Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-12-18:
Skarv er et godt prosjekt for videreutvikling av norsk petroleumsvirksomhet. Jeg er derfor glad for at komiteen slutter seg til Regjeringas forslag om utbygging av feltet. Jeg vet at dette ikke bare er et resultat av en hektisk innspurt her i Stortinget. Årsaken til at vi har fått en god omforent løsning på Skarv, er et godt arbeid av alle involverte, og ikke minst skyldes det at det har vært et aktivt og konstruktivt lokalt og regionalt engasjement for å få en løsning som har gode virkninger for Helgeland og Nordland. Skarv vil ha forsyningsbase og driftsstøtteenhet i Sandnessjøen og helikopterbase i Brønnøysund. Resten av driftsorganisasjonen vil være lokalisert i Stavanger. Løsningen medfører at vi har fått til en styrking av basemiljøet på Helgeland. Skarv vil føre til økt sysselsetting i landsdelen. BP har allerede inngått et samarbeid med ulike aktører om kompetanseutvikling i regionen. Det har allerede vært avholdt flere leverandørseminarer på Helgeland. Leverandørnettverk legger til rette for samarbeid mellom lokale bedrifter og de store leverandørene til prosjektet. Vi har gode erfaringer med bruk av leverandørnettverk gjennom utbyggingen av Snøhvit og Ormen Lange. Jeg tror at også Skarv-utbyggingen vil bli et godt eksempel på hvordan vi kan få ringvirkninger lokalt og regionalt. Operatøren har vurdert ulike kraftløsninger for Skarv og funnet at et turbinanlegg på skipet er den beste løsningen. Kraft fra land er også vurdert. I dag finnes det ikke nødvendige tekniske løsninger for å overføre kraft gjennom dreieskiva på et produksjonsskip. Det er store teknologiske utfordringer og høye kostnader knyttet til å utvikle og teste en løsning for kraft fra land til et produksjonsskip. Regjeringa har derfor stilt som vilkår at rettighetshaverne i Skarv skal gjennomføre et program som skal legge til rette for å utvikle teknologi for overføring av store kraftmengder til produksjonsskip. Programmet skal forelegges myndighetene innen utgangen av 2008. Det er fremdeles en del ubesvarte spørsmål som gjenstår før vi kan hente kraft fra land til sokkelen, både når det gjelder forsyningssikkerhet og overføringsteknologi. Dette er derfor et viktig program for å komme et skritt videre i arbeidet med å redusere utslippene av CO2 fra petroleumsvirksomheten. Jeg tror det er viktig å understreke at det ikke er noen snarveier i dette arbeidet, men vi må ganske enkelt bygge stein på stein. Det er gjort betydelige preinvesteringer i prosjektet. Prosjektet er eksponert for kostnader i størrelsesorden 4 milliarder kr i desember 2007. Departementet har blitt orientert om utviklingen og har kommunisert tydelig at samtykket til preinvesteringer er under forutsetning av at det ikke legger føringer for myndighetenes godkjenning av prosjektet. Jeg vil imidlertid understreke at preinvesteringer av et slikt omfang er uheldig, og jeg legger til grunn at preinvesteringer av denne størrelsesorden ikke blir ny praksis. Utbyggingen av Skarv er en av de største utbyggingene i årene framover. Feltet vil være et godt tilskudd til infrastrukturen i den nordlige delen av Norskehavet og bidra til videre utvikling av ressursene i området. Feltet har lang forventet levetid og vil føre til store ringvirkninger både nasjonalt, regionalt og lokalt. Skarv viser at norsk sokkel fortsatt har mye å by på. Så har jeg fått lov til å orientere om forhold knyttet til CO2-håndtering på Mongstad, og jeg forstår at presidenten ønsker å ta det under dette dagsordenspunktet. Regjeringa har satt seg ambisiøse mål knyttet til CO2-håndtering. Blant