André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2002-12-05:
President, vi ønsker også å slutte oss til rekken av gratulanter. Vi i Fremskrittspartiet har i denne budsjettinnstillingen valgt å vise hva som er Fremskrittspartiets synspunkter og prioriteringer. Dette gjøres for å klargjøre hva som er Fremskrittspartiets politikk, og hva vi arbeider for å få gjennomført. Jeg hører at Arbeiderpartiet mener at Fremskrittspartiet, som eneste parti, ikke skal kunne synliggjøre sin politikk. Det skyldes kanskje at Arbeiderpartiet ikke liker at det vises forskjell på hva som er Fremskrittspartiets primærstandpunkt, og hva som er et rent kompromiss. At Arbeiderpartiet skal kunne gi uttrykk for sin politiske linje, mener jeg er bra, men Fremskrittspartiet forbeholder seg altså retten til å gjøre det samme – altså et krav om likhet for både lov og reglement. Når vi nå behandler justiskomiteens budsjett, har det vært relativt lite snakk om domstolene. Domstolene er det ledd i straffesakskjeden som faktisk avgjør skyld og grad av straff som eventuelt skal sones. For ofre og andre er det å få en avgjørelse svært viktig. Det å leve i en uavklart situasjon er så belastende at dette må søkes unngått, så vidt mulig. Derfor er vi glade for at vi fikk økt bevilgningene med 5 mill. kr i kompromissavtalen. Hadde Fremskrittspartiet fått prioritere utelukkende ut fra sin egen politikk, ville det blitt betydelig mer, noe som tallene også viser. Men det er altså bedre å få 5 mill. kr enn bare å sette seg på sidelinjen og rope om beløp man faktisk ikke har flertall for. Behandlingstiden for straffesaker opptar oss alle. Beklageligvis har manglende prioriteringer av domstolene både i første og annen instans medført en altfor lang behandlingstid for sivile saker. Det er ofte slik at når en har fått beskjed om at det er straffesakene som skal prioriteres – hvilket jo er naturlig – og man ikke får tilført de nødvendige midler, går dette på bekostning av de sivile sakene. I et rettssamfunn er det viktig at også disse sakene blir løst på en rask og god måte. Alternativet vil bli at man finner andre kanaler, som voldgift, eller at saker tilspisser seg enda mer enn nødvendig fordi en sak ikke er statisk, men også lever sitt liv mens man venter på en avgjørelse. I forbindelse med domstolene er det naturlig å komme inn på spørsmålet om fri rettshjelp. Jeg ser det som svært uheldig at de endringene vi vedtok skulle gjelde fra 1. januar, nå først skal gjelde fra 1. september. I den forbindelse er jeg faktisk overrasket over Arbeiderpartiet. De snakker varmt om det, men forsøkte ikke engang å gjøre noe da de faktisk hadde muligheten til det. Da Arbeiderpartiet gikk i gang med sine forhandlinger med regjeringspartiene, var det ingenting i deres første utkast til krav som omhandlet fri rettshjelp – ikke én krone la Arbeiderpartiet inn. Da er det litt underlig at de nå flagger så høyt noe de ikke engang var interessert i å forsøke å få inn i budsjettet. Jeg beklager at Fremskrittspartiet ikke fikk gjennomslag for å igangsette fri rettshjelp fra 1. januar i de forhandlingene vi hadde med regjeringspartiene, men Fremskrittspartiet forsøkte i hvert fall, i motsetning til Arbeiderpartiet. 1. november trådte Domstolsadministrasjonen i kraft. Nå har også domstolene som statsmakt fått hånd om egen administrasjon. Det betyr ikke at domstolene blir en totalt frittsvevende satellitt i forhold til storting og regjering, men de skal styres gjennom budsjettet og dets behandling. Det er riktig at det utvikles og benyttes styringsverktøy som gir muligheter til å se domstolens praktiske virke, og at det gjennomføres på en effektiv og god måte. Da kan vi få en helhetlig vurdering av utfordringene i hele justissektoren.