trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Vi skal i dag gjøre omfattende vedtak når det gjelder verning av vassdrag i Norge. Det er det ingen tvil om. Det er to stolper som står igjen, tror jeg, etter de vedtakene som blir gjort her. Det ene er at det nå ikke er adgang til å gi konsesjoner til kraftutbygging i vernede vassdrag. Det gjelder de vassdrag som i dag er vernet. Videre er det kun nye utbygginger som ikke utløser konsesjonsplikt, som nå er tillatt i de vernede vassdragene. Dette tror jeg er overskriftene. Dette betyr, som sagt, at vi nå legger lokk på en rekke vassdrags- og utbyggingsprosjekter. Jeg regner også med at vi nå går over til et nytt sett av kjøreregler. Jeg vil komme inn på det 100-metersbeltet som flertallet vil gjøre vedtak om i dag. Det blir ikke enkelt å tolke, og det blir heller ikke enkelt å håndtere. Men jeg har merket meg flertallsinnstillingen, som Arbeiderpartiet slutter seg til: Når det gjelder 100-metersbeltet, skal den sentrale lovgivningen og de sentrale retningslinjene legges til grunn, og så skal det lokale kommunale selvstyret gis betydelige muligheter til å ha sin vinkling på hva som egentlig er ivaretakelse av miljøvernet her. Her ligger det en kime til mange konflikter. Det er jeg ikke i tvil om. Men i og med at flertallet presiserer hva som ligger i dette, tror jeg at man også må ta det innover seg når det gjelder de sentrale retningslinjene. Det er nemlig slik at man innenfor dette 100-metersbeltet ikke skal legge bånd på det som har med jordbruk og annen beslektet virksomhet å gjøre, eller virksomhet som naturlig inngår i en næringspolitisk utvikling, osv. Det må man være oppmerksom på når man nå går inn for et 100-metersbelte. Jeg vil spesielt vise til det omstridte vassdraget i verneplanen, nemlig Bjerkreimsvassdraget, der man nå har utvidet konsesjonen for utbygging til 3 MW, og ikke 1 MW, som man tidligere var inne på. Helt til slutt i et treminuttersinnlegg må jeg si at jeg i denne debatten kanskje savner litt mer om hvordan vi egentlig skal følge opp den energimangelen vi har i Norge. Det perspektivet har det nok ikke vært for mye av her. Men jeg konstaterer at det på mange måter er en vernedebatt vi har, og ikke en debatt om hvordan vi skal få fatt i ny energi. Alternativet til det som vil bli vernet her, er to gasskraftverk.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
I forbindelse med debatten om vern av vassdrag og elver har jeg bare lyst til å benytte anledningen til å vise til to elver som er vernet, Altaelva og Målselva. Det kryr av liv langs disse elvene, både i form av friluftsliv og i form av fiske. Selv om disse elvene har blitt regulert, er de ikke borte. Laksen er heller ikke borte, kanskje bortsett fra enkelte ganger når man skal prøve å fiske den. Man klarer altså å ivareta verdiskapingen til tross for den utbyggingen som har skjedd i disse vassdragene. Og bare for å nevne det: Nitimen i NRK har hatt kåring av nasjonalfossen i Norge. Den ble kåret i Målselv. Målselvfossen er altså nasjonalfossen i Norge, og den er i et regulert vassdrag. Så denne debatten blir litt svart-hvit. Representanten Rahm var inne på at man skulle ta vare på naturen for framtidige generasjoner. Hvorfor vil ikke representanten Rahm ta vare på dagens generasjoner, ta vare på lokaldemokratiet og legge forholdene til rette for en verdiskaping i distriktene som gagner både folk og næringsliv?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Hvis representanten Klungland var interessert i 3 MW, kunne han jo stemme for det forslaget vi har i saken i dag, og vært med på merknadene våre, så hadde han fått det. Men han vingler videre i denne saken. Jeg er glad for at man legger forholdene til rette for småkraftverk. Imidlertid er det noen problemstillinger som dukker opp. Da tenker jeg ikke på det som har med naturen å gjøre, men rett og slett på at man skal koble seg på et nett, et nett som er eid av enten en lokal eller en regional netteier. Så har det dukket opp spørsmål om hvem som skal betale for de investeringene, ikke bare for selve oppkoblingen til nettet, men for opprustingen av det eksisterende nettet, spesielt når man har et ringnett, der nettet altså går i ring. Så spørsmålet til statsråden er: Hvem skal betale kostnadene? Er det den eksisterende eier, eller er det de som kobler seg på nettet?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Det er på sin plass å minne om en regjeringserklæring. Bondevik-regjeringens Sem-erklæring slår nemlig fast: «Epoken med store vannkraftutbygginger er over. Hensynet til kommende generasjoners naturopplevelser tilsier en restriktiv holdning til videre vassdragsutbygging.» Likevel er det i dag en rekke vassdrag som ikke tas inn i verneplanen. Særlig trist er det at vi i dag ikke benytter muligheten til å verne den siste store elva som ikke er utbygd eller vernet, nemlig Vefsna. En skulle kanskje forventet noe annet fra et parti som ofte er interessert i å verne om skaperverket, men det får vi la ligge. Er det å ikke verne Vefsna å framvise en restriktiv holdning til vassdragsutbygging?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Fremskrittspartiet er vel ikke kjent som et ekstremt distriktsvennlig parti. Det er derfor litt overraskende å høre at Senterpartiet og Fremskrittspartiet argumenterer på omtrent samme måte. Jeg oppfatter Senterpartiet som et parti som er opptatt av arbeidsplasser i distriktene. Da er det litt overraskende at partiet ikke er i stand til å forene vern og urørt natur med bærekraftig næringsutvikling. Å kunne besøke urørt natur og veldige fossefall har en stor verdi for turister. Vi kan skape et grønt reiseliv som kombinerer bærekraftig bruk og stor næringsutvikling. Setter ikke Senterpartiet med sin vernepolitikk kortsiktig vinning framfor langvarig sysselsetting og vitale distrikter?