trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Representanten peker på ei gruppe i samfunnet hvor vi vet det er noen som sliter økonomisk. Dette er folk som også kan slite med dårlig helse i tillegg. Det er folk som er helt avhengig av at f.eks. kommuneøkonomien er god, slik at vi kan ha en eldreomsorg som fungerer, og at vi kan ha et høyt nivå på velferden. Regjeringen er klar over at det kan være levekårsproblemer i denne gruppa, derfor gjorde man i forbindelse med trygdeoppgjøret i vår en avtale med pensjonistenes organisasjoner om at man skal gå gjennom levekår for minstepensjonistene, og spesielt de enslige. I tillegg til det har Regjeringen sagt at den skal gå gjennom hele bostøtteordninga, for den er vesentlig viktig for dem som lever av så lave inntekter og har trygd og ikke har mulighet til sjøl å skaffe seg inntekter ved siden av. Det mener vi er en svært viktig ordning, som kan bidra veldig godt til at enslige som lever av minstepensjon alene, kan få bedre levekår.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Det er underlig å få denne replikken fra en representant og et parti som har kuttet i tiltaksplassene. Representanten Engeset er svært klar over at de endringene som nå gjøres i budsjettet på dette området, gjør at man nå har én tiltaksportefølje. Komiteen har enstemmig uttalt i innstillingen at man ønsker at man skal konsentrere seg om tiltak for dem som trenger mest hjelp. Det betyr at den beskjeden som Stortinget nå gir både til statsråden og til NAV, går ut på at nettopp de gruppene som Engeset poengterer, skal få bedre hjelp. Med Engeset og Høyres forslag til statsbudsjett ville det være færre tiltaksplasser nettopp til de gruppene som Engeset nå står og sier ikke skal få hjelp med dette budsjettet. Så dette synes jeg Martin Engeset og Høyre skal gå hjem og tenke på til neste år, at de ikke skal kutte i tiltaksplassene når det er behov for dem.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Målet om å fjerne fattigdommen står fast. Det jobber vi for hver eneste dag. Ett av de områdene som Regjeringen nå har sagt at den skal gå inn i, er sosialhjelpa. Slik sosialhjelpa er nå, er det veiledende satser, og det er litt uklart ut fra hva slags beregningsgrunnlag den er gitt. Det er også mangelfullt i forhold til klageadgang og i forhold til statlig tilsyn. Alle disse viktige elementene har Regjeringen nå sagt at den skal se på. I tillegg til det har denne regjeringen en solid satsing som kan hjelpe dem som kan og vil, tilbake til arbeidslivet. Det er en politikk som SV støtter fullt opp om. Så har jeg nevnt i mitt innlegg en del områder der det trengs en bedre satsing enn i dag for å nå målet om å fjerne fattigdom. Men denne regjeringen har gjort en langt sterkere innsats på det området enn tidligere regjeringer, så vi går i riktig retning.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Fremskrittspartiet har før i dag tatt til orde for en opplysningskampanje når det gjelder funksjonshemmede. Jeg tror det trengs en opplysningskampanje for folk om hva Fremskrittspartiets budsjett går ut på. Ikke bare skal de gjøre det slik at folk som har fått uføretrygd, ikke lenger skal kunne være trygge på inntekten sin, men skal kunne forpliktes til å jobbe, men den etaten som skal hjelpe folk til å komme i jobb, skal også oppleve store kutt, slik representanten Eva Kristin Hansen sa. I tillegg til det fjerner Fremskrittspartiet over 500 mill. kr, som kommunenes sosialtjeneste er nødt til å fylle opp. Da kan en lure på hva slags hjelp det skal bli til de fattige av dette, når Fremskrittspartiet bl.a. fjerner utdanningsstøtten til enslige forsørgere. Vi kan se av statistikken at det som gjør at enslige forsørgere faktisk får jobb, og at færre enn før nå går på sosialhjelp, er nettopp at denne gruppen har fått hjelp til utdanning og gjennom det kan få jobb.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Det er litt vanskelig å unnlate å minne representanten Engeset om at arbeidsmarkedspolitikken til den regjeringen hans parti satt i, hadde som kjennetegn at man hadde et veldig lavt nivå på tiltakene, både for de ordinært arbeidssøkende og for de yrkeshemmede, med det resultat at svært mange som trengte tiltak, ikke fikk det, og at behovene og mangelen på arbeidskraft også i arbeidsmarkedet økte under den regjeringen. Nå ser vi at Høyre viderefører denne politikken ved å kutte ikke bare i arbeidsmarkedstiltakene, men også i den etaten som i dag er i en stor omstilling, og som skal håndtere både det behovet for økt arbeidskraft som arbeidsmarkedet har, og den kvalifiseringen som den ledige arbeidskraften trenger for å kunne være til nytte for arbeidslivet. Hvordan kan Høyre forklare at det er riktig å kutte i disse ressursene, når arbeidsmarkedet skriker etter mer arbeidskraft?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Venstre fortsetter å gjenta den feilen som de ønsker å spre om kvalifiseringsprogrammet og stønaden, nemlig at det bare skal gjelde for de aller friskeste av dem som i dag mottar sosialhjelp. Det er ikke riktig. Kvalifiseringsprogrammet skal kunne gis til alle, og skal være et bredt sammensatt tilbud til folk som står veldig langt fra arbeidslivet. Det er oppsiktsvekkende at Venstre er det partiet som faktisk kutter mest også i tiltaksplasser, som skal kunne hjelpe folk enten til kvalifiseringsprogram eller til borgerlønn, for de skal vel også ha litt hjelp til å kunne komme ut i arbeidslivet. Det må jeg si er veldig oppsiktsvekkende. Men det som kanskje er enda mer oppsiktsvekkende i Venstres budsjett, er at de også kutter i bilstønad til funksjonshemmede. Venstre er det eneste partiet som gjør det. De øker den tiden funksjonshemmede må vente før de kan bytte ut bilen sin. Tror Venstre at dette er noe godt bidrag til økonomien eller til muligheten til å være i jobb for dem som er funksjonshemmet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-12-06:
Jeg har behov for å si litt om antidiskriminerings- og tilgjengelighetsloven som Regjeringen nå arbeider med. Det er viktig at vi ikke tenker at den handler bare om arbeidslivet. Den handler altså om hele samfunnet og hvordan folk skal kunne leve hele liv, sjøl om de har funksjonsnedsettelser. Det er det viktig å ha med seg. Jeg ble litt forundret over innlegget til representanten Kjønaas Kjos, hvor hun påstod at noen hadde skrytt så voldsomt av hvordan dette samfunnet var tilrettelagt for funksjonshemmede. Jeg har aldri hørt at noen har sagt det. Tvert imot, det norske samfunnet er vel godt når det gjelder stønadsordninger og en del sosiale tiltak og hjelpemidler – der tror jeg vi ligger godt an i forhold til andre land vi kan sammenligne oss med – men når det gjelder tilgjengelighet, tror jeg nok dessverre at Norge henger svært langt etter. Derfor er det viktig å få dette på plass, og få sikre at alt vi investerer i framover, ikke er slik at det diskriminerer folk. Vi er nødt til å bruke den store kjøpekraften som det offentlige har, til å sikre at vi får likestillende og ikke-diskriminerende løsninger. Jeg har også behov for å si at rapporten fra Nordlandsforskning, om arbeidsgiveres og NAVs holdninger til folk med funksjonsnedsettelser, at man faktisk ikke blir sett, at man faktisk ikke får relevant hjelp som gjør at man kommer i jobb, er meget viktig. Men da er det desto mer oppsiktsvekkende at de som påstår å være mer opptatt av dette enn Regjeringen, kutter så voldsomt både i antall mennesker som skal hjelpe folk tilbake til jobb, hjelpe dem i møtet med arbeidslivet, arbeidsgiverne og tilpassingskrav og i de tiltaksmidlene som skal til, for vi vet at dette trengs i forhold til både kvalifisering og arbeidstrening. Så har jeg lyst til å rette søkelyset mot noen tiltak som vi vet noen arbeider med. Det ene er et initiativ som heter Pøbelprosjektet. Det er et prosjekt der man søker samarbeid med private arbeidsgivere, ungdom som faller ut av skole og arbeidsliv og som har sosiale vansker. Der tilbyr man altså en pakke med både opplæring og arbeidstrening, og de forsøkene som er gjort her, har fungert svært bra. Så jeg oppfordrer Regjeringen til å se på hvordan den skal kunne sørge for at disse gode prosjektene kommer i gang. I tillegg til det har jeg behov for å vise til det forsøket som nå også jobbes ut mellom IT Norge og arbeidsmarkedsbedriftene, knyttet til å bruke moderne mobiltelefonteknologi i attføring av særlig ungdom. Det har vist seg å være effektivt. Og jeg tror det er behov for å gå noen nye veier hvis vi skal lykkes med at alle skal kunne komme i jobb.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
I sommer presenterte SSB sin levekårsundersøkelse. I den levekårsundersøkelsen kom det tydelig fram at den gruppen som kanskje regnes som den aller fattigste, er aleneboende minstepensjonister. Ifølge den undersøkelsen har de i snitt 17 000 kr mindre å leve for enn bl.a. sosialhjelpsmottakere. Ser vi på hvordan situasjonen er i dag, har vi 65 000 minstepensjonister som ikke er i skatteposisjon. Med det statsbudsjettet som er lagt fram, vil de med et forbruk på 20 000 kWh i strøm få 400 kr i økt strømkostnad. De vil få 80 kr i økte egenandeler på helse og 85 kr i økt TV-lisens bl.a. Når det gjelder helsekostnader, vet vi at 64 pst. av de aleneboende har kroniske sykdommer. Når vil SV og Regjeringen gjøre konkrete tiltak for landets minstepensjonister som lever under fattigdomsgrensen? Hvilke tiltak vil Regjeringen fremme?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Senterpartiet og Fremskrittspartiet var på slutten av 1990-tallet ganske enige når det gjaldt å få et løft for landets minstepensjonister. I forbindelse med trygdeoppgjøret sa også Sundsbø at man ønsket å komme tilbake i den ordinære budsjettbehandlingen for å komme med konkrete tiltak om hvorledes man kunne få bedre levestandard og bedre økonomiske vilkår for landets minstepensjonister. Fredag den 29. juni sa hans partifelle og tidligere statsråd Ragnhild Queseth Haarstad til Dagsavisen: «Jeg mener veien å gå er å heve minstepensjonene, men finansdepartementet mener vel at dette blir for kostbart, også stopper det opp.» Hun sa videre: «De lave satsene er klart kvinnediskriminerende.» Er representanten Sundsbø enig med sin partifelle og tidligere statsråd? Eller er det hun sa til Dagsavisen den 29. juni, ikke lenger representativt for hva Senterpartiet mener?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Jeg registrerer av replikken til Kristelig Folkeparti at statsråden har stor respekt for inngåtte avtaler. Han viser da til den avtalen som gjelder for ventelønn. Jeg registrerer at den samme respekten ikke var til stede et år tilbake når det gjaldt inngåtte avtaler om sykelønn. Men mitt spørsmål går på et annet tema. Det gjelder avkortingen for dem som jobber til de er over 67 år. Fremskrittspartiet har tatt opp dette forslaget flere ganger i Stortinget. Det har dessverre blitt nedstemt. Vi har hele tiden hevdet at det vil være fornuftig, og spesielt fornuftig nå når vi er i en situasjon der vi trenger flere folk i arbeid. Det virker som om Regjeringen nå har innsett at det er fornuftig, og dermed fjernet avkortingen for dem som er 67 år. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan han forklare meg hvorfor det fortsatt er ufornuftig å fjerne avkortingen for 68-åringer og 69-åringer? Og hvorfor må de vente til 2010?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Representanten Eva Kristin Hansen var to ganger i sitt innlegg inne på dette at Fremskrittspartiet foreslår effektivisering innenfor Arbeids- og velferdsetaten. Ja, Fremskrittspartiet mener det er mulig med effektiviseringstiltak innenfor denne etaten. Jeg vil bare vise til det som stod i Dagens IT for en tid siden, om innfasingen av EDB-systemer. Hvis man i sin tid hadde ventet med det til man hadde fått vedtatt pensjonsreformen, ville man ha kunnet spare 50 mill. kr bare i IT-løsninger. Leser man Riksrevisjonens rapport, Dokument nr. 1 for 2007-2008, står det på side 38 om etatens regnskap for i fjor at det er avdekket «uavklarte differanser som utgjør ca. 200 mill. kroner». Det må jo bety at her er det et effektiviseringspotensial. Så har jeg lyst til å si noe om kjøp av helsetjenester, som jeg håper at Regjeringen kan ta med seg videre, og som jeg håper at også statsråden vil jobbe mer målrettet for. Det er ingen tvil om at kjøp av gode helsetjenester vil kunne føre til at folk raskere kan komme tilbake i arbeid. Jeg håper at man også kan bli mer åpen for å utnytte den rehabiliteringskapasiteten som eksisterer. Jeg vil i så henseende vise til LHL, som i flere notater til komiteen har påpekt at de har 100 ledige senger. Hvorfor utnytter man ikke de 100 sengene – gir noen mennesker rehabilitering – når vi vet at av dem som får rehabilitering i løpet av kort tid, vil 70–90 pst. komme i en arbeidssituasjon igjen, mens de som ikke får rehabilitering, vil havne på uføretrygd? Jeg håper at man vil føre en langt mer målrettet politikk på dette området. Dette er egentlig et veldig godt eksempel på hvordan man kan satse for å begrense antall trygdede. Dette har også vært en av Regjeringens fanesaker: færre på trygd og flere i arbeid. Ved å ta slike grep vil man faktisk få flere tilbake til en arbeidssituasjon, mens veldig mange, ved at Regjeringen ikke satser offensivt nok på dette og utnytter den ledige kapasiteten, dessverre vil havne over på trygdeordninger, noe som jeg synes er direkte uheldig for de menneskene dette gjelder. Og det er også uheldig for samfunnet som sådant.
