trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-01-27:
Jeg vil takke for statsrådens innlegg og setter veldig pris på at vi nå får en ny svalbardmelding. Jeg tror også at det i den meldingen er helt nødvendig å trekke opp det med Svalbards rolle som et logistikksentrum. Det er viktig hvordan det kan videreutvikles. Etter hvert som Arktis’ rolle internasjonalt blir viktigere, vil også Svalbards rolle bli viktigere, og mulighetene vil også bli større. Jeg tror det er helt avgjørende for å bygge opp under den lavspenningspolitikken som vi ønsker, at vi har et søk- og redningssystem, at vi har en ressursforvaltning, at vi har en robusthet i aktiviteten vår på Svalbard som mange er interessert i at opprettholdes. Mange land har en interesse av at Norge gjennomfører og driver så godt som mulig, og dette er også et grunnlag for en lavspenningspolitikk i Arktis. Problemet nå er at vi har dårlig tid. Det skjer en stor nedbemanning på Store Norske akkurat nå. Det er vel allerede nedbemannet med 90 mann pluss, og det drives med sterkt redusert drift. Når man nå har bedt om et lån fra staten på 450 mill. kr, har dette til dels ett element som er veldig positivt, nemlig å etablere et nytt selskap, med forkortelsen SNU, som skal se på omstillingsmuligheter, se på hvordan man kan bruke Store Norskes store aktivitet for å bidra til en omstilling – men med 50 mill. kr. For 400 mill. kr ligger det til grunn at man skal opprettholde den sterkt reduserte aktiviteten – og det er snakk om 2015, 2016 – i påvente av en høyere kullpris og muligheten for igjen å drive lønnsomt. Det kan reises tvil om den muligheten egentlig er der, med de forventede kullprisene. Det er i hvert fall viktig at man her har en nøye vurdering av dette, og hvordan det faktisk kan slå ut. Og selv om man får til en ny lønnsomhet, er tidsperspektivet uansett kort. For Lunkefjell og Svea Nord er det i beste fall fram til 2023, kanskje bare 2019, og selv med nye områder er perspektivet bare fram mot 2030.
Ola Elvestuen (Venstre), 2015-01-27:
Først vil jeg takke for debatten og for det store engasjementet i saken og interessen for både Arktis og nordområdene og Svalbard spesielt. Jeg tror vi skal legge til grunn at Svalbard er inne i en dramatisk situasjon, først og fremst på grunn av klimaendringene og nettopp det faktum at det er i Arktis at temperaturendringene jo blir størst, med den dramatikken som ligger i det. Men disse endringene gir også noen muligheter. Jeg er glad for at vi nå får en svalbardmelding. Ut fra debatten tror jeg det er et godt grunnlag for å ha en bred enighet om hovedlinjene i norsk svalbardpolitikk også i årene framover, med både forskning og utdanning og turisme, men også for å legge vekt på å bygge opp Svalbard som et logistikksentrum med de mulighetene det jo gir for å få et mer variert næringsliv i årene framover på Svalbard. Jeg tror vi skal ta med oss at det egentlig gjelder å handle raskt både med investeringer i havna og hvordan vi kan videreutvikle flyplassen, og også det som statsråden tar opp, se på mulighetene, altså se på energisystemet. Det er ingen grunn til å vente med å igangsette en konseptvalgutredning for Svalbard som et lavutslippssamfunn. Det er en prosess som lokalstyret selv fint kan håndtere. Det tar den tiden det tar, men det er viktig å komme i gang med den jobben, der en også selvfølgelig ser på kullkraftverket med CO2-håndtering, men også ser på andre muligheter for å gjøre Svalbard til et lavutslippssamfunn. Det er også viktig å videreføre det CCS-prosjektet, CO2-håndteringsprosjektet, som er på Svalbard, som er et eget forskningsprosjekt, der oljeselskapene er tungt inne, og i en situasjon hvor oljeselskapene kutter sine utgifter, er det fare for at dette prosjektet blir dårligere finansiert nå framover. Det er viktig at det videreføres for Svalbards del, men også for å utvikle CCS internasjonalt. Vi må ta inn over oss den brå endringen som nå kommer. Det ble utarbeidet en strategisk næringsplan for Svalbard av Svalbard Næringsforening så sent som i fjor. I fjor hadde man ett scenario som de anså som lite sannsynlig – det ble sett på av NIBR – med en dramatisk reduksjon i kulldriften på Svalbard. Nå er vi der. Det denne rapporten viser, er at man trenger en dobling av antall studenter og samtidig en dobling av antall ansatte i reiseliv og forskning og utdanning for å veie opp for reduksjonen i kulldriften. Det viser at vi trenger å handle raskt. Vi må komme igjen med mange tiltak nå. En videre oppstart med en subsidiering av kulldriften er for Venstre ikke noe alternativ.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-01-27:
Jeg må få rette en takk til interpellanten for å ta opp et tema som både i tid og tematisk er veldig viktig. Det er et viktig tema både geopolitisk og sikkerhetspolitisk, samtidig som vi – når vi drar inn svalbardlokalsamfunnet – også kommer helt ned på lokalpolitikk og næringspolitikk i en sånn debatt. Arktis er det stedet der vi enklest konkretiserer klimautfordringene, samtidig som vi der også står nærmest paradokset om at utfordringer også gir muligheter. Det er litt av bakgrunnen for at jeg synes dette er en veldig riktig og viktig interpellasjon. Hvilke muligheter har man i Arktis? Jeg skal ikke dra opp alle de meldingene som har vært – det har det vært greit redegjort for her. Forskning er en viktig del av hverdagen i svalbardsamfunnet, og forskningsinnsatsen kan man på mange måter øke. Vi har også meldinger som har sagt at vi ikke er flinke nok til å utnytte den forskningsinfrastrukturen som allerede er til stede der oppe. Det er altså muligheter til å forske mer, sist vist gjennom Riksrevisjonens gjennomgang av denne aktiviteten. Vi behandlet vel det her i Stortinget i fjor høst. Så til lokalsamfunnet: Som medlem av næringskomiteen treffer jeg ofte representanter fra lokalstyret som er ute og jobber næringspolitisk for lokalsamfunnet sitt. De har presentert strategier for reiseliv, de har presentert næringsstrategier for oss, de har presentert en ny havnestrategi. De ser framover, de ser de utfordringene som vi diskuterer her. Lokalpolitisk vil jeg derfor her nevne at dette er et aktivt samfunn, og jeg opplever dem som både framoverlente og offensive når det gjelder de utfordringene som dras fram. Når vi framover får en svalbardmelding, som statsråden gledelig meldte her, tror jeg vi skal passe på også å engasjere lokalsamfunnet i en del av den jobben. De gjør mye riktig. De skaper allianser – jeg registrerer at lokalstyret har inngått samarbeidsavtale med Mo industripark fordi man der finner et miljø som hjelper dem å tenke industrielt framover. Reiselivsaktørene på Svalbard har utarbeidet en strategi for hvordan de skal jobbe med de store. De er blant de dyktigste i norsk reiseliv til å utnytte et lokomotiv som Hurtigruta i forhold til å skape et kvalitativt godt reiseliv, et markedsrettet reiseliv og et reiseliv man kan tjene penger på. Det er altså et næringsliv og et lokalstyre der oppe som er veldig bra. Fra regjeringens arbeid skal vi også nevne endringene man gjorde i svalbardmiljøloven for å gi lokalstyret større selvråderett over arealene der oppe for å kunne tenke videre og tenke nyere for på den måten ta større grep om egen hverdag. Avslutningsvis vil jeg igjen takke interpellanten for denne muligheten. Jeg tror at i den situasjonen svalbardsamfunnet er nå, er det viktig at vi får disse debattene også i Stortinget. Det tror jeg også de setter pris på i nord. Og så vil jeg igjen uttrykke min glede over at det blir en svalbardmelding. Jeg tror få ting er viktigere å gjøre akkurat nå enn det.
