Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-11-21:
Denne meldingen må vel ses på som en oppsamlingsmelding. Her møter vi igjen mange av opposisjonens forslag, som nå har endret status fra å bli avvist og nedstemt til å bli fremmet av Regjeringen selv. Det er en lang vei å gå for gode tiltak som burde ha vært iverksatt for lenge siden. Regjeringen bør med fordel innta en mer lyttende og imøtekommende holdning til opposisjonens og ulike organisasjoners forslag underveis. Hva er kvalitet? En nasjonal konferanse i Kristiansand hadde tre sentrale begrep som tittel: Bærekraft, lærekraft og værekraft. Inspirasjonen til disse tre uttrykkene er bl.a. hentet fra UNESCOs fire læringssøyler: «Learning to know», «learning to do», «learning to live together» og «learning to be». I et kunnskapsstyrt samfunn er det viktig å være oppmerksom på faren for å nedtone verdien av de to siste søylene. Kvaliteten i skolen måles ikke kun ut ifra nasjonale prøver. Regjeringen har valgt å sette behovet for tidlig innsats i fokus, og jeg er ikke uenig i det. Men samtidig konstaterer jeg at Regjeringen glemmer ungdomsskolen. Det Regjeringen imidlertid foreslår, er å ansvarliggjøre elever på ungdomstrinnet gjennom å påføre fraværet på det avsluttende vitnemålet. Dette viser at en ikke har skjønt problemet. Man kan ikke løse problemene i ungdomsskolen ved å be elevene om å skjerpe seg. Til tross for sterke oppfordringer fra Kristelig Folkeparti har denne regjeringen valgt ikke å ta tak i ungdomsskolens store utfordringer. Undervisningen er for teoritung, det er store utfordringer knyttet til bråk og uro, og mange lærere gruer seg til å jobbe på dette trinnet. Det er grunn til å tro at dette også forplanter seg videre og bidrar til det dramatiske høye frafallet vi har i videregående skole. Ungdomsskolen må bli en mestringsarena for barn og unge. Når elever ikke henger med på det teoretiske, må de tilbys en mer praktisk skolehverdag. Jeg har lagt merke til at regjeringspartiene i innstillingen svarer på Kristelig Folkepartis utfordring. Ikke uventet hører vi samme melodi som vi har hørt i alle saker: Det kommer en stortingsmelding. Jeg skulle ønske Regjeringen hadde hatt en litt mer offensiv holdning. Hvor mange proposisjoner om ordentlige vedtak i skolepolitikken har vi egentlig fått? Regjeringen varslet ny kurs også i årets trontale. Det er vel den største selverkjennelsen Regjeringen har kommet med: Etter tre år med de rød-grønne partiene trenger vi en ny kurs. Men i skolepolitikken har vi sett lite til den. Mer kunnskap, økt fokus på dannelse, bedre kvalitet og flere lærere er hva vi trenger. I stedet ser det ut til at flere timer er denne regjeringens svar på de fleste av skolens utfordringer. Jeg mener vi trenger flere lærere, ikke flere timer. Nøkkelen til en bedre skole er lærerne. Uten flere og dyktige lærere klarer vi ikke å skape en skole med kunnskap og trivsel. Kristelig Folkeparti støtter forslaget om innføring av utvalgsprøver i fag og ferdigheter på ungdomstrinnet og innføring av nasjonale prøver i lesing og regning på 9. trinn. Likevel er det grunn til å påpeke at det fra flere av høringsinstansene advares mot den virkningen et stadig økende prøveregime kan ha på den praktiske undervisningen. Vi kan ikke ha en skole hvor man bare øker på med prøver. Vi trenger andre måter å fokusere på læringsarbeidet på. Til sist litt om hjem–skole-samarbeid: Vi støtter forslaget om å pålegge kommuner og fylkeskommuner å utarbeide årlige tilstandsrapporter, men det hadde vært et enkelt grep å legge inn en vurdering av hjem–skole-samarbeidet også i en slik tilstandsrapport. Det skulle jeg ønske at flertallet gikk inn for. Det ville ha vist at man tok hjem–skole-samarbeidet på alvor. Forskning viser at alle foreldre, uansett bakgrunn og utdanning, kan bidra positivt til barnas motivasjon og læringsutbytte. Kompetanse om hjem–skole-samarbeid må derfor styrkes i lærerutdanningen. Lærernes holdning, evne til å gi elevene tilpasset opplæring og kompetanse til å møte foreldre med ulik bakgrunn er avgjørende for å utjevne sosiale forskjeller. Det er avgjørende at lærere møter foreldre på en slik måte at de får tro på sine egne muligheter og forutsetninger for å støtte barna i deres skolegang. Gjennom tydelige forventninger til samarbeid, vektlegging av at alle foreldre er ressurser for sine barn, vil det være bedre grunnlag for en god dialog og et konstruktivt samarbeid. Jeg er glad for at lærere over hele landet synes dette er viktig, selv om Regjeringen kun har en festtaleholdning til dette.