Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2012-11-22:
Jeg har lyst til å starte med bare å minne litt om hvorfor EØS ble til. Vi husker tilbake til starten på 1980-tallet: Etter flere år med høyrepolitikk ble det bankkrise og boligkrise, og vi satt med renter på 17 pst. Erkjennelsen av at Norge kunne delta på likeverdige vilkår med det som den gang var EF, vokste fram, og av at den handelsavtalen vi hadde med Europa, ikke ivaretok norske interesser på en god nok måte, bl.a. fordi de manglet konfliktmekanismer. Derfor ble EØS oppfunnet. Det er slått fast – og det er helt sikkert – at det ikke er mulig å ta arbeidslivet ut av EØS og samtidig ivareta de fire friheter i EØS-avtalen. Fri bevegelse av etableringer, arbeidskraft og tjenester er det som skaper norsk vekst. Tre av ti arbeidsplasser er i dag eid av folk i EU. FMC Technologies, Ågotnes, er et godt eksempel. Av 900 ansatte er 60 utlendinger. De snakker 28 forskjellige språk. 70 pst. av den oljebaserte næringen på Vestlandet har utenlandske statsborgere på lønningslista, ifølge Bergens Tidende. Ifølge Skattedirektoratet hadde 387 100 utenlandske statsborgere skattekort i Norge i fjor, og av dem var det omtrent 100 000 som kom fra land utenfor EØS. Det er et bilde på at EØS-avtalen og arbeidsinnvandring er svært viktig for Norge. Jeg er derfor svært forundret over at deler av Senterpartiet – som faktisk ivaretar en landbruksnæring som er helt avhengig av arbeidsinnvandring på norske jorder – står her og sier at de er sterke motstandere av EØS-avtalen. Jeg tror en slik politikk ville ført til at Senterpartiet faktisk ville møtt seg selv i døren. For Arbeiderpartiet er det viktig at handlingsrommet innenfor arbeidslivsspørsmål brukes. Det er et faktum at det som kommer fra EU, stort sett er minimumsdirektiver, noe både representantene Karin Andersen og Anette Trettebergstuen var godt innom i sine innlegg. Men på grunn av kompromisser i EU er minimumsdirektivene veldig ofte etablert under norsk nivå. Det er da den nasjonale politikken blir veldig viktig. Jeg har bare lyst til å minne om følgende: Representanten Eriksen Søreide var også inne på temaet vikarbyrådirektivet og refererte til det som en sak der vi hadde et handlingsrom. Da er det litt underlig å vite at Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti faktisk var motstandere av mange av de tiltakene som ble innført som den nasjonale lovgivningspakken i forbindelse med vikarbyrådirektivet. De var motstandere av drøftingsplikt, solidaransvar, innsynsrett og opplysningsplikt. Saken om vikarbyrådirektivet er et veldig godt eksempel på hvor konfliktlinjene går mellom høyresiden og venstresiden når det gjelder arbeidslivspolitikk. Problemet er ikke EU og EØS, problemet er at vi har et Høyre og et Fremskrittsparti både her og i mange andre land som vil undergrave lønns- og arbeidsvilkår, og ikke sikre arbeidstakeres rettigheter i Europa. Jeg har lyst til å avslutte med å si at vi må skjønne, som også flere har vært inne på, at folk som jobber i hotell- og restaurantbransjen, i transportbransjen eller i bygg- og anleggsbransjen, er reelt sett engstelige for de vilkårene de ser enkelte blir gående med. Kampen mot sosial dumping er en kamp den sittende regjering og dette flertallet har jobbet aktivt med i syv år. Det har vi tenkt å fortsette med gjennom en ny handlingsplan 3. Jeg har bare helt på tampen lyst til å utfordre Høyre til å klargjøre – fordi det er en viktig sak – forholdet mellom ILO-konvensjoner og EU-lovgivning. For Arbeiderpartiets del skal jeg slå fast at ILO-konvensjoner har forrang foran EU-lovgivning. Det ville vært interessant å få høre hva som er Høyres syn. Mener de ILO-konvensjoner skal ha forrang foran EU-lovgivning?