Regina Alexandrova (Høyre), 2015-01-27:
Først vil jeg takke interpellanten for et meget godt innlegg og for å ta opp viktige spørsmål knyttet til Svalbard. Det har kommet mange gode innspill fra talerstolen her i dag. Jeg skal snakke om sikkerhet og beredskap. Som flere har nevnt, er nordområdene Norges viktigste sikkerhetspolitiske interesseområde. Tilstedeværelse i nord er derfor en av de viktigste nasjonale oppgavene for Forsvaret. Sivilt-militært samarbeid er helt nødvendig for å sikre ressursgrunnlaget på Svalbard. Det er bred enighet om målene for svalbardpolitikken på Stortinget. Linjen med en konsekvent og fast håndhevelse av suvereniteten, korrekt overholdelse av Svalbardtraktaten og kontroll med at traktaten blir etterlevd, bevaring av den særegne villmarksnaturen i områdene og opprettholdelse av et norsk samfunn på øya ligger fast. Klima- og miljøarbeidet i nordområdene er viktig for Norge, og det er viktig med en helhetlig, langsiktig og forsvarlig forvaltning av naturressursene. Klima og miljø må forvaltes på en bærekraftig måte, og områdets miljøverdier må ivaretas gjennom økt samarbeid i et område med gradvis mer aktivitet. Kystvakta gir viktige bidrag til redningsberedskap, oljevernberedskap, fiskerikontroll og andre sivile oppgaver. Gjennom målrettede inspeksjoner i områder med fangst og fiske har Kystvakta en viktig betydning når det gjelder effektiv overvåking, relevant tilstedeværelse og ressursforvaltning i og rundt Svalbard. Kystvakta er en bærebjelke i beredskapsarbeid og utgjør en stabilitetsskapende faktor i våre ressursrike og strategisk viktige havområder. Modernisering og oppgradering er viktig for å beholde operativitet i og rundt Svalbard. I april 2014 åpnet en ny helikopterhangar for Sysselmannens helikoptertjeneste på Svalbard. Samtidig ble de daværende redningshelikoptrene byttet ut med to nye store helikopter, Super Puma. De to redningshelikoptrene vil kunne rykke ut samtidig dersom det skjer en stor ulykke. De vil kunne hente opptil 18 personer hver i en radius på 120 nautiske mil. Helikoptrene har nytt søkeutstyr, bedre kommunikasjonsutstyr og sikkerhetsutstyr. I tillegg har vi en viktig og uvurderlig ressurs på Andøya med Orion-fly ved 333-skvadronen. Orion er et langtrekkende maritimt patruljefly og er en viktig ressurs og bidragsyter til bl.a. suverenitetshevdelse i norsk farvann og med søk og redningstjeneste. Orion har kapasitet til tilstedeværelse over lang tid og med søk over store områder. Disse samlede kapasitetene er med på å styrke søk- og redningsberedskapen ytterligere og bidrar til økt sikkerhet og økt beredskap på og rundt Svalbard.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2015-11-10:
Jeg har den ære å sette fram et representantforslag på vegne av representantene Marit Arnstad, Heidi Greni og meg selv om strakstiltak for å håndtere den sterkt økende asyltilstrømningen ved grensekontrollstedet Storskog.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Jeg vil komme tilbake til dette med felles oppfyllelse av målet om 40 pst. utslippsreduksjoner. Det er enighet om at vi tar sikte på en avtale med EU om å oppfylle det målet. Det innebærer at EU nå utarbeider sine tiltak for å nå det målet, og vi skal først få en avtale om to–tre år. Statsråden sa at dialogen om de innspillene vi kan komme med til EU for å forsøke å påvirke, slik at det ikke er tiltak der som ikke helt er i vår interesse, er viktig. Men spørsmålet er: Hvordan ser man for seg den dialogen med Stortinget? For dette kommer til å gå fort, og noe av det kan komme som direktiver som vi må ta uansett gjennom EØS-avtalen, andre ting vil sikkert være mer politiske. Jeg mener at overordnede orienteringer i Europautvalget på muntlig basis ikke er tilstrekkelig. Så hvordan ser statsråden for seg at han skal ha den dialogen med Stortinget?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Bare noen få merknader på slutten av en debatt som har vist at det er bred enighet om behovet for en felles europeisk håndtering av migrasjons- og flyktningutfordringene. Representanten Harald T. Nesvik understreket i sitt innlegg viktigheten av et samarbeid med EU på migrasjonsfeltet som medlemmer av Schengen, og også representanten Bård Vegar Solhjell fra SV pekte på at vi måtte få en varig ansvarsfordeling, og at Norge burde delta. Representanten Nesvik sa også noe som jeg merket meg, at det er viktig å verne om og videreutvikle EØS-avtalen. Jeg håper han taler på vegne av hele Fremskrittspartiets stortingsgruppe, for det hender vi i alle fall utenfor denne sal får litt andre signaler om det siste. Representanten Per Olaf Lundteigen sa at det å bevege seg over landegrensene er greit i Norden – slik jeg oppfattet ham – fordi forholdene i Norden er temmelig like. Det merker jeg meg også fordi det innebærer at det ikke er prinsippet om fri bevegelse over landegrensene Lundteigen er imot, men at det er innenfor hvor vide rammer. Det er en observasjon vi må ha med oss. Er det for store forskjeller innenfor et område hvor det er fri bevegelse, vil det påvirke bevegelsen – for å si det sånn. Men at prinsippet kan ligge der, er det bra at man kan være enige om – også fra Senterpartiets side. Så sa Lundteigen noe som jeg også er enig i, nemlig at EU er, som han kalte det, et eksperiment – jeg vil si samarbeid – men uten forbilde. Ja, det er riktig. Det er uten forbilde. Det er noe helt nytt, drevet fram først og fremst av et ønske om å få slutt på krig. Tiden EU har eksistert, er den lengste tiden i Tysklands historie uten at de har vært involvert i krig. Men det er også drevet fram av en økonomisk integrering som gir behov for å skape felles regler og samarbeide om de utfordringene. Jeg har lyst til å si som Robert Frost: Altfor mange ser tingene som de er, og sier: Hvorfor? Jeg drømmer om ting ingen har sett, og sier: Hvorfor ikke? Det er den sjelen de hadde, de som skapte EU-samarbeidet, og som jeg savner hos Per Olaf Lundteigen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-11-10:
