Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-03-27:
Å diskutere hva Kulturdepartementet skal gripe inn i og hva man skal holde avstand til av beslutninger på kulturområdet, er en diskusjon vi ofte har med Fremskrittspartiet, hvor partiet inntar høyst ulike standpunkter. I går opplevde jeg å bli kalt både det ene og det andre fordi jeg ønsket å styre at cupfinalen kommer på en frikanal, mens representanter for Fremskrittspartiet har bedt meg gripe inn og sikre Hinkelpinkel på barne-tv. Litt av den samme forvirringen oppstår i diskusjonen her i dag, når vi i den første debatten blir beskyldt for å gripe for mye inn i forhold til Kulturrådets tildelinger, og nå får vi det stikk motsatte – nå ønsker man å gå direkte inn og styre hva Nasjonalmuseet skal henge opp på veggene. Jeg har full tillit til Nasjonalmuseet på dette området, og jeg har også full tillit til Riksantikvarens faglige kompetanse på dette området. Jeg blir også noe forvirret når Nasjonalmuseet blir kritisert for kun å vise fram 6 pst. av den kunsten de har i sine magasiner. Men hvis det er slik at vi i denne salen skal sitte og fatte beslutninger om hva de skal henge opp på veggene i det enkelte kunstmuseum, blir det ikke stor faglig frihet til å bestemme hva som skal vises hvor, og da får man lite utskifting i utstillingene. Jeg vil også understreke at det som ble sagt om Oslo kommune, ikke medfører riktighet. Oslo kommune har relativt gode magasiner ved Munch-museet på Tøyen. Man kan diskutere om visningsarenaene er gode nok, men det er altså slik at museene på Tøyen, som tar vare på Munchs kunst der, er vesentlig bedre enn de magasinene vi har på Nasjonalgalleriet, som tar vare på norske kunstnere der – bare så det er sagt i denne salen. Jeg konstaterer med tilfredshet at komitéflertallet er så entydig og har understreket at det er prinsipielt uheldig at man tar til orde for å fryse dagens utstilling av Munch-arbeider i Nasjonalmuseet. Munchs storhet som kunstner er på ingen måte avhengig av ett spesielt visningssted. Jeg vil vise til den suksessen som Munch-utstillingen nylig har hatt i Pompidou-senteret i Paris. Utstillingsrommet var svært ulikt det vi har i Nasjonalgalleriet, og Munchs kunstneriske storhet kunne likevel vises til et stort publikum. Munchs arbeider vil definitivt også komme til sin rett i nybygget på Vestbanen, og da under sikkerhets- og bevaringsforhold som er svært mye bedre enn det som dagens lokaler kan gi. Riksantikvaren har nå fredet Nasjonalgalleriet som bygning. Dette sikrer at Nasjonalgalleriet ivaretas som et bygningshistorisk minnesmerke. Samtidig legges det til rette for en viss fleksibilitet, i den forstand at bygningen skal kunne oppgraderes og rehabiliteres på en måte som gjør at det er mulig å ha ulike former for publikumsrettet aktivitet der når Nasjonalmuseet flytter ut sin virksomhet. Vi konstaterer også at Oslo kommune er i gang med en utredning, der Nasjonalgalleriet skal vurderes som et alternativ for nytt Munch-museum. Kommunen må gjøre en selvstendig vurdering av dette spørsmålet. Skulle kommunen komme til at Nasjonalgalleriet er det beste alternativet for et nytt Munch-museum, vil et eventuelt kommunalprosjekt bli vurdert opp mot andre forslag om bruk av Nasjonalgalleriet. Til slutt vil jeg si noen ord om Nasjonalmuseet på Vestbanetomta. Forprosjektet skal ferdigstilles i disse dager og deretter gjennomgå ekstern kvalitetssikring. Statsbygg har sendt inn forslag om reguleringsplan til behandling i Oslo kommune, og jeg legger til grunn at et forslag om bindende kostnadsramme for nybygget vil bli forelagt Stortinget til høsten. Slik prosjektet nå framstår, vil Nasjonalmuseet på Vestbanen bli en arena for de visuelle kunstuttrykk, som internasjonalt setter Norge på kartet over viktige og spennende kunstmuseer. Vi skal skape en arena her i Oslo som kunstinteresserte i hele landet – og i mange andre land – skal kunne glede seg til.