Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-02-14:
Utdanning og skole har fått et ekstra fokus etter at de internasjonale og nasjonale resultatene ble lagt fram i fjor høst. Resultatene i seg selv avslørte ikke så mye nytt. Derfor blir jeg litt lei meg når jeg hører lærere si at de opplever dette fokuset som en hets mot seg selv. Her må det en holdningsendring til. Jeg har selv arbeidet i offentlig sektor i 30 år, først på sykehus hvor vi arbeidet for å få akkreditering og ISO-sertifisering. Da lærte vi oss at avvikshåndtering og dårlige resultater var noe positivt, fordi det avdekket et forbedringspotensial. Det er først når du vet hva du gjør galt, at du har mulighet til å rette på det og bli bedre. Denne innstillingen hadde jeg med meg da jeg skulle implementere et lovpålagt internkontrollsystem på et sykehjem jeg ledet. Der hvor holdningen tidligere hadde vært at det å gjøre feil, bør en helst tie om for å unngå negative konsekvenser, er det en utfordring å snu trenden slik at en får en lærende virksomhet som tilstreber å bli bedre. Beklageligvis finnes det ikke et tilsvarende krav om kvalitetskontrollsystem i skolevesenet. Men utfordringen er der like fullt om å skape en positiv kultur for å avdekke et forbedringspotensial. En viktig forutsetning for å få en god skole er selvsagt å ha en god lærer som har den nødvendige faglige tyngden og er trygg på seg selv i undervisningssituasjonen. Skolen skal ha både et utdanningsperspektiv og et dannelsesperspektiv. Det er viktig at alle aktører har med seg dette i utviklingsarbeidet, slik at en retter oppmerksomheten både mot verdier, læringsmiljø og resultater, slik det kommer fram av tester, prøver og eksamener. Den viktigste faktor for elevenes læringsutbytte og lærelyst er læreren selv. Dette innebærer at læreren er kompetent, kunnskapsrik og motivert. En slik lærer vil på en god måte stimulere elevenes lærelyst, nysgjerrighet og utholdenhet og gi dem en mestringsfølelse. Vi må skape en skole som er i tiden, og som følger med i tiden. IKT-utviklingen har eksplodert på få år. Mange av dagens lærere tok sin utdanning før dataalderen eller i dens spede begynnelse. God integrasjon av bruk av digitale ressurser i den enkelte lærers undervisningsopplegg tilsier at læreren har tilstrekkelig trygghet i å bruke digitale hjelpe- og læremidler. Dette betyr at læreren må være digitalt kompetent. Digital kompetanse for en lærer har å gjøre med evnen til å bruke IKT med god faglig og pedagogisk forståelse, til å være kildekritisk samt være seg bevisst når bruk av digitale ressurser kan gi læringseffekter, og når bruk av IKT er overflødig. Det er derfor viktig å legge til rette for å øke lærernes digitale kompetanse. Kartlegging av den enkelte lærers kompetanse er av vesentlig betydning for at skoleeiere skal kunne sette inn de nødvendige målrettede tiltak når det gjelder etter- og videreutdanning og faglig påfyll. I tillegg til lærerens selvinnsikt om behov for faglig oppdatering vil lærerevaluering være av betydning for en slik kartlegging. Gjort på en riktig måte vil lærerevaluering kunne bidra til å heve kvaliteten på den pedagogiske virksomheten og gi elevene økt medvirkning i skolehverdagen. Det må legges opp slik at skolen og lærerne får konstruktiv tilbakemelding, og ikke slik at det føles som mobbing eller trakassering av de ansatte. Mange lærere har vært i skoleverket hele livet, først som elever og studenter selv, og senere som lærere. Det er av vesentlig betydning at lærerne også har viten om og forståelse for utviklingen og endringene som skjer i næringslivet og samfunnslivet for øvrig. Samarbeid mellom grunnskole, videregående skole og høyskole og eksterne aktører som f.eks. vitensenter og næringsliv må intensiveres og profesjonaliseres. Skolen er næringslivets viktigste leverandør, og derfor er framtidens kompetansepolitikk avhengig av at bedriftene kommer tidlig ut i skolen. Nettverksbygging er et nøkkelord i denne sammenheng. Det er viktig å legge til rette for kompetanseutveksling og hospiteringsordninger. Opposisjonspartiene fremmer derfor et forslag om å vurdere å innføre stillinger i skolen etter modell av professor 2 i høyere utdanning. Kunnskapsløftet har bidratt til at det har blitt stilt statlige kompetanseutviklingsmidler til rådighet for fylker og kommuner. Det er gledelig at det ser ut til at midlene i 2007 i sterkere grad enn året før har gått til lærergruppa og fagutvikling, i tråd med føringene i strategien. Opposisjonen vil forlenge denne satsingen i ytterligere tre år. En viktig forutsetning for å lykkes med kompetansestrategien for Kunnskapsløftet er at skoleeiere har evne og vilje til å organisere prosessene slik at lærere og skoleledere opplever at tiltakene som iverksettes, ivaretar deres opplevde behov. Fafo har fått i oppdrag av Utdanningsdirektoratet å evaluere strategien, og foreløpige funn kan tyde på at skoleeierne må arbeide mer med engasjementet og forankringen på skolenivå. Forslaget vi behandler her i dag, handler om å rekruttere og beholde gode lærerkrefter. Igjen ser vi at regjeringspartiene ikke er villige til å vedta de forslag opposisjonspartiene fremmer. Det er beklagelig at Stortinget ikke kan samle seg om å uttrykke enighet der det faktisk er enighet. I stedet må vi altså vente på ytterligere stortingsmeldinger fra Regjeringen. Skolen har ikke råd til å tape kampen om arbeidskraften, derfor må det settes inn tiltak som sikrer kompetanse gjennom rekruttering og en aktiv politikk for å beholde og videreutvikle gode lærerkrefter.