tenker representanten Andersen Eide om å være støtteparti til en regjering hvor noen ikke er så opptatt av klima?
Eirik Milde (Høyre), 2014-12-05:
Senterpartiet bruker mye plass til rovdyr i sine merknader, og Klima- og miljødepartementet opplyser selv at det fram til 12. november 2014 er en nedgang på 19 pst. – eller 400 saueeiere – som har søkt erstatning i forhold til samme tid i fjor. Det totale antall sau og lam som er omsøkt erstattet, har gått ned med om lag 10 600 dyr på landsbasis: 20 pst. reduksjon sammenlignet med forrige beitesesong. Nedgangen i påviste tap er enda høyere. Der er det 26 pst. nedgang på sau og 37 pst. på tamrein. Høyre er godt fornøyd med regjeringen og det temposkiftet regjeringen legger opp til i rovdyrpolitikken. Så kommer jeg til mitt spørsmål: Er Senterpartiet fornøyd med den reduksjonen i tap av sau og tamrein på utmarksbeite som vi har sett i år, og det taktskiftet vi nå ser med den nye regjeringen?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Verden har aldri vært slik at det er enkelt å skulle gjøre alle til lags, men vi opplever altså at det er 400 færre saueeiere som har søkt om erstatning i forhold til i fjor, 10 600 dyr på landsbasis. Det er tydeligvis ikke nok. Men vi opplever også at statsråden og departementet bestemte seg for ikke å anke Krokann-dommen, og at Miljødirektoratet vil gjøre en ny vurdering i 77 erstatningssaker som er søkt omgjort. Er representanten Arnstad fornøyd med dette?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Solceller er viktig og vil med all sannsynlighet bli langt viktigere i framtiden. Det er det ingen tvil om. Men SV sier i en merknad i innstillingen at «(…) Norge er det landet i Europa som har dårligst utviklet marked for solcelle-løsninger, høyest priser og lavest utbredelse.» (…) Er den virkelighetsbeskrivelsen først og fremst en kritikk av dagens regjering, eller er det en selvkritikk av de åtte årene før, da SV satt i Klima- og miljødepartementet og hadde statsråden?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Av og til kan man lure på hva Miljøpartiet De Grønne vil med våre distrikter i Norge. Jeg ser at for Finnmark og Nord-Norges del ønsker man ikke olje og gass i framtiden – det er fy – det er en stor næring i nord. Man ønsker ikke mineralutvinning og gruvedrift – det er en stor næring i nord. Og man ønsker å fjerne Store Norske på Svalbard – selskapet er meget viktig med hensyn til norsk suverenitet. På den ene siden ønsker man å fjerne det man i dag lever av, og på den andre siden ønsker man også å fjerne en av de tingene vi lever for, det at vi i Finnmark faktisk kan kjøre snøscooter. Hva slags framtidshåp mener Miljøpartiet at de gir oss som lever og bor i nord, med en sånn type politikk?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet noe mer i debatten, men når representanten Henriksen hevder at vi har 3 000 brønner å plugge, så er det mulig at vi en dag i framtiden kan få 3 000 brønner å plugge. Men hva gjelder Statoil, snakker vi i dag om 47 tenkbare brønner å plugge, men flere av disse er i drift, og vil være i drift. Det reelle tallet på brønner å plugge ligger et sted mellom 23 og 26 brønner. Og jeg må si at jeg reagerer når representanten fra Stortingets talerstol fabler om 3 000 brønner – da må man lære seg å skille litt mellom snørr og bart. For det man i prinsippet gjør da, er å feilinformere Stortinget. Statoil har kunnskap, har vilje og vil plugge brønner. Men som selskap bør de også ha anledning til å kunne ivareta dette, hvor kost–nytte faktisk også er viktig. Så det reelle tallet ligger et sted mellom 23 og 26 brønner – ikke 3 000.