annet viser analyser fra Det internasjonale energibyrå at så mye som 20–28 pst. av verdens CO2-utslipp kan reduseres ved hjelp av CO2-fangst og -lagring. Dette sier noe om hvor viktig det er at vi fortsetter med stor innsats for å bidra til at teknologier for fangst og lagring av CO2 kommer på plass. Partnerskapet i testsenteret for CO2-fangst på Mongstad, som består av DONG Energy, Shell, StatoilHydro, Vattenfall og Gassnova, har gjennomført grundige utrednings- og planleggingsarbeider. Jeg vil i den sammenheng orientere om at Regjeringa har sluttet seg til partnerskapets anbefalte framdriftsplan og kostnadsanslag for planleggingsfasen fram til investeringsbeslutning for testsenteret. Partene er enige om at det er nødvendig å bruke tid og ressurser fram til 4. kvartal 2008 for å sikre et godt grunnlag for investeringsbeslutningene. Partene, som er tunge industriaktører med bred kompetanse innen denne typen komplekse prosjekter, peker på at testsenteret er et komplisert prosjekt, hvor det er behov for grundig forarbeid og planlegging. Som en konsekvens av dette er den planlagte oppstarten anslått til 2011. Resultatet av avtalepartenes planleggingsarbeid viser at kostnadene i planleggingsfasen vil bli høyere enn anslaget på avtaletidspunktet i juni. Planleggingen budsjetteres nå til totalt om lag 260 mill. kr, hvorav om lag 120 mill. kr knytter seg til planlegging og forberedelser av infrastruktur på Mongstad. Partene har blitt enige om at StatoilHydro skal forskuttere planleggingsutgiftene på om lag 120 mill. kr fram til investeringstidspunktet. De forskutterte planleggingsutgiftene vil bli belastet partene som beslutter å delta i byggingen og driften av anlegget. Med den nye informasjonen om framdriften i planleggingen vil budsjettbehovet for 2008 sannsynligvis bli mindre enn anslått i St.prp. nr. 1 for 2008. Regjeringa vil komme tilbake til Stortinget med nærmere orientering om status og framdrift for prosjektet, og eventuelt forslag om endrede bevilgninger i forbindelse med revidert budsjett for 2008. Staten har tatt ansvar for etablering av en transport- og disponeringsløsning for 100 000 tonn CO2 pr. år fra testsenteret. Flere alternative løsninger er vurdert, bl.a. midlertidig transport av CO2 til Sleipner eller Snøhvit med skip, forsert tidsløp for fullskala rørtransport og utsettelse av transportløsning fra testsenteret til infrastruktur for fullskalaanlegg på Mongstad og Kårstø er på plass. Totale kostnader for en midlertidig skipsløsning er anslått til i størrelsesorden 3 milliarder kr. Regjeringa har på denne bakgrunn besluttet at arbeidet med en midlertidig skipstransportløsning avsluttes. For å bidra til å veie opp for at fanget CO2 slippes ut fra testsenteret på Mongstad i en periode – vi snakker da om en periode på tre–fire år – legger Regjeringa til grunn at det skal kjøpes utslippskvoter tilsvarende et årlig utslipp på 100 000 tonn CO2 fram til anlegget er knyttet til en fullskala transport- og lagringsløsning. Jeg vil understreke at arbeidet med å etablere en fullskala transport- og deponeringsløsning for CO2 fortsetter. Videre vil Olje- og energidepartementet umiddelbart iverksette arbeid for å vurdere hvordan CO2 fra testsenteret kan tilkobles et permanent transportsystem for CO2 når dette kommer på plass. Regjeringa vil komme tilbake til Stortinget med en vurdering av budsjettbehovet for 2008 knyttet til arbeidet med transport- og lagringsløsningen for CO2. Når det gjelder investeringer i det fullskala anlegget, skjer de etter planen, nemlig i 2012. Tidspunktet for oppstart av det fullskala anlegget i 2014 ligger fast.