Eg registrerer at eg ikkje fekk noko svar i statsråden sitt innlegg på kva ein TTIP-avtale konkret vil kunne bety i høve til kva for bedrifter som vil få ei nedside. Men mitt spørsmål går på noko anna. Regjeringa har hatt ei høyring på modell for framtidige investeringsavtalar, og spesielt er det sterk motstand blant høyringssvara mot bruken av såkalla investor-stat-tvisteløysingsmekanismar, ISDS, og det er mange årsaker til det, som heilt sikkert statsråden har lese i høyringssvara. Mitt spørsmål er: Vil statsråden ta initiativ til at regjeringa legg fram ei grundig utgreiing av konsekvensane av slike avtalar for Stortinget?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-11-10:
Fleire har vore innom regjeringas forhandlingar om artikkel 19, der ein hadde sitt andre forhandlingsmøte i september i år. Statsråden sa i sitt innlegg lite konkret om den vidare prosessen. Me ventar på at statsråden på eigna måte informerer Stortinget meir om kva slags krav EU har stilt til Noreg, kva for motkrav Noreg har kome med, og kva ein tenkjer om dei vidare forhandlingane. Som statsråden heilt sikkert veit godt, har ikkje Noreg mykje å gi på landbrukssida utan at det råkar vår eigen produksjon og mattryggleik. Det er viktig for Noreg at regjeringa tek vare på norske interesser på ein god måte, ikkje minst når det gjeld mat og matproduksjon, både det som kjem frå havet, og det som kjem frå den landbaserte produksjonen. Regjeringa kom svært skeivt ut tidleg i perioden, med statsrådar som sende ut signal om at regjeringspartia ønskte å fjerne den såkalla ostetollen utan dekning i stortingsfleirtalet. Formuleringa i stortingsmeldinga om globalisering og handel gir grunn til ei viss uro: «Samtidig vil overdreven oppmerksomhet knyttet til selvforsyning være uheldig for matsikkerheten og bidra til svært ineffektiv bruk av ressurser.» Vidare står det at det blir «betydelige reduksjoner i tollvernet som følge av fremtidige internasjonale avtaler». Dette er ikkje formuleringar som gir tryggleik for langsiktig satsing og store investeringar i norsk landbasert matproduksjon. Det er få næringspolitiske tiltak som gir så store ringverknader som det norske tollvernet. Det legg til rette for ei verdikjede tilsvarande om lag 140 mrd. kr i årleg produksjon, i tillegg til at me som folkevalde gjer vår mest grunnleggjande oppgåve: å syte for borgarane sin tryggleik, deira tilgang til mat og å skape næringsliv og arbeidsplassar i nesten kvar einaste kommune i heile Noreg. Frank Bakke-Jensen hevda at det vert feil å berge eit konservativt og lite endringsvillig landbruk. Det er ein myte som regjeringspartia sine representantar bør slutte å gjenta. Landbruket er vel den næringa med størst effektivitetsvekst gjennom mange år – langt over industrien i Noreg t.d. Representantane for regjeringspartia må heller sjå på korleis ein med grunnlag i reelle fakta kan sikre ein vidare eksport av norsk fisk. EUs nettoimport av fisk steig med 60 pst. frå 1995 til 2010. Unionens eigen produksjon av sjømat er fallande. Viktige bestandar har vorte overfiska. Med knappe fiskeressursar vil situasjonen framover truleg ikkje vere høg toll, men ingen eller ubetydeleg toll, autonomt fastsett for å sikre EU dei råvarene som ein har bruk for. Det er ille å måtte seie det, men i dag set eg min lit til landbruksministeren. Ho har i alle fall, på vegner av regjeringa, sagt at ein ikkje skal ha ei kopling mellom fisk og landbruk. Det er mykje anna å høyre i denne salen, men eg håpar at det er ho som står for regjeringas syn.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-10:
Det er ingen tvil om at Noreg over lang tid har bygd opp stort truverde i det internasjonale klimaarbeidet, og at vi allereie er ein svært tung aktør på finansiering – lat meg ikkje så tvil om det – og eitt års budsjettkutt snur sjølvsagt ikkje opp ned på det. Men det er like liten tvil om at retninga på kutta på klima i bistandsbudsjettet no er feil før Paris-toppmøtet, fordi auka offentleg finansiering i tillegg til den private kan vere ein avgjerande del av det som skal til for å få til ein avtale. Det kjem til å kome sterke krav om det frå land i sør. Dersom land etter land vel å handtere sine uventa utgifter rett før Paris-toppmøtet med å kutte i utgiftene, reduserer det sjansen for ein optimal og god avtale. Lat meg difor spørje statsråden: Synest statsråden at regjeringas kutt på regnskog, energi og miljø er eit eksempel til etterfølging for andre land i den neste månaden? Vil han be andre gjere som Noreg?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-10:
Det skulle kanskje verke roande at andre land gjer enda større kutt på miljø og klima i sine bistandsbudsjett før Paris-toppmøtet, men det verkar motsett på meg, for det hadde trass alt vore betre om det berre var eit lite land som gjorde det, men eg er klar over at det er ein del sånne land, og det er derfor bl.a. det er dumt. Så lat meg spørje på ein annan måte, og utan å samanlike med andre land – lat meg spørje sånn: Alt anna likt, trur statsråden at det å skjere ned på støtta til regnskog, energi og klima generelt aukar eller reduserer sjansen for ein god avtale i Paris?
