Frank J. Jenssen (Høyre), 2014-03-18:
Fra Høyres side vil vi også gi honnør til forslagsstillerne for å sette et viktig tema på dagsordenen: Hvordan vi kan forebygge og bekjempe antisemittisme, en av historiens mest langvarige og alvorlige, men like fullt helt dagsaktuelle utfordringer knyttet til diskriminering, forfølgelse og nedvurdering av menneskeverd. Høyre deler forslagsstillernes syn på menneskeverd og viktigheten av å bekjempe enhver form for diskriminering. Vi deler også situasjonsbeskrivelsen om at det ser ut til å være en bekymringsfull tendens til at antisemittistiske holdninger både brer om seg og kanskje også slår rot enkelte steder i vårt samfunn. Jødiske barn og voksne sier at de opplever regelrett mobbing og trakassering på grunn av sin herkomst. Andre, som ikke har jødisk bakgrunn i det hele tatt, opplever at «jøde» brukes mot dem som et skjellsord og i trakasserende hensikt. Begge deler er selvfølgelig uakseptabelt. Forslagsstillerne har en rekke konkrete forslag. Flere av dem handler om oppmerksomhet om og undervisning om holocaust i skolen. Det er viktig. Men det er også viktig å ta innover seg at jøder gjennom historien har blitt forfulgt av ulike forfølgere, med ulike motiver og ulike begrunnelser. Som Det Mosaiske Trossamfund her i Oslo har sagt i en henvendelse til kommunal- og forvaltningskomiteen: «Jødehatets historie er et par tusen år gammel. Den verken begynte eller sluttet med holocaust.» Derfor er det viktig å ha en bredere tilnærming enn jødeutryddelsene under holocaust, selv om det er vanskelig å tenke seg noe mer forferdelig enn nettopp det. Og for å understreke: Jeg tolker også forslagsstillernes intensjon slik. Selv har jeg ikke jødisk bakgrunn, men jeg har gode venner som er jøder, og jeg har de senere årene blitt betydelig mer bevisst på at jeg selv kommer fra en by som i norsk sammenheng har en betydelig jødisk innvandring og jødisk historie. Begivenhetene har også villet det slik at jeg i dag sitter som styreleder i Jødisk Museum i Trondheim – det andre jødiske museet i Norge og det eneste utenfor Oslo. Det er et viktig, lite museum, som for øvrig deler hus med verdens nordligste synagoge. Museet tar imot flere tusen elever, konfirmanter og studenter årlig. Det tilbys egne undervisningsopplegg, og skolene i byen og regionen er aktive brukere. Her får man en historie om en folkegruppes og en religions ankomst til Norge. Man får vite hvor de kom fra, hvorfor de kom, hvordan de ble tatt imot i Trondheim og omegnen og hvordan de utøvde sin religion og sine skikker, men også hvordan de ble en del av byens sosiale og kulturelle liv og handels- og forretningslivet. Det er i det hele tatt en historie om hvordan fremmede mennesker for 100–150 år siden innvandret til og etter hvert ble integrert i en by og et land. Det er en historie som i undervisningssammenheng selvsagt brukes til å skape refleksjon og diskusjon hos unge mennesker om dagens situasjon og aktuelle utfordringer: Hvordan behandler vi i dag mennesker med andre skikker, religioner, språk og hudfarger? Da handler det selvsagt ikke bare om jøder. Samtidig formidler man selvsagt spennende historie og kunnskap om jødenes liv og skjebner – inklusive holocaust, men også mye mer enn det. Jødisk Museum i Oslo og Det Mosaiske Trossamfund her er betydelig større enn det som er i Trondheim, og gjør en viktig innsats. Her er det også arenaer og kompetanse som brukes, og som kan brukes mer. Derfor er det gledelig at budsjettforliket mellom partiene legger til rette for en særskilt bevilgning til Jødisk Museum i Oslo, som et ledd i en handlingsplan mot antisemittisme. Det er også viktig at det i budsjettavtalen er satt av midler over Kunnskapsdepartementets budsjett, som et ledd i det samme arbeidet. En innsats i skolen, gjerne som et samarbeid mellom skolen, det jødiske miljøet og andre miljøer, vil kunne bidra til kunnskap om jødisk historie, jødisk tradisjon og jødedom, og også om at jødene er en folkegruppe som er vanlige norske borgere, med en egen historie som handler om innvandring til og integrering i det norske samfunnet. Som med det meste annet, er det ikke nok å gjøre en innsats én gang. Man må formidle kunnskap som grunnlag for forståelse, til hver ny generasjon. Som statsråden har redegjort for i sitt svarbrev til komiteen, er det også mye grunnlag i lærerutdanningen og i læreplaner for at dette kan gjøres i regi av skoleverket. Like fullt kan det være grunn til å se på hvordan vi også kan styrke formidlingen av disse viktige temaene i undervisningen. Høyre ser fram til regjeringens oppfølging av arbeidet for en innsats mot antisemittisme, herunder hvordan en slik innsats kan knyttes til andre deler av antidiskrimineringsarbeidet.