Vera Lysklætt (Venstre), 2009-06-05:
Hovedregelen i kommuneloven er at møter i folkevalgte organer i kommuner og fylkeskommuner er åpne. Adgangen til å gjøre unntak fra hovedregelen framgår av lovens § 31 nr. 3, som er gitt en vid og til dels upresis utforming. Venstre beklager at flertallet ikke vil strekke seg lenger enn til å oppfordre en nedsatt arbeidsgruppe til å utrede en endring av kommuneloven § 77 nr. 8. Venstre finner det svært betenkelig som en hovedregel å opprettholde lukkede møter for kontrollutvalgene. Ut fra prinsippet om meroffentlighet i forvaltningen synes det lite gjennomtenkt å fortsette med en hovedregel som går ut på å lukke møtene i de organene som har som hovedoppgave å føre tilsyn med at forvaltningen opptrer i tråd med intensjonene om god forvaltningsskikk. Representantene Gunnar Kvassheim og Leif Helge Kongshaug fra Venstre har derfor fremmet et representantforslag om å endre § 77 nr. 8, slik at rettstilstanden også for kontrollutvalgene som utgangspunkt skal la møtene gå for åpne dører, og at de kun kan lukkes der særskilte grunner tilsier det. En tillitskapende kommunal forvaltning forutsetter åpenhet og innsyn i kommunenes virksomhet. Kontrollutvalget er kommunestyrets viktigste redskap for å føre tilsyn og kontroll med den kommunale forvaltning. Kontrollutvalgets virksomhet bidrar til å sikre effektiv og riktig bruk av ressursene i kommunene samt til å forebygge og avdekke misligheter og uheldige forhold. Møteoffentlighet i kontrollutvalget vil gi borgerne bedre innsyn i og interesse for egenkontrollen i kommunene og dermed grunnlag for økt tillit til kommunene. I flere kommuner har kontrollutvalget selv vedtatt at møtene som hovedregel skal holdes for åpne dører, men at dørene kan lukkes dersom det behandler saker som gir hjemmel for lukking av møtet. Dette viser at kontrollutvalget bør kunne følge de samme reglene om møteoffentlighet som andre folkevalgte organer i kommunene. Venstre mener det også er på tide å gjennomføre endringer i kommuneloven § 31 nr. 3. Det har lenge vært bred enighet om behovet for en ny utforming av unntaksbestemmelsen. Dagens ordlyd skaper usikkerhet og uklarhet og fører også til at møter lukkes i større grad enn hva som var intensjonen med bestemmelsen. Venstre ønsker å klargjøre bestemmelsen, slik at den anvendes i tråd med det som var formålet. Også departementet har innsett dette behovet. Spørsmålet har vært gjenstand for utredning og fullstendig høringsrunde i 2005, men ble lagt til side i det endelige lovforslaget i Ot.prp. nr. 96 for 2005–2006, med den begrunnelse at man måtte vente på den nye offentlighetsloven. Denne ble vedtatt i Stortinget i juni 2006. I den pågående lovrevisjonen heter det fortsatt at departementet «på et senere tidspunkt» vil komme tilbake til en gjennomgang av reglene om møteoffentlighet. Venstre mener disse spørsmålene er tilstrekkelig utredet gjennom tidligere høringsrunder. Venstre beklager videre at allmennheten, jf. Ot.prp. nr. 17 for 2008–2009, ikke er gitt adgang til å klage på at retten til møteoffentlighet ikke oppfylles. Adgangen til å overvære møter i folkevalgte organer er en grunnlovfestet rett for allmennheten – etter revisjonen av Grunnloven § 100 i 2004. Det finnes mange eksempler på at fylkesmennene har vegret seg for å behandle klager fra presse eller publikum på manglende møteoffentlighet, og at Sivilombudsmannen har måttet påpeke og rette opp åpenbare lovbrudd fra de folkevalgtes side. At departementet ønsker en klageadgang for de folkevalgte, er vel og bra, men møteoffentligheten er ikke til for de folkevalgte, den er til for folket. Da må også allmennheten gis adgang til å få prøvd lovligheten av slike vedtak.