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-11-10:
I det internasjonale klimaarbeidet nyter Norge stor troverdighet, ikke minst på grunn av en betydelig innsats når det gjelder finansiering. Regnskogsatsingen er et av de områdene. Vi har også i arbeidet opp mot Paris lagt stor vekt på behovet for bedre klimafinansiering i den pakken som er nødvendig for å få til en god avtale i Paris. Så er det slik at flere land er nødt til å gjøre nødvendige tilpasninger i bistandsbudsjettene for å håndtere den humanitære utfordringen det er å motta flyktninger. Det er et legitimt område for anvendelse av bistandsmidler, og det vil også få noen konsekvenser for klimatiltak innenfor bistanden. Men det rokker ikke ved det faktum at Norge her har en lederrolle på det internasjonale feltet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-11-10:
Dette er noe vi vurderer og må vurdere på løpende basis. Så langt har vi gitt innspill basert på diskusjonen i Stortinget om stortingsmeldingen om felles gjennomføring av klimamål. Når så EU konkretiserer sitt regelverk knyttet til klimamål og knyttet til energiunion, er det naturlig å bruke Stortingets europautvalg, men vi utelukker heller ikke andre former for dialog med Stortinget om utviklingen av norske posisjoner og konsekvenser for Norge av utviklingen av regelverket i EU.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-11-10:
Det er som kjent næringsministeren som håndterer spørsmålet om modellavtaler om investeringsbeskyttelse. Høringsprosessen har gitt viktige innspill som nå er til vurdering. Så vil vi se hvordan vi tar dette videre, men det er jo ikke slik at modellavtalene i og for seg skal vedtas. Modellavtalene er utgangspunkt for forhandlinger om frihandelsavtaler, som så i sin tur vil bli forelagt Stortinget. Men hvordan vi tar den diskusjonen videre på basis av den viktige høringsrunden som har vært, vil næringsministeren komme tilbake til. La meg så si at når det gjelder konsekvenser for næringer av TTIP-avtalen, er det for tidlig å si konkret hvilke konsekvenser det vil bli. Det foreligger ingen TTIP-avtale, det pågår forhandlinger, men vi vet at både industrien, sjømatnæringen og landbruks- og næringsmiddelindustrien har spørsmål knyttet til hva som blir konsekvenser for dem, og derfor har vi satt i gang en utredning.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-11-10:
Det er ikke opp til oss å drive verken utviklingspolitikk eller klimapolitikk på vegne av andre land. Vi er i en lederrolle. Vi har i vårt tilleggsnummer noen forslag til kutt som ikke står i noe misforhold til det overordnede kuttet på bistandsbudsjettet. Vi ser at andre land gjør betydelig sterkere omdisponeringer på bistandsbudsjettet, så her står ikke Norge ut på noen som helst negativ måte. Tvert om, vi er fortsatt i en lederrolle, og vi ser ikke minst på skogsatsingen, hvor det er all grunn til å gi honnør til tidligere regjeringer, at andre land melder seg på også i den satsingen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-11-10:
Det var representanten Solhjell som inviterte til sammenligning med andre land gjennom å indikere at Norge her leder an i å omdisponere bistandsbudsjettene. Det er altså ikke tilfellet. Vi har gjort noen nødvendige tilpasninger i vårt forslag, som nå er til behandling i Stortinget. Jeg tror ikke vi skal overdrive konsekvensene av denne type forslag ettersom vi har et betydelig finansieringsbidrag i Paris og en internasjonal lederrolle her som ikke utfordres av denne omdisponeringen. Så tror jeg at tyngden i utfordringen og den dynamikken vi nå ser både på offentlig og privat finansiering, kan føre til en god avtale i Paris, og hvor det norske kuttet ikke vil være noen hovedsak i den sammenheng.
