Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2012-03-19:
Når vi prater fiskeripolitikk, prater vi næringspolitikk, og når vi prater næringspolitikk, diskuterer vi ofte rammevilkår for utøverne. Et annet ord for struktur kan like godt være modernisering, for det er nå engang sånn at også denne næringen utvikler seg. Min gamle ærverdige far hadde en 31 fots sjark på 1980-tallet. Med en så stor båt fisker man i dag i hvert fall dobbelt så mye som det man gjorde den gangen. Det er også sånn at uansett hvilken primærnæring vi ser på, går antallet utøvere ned, det være seg landbruk, det være seg reindrift, det være seg fiskeri. Det er mange grunner til det. Modernisering er faktisk en av grunnene. Man bruker mindre mannskap, mindre mannskraft for å gjøre den samme jobben i dag enn det man gjorde for ikke veldig, veldig mange år siden. Det er også sånn at en av de aller viktigste tingene unge mennesker ser på i en næring – hvis den skal være attraktiv – er at den bærer preg av at det er en rettferdig inngang til den. Sånn er det dessverre ikke i kystflåten i dag. Det er ikke sånn at forvaltningen er rettferdig, i den forstand at alle kan få lov å opparbeide seg like stor lønnsomhet i kystflåten. Man innførte en strukturordning, en modernisering, under Svein Ludvigsen, og så førte Arbeiderpartiet, ved Helga Pedersen, en valgkamp der man sa til fiskerne: Ta det bare med ro, dere trenger ikke å være med og modernisere flåten eller tilegne dere rettigheter, for når vi kommer i regjeringskontorene, skal vi reversere denne ordningen. Så skjedde ikke. Man vedtok en 18-måneders strukturstopp. Så kom man tilbake med en kvasiordning, da man hadde forstått at modernisering var nødvendig, men man kunne ikke tape så mye ansikt at man kunne innføre den ordningen som hadde vært. Det gjør at vi i dag står med et A-, B-, C- og D-lag. Det gjør at vi har noen redere som har god lønnsomhet, og at vi har andre som har så dårlig rettighetsgrunnlag at de ikke har fullt så god lønnsomhet. Noen har dårlig lønnsomhet. Bakgrunnen for vårt forslag er at man må se på kystflåten og så innføre like regler for alle. Man kan ikke være bekjent av en politikk som diskriminerer på denne måten. Så diskuteres det at man da kan få stor tetthet av rettigheter på én plass. Vel, hvis man ser langs den kysten vi har, er det faktisk sånn at folk bosetter seg på færre og færre plasser. Det vil vi ikke unngå om vi talte opp hvor mange som bodde i en kommune. I en kommune med 1 100 mennesker får de ni torsker hver, og så vil det være sånn til evig tid. Det har ikke noe med det å gjøre. Man er avhengig av å ha lønnsomhet. Man er avhengig av å få litt større konsentrasjoner av industri, for i dag er vi avhengig av å pleie et marked som er mye, mye mer oppsatt på å få kvalitet. Vi har fremmet forslaget av den enkle grunn at næringen forteller at dette er urettferdig. Det er problematisk å rekruttere med en sånn ordning, det er problematisk å få en moderne flåte som kan ta på land råstoff av den kvaliteten som vi trenger i dag, og det er problematisk å få lønnsomhet i næringen. Det er også problematisk forvaltningsmessig hvis vi får en næring der store deler begynner å bli ulønnsomme, for da får vi også problemer med hensyn til bærekraftig og økologisk forvaltning. Lønnsomhet er en forutsetning for alle disse tingene. Vi har sammen med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti fremmet de forslagene som representanten Nesvik tok opp. I tillegg har Høyre et forslag sammen med Kristelig Folkeparti, som jeg herved tar opp. Forslaget lyder: «Stortinget ber regjeringen utrede en økning av kvotetaket for banklineflåten til 5 kvoter, og komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak som kan øke lønnsomheten til denne flåtegruppen.» Vi har også hørt antydninger om at det kan være ting på gang, så vi skal nå være lutter øre, skjerpet og levende interessert når statsråden holder sitt innlegg. Kanskje vi kan gjøre det om til et oversendelsesforslag – vi får se.