trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-03-24:
Jeg ser behovet for en kort oppsummering. Jeg vil på vegne av flertallet i komiteen gjøre det klinkende klart at det var uaktuelt for komiteens flertall å støtte dette forslaget, uavhengig av om det var nødvendig med en dom eller ei for å fengsle asylsøkere. Hovedargumentasjonen, som står seg helt alene, er at vi ikke ønsker å fengsle dem som søker asyl i Norge. Vi tror ikke det er integreringsfremmende, og vi tror ikke det er rett måte å ta imot dem som søker asyl på. Det skal være helt legitimt å søke asyl i Norge og bo frivillig i mottak som en kan forlate dersom en vil. La det være sagt tydelig i denne sal. Det er vårt hovedargument. Men fordi det har vært spørsmål om lovligheten i forhold til internasjonale avtaler og menneskerettighetsperspektiver, har man i komiteen diskutert hvorvidt dette er lovlig eller ei. Og i den forbindelse har man slått fast at den typen fengsling kun er lovlig dersom det foreligger en dom. En slik dom vil koste mye penger, og der kommer dette inn i bildet. Jeg må bare få si at Fremskrittspartiet ønsker en ordning, og de ønsker at domstolene skal pålegges denne ordningen – de ønsker altså at det skal bli lovlig å fengsle asylsøkere. Det ønsker ikke vi – og kostnadene med hensyn til domstolene er en liten del av den argumentasjonen. Jeg gjentar at jeg anbefaler at forslaget avvises.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-03-24:
Det er en pedagogisk utfordring å forklare Fremskrittspartiet hva flertallet mener med at det strider mot grunnleggende rettsprinsipper. Men for å si det klart og enkelt: Det er vanlig rettsoppfatning at man må ha gjort noe galt før man skal fengsles. Flertallet i komiteen oppfatter altså ikke at det er galt å søke asyl i Norge; vi ser ikke at det er rett å fengsle dem som kommer til Norge og søker beskyttelse. Så grunnleggende som det er rettsoppfatningen hos vanlige folk; man skal ha gjort noe galt for å bli kastet i fengsel, i tillegg er det en frihetsberøvelse som det er vanskelig å forklare og forsvare. Det ligger i bunnen at det skal være lov å søke asyl, de skal tas imot, og de skal tas på alvor. I tillegg vil denne debatten om kort tid avsluttes her i Stortinget uten at Fremskrittspartiet har klart å fortelle hvilke land i Europa som har fengselsliknende internering av asylsøkere. Verken statsråden eller jeg kjenner til forhold fra Europa som er slik forslaget fra Fremskrittspartiet skisserer, nemlig med lukkede mottak, der det ikke er noen mulighet til å gå inn og ut av mottaket. Det kalles fengsel – i alle fall oppfattes det som fengsel. Helt til slutt vil jeg bare si: Vi ønsker ikke fengsling av mennesker som søker beskyttelse i vårt land.
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-03-24:
Da komiteen behandlet St.meld. nr. 18 i fjor, var alle i komiteen, bortsett fra Fremskrittspartiet, enige om at arbeidstakere med høyere utdanning lettere bør få tilgang til det norske arbeidsmarkedet. Veksten i internasjonale selskaper og globalisering av økonomien har medført et mer globalt arbeidsmarked. Norge framstilles ofte som et populært land for såkalte lykkejegere og andre som vil jobbe i et annet land enn der de er statsborgere. Det er bare delvis sant. Norge konkurrerer også med mange andre land om den best kvalifiserte arbeidskraften, og ofte taper vi. Det er i de senere årene gjort mye for å forenkle arbeidsinnvandring. Bondevik II-regjeringen satte i verk en rekke tiltak, og den rød-grønne regjeringen har også lagt til rette for økt arbeidsinnvandring til Norge. Det har vært nødvendig og riktig, men Venstre mener det må gjøres mer for at Norge skal tiltrekke seg forskere og høyt utdannet arbeidskraft, ofte omtalt som spesialister. Forslaget vi behandler i dag, inneholder gode tiltak i denne retningen. Søknadsprosessen for å få opphold i Norge er ikke akkurat lynrask. Kombinert med det faktum at det er universitetene og forskningsinstitusjonene som selv vet best hvem de har behov for å ansette, er det merkelig at det ikke skal være mulig å la disse få ansette en utenlandsk arbeidstaker mens søknadsprosessen pågår. Jeg er glad for at det nå jobbes med forskrifter til den nye utlendingsloven som kanskje vil åpne for dette, men det hadde vært enda bedre om noen av tiltakene hadde blitt satt i verk før alle forskriftene til loven ble ferdigskrevet. Venstre vil derfor støtte forslagene fra Høyre. Jeg vil til slutt kommentere behovet for et elektronisk søknadssystem. Jeg kan ikke få sagt tydelig nok at det nå er på høy tid å få på plass et elektronisk saksbehandlingssystem i utlendingsforvaltningen. Jeg registrerer at Utlendingsdirektoratet arbeider med å utvikle et nytt elektronisk saksbehandlingssystem. Det er veldig bra, men det var også svaret vi fikk da vi etterlyste fortgang for over et år siden. Jeg håper derfor dette systemet snart kan komme på plass.
