Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-03:
Saksordføreren har på en utmerket måte redegjort for hovedtrekkene i loven og hvorfor den er viktig. SV vil trekke fram tre viktige mål og hensyn. For det første – behovet for å styrke næringslivet og bosettingen langs kysten: Jeg kommer fra et kystfylke der fiskerihavner er viktig for næring og bosetting, der ferger og hurtigbåter er selve livsnerven for folk. Vi har store havner som Tromsø og Harstad, og vi har Hurtigruten som et viktig bindeledd. Derfor er lovgivningen, og andre virkemidler som styrker sjøtransporten, viktig både for Troms og for nordområdene. Denne loven klargjør statlig ansvar og gir kommunene som offentlige eiere noe større handlingsrom for politisk styring. Det er positivt for sjøtransporten. Havneloven er ett virkemiddel blant flere. Det er også viktig for sjøtransporten at denne regjeringen har økt bevilgningene til fiskerihavner, farleder og sjøsikkerhet. Vi har overoppfylt Nasjonal transportplan, og det må vi fortsette med. Å styrke sjøtransporten er viktig for å føre en offensiv miljøpolitikk – på to måter. Dersom vi lykkes i å overføre mer gods fra vei til bane og kjøl, gjør vi en jobb for å styrke næringslivet og bosettingen langs kysten, og vi bidrar til tryggere veier og til å kutte i klimautslipp. Det er viktig å overføre mer gods fra vogntog langs veien til bane og kjøl. Samtidig sliter sjøtransporten med store klimautslipp, utslipp av NOx og partikler. Det kan vi ikke fortsette med. Vi må få til en gradvis omlegging til mer miljøvennlig skipsfart. Det kan lovgivningen i så måte gi et bidrag til. Det er derfor positivt at det ved lovfestingen er tatt inn en generell hjemmel for å fastsette rabattordninger som også kan omfatte miljødifferensiering. For SV er denne åpningen for miljødifferensiering av gebyrer viktig og framtidsrettet. Dette er noe vi ønsker å bruke i framtiden. Flere land vurderer en slik miljødifferensiering, og bl.a. staten California har innført utslippsreguleringer på anløp som en del av sin miljøpolitikk. Flere større havnebyer, f.eks. Göteborg, innfører også pålegg om at båter som ligger til kai, ikke skal ha maskinene i drift, men få tilført strøm fra land. Dette reduserer både utslipp og helseproblemer i havnebyene. For det tredje vil jeg trekke fram at havner er viktig for nasjonal infrastruktur som skal tjene landet og mange lokalsamfunn langs kysten vår. Derfor må vi ikke legge opp til ordninger som bidrar til å privatisere havnedriften. Havneorganisasjonen bør være offentlig eid, slik at havnekapitalen tilhører den offentlige forvaltningen. Dette har sammenheng med at en havn i de aller fleste tilfeller er et naturlig monopol og eier av tung infrastruktur som ikke kan etableres av flere aktører innenfor et begrenset geografisk område. Det er ikke rasjonelt om private aktører får komme i en posisjon hvor man kan utnytte monopolsituasjonen. Jeg vil vise til flere høringsuttalelser, bl.a. fra Landsdelsutvalget og fra Troms fylkesting, som er skeptiske til en ytterligere kommersialisering av havner. Offentlig styring er viktig for å opprettholde like konkurranseforhold og sikre helhetlig og funksjonell havnestruktur med gode forbindelser og samarbeid mellom havner. Økt privat innflytelse på havnens utvikling må utredes grundig før beslutning tas. Vi er for modernisering, men vi må ha en politisk styring. Hurtigruten anløper 34 havner langs kysten vår, fra Bergen til Kirkenes. Vi vil styrke Hurtigruten som et flaggskip for næringsliv, lokalsamfunn og reiseliv langs kysten. Det er viktig at havneloven og forskrifter legger til rette for å styrke Hurtigruten framover. Det er jeg, og SV, svært opptatt av. Derfor vil jeg igjen understreke: Havner og farvann er nasjonal infrastruktur som må styrkes for å skape bærekraftig vekst, som legger til rette for at sjøtransporten kutter i klima- og miljøutslipp, og som tjener fellesskapet vårt. Våre havner og farleder tilhører folket.