Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2017-03-30:
Private høyskoler og fagskoler utgjør en viktig del av utdanningssektoren i Norge. De bidrar til mangfold, de utfører et viktig samfunnsoppdrag, og i tillegg vet vi at noen av de private institusjonene er spydspisser innenfor sine fagfelt. Derfor må vi ha en politikk som legger til rette for private aktører, og som gir dem både stabile og forutsigbare rammevilkår å drive innenfor. Samtidig er det viktig at det også stilles krav til privat utdanningssektor, og det er et mål og et grunnleggende premiss at det statstilskuddet som private høyskoler mottar, skal komme elever og studenter til gode. Vi har sett noen eksempler de siste årene på at enkelte aktører har klart å omgå utbytteforbudet og hente ut betydelige beløp i privat profitt. Derfor har det vært nødvendig med en gjennomgang og en tydeliggjøring av lovverket. Klare rammer, åpenhet og tydelige krav vil heve kvaliteten og sikre at institusjonene drives profesjonelt, og jeg er glad for at de fleste av regjeringens forslag også får bred støtte i sektoren. Jeg mener det er et fornuftig krav at private, akkrediterte høyskoler må organiseres enten som stiftelser eller aksjeselskaper. Så registrerer jeg at de rød-grønne partiene vil stille krav om at alle må organiseres som stiftelser, men det ville etter min mening vært et urimelig krav og en innskrenkning av organisasjonsfriheten som ikke ville stått i forhold til det man ville oppnådd med en slik regulering. At SV legger seg på den linjen, er kanskje ikke så veldig overraskende, men at både Senterpartiet og Arbeiderpartiet foreslår det i dag, er jeg litt mer overrasket over. Jeg mener at aksjeloven og stiftelsesloven gir oss den åpenheten og tryggheten, de rammene vi trenger, og så er vi alle enige om at det er fornuftig å gi et unntak til de studieforbundene som i dag tilbyr akkreditert høyskoleutdanning, og som er organisert som studieforbund. Vi vedtar i dag også skjerpede krav til rapportering og dokumentasjon, tydelige krav om separate regnskap for godkjent utdanning og annen virksomhet, og krav til rapportering av handel med nærstående. Dette er ikke for å gjøre hverdagen mest mulig krevende for institusjonene, men for å sikre tilstrekkelig åpenhet og gjøre kontroll og tilsyn enklere og bedre enn i dag. Det er enighet mellom partiene om det aller meste i denne saken. Vi er alle enige om at private høyskoler som mottar statstilskudd, fortsatt skal ha et utbytteforbud, men i spørsmålet om hvorvidt utbytteforbudet også skal gjelde for NOKUT-akkrediterte høyskoler som ikke mottar tilskudd, skiller de borgerlige og de rød-grønne partiene lag. Jeg mener at et forbud mot utdeling for disse høyskolene ville gjort det både vanskeligere å starte nye høyskoler og mindre interessant å investere privat kapital i å realisere gode ideer innenfor utdanningssektoren, og derfor mener jeg det er riktig at utdelingsforbudet ikke bør gjelde for institusjoner som ikke mottar tilskudd. Til slutt vil jeg komme litt inn på regelverket for tilsyn. Det foreslås en presisering av at departementet er tilsynsmyndighet også for private høyskoler som ikke mottar tilskudd, og det slutter komiteen seg til. Men det jeg ikke er enig i, er den praksisen at det trekkes i tilskuddet til private høyskoler for å finansiere tilsynet. Regjeringen vil i statsbudsjettet for inneværende år trekke 10 mill. kr fra tilskuddet til de private høyskolene for å finansiere dette. I budsjettforhandlingene fikk Kristelig Folkeparti lagt 2 mill. kr tilbake som en kompensasjon, men jeg mener prinsipielt at departementets tilsynsoppgaver ikke bør gå ut over tilskuddet til private utdanningsinstitusjoner.