trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Representanten Snorre Serigstad Valen mener at undertegnede spiller overrasket når det gjelder amin. For det første driver ikke Kristelig Folkeparti noe spill i denne saken. Vi har gått inn i realitetene, og det anbefaler jeg også regjeringspartiene her på Stortinget å gjøre. Og i realiteten står det i den rapporten som vi fikk på onsdag: «CO2-håndtering på Mongstad er HMS styrt pga usikkerhet knyttet til aminutslipp.» Det er noe helt annet enn det Stortinget fikk seg forelagt 13. januar 2009. La meg sitere: «Det anses likevel, ut fra dagens kunnskap, at det ikke vil oppstå miljøskader av utslippene eller vesentlige luktproblemer.» Det er det som står i St.prp. nr. 38 for 2008–2009 i forhold til testsenteret. Det er en helt annen informasjon. Vi spiller ikke. Vi går inn i realitetene, og dette er alvorlige realiteter.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-06-18:
Jeg syns replikken fra representanten Solvik-Olsen nå veldig godt viser den totalt forskjellige inngangen representanten og undertegnede har til denne prosessen. Jeg syns jeg på en svært grundig måte nå har redegjort for prosessen gradvis fra Statoil startet med å komme med sin vurdering av saken, til Gassnova deretter som regjeringas organ har gått gjennom rapporten og sett på hva som skulle til for å justere de planene som Statoil la fram, for å kunne realisere prosjektet. Det er det Gassnova har brukt tid på. Og så har det da vært en omfattende prosess på dette, og det har vært meldepunkter underveis, som jeg refererte til i mitt innlegg. Så er jo da situasjonen at vi nå på våren i år allikevel får en konklusjon fra Gassnova på at dette er en for stram tidsfrist. Den eneste grunnen til at man har jobbet med dette, er at man har ønsket å realisere prosjektet innenfor de fristene som har gjeldt, og det har Gassnova jobbet med, fram til de konkluderte med at fristene var for snaue.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-06-18:
For å si det som det blir sagt noen ganger: Jeg er glad for at jeg fikk det spørsmålet. Jeg fulgte med interesse med på tv-nyhetene i går kveld og hørte opposisjonens argumentasjon for dagens mistillitsforslag. Det er jo denne rapporten som det i stor grad vises til. Det er altså en rapport som har to vesentlige konklusjoner. Den ene er: Ja, det er krevende å nå det målet som er satt. Men: Ja, det er mulig. Det er de to hovedkonklusjonene som ligger i denne rapporten. Jeg orienterte Stortinget i mai 2009 i forbindelse med TCM-debatten, som Astrup også var deltaker i. Hva sa jeg der? Jo, jeg sa to ting. Det vil bli utfordrende å nå målet om 2014, men det er mulig. Så det jeg sa der, var akkurat det samme som er hovedkonklusjonene i denne rapporten. Jeg har aldri lagt skjul på at Mongstad-prosjektet er svært krevende og vanskelig. Nå har vi altså hatt en stor vilje til å gjennomføre det innenfor de rammene som har vært satt.
Terje Riis-Johansen (Senterpartiet), 2010-06-18:
Nei, jeg er ikke enig i at det er grunnlag for den kritikken som opposisjonen kommer med i dag. For jeg mener at det som har vært prosessen underveis her, er en prosess fra en situasjon da Statoil la fram sine vurderinger via et omfattende myndighetsarbeid for å se på mulighetene til å realisere prosjektet innenfor de målsettinger som storting og regjering har satt. Og det har vært vurderinger, men det har også vært anbefalinger. De anbefalingene har jeg lagt fram for Stortinget, jf. det som skjedde sommeren 2009, hvor Gassnova anbefalte en stegvis tilnærming for å realisere prosjektet innenfor de rammene som er satt. Det ble Stortinget orientert om. Det var det Gassnova som myndighetsorgan jobbet etter i den perioden. Så jeg er uenig i spørsmålet. Jeg mener at det verken har vært noe ønske eller noen situasjon hvor informasjon har blitt holdt tilbake i forhold til det som dette prosjektet har handlet om. Og det som er saken, er at regjeringa og Gassnova har brukt hver time til å forsøke å realisere et prosjekt som Stortinget har vært opptatt av.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Jeg lyttet oppmerksomt til statsrådens innlegg for å høre om jeg kunne fange opp noen form for erkjennelse eller selvkritikk. Statsråden sier jo at det er veldig viktig i slike prosesser at man er åpen for ny innsikt og læring. Mitt spørsmål til statsråden er: I lys av at han nå i de siste ukene bit for bit har blitt presset til å legge fram ny informasjon for Stortinget, har han noen form for erkjennelse av at Stortinget kunne vært bedre informert, mer omfattende, grundig og åpent informert, på et tidligere stadium enn gjennom revidert nasjonalbudsjett denne våren? Tar statsråden i det hele tatt noen form for selvkritikk? Er det noe han i ettertid tenker at han kunne gjort annerledes i denne saken?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Det Arbeiderpartiets parlamentariske leder nå sier om forståelsen av opplysningsplikten, er langt mer alvorlig enn den konkrete saken vi nå behandler, fordi den går på forståelsen til det største partiet i Stortinget av hva Stortinget har rett til å få seg forelagt, og hvilken plikt som påhviler statsråder generelt. Og mitt spørsmål, etter at Helga Pedersen i dag har erklært i Dagbladet at statsråd Riis-Johansen er feilfri, er jo om den standard vi nå har sett de siste dagene – hvor statsråden har måttet bli presset til å legge fram rapport etter rapport, fjerne sladd etter sladd, og til slutt i går legge fram en rapport som var unntatt offentlighet, og som i dag er lagt ut på nettsidene – er gullstandarden for informasjonsplikten overfor Stortinget, slik Arbeiderpartiets parlamentariske leder ser det?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
