Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-05-23:
Jeg vil takke sakens ordfører for en god gjennomgang av saken. Det er liten tvil om at IKT er blitt en naturlig del av hverdagen i norsk skole. Men det betyr ikke at denne hverdagen er problemfri, for her er det fortsatt mye upløyd mark, og her dukker det stadig opp nye problemstillinger som lærere, skoleledelse og skoleeiere må forholde seg til. Kommuner og fylker har dessuten gjort store investeringer i IKT, som det er viktig å sikre god utnyttelse av i ettertid. Høyre ser etableringen av et nasjonalt senter for IKT i opplæringen som en viktig milepæl i arbeidet for å kvalitetssikre bruken av IKT i opplæringen. Men det er høyst overraskende at regjeringspartiene mener senteret også skal tre inn i politiske myndigheters rolle når det gjelder utforming av en overordnet nasjonal strategi for IKT i opplæringen. Dette stemmer dårlig med hvordan IKT-senteret ble presentert i St.meld. nr. 31 for 2007–2008, der senterets bidrag først og fremst skulle være å sikre erfaringsdeling på IKT-området. I brev fra statsråden til Stortinget den 28. april i år fremheves nå IKT-senteret som regjeringens svar på behovet for en ny nasjonal strategi. La meg slå fast at Høyre anerkjenner den viktige rollen nasjonalt Senter for IKT i utdanningen kan og skal spille, ikke som policy strategiutvikler, men som iverksetter av nasjonale politiske målsettinger på feltet og for erfaringsdeling – på samme måte som de andre nasjonale sentrene innenfor matematikk, naturfag, lesing osv. gjør det. Jeg har selv besøkt Senter for IKT i utdanningen i Tromsø, og jeg er imponert over hva de har fått til på et lite år. Men senteret er nyetablert og har store oppgaver foran seg når det gjelder å følge opp implementeringen av IKT i grunnopplæringen. Her er fortsatt mye ugjort, og mange lærere opplever at de halser etter elever som ligger til dels langt foran i løypa. Og selv om Skole-Norge råder over ganske mye godt og moderne utstyr, betyr ikke det at undervisningen automatisk går på skinner. Lærere forteller om kampen om elevenes oppmerksomhet i konkurranse med facebook, blogger og andre nettsteder. Fra lærerhold reises det også spørsmål knyttet til hvordan man skal få til bedre tilgjengelighet og kvalitet på digitale læremidler. Gjennom ITU Monitor er det avdekket betydelige forskjeller i hvor mye og hvordan IKT utnyttes i undervisningen. Årsakene er sammensatte, men tilgjengelighet til utstyr, stor variasjon i lærerkompetanse og ulik tilbøyelighet til å bruke digitale verktøy, gjør at det er en reell fare for at forskjellene i bruken kan øke ytterligere om ikke nasjonale myndigheter tar grep for å sikre norske elever en likeverdig utdanning også på det digitale feltet. I lys av dette mener Høyre det er et åpenbart behov for en ny nasjonal strategi for IKT i opplæringen – ikke en handlingsplan, men på samme måte som vi har en nasjonal strategi for realfag, mener Høyre at det er viktig å få på plass en nasjonal strategi for IKT i opplæringen. Der er det mange aktører som kan ha en rolle i å oppfylle de strategiene, men det er åpenbart et tomrom og vakuum på et svært viktig område i dag. Målet med den strategien må først og fremst være å forhindre at det skal utvikle seg et digitalt skille blant norske elever, noe av det ITU Monitor advarer mot nettopp kan skje dersom det ikke tas mer systematiske grep. Høyre frykter at fraværet av en nasjonal strategi for IKT vil gjøre at nødvendige tiltak ikke blir satt inn fordi dette krever politisk oppmerksomhet og prioritering. Høyre kan ikke se at Senter for IKT i utdanningen har eller kan ta denne rollen. Regjeringspartiene viser i innstillingen til tildelingsbrevet for IKT-senteret. Høyre mener dette er en årlig bestilling, som bør springe ut av en overordnet strategi. Høyre mener likevel IKT-senteret med sin kompetanse vil være en viktig premissleverandør til utformingen av en nasjonal strategi. Høyre holder derfor fast ved at det er en vesentlig svakhet for den videre implementering og utvikling av IKT som verktøy i opplæringen at strategiplanen «Program for digital kompetanse 2004–2008» ikke er blitt avløst av en ny, konkret strategi for hvordan vi skal sikre at norske lærere får tilegnet seg den nødvendige kompetanse og trygghet i pedagogisk bruk av IKT, for å sikre at alle norske elever kan opparbeide gode digitale ferdigheter, og for å nå et av Kunnskapsløftets mål om at alle skal utvikle digital kompetanse. Her er det et poeng at alle kommuner og fylker må følge opp det ansvaret de har. Jeg mener at nasjonalt Senter for IKT i utdanningen ikke har den nødvendige autoritet eller myndighet i møtet med fylkene og kommuner for å påse at dette ansvaret som kommunene har, faktisk følges opp i praksis.