Vidar Helgesen (Høyre), 2015-11-10:
I en debatt som ikke har vært preget av de store kontroversene, var det kanskje likevel overraskende at det sterkeste bidraget til brobygging kom fra representanten Navarsete, som sa at hun setter sin lit til landbruksminister Listhaug. Jeg velger å ta det som et godt tegn. Vi er i gang med artikkel 19-forhandlinger. Vi kommer til å holde Stortinget orientert om fremgangen i dem. Vi har ikke mange offensive krav å slå i bordet med fra norsk side, så representanten Heggø får vente tålmodig på det, men det er krevende forhandlinger. La meg bare også slå fast at ved mitt første besøk i Brussel, der jeg klargjorde hva som var regjeringens posisjon i spørsmålet om ostetoll, klargjorde jeg også at vi er en mindretallsregjering, og at dette er et stortingsvedtak. Jeg synes også det er interessant at sjømat og markedsadgang for sjømat har så stor oppmerksomhet her i dag. Det viser en erkjennelse av hvor viktig sjømatnæringen har utviklet seg til å bli for norsk økonomi. Den har en helt annen betydning i dag for norsk verdiskaping enn da EØS-avtalen ble inngått. Så må jeg si meg enig med representanten Tetzschner i at vi står i en krevende situasjon ved grensen i nord når det gjelder håndteringen av dem som er kommet inn. Det gjelder å sikre at personer med åpenbart grunnløse søknader forstår at de vil bli returnert til sine hjemland. Men det er også krevende i håndteringen av grensesituasjonen. Vi er i en nær dialog med Russland om håndteringen av denne situasjonen. Grenseforvaltning er et meget viktig element i vårt forhold til Russland. Det har vært håndtert på en god måte under vekslende forhold gjennom flere tiår, og etter at vi har blitt Schengen-medlem, har det vært håndtert i tråd med våre Schengen-forpliktelser. Vi ønsker at det skal fortsette. Vi har en felles interesse med våre russiske naboer i at det er ordnede forhold ved grensen. Vi er i en dialog med russiske myndigheter, bl.a. mellom den norske og russiske grensekommissæren og gjennom andre kanaler. Vi har betydelig erfaring med å snakke med Russland om felles utfordringer i nord. I en så vanskelig sak som dette er det viktig at vi opptrer korrekt og etterrettelig, og det gjør vi nå i en konkret dialog med russiske myndigheter. La meg til sist bare berøre kort spørsmålet om ambassaden i Bulgaria. Det er naturlig at vi tilpasser utenrikstjenestens uteapparat til behov og til ressurser. En stenging av ambassaden i Bulgaria vil ikke medføre reduksjon i EØS-midler, og vi har evne til å håndtere forbindelsene med Bulgaria fra andre ambassader.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Bård Vegar Solhjell var i sitt innlegg inne på arbeidet med en klimaavtale. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvilke konsekvenser vil kutt i klimatiltak fra norsk side ha for arbeidet med klimaavtale i Paris?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Eg merka meg at statsråden i utgreiinga peika på at det var viktig å få på plass ein god avtale for marknadstilgangen for fisk, og – heldigvis – nokre nye tollfrie kvoter vart det, m.a. for filet og bearbeidde produkt. Det bør gje rom for auka bearbeiding her til lands. Men hadde auka bearbeiding vore eit reelt satsingsområde for denne regjeringa, hadde ein nok ikkje teke bort bearbeidingskravet for dei store aktørane innan havbruk, slik regjeringa gjorde i oktober. Det kan då umogleg vera eit mål med minst mogleg verdiskaping i Noreg og å selja mest mogleg av fisken ubearbeidd ut av landet. Etter mitt syn burde ambisjonsnivået vore atskilleg høgare, ikkje minst for å sikra marknadstilgangen i EU for det som etter mitt syn er framtidsnæring nr. 1 her i landet, nemleg sjømatnæringa. Sett i lys av ein mogleg TTIP-avtale vil fri marknadstilgang for fisk vera særs viktig. Auka konkurranse frå amerikanske konkurrentar kan fort verta ein realitet. Det låge ambisjonsnivået vart også peika på under høyringa av Meld. St. 29 for 2014–2015, om globalisering og handel, og ein etterlyste konkrete forslag om korleis oppnå betre marknadstilgang for sjømat til EU. Det er også ønske om ein konsekvensanalyse av dagens situasjon og av kva moglegheiter som ligg for full marknadstilgang til EU. Dette ønsket synest eg ministeren bør etterkoma. Så var vi vitne til at regjeringa då den var sylfersk, reiste til Brussel for å gje bort tollvernet på volumproduksjon for bøndene, men eg er usikker på om ein har tenkt å gjenta den bragda å forhandla utan eit stortingsfleirtal bak seg, eller om ein vil koma til Stortinget i forkant for å diskutera kva Noregs posisjon skal vera. Eg vil òg minna om at når Noreg forhandlar om handel med fisk og landbruksvarer, er dette knytt til det strukturelle forholdet mellom EU og Noreg gjennom EØS-avtalen, og dei to sektorane vert forhandla separat. På eit møte i går erkjente Listhaug dette – det står òg i Nationen i dag – så no manglar det berre at representanten Nesvik erkjenner det same. Eg merkar meg også at EU-ambassadøren til Noreg seier at EU ikkje har diskutert å kopla marknadstilgang for sjømat og landbruksvarer. Då er det vel heller ingen grunn til at vi skal gjera det. Eit anna viktig poeng er: Vis ikkje alle korta før de går inn i forhandlingar! I artikkel 19-forhandlingane om marknadstilgang for landbruksvarer har statsråden uttalt at det ligg betydelege krav frå EU si side. Vi forventar det same frå norsk side. Det er ingen grunn til at ikkje Noreg skal gå inn i desse forhandlingane med like offensive krav som det EU har. Avslutningsvis vil eg påpeika kor viktig det er å få energimeldinga på plass raskt. Dette hastar for den kraftkrevjande industrien, som på grunn av nye linjetrasear får mangedobla linjenettleiga si. Regjeringa med støttepartia stemde ned Arbeidarpartiet sitt Dokument 8-forslag, som ville ha sikra levelege og gode linjeleigeprisar for den kraftforedlande industrien. Ei av årsakene var nettopp arbeidet med energimeldinga, og då må det vera lov å etterlysa kvar den vert av.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-11-10:
Bare noen korte ord til debatten om sjømat kontra landbruk og Høyres syn på landbruksaktørene. I Høyre er vi veldig klar over at landbruket er en omstillingssterk næring, en næring som klarer omstilling, og som har vært gjennom store omstillingsprosesser i mange, mange år. Det er også litt av problematikken med debatten. Jeg skulle ønske at representantene fra Senterpartiet løftet det landbruket når man skal diskutere konkurransekraft. Hvorfor bruker man ikke de aktørene innenfor norsk landbruk som har konkurransekraft, som er omstillingsvillig, og som evner å bruke moderne forskning og utvikling for å utvikle driften sin? Hver gang det blir spørsmål om importvern, og hver gang det blir spørsmål om konkurranse utenfra, males det et bilde av at alle norske bønder vil dø. Når Høyre sier at vi skal ha et balansert importvern, er det i erkjennelse av at vi er en del av en større sammenheng. Vi er nødt til å forholde oss til Europa og resten av verden på en litt annen måte enn det man gjør i Senterpartiet. Der Høyre bruker forskning, utvikling og et sterkt landbruk som frontsoldater i denne debatten, bruker Senterpartiet murere. Det gjør ikke dette til noen god debatt, og det var litt av poenget mitt da jeg i innlegget sa at så snart vi kommer til forskningsmiljøene og kunnskapsmiljøene i blå og grønn sektor, er de like. Da er man konkurransedyktig, da bruker man kunnskapen om det man kan, og da er man uten problemer villig til å si at vi er fremst i verden. Men Senterpartiet og de aktørene vil gjerne ha den debatten ned til å diskutere potet eller fisk. Det er for smått, det er altfor introvert, og det er en altfor liten tanke til at vi i Norge skal kle oss med det. Vi skal løfte de områdene der vi er gode, og vi er også gode innenfor landbruk. Så skal vi ha et balansert importvern slik at begge næringene kan delta i utviklingen og i de markedene som kommer. Det må også gjenspeile politikken vi tar med oss når vi går ut og forhandler markedsadgang og markedsavtaler.