En samlet opposisjon konkluderer i innstillingen med at olje- og energiminister Terje Riis-Johansen ikke har oppfylt sin informasjonsplikt overfor Stortinget i forbindelse med prosjektet for fullskala CO2-håndtering ved Mongstad. Statsråden har gjennom flere måneder sittet på rapporter og anbefalinger fra Gassnova om prosjektets framdrift og innretning som bryter med utslippstillatelsen og andre premisser som lå til grunn for Stortingets tilslutning til regjeringens opprinnelige planer. Når dette i media fra regjeringspartiene blir besvart med at Stortinget har fått all relevant informasjon i rett tid, og gjentatt her i salen, er det ganske underlig, når vi de siste dagene har vært vitne til hvordan statsråden er blitt presset til gradvis å lette på sløret, og dermed har demonstrert med all ønskelig tydelighet at her var det mye relevant informasjon som Stortinget ønsket, men som Stortinget ikke fikk i god tid. Og det nytter ikke å si, slik vi hørte Senterpartiets parlamentariske leder nå gi uttrykk for, at høringen har gitt mer informasjon. Hvorfor har vi hatt høringen? Det er fordi Stortinget ikke i tide har fått informasjon om disse rapportene, og fått seg forelagt det som opplysningsplikten krever. Det miljøpolitiske alvoret i denne saken er at regjeringens plan for CO2-håndtering av sterkt forurensende gasskraftverk er brutt sammen og er utsatt på ubestemt tid, både på Kårstø og på Mongstad. Det parlamentariske alvor er knyttet til det bruddet på informasjonsplikten overfor Stortinget som statsråden er ansvarlig for. Det er en sentral del av Stortingets ansvar å utøve kontroll med at statsrådene oppfyller sin informasjonsplikt. Stortinget har vært meget påpasselig med dette helt siden statsrådene, mot sin vilje, ble tvunget til å møte her i salen i 1884. Jeg vil advare regjeringspartiene og statsministeren mot å autorisere den praksis vi har sett i denne saken som en slags standard for framtidig oppfyllelse av informasjonsplikten. Dette holder ikke mål, og jeg tror at hvis man ser utover denne saken, vil hele Stortinget være enig i det. Vi mener innstillingen dokumenterer klare brudd på informasjonsplikten. Kristelig Folkeparti velger derfor, som en konsekvens av dette og i lys av den store og alvorlige sak det gjelder, å fremme det mistillitsforslaget som nå er tatt opp. Det er nøye vurdert fra vår side, for slike forslag fremmer man ikke i utide. Men Stortinget kan ikke la bli stående en slik standard for oppfyllelse av informasjonsplikten. Det sentrale faktum i saken er at Stortinget i 2007 fikk seg forelagt en detaljert tidsplan for fullskala CO2-håndtering på Mongstad, som innebar ferdigstillelse innen utgangen av 2014. Tidsplanen var fremmet av regjeringen og nedfelt i gjennomføringsavtalen og i utslippstillatelsen og lå til grunn for de vedtak Stortinget fattet. Da det kom på bordet klare faglige motforestillinger mot gjennomføringen av planen på dette grunnlaget og klare anbefalinger fra de ansvarlige for prosjektet om en annen framdrift og et mindre omfang av CO2-håndteringen, burde dette vært lagt fram for Stortinget på egnet måte, klart og tydelig og uten ugrunnet opphold.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Jeg skjønner veldig godt at representanten Kolberg ikke vil gå inn i argumentasjonen mot grunnlaget for mistillit, for det regjeringspartiene har gjort her i dag, er først og fremst å postulere og erklære at det ikke er grunnlag for mistillitsforslaget om bruddet på informasjonsplikten. Det er ikke argumentasjon, det er rett og slett bare en påstand. Den rapporten som ble oversendt Stortinget for to dager siden – unntatt offentlighet – og som i dag er lagt ut på nettsidene til Olje- og energidepartementet, viser at det man arbeidet med på kort sikt, var en gjennomføring som bare gjaldt én av turbinene, bare gjaldt en delvis oppfyllelse av utslippstillatelsen, og dermed var et klart brudd med Stortingets forutsetninger. Den rapporten burde Stortinget kjent til for mange måneder siden. Det er det Stortinget her diskuterer, og det er det saken gjelder.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
La meg si at jeg er veldig lei meg for at Bård Vegar Solhjell og jeg nå står på motsatt side i kampen mot sterkt forurensende gasskraftverk. Det er dessverre en utvikling som har skjedd under den rød-grønne regjeringen, og som i historiens lys ikke vil være en spesielt ærerik utvikling for SV. Jeg skal svare på spørsmålet: Kristelig Folkeparti har selvsagt hele tiden ønsket en utvikling der vi hadde rensing fra dag én. SV spilte fra seg det kortet under regjeringsforhandlingene i 2005, og har siden vært på en glideflukt vekk fra kravet om full rensing. Tilbakeskrittet for miljøet er jo at vi i dag – den 18. juni 2010 – ikke kan si noe sikkert om når det blir rensing, og om det blir rensing, verken på Kårstø eller på Mongstad.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Denne saken startet med at Senterpartiet og SV ønsket full rensing fra dag én. Vi skulle ha full rensing på Kårstø fra 2009. Det er nå helt i det blå. Så gikk Senterpartiet og SV med på rensing fra 2014. Det er nå skutt ut, ikke til 2015 og 2016 – som representanten Slagsvold Vedum gir inntrykk av. Nei, regjeringen er nå ikke i stand til å si når. Det betyr at det er skutt ut på ubestemt tid. Det er det som er det gigantiske tilbakeskrittet for miljøet. Og det trodde jeg faktisk at Senterpartiet, som i sin tid satte sine taburetter inn på å stoppe sterkt forurensende gasskraftverk, kunne være enig med Kristelig Folkeparti i.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Dette er andre gangen i løpet av én uke at statsråder i statsministerens regjering blir utsatt for meget skarp kritikk fra halve Stortinget i spørsmål som har med opplysningsplikten og oppfyllelsen av den å gjøre. Jeg vil derfor stille et prinsipielt spørsmål til statsministeren, som slik sett er uavhengig av de konkrete sakene Stortinget har diskutert denne uken, men som er knyttet til hva slags standard statsministeren ønsker det skal være på statsrådenes oppfyllelse av informasjonsplikten. Hva slags veiledning vil statsministeren gi til sine statsråder om innholdet og kravene som Grunnloven stiller når det gjelder oppfyllelse av informasjonsplikten?