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
På tross av en meget gledelig utvikling i antall dagpengemottakere er det svært mange som ikke får glede av de gode tidene i arbeidslivet. I samme periode som arbeidsledigheten er mer enn halvert, er antallet yrkeshemmede 10 pst. høyere. Dette er oppsiktsvekkende, særlig fordi det aldri har vært bedre muligheter til å inkludere flere yrkeshemmede i arbeidslivet. Da er det særlig urovekkende å motta rapporter om at tiltaksplasser for yrkeshemmede legges ned i flere distrikter. Samtidig kan NAV fortelle at de har problemer med å bruke opp budsjettmidlene til ordinære arbeidssøkere. Til tross for dette viderefører altså flertallet, ved de rød-grønne, bevilgningene til både yrkeshemmede og ordinære arbeidssøkere som tidligere. Er det ikke snart på tide at Regjeringen og det rød-grønne flertallet kommer på banen for å gi de yrkeshemmede et skikkelig løft, slik Høyre gjør i sitt alternative statsbudsjett?
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
I dagens situasjon, med en kritisk mangel på arbeidskraft i en rekke sektorer, både offentlig og privat, har vi en ventelønnsordning i staten. Den er etter mitt skjønn en anakronisme, som burde ha vært avviklet for lenge siden. I dag mottar mer enn 2 000 tidligere statsansatte denne ventelønnen. Ordningen er slik at en kan få 66 pst. av lønnen i inntil tolv år, dersom en har blitt overtallig i en statlig virksomhet. Ingen i verken privat eller kommunal sektor har en slik ordning, det er en statlig særordning som koster 400 mill. kr i året. Fra NAV har vi fått melding om at det har vist seg svært vanskelig å få disse over i arbeid, til tross for at det er mange tusen ledige jobber. I et oppslag i VG for noen dager siden uttalte representanten Christoffersen at «det er helt OK at statsansatte har særordninger, siden mange av dem er fremforhandlet». Synes virkelig representanten Lise Christoffersen at dette er en fornuftig ordning, når vi vet at den gjentatte ganger er blitt brukt av statlige arbeidsgivere til en brutal utstøting av eldre arbeidstakere?
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
Jeg tar opp forslaget fra Høyre og forslaget fra Høyre og Kristelig Folkeparti i innstillingen.
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
Ja, det er lov å prøve seg. Jeg er mest opptatt av å profilere Høyres politikk. De forslag vi fremmer, f.eks. i forbindelse med hvert eneste statsbudsjett, mener vi er innenfor en ansvarlig, fornuftig ramme. Med det som utgangspunkt jobber vi for å få størst mulig oppslutning om Høyres politikk. Så håper jeg at velgerne ser det samme, og bidrar til at Høyre får mest mulig gjennomslag og styrke etter en valgseier i 2009, som kan gjøre at mesteparten av Høyres politikk kan bli grunnstammen i et fremtidig borgelig samarbeid. Men det er riktig som representanten Lise Christoffersen peker på, at det er en god sammenheng mellom de skattelettelsene som ble gjennomført i forrige periode, som de rød-grønne har beholdt to tredjedeler av – da kan det ikke ha vært altfor galt, selv om de bruker mye tid på retorisk å fremstille det som den store katastrofen, 24 milliarder kr er altså beholdt av disse skattelettelsene – og grunnlaget for en eventyrlig vekst i offentlige inntekter i de to siste år. Dette har i grunnen vært en kjempesuksess, og jeg takker for at jeg fikk anledning til å repetere det.
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
I motsetning til mange av mine politiske konkurrenter og motstandere på venstresiden, som jeg har inntrykk av mange ganger er mest opptatt av å få flest mulig på tiltak, er vi opptatt av å få flest mulig i jobb. Den gruppen som vi er spesielt opptatt av å hjelpe, er de som har ulike yrkeshemninger og trenger ekstra bistand og hjelp. Derfor fremmer Høyre i sitt alternative forslag til statsbudsjett et forslag om å styrke antall plasser med hele 1 000 utover det som de rød-grønne foreslår. Der har vi veldig god samvittighet. I en situasjon hvor det er mange titusener ledige stillinger, ser ikke vi behovet for å opprettholde det samme nivået på ordinære arbeidsmarkedstiltak for neste år som i 2007. Det er mange av disse som uten for store problemer vil kunne skaffe seg jobb på egen hånd, uten å måtte gå mange måneder eller år på tiltak først.
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
Det er klart at dette er et stort tema, og noen områder i politikken er mer krevende enn andre – det skal jeg ærlig innrømme. Men jeg synes det er gledelig å konstatere f.eks. i forbindelse med den budsjettinnstillingen vi nå behandler, fra arbeids- og sosialkomiteen, at det har vært mulig å søke sammen med Fremskrittspartiet på flere punkter, at Fremskrittspartiet har søkt sammen med oss, og også Kristelig Folkeparti og Venstre på en del punkter. Så jeg synes at mye av den uenigheten som en i hvert fall i denne budsjettdebatten forsøker å skissere opp, er oppkonstruert. Jeg må også konstatere at det midtveis i forrige stortingsperiode i hvert fall var en betydelig større uenighet mellom Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet enn det er mellom flere av de borgerlige partiene på dette tidspunktet.
