Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2000-11-27:
«Frivillig-Norge vant budsjettet» skriv Vårt Land 20. november. I same artikkel kan me lesa vidare: «Forliket mellom Ap og sentrum snudde frivillige organisasjoner fra tapere til vinnere i kampen om budsjettkronene.» Artikkelen i Vårt Land skildrar verkelegheita med stor nøyaktigheit. Det er nemleg ikkje dei store milliardsummane som trengst for å berga frivillig sektor. Knapt nokon annan stad får me att så mykje for så lite. Nokre eks-tra millionar til m.a. miljøorganisasjonane, til organisasjonar som driv ulikt sosialt arbeid, til familie- og likestillingsorganisasjonar, til barne- og ungdomsorganisa-sjonar og til Redningsselskapet har gjort natt til dag for dette som me gjerne kallar for den tredje sektor. Denne floraen av organisasjonar, driven og halden oppe av idealisme, engasjement og pågangsmot, representerer og utfører ein innsats som ikkje berre er imponerande, men som faktisk er uerstatteleg. Difor er det viktig at me òg gjev den forsiktige økonomiske hjelpa som skal til for å halda oppe denne innsatsen. I Kristeleg Folkeparti og i sentrumspartia elles gler me oss over at me gjennom budsjettforliket greidde å snu situasjonen frå minus til pluss for tredje sektor. Det kan vera freistande med endå eit sitat, no frå PIL Aktuelt frå 21. november. Der skriv adm. direktør Per Terje Vold m.a.: «Igjen har Stortinget som besluttende organ lagt et godt grunnlag for en fornuftig industripolitikk. Det påkaller anerkjennelse overfor det politiske miljø.» Bakgrunnen for utsegna er at Kristeleg Folkeparti og dei to andre sentrumspartia greidde å driva tilbake forslaget om elektrisitetsavgift for prosessindustrien og få gjennomslag for halvering av svovelavgift for industrien. Utan desse to grepa hadde det utvilsamt vore kveld for fleire av dei tunge hjørnesteinsbedriftene rundt om i landet vårt. I Kristeleg Folkeparti er me verkeleg opptekne av å sikra næringslivet rammevilkår som kan gje høve til vekst og utvikling. Difor var det avgjerande viktig at me fekk drive tilbake forslaget om den generelle konjunkturavgifta på 1,5 pst. og sikra at ikkje delingsmodellen vart ytterlegare forverra. Det er nemleg slik at dei fleste delingspliktige ikkje er styrtrike personar med stor skattevegring, men praktiske slitarar som er ærleg opptekne av å sikra arbeidsplassar, aktivitet og utvikling. Me er rimeleg rolege i forhold til at budsjettavtalen sitt punkt om ei skattereform til neste år skal gje eit meir rettferdig skattesystem der forskjellen mellom skatt på kapitalavkastning og skatt på lønsinntekt vert redusert, og der omsynet til aktive eigarar i små og mellomstore bedrifter vert tekne betre vare på ved at delingsmodellen får avløysing. Den nemnde skattereforma skal baserast på følgjande prinsipp: ei meir rettferdig fordeling nøytralitet mellom ulike investerings-, finansierings- og verksemdsformer effektiv skattlegging av kapitalinntekter tilnærming mellom skattlegging av kapital og arbeid slik at delingsmodellen kan verta avvikla bortfall av den mellombelse utbyteskatten ved overgang til det nye skattesystemet for 2002 Når det gjeld konjunkturavgifta for næringsbygg, som har som hovudsiktemål å dempa presset i byggjesektoren og gjennom det redusera prisane på nye bustader, ser me at denne avgifta kan føra til enkelte utilsikta verknader. Me vil difor følgja nøye med når det gjeld departementet si utforming av innretninga på denne avgifta, slik at den vert så treffsikker som overhovudet mogleg. Til slutt vil eg understreka at ein fleirtalsmerknad frå sentrum og Arbeidarpartiet fokuserer på at krisa i den petroleumsrelaterte leverandørindustrien enno ikkje er over. For å sikra tap av høgkompetanse innanfor denne sektoren og gjennom det halda oppe både aktivitet og arbeidsplassar fokuserer dette fleirtalet på tiltakspakka for denne sektoren i inneverande år og ber samstundes om at Regjeringa må vurdera oppfølging av dette også for 2001. Dette er tiltak som har veldig mykje å seia både for landet som heilskap med tanke på den teknologiske høgkompetansen og på den nasjonale verdiskapinga som bransjen representerer, og også for sysselsetjinga i dei distrikta dette gjeld, særleg på Vestlandet og på Trøndelag-kysten.