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Dette har jeg svart på ufattelig mange ganger, også under høringen. Teknologien er tilgjengelig i den isolerte forstand at vi vet hvordan vil skal gjøre det, vi vet hvordan vi skal lagre det, og vi vet hvordan vi kan separere, men det vi ikke vet, er hvordan vi skal oppskalere dette på en slik måte at det kan smitte til hele resten av verden. For det å gjøre det i miniskala – selv om et testsenter ikke er noen liten ting – er én ting, men det å gjøre dette på en slik måte at hele resten av verden ser på dette som et interessant prosjekt, som kan ha smitteeffekt, og som kan være starten på utviklingen av de 5 000–10 000 renseanleggene som vi trenger, er en svær oppgave. Så merket jeg meg en interessant ting i Solvik-Olsens innlegg. For det innlegget undergravde jo langt på vei det opposisjonens hovedanliggende her er. Opposisjonens hovedanliggende har vært at det er for lite informasjon som er gitt til Stortinget. Men hele undertonen i Solvik-Olsens innlegg var noe helt annet, nemlig at alt dette har vært kjent hele tiden. Fremskrittspartiet har visst det fra dag én, bare en rød-grønn regjering, som er så dum at den ikke følger Fremskrittspartiets politikk på alle områder, har ikke skjønt dette – mens informasjonen i bunn og grunn har vært tilgjengelig hele tiden. Det var undertonen i Solvik-Olsens innlegg.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Terje Riis-Johansen har jo svart aldeles utmerket både i høring og her i salen i dag på hva regjeringen har visst, hvordan vi har lagt fram den informasjonen for Stortinget fortløpende, og at vi la fram den samlede informasjonen på basis av det Gassnova kom med i april 2010. Det er ingenting å tilføye til dette. Hvordan Olje- og energidepartementet til enhver tid har informert Miljøverndepartementet, er en sak for regjeringen. Det er Terje Riis-Johansen som er ansvarlig for å informere Stortinget om dette, og han har holdt Stortinget informert på beste vis hele tiden.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Jeg tror spørreren egentlig selv innser at dette spørsmålet blir ganske urimelig. Vi arbeider hardt hver eneste dag for å få på plass først et testsenter, så fullskala rensing på Mongstad så fort det overhodet er mulig, på en ansvarlig måte teknologisk, men også på en ansvarlig måte økonomisk. For hvis det ikke er et ansvarlig økonomisk prosjekt, vil det heller ikke ha noen smitteverdi på andre. Så trodde jeg at Kristelig Folkeparti var enig med regjeringen i at det parallelt med dette utrolig krevende arbeidet å starte nye gasskraftverk uten rensing – som altså vil gjøre problemet større – må være gal politikk. Vi sliter og jobber hardt for å få det til på Mongstad. Skal vi da virkelig samtidig øke byrden ved å starte nye? Der er vel Kristelig Folkeparti og regjeringen enige? Realiteten i denne debatten er at hvis vi ser bort fra liksom spillet om regjeringen, er jo Kristelig Folkeparti og Venstre enige med regjeringen i alle de store linjene, både når det gjelder Mongstad og når det gjelder miljøpolitikken. Men dere er uenige med Fremskrittspartiet og Høyre.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Frøiland-utvalget er jo nok en skatt fra 1990-tallet som er aktualisert i disse dager, i likhet med Sigbjørn Johnsen og «Drillo» Olsen.(Munterhet i salen) (Munterhet i salen) Den samkjøringsrapporten som har vært i sentrum for debatten i går og i dag, frambrakte ikke noen nye opplysninger som ikke var kjent gjennom masterplanrapporten til Statoil, som var presentert allerede i februar i fjor. Det var ikke noen nyhet i april i fjor at det ville være krevende å nå målsettingen om rensing i 2014.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
I Frøiland-utvalgets rapport står det også at opplysninger som er allment kjent, anses som kjent for Stortinget. Det var offentlig debatt om masterplanrapporten, som også Stortingets representanter deltok i, og det framkom ikke noen nye opplysninger i samkjøringsrapporten som ikke var framstilt i Statoil-rapporten. Olje- og energiministeren har redegjort for framdrift i prosjektet i budsjettproposisjoner og i andre dokumenter, men det endelige faglige grunnlaget forelå ikke før i mars i år. Og det er det Stortinget nå skal ta stilling til.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Det hadde vært fristende å bemerke at det er første gang jeg hører Kristelig Folkeparti ta til orde for å fjerne sladden. Ingen er feilfrie, men i denne saken har statsråd Riis-Johansen opptrådt helt korrekt. Han har gitt riktig informasjon til Stortinget på riktig tidspunkt, og det er det som er det sentrale.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Jeg konstaterer at Fremskrittspartiet fremmer mistillitsforslag med utgangspunkt i Mongstad-prosjektet. Det er rørende nå å være vitne til Fremskrittspartiets store engasjement for CO2-håndtering. Vanligvis har vi her i salen vært vitne til et motsatt engasjement. Og representanten Solvik-Olsen fra Fremskrittspartiet har karakterisert Mongstad-prosjektet som meningsløs politikk. Opposisjonen har begrunnet sin støtte til mistillitsforslaget med å henvise til den såkalte samkjøringsrapporten, som ble gjort kjent for energi- og miljøkomiteen 16. juni. Men allerede tidlig i forrige uke varslet Fremskrittspartiet at de ikke hadde tillit til olje- og energiministeren. Hvilket grunnlag var det Fremskrittspartiet da mente forelå som gjorde det nødvendig å fremme et slikt forslag?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Høyre bidrar til å spre betydelig forvirring om Gassnovas anbefalinger til regjeringen. I energi- og miljøkomiteens veldig grundige høring tidligere i vår, uttalte Gassnova-direktør Bjørn-Erik Haugan at Gassnova og Statoil har arbeidet systematisk med sikte på investeringsbeslutning i 2012, men ga det råd 22. mars i år om å gi seg litt bedre tid. Dette bekrefter det statsråden selv har opplyst i Stortinget, mens representanten Solberg, derimot, mener at Gassnova ga denne anbefalingen allerede i april i fjor. Mitt spørsmål er: Hva er det representanten Solberg vet om Gassnovas anbefalinger til regjeringen som ikke Gassnova-direktøren vet selv?