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
Jeg må få lov til å si at jeg nok synes det er noe spesielt at representanten Sundsbø i sitt hovedinnlegg her i denne budsjettdebatten stort sett utelukkende snakker om andre partiers politikk og går til angrep på den, fremfor å snakke om sin egen. Ut fra det kan jeg utlede at det sikkert er langt mer behagelig å snakke om andre partiers politikk enn egen politikk. Men det blir en litt spesiell form for politisk debatt når man på den ene side tegner et karikert bilde av en politisk motstanders politikk, og så går til angrep på den. Det blir meget skjevt og tendensiøst. Men siden representanten Sundsbø var så veldig opptatt av dette med arbeidsmarkedstiltak, vil jeg henlede hans oppmerksomhet på side 16 i budsjettinnstillingen, hvor det fremgår under post 634 at Høyre faktisk foreslår 5 082 mill. kr til arbeidsmarkedstiltak. Det kan umulig ha gått representanten Sundsbø hus forbi. I det ligger det faktisk at vi styrker antall plasser for yrkeshemmede med hele 1 000 utover Regjeringens forslag.
Martin Engeset (Høyre), 2007-12-06:
Det er grunn til å forvente at neste års lønnsoppgjør vil bli preget av AFP. Mens fagbevegelsen og nå sist SVs landsstyre har krevd at dagens ordning skal videreføres, har Stortinget og Regjeringen, inklusiv SV, besluttet at AFP-ordningen må endres og tilpasses pensjonsreformen. For Høyre er det helt avgjørende at Regjeringen ikke viker én tomme i forhold til pensjonsforliket. Enhver bevegelse bort fra arbeidslinjen vil sette den brede enigheten om pensjon i fare. Det er viktig at landets pensjonssystem bestemmes i Stortinget og ikke overlates til partene i arbeidslivet. Det er viktig at Regjeringen oppfyller sin informasjonsforpliktelse overfor oss som er forlikspartnere, i forhold til det som skal gjøres konkret. Kan statsråden forsikre meg og Høyre om at han og Regjeringen vil stå fast på at AFP-ordningen skal utformes nøytralt, slik at det blir fullt ut mulig å kombinere arbeid og pensjon?
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Representanten Andersen er sterkt opptatt av at det er mange som har det dårlig i samfunnet. På mange måter heier Venstre på SV i en del sammenhenger når det gjelder det engasjementet. En har til og med prøvd å leve på et beløp tilsvarende sosial stønad. Vi ser at utviklingen når det gjelder sosialstønad, på mange måter ikke har vært tilfredsstillende. Mange har fortsatt dårlige vilkår å leve under. Jeg har merket meg at Regjeringen i Soria Moria-erklæringen slår fast at den skal avskaffe fattigdommen. I innledningen til kapitlene i proposisjonen står det at de har dette som mål. Plutselig har dette blitt bare en visjon. Hva har skjedd på de to årene Regjeringen har sittet? Å slå fast – er nå bare en visjon.
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Representanten Myrli peker på den store forskjellen på 2 G og 2,5 G. Jeg kan gå inn på det som er den reelle forskjellen. Som jeg også sa i innlegget mitt, mener Venstre at et kvalifiseringsprogram har mye bra i seg, det er ikke noen tvil om det, men i større grad enn borgerlønn vil det rette seg mot de friskeste av sosialhjelpsmottakerne. Borgerlønn vil også gjelde for dem som har det dårligst, og på den måten vil borgerlønnen være langt bedre og ha bedre treffsikkerhet i forhold til å bekjempe fattigdom.
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Både representanten Andersen og jeg har fått med oss at biler i dag holder vesentlig lenger enn de gjorde tidligere. En levetid for en bil i dag er ca. 19 år, og da tror ikke vi at det vil by på store problemer om man må vente i ett år til, altså i 12 år, mot i dag 11 år, før man kan bytte ut bilen. Når det gjelder kvalifiseringsprogrammet som representanten Karin Andersen spør om, mener jeg fortsatt, som jeg også mente i fjor, at det er mer målrettet mot arbeidslinjen enn det borgerlønnen er, og dermed heller ikke vil omfatte den dårligst stilte gruppen av sosialhjelpsmottakere, som da ikke vil få den samme muligheten til aktivitet eller en handlingsplan for sitt liv framover. Derfor mener jeg at borgerlønn er mye mer treffsikkert enn kvalifiseringsprogrammet. Det som er litt spesielt, er jo at tidligere var SV – hvis jeg ikke tar feil – svært for en form for samfunnslønn som på mange måter likner på borgerlønn, men det er tydeligvis et forlatt tema.
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Det må nå være en gedigen misforståelse når representanten Sundsbø ikke klarer å lese det som står. Det er korrekt at Venstre omprioriterer 180 mill. kr fra kvalifiseringsprogrammet til borgerlønn, men i tillegg til det legger vi altså på 120 mill. kr. Representanten Myrli klarte ikke helt å se forskjellen her. Jeg har prøvd å gi tydelig uttrykk for forskjellen, nemlig at ordningen med borgerlønn er en vesentlig mer treffsikker ordning for å hjelpe de absolutt fattigste. I tillegg til det som representanten Sundsbø peker på, vil jeg bare si at vi er mer målrettet på tiltak. Vi bruker 28,5 mill. kr mer til funksjonshemmede for at de skal kunne komme tilbake til yrkeslivet, og det vil jeg kalle et veldig målrettet tiltak. I tillegg øker vi også tiltakene for bostedsløse og bostøtten mer enn det Regjeringen gjør. Som mange har sagt tidligere i debatten, er det et av de virkelig treffsikre tiltakene for å få de fattige ut av fattigdom og samtidig få dem inn i aktivitet.
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Det kunne selvfølgelig være fristende å ta en runde i forhold til hva som ikke er på stell med når det gjelder NAV, men jeg velger å vente, for det må litt mer tid til før vi kan følge akkurat det. Men jeg kunne tenke meg å stille statsråden følgende spørsmål: Etter at han har sittet to år i stolen og nå begynner å se progresjonen og framgangen i forskjellige ting – da med forståelse for at NAV vil ta noe lengre tid – hva synes statsråden han ikke har kommet så langt med som han hadde håpet da han satte seg ned i statsrådsstolen?