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Å verne om naturen er å gi framtidige generasjoner de samme mulighetene som vi har fått. Urørte vassdrag, med voldsomme, rennende vannmasser og buldrende fosser er et viktig estetisk varemerke for Norge. Men å verne om vassdrag handler ikke bare om å bevare de estetiske verdiene. Å verne vassdrag er også å sikre det biologiske mangfoldet. Og det er utrolig viktig å innse at vi ikke har noen angrefrist i saker som handler om biologisk mangfold. En art kan aldri gjenopplives med en budsjettbevilgning. Vi i SV er ikke overrasket over at noen vassdragskommuner ikke ønsker seg vern. Så lenge Høyre har sitt klamme grep rundt Kommunaldepartementet og sultefôrer norske kommuner, er det ikke rart at mange febrilsk leter etter nye inntekter. Norske kommunepolitikere har ikke et stort ønske om å legge elver i rør eller reise demninger. Ansvaret for denne politikken ligger hos kommunalministeren. Det kommer til å bli reist demninger fordi vi i dag ikke har vært i stand til å verne vassdragene, og fordi kommunene har for små rammer. Disse demningene bør prydes med uthogginger i stein av Erna Solberg, eller statuer i jern, for å vise hvem som er ansvarlig for at elvene ikke lenger får leve videre. I Sør-Trøndelag er det gledelig at vi endelig har klart å verne Homlavassdraget i Malvik. Vassdraget var akutt truet av kraftutbygging i 2001. SV presset den gang hardt på for å hindre at konsesjon ble gitt. Vernet av ni vassdrag i Trøndelag gjør dette til en viktig merkedato på veien mot vern av alle verneverdige vassdrag i området. Samtidig er det trist å konstatere at det ikke er flertall i komiteen for å sikre den store og flotte Garbergselva. SV er det eneste partiet som går inn for å verne Garbergselva, på tross av at dette vassdraget framheves av Samarbeidsrådet for naturvernsaker som et av de fem viktigste vassdragene å få vernet i Norge. Samarbeidsrådet for naturvernsaker er en paraplyorganisasjon med 325 000 medlemmer i Norge. Vannkraft er en særs konkurransedyktig form for energiproduksjon, men inngrepene i naturen er også veldig store. Og vi har et kjempestort potensial for ny fornybar energi i Norge. SV har lagt fram en pakke som innebærer 20 TWh innen 2010, bl.a. gjennom satsing på vindkraft, på bioenergi og på energieffektivisering. Å verne vassdrag er å legge til rette for utbygging av alternativ energi. Hvis vi går inn for å bruke mer alternativ energi, kan vi bidra til at Norge blir en nettoeksportør av grønn energi, men uten å rasere vår flotte vassdragsnatur. Vi bør verne flere vassdrag i Norge, slik at kommende generasjoner får mulighet til å oppleve vannsprut i ansiktet fra en buldrende foss, slik at kommende generasjoner får høre den sildrende melodien fra norske elver, mens vannet renner gjennom stenene, slik at kommende generasjoner også får se regnbuemønsteret i vanndråper som solen skinner på, og slik at kommende generasjoner får de samme mulighetene som vi har fått. Å verne vassdrag er et ideologisk verdivalg. Det er et valg mellom det å satse på kortsiktig gevinst og det å være på parti med framtiden for å verne vassdrag.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-02-18:
Representanten fra SV begynte med å snakke om den store likheten mellom Fremskrittspartiet og Senterpartiet. Det overrasker meg for så vidt noe, for det er en kjent sak at selv om vi er enige om noe i denne sammenhengen, er Fremskrittspartiet for mye mer statlig styring enn det Senterpartiet legger opp til. Vi er for lokale avgjørelser, og det er derfor vi i denne sammenhengen kommer til et litt annerledes resultat enn det andre gjør. Leknes nevnte arbeidsplasser i distriktene. Det er vi selvfølgelig veldig for, og det er en av årsakene til at vi vil verne noen færre elver. Jeg vil da trekke fram Nausta, hvor kommunen sjøl har lagt fram et forslag til bærekraftig utvikling langs Naustavassdraget. Dette blir stoppet på grunn av vernet. Grønt reiseliv ble også nevnt. Da vi var i Bjerkreim, ble det foreslått fra vernegruppa der at man kunne ta inn flylaster med turister. Jeg syns det òg bør være en side som SV bør tenke på.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-02-18:
Dette kunne jeg svart helt kort på, men jeg vil jo passe på å bruke tida mi helt ut. Senterpartiet er opptatt av at det må tas nasjonale hensyn, og at Stortinget i en del sammenhenger selvfølgelig har det overordnede ansvaret. Det er jeg helt enig i, og derfor er vi med på om lag 40 av de 51 elvene som blir verna i dag, og vi hadde også ganske mange fra før. Når vi ikke går inn for såkalt full pakke, er det gjennomtenkt fra vår side. Jeg har to punkter på det. Punkt 1 er prosessene som er gjennomført. Et eksempel: Åbødalsvassdraget har ikke vært underlagt vanlige høringsrunder. Det mener vi er feil. Lokaldemokratiet må høres. Punkt 2 er næringsutvikling og lokaldemokrati. Her vil jeg nevnte Jørstadelva. Den har ikke utbyggingspotensial. Det går på arealvern. Nausta nevnte jeg også i stad. Miljøvennlig flerbruksplan er det ikke tatt hensyn til i denne sammenhengen. Vi mener altså at i en del sammenhenger vil fornuftig bruk være den beste form for vern.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-02-18:
Statsråden var i sitt innlegg opptatt av kraftutbygging og brukte mye tid på mini- og mikrokraftverk. Det syns vi i Senterpartiet er fint. Hun sa bl.a. at vern av vassdrag ikke står i motsetning til en forsiktig utbygging. Det er også fint. Men det er da det undrer meg at Jørstadelva er tatt med. Det er mange som undrer seg over at den er tatt inn i verneplanen. Den har ikke potensial for kraftverkutbygging, og NVE har ikke funnet grunn til å anbefale Jørstadelva. Da deler av komiteen var på befaring der oppe, fikk vi opplyst at det var en del feil i proposisjonen. Det ble også hevdet på et åpent møte at kommunen var blitt oppringt for å velge én av to elver for vern. Dette gir inntrykk av tilfeldig behandling. Elva renner gjennom aktive jordbruksområder, og sjøl om tradisjonelt landbruk skal kunne drives, kan en ikke se bort fra at vassdragsvern kan komme i konflikt med utvikling av nye driftsformer. Jeg må spørre statsråden: Hvorfor er egentlig Jørstadelva tatt med i Verneplan for vassdrag?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-02-18:
Jeg tar ordet fordi når en hører Fremskrittspartiet her, virker det som det bare er de som er opptatt av lokalt sjølstyre, og det er det jo ikke. Det er en samla komite, alle unntatt Fremskrittspartiet, som støtter mye av intensjonene i dette forslaget, men som syns at det er for drastisk å komme med så store endringer i forbindelse med et Dokument nr. 8-forslag. Jeg støtter opp om det. Som gammel ordfører har jeg opplevd dette på kroppen, at fylkesmannen i mange sammenhenger utøver skjønn og overprøver lokale vedtak. Det mener vi er helt galt. Det må være slik at fylkesmannen kun skal ha kontroll- og legalitetsoppgaver. Det er nødvendig at det nå kommer en innstramming, og jeg er derfor glad for at KS har tatt opp dette. Det er også svært fint, nå som vi også har miljøvernministeren her, at statsråden vil vurdere dette spørsmålet nærmere i forbindelse med den videre oppfølging av Planlovutvalgets forslag. Det er nok et stort flertall som faktisk ønsker at fylkesmennenes oppgaver på dette området skal strammes inn, slik at de kun har med legalitet og kontroll å gjøre.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-02-18:
Vi har vore med på å sikra fleirtal for Regjeringas politikk, og Regjeringas politikk er at det er slutt på dei store utbyggingstidene. Vi har fått gjennomslag for at 52 nye vassdrag blir verna. Det er Venstre veldig godt fornøgd med. Når ein ser på forslaga som ligg i innstillinga, frå Arbeidarpartiet, frå Sosialistisk Venstreparti og frå Senterpartiet, trur verkeleg representanten Hallgeir Langeland at Sosialistisk Venstreparti kjem til å klara å oppnå halvparten av det som Venstre har klart å oppnå ved å ta ansvar, ved å sitja i regjering? Vi har jobba for det vi trur på. I Venstre er vi faktisk veldig godt fornøgde. Det gleder meg at Naturvernforbundet har sendt ut ei pressemelding om at vern av vassdrag vekkjer glede. Det betyr at regjeringspartia, Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre, har stått saman, jobba på lag med miljørørsla og sikra eit omfattande vernevedtak. Men vi treng ikkje eit skifte av regjering for å sikra miljøet. Eg synest denne regjeringa leverer veldig bra når det gjeld miljøet.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-02-18:
Eg registrerer at Senterpartiet på prinsipielt grunnlag no meiner at dei vil følgja alle vedtak gjorde lokalt, fordi det er i tråd med lokaldemokratiet. Når det gjeld Nausta og mesteparten av vassdraga, har det vore høyring. Vi i Venstre meiner at lokaldemokratiet har blitt høyrt. Men det betyr ikkje at vi i alle samanhengar er einige med det fleirtalet som har uttrykt seg. Når det gjeld Sauda-utbygginga, er det ikkje lenge sidan vi hadde ei sak om den utbygginga her i salen. Det var ei omfattande utgreiing som låg til grunn. Derfor meiner faktisk vi at sjølv om ein ikkje har hatt dei prosedyrane som ein har hatt i ein del andre tilfelle, har lokaldemokratiet blitt høyrt. Lokalpolitikarar blei høyrde før ein gjekk inn for å verna desse to vassdraga i Sauda. Det har vel heller aldri vore tvil om kva Venstre har meint, og kvar Venstre har stått i denne saka. I Venstre er vi opptekne av lokaldemokrati, men det betyr ikkje at vi alltid er einige i dei vedtaka som ein gjer lokalt.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-02-18:
Eg tok med meg opp proposisjonen, og proposisjonen seier at Vefsna skal vernast, men at ein vil komma tilbake til det i ei eiga sak. Og så har ein sagt at ein ønskjer å vurdera mindre utbygging. Det er ein prosess som Venstre ønskjer å vera med på. Vi ønskjer i utgangspunktet vern, men vi har inngått eit kompromiss og sagt at vi skal gå inn og sjå på dette. I og med at Sosialistisk Venstreparti har signalisert at dei ønskjer vern no, reknar eg med at dersom alternativa er ikkje vern og vern med mindre utbygging, vil Sosialistisk Venstreparti støtta oss i det. Så har ikkje eg tenkt å gi representanten Langeland råd. Han har prøvd å få ut råd om det før. Eg synest faktisk at Regjeringa leverer veldig godt på miljøpolitikk, og eg er overbevist om at Sosialistisk Venstreparti i eit samarbeid med Arbeidarpartiet og Senterpartiet ikkje vil vera i nærleiken av å ha moglegheita for å få gjennomslag på den måten som Venstre har klart å få til i regjering. Ein ser i sak på sak i denne salen kor stort sprik det er mellom desse tre partia. Og så blir det sjølvsagt kjøttvekta som avgjer etter valet, men eg håpar denne regjeringa vil halda fram.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-02-18:
Det må jo kjennast godt for eit parti som Høgre at Venstre til kvar tid forsvarar det som denne regjeringa står for. No er det slik at Venstre til tider går veldig høgt på banen når det gjeld lokaldemokratiet, og når det gjeld lokalt folkestyre. Kva er det då som gjer at Venstre i denne saka er ein varm forsvarar for at ein faktisk skal oversjå dei normale prosessane i forhold til vern, f.eks. når det gjeld Åbødalsvassdraget? Og kva er det som gjer at Venstre uttrykkjer seg som om lokalbefolkninga i Bjerkreim ikkje har vore dei som til no nettopp har sørgt for fornuftig bruk, har sørgt for at folk frå store delar av Rogaland og mykje lenger ut har hatt moglegheit til både fiske og friluftsliv, f.eks. i Bjerkreim?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-02-18:
Eg har lyst til å streka under to forhold. Det eine gjeld hundremetersbeltet, og det andre er kor viktig det er med gode lokale prosessar. Senterpartiet er svært fornøgd med at det er eit breitt fleirtal som står bak klåre formuleringar om ein praksis som føreset samspel med lokale myndigheiter når det gjeld praktiseringa av hundremetersbeltet. Det er for det fyrste viktig å vera klår over at det her frå før av er haldningar og erfaringar som tilseier at statsråden på dette punktet må vera særdeles nøye med oppfølginga overfor fylkesmennene sitt embetsverk. For det andre er det streka under frå fleire at det er viktig med gode lokale prosessar. Vi synest at handteringa av Bjerkreimsvassdraget er eit godt eksempel på ein god lokal prosess. Bjerkreim viste sjølv tidleg den fornuftige bruken som dei ynskjer av vassdraget sitt. Dei gjorde altså sjølve vedtak om trettimetersgrensa. Dei har bevisst lagt til rette for friluftsinteresser og reiseliv, og har òg balansert det med å be om små kraftverk. Og dei har vorte høyrde. Nausta er eit eksempel på eit lokalsamfunn som ikkje har vorte høyrt. Dei la til rette for eit fleirbruksprosjekt. Dei hadde grunn til å tru heilt fram til avgjeving at i alle fall Senterpartiet, Framstegspartiet og Arbeidarpartiet kom til å støtta dei, slik at dei kunne få halda fram med prosjektet sitt. Arbeidarpartiet hoppa av i siste svingen. Så for det tredje, Åbødalen: Der har det ikkje vore ein god lokal prosess. Det har ikkje vore noko krav lokalt om vern, og dei har heller ikkje hatt anledning til å seia noko frå eller til om det. Det er heilt klårt at øvredelen har verneinteresse. Det kom fram ved Sauda-utbygginga, så der blir det inga utbygging. Men det er altså nokre grunneigarar der som har engasjert seg. Dei ynskjer å låna vatnet lenger nede, bruka det til kraft, og så igjen la det gå ut i elva. Dei har ikkje hatt anledning til å bli høyrde. Eg ber statsråden vera oppmerksam på den søknaden når det no er opna for mindre utbygging òg i verna vassdrag. Senterpartiet meiner at Åbødalsvassdraget burde vore underlagt vanleg behandling når det gjeld vern. Arbeidarpartiet har flagga det veldig høgt. Dei har meint at lokale myndigheiter, grunneigarar, organisasjonar og ulike interesser skal høyrast. Det einaste logiske av Arbeidarpartiet er då å stemma for forslag nr. 25 for å visa det.
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg har merket meg at Høyre i sitt programforslag har skrevet at det bør tillates bygging av mikro-, mini- og småkraftverk i vernede vassdrag uten at det stilles krav om konsesjon. I komiteinnstillingen til den saken vi nå behandler, står det: «Et flertall, bestående av medlemmene fra Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, viser til at en konsesjonsbehandling av mikro- og minikraftverk vil gi et bedre grunnlag for å vurdere miljøvirkningene av inngrepet og om verneverdiene blir påvirket.» Da er spørsmålet mitt: Hva er egentlig Høyres politikk? Jeg trodde det var nær kontakt mellom Høyres programkomite, energiministeren og Høyres energipolitiske talspersoner i Stortinget. Vil vi se et mindre miljøvennlig Høyre etter valget? Eller hva vil dette dreie seg om? Så vil jeg gjerne forsikre meg om at statsråden har merket seg den presiseringen jeg gjorde i forbindelse med Litleåna og Eftestøl. Eftestøl-området skal ikke vernes.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Etter å ha hatt ordet tidligere i dag, skal jeg prøve å fatte meg i korthet. Jeg er glad for at det er en merknad i innstillingen om Urdvollelva i Bindal kommune i Nordland – når man har valgt å legge den inn i verneplanen – om at vernet ikke skal være til hinder for drift av det planlagte kalksteinbruddet. I en sånn liten kommune er det viktig at man har næringsutvikling, og det ble også veldig godt mottatt at man hadde fått inn denne merknaden. Hvis man får utviklet det prosjektet, betyr det ca. 30 arbeidsplasser. Men så må jeg avlegge SV en liten visitt. Jeg må si at det er ganske forunderlig å høre både representantene Geir-Ketil Hansen og Hallgeir H. Langeland gå løs på å fortelle og belære Stortinget om at Vefsna er et stort vassdrag. Det er det! Men samtidig er det en stor vasskraftutbygging. Her skal en jo når den tid kommer, se på problemstillingene en får lagt på bordet. Når man slår det fast fra Stortingets talerstol, bør man kanskje følge litt mer med i timen. Ja, de store utbyggerne får bygge ut kraften til 1,5 TWh, men dermed er det ikke sagt at det blir store miljøinngrep i naturen. Så en bør se litt på dette. Og så vil jeg samtidig spørre: Hvis man ikke hadde hatt den utbyggingen man har hatt av kraft i fylket vårt, i Nordland, hvordan hadde det da sett ut med hensyn til industri og industriutvikling? Det hadde nesten vært svart. Det som er situasjonen, som vi snart må begynne å ta inn over oss, er at det er mangel på kraft i dette landet.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-02-18:
Som jeg sa i innlegget mitt: Til grunn for det forslaget Regjeringen har fremlagt, ligger et samsvar med og en hensyntagen til både de lokale politiske interessene og, ikke minst, de overordnede nasjonale føringene i slike saker. Jeg er i hvert fall veldig glad for at vi nå får et stort flertall i Stortinget med oss på å åpne opp for konsesjonsbehandling av mindre utbygginger også i vernede vassdrag. Når det gjelder Bjerkreim, er det slik at det er betydelige verneverdier i Bjerkreimsvassdraget. Det er også vist en stor interesse lokalt, ikke bare i forhold til å ha en forvaltning, men også til å foreta en fornuftig utnyttelse av vassdraget, og da selvsagt innenfor miljømessig forsvarlige rammer. Det er et stort potensial for å få til småkraftprosjekter i Bjerkreimsvassdraget, og det har vært avgjørende for at Regjeringen er villig til å åpne opp for en større mulighet til det i dette vassdraget.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-02-18:
Det er riktig at Regjeringen har lagt forholdene godt til rette for at man skal få økt fokus på utbygging av småkraftverk, og at man skal få til en storsatsing på mini- og mikrokraftverk. Det har vært en vesentlig del av Regjeringens politikk nettopp med tanke på å få utløst det potensialet som finnes rundt omkring i vårt vidstrakte land. Det er mange elver der en kan få utløst et slikt stort potensial. Vi vet at siden Regjeringen vedtok å tillate utbygging av småkraftverk, mini- og mikrokraftverk, har det faktisk vært en formidabel satsing fra utbyggernes side for å imøtekomme det behovet som vil være der i framtiden. Vi ser at det er muligheter for dette med tanke på overføringsnettet, og muligheten for å kunne koble seg på, og vi ser også at det er behov for å finne fram til løsninger her i framtiden.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-02-18:
Når det gjelder Vefsna, føler jeg et sterkt behov for å si at sett med Regjeringens øyne er det åpenbart ikke aktuelt å åpne for noen omfattende kraftutbygging, slik at det er sagt. Vi vet at det lokalt er et veldig bredt og sterkt engasjement for å få en konsekvensutredning og vurdere prosjektene som kan kombineres med disse interessene – verneinteressene. Derfor har også Regjeringen sagt i proposisjonen, som det har blitt referert til her i Stortinget i dag og som jeg har forstått det er bred støtte for, at en går inn for at Vefsna ikke tas med i verneplanen nå, men at man eventuelt kommer tilbake med en egen sak om å åpne for en mindre utbygging, som selvsagt må kunne kombineres med miljøinteressene i vassdraget. Når det gjelder Bjerkreimvassdraget, har jeg svart at det har vært stor interesse lokalt for å kunne satse på en utbygging her. Det har Regjeringen imøtekommet.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-02-18:
Som flere representanter har vært inne på her i dag, er det slik at når man foreslår et vern, er det mange representanter og mange interesser som er imot – og noen er for. Slik er det også i denne saken. Det er ingenting å legge skjul på at Regjeringen har vurdert dette, og vi har etter en samlet vurdering kommet fram til at Nausta tas inn i verneplanen. Jeg har registrert at mange av høringsinstansene er av den oppfatning at vassdraget har store verneverdier, men jeg registrerer også at en del høringsinstanser er imot vernet. Det er slik at det er veldig mange vanskelige avveininger, men en må komme fram til en samlet vurdering i en slik sak. Jeg har lyst til å vektlegge at til dette vassdraget knytter det seg store biologiske og også landskapsmessige verdier, ikke minst er elva en verdifull del av dette landskapet. Det er bakgrunnen for at Regjeringen etter en samlet vurdering har kommet til at dette vassdraget også bør tas med.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-02-18:
Statsråden har merket seg den presiseringen og har lagt seg det på minne. Når det gjelder Høyres programforslag, er det i hvert fall én ting jeg er veldig glad for, og det er at de forslagene ikke skal vedtas her i salen, først og fremst, og at det i hvert fall ikke er denne salen som skal være med på å legge primissene for hva Høyre skal gå til valg på. Det er jo også et forslag, det er det veldig viktig å presisere, og det skal det bli rikelig anledning til å ta stilling til senere. Jeg føler meg også rimelig trygg på at Arbeiderpartiet har en del konkrete forslag, som de skal få anledning til å ta stilling til på sitt landsmøte. Når det er sagt, er det viktig å understreke hva som er Regjeringens politikk. Som jeg også sa i mitt innlegg, har det fram til nå ikke vært adgang til å konsesjonsbehandle kraftutbyggingsprosjekter i vernede vassdrag. Derfor har vi nå også foreslått å åpne opp for en konsesjonsbehandling av de aller minste kraftverkene, mikro- og minikraftverk, i vernede vassdrag. Det er det som gjelder. Det er det som er Regjeringens politikk.
Thorhild Widvey (Høyre), 2005-02-18:
Denne saken dreier seg jo om en statlig garanti til dette deponiet for LRA, som det er påkrevd at vi får på plass. Når Regjeringen fremmer dette forslaget, er det jo ikke sånn at vi fremmer dette uten at man har gjort de nødvendige vurderingene i forhold til lokaliseringsvalg. Det har Regjeringen gjort. Vi foreslo da i forbindelse med St.prp. nr. 17 at bare ett anlegg skulle få en statlig garanti, og vi foreslo også at det var Sokndal som skulle få det. Jeg ser at komiteen er enig med Regjeringen i at det skal stilles en statlig garanti, men at Regjeringen får fullmakt til å foreta lokaliseringen av et slikt anlegg. Dette er basert på, som ulike talere her har vært inne på, at det har oppstått en viss usikkerhet, ikke minst initiert fra Sokndal kommune selv, når det gjelder villigheten til å opprettholde dette Sokndal-alternativet. Når det er sagt, har jeg forstått det slik at Sokndal kommunestyre mener at de, dersom man skulle starte fra nytt igjen på et fritt grunnlag, ville stilt seg tvilende til om man da ville gå inn for det – de sa de ville gå imot en slik type deponi – men at man ikke nødvendigvis ville bestemt seg for å oppheve det vedtaket som allerede er gjort. Oppsummeringsvis føler jeg et sterkt behov for å si i dag at forskjellen når det gjelder et mulig tidspunkt for ferdigstillelse av de to deponiene, er ca. et halvt års tid – Sokndal i årsskiftet 2005–2006, og Gulen vil det, slik som det ligger i dag, være mulig å få til sommeren 2006. Så er det ingenting å legge skjul på at for hver dag som går uten at Sokndal får en sånn type statsgaranti, vil differansen mellom disse to alternativene bli mindre. Det jeg kan tilføye, er at departementet selvfølgelig nå vil gå igjennom disse ulike alternativene på nytt, gå grundig gjennom det materialet som foreligger, og så vil vi fatte en beslutning om hvor dette deponiet skal være.
Anne Berit Andersen (Høyre), 2005-02-18:
Verneplan for vassdrag er en stor sak, en sak som berører mange. Vernesaker engasjerer på det lokale plan, både i fylkeskommuner, i kommuner, i organisasjoner og hos enkeltpersoner. Det er viktig å ha områder som blir sikret for allmennheten i framtiden. Samtidig er det også viktig at verneplanen ikke fører til stagnasjon og negativ utvikling i kommunene. I mitt fylke, Vest-Agder, ligger Kvinesdal kommune, der man har vært svært bekymret i forbindelse med behandlingen av denne saken. Det gjelder Litleåna. Både fylkeskommunen og kommunen har gått imot vern av hele området. Jeg er glad for det resultat komiteens flertall – inkludert mitt parti, Høyre – har kommet fram til. Øvre del av Litleåna, ovenfor Eftestøl, blir vernet, mens det området som det meste av diskusjonen har stått om, ikke vil inngå i verneplanen. Her er det både boområder og næringsområder, og en verning her ville ha begrenset og hemmet en positiv utvikling i kommunen. I denne saken har saksordføreren og flertallet i komiteen på en utmerket måte funnet fram til en fin balanse mellom vern og utvikling. Dette vil glede alle berørte parter.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg ser av innstillingen at hele komiteen unntatt Fremskrittspartiet mener at det er viktig at både nåværende og kommende generasjoner har en mulighet til å oppleve uberørt natur med elver som flyter i sitt naturlige løp. Dette er jeg enig i, men vi må samtidig huske at verning er et alvorlig inngrep fra statens side i de lokalsamfunn det gjelder. Jeg mener derfor at det er viktig under enhver behandling av vernesaker å lytte til lokalbefolkningen. Siden nyttårstalen i 2001, av daværende statsminister Jens Stoltenberg, har det vært sagt utallige ganger at tiden for de store vannkraftutbyggingene er forbi. Kanskje er det riktig. Men hvordan skal vi vite – være helt sikre på – at det er riktig? Stadig ny teknologi blir tilgjengelig. Hvordan kan denne teknologien tas i bruk slik at vi fortsatt kan nyttiggjøre oss den rene, fornybare naturressursen som vannkraften er, uten store naturinngrep? Statkraft og HelgelandKraft har utarbeidet prosjektet «Muligheter Helgeland», der de vil konsekvensutrede en kraftutbygging på inntil 1,5 TWh i Vefsnavassdraget. Derfor er det bra at Vefsna nå ikke tas inn i Verneplan for vassdrag. På den måten kan interesserte utbyggere søke om konsesjon, dersom de ønsker det, til å foreta en konsekvensutredning, som ikke er en utbygging – adressert til SV – for å finne ut om det lar seg gjøre å bygge ut så mye vannkraft og allikevel ha en sterk fokusering på miljø. Vi vet at NVE til enhver tid vil sette strenge krav til miljøtiltak. Det er mange som går rundt og sier at Vefsna er det siste store, uberørte vassdrag. Det er ikke helt riktig. Det foregår produksjon der i dag, og derfor vil prosjektet «Muligheter Helgeland» bestå i å oppgradere anleggene med to tredjedeler, mens en tredjedel vil bli produsert i det nye anlegget. Dette er et spennende prosjekt, hvor det er lagt stor vekt på miljøhensyn. Om det i framtiden skulle bli utbygging av mer vannkraft i Vefsna, ville det gi store ringvirkninger, spesielt i de fire kommunene som er med i prosjektet. Dette er kommuner som i likhet med mange andre kommuner sliter med dårlig økonomi. Til slutt: Jeg mener det er bra at vi nå kan bygge mikrokraftverk og minikraftverk i vernede vassdrag, og at man tar mer hensyn til næringsvirksomhet, som f.eks. landbruk, i forbindelse med 100-metersbeltet.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Regjeringen understreker i Sem-erklæringen at hensynet til kommende generasjoners naturopplevelser tilsier en restriktiv holdning til videre vassdragsutbygging og at vi bør la de aller fleste vassdrag som står igjen, forbli urørte. Epoken med store vannkraftutbygginger er over, sier Venstre, Kristelig Folkeparti og Høyre, som et ekko av en historisk nyttårstale. Daværende statsminister Jens Stoltenberg sa noen svært kloke ord i sin nyttårstale i 2001: Urørt natur får en stadig større verdi. Vi er kommet dit at tiden for nye store vannkraftutbygginger er over. Allikevel åpner regjeringspartiene og Arbeiderpartiet i dag for en stor kraftutbygging, utbyggingen av Vefsna. Hva var løftene egentlig verdt? Vefsna er i dag det siste av de tre store vassdragene som ikke er utbygd. De andre er Tanavassdraget og Trysilvassdraget. Det er et stort lokalt engasjement for å bevare det som kalles «den siste store elva». En samlet miljøbevegelse og natur- og friluftsorganisasjoner har Vefsna øverst på lista over verneverdige vassdrag. Det er ikke uten grunn. I arbeidet med verneplanen har NVE og Direktoratet for naturforvaltning vurdert verneverdien for de ulike vassdragene. Vefsna får høyest score på samtlige fagfelt: geologisk mangfold, biologisk mangfold, landskapsbildet, friluftsliv, kulturmiljø, samiske interesser og landbruk. Verneverdien skulle være udiskutabel. Det framstilles som om de aktuelle planene er moderate, skånsomme og miljøvennlige. Faktum er at Statkrafts utbyggingsplaner for Vefsna utgjør mer enn to Alta-kraftverk. Det er mer enn tre Saltfjellutbygginger, som tidligere statsminister Jens Stoltenberg stoppet i sin nyttårstale i 2001, og som gjorde at epoken for de store vannkraftutbygginger var over. Kloke ord i en nyttårstale! Svært mye av Nordland er i dag lagt i rør og tunneler. 80 pst. er utbygd. Sammen med Hordaland har Nordland mest kraftutbygging i landet. Det er et stort overskudd på kraft. 16–17 TWh produseres. Selv om det er mye industri i Nordland, brukes det ca. 10 TWh, resten eksporteres. Det er ingen kraftmangel i Nordland. Hvordan kan Statkraft få lov til å bygge ut i Vefsna når de i nabolaget har solgt et kraftverk til Finland fram til 2020? Industriargumentet holder ikke. SV går inn for varig vern av Vefsna. Vi beklager sterkt at det ikke blir vedtatt i dag. Vi bruker de samme argumentene som Regjeringen bruker i sin egen Sem-erklæring. Hensynet til kommende generasjoners naturopplevelser tilsier at vi må verne flere vassdrag enn Venstre, Kristelig Folkeparti, Høyre og Arbeiderpartiet legger opp til. Utbyggingsplanen for Vefsna vil komme tilbake til Stortinget før sommeren. Ingen bør være i tvil om at SV på nytt vil foreslå vern av Vefsna.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Det var ikke på grunn av den siste setningen jeg tok ordet, men det var til Tor-Arne Strøm, som ikke forstår hvorfor SV går inn for å verne Vefsna. Jeg vil si veldig kort: 80 pst. av vannkraftressursene i Nordland er bygd ut. For å sette det på spissen: I bunnen av nesten hver eneste fjord i Nordland ligger det et kraftverk. Vi har et stort kraftoverskudd i Nordland, og nær halvparten av kraften som produseres i Nordland, eksporteres. Tiden for de store vannkraftutbyggingene er over, og vi har så absolutt råd til å verne Vefsna, som i forhold til NVE og Direktoratet for naturforvaltning har innfridd alle kriterier for vernekvaliteter. Derfor går SV inn for å verne Vefsna!
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-02-18:
Jeg må si at jeg er meget skuffet. Jeg er også svært kritisk til den store utvidelsen av vassdragsvernet som blir vedtatt i dag, mot Fremskrittspartiets stemmer, selvsagt. Mange av de gode mulighetene som vi i utgangspunktet har i Norge til å utnytte fornybare ressurser som vannkraft til nødvendig energiproduksjon og til god distriktspolitikk, er nå i ferd med å vernes bort på en uheldig og helt unødvendig måte. Vi vet så inderlig godt at rikspolitiske vedtak om vern ofte er til den største forargelse og møter motstand hos både grunneiere og lokalpolitikere i de områder av landet som rammes av stadig nye verneinngrep, og som ofte får uheldige konsekvenser lokalt. Et utmerket eksempel på Stortingets ringeakt for lokale interesser og manglende respekt for lokaldemokratiets røst i vernespørsmål er vernet som nå skjer i Tovdalselva i Aust-Agder. Så godt som alle berørte kommuner – jeg tror samtlige store kommuner som Tovdalselva renner gjennom – var sterkt imot utvidet vern av dette vassdraget. Allikevel blåser stortingsflertallet fullstendig i lokaldemokratiets innvendinger og motstand mot det foreslåtte vassdragsvern i denne elven. Ikke nok med det: Stortingsflertallet demonstrerer sin enorme arroganse overfor lokale myndigheters syn så til de grader når det gjelder vernet i Tovdalselva, at de nå ikke engang nøyer seg med å verne kun innholdet i planen, men vil utvide vernet utover forslaget som ligger i planen, til også å gjelde den siste rest av vassdraget gjennom nabofylket Vest-Agder. Og jeg må si at dette er ganske utrolig – det er direkte frekt overfor berørte lokale interesser, og det representerer en spektakulær ringeakt for både lokaldemokrati og grunneiere og er dessuten en fullstendig misforstått distriktspolitikk som gir klart negative konsekvenser flere steder i landet. I disse tider har vi også sett en nærmest eksplosiv interesse for å bygge mikro-, mini- og småkraftverk landet rundt. Potensialet for denne type miljøvennlige mini- og småkraftverk er meget stort, samtidig som enhver oppegående gjennomsnittsinnbygger i dette landet vet at vi trenger mer kraftproduksjon. Med den nye verneplanen som nå blir vedtatt, kan altså mange gode mini- og småkraftverksprosjekter skrinlegges for godt. Det er da vi må spørre oss selv: Er dette en ønskelig utvikling, sett i forhold til både det fremtidige behovet for økt energiforsyning og hensynet til det norske lokaldemokrati, til distriktspolitikk og til næringsgrunnlaget i Bygde-Norge. Det er lov å undres stort over dette. Bare på ett sted i Tovdalselva vil 6–7 prosjekter nå bli stoppet på grunn av dette vernet som Stortinget kommer til å vedta her i dag. Det er sterkt beklagelig.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2005-02-18:
Jeg har tenkt å bruke min tilmålte tid til å kommentere Tovdalsvassdraget. Det er slik at Tovdalsvassdraget har fulgt meg politisk gjennom mange år. Da jeg var ordfører i Åmli på 1980-tallet, kjempet jeg for full utbygging. Men så stoppet Stortinget alle drømmer om arbeidsplasser og skatteinntekter med Verneplan III i 1986, og elven overfor Rjukanfossen ble med i Årdalen naturreservat. Nå foreslår Regjeringen å verne elven ned til Herrefossfjorden. Jeg finner det ulogisk å sette grensen ved Herrefoss. Det er jo opp til Herrefoss laksen går, og jeg støtter derfor flertallet som etter en høringsrunde vil verne helse vassdraget. Etter min vurdering er flertallet i landsdelen innforstått med og aksepterer at Tovdalselva blir vernet fra hei til hav. Det som for kommunen og grunneierne er problematisk, er de rikspolitiske retningslinjene for vernede vassdrag. I dag praktiseres retningslinjene forskjellig fra fylke til fylke. Det at de sikres et 100-metersbelte ut fra elven som vernes, må, dersom det praktiseres med fornuft, kunne aksepteres. Det som skapte stor frustrasjon, er at også sidebekkene og nedbørsfeltet er tolket inn i verningen. Jeg hadde personlig vært mye mer trygg dersom Stortingets romertallsvedtak hadde presisert det som flertallet i komiteen uttaler. Jeg velger allikevel å tro at departementet og fylkesmannen legger flertallets merknader til grunn. Hovedessensen i flertallets merknader til rikspolitiske retningslinjer, som også blir Stortingets merknad, er ganske fyldig og klar på at det er kommunen som gjennom plan- og bygningsloven skal forvalte arealene: «Flertallet vil fremheve og presisere at det er kommunene som skal utarbeide planer for forvaltningen langs vassdragene». Videre sier flertallet at det er «opptatt av å legge til rette for lokal næringsutvikling, og i utmarksområder særlig basert på egne naturressurser», og «at det bør vises stor respekt for det lokale selvstyre og lokal arealforvaltning ved anvendelse av RPRVV», rikspolitiske retningslinjer for vernede vassdrag. Flertallet henstiller til Regjeringen å foreta en gjennomgang av retningslinjene med sikte på en klarere presisering. Dersom Stortingets vilje følges opp, har jeg tro på at det er mulig i og rundt vernede vassdrag å drive næringsvirksomhet og bygge småkraftverk.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-18:
Det var en stille sommermorgen langs elva like ved der jeg vokste opp, en slik morgen da alt er bekymringsløst. Det er bare lyden av elva og de regnvåte steinene, og den vesle fiskestanga og den vesle spinneren betydde alt for en gutt på ti år. Det skjedde fort, og jeg husker fremdeles det øyeblikket da det ligger en ørret, helt blank, i elvesteinene. Jeg hadde aldri sett en slik fisk før, jeg hadde aldri trodd at det var mulig å få slik en fisk. Det var et øyeblikk som jeg alltid kommer til å huske, og som jeg unner alle mennesker å få oppleve. Der startet mitt politiske engasjement. Jeg visste det ikke da, men jeg skjønte det senere. Jeg er veldig glad for at den elva, Etna, ble vernet i Verneplan IV. Noen av mine gode venner sitter på galleriet i dag. De har jobbet utrettelig for vern av elver hele livet, og opptil flere av dem har levd i mange år. Uten Per, uten Erik, uten Inger og uten Jon, Kjell og Jan Olav hadde norsk natur sett annerledes ut. Mye mer ville ha vært ødelagt for all tid. Elvene våre er uerstattelige. En vassdragsingeniør kan nok konstruere en dam, en tunnel eller en terskel, men han kan aldri konstruere et vassdrag. Det kan aldri konstrueres av en vassdragsingeniør, for elvene og vassdragene våre er for mangfoldige. Det er en av hovedgrunnene til at vi lever her i dette landet, at vi er så preget av denne naturen, at vi er så fascinert av naturen, og at noen vil komme hit og la seg fascinere. Dette er en stor dag for de over 50 unike vassdragene som i dag kommer til å bli vernet, og som skal få lov til å leve fritt til evig tid. Men det er noen som ikke helt forstår verdien av urørt natur, som fremdeles tror at det å bygge ut elver er en god idé. Det er ikke noen god idé. Det er en dårlig idé. Det er som å fyre i peisen med stavkirkeportaler. I neste omgang kommer vi til å få vernet Vefsna, for Vefsna vil aldri bli bygd ut – det finnes ikke gode nok argumenter for å ødelegge de fossene, de strykene, de fiskeplassene og de kulpene. Jeg er derfor glad for at Nausta, Bjerkreim, Tovdalsvassdraget i dag blir vernet. Neste gang kommer Vefsna til å bli med, sammen med alle de andre 70 elvene og enda flere elver som fortjener å få ligge urørte for all ettertid.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2005-02-18:
Det er gledelig at stortingsflertallet i dag går inn for å sikre vern av Bjerkreimsvassdraget, som er det eneste gjenværende større vassdraget i Rogaland. De fleste andre vernede vassdrag i fylket er små og uten kraftpotensial, bl.a. på Jæren. Det er altså et av de aller mest verneverdige vassdragene som nå var til vurdering i verneplanen. Rogaland har få og små vernede vassdrag. Det er særs viktig å verne vassdrag der utbygging vil gi store negative konsekvenser, som er tilfellet med Bjerkreimsvassdraget. Innen nedbørsfeltet er noen av de siste områdene med villmark og inngrepsfri natur i Rogaland; de har vi ikke råd til å miste. Elven er en av landets mest verdifulle lakseelver. Bjerkreimsvassdraget er det største gjenværende i Rogaland som er noenlunde upåvirket av kraftutbygging. Ingen faginstans er i tvil om verneverdien av den juvelen i rogalandsnaturen. Det handler om å sikre dette vassdraget med sitt rike dyre- og planteliv, et mangfold av landskapstyper, verdifulle kulturmiljøer og laksefiske. Bjerkreimsvassdraget er unikt. I vernesammenheng får området status som meget verneverdig når det gjelder alle vernekriterier: geologisk mangfold, biologisk mangfold, landskapsbilde, friluftsliv og kulturmiljø. I Rogaland er godt over 70 pst. av fylkets vannkraftpotensial utbygd, fattige 8 pst. er vernet. Vi har bygd ut nok og vernet for lite. Regjeringen foreslo, og det blir det i dag flertall for, at det for Bjerkreimsvassdraget spesielt blir tillatt med konsesjonsbehandling av små kraftverk opp til 3 MW. Det er viktig at verneverdiene i Bjerkreimsvassdraget ikke skal vurderes annerledes enn andre vernede vassdrag. Beslutningen om en grense på 3 MW i Bjerkreimsvassdraget er altså ikke et signal til konsesjonsgivende myndighet om at de ved konsesjonssøknader skal vurdere verneverdiene i Bjerkreimsvassdraget lavere eller mer lemfeldig i saksbehandlingen enn når det gjelder andre viktige vernede vassdrag. Det vedtaket som Stortinget nå fatter når det gjelder Bjerkreim, gjør det ikke aktuelt at andre vernede vassdrag får en høyere grense enn l MW. Derfor er, og blir, grensen i Bjerkreimsvassdraget et rent unntak, slik Regjeringen har presisert. Grensen på 3 MW kan ikke, og skal ikke, oppfattes som fritt fram for å bygge ut kraftverk opp til 3 MW. Tvert imot tilsier de svært høye verneverdiene i Bjerkreimsvassdraget at det skal mye til for å gi konsesjon for en kraftutbygging i vassdraget, uansett grense, siden disse høye verneverdiene så lett kan svekkes ved kraftutbygging. Derfor er dagens vedtak ikke en fullmakt til kraftutbygging opp til 3 MW. Gjennom konsesjonsbehandlingen skal vernekriteriene legges til grunn, og konsesjon kan kun gis der det er mulig å utnytte vassdraget uten å skade verneverdiene. Ja, en forutsetning for å gi konsesjon vil være at verneverdiene ikke svekkes.