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Jeg har lyst til å henvise til Innst. S. nr. 210 for 2002–2003, hvor en enstemmig kontroll- og konstitusjonskomité sa mange vesentlige ting, deriblant at regjeringen hadde plikt til å la alvorlige faglige motforestillinger fremgå av saken, selv om de var i strid med regjeringens forslag, at regjeringen hadde ansvar for å opplyse om usikkerhet som informasjon er beheftet med, at informasjon som kommer etter at saken er fremmet for Stortinget, skal videresendes, at grove brudd på opplysningsplikten skal være straffbare, at brudd skal ha alvorlige og vidtrekkende konsekvenser, særlig hvis det fører til at Stortinget treffer eller kunne ha truffet avgjørelser på feil grunnlag. Dette er en svært sterk og enstemmig innstilling fra Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité. Og mitt spørsmål til Arbeiderpartiets parlamentariske leder er om hun er enig i de konklusjonene som komiteen trakk for noen år siden.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Dette dreier seg ikke om man er for eller imot testsenter eller fullskala renseanlegg. Dette dreier seg om at regjeringen har en plikt til å informere Stortinget på alle relevante måter i alle saker som Stortinget behandler. Dette er altså ikke et spørsmål om politisk uenighet. Dette er et spørsmål om spilleregler, om formaliteter mellom regjering og storting. Det burde Helga Pedersen sette seg inn i hvis hun skal fortsette å være parlamentarisk leder for Arbeiderpartiet. Jeg forventer faktisk at landets største parti har bedre kunnskap om de parlamentariske spillereglene enn det som nå vises frem. Mongstad-prosjektet kan ha mange sider, men jeg synes at både Helga Pedersen og statsministeren skal slutte å omtale Mongstad-prosjektet med den feilaktighet de gjør. Det har altså vært enstemmige innstillinger i denne salen om mange av de forhold det nå refereres til. Denne debatten dreier seg om forholdet mellom regjering og storting.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Det har vært en konsistent linje i Fremskrittspartiets tilnærming til dette prosjektet fra dag én. Det har vi tenkt å fortsette å ha. At Fremskrittspartiet har vært enig med regjeringen i noe av dette og uenig med regjeringen i noe annet, er helt korrekt. Spørsmålet har ikke dreid seg om det har heftet usikkerhet ved dette eller at det har vært en krevende prosess å få dette til. Det har alle visst hele tiden. Det vi diskuterer i dag, er den plikten regjeringen har til å gi Stortinget all relevant informasjon, enten vi diskuterer Mongstad, skatt eller justispolitikk – det spiller ingen rolle. All relevant informasjon, også informasjon som kan svekke regjeringens politiske konklusjoner, skal legges frem for Stortinget, slik at Stortinget har det nødvendige og relevante grunnlag før man fatter en beslutning. Det er vanlige spilleregler, og dem hadde jeg regnet med at også rød-grønne flertallspartier hadde fulgt.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Jeg skjønner at denne saken er ubehagelig for SV. Vi har sett at mange sentrale SV-politikere har gitt betydelig grad av kritikk av fremdriften og regjeringens håndtering av dette prosjektet i media, mens de i dag har en krevende jobb med å forsvare en statsråd som de egentlig er uenig med. Jeg skjønner at det er veldig ubehagelig. Det er slik at reglementet om opplysningsplikt dreier seg om regjeringens plikt til å informere Stortinget. Det har dessverre vært slik i denne saken at Stortinget og partiene har tilegnet seg mye informasjon gjennom mediene, og ikke gjennom saksgangen som har gått mellom regjering og storting. Mye av dette har sågar vært drevet frem av de få undersøkende journalistene vi har igjen i dette landet. Jeg er veldig glad for at de gjør den jobben, og at de fortsetter med den.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
I Politisk kvarter i dag tidlig kunne man høre statsministeren nesten skryte av at Sigbjørn Johnsen hadde overlevd fem mistillitsforslag – det er jo litt spesielt, for så vidt, å skryte av det. Men jeg tror det kan være greit å gå litt igjennom historien. For det første var ingen av dem – jeg har for øvrig bare klart å finne fire av disse mistillitsforslagene – uttrykk for en samlet opposisjons kritikk. To av dem var det snarere tvert imot bare ett enkelt parti som sto bak. Når det gjelder de øvrige to som hadde betydning, og som hadde en større del av opposisjonen bak seg i Stortinget, opptrådte Sigbjørn Johnsen med en betydelig grad av ydmykhet overfor Stortinget. Han beklaget, han tok ting til etterretning, han viste ydmykhet – en helt annen oppførsel enn den vi i dag har sett fra statsråd Riis-Johansen og for så vidt fra resten av regjeringen. Synes fortsatt statsministeren at dette er et reelt sammenligningsgrunnlag?
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Det svaret fra Helga Pedersen leder til et helt naturlig oppfølgingsspørsmål. Mener Helga Pedersen at det er i tråd med innstillingen fra kontroll- og konstitusjonskomiteen om opplysningsplikten at hun i går og i dag, og nettopp for under et minutt siden, henviser til en rapport fra Statoil og en pressemelding fra Statoil som fyllestgjørende for regjeringens opplysningsplikt?
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Jeg har lest igjennom denne rapporten. Blant annet står det i den rapporten jeg nettopp har referert fra, at man mener at man ikke får noen informasjon om testsenteret som kan bidra til investeringsbeslutning og design med det tidspunktet som man fortsatt holdt fast på 7. mai i fjor. Det er faglig relevant informasjon som det er viktig for Stortinget å få. Denne typen vurderinger og påpekning av opplysninger dreier seg ikke om når man er ferdig i en etat, det dreier seg om at statsråden objektivt skal informere om de opplysningene han sitter med som har betydning for hvordan Stortinget forholder seg. Og mitt spørsmål tilbake ville vært – hvis det hadde vært mulig: Hva føler de som står bak en merknad som ikke holder vann med tanke på debatten 7. mai, og statsråden ikke har informert dem om at det de har skrevet under på i denne innstillingen, er det ikke faglig grunnlag for? Det sier altså det faglige utvalget, den faglige instansen, at det ikke er mulig å få til.
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Det står ikke i den merknaden at regjeringen har varslet. Hele debatten 7. mai i fjor – et halvt år før det – dreide seg om én ting: Spørsmål fra opposisjonen om de varslene som kom fra Statoil om at man ikke klarte å holde tidsfristen. Da avviste regjeringen det blankt til tross for at den altså satt med en rapport. Når den selv skal vurdere «short term», altså så raskt som mulig, sier man: «vurderes oppstart i 2014 som krevende». Og man sier: et spenn fra 2015–2016 tredje kvartal – for å kunne gjennomføre det man kaller short term. Det er ikke et månelandingsprosjekt, det er ikke det Jens Stoltenberg – som statsminister – har lovet oss, og som vi har sagt ja til. Kan vi være med på å sørge for at vi får CO2-rensing som en del av virkemidlene våre i klimapolitikken, synes vi det er veldig bra. Men vi vet også at dette fort kan bli eksemplet på det vi aldri mer skal gjøre, hvis det koster for mye penger og ikke bringer frem ny teknologi. Allerede 7. mai i fjor stilte vi spørsmål ved de rådene som var kommet andre steder fra, og regjeringen nektet – frem til nå.
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Jeg er helt sikker på at Haugan mener – og har sikkert også fått beskjed om å si – at rådet kom den gangen de var ferdig med konklusjonene sine, men det holder ikke med hensyn til opplysningsplikten. For når man har fått en faglig rapport som gir faglig stor tvil – selv om man i Gassnova ikke har konkludert med nye råd – så skal dét tilfalle Stortinget. Det kan ikke være slik at man kan vente til underliggende etater skal komme med konklusjonene sine, på bakgrunn av de utredninger de har gjort, før man informerer Stortinget – når man får så alvorlige brudd på opplysningsplikten som vi ser her. Vi kommer fortsatt tilbake til dette: Statsråden satt i salen og så at Stortinget la inn forutsetninger for testsenteret som ikke holdt med den gjennomgangen som ligger i denne rapporten, og som nå er dokumentert at ikke holder.
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Opplysningsplikten er et viktig instrument i vårt demokrati. Det å bryte opplysningsplikten betyr at et ganske stort – men ikke tilstrekkelig – flertall i denne sal mener at man ikke har fått gode nok beslutningsgrunnlag for de beslutninger man skulle fatte. Det ser man av innstillingen, og den rapporten som vi fikk først for to dager siden, gir beskjed om at det som står i innstillingen fra en samlet komité, ikke lar seg realisere med den tidsplanen som er. Men det som har skjedd i løpet av denne debatten, er at posisjonen har tatt den litt arrogante og hovmodige tonen når det gjelder dette forslaget om mistillit, og at Arbeiderpartiets parlamentariske leder har redefinert opplysningsplikten slik som den er forstått ut fra Frøiland-utvalget, og mener at fordi Statoils rapport var kjent, var opplysningene gitt til Stortinget. Er statsministeren enig i dette? Er det Statoil som er staten, eller er det statsministeren som er ansvarlig for opplysningsplikten?
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Det er krevende for alle å følge med i denne debatten, tror jeg. Posisjonens strategi har vært én ting: å forsøke å hive opp mest mulig referanser til når man har nevnt noe i et eller annet papir, slik at det høres ut som om man har informert. Problemet er at de seks linjene som sto i revidert nasjonalbudsjett, ikke informerte om disse tekniske tingene som denne rapporten har vist oss at var der, og at det reviderte nasjonalbudsjettet kom etter debatten 7. mai, kom etter vedtakene. Før det var Statoils masterplan det eneste informasjonspunktet regjeringspartiene hadde å holde seg til, som man da selv sto i salen her og avviste var riktig. Da mener jeg at det er rimelig grunn til at statsråden burde tatt poenget. Da burde han vært på denne talerstolen og sagt: Jeg har en samkjøringsrapport som nok stiller noen spørsmål ved dette, som sier at 2014 er særs vanskelig, og hvis vi skal gå for 2014-konseptet, som sannsynligvis ikke blir realisert før i 2015 eller 2016, vil vi ikke få til noen månelanding, for da er det gammel, kjent teknologi som i så fall må brukes. Så har jeg nå lest vedlegget til rapporten – som Trygve Slagsvold Vedum har tatt opp flere ganger – som er en liste over mulige teknologier for såkalt short term. Men når man i rapporten oppsumerer short term, sier man altså at det er særs vanskelig å tenke seg 2014, man anslår 2015–2016 i hele rapporten. I tillegg står det i beskrivelsen av short term at man vil «påpeke at et fullskala rense prosjekt som skal følge en aggressiv tidsplan ikke i særlig grad kan drive teknologiutvikling». Og det er jo hele begrunnelsen for at vi skal bruke så mye penger – at det skal være teknologiutvikling. Så til replikkordskiftet tidligere og det som flere har påpekt: Jeg skal gjerne si at jeg tror ikke man instruerer om rådene, men det er ingen tvil om at jeg tror når man er så opptatt av forskjellen på rådene og denne samkjøringsrapporten, at det er klart at man har gitt beskjed om at man skal understreke når rådene har kommet. Og det er ingen i denne salen som har forsøkt å si at Gassnovas råd ikke kom før i vår, men informasjonsrapporten som Stortinget burde visst om, lå fremme 15. april 2009, og det er det ingen som kan argumentere seg bort fra. Og det er det som har vært Høyres utgangspunkt for dette mistillitsforslaget. Vi mener at den informasjonen vi har fått etter dette tidspunktet, har vært kritikkverdig. Men vårt grunnlag for å si at vi ikke vil gå til et kritikkforslag, men til et mistillitsforslag i salen her i dag, er at statsråden satt i denne salen med informasjon på et tidspunkt hvor Stortinget faktisk vedtok å behandle testsenteret, og hvor hele Stortinget var med på å si at dette testsenteret skulle legges til grunn for teknologivalg, design og annet, når man med samme tidsplan visste bedre.
Erna Solberg (Høyre), 2010-06-18:
Jeg stemte også feil.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
Mongstad-saken har vi diskutert i Stortinget mange ganger og i mange runder. Det har vært sagt og skrevet ulike ting. Fremskrittspartiet har vært aktive. Senest i desember, i innstillingen for årets budsjett, skrev Fremskrittspartiet helt tydelig at det var varsler om utsettelse av Mongstad-prosjektet. Det har vært åpenhet fra regjeringens side om prosessene. Vi har hatt et tydelig mål hele tiden. Har representanten Jensen glemt det Fremskrittspartiet selv skrev i merknadene i desember, om at det nettopp lå mange uklare signaler rundt framdriften av Mongstad-prosjektet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
Jeg kjenner representanten Solberg som en dannet representant, så jeg ber henne oppklare en problemstilling. I Aftenposten i dag sier Bjørn-Erik Haugan igjen at han ga sitt råd til statsråden den 22. mars. Representanten gir inntrykk av noe annet. Mener representanten at Haugan lyver? Punkt to, et spørsmål: Du viser til samkjøringsrapporten. På side 21står det at det er krevende, men når man leser rapporter, bør man lese alle sidene. På side 69 står det at det var 13 mulige teknologier for å realisere prosjektet innenfor de rammer som er lagt. Er representanten Solberg enig i det?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
I denne saken har vi hatt veldig mange runder i Stortinget. Vi hadde det i januar i fjor, vi hadde det i revidert nasjonalbudsjett, og vi hadde det i statsbudsjettet forrige år. Vi har hatt mange gode og grundige debatter der ulike problemstillinger er blitt løftet opp, og det har vært et stort offentlig ordskifte. Så dette har ikke vært noen debatt eller noen saksbehandling der det har vært mangel på motforestillinger. Det har vært masse motforestillinger, og det har kommet fram også i proposisjonene som regjeringen har lagt fram, at dette er krevende, at dette er utfordrende, men at vi har et ambisiøst mål og ønsker å nå det innen 2014. Så gir da Gassnova et nytt råd i slutten av mars, som regjeringen med en gang følger opp og kommer til Stortinget med i mai.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
Vi har alle sittet og lest om opplysningsplikten og praktiseringen av opplysningsplikten til vi er blitt trøtte og leie de siste dagene. Jeg tror vi alle ser at vi er helt avhengige av god og solid informasjonsflyt mellom regjering og storting. Det vurderer vi at det har vært i denne saken – at det har vært en god og solid informasjonsflyt, at statsråden har gitt vurderinger i ulike retninger, at han har tort å problematisere, at motforestillingene har nådd det offentlige rom. Vi har rett og slett bare ulike vurderinger av om opplysningsplikten er fulgt, og vi står helt trygt på at det er den.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
Som jeg sa i mitt innlegg: Opplysningsplikten er selve nerven i vårt parlamentariske system. Vi mener at den har vært overholdt. Når jeg sa at jeg var litt lei av å diskutere opplysingsplikten, var det fordi jeg synes det er synd at vi, når vi har en diskusjon om Mongstad, ikke diskuterer prosjektet og hva vi i fellesskap – som jeg forstår også Venstre er en del av – ønsker å oppnå, at vi isteden diskuterer målet. Jeg føler at dette blir mer og mer et slags politisk spill, der man glemmer hva som er målet. Målet er fullskalarensing av CO2 på Mongstad. Når det gjelder brev, har det gått flere brev mellom storting og regjering. Det har vært høring i energi- og miljøkomiteen, det har vært behandling i finanskomiteen, og det har vært vurdering i kontroll- og konstitusjonskomiteen. Det er vel ingen sak som er blitt grundigere behandlet på Stortinget denne våren enn nettopp denne saken.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
Jeg må ta opp igjen de problemstillingene som Arbeiderpartiet og SV løftet i sine replikker. Representanten Kolberg viste til uttalelser fra Line Henriette Hjemdal, der hun sa at hvis det er nødvendig, så åpner de for utsettelse til 2018–2019. Så viser representanten Solhjell til innstillingen, der Kristelig Folkeparti åpner opp for 2014–2016, tydeligvis med lave skuldre, både i en valgkampsituasjon og i en stortingsinnstilling. Når regjeringen kommer og sier at man trenger litt mer tid, så er det et gigantisk tilbakeskritt – hva er logikken i det?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
Debatten begynner å gå mot slutten – tror jeg i hvert fall – og det har kommet en del påstander i løpet av debatten. Spesielt i replikkordskiftene tidlig på dagen kom det en del påstander som ikke kan stå uimotsagt. Den ene var fra representanten Solberg, som med tyngde hevdet at samkjøringsrapporten konkluderte med at det ikke var mulig å nå den opprinnelige framdriftsplanen med et fullskala renseanlegg i 2014. Som jeg gjorde representanten oppmerksom på, har rapporten flere enn noenogtjue sider, den har noenogseksti sider, og på side 67 er det omtalt 13 ulike løsninger som rapporten konkluderer med kan være mulig å gjennomføre innenfor de tidsrammer som regjeringen har lagt opp til. Så jeg ber representanten Solberg klargjøre det. Jeg har inntrykk av fra representanten Solberg at det er den rapporten som er hele grunnlaget for mistilliten, og da er det underlig at ikke representanten nevner også den delen av rapporten – hvis den skulle være grunnlaget. For der slås det helt klart fast at det er mange ulike tekniske løsninger som kan realiseres innen 2014. Så ble det også hevdet fra Høyres side at det ikke var blitt informert om effekten man kunne få ved et testsenter for fullskalaprosjektet, at det var utfordrende å klare å dra nytte av testsenteret i realiseringen av fullskalaprosjektet. Det er også feil. For det står veldig tydelig og veldig klart beskrevet i St.prp. nr. 38 for 2008–2009 at det er utfordrende. Representanten Solberg sa også at de sikkert har fått beskjed om å komme med sin anbefaling, altså at Haugan i Gassnova skulle ha fått beskjed om å si det han gjorde. Det er en veldig sterk påstand, og jeg undrer meg over at en representant tar seg den frihet å si at regjeringen har gitt beskjed om at noen skal si noe som ikke er riktig. Det håper jeg at representanten Solberg bekrefter at hun ikke mente. Jeg tror ikke hun kan mene at regjeringen ringer rundt og gir beskjed om at folk skal si ulike ting for at det skal passe den politiske virkeligheten best. Til slutt vil jeg si at debatten her har synliggjort at grunnlaget for mistillitsforslaget har vært veldig ulikt hos de ulike opposisjonspartiene. Hele oppspillet til dagens debatt har vært veldig ulikt. Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet var tydelige på mistillit tidlig, Høyre og Venstre har ventet helt til siste liten. Også i dag har det vært veldig ulike begrunnelser. Heldigvis har vi et sikkert flertall i salen som mener at informasjonsplikten er overholdt på en god måte og har skapt et godt grunnlag i mange ulike runder når vi har diskutert Mongstad-saken, og statsråd Terje Riis-Johansen vil ha et trygt flertall bak seg når vi går til votering om litt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2010-06-18:
President! Jeg stemte feil.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Eg må seie at ut frå reint saklege omsyn, er det svært vanskeleg å forstå representanten Jensens skråsikkerheit her i dag. For det første har statsråd Terje Riis-Johansen på ein grundig og god måte gått gjennom den informasjonen som er gitt til Stortinget på ulike tidspunkt. Men korleis handterte Framstegspartiet og Høgre dette her i desember? Jo, i energi- og miljøkomiteens merknad til budsjettet for inneverande år skreiv dei at det «allerede nå er varslet utsettelser i forhold til målet om ett fullskala CO2-fangstanlegg på Mongstad innen 2014». Eg gjentek: «Det er allerede nå varslet utsettelser», skreiv representanten Jensens eige parti i ein merknad. Då er mitt spørsmål: Kva er det som dei var varsla om i fjor, som dei no meiner dei ikkje var varsla om i fjor, som gjev grunnlag for eit mistillitsforslag?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Som det no etterkvart er godt gjort greie for her, er det lagt fram omfattande informasjon om faglege vurderingar, komplikasjonar, og dei råda ein fekk om at det er krevjande, men gjennomførbart. Eg vil spørje representanten Solberg om det eg ikkje fekk svar på av representanten Jensen, nemlig den merknaden frå desember som Høgre òg var med på, om at det allereie no er varsla utsetjing i høve til målet om eit fullskala CO2-fangstanlegg på Mongstad innan 2014. Det blir vist til rykte – ting som har stått i avisene. Punkt 1: Ein merknad frå Høgre og Framstegspartiet om at det er varsla utsetjingar, baserer seg på rykte og tankar dei har om det? Eller meiner ein faktisk at ein har fått nok informasjon som gjer den relevant? Punkt 2 er: Viss dei vart varsla i fjor, kva er det dei ikkje er varsla om no som dei var varsla om då?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Det eg forstår, er at i fjor kom det mange faglege bidrag frå forskjellige kjelder som på ulike måtar understreka at det var krevjande og utfordrande å følgje den opphavlege tidsplanen, men at det var mogleg å gjennomføre. Regjeringa må halde seg til dei faglege råda og vurderingane ho får. Som statsråden her har gjort greie for, vart dei utfordringane vidareformidla på ulike tidspunkt til Stortinget. 22. mars kom anbefalinga, og eg konstaterer at ved ei rekkje innlegg her i salen og ved merknader og offentlege utsegn tidlegare har ein gjort kjent at ein er varsla om og kjenner til utfordringar og problem. Men først no har regjeringa fått ei anbefaling, og det er det som er grunnlaget for den nye tidsplanen som no er lagt fram.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Det er nettopp det eg meiner at ein ikkje skal gjere. Det er derfor eg finn det veldig merkeleg dersom det er slik at ein merknad om at ein er varsla, baserer seg på medieutspel, lekkasjar og andre ting. Eg tek det for gitt at når Høgre og Framstegspartiet seier at dei var varsla om ei utsetjing, refererer dei til at dei var varsla om problem, utfordringar, og hadde kjennskap til fagleg usikkerheit rundt det, nettopp slik regjeringspartia hadde, som det vart gjort greie for var gått gjennom til Stortinget i ulike samanhengar. 22. mars kom anbefalinga frå Gassnova. Det er etter det at det kom eit forslag til ein ny tidsplan, som er grunnlaget for den debatten vi har no.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Takk, president! «Stas» er ikkje det uttrykket eg brukar om mitt politiske virke nokon gong. Men viktig – ja, veldig viktig, fordi det er med på å endre samfunnet på ei rekkje viktige felt, ikkje minst innan miljøpolitikken. Som vi har gått igjennom tidlegare i debatten, hadde det ikkje vore eit Mongstad-prosjekt å diskutere dersom Høgre og Framstegspartiet hadde fått fleirtal for sin miljøpolitikk, for dei har ikkje vore for at vi skal reinse gasskraftverk i Noreg. Det er òg på ei rekkje andre felt innanfor miljøpolitikken justert og endra kurs kraftig – på fornybar energi, på samferdsel, ikkje minst har vi igjen teke på oss leiartrøya internasjonalt i miljøpolitikken med skogsatsinga for å få internasjonale målsetjingar opp og stå frå 2005. Så det er svært viktig etter mi oppfatning at SV sit i regjering, for eg trur det er ein viktig grunn til forbetringa i miljøpolitikken dei siste fem åra.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Eg synest i grunnen ikkje svaret frå representanten Høybråten på det førre spørsmålet var særleg klargjerande – tvert imot. I Innst. S nr. 206 for 2008–2009 frå april i fjor skreiv Kristeleg Folkeparti at CO2-reinsing tidlegast kan vere på plass i 2014–2016. I april i fjor skreiv dei altså dette i ei innstilling til Stortinget. Då er det minst to spørsmål som melder seg. Det eine er: Kva var det som gjorde at Kristeleg Folkeparti på det tidspunktet hadde grunnlag for å anta at det ville verte ei utsetjing, når dei no hevdar at det ikkje var noko grunnlag for å meine at det kunne verte utsett? Så er det også freistande å spørje: Kvifor brukte ikkje Kristeleg Folkeparti omgrepet «gigantisk tilbakeskritt for miljøet» om den utsetjinga dei då var opne for?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Eg registrerer at representanten Skei Grande på mange måtar brukar dei aller sterkaste uttrykka i denne saka. Representanten Skei Grande bruka òg sterke uttrykk om den politiske sida av saka. Veldig grovt oppsummert kan ein seie at Venstre og Kristeleg Folkeparti kritiserer regjeringa og dei raud-grøne for at dei brukar for lite pengar på CO2-rensing for seint og på for få gasskraftverk. No er dei når det gjeld dette mistillitsforslaget, i ein allianse med to parti som grovt sett meiner vi brukar for mykje pengar på det for raskt og på for mange gasskraftverk – for å oppsummere dei siste åras politiske debatt. Mitt spørsmål til Skei Grande går eigentleg på det politiske: Trur representanten Skei Grande at hennar synspunkt når det gjeld CO2-rensing av gasskraftverk i Noreg, ville fått meir gjennomslag dersom det var Høgre og Framstegspartiet som styrte og sat i regjering i Noreg?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Jeg må si det er forunderlig – eller kanskje heller forbløffende – å høre representanter fra regjeringspartiene som har et så enkelt forhold til opplysningsplikten at den anses oppfylt vedrørende faglige rapporter fra regjeringens underliggende organer bare med en meddelelse om at et prosjekt anses krevende eller utfordrende. Men mitt spørsmål dreier seg mer om SVs politiske ståsted i denne saken. Da Soria Moria-erklæringen kom, het det at gasskraftkampen nå var avsluttet, det var rensing fra dag én. Et år etterpå, da Mongstad-kompromisset kom, var det utsatt med 1 460 dager. Nå er det utsatt med 3 000 dager, og kanskje enda mer. Spørsmålet til representanten Solhjell må bli: Er det stor stas å sitte i regjering?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Som ny stortingsrepresentant i denne perioden har det vært en interessant opplevelse for første gang å delta i en debatt der et mistillitsforslag ligger til grunn. Som nye representanter har vi alle sammen prøvd å lære oss å forstå, med stor ydmykhet, de spillereglene som det norske demokratiet er bygd på. Forholdet mellom storting og regjering gjennom Grunnlovens prinsipper har vi også prøvd å lese oss fram til. Det er derfor forunderlig og forbausende å sitte og oppleve at en regjering tolker det å overholde sin opplysningsplikt slik at man har informert om innholdet i faglige rapporter fra egne faglige organer gjennom å meddele Stortinget at et prosjekt er krevende og utfordrende. Det er også forunderlig å oppleve en statsminister som sammenligner et mistillitsforslag og en kritikk av manglende oppfyllelse av opplysningsplikten overfor Stortinget med det faktum at opposisjonen selvsagt hadde ønsket at det skulle være en annen regjering til enhver tid. Når det så gjelder selve saken, sies det at vi må utsette rensingen på Mongstad fordi vi må forsikre oss om at løsningen på prosjektet blir så bra at resten av verden vil følge etter. Med den tidsplanen som kommer nå, er det jo et åpent spørsmål om hvem som vil følge etter hvem, men det er jo en annen sak. Parlamentarisk leder i Senterpartiet refererte til prosessen i USA bak den første månelandingen. Jeg må si at det hadde vært interessant å vite hvor mange faglige rapporter som de amerikanske presidentene mottok på 1960-tallet som varslet om at dette var et meget krevende prosjekt, at det var meget utfordrende, at det var faglig usikkerhet, og at det var usikkert om det var mulig å gjennomføre det, til og med om det var forsvarlig å gjennomføre det ifølge tidsplanen. Poenget er nettopp at det er evnen til å ta risiko, viljen til å gå foran, som verden etterspør, fordi de første prosjektene i enhver nyvinning vil bære preg av at man går foran og tar risiko. Grunnen til at den første og virkelige månelandingen lyktes, var at amerikanske presidenter hadde handlekraft, besluttsomhet og vilje til å gå foran og bære risikoen som resten av verden ennå ikke hadde våget å ta. Derfor lyktes man, på grunn av handlekraft helt til topps. Det ser ikke ut til at vi får noen ny månelanding, på miljøområdet, med statsminister Stoltenberg som anfører.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2010-06-18:
Det er i hvert fall noe forsonende over en senterpartipolitiker som henter sine idealer fra Kennedys USA, et land hvor Senterpartiet aldri ville kunnet eksistere, og som henter sine idealer fra det tidspunkt da Bergensbanen ble vedtatt bygget, da Senterpartiet heller ikke eksisterte. Joda, jeg ser noe positivt i innlegget. Men å oppsummere opplysningsplikten bare i uttrykket «nødvendige opplysninger er meddelt», holder ikke. Frøiland-utvalget, som tilhører 2000-tallet og ikke 1990-tallet, som representanten Helga Pedersen sa, sier følgende om opplysningsplikten: «Komiteen vil hevde at regjeringen må ha plikt til å la alvorlige faglige motforestillinger fremgå av saken selv om disse er i strid med regjeringens forslag.» Det er den definisjonen Stortinget nå har gitt sin tilslutning til, dvs. i forrige periode, og det gjelder fortsatt. Alvorlige faglige motforestillinger lar seg ikke skjule bak talemåter som «krevende», de må rett og slett meddeles slik de faglig fremkommer, og ikke gjennom politiske omskrivninger. Det er opplysningsplikten.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Påstandene om brudd på opplysningsplikten er nå tydelig tilbakevist av regjeringens talsmenn og av regjeringspartifraksjonen her i Stortinget, så jeg kommenterer ikke det ytterligere. Jeg bare viser til det. Jeg vil ta opp en annen side av saken med Høybråten. Han har tidligere her sagt at utsettelsen av rensing er et gigantisk tilbakeskritt for miljøet. Line Henriette Hjemdal, som er talskvinne for Kristelig Folkeparti i miljøsaker, ble i mai 2009 spurt av Bergens Tidende: «(…) (…) Da svarer hun: «Ja, hvis det er nødvendig.» Da er mitt spørsmål: Kan representanten nå være snill og forklare: Hva er det som er grunnlaget for hva som er nødvendig utsettelse for Kristelig Folkeparti i denne saken, når Hjemdal uttaler seg slik som hun har gjort?