André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-06:
Det er hyggelig med nye bekjentskaper, så at vi har fått to statsråder, er jo hyggelig i seg selv. Men forleden i Aften uttalte lederen for Rådet for funksjonshemmede at hun var lite fornøyd med hva Regjeringen hadde fått til vedrørende universell utforming, og spesielt på tilgjengelighet. Er statsråden enig i at Regjeringen har gjort for lite i forhold til denne problematikken? For dette er jo et av de store problemområdene for funksjonshemmede når det gjelder faktisk å ha muligheten til å delta i arbeidslivet.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Kenneth Svendsen setter fingeren på et problem som jeg henviste til i mitt innlegg, at det foreløpig dessverre ikke er mulig å spore noen økt sysselsetting blant funksjonshemmede. Flertallet har iverksatt – og er i ferd med å iverksette – en del tiltak, for nettopp å bøte på det. For det første er ikke svaret å kutte i arbeidsmarkedstiltak, men å øke bevilgningene til den typen tiltak, slik flertallet foreslår. Ett mulig tiltak er lønnstilskuddet, som gjør funksjonshemmede til attraktiv arbeidskraft for arbeidsgivere. Et annet er tilretteleggingsgarantien, som det må informeres bedre om – og som det er iverksatt tiltak for å informere bedre om. Selvfølgelig skal flertallet også samarbeide med organisasjonene. Vi har akkurat nå tatt opp det som kom fram i høringene i Stortinget, at vi sammen med organisasjonene er nødt til(presidenten klubber) å få ut informasjon til arbeidsgivere om funksjonshemmedes kvalifikasjoner, for å få flere i arbeid. Selvsagt skal vi(presidenten klubber) også samarbeide med dem. (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Beklager.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Jeg står på det jeg uttalte til VG. Jeg ser ikke noe galt i at staten som arbeidsgiver har en romslig arbeidsgiverpolitikk overfor ansatte som blir overtallige i statlige virksomheter. Jeg har selv vært statsansatt og tillitsvalgt, og jeg vet at i mange lønnsoppgjør har statsansatte bl.a. renonsert på lønnskrav for å få en tilsvarende bedring i sosiale ytelser fra arbeidsgiver. Det er et helt normalt forhold i arbeidslivet at en inngår den typen avtaler også i forbindelse med lønnsoppgjør. Når det er sagt, vil jeg si at flertallet har presisert at vi ikke ønsker at ordningen med ventelønn skal bli en sovepute for hjelpeapparatet. Det må ikke bli slik at en parkerer på ventelønn personer som ikke trenger tiltak fordi de allerede er godt ivaretatt. Vi har understreket gjennom våre merknader at det skal jobbes like effektivt overfor statsansatte på ventelønn for å få dem over i annen inntektsgivende virksomhet.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Som jeg sa i mitt innlegg, tar det gjerne litt tid fra tiltak blir iverksatt til resultatene viser seg. Det er vanskelig å spå om framtiden, men vi har selvfølgelig ambisjoner, og vi har prioritert innenfor budsjettrammene på den måten som vi mener er best. Når Kristelig Folkeparti sier at de er villige til å satse mer på fattigdomsbekjempelse, er det bare en halv sannhet. Det vi i hvert fall ikke er enig i, er når Kristelig Folkeparti for å dekke inn forslagene til økte tiltak på noen områder salderer ved å kutte i arbeidsmarkedstiltak, kutte i AFP, kutte i dagpenger i fiskeindustri, kutte i permitteringsordning, lønnsgarantiordning, helse- og rehabiliteringstjenester for sykemeldte, og også ved skatteskjerpelser for personell i innenriksfart. Det er en type prioriteringer som vi ikke er enig med Kristelig Folkeparti i. Derfor står vi også på de forslagene vi har fremmet innenfor vår egen fattigdomspakke.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Nettsidene til Høyre kan være underholdende lesning, bl.a. finner vi der en sammenligning av skattepolitikken før og nå. Høyre mener der å kunne dokumentere: «Reduserte skatter gir mer vekst, optimisme og bidrar positivt til den enkeltes initiativ og skaperevne.» Og «lavere skatter bidrar til å styrke velferden,» sier en herværende Høyre-representant. I det velferdsperspektivet er det også en annen skattepolitisk sammenligning som i hvert fall undertegnede mener er vel så interessant, nemlig det gapet vi ser mellom Høyres forslag til skattelette for neste år på 3,4 milliarder kr, og Fremskrittspartiets forslag på 21,4 milliarder kr. Finanspolitisk talsperson i Høyre, Jan Tore Sanner, har uttalt at det er helt uaktuelt for Høyre å støtte et slikt forslag. Et spørsmål til Høyre i den forbindelse: Betyr det at ikke all skattelette styrker velferden? Og hvis svaret på det er ja, hvor går da, etter Høyres mening, grensen mellom lavere skatter som styrker velferden, og lavere skatter som gjør det motsatte? På hvilken side av den grensen mener Høyre at Fremskrittspartiet befinner seg? Litt interessant med tanke på et framtidig samarbeid.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
Jeg ble utfordret av representanten Woie Duesund til å redegjøre nærmere for mitt svar i forbindelse med replikkvekslingen tidligere i debatten – hvor vi har våre informasjoner fra når det gjelder kutt i Kristelig Folkepartis alternative budsjettforslag. Det skal jeg gjerne gjøre. Det som var hovedpoenget i den replikkvekslingen, var det som også representanten Dagfinn Sundsbø var inne på i et av sine innlegg her i dag, nemlig at Kristelig Folkeparti finansierer veldig mange av sine påplussinger ved å flytte penger internt på budsjettet – fra én post til en annen – og at det ofte er poster som er rettet inn mot bekjempelse av fattigdom. Det jeg gjorde, var ikke å gå inn på alle plussforslagene til Kristelig Folkeparti, men det jeg prøvde å vise, var hvordan Kristelig Folkeparti finansierer sine påplussinger. Når Kristelig Folkeparti plusser på til spesielle arbeidsmarkedstiltak, reduserer de antallet ordinære arbeidsmarkedstiltak. Det er foreslått et mindre tilskudd til AFP enn det regjeringspartiene har foreslått. Det er innstramminger når det gjelder dagpenger, fiskeindustri, permittering og lønnsgarantiordning. Det flyttes også penger fra helse- og rehabiliteringstjenester for sykmeldte og fra