Vera Lysklætt (Venstre), 2009-03-24:
Venstre mener at forslaget om å internere asylsøkere i lukkede asylmottak er dårlig av flere grunner. For det første bygger det på en tanke om at samfunnet må beskyttes mot asylsøkere, og at de som ankommer uten identitetspapirer, i utgangspunktet er farlige. Men de fleste er ikke det. Å formidle at asylsøkere er noe samfunnet må beskytte seg mot, bygger opp under fordommer og frykt for fremmedkulturelle. Det skal ikke mer enn en tur innom et debattforum på Internett før en skjønner at mange i dette landet er redde for asylsøkere. Forslaget vi har til behandling, bidrar ikke til å rette opp dette. Venstre mener at forslaget om lukkede asylmottak er dårlig også av en annen grunn, fordi det neppe er kriminalitetsbekjempende. Slik Venstre forstår forslaget, skal det bidra til mindre bråk og vold på asylmottakene. Forslagsstillerne trekker fram et masseslagsmål på Nordbybråten asylmottak i Våler i Østfold sommeren 2008 som eksempel. I dokumentet sies det at skadde og blødende mennesker lå strødd etter å ha blitt slått med hammere, jernstenger og andre slagvåpen. Det står videre: «Dette er ikke første gang asylmottaket er i medias søkelys, og Nordbybråten er heller ikke det eneste asylmottaket i Østfold som har brakt med seg vold og utrygghet.» Det er vel ingen som fornekter at det oppstår voldelige episoder på asylmottak. Men Venstre kan ikke med beste evne tro at situasjonen blir bedre om man nekter asylsøkere å bevege seg utenfor selve mottaket. Tanken må eventuelt være at volden holdes innenfor asylmottaket og ikke plager «vanlige» borgere. Med til dels svært lang saksbehandlingstid er det grunn til å frykte hvordan asylsøkernes mentale helse vil være etter å ha tilbrakt søknadstiden i fengsel. Venstre tror neppe det vil føre til et tryggere samfunn på lang sikt. Det er viktig å bekjempe kriminalitet blant asylsøkere. Venstre tror imidlertid at dette forslaget blir feil medisin. Venstre anbefaler heller raskere saksbehandling og uttransportering av dem som får avslag, tettere oppfølging og økt bruk av vakthold i mottak der det er spesielle problemer. Asylsøkere skal behandles med respekt, men de skal også møte krav. Det er en bedre medisin enn å behandle alle som kommer uten identitetspapirer, som farlige kriminelle.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-03-24:
Som en av forslagsstillerne syns jeg det er greit å ta ordet i debatten. Vi har jo en situasjon i Norge i dag hvor vi faktisk klarer å tiltrekke oss ganske mange utenlandske doktorgradsstipendiater. Nesten hele veksten i antall doktorander er utlendinger, og det er delvis fordi det er attraktivt for utlendinger å komme til Norge og ta doktorgraden her, for sammenlignet med mange andre land avlønner vi doktorgradsstipendiater relativt godt. Problemet er at når perioden er over, forsvinner de ut. Vi har i likhet med de fleste andre europeiske land et stort behov for å tiltrekke oss kompetent arbeidskraft, spesielt forskere, i åra framover. Det er beregnet at det i EU alene kommer å være behov for 700 000–800 000 nye forskere i åra som kommer, fordi veldige mange forskere blir pensjonister i løpet av de neste åra. En utenlandsk forsker som skal komme til Norge, må i dag gjennom en søknadsprosess som tar mellom sju og åtte måneder. I løpet av den perioden får ikke den utenlandske forskeren personnummer, kan egentlig ikke tegne verken mobilabonnement eller opprette konto, og blir altså behandlet veldig dårlig, samtidig som Norge prøver å sende signaler om at vi trenger arbeidskraften din, vi trenger kompetansen din. Ved NTNU er det et meget godt forskningsmiljø for hukommelsesbiologi som er helt avhengig av utenlandske forskere. Ved Universitetet i Oslo er det også mange forskjellige fakulteter som har behov for utenlandske forskere. Det er ikke unike historier. De sliter med å tiltrekke seg utenlandske forskere, fordi forskerne vet at skal man komme til Norge og forske, må man gjennom en ganske stor papirmølle. Så viste det seg, da vi begynte å undersøke saken litt nærmere, at det faktisk eksisterte et hurtigspor for idrettsutøvere i UDI. All ære til idrettsutøvere, det er flott, men vi syns det er veldig rart at det ikke skal være mulig også for forskere som har kompetanse Norge sårt trenger, å benytte seg av det samme hurtigsporet, med rask behandling av søknader. Så vet vi også at det for institusjonene som ansetter disse utenlandske forskerne, er store problemer i perioden hvor man venter på svar på søknaden, fordi forskerne ikke kan reise utenlands mens søknaden blir behandlet. Det betyr at skal du på en internasjonal forskerkonferanse, kan du altså ikke delta, rett og slett fordi at hvis du forsvinner ut av landet, må alt som har med søknadsprosessen å gjøre, startes på nytt igjen. Det er egentlig bare for å gjøre oppmerksom på at dette er en hastesak, at vi fremmer dette forslaget. Jeg syns det er bra at Regjeringa er enig med oss i intensjonene, og jeg håper at det regelverket som det nå snakkes om, kommer på plass i løpet av veldig kort tid. Men det er altså en hastesak, fordi vi trenger å rekruttere forskere nå, og det begynner å haste veldig for en del av de miljøene som er avhengig av å rekruttere forskere i løpet av året for å kunne opprettholde sine fagmiljøer. Derfor hadde jeg håpet at flere enn Venstre ønsket å støtte våre forslag i dag, men jeg registrerer at regjeringspartiene også her mer snakker om hvor viktig dette er, og ikke ønsker å gjøre noe med det i praksis.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-24:
Selv om saksordføreren, representanten Reikvam, forsøker å si at det er en ubetydelig del av komiteen som ikke er enig i flertallsinnstillingen, er det altså sånn at det største partiet på borgerlig side ikke er tilhenger av det forslaget som flertallet i komiteen støtter. Og det er rett og slett fordi jobb nr. én i forhold til norsk utlendingspolitikk generelt og norsk asylpolitikk spesielt handler om å begrense innvandringen og særlig antall asylankomster til Norge. Fremskrittspartiet frykter at man ved å bygge opp en enda sterkere struktur rundt asylmottakene er med på å sementere en mottaksstruktur i en tid hvor vi faktisk har rekordhøye asylankomster, og at man gjennom det gjør det vanskeligere å redusere antall asylsøkere til Norge. Vi kjenner alle til hvordan disse prosessene fungerer i andre sammenhenger. Man bygger opp en kapasitet, og den dagen kapasiteten blir permanent og behovet ikke er like stort lenger, kan man rettferdiggjøre ganske mange politiske vedtak for å opprettholde f.eks. en fortsatt høy asylankomst til Norge. Derfor ser ikke Fremskrittspartiet dette som et fornuftig forslag. Vi ønsker ikke at forslaget skal vedlegges protokollen, og jeg tar opp vårt forslag. Det resterende rundt asyl- og flyktningpolitikken regner jeg med at vi kommer tilbake til i andre debatter i løpet av dagen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-24:
Jeg føler behov for å kommentere flere innlegg som er holdt i denne debatten. For det første til problemstillingen når vi diskuterer ressursbruken på asylfeltet. Altså: Det vi trenger å bruke mer penger på, og som Fremskrittspartiet har foreslått ved en rekke anledninger, er å innføre lukkede asylmottak, få ned saksbehandlingstiden – det handler om ressursbruk, og det handler om system – og det gjelder ikke minst å være mer effektiv i utsendelser. Her er det behov for å sette inn mer ressurser, gitt dagens feilslåtte innvandringspolitikk. Men det å nå – i en situasjon hvor Norge opplever ekstremt høye asylsøkertall – bygge opp en infrastruktur, en høyere permanent kapasitet, er etter Fremskrittspartiets vurdering lite klokt. For da sier man også i realiteten at man aksepterer de svært høye asylsøkertallene vi har i dag, og det vil i hvert fall ikke Fremskrittspartiet være med på. Så sier representanten Torbjørn Røe Isaksen at dette også må ses i sammenheng med integreringspolitikken. Da antar jeg at Høyre har skiftet syn i forhold til når det er riktig å iverksette integreringstiltak. For så langt har Høyre vært enig i Fremskrittspartiets vurdering, at asylsøkere ikke skal prioriteres i integreringsarbeidet. Det er når personer har fått opphold i Norge, at integreringsarbeidet skal starte for fullt. Og i en situasjon hvor 60 pst. av de som søker asyl, selv innenfor dagens liberale regime, ikke får opphold, er det åpenbart sløsing med ressurser å iverksette integreringstiltak i forhold til disse. Men det er mulig at Røe Isaksen med sitt innlegg melder en ny kurs for Høyres politikk. Det er i alle fall en endring i forhold til det Høyre har uttrykt tidligere Så refererer representanten Tørresdal, som Kristelig Folkeparti ofte gjør når vi diskuterer disse sakene, til Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett, der det helt riktig er slik at vi kutter på integreringstiltak. Det er virkelig ikke på grunn av at vi skal bruke mindre på å integrere hver enkelt person som skal bosettes i Norge, men det er jo fordi vi forutsetter virkningen av Fremskrittspartiets alternative utlendingspolitikk, som vi også har behandlet her i Stortinget, der vi foreslår en sterk innstramning på innvandringsområdet. Det vil selvfølgelig bety en nedgang i antall personer som blir bosatt i Norge, som da igjen vil bety en lavere kostnad på området. Det er ikke fordi vi ikke skal ha effektive og gode integreringstiltak for de menneskene som skal bli her, men vi vil redusere antallet. Dette er ganske enkel matematikk.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-24:
Lovlighet er en selvfølge, det er også klart og tydelig i det forslaget Fremskrittspartiet fremmer i denne saken. De reglene man legger til grunn for å benytte lukkede asylmottak, skal selvfølgelig være hjemlet i lov. Det er to krav man må tilfredsstille etter EMK for å kunne ta i bruk lukkede asylmottak. Det ene er lovmessigheten, at det er en domstolsbehandling som ligger til grunn. Det andre er tidsbegrensning, at man ikke kan plasseres inn på ubestemt tid. Så dette er ikke gjenstand for debatt. Men når man bruker domstolsbehandling som argument – at dette blir for dyrt, at man må bruke litt mer ressurser på domstolene for å innføre lukkede asylmottak – har man da vurdert det opp mot de enorme kostnadene det betyr for det norske samfunnet å ha titusener av illegale innvandrere som nødvendigvis livnærer seg på illegale måter?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-24:
Det er selvfølgelig slik at man har klart definerte vilkår for når man skal benytte lukket asylmottak. Det gjorde Fremskrittspartiet ganske godt rede for i sitt forslag til alternativ utlendingslov, der vi først og fremst ramset opp tre forhold – for det første personer som kommer til Norge med ukjent identitet, for det andre personer som vurderes å være en fare eller på annet vis utgjøre en trussel, og for det tredje personer som skal returneres. Det er de tre hovedgruppene, men det vil jo omfatte de aller fleste, all den tid over 90 pst. har ukjent identitet. Så Fremskrittspartiet har et videre nedslagsfelt her. Men det statsråden ikke svarte på, er hvorfor man bruker som argument at kostnadene for domstolene blir for høye ved at man skal innføre lovmessighet i forbindelse med lukket asylmottak, og hvorfor man ikke vurderer det opp mot den kostnaden det faktisk er å ha titusener av illegale innvandrere i Norge som nødvendigvis – svært mange av dem, i hvert fall – må leve av kriminelle handlinger. Når man sier at ressursbruken her blir for stor, hvorfor har man ikke gjort den vurderingen? Og: Er statsråden villig til å gjøre en slik vurdering?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-24:
Dersom det er slik at kostnadsargumentet ikke er det viktigste i den motstanden flertallet i denne sal dessverre har mot lukkede asylmottak, etterlyser jeg en virkelig begrunnelse videre. For det eneste som står i merknads form, er at man viser til at det strider mot grunnleggende rettsprinsipper. Vi har jo nettopp avklart at det ikke gjør det. Det strider ikke mot internasjonale konvensjoner. Dersom vi endrer loven, slik at det faktisk er lov å benytte lukkede asylmottak i Norge, er det i hvert fall ikke i strid med grunnleggende rettsprinsipper. Så her er det snakk om å utforme et system, slik som Fremskrittspartiet har foreslått ved en rekke anledninger, sist i forbindelse med vår alternative utlendingslov, hvor vi oppfyller de kravene som følger av EMK og andre konvensjoner i forhold til periode – altså hvor lenge man kan benytte lukkede asylmottak – og i forhold til domstolsbehandling. Ja, det vil bety litt mer ressursbruk, men det er ikke det som er avgjørende her. Så prøver man liksom å spre usikkerhet rundt situasjonen ute i Europa. De europeiske landene fører en svært ulik politikk på dette området. Komiteen var nylig på besøk i Frankrike, der vi fikk gjort rede for én type politikk som føres i Europa – president Sarkozy hadde strammet til betydelig på innvandringsområdet, og man benyttet i prinsippet også lukkede asylmottak. Dette praktiseres svært ulikt, derfor gjenspeiles det også i EUs returdirektiv, som i utgangspunktet åpner for å plassere personer, internere mennesker, i inntil to år. Det er bestemmelsene i EUs returdirektiv. Fremskrittspartiets forslag i forbindelse med vår alternative utlendingslov var ett og et halvt år. Vi mener at en sak bør være ferdigbehandlet lenge før den tid. I Polen opererer man med ett år. Og ja, de er lukkede i den forstand at man ikke har fri inn- og utgang. Men dette praktiseres svært ulikt av ulike europeiske land. Norge er blant de aller mest liberale. Det kan godt hende at komiteen trenger et seminar om Europas ulike politikk på dette området. Jeg konstaterer i hvert fall at man ikke er villig til å ta inn over seg de enorme utfordringene vi står overfor, med personer som forsvinner fra asylmottak, og det stadig økende problemet med illegale innvandrere, som det nå er flere titusener av, og som fortsetter å vokse, særlig med dagens totalt feilslåtte asylpolitikk.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-24:
Med begrenset taletid er det klart at man har begrensede muligheter til å gjøre rede for europeisk asylpolitikk. Men jeg kan anbefale representanten å lese Fremskrittspartiets utredning på dette området. Det finnes svært mye stoff om dette, og det er veldig mye interessant som skjer rundt i Europa, for det er altså slik at de fleste europeiske land nå strammer inn asylpolitikken. Så til dette som sies, at asylsøkere i utgangspunktet ikke har gjort noe galt, og at man derfor ikke kan benytte lukkede asylmottak. Jeg vet ikke hvordan representanten Tørresdal vurderer det, men når man kommer til Norge og misbruker asylinstituttet, slik de fleste i dag dessverre gjør, uten å ha behov for legal beskyttelse, synes ikke jeg det er en fair og rettferdig fremgangsmåte, ikke minst med tanke på de personene som faktisk trenger beskyttelse. Så man må jo vurdere hvorvidt det er slik at alle som søker asyl i Norge, er uskyldige eller ikke. Poenget er at vi i dag har et system som åpenbart ikke fungerer, og vi har asylsøkertall som er noen av de høyeste i hele verden. Det er utfordringen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-03-24:
Norge har en klar forpliktelse til å ta sitt ansvar for mennesker som trenger beskyttelse. Vår lovgivning skal bygge på internasjonale rettsprinsipper uttrykt gjennom menneskerettighetene og Flyktningkonvensjonen. Jeg noterer med tilfredshet at komiteen mener at vi skal føre en human, solidarisk og rettssikker flyktning- og asylpolitikk. Det betyr at det er, og skal være, legitimt å søke asyl i et annet land. Jeg oppfatter forslaget fra representantene slik at man med lukket asylmottak mener mottak der beboerne ikke står fritt til å bevege seg utenfor mottaket. Dette vil innebære frihetsberøvelse av dem som oppholder seg der, og frihetsberøvelse kan kun skje når det foreligger lovgrunnlag. Jeg er glad for at komiteens flertall ikke støtter representantforslaget, og for at flertallet mener at lukkede mottak vil begrense asylsøkernes bevegelsesfrihet og bryter med grunnleggende rettsprinsipper. Norske regler for fengsling i denne typen saker synes i stor grad å være i samsvar med internasjonale avtaler og prinsipper i andre europeiske land. Som komiteens flertall viser til, har enkelte europeiske land såkalte lukkede transittmottak for asylsøkere. På slike mottak er det adgangskontroll i form av inn- og utregistrering. Ut fra det jeg kjenner til, og som det også går fram av mitt brev til komiteen, står asylsøkerne likevel fritt til å forlate disse mottakene. I utlendingsloven har vi regler som åpner for fengsling i inntil tolv uker for en utlending som ikke oppgir sin identitet – i særlige tilfeller enda lenger. For en utlending som unndrar seg iverksettelse av et vedtak, kan fengsling skje i inntil seks uker. I den nye utlendingsloven er disse tilfellene utvidet til tolv uker – og i særlige tilfeller lenger. I Den europeiske menneskerettskonvensjons artikkel 5 er det et krav om at frihetsberøvelsen må ha hjemmel i lov, og det er et krav om at den ikke er vilkårlig. Det er adgang til pågripelse eller frihetsberøvelse av en person for å hindre at personen kommer inn i landet uten tillatelse, eller av en person som det treffes tiltak mot med sikte på utsendelse eller utlevering. Jeg vil understreke at det er behov for et bredt spekter av virkemidler for en effektiv behandling av asylsaker, og for gjennomføring av retur av personer uten lovlig opphold. Det pågår nå arbeid med en rekke tiltak, og det vurderes flere nye grep på dette området. En forsøksordning med lukkede asylmottak vil imidlertid være et skritt i feil retning.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-03-24:
Jeg oppfatter at forslaget dreier seg om å kunne ha lukkede asylmottak for folk som søker asyl. I det tilfellet folk har fått avslag på sin asylsøknad og heller ikke har fått opphold på humanitært grunnlag, er det altså ved fare for unndragelse adgang i loven til å unndra frihet. Så den siden av saken som representanten Amundsen nå snakker om, er det lovhjemmel for å håndtere. Men slik jeg oppfatter representantforslaget, vil man altså bruke som en generell regel at de som kommer til Norge og søker asyl, skal sitte på lukket mottak. Det er en helt annen situasjon. På søkersiden har vi mulighet til å fengsle hvis vi vet at en person unndrar seg identitetsavklaring ved f.eks. at fingertuppene er slipt – et veldig vanlig eksempel. Men det er altså i en helt annen kategori å skulle si at enhver som søker asyl i Norge, skal frarøves friheten. Og selvfølgelig ville det være en stor belastning for rettsapparatet hvis alle disse sakene skulle prøves individuelt. Vi har mye annet fornuftig å bruke rettsapparatet i Norge til.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-03-24:
Det er en misforståelse å tro at jeg som statsråd – og jeg tror jeg kan si det på vegne av de partiene som stiller seg bak avvisningen av forslaget – har kostnadsargumentet som hovedargument. Det er dratt fram som et eksempel. Hovedargumentet er, i hvert fall for de partiene som jeg representerer i regjering, den prinsipielle tilnærmingen til det generelt å ta utgangspunkt i at alle som kommer til Norge og søker asyl, kan bli pålagt å være i lukket mottak. Det er den prinsipielle tilnærmingen til det og intensjonen i Den europeiske menneskerettskonvensjons artikkel 5 som er utgangspunktet for at vi er imot det. Så har vi i tillegg – som en praktisk konsekvens av representantenes forslag – nevnt at hvis en skulle ha rettssikkerheten i orden ved å velge en slik ordning, forutsetter det en stor belastning for rettsapparatet. Men det er en misforståelse hvis representanten tror at det er hovedargumentet. Eller sagt på en annen måte: Jeg er ganske sikker på at flertallet ville avvist forslaget selv om kostnaden ved akkurat den rettslige delen ikke ville vært spesielt stor. Det er noe annet som er hovedargumentet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-03-24:
Med det nødvendige forbehold at jeg ikke tør påta meg å si at jeg har full oversikt over alle mottak i Europa, er svaret på spørsmålet: Nei, jeg kjenner ikke til noen slike mottak, og det er derfor en sentral del av argumentasjonen, både min og representanten Tørresdals, for å gå imot det representantforslaget som vi nå har til behandling.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-24:
Jeg stemte feil – jeg skulle stemt for innstillingen.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Nå var jo situasjonen den at det andre markedet var tørket inn, eller at rentene var økt veldig kraftig. Jeg vil fortsatt påstå at dette ikke var statsstøtte, og det var heller ikke imot EØS-regelverket. Det ble avklart i forhold til ESA at dette ikke var notifiseringspliktig, dvs. at du ikke trengte å notifisere det. Jeg vil påstå at dette er en helt annen ordning enn den første ordningen som vi hadde, som kom i oktober i fjor. Så her er vi vesentlig uenige i måten å tenke på. Og jeg vil si at det er på samme måte som å få overført penger fra Norges Bank, på vanlige markedsmessige vilkår. Det var en bytteordning, du leverte inn boligobligasjoner, fikk tilbake sikrere statspapir, og det var betinget av den situasjonen vi var oppe i. Men etter min mening er det ikke statsstøtteelement i det.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-02-26:
Da kan vi bruke litt tid i replikkordskiftet. Fremskrittspartiet skriver i innstillingen at «løsningen ikke nødvendigvis er mer reguleringer, men riktige reguleringer». Og så kommer det: «Reguleringene må ikke i for stor grad åpne for politisk skjønn og kortsiktige politiske gevinster». Vi har et uttrykk i Finnmark som heter at vi er «skinnflat forfær» når vi er en smule forbauset. Mener Fremskrittspartiet at den norske reguleringen av finanssektoren er for omfattende, og er den preget av «politisk skjønn og kortsiktige politiske gevinster»? Hvor kommer i så tilfelle det politiske skjønnet og kortsiktige politiske gevinster inn i f.eks. det regelverket som Kredittilsynet er satt til å utøve?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Det blei nemnt at det er stilt vilkår til denne kredittpakken, mens det ikkje blei stilt vilkår til den første kredittpakken. Det blir frå representanten Jakobsen forklart med at her er det subsidieelement, her er det ikkje marknadsvilkår, mens den første pakken var gitt til marknadsvilkår og marknadsrente. No er det jo godt dokumentert at den renta som bankane fekk, var langt lågare enn den ein kunne få ved å låne inn frå marknaden. Då er spørsmålet mitt, dersom han framleis seier at det er marknadsvilkår: Meiner representanten Jakobsen at bankane når det gjeld bankpakke 1, kredittpakke 1, kunne gått ut i marknaden og lånt like gunstig som ein fekk låne hos staten?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Eg vil berre gjenta det som vi har sagt her, at vi trur ikkje det er nødvendig med fleire reguleringar, men vi må kanskje ha riktigare reguleringar. Så har vi peikt på ein del ting, og i dei formuleringane ligg det ikkje nødvendigvis at det er slik i dag, men at vi fryktar at ein kanskje bruker denne finanskrisen til å påføre næringsliv og banksektor fleire reguleringar, som også kanskje er unødvendige. Det er det vi åtvarar mot. Som eg sa i mitt innlegg, viser jo nettopp denne krisen at når det blir boble i økonomien, korrigerer marknaden dette sjølv. Dersom ein har for mykje reguleringar, kan ein kanskje oppnå det stikk motsette, at marknaden ikkje regulerer seg sjølv, og at ein ikkje får hol på dei boblene som vi altså har fått hol på no.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Korkje eg eller Framstegspartiet rir på hestar. Vi har slått fast her at det er viktig med riktige reguleringar. Men samtidig har vi tru på marknadskreftene, og vi trur altså at når det blir boble i økonomien, anten det er IT-boble, eller det er bustadboble, eller det er tulipanspekulasjon i Holland på 1600-talet, regulerer marknaden dette etter ei stund. Eg er heilt overbevist om at alle bobler på eit eller anna tidspunkt vil bli regulerte av marknaden. Men det hindrar sjølvsagt ikkje at ein også skal ha fornuftige reguleringar frå myndigheitene, og det hindrar sjølvsagt ikkje det som vi meiner, at når det kjem ein nedgangskonjunktur, skal staten inn og bidra på ein slik måte at ein avgrensar verknadene av nedgangskonjunkturen, både ved å sikre likviditet til bankar og føretak og ved å stimulere aktiviteten i økonomien på andre måtar.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Eg kan ikkje sjå at eg tek feil på nokon måte. Poenget er at i ein fri marknad som har fornuftige reguleringane frå myndigheitene, som dei må ha, blir boblene korrigerte. For eksempel i gamle Sovjetunionen var det inga boble som sprakk, men der kollapsa økonomien. I eit marknadsbasert samfunn kollapsar ikkje økonomien, men der sprekk boblene ein etter ein når dei blir for store. Marknaden korrigerer boblene på eit eller anna tidspunkt, og då er det sjølvsagt viktig at ein også frå myndigheitene si side både har fornuftige reguleringar i marknaden og kjem med tiltak for å avgrense konsekvensane av at boblene har sprokke. Det er ein av dei tinga som vi støttar opp under her, at ein sikrar likviditet og sikrar kapital til bankar og finansinstitusjonar.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Når representanten Holmås snakkar om å snu seg endå ein gang, er han tydelegvis inne på eit område som han har god kjennskap til. Då vi hadde den førre bankpakken, var det faktisk Framstegspartiet som gjekk inn for å stille vilkår og krav dersom ein skulle nytte seg av desse pakkane. SV gjekk imot. Så det er SV som har snudd i denne saka. Men det eg tenkte å stille spørsmål om, er reguleringar, som representanten Holmås er veldig oppteken av. Det verkar nesten som at dess fleire reguleringar ein har, dess betre er det. I USA har ein ei regulering som gjer at dersom ein bustadeigar får problem med å betale gjelda på bustaden, kan ein gå til banken og levere nøkkelen, og ein er kvitt problemet, heile gjelda, sjølv om gjelda overstig bustadens verdi. Då er mitt spørsmål: Synest representanten Holmås dette er ei fornuftig regulering, som vi kanskje òg burde innføre i Noreg?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Eg registrerte at representanten Lundteigen forklarte at det var naturleg å stille vilkår i samband med bonuslønn og utbytte til dei som tok imot denne hybridkapitalen, denne kredittpakken. Han argumenterte med at «enhver rett bør følges av forpliktelser». Forholdet er at då vi behandla den første bankpakka, som var på 350 milliardar kr, der staten tilbydde bankane lån til ein langt lågare kostnad enn i den ordinære marknaden – viss ein i det heile hadde greidd å skaffe finansiering i marknaden – og altså gjekk inn og tok ein risiko som ein ikkje tok betalt for