Odd Henriksen (Høyre), 2014-12-05:
Jeg vil først begynne med å skryte av SV for Meld. St. 28 for 2010–2011 En næring for framtida – om petroleumsvirksomheten, som kom i 2011, og som SV var med på å legge fram. Personlig synes jeg meldingen er veldig god, og jeg må si meg enig i det som ble sagt ved framleggelsen: «Regjeringen ønsker å legge til rette for en bevisst satsning for å opprettholde produksjonen fra næringen på et meget høyt nivå i generasjoner framover.» Jeg vil også skryte av SV for de mange tildelingene av nye letearealer for oljeindustrien som kom. Mye takket være de fire TFO-rekordene som ble satt under den rød-grønne regjeringen, har vi i dag et sikkert, forutsigbart og høyt produksjonsnivå på norsk sokkel. Åpningen av Barentshavet har også vært kjempeviktig. Høyre vil bidra til at aktivitetsnivået opprettholdes. Det er viktig med størst mulig enighet og forutsigbarhet for næringen også i framtiden. Derfor blir mitt spørsmål til SV: Hvilken del av oljepolitikken som ble ført fra 2005 til 2013, er man mest fornøyd med?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Som representanten Henriksen vil være kjent med, foreligger det en lang rekke både nasjonale lover og internasjonale avtaler som regulerer denne typen kontrakter. Vi har imidlertid sett at det har vært betydelige kostnadsutfordringer i Norge, både blant operatørene og hos leverandørene. Det er ingen av oss tjent med, uansett hvilken del av bordet man sitter rundt. Jeg er glad for at dette tas opp sterkt og klart, både i leverandørindustrien og blant operatørene på norsk sokkel. OED har sammen med Oljedirektoratet satt i gang et arbeid for å se på hvordan vi kan forbedre kostnadskontrollen. Det var helt nødvendig etter at det var veldig mange overskridelser også på sokkelen. Så er det mitt inntrykk at det ikke er i norsk leverandørindustri bekymringen for Johan Sverdrup-feltet er størst, vi har vel tvert imot sett tendenser til større bekymring rundt de spørsmålene andre steder enn der. Jeg oppfatter at norsk leverandørindustri er offensiv og klar, og tror at Johan Sverdrup kommer til å bli svært bra, også for dem.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
La meg først berømme representanten Andersen Eides engasjement for denne typen spørsmål. Det setter jeg stor pris på. Så er det helt rett som representanten peker på, at alt tyder på at det kommer til å bli mer krevende vær i tiden framover, ikke minst mer regn. Det første vi må kartlegge bedre, er hvor det kommer til å regne mer. Det har allerede Meteorologisk institutt sammen med NVE satt i gang et arbeid med. Vi må åpenbart gjennomføre faktiske sikringstiltak. Derfor er jeg glad for at budsjettet først ble styrket av regjeringen til flom- og skredarbeid og deretter også styrket her i Stortinget. Senere skal Stortinget diskutere nysalderingen, hvor det også er styrking til dette arbeidet. Så tror jeg også vi må vurdere hvorvidt økt produksjon av regulerbar kraft kan dempe naturskadefaren, først og fremst på Vestlandet, men også i resten av landet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Som representanten er veldig godt kjent med, er dette spørsmålet et skattepolitisk spørsmål, og det må finansministeren svare på. Skattelette – eller en støtteordning, som det nå blir til neste år – er ett av mange tiltak for enøk i husholdningene. Det mener jeg nettopp illustrerer litt det gode energi- og klimapolitiske samarbeidet vi har mellom de fire partiene, som viser at det faktisk går an å bidra til mer effektiv bruk av energi i Norge uten å plage folk med skatter og avgifter, som var gjennomgangsmelodien fra den rød-grønne regjeringen. Jeg mener den ordningen vi nå har på plass, er en god ordning. Det kommer til å føre til at folk tar ordningen i bruk, og de får brukt energien mer effektivt enn tilfellet er i dag. Og den er mye mindre byråkratisk enn ordningen tidligere har vært. Det mener jeg at jeg kan stå fullt og helt inne for.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
Som flere av de forrige talerne på begge sidene av den politiske blokken i Norge har vært inne på, er det nok av disse tingene som har ligget fast veldig lenge, og som handler om å lage stabile og forutsigbare rammer for denne store og viktige næringen. Det ligger i hvert fall ikke langt oppe på blokka til olje- og energiministeren, kan jeg vel si. Så har jeg lyst til å si noe når det gjelder det generelle bildet. Når det gjelder både utviklingen av markedet og spørsmålet om klimautfordringen, så har jeg for det første lyst til å si at eksport av norsk gass er en del av løsningen på klimautfordringen. Det er den mest kostnadseffektive måten å redusere CO2-utslippene fra den europeiske energimiksen på. Så har jeg også lyst til å si – og det mener jeg vi har all mulig grunn til å være svært stolte av – at vi over mange år har hatt knallharde krav til aktiviteten på norsk sokkel når det gjelder miljø- og klimaspørsmål. Det gjør at produksjonen på norsk sokkel er veldig robust for et strammere klimaregime i framtiden, som vi begge håper at vil komme.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2014-12-05:
De kommersielle beslutningene på norsk sokkel tas av kommersielle aktører. Jeg har full tillit til at de som er aktører på norsk sokkel, også vurderer framtidige endringer i klimapolitikken. Men som sagt, norsk sokkel er svært robust stilt overfor helt nødvendige framtidige innstramminger i klimapolitikken. Dette er en av grunnene til at regjeringen satser stort både på økt fornybar kraftproduksjon og på å legge til rette for økt produksjon i den kraftkrevende industrien. Det blir litt mye svartmaling. Det vi virkelig trenger nå, er å få til en stram internasjonal klimaavtale, som jeg er helt sikker på at min kollega vil snakke om etterpå, og vi har jo aldri vært så nær å få til det. Vi har, bl.a. fordi regjeringen har bidratt aktivt inn til Europa, fått en stram ambisjon fra Europa. Vi ser også at både Kina og USA for første gang ser ut til å være villig til å kommittere seg. Får vi dette på plass, vil det skape gode rammer for at industri og myndigheter sammen kan bidra til å løse klimautfordringene. Jeg mener at det er grunn til å være optimist.