Bengt Morten Wenstøb (Høyre), 2015-11-10:
Denne saken omhandler Nav og hvorvidt Nav skal ha mulighet til å ta faglige og skjønnsmessige vurderinger i saker der det har skjedd mindre feil som åpenbart ikke er trygdesvindel. I denne saken er det altså en prinsipiell side, skjønnsutøvelse, og en praktisk side opp mot dem som berøres av dette, og deres økonomi. Nav forvalter betydelige pengebeløp i løpet av et år, og det er svært viktig at de utbetalingene som skjer, er riktige, basert på likebehandling, og at de utbetales i rett tid. Samtidig har hver og en et selvstendig ansvar for at beløp som utbetales, er riktige, og at nye opplysninger som kan få konsekvenser for beløp som utbetales, så raskt som mulig kommer til Navs kunnskap. Nav foretar daglig skjønnsmessige vurderinger basert på lover og forskrifter. Disse vurderingene er basert på delegasjon, men også klare grenser for hva som kan delegeres. Forslagsstillerne har en god intensjon med det forslag som legges fram for Stortinget, men samtidig er det viktig å sette grenser for skjønnsutøvelse. Hver og en skal behandles likt innenfor rimelighetens grenser og saksbehandlers skjønn. Samtidig har de som søker ytelser, informasjons- og opplysningsplikt om sin aktuelle situasjon, slik at ikke feilutbetalinger oppstår på grunn av manglende opplysninger om søker. Det er derfor nødvendig å understreke at universelle ordninger må ta spesielt hensyn til likebehandling, noe skjønnsmessige vurderinger ikke alltid tar høyde for.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2015-11-10:
Jeg vil også starte med å takke statsråden for en god og fyldig redegjørelse. Det er viktig å presisere at krisen vi nå opplever, kommer på et tidspunkt da EUs utenrikspolitiske ambisjoner ikke er gitt og EUs felles sikkerhets- og forsvarspolitikk historisk sett fortsatt er i startgropen. Derfor er NATO og den sikkerhetspolitiske forankringen vi der har, viktig å trekke fram også i denne sammenheng. Krisen har vist og viser at det er vanskelig å opptre med én stemme, at ressursene som blir satt inn, ikke alltid finner hverandre, og at den koordinerte innsatsen ikke alltid gir de ønskede resultater. Å styrke EUs beslutningsstrukturer blir derfor nødvendig. Selv om det er betydelig uenighet mellom EU-land, har alle land det til felles at de har sine utfordringer når det kommer til flyktninger og migranter. Mye bra er gjort: Man har fått på plass en fordelingsordning for behandlingen av søknadene fra om lag 160 000 asylsøkere. Det er satt inn flere skip i Middelhavet og en offensiv mot menneskesmuglere og bakmenn. Man har fått på plass mekanismer for praktisk hjelp til medlemsstater i krisesituasjoner. Fortsatt er det imidlertid slik at landene i EUs randsone er underfinansiert med tanke på praktisk hjelp til flyktningene de mottar og skal registrere. 60 mill. kr til nødhjelp og styrking av mottaksapparatet i Serbia er derfor nødvendig og en riktig innretning på vår støtte over EØS-midlene. Mange har kritisert EU for manglende evne til å finne løsninger. Jeg mener det blir for lett å kritisere EU som sådan for ikke å få bukt med den største flyktningkrisen i vår tid. Det er en grunn til at mennesker er på flukt, og det er en grunn til at Europa er dit menneskene flykter. Utfordringen blir å finne løsninger på konflikten i Syria og Irak og å bekjempe terrorisme og overgrep på egen befolkning. Samtidig må vi dempe konsekvensene av den drastiske økningen i flyktningstrømmen. En presisering av flyktningretten er nødvendig og å hjelpe de flyktningene som har beskyttelsesbehov, og man må sende tilsvarende tydelige signaler til de migranter som ikke har det. Regjeringspartiene inviterte i går til et bredt forlik på dette området, og det er vårt håp og vår vilje at vi skal greie å få til dette i tiden som kommer. Europa er utfordret på mange fronter. Kriser og konflikter i våre nærområder, både i øst og i sør, har spredt seg. Terror, autoritære regimer og et Russland som ikke opptrer i tråd med våre kjerneverdier, er fortsatt svært tydelig. Fortsatt er det store utfordringer i Øst-Europa, og dem må vi også ta innover oss i en sak som dette.
