Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-06:
La meg først få lov til å takke saksordføreren, som på tampen av denne stortingsperioden virkelig har fått en økt arbeidsbyrde med å være ordfører for saker knyttet til Sivilombudsmannen. Vi har nå hatt en oppblomstring av forslag rundt Sivilombudsmannen, som jeg tror er veldig bra, ikke minst tatt i betraktning at denne komiteen ved flere anledninger har vært veldig opptatt av at den skal bidra til å synliggjøre det viktige arbeidet Sivilombudsmannen gjør, på en enda bedre måte. Jeg vil også takke komiteen, ikke bare for velvilje til å finne løsninger underveis i disse prosessene, men også fordi komiteen – i all hovedsak – ved to anledninger har samlet seg om viktige forslag for å styrke Sivilombudsmannens rolle overfor forvaltningen. Jeg skal gjøre dette innlegget relativt kort. Når det gjelder Sivilombudsmannens årsmelding, deler Fremskrittspartiet i all hovedsak det syn som saksordføreren på en utmerket måte ga uttrykk for fra talerstolen – med ett unntak. Det unntaket er saksordførerens gjennomgående feilbetegnelse på Sivilombudsmannen, hvor han konsekvent sier «sivilombodet». Saksordføreren er selvfølgelig godt kjent med at det ikke er noe som heter «sivilombodet» – det er altså «Sivilombudsmannen» som er den rette betegnelsen. Jeg synes det er viktig å understreke det, siden saksordføreren var så galant gjennomført fra denne talerstolen. Fremskrittspartiet er også svært fornøyd med at Sivilombudsmannen nå kan sende særskilt melding til Stortinget når han finner det formålstjenlig. Grensen har vært for høy tidligere. Det er nå lagt inn en betydelig mer forsiktig vurdering, og det er opp til Sivilombudsmannen selv å se når det er grunnlag for å sende en særskilt melding til Stortinget. Det kan også bidra til å øke oppmerksomheten rundt Sivilombudsmannens viktige arbeid. Det senker terskelen, og det samsvarer godt med utviklingen av bruken av særskilte meldinger fra bl.a. EOS-utvalget. Så en kort tur innom Dokument 8:122 S, et representantforslag hvor Fremskrittspartiet har foreslått å styrke Sivilombudsmannens rolle overfor forvaltningen ved å gjennomføre to grep. Det ene er å sikre at staten ikke krever saksomkostninger dekket i tilfeller hvor Sivilombudsmannen anbefaler søksmål, og hvor klager taper, og det andre er å sikre Sivilombudsmannen mulighet til å opptre som hjelpeintervenient ved slikt søksmål. Vi er veldig glad for at hele Stortinget slutter opp om begge disse forslagene – det ene riktignok gjennom en enstemmig merknad og det andre gjennom et konkret vedtak. Det vil være en vesentlig styrking av klagers rettigheter i de saker hvor søksmål anbefales. Det vil også sette Sivilombudsmannen i stand til å følge slike saker helt til rettskraftig dom er avsagt. Jeg har lyst til å presisere at Stortinget nå enstemmig i merknads form ber regjeringen om å iverksette den praksis at det skal ettergis idømte saksomkostninger i saker hvor Sivilombudsmannen anbefaler søksmål. Det skrev komiteen enstemmig også i forbindelse med årsmeldingen for 2009, men endringen er fortsatt ikke gjennomført. Det har ført til at en enstemmig komité også kritiserer regjeringen for ikke å ha iverksatt denne endringen. Jeg vil gjerne ha statsrådens forsikring fra denne talerstol både om at endringen vil bli gjennomført så raskt så mulig, og helst også en antydning om et tidspunkt for når endringen kan tre i kraft. Det er ikke holdbart at en enstemmig kontroll- og konstitusjonskomité gir en klar melding til regjeringen som er ignorert siden årsmeldingen for 2009 ble behandlet. Til sist vil jeg kort kommentere bakgrunnen for forslaget om å utvide klagefristen til saker til Sivilombudsmannen. Det er et av de forslagene vi er blitt stående alene om. Bakgrunnen for forslaget er rett og slett at mange etter en lang, hard, tøff og meget psykisk krevende kamp mot forvaltningen ikke føler at de har kraft nok til å ta saken videre, fordi kampen mot det uslåelige byråkratiet kan fremstå som tilnærmet umulig å vinne. De det gjelder, vil ofte trenge mer enn tolv måneder for å samle ny kraft til å sette i gang en ny runde. Jeg er litt forundret over at Fremskrittspartiet står alene i dette spørsmålet, men konstaterer at flertallet mener en del av dette kan kompenseres ved at klageordningen til Sivilombudsmannen gjøres bedre kjent. Det er åpenbart et poeng, men ikke noe egentlig argument mot en utvidet klagefrist. Dette vil ikke føre til noen stor eller vesentlig økning av saksmengden til Sivilombudsmannen, og det er heller ikke tilstrekkelig at Sivilombudsmannen ved helt spesielle tilfeller kan ta klagen til behandling på tross av at foreldelsesfristen er inntruffet. Det skjer i svært få saker. Samlet sett har jeg imidlertid lyst til å understreke at dette er en bra dag for landets borgere. Sivilombudsmannordningen forsterkes på viktige punkter, og Fremskrittspartiet er veldig godt fornøyd med det gjennomslaget vi har fått på flere av disse områdene gjennom Stortingets behandling nå. Til slutt skal jeg ta opp forslaget fra Fremskrittspartiet om utvidet klagefrist for klager til Sivilombudsmannen.