Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-06-03:
De aller fleste pasienter med psykiske lidelser er ikke farlige, og de langt fleste forbrytelser blir begått av tilregnelige personer. Jeg mener det er viktig å minne om og presisere dette innledningsvis, slik at bildet blir riktig, og at vi ikke stigmatiserer en stor gruppe med bakgrunn i problemstillinger som bare gjelder et svært lite mindretall. Vårt arbeid for økt frivillighet generelt i psykisk helsevern ligger fast. Det er imidlertid noen svært få farlige pasienter, hvor dagens regelverk ikke tar tilstrekkelig hensyn til innbyggere som har blitt offer for voldshandlinger. Dette plikter vi som politikere å forbedre. I straffesaker med grov vold eller overgrep kan det være en stor påkjenning for fornærmede eller etterlatte å treffe på domfelte uten å være forberedt. Regjeringen mener det er viktig at fornærmede og etterlatte varsles når det er risiko for å møtes, selv om gjerningspersonen blir dømt til tvungent psykisk helsevern. Vi foreslår derfor endringer i psykisk helsevernloven, slik at fornærmede og etterlatte skal varsles ved endringer i gjennomføring og opphør av dom på tvungent psykisk helsevern. Forutsetningen er at fornærmede eller etterlatte ønsker å bli varslet, og at domfeltes sikkerhet blir tilstrekkelig ivaretatt. Regjeringen foreslår også, som kjent, en lovendring som vil gi adgang til nattelåsing av pasientrom ved en regional sikkerhetsavdeling hvis det er «uomgjengelig nødvendig» for å redusere risiko for alvorlig voldelig atferd. Formålet er mer ro og økt sikkerhet for ansatte og pasienter ved institusjonen. I tillegg foreslår regjeringen nye regler om opplysningsplikt for faglig ansvarlig og unntak fra lovbestemt taushetsplikt knyttet til reglene om besøksforbud. Bakgrunnen for dette forslaget er at regjeringen mener den faglig ansvarlige i sin vurdering av hvordan tvungent psykisk helsevern skal gjennomføres, også bør vurdere om tilgangen til å ilegge besøksforbud bør benyttes. Jeg er glad for at en samlet komité støtter forslaget om opplysningsplikt og unntak fra taushetsplikt knyttet til reglene om besøksforbud. Jeg er også glad for at flertallet i komiteen – Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Høyre, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet – støtter forslaget om varsling av fornærmede og etterlatte. Flertallet er enig i at det er den faglig ansvarlige som bør ha ansvaret for å varsle, fordi det er helsevesenet som har ansvar for å ivareta sikkerheten ved gjennomføring av dom på tvungent psykisk helsevern, og fordi det er den faglig ansvarlige som skal bestemme hvordan tvungent psykisk helsevern skal gjennomføres. Dom på tvungent psykisk helsevern dreier seg ikke om straffegjennomføring, men om en særreaksjon, som påtalemyndigheten har liten innflytelse over hvordan skal gjennomføres. Jeg vil advare mot vurderingen fra Fremskrittspartiet og Høyre om at varslingsplikten ikke omfatter overføring «mellom poster innen samme institusjon». Lovforslaget omfatter «overføring mellom ulike sikkerhetsnivåer innen samme institusjon», f.eks. overføring fra en sikkerhetsavdeling til en åpen avdeling. Jeg mener det er viktig at varslingsplikten omfatter dette når overføringen kan endre risikoen for at fornærmede eller etterlatte kan treffe på domfelte. Det kan være av stor betydning for en fornærmet å få vite at en gjerningsperson flyttes fra en avdeling med høy sikkerhet til en åpen avdeling med større mulighet for å komme i kontakt med personer på utsiden av institusjonen. Jeg er tilfreds med at forslaget om nattelåsing av pasientrom har fått støtte fra komiteens flertall – alle partier med unntak av Kristelig Folkeparti. Nattelåsing kan hindre at urolige og farlige pasienter forlater rommet om natten og skaper uro og utgjør fare for skade på andre pasienter og personalet. Adgang til nattelåsing kan dermed gi mer ro og økt sikkerhet. Dette er viktig for både ansatte og pasienter som er på en avdeling med spesielt farlige pasienter. Regjeringen har lagt til grunn at det skal evalueres hvordan de nye reglene om nattelåsing virker. En slik evaluering skal skje innen fem år etter at reglene har trådt i kraft. Jeg regner med at adgangen til å benytte nattelåsing vil bli brukt i svært få tilfeller, og at det derfor vil ta noe tid å få tilstrekkelig erfaring med reglene. Høyre har understreket at det er viktig at pasienten får «forsvarlig helsefaglig tilsyn og behandling, og at sikkerheten til pasienten må være godt ivaretatt». Dette er forutsetninger som lovforslaget bygger på, og som jeg er helt enig i. Til sist: Med de forutsetningene som er bygd inn i dette lovforslaget, er det klart at nattelåsingen er innenfor de internasjonale menneskerettighetene, slik regjeringen ser det. Blant annet skal pasienten ha et forsvarlig tilsyn og hele tiden kunne kontakte tilstedeværende personell og be om å få komme ut når det er nødvendig. Nattelåsing kan bare brukes når lempeligere midler har vist seg åpenbart forgjeves eller utilstrekkelige. I enkelte tilfeller er det bedre å låse en dør nattetid enn å benytte kontinuerlig vakthold eller andre tvangsmidler.