Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-19:
Jeg er veldig glad distriktsperspektivet nå kom opp, for nettopp det som har skjedd når vi i SV har reist rundt, er at vi møter mennesker som ønsker å være med den de elsker, men som kan bli nektet det av staten. Jeg vil først takke representanten Jacobsen for det jeg mener var et veldig godt innlegg, og som nyanserte debatten. Jeg bare lurer på om det nyanserte debatten litt annerledes enn det hun kanskje mente. Representanten sa at få vil insistere på å bo på sykehjem, akkurat som få vil insistere på å bo på sykehus. Det er helt riktig. Det er veldig få som ønsker å bo på sykehjem. Hun sa også at mange eldre bor helt andre steder. Det er også helt riktig. Tidligere fikk vi også beskjed om at to tredjedeler av dem som flytter på sykehjem, er enslige. I noe av debatten som har vært her i dag, har det hørtes ut som om dette skal velte om på norsk helsevesen, når vi trolig snakker om et titalls par på landsbasis. Så representanten Jacobsen hadde et veldig godt innlegg, som virkelig viser hvor merkelig denne debatten har blitt, der noen går sammen om å sikre par som lever de aller siste månedene eller årene av sitt liv, retten til å få lov til å leve det sammen, retten til kjærlighet, også om de ikke har masse penger til å fly eller reise når de bor i distriktene, eller muligheten til å ta de store kostnadene der. Men det skal også være en rett i byene. SV mener det ikke bør være tilfeldigheter som avgjør om eldre som elsker hverandre, skal få lov til å bo sammen. Det skal være en rettighet ved livets slutt. Får man avslag på plass, bekrefter statsråden at det ikke skal skje at det er på grunn av samboergarantien. Det er sagt helt entydig fra statsråden at ingen pleietrengende ikke skal få plass på grunn av denne samboergarantien. Og når det er sagt i salen av statsråden, er det sånn det er. Det er vanlig parlamentarisk praksis. Hvis ikke får vi ta det problemet når det kommer. Da er SV med på å si nei til det. Men det er altså sånn at ingen mister pleiebehovet sitt, og da må også de andre, som er mot dette forslaget, slutte å påstå det fra talerstolen. Jeg vil avslutte med å si at det er en ting SV er litt bekymret for, og det er at vi kan forstå at det kan være vanskelig på de aller minste rommene, spesielt hvis man trenger hjelp med bæreredskaper og andre ting som kan ta plass. Det kan være en utfordring for en del ansatte som skal gjøre jobben. Derfor er jeg veldig glad for at vi da vi utfordret statsråden helt tydelig på om fagforeningene vil inkluderes i utarbeidelsen av disse retningslinjene, fikk ja på det, for i de få tilfellene det vil gjelde, er det viktig at fagforeningene snakkes med. Jeg vil avslutte med å si at jeg synes det er en gledens dag for de eldre. Vi har nå snakket litt om folk som elsker hverandre og får muligheten til å avslutte livet sammen. Men jeg vil egentlig snakke om et litt annet aspekt ved det, og det er at jeg tenker at noe av det aller viktigste for folks selvfølelse er å få lov å velge de aller viktigste og næreste tingene i livet helt selv, at ingen skal få lov å bestemme hvem man elsker, og hvem man skal bo sammen med. Dette forslaget er ikke bare et godt forslag for kjærligheten, det er også et godt forslag for selvfølelsen, selvrespekten til eldre i Norge.