nettolønnsordningen. Denne listen er framkommet ved å gå igjennom alle postene i Kristelig Folkepartis budsjett. Mitt hovedpoeng var å vise at vi hadde vår prioritering. Vi var for så vidt villige til å si at mange av forslagene til Kristelig Folkeparti er gode, men vi var altså ikke enig i måten Kristelig Folkeparti finansierer dem på. Da håper jeg at dette er oppklart. Og skulle det noe sted på denne listen ha sneket seg inn en feil, skal vi selvfølgelig sørge for å rette det opp i et senere innlegg – og eventuelt beklage det. Det er i hvert fall denne listen vi har utarbeidet, med utgangspunkt i Kristelig Folkepartis egne tabeller. Når jeg først står her oppe og har lite grann taletid igjen, har jeg lyst til å kommentere det som veldig mange har vært inne på, nemlig reduksjonen som gjelder attføringspenger i ventetiden på arbeid, fra seks måneder til tre måneder. Det er en ordning som har blitt endret i flere omganger. I forrige periode ble den endret fra ett år til seks måneder – det var vel kanskje en tanke bak det den gangen også. Når vi nå foreslår å redusere ordningen fra seks måneder til tre måneder, mener vi at det er forsvarlig, med bakgrunn i den statistikken vi har for hvordan det går med folk som er ferdig med et attføringsløp. 40 pst. er i en eller annen form for arbeid etter tre måneder, 40 pst. er på en eller annen form for ny trygdestønad, og resten er på en blanding av sosialhjelp og privat forsørging. Det er vår oppriktige mening at dersom en ikke har fått jobb tre måneder etter et attføringsløp, skal en ikke fortsette å gå på en passiv stønad. Da skal en tilbake i aktive tiltak eller over på en annen trygdestønad.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Tirsdag stod det et stort stykke i Aftenposten om funksjonshemmedes kår. Det stod bl.a.: «Vi trenger jobb, ikke flere fagre løfter og honnørord. Det vi ser, er økende avstand mellom politiske ambisjoner og realitetene, sier generalsekretær Lars Ødegård i Norges Handikapforbund.» Under «På stedet hvil» står det: «I dag legges det frem en ny rapport som viser at gapet mellom funksjonshemmede og «vanlige» borgere er oppsiktsvekkende stort, med stadig lavere yrkesdeltagelse. 12 000 færre funksjonshemmede er i jobb nå sammenlignet med 2001.» Og det står videre: «Rapporten viser at så godt som hele den offentlige innsatsen de siste årene – med nye regler, nye penger og massive ambisjoner – har gitt minimal effekt.» Fremskrittspartiet har sammen med Høyre lagt fram et forslag der vi trekker FFO, Norges Handikapforbund og andre organisasjoner inn i en opplysningskampanje overfor arbeidsgivere som gjelder kvalifisering. Hvorfor vil Arbeiderpartiet ikke være med på en slik løsning?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Jeg er glad for det spørsmålet. I fjor kuttet vi også kraftig i dagpengene. I revidert nasjonalbudsjett for 2007 måtte Regjeringen justere seg ned på det nivået som Fremskrittspartiet allerede så i desember. Når vi stiller krav til NAV om effektivisering, regner vi med at omorganiseringen som har vært gjennom NAV og velferdsreformen, skjer av to grunner: For det første for å skape en mer effektiv behandling, og for det andre for å få flere ut i arbeid. Når det gjelder arbeidsmarkedstiltak, er det korrekt at vi kutter på ordinære arbeidsmarkedstiltak. Det er fordi vi regner med at flere kommer i arbeid. Når det gjelder spesielle arbeidsmarkedstiltak, som gjelder de svakeste i samfunnet, øker vi med 200 mill. kr, for å gi dem en bedre mulighet til å komme tilbake til arbeidslivet. Det gjør ikke Arbeiderpartiet, og det synes jeg er synd.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Det burde bekymre representanten Andersen at Norge med alle de særordningene vi har, med arbeidsmiljølov, sykemelding, ferie osv., osv., har forholdsvis dobbelt så mange uføre som man har i resten av OECD-landene og resten av Europa. Det bør være slik at de 300 000 som er uføre i dag, jevnlig bør få en vurdering, for arbeidslivet forandrer seg, man får nye yrker, og man får nye hjelpemidler. Tidligere var det industriarbeideren som ble sliten og måtte tidlig ut av arbeidslivet, i dag er det hjelpepleiere og sykepleiere som har kommet i den situasjonen. Det betyr at samfunnet forandrer seg hele tiden. Derfor må vi få en jevnlig vurdering av dem som har uførtrygd, for å se om det er noen som kan gå tilbake til å jobbe full tid, deltid eller øke sin arbeidsinnsats. Vi må få ned antallet uføre til deres eget beste.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Jeg er så heldig at jeg er medlem av et parti som klarer å ha minst to tanker i hodet samtidig. Når det gjelder å hjelpe funksjonshemmede ut i arbeidslivet, har jeg før i dag vist til den kampanjen vi ønsker å sette i gang, fordi organisasjonene selv sier at selv med økt bruk av penger, selv med økt satsing, har man ikke fått flere funksjonshemmede i arbeid. De aller fleste jeg kjenner, også de som er fattige, spiser mat. Når vi har betydelige avgifter på mat, og disse økes slik f.eks. Arbeiderpartiet og Senterpartiet var med på da de kom inn i regjeringskontorene, fører det til en ekstra byrde. Det er klart at avgifter rammer hardest dem som har minst. Det gjør ikke så mye om jeg får en liten avgiftsøkning på mat eller andre nødvendige ting, eller at Røkke får det, men det er de som er nederst på rangstigen, de som har minst, de som er minstepensjonister og under det, dette rammer aller hardest.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Det som fikk meg til å ta ordet, var replikken fra Lise Christoffersen. Det er slik at Martin Engeset og vi har sett de forhandlingene som har vært mellom Arbeiderpartiet og SV, der SV ønsket å melde Norge ut av NATO og ønsket å stå for en helt annen utenrikspolitikk enn det som har vært gjennomført gjennom mange, mange år. Den forrige regjeringen, med støtte fra Fremskrittspartiet, fikk økt skattelette til befolkningen, som har ført til større skatteinntekter, flere folk i arbeid, mindre utbetaling av dagpenger og mer lønnsomhet i bedriftene. Mitt spørsmål er: Når man ser på de problemene Arbeiderpartiet og SV hadde i forhandlingene, tror ikke representanten fra Høyre det er mulig i forhandlinger med Fremskrittspartiet å komme til en enighet om lavere skatter, osv., osv.?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Først vil jeg si at det er hyggelig å få en ny minister å forholde seg til. Så har jeg et spørsmål, som går på arbeidsinnvandring. Det er jo et større og større krav fra mange i samfunnet om å øke innvandringen av arbeidskraft til Norge. Men samtidig har vi det problemet at vi har ca. 620 000 som enten mottar arbeidsledighetstrygd eller er sykmeldt, uføretrygdet, under rehabilitering eller på attføring. Samtidig har vi en for dårlig seniorpolitikk, for flere av seniorene som kanskje ønsker å være ute i arbeid, blir skjøvet ut. Vil det ikke være bedre å satse på tiltak for å få flere av dem som er i denne gruppen, ut i arbeid, framfor å stimulere til økt arbeidsinnvandring?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-12-06:
Jeg vil tilbake til det som er sagt om Stamsund havn. Det er gjennom flere år nå lovet at man skal bygge ut Stamsund havn. Og det står i merknaden fra flertallet, som er meget bra, at dersom trålselskapet som leverer råstoff til fiskeindustrien, beslutter å investere i nye og større trålere enn i dag, så skal man bevilge penger til dette. Den første investeringen i tråler er allerede gjort. Det er en ny investering i en tråler til på gang. Altså er kriteriene som ligger til grunn for at staten skal gå inn og gjøre det de skal gjøre, oppfylt. Det er store problemer her. Det viser også den interessen som både kommunen og selskapet har ved at de er villige til både å forskuttere dette og til å betale renter, hvis det er nødvendig. Spørsmålet mitt er: Er kravene nå oppfylt, slik at man kan sette spaden i jorden og sette i gang?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Jeg tror Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti er enige om at vi alltid må ha en levende ambisjon om å fjerne fattigdommen i landet, på tross av at det er en krevende oppgave, og på tross av at vi realistisk sett kanskje må regne med at det tar lengre tid enn beregnet – 2008, 2009 eller 2013 for den saks skyld. På det grunnlaget har Kristelig Folkeparti utfordret Regjeringen til å satse mer på målrettede fattigdomstiltak neste år. Vi sier ikke at vi ikke anerkjenner den jobben som er gjort, men vi vil altså gjøre mer. Det har kommet inn veldig mye penger, ikke minst de to siste årene, som burde gjøre det mulig å satse mer. Mitt spørsmål til representanten Lise Christoffersen er: Tror hun at den målrettede satsingen i neste års budsjett er så god at fattigdomsmålsettingen i Soria Moria-erklæringen – det vil altså si i 2009 – er innen rekkevidde?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
For det første er det jo feil det representanten Henriksen sier. I vårt alternative budsjett, og innenfor rammen i dag, øker vi arbeidsmarkedstiltakene med 33 mill. kr mer enn Regjeringens forslag. Når det gjelder permittering, merker jeg meg at en har en annen tone når en er i opposisjon enn i posisjon. Når vi tidligere har fremmet kutt, har det blitt sett på som veldig usosialt. Nå kutter Regjeringen 4 uker i permitteringsreglene uten at de snakker om det i det hele tatt. Vi støtter det som Regjeringen gjør når det gjelder antall ventedager, at de skal gå ned fra fire til tre. Det samme gjør vi for fiskerne. De skal ikke ha ventedager i det hele tatt – fordi arbeidsgiver ikke gir penger i starten – slik at fiskerne kan få lønn tidligere. Når vi gjør det, er det jo nettopp for å rette opp de usosiale kuttene som Regjeringen har fremmet forslag om.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Jeg vil igjen minne om at vi ikke har kuttet på arbeidsmarkedstiltakene. Vi har totalt sett økt dem med over 30 mill. kr. Vi har rettet opp det usosiale kuttet på attføringspenger i ventetid med 30 mill. kr, som denne regjeringen kuttet på. Vi har gitt mer i bostøtte. Når det gjelder «Raskere tilbake», har vi sagt at en del av de pengene skal brukes der det er ledig kapasitet ved institusjoner som bl.a. frivillige organisasjoner driver. Jeg synes det er merkelig at representanten fra Senterpartiet ønsker at folk heller skal stå i kø enn å få hjelp ved institusjoner som har ledig kapasitet.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Jeg har med interesse merket meg den tilslutning som Senterpartiet gir til forslaget om å redusere perioden en person har rett til attføringspenger etter endt attføring, fra seks til tre måneder. Det er et kutt som Kristelig Folkeparti som kjent går imot, siden vi mener at dette har en svært usosial slagside og neppe fører til at folk kommer raskere tilbake i jobb. På høringen var det også massiv motstand mot det forslaget, mot den reduksjonen. Man mente at det vil føre til at folk går inn i en passiv stønadsperiode, istedenfor å fremme arbeidslinjen, som vi også støtter. Tror representanten Sundsbø at nivået på attføringspenger i dag rett og slett er så høyt at det er et stort problem, og at folk vegrer seg for å søke jobb, og dermed mister ytelsen?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Statsråden og hans medarbeidere har levert et innholdsrikt budsjettforslag med mange interessante analyser. En av disse analysene – og konkrete forslag – som Kristelig Folkeparti støtter, vil jeg sitere: «Samtidig foreslås ordningen med ventestønad avviklet for nye tilfeller og med virkning fra 1. januar 2008 for å øke aktiviteten med sikte på overgang til arbeid blant personer med lange ledighetsperioder. Avviklingen av ventestønaden må blant annet ses i sammenheng med innføringen av langtidsledighetsgaranti, tett oppfølging av denne gruppen, og det gode arbeidsmarkedet.» Mitt enkle spørsmål er: Hva er det som gjør at et så fornuftig tiltak plutselig blir ufornuftig hvis vi tar bort ordet «stønad» og erstatter det med ordet «lønn» – altså gjør et identisk grep i forhold til ventelønnsordningen?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Aller først vil jeg gratulere og ønske statsråden lykke til med sin nye gjerning. En av de prioriterte oppgavene til statsråden vil være å legge fram forslag om en ny antidiskrimineringslov. Det er hevdet at utredningen som ble lagt fram av Syse-utvalget, ikke oppfyller kravene i FN-konvensjonen om funksjonshemmedes rettigheter, som Norge undertegnet 30. mars i år. Vil statsråden sørge for at forholdet til denne konvensjonen blir godt belyst, og at eventuell tvil kommer funksjonshemmedes samfunnsrettigheter til gode i det lovforslaget som kommer til å bli lagt fram?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-12-06:
Det heter at angrep er det beste forsvar, når en selv går tom for gode argumenter. Regjeringspartiene har demonstrert den taktikken til fulle i dag ved å angripe opposisjonen hele tiden. Jeg aksepterer denne taktikken, da det finnes usosiale kutt som regjeringspartiene må dekke over. Men jeg forlanger at man skal bruke rene våpen, i hvert fall at fakta ikke blir forvrengt. I debatten har representanter fra regjeringspartiene flere ganger hevdet at Kristelig Folkeparti kutter i arbeidsmarkedstiltakene. Vi bevilger mer til målrettede arbeidsmarkedstiltak for å få flere yrkeshemmede inn i arbeid. Vi prioriterer altså dem som trenger mer omfattende og langvarige attføringsløp. Vår totalbevilgning er altså 33 mill. kr mer enn Regjeringens. Jeg vil oppfordre regjeringspartiene, og spesielt Lise Christoffersen, til å se på side 29 i innstillingen, øverst på siden – der dette tydelig framgår. Jeg vil også utfordre henne til å svare på hvor hun finner denne påståtte reduksjonen, og til å dokumentere påstander i replikkordskiftet med meg, om at Kristelig Folkeparti kutter i AFP-ordningen. Hvor har representanten det fra? Kristelig Folkeparti har gitt full støtte til forliket om pensjonsreformen og de føringer som der er gitt for hvordan en framtidig AFP-ordning må utformes for ikke å bryte med pensjonsreformens hovedprinsipper, at det skal lønne seg å arbeide. Representanten fra Arbeiderpartiet bør vel heller stille spørsmål til sine regjeringskolleger fra SV, som egentlig er imot pensjonsreformen, og som for et par uker siden kom med en landsstyreuttalelse som reiser tvil om de egentlig vil ha en tidligpensjonsordning som stimulerer til arbeid. Debatt er viktig, og ofte avklarende, men en kan ikke kaste ut påstander som ikke er sanne. Dette vil jeg ha en forklaring på.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
I budsjettinnstillingen hevder Fremskrittspartiet at de har stor tro på at flere skal komme i arbeid, og at man derfor kan forvente at utbetalingen av dagpenger kan reduseres kraftig som en følge av det. I den samme innstillingen skriver de at dette kommer til å skje på grunn av den store satsingen på NAV-reformen, og at kvalifiseringsprogrammet vil kvalifisere flere til arbeidslivet. Da har jeg et spørsmål til representanten Svendsen. Hvis Fremskrittspartiet har så stor tro på NAV-reformen og på kvalifiseringsprogrammet, hvorfor kutter da Fremskrittspartiet i sitt alternative statsbudsjett 125 mill. kr til selve reformen? Hvorfor kutter de 431 mill. kr til Arbeids- og velferdsetaten, som skal gjennomføre den? Hvorfor kutter de i arbeidsmarkedstiltakene? Og hvorfor vil de ikke gi en krone til kvalifiseringsstønaden? Er det ikke litt selvmotsigende å ta ut gevinsten av virkemidler man selv kutter kraftig i?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2007-12-06:
Jeg skal sitere fra Fremskrittspartiets generelle merknader, hvor de bl.a. sier: «Noen viktige enkelfaktorer for å redusere antall fattige, er etter disse medlemmers syn en reduksjon av det høye skatte- og avgiftsnivået. Det må være lønnsomt å ta i bruk sin arbeidsevne(…) (…) Så har de også noen andre virkemidler, bl.a. å kreve at trygdede skal ut i arbeid. Mitt spørsmål er: Mener virkelig Fremskrittspartiet – jeg er jo klar over at Fremskrittspartiet er et parti for å redusere skatter og avgifter – at det er dette som er medisinen for de funksjonshemmede som ikke har plass i arbeidslivet, og som representanten Svendsen snakket om tidligere i sitt innlegg, f.eks. den yrkesskadede verksarbeideren som går langtidssykemeldt og trenger rehabilitering og hjelp for å omskoleres? Er det skatte- og avgiftsnivået som er bøygen for at disse personene skal komme tilbake i arbeid?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2007-12-06:
Alle opposisjonspartiene sier de ønsker å styrke fattigdomssatsingen. Jeg opplever nok at Kristelig Folkeparti er det eneste av opposisjonspartiene som reelt sett gjør det, så det skal Kristelig Folkeparti ha honnør for. Men som forrige replikant må nok også jeg si at jeg stiller spørsmål ved måten man gjør det på på enkelte områder. Man kommer i en situasjon hvor man tar fra de fattige for å gi til de fattige. Så er det én problemstilling som vi har fra finansinnstillingen, hvor Kristelig Folkeparti fjerner 200 mill. kr fra ordningen «Raskere tilbake», som jo er en del av en framforhandlet avtale under IA-avtalen, og en ønsker altså at staten skal bryte avtalen mellom partene i arbeidslivet og myndighetene. Mener ikke Kristelig Folkeparti at IA-avtalen er så verdifull at det er svært uheldig å på den måten bryte inngåtte avtaler? Jeg synes å huske at opposisjonspartiene for ett år siden hadde en ganske aggressiv tone i det som da skjedde i budsjettarbeidet.
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2007-12-06:
Det er riktig at enkelte minstepensjonister er blant dem som kommer vanskeligst ut, spesielt enslige minstepensjonister, og blant dem er, som Ragnhild Queseth Haarstad viste til, de fleste kvinner. Jeg registrerer med litt forbauselse at Fremskrittspartiet i sitt engasjement ønsker å fjerne forskjellene mellom samboere, gifte og enslige minstepensjonister, og derfor ikke har særlig målrettet innsats i denne sammenheng. Jeg er glad for at vi har fått på plass økt bostøtte gjennom det arbeidet som har skjedd med budsjettet her i Stortinget fra flertallspartienes side. Jeg tror nok også det er viktig å se fram mot det videre, og jeg er glad for at vi har en protokoll i trygdeoppgjøret som sier at departementet sammen med partene i trygdeoppgjøret skal gå igjennom tiltakene for å se på hva som er de mest målrettede tiltak for å få opp nivået for dem som har minst.