Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-11-10:
På linje med foregående taler vil jeg takke for en god redegjørelse og for en statsråd som beholder roen i det som kan begynne å se ut som en ganske komplisert situasjon. Norge er inne i en omstilling, det har vi diskutert mye. Oljen har ikke samme drivkraft som før, og de jobbene som forsvinner, har en verdiskaping på 10–12 mill. kr per arbeidsplass. De arbeidsplassene som vi skal erstatte, eller de nye som vi skal skape, skapes ikke bak tollmurer. Handel er selve fundamentet for vår velferd, og Norge er som et lite land i verden spesielt tjent med at vi beveger oss mot en enda friere verden og en mer åpen verden – bare sånn at det er klart. Så ser vi hva som skjer i utlandet. Brexit er en stor utfordring. Men – som statsråden også poengterer: Hvor går Storbritannia? Hva ønsker de? Hva ønsker EU? Hvordan skal man takle denne situasjonen? Her er det mange flere spørsmål enn det foreløpig er svar. For et par dager siden fikk vi valget i USA, som skapte ytterligere usikkerhet. Jeg mener at også på dette området skal vi beholde roen. Man vinner ikke valg i USA på å drive utenrikspolitikk. Jeg har selv bodd i USA i fem år, så jeg kjenner landet godt. Samtidig vet USA hva handelen betyr som drivkraft for å integrere en verden og for å skape en åpnere verden, så jeg har sterk tro på at enhver president som kommer inn i embetet i USA, adopterer ønsket om en verden som blir mer integrert, og derigjennom også tryggere. Jeg synes vi skal gi den nye administrasjonen tid, når den trår inn i kontorene i januar, til å finne ut i hvilken retning den faktisk ønsker å gå. Og la oss krysse fingrene for at de fortsetter på en vei mot en åpnere verden, og at USA er en drivkraft mot gode standarder. Samtidig må vi ta inn over oss at det er strømninger ute i befolkningen som gjør at man må konstruere framtidens frihandel i det lys at det er noen skjevfordelinger, at det er noen utfordringer ved hvordan gevinsten av den globale handelen har blitt fordelt. Men det grunnleggende er at de siste 15–20 årene er store deler av verdens befolkning løftet ut av fattigdom gjennom handel, og i det lyset synes jeg det er merkelig at Senterpartiet velger å markere at EØS-avtalen nå må reforhandles. For når brottsjøene kommer, som det er nok av rundt oss nå, rugger man ikke enda mer i båten. Og om ikke Senterpartiet vil lytte til stortingsflertallet, hadde jeg håpet at de i hvert fall lyttet til nærings- og nytelsesmiddelindustrien. Håkon Mageli i Orkla var ute med en kraftig advarsel i et tosidig oppslag i Nationen for noen dager siden, hvor han sier at det er naivt å tro at Norge kan få en bedre avtale enn EØS-avtalen. Han kaller det videre et vågalt spill. Dette er altså en industri som nyter godt av en ganske spesiell konstruksjon som heter RÅK. Det er en konstruksjon som gjør det mulig å opprettholde en konkurranseutsatt norsk næringsmiddelindustri innenfor importvernet for norsk jordbruk. Var det noen som burde være interessert i det, er det Senterpartiet. Hvis Senterpartiet hadde gått inn og analysert og spurt seg selv om Storbritannia har samme interesse som Norge med hensyn til å skape en RÅK-industri, tror jeg svaret hadde kommet til å bli et meget bastant nei. Så Mageli treffer veldig godt med å kalle dette et vågalt spill som setter nasjonale interesser på spill, bare for at Senterpartiet skal markere at de er imot EU. Det må vi vel akseptere i debatten, men at man går så hardt løs på sine egne interesser, finner jeg ganske spesielt. Jeg håper at regjeringen beholder roen og følger veldig godt med, sånn som de har gjentatt gang på gang at de gjør: følger med på situasjonen og posisjonerer Norge best mulig. Da tar vi vare på de norske interessene.