Kristin Vinje (Høyre), 2015-11-10:
Regjeringen ønsker å bruke EØS-midlene strategisk og målrettet i neste periode. En av hovedprioriteringene i vårt samarbeid med EU er innovasjon, forskning, utdanning og konkurransekraft. EUs forsknings- og innovasjonsprogram, Horisont 2020, og EUs program for utdanning, kultur og sport, Erasmus+, er viktige instrumenter for vekst, konkurransekraft og innovasjonsevne i hele Europa, og de er stadig viktigere for et Norge i omstilling. I 2016 vil vi ventelig bidra med over 2,3 mrd. kr til Horisont 2020 og rundt 0,5 mrd. kr til Erasmus+. Det er viktig at norske aktører bruker mulighetene som ligger i disse programmene, og derfor har regjeringen prioritert bl.a. økning i støtteordningene som stimulerer til norsk deltagelse. Prioriteringene i Horisont 2020, som er verdens største forskningsprogram, samsvarer veldig godt med våre nasjonale prioriteringer, som er økt kvalitet i forskning og innovasjon, økt verdiskaping og økt kunnskap for å møte de store samfunnsutfordringene. Regjeringen har i budsjettet for 2016 foreslått å øke bevilgningene til forskning og utvikling med 2,1 mrd. kr. Det er en realvekst på 4,1 pst., og EU-samarbeid er en viktig del av disse prioriteringene. I fjor la regjeringen frem en strategi for forsknings- og innovasjonssamarbeidet med EU, og det å sørge for at de norske miljøene er i stand til å vinne prosjekter i EU, er viktig. De siste tallene viser at Norge så langt har mottatt 1,86 pst. av de pengene som er delt ut per juli 2015. Det er en liten økning, men regjeringens målsetting er mer ambisiøs, og derfor er det viktig at vi konsentrerer forskningsinnsatsen, slik at vi etablerer flere internasjonalt konkurransedyktige forskningsmiljøer. Det at NTNU, SINTEF og Universitetet i Bergen har åpnet kontor i Brussel, illustrerer hvor viktig det europeiske samarbeidet er blitt i sektoren. Senere i dag skal vi debattere ERIC-loven, som Stortinget vil slutte seg til, som er et juridisk rammeverk for organisering av infrastruktur. Loven gir Norge og norske miljøer mulighet til å være i førersetet i samarbeidet om viktig forskningsinfrastruktur i Europa, og den bidrar til å styrke oss som forskningsnasjon. EØS-avtalen knytter oss til EUs indre marked. Forsknings- og innovasjonssamarbeidet i EU, og ikke minst Horisont 2020, skal bidra til Europas konkurranseevne og til å sikre bærekraftig økonomisk vekst og arbeidsplasser. Det er viktig at norske bedrifter og forskningsmiljøer også deltar i samarbeidet, som både danner kunnskapsgrunnlag for og åpner dører for norsk næringslivssamarbeid.
Kristin Vinje (Høyre), 2015-11-10:
Da vil jeg som saksordfører avrunde debatten, men jeg har også lyst til å svare Marianne Aasen, som var opptatt av tidsbruken for måltider. Jeg er helt enig i at det er en viktig sak, og i den sammenheng vil jeg vise til at helseministeren vår, Bent Høie, fremla nye faglige retningslinjer for skolemåltidet 1. oktober, hvor arbeidet som nå er igangsatt mellom Helse- og omsorgsdepartementet og Kunnskapsdepartementet, skal bidra til å øke andelen skoler som faktisk følger disse retningslinjene. For som representanten sa, avdekket en kartlegging fra 2013 at andelen skoler som hadde organisert skoledagen slik at elevene fikk minst 20 minutters spisepause, var bare 55 pst. for barnetrinnet og 40 pst. for mellomtrinnet. Sist denne veilederen for skolemåltider ble revidert, var i 2003. Og ut fra resultatet fra kartleggingen i 2013 er det tydelig at oppfølgingen av gode skolemåltider ikke har vært tilstrekkelig prioritert over mange år, men at arbeidet ut mot skolene nå endelig revitaliseres, og at regjeringen tar tak i det. Høyre har store ambisjoner for folkehelsearbeidet, som bl.a. skal bidra til gode kostholdsvaner hos barn og unge. Det er ikke slik at vi ikke tar dette på alvor selv om vi ikke ønsker å prioritere å bruke store midler inn mot en statlig ordning hvor alle skal få et måltid. Vi finner mange gode eksempler fra skoler, som er nevnt her, som finner løsninger på denne utfordringen. Politikk handler om å prioritere, og blant de fire partiene som nå prioriterer likt, har vi altså prioritert ikke bare videre- og etterutdanning av lærere, men en rekke forskjellige tiltak som skal bidra til læring, som vi også vet – fra forskning – er de mest effektive tiltakene for at barn og unge skal lære det de trenger å lære på skolen. Vi har diskutert tidlig innsats tidligere i dag. Vi skal diskutere frafall i skolen senere i dag. Vi har en rekke store utfordringer å løse, og det er ikke nødvendigvis slik at det å innføre en statlig ordning med skolemat er den mest effektive måten å løse de utfordringene vi står overfor i skolen i dag.
Ingjerd Schou (Høyre), 2015-11-10:
Jeg tar ordet i denne debatten fordi jeg leder Stortingets delegasjon til Europarådet – et europaråd som arbeider med rettsstatsprinsipper, demokratiseringsprosesser og menneskerettigheter. Veldig ofte er det jo nettopp de europeiske land og andre tilliggende land som ikke har dette på stell, som forårsaker en del av det vi ser av kriser og vanskeligheter når det gjelder migrasjon, asylstrøm med flyktninger. Det jeg tenkte jeg skulle henlede oppmerksomheten på, er det viktige området hvor Norge gir både bidrag og bistand, nemlig søk og redning i Middelhavet, og som følger av EØS-midlene som stilles til disposisjon. Europarådet består av 47 land, mens Frontex, hvor disse aksjonene samordnes, omfatter 27 land. Norge gir et viktig bidrag; små og store skip, helikopter og fly deltar i dette arbeidet med redning og hjelp i Middelhavet. Vi bidrar også med redningsfartøyet «Siem Pilot» til Frontex’ fellesoperasjon Triton, og jeg er glad for at regjeringen vil forlenge det bidraget til slutten av mai dersom Frontex ser behov for at skipet skal være til stede. Som den første offisielle norske delegasjon var vår delegasjon, Europarådsdelegasjonen, på Sicilia, der vi møtte mannskap, så hvordan arbeidet ble organisert og håndtert, og ikke minst møtte folk i flyktningleirer på Sicilia. Vårt bidrag vekker oppmerksomhet også internasjonalt, fordi måten Norge har organisert dette arbeidet på – med mannskap både fra Forsvaret, politiet, det øvrige maritime mannskapet, Kystvakten, og med en ledelse av politiet, som leder representanter for det norske forsvar – er helt annerledes enn det vi er vant til her hjemme, men også i internasjonal sammenheng, og at arbeidet skjer på en stillfaren, effektiv og nødvendig måte. Vi bidrar også med redningsskøyta «Peter Henry von Koss» i Frontex’ fellesoperasjon Poseidon, og jeg er også veldig glad for at det bidraget blir forlenget fram til slutten av juni, hvis det vurderes å være behov for det fra Frontex’ side. Når det gjelder personellinnsatsen: Av og til kan man jo si at det er de beste vi sender ut, og som gjør et viktig arbeid, men jeg tror til fulle at Stortingets delegasjon – i møte med mannskap – har sett at det arbeidet, som blir vurdert av fylkesmannen i det området, og også internasjonalt, er det ypperste av det vi kan bidra med.
Michael Tetzschner (Høyre), 2015-11-10:
Ingen nasjonalstat kan bestå uten territoriell kontroll, herunder grensekontroll. Dette er kjernen i å være en suveren stat, og det vil alltid være noe en stat selv ønsker råderett over. Det internasjonale samarbeidet har gitt oss mange friheter. Den største og viktigste justispolitiske avtalen har Norge gjennom Schengen-avtalen fra 1999. Den knytter Norge til EUs regler om å reise fritt i Schengen-området, som innebærer at det ikke skal foretas personkontroll ved grensene. Jeg må også si at det gleder meg, som leder av Stortingets delegasjon til Nordisk råd, å minne om at det opprinnelig var ønsket om å opprettholde passfrihet i Norden som gjorde at vi fikk tilslutningen til Schengen-samarbeidet, som jo senere har utviklet seg dynamisk – og lenger enn sikkert en del av de mindre partiene som normalt er mot EU-samarbeid, kunne stå inne for. Men vi kan i hvert fall si at det er noe av dette som gir oss et veldig effektivt verktøy i kampen mot kriminalitet, f.eks. i kampen mot ulovlig innvandring og trafficking. Utad, mot tredjeland, er det nå utviklet felles regler for yttergrensekontroll. Regler og politikk for felles indre sikkerhet i Schengen-området er også kraftig utviklet, med særlig vekt på bekjempelse av det jeg nevnte – kriminalitet, terrorisme og tiltak mot ulovlig migrasjon. Et viktig utviklingstrekk har også vært opprettelsen av grensekontrollbyrået Frontex i 2004, som hjelper til med å koordinere informasjonsstyrte operasjoner på EU-nivå for å styrke sikkerheten på yttergrensene. I 2007 er det også blitt opprettet et beredskapsteam for grensekontroll under Frontex, som kan rykke ut og bistå et medlemsland dersom det oppstår en massebevegelse over en yttergrense, og det aktuelle landet selv ikke greier å håndtere situasjonen. Når det så gjelder vår egen Schengen-grense mot tredjeland, på 196 km, er det jo et naturlig spørsmål i hvilken grad vi selv trekker på disse ressursene i Schengen-samarbeidet, på Frontex’ beredskapsteam for grensekontroll, for nettopp ikke å bli stående alene. Våre myndigheter bør kanskje i sterkere grad få frem at håndhevingen av grensen ved Storskog ikke er et rent nasjonalt anliggende, men det er også et nasjonalt anliggende. Når jeg møter folks bekymringer over å se tusenvis av migranter ukentlig bevege seg uhindret over grensen ved Storskog og hvorfor overgangen ikke blir stengt, iallfall midlertidig, må jeg innrømme at jeg forstår dem. Jeg mener at dagens situasjon er uholdbar og uakseptabel og snarest må erstattes av varige løsninger som et reelt alternativ til å stenge den grenseovergangen.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Det er lenge siden Europa har stått overfor slike utfordringer som nå. Økonomisk har Europa ennå ikke kommet seg etter finanskrisen. Veksten lar vente på seg, arbeidsledigheten er stor. Sikkerhetspolitisk er situasjonen mer tilspisset enn på lenge. Russisk politikk overfor særlig Ukraina utfordrer med sitt brudd på folkeretten. Krisen i Ukraina, som ennå ikke er løst, har endret det utenrikspolitiske klimaet i Europa. Vår tids store trussel er klimautfordringene og det å få ned CO2-utslippene. Europa har tradisjonelt hatt en ganske progressiv rolle i så måte og har vært aktiv for å få en bedre miljøpolitikk, noe som er bra. Norge bør selvfølgelig støtte dette, men det gjenstår ennå om verden får se en løsning på klimaproblemene i Paris. Flyktningsituasjonen kommer på toppen av dette og er akutt. Alle disse utfordringene har EU og Norge til felles. Debatten og innleggene her i dag viser at mange i Stortinget er opptatt av disse spørsmålene og vil ha handling, enten det gjelder gode klimatiltak eller handelspolitikk som gagner norske interesser. Mange av disse synspunktene må også finne sin løsning i et europeisk samarbeid – helt eller delvis. Norges forhold til EU ligger fortsatt fast etter at Norge sa nei til norsk medlemskap. Men representanten Svein Roald Hansen er inne på noe viktig: Har vi organisert europapolitikken vår godt nok i et lukket utvalg, som Stortingets europautvalg er? Kanskje er ikke det tilstrekkelig når vi står foran store saker som klimaforhandlingene i Paris og flyktningsituasjonen, som er langt mer krevende enn det man har sett for seg tidligere både i EU og i Norge. Før var det enkelt å skille utenrikspolitikk og innenrikspolitikk – hva en nasjonalstat burde ha ansvaret for, og hva internasjonale, overnasjonale organer burde ha ansvaret for. Dette skillet utviskes mer og mer, og jeg er usikker på om vi er i mål når det gjelder å organisere europapolitikken. Selvfølgelig ligger det begrensninger i at vi ikke er fullverdig medlem av EU, men med tanke på alvorlighetsgraden i disse sakene er det kanskje på tide at vi ser på hvordan vi organiserer europapolitikken på en enda bedre og ikke minst mer åpen måte i de politiske organene i Norge.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2015-11-10:
Vi har hatt CRIStin, og nå får vi ERIC. Om det vil medføre et tettere forhold dem imellom, skal ikke Stortinget legge seg borti, men det er ikke usannsynlig. Det lovvedtaket vi nå gjør, betyr nemlig at vi deltar enda mer i rammebetingelsene for forskningen i Europa. ERIC er et forskningssamarbeid i form av et tettere samarbeid om forskningsinfrastruktur, dvs. databaser, samlinger, laboratorium og den slags, som er svært viktig for dagens forskere. Det juridiske rammeverket for dette ligger altså i denne loven. Med dette har jeg som saksordfører kort gitt et riss av hva ERIC er, og for dem som ønsker å vite mer, henviser jeg til proposisjonen. I parentes bemerket er CRIStin et norsk system som jobber med forskningsdokumentasjon og tilgang til dette.