Hårek Elvenes (Høyre), 2015-06-10:
Et politi uten solid etterforskning er et halvt politi. Politianalysen behandlet etterforskningsdelen overfladisk. Da ropte riksadvokaten et alvorlig varsku gjennom sin egen høringsuttalelse: «Utredningen er som nevnt overfladisk ved sin tilnærming til straffesaksbehandlingen, både de påtalemessige og etterforskningsmessige oppgaver.» «Samlet sett er riksadvokaten ikke i tvil om at politiets evne til å etterforske og iretteføre straffbare handlinger er under press, og faren for en negativ utvikling er åpenbart til stede.» Bakgrunnen for denne reformen er ikke bare Gjørv-kommisjonen og 22. juli sin alvorlige dom over beredskapen og sikkerheten. Det er blitt tatt rev i seilene. Det er ingen vei utenom. Derfor behandler Stortinget i dag en dyptgripende reform av norsk politi. Etterforskningsarbeidet har i media og også internt i politiet den siste tiden vært utsatt for merkbar kritikk. Det sterkeste inntrykket har nok Monika-saken i Bergen gjort, med sviktende etterforskningsledelse og neglisjering av varslere. Forvitring av etterforskningsfaget svekker kriminalitetsbekjempelsen, og det utfordrer rettsikkerheten. Derfor rettes Stortingets skarpe lys mot politiets straffesaksarbeid. Fravær av politifaglig etterforskningsledelse går igjen i mange saker. Eleven har ikke lenger mulighet til å lære av sin mester. Det har ikke noe med eleven å gjøre, men det er for få mestere igjen innenfor faget. Gjennomtrekket blant etterforskerne er for høyt, og fagets status har over tid blitt svekket. En nyutdannet etterforsker kan risikere, dagen etter uteksaminering fra Politihøgskolen, å måtte gjennomføre et krevende avhør. Etterforskningsfaget fortjener et løft – et faglig løft, og et statusløft. Derfor ber Stortinget regjeringen sørge for en nasjonal handlingsplan for etterforskningsfeltet. Straffesaksarbeidet skal forbedres. Andelen straffesaker som skal oppklares, skal økes. Saksbehandlingen må reduseres: Tid fra anmeldelse til rettskraftig dom skal reduseres. Det har omtrent gått seks år siden riksadvokat Tor-Aksel Busch vurderte etterforskningssituasjonen i politiet som kritisk. I desember 2013 kom rapporten fra POD som satte etterforskningsarbeidet under lupen: «Det innsamlede materialet viser at vi står overfor betydelige utfordringer.» Og videre: «Det oppfattes i dag som lavere status å arbeide som etterforsker enn det å utføre operativ uniformert polititjeneste. Det er en sentral problemstilling i politidistriktene at etterforskere oftere må avgis for å oppfylle distriktets behov for vakt og beredskap. Dette hemmer kontinuitet av etterforskningen og går ut over kvalitet og fremdrift.» Slik kan vi ikke fortsette. Regjeringen vil ha på plass arbeidsformer og rutiner som sikrer klare ansvarsforhold og kontrollprosedyrer innenfor etterforskningsfaget. Å heve statusen til etterforskningsfaget er en viktig del av arbeidet med holdninger, kultur og ledelse. Etterforskerne blir i dag stilt overfor stadig mer kompliserte saker som skal oppklares, spesielt innenfor organisert kriminalitet og datakriminalitet. I dag er det hele 16 politidistrikt som har mindre enn fem ansatte innenfor sine økoteam. Det holder ikke i kampen mot en stadig mer sammensatt økonomisk kriminalitet, som for øvrig er en utfordring over det ganske land. Kravet til kunnskap, kravet til kompetanse, kravet til god etterforskningsledelse og ikke minst til spesialisering forutsetter at tjenestestedene ikke må bli for små. Færre politidistrikt vil styrke etterforskningsmiljøene og øke kapasiteten. Og ny teknologi vil gjøre straksetterforskning langt enklere. Det er jo et paradoks at mange av etterforskningskontorene stenger kl. 16. Det er en direkte hemsko i etterforskningen. Her må det rett og slett tenkes nytt. Så til slutt: Det er et faktum at den høyere påtalemyndighetens faglige ansvar i realiteten er den eneste offentlige instans som fører tilsyn med politiets straffesaksbehandling. Derfor er det så umåtelig viktig at Riksadvokatens prioriteringer for straffesaksarbeidet etterleves i politiet. Og det er umåtelig viktig at tilsynsrapportene fra statsadvokatene blir fulgt opp, at avvikene blir lukket, og at det blir lagt en plan for når det skal gjøres og hvem som skal gjøre det – helst i samarbeid mellom politiet selv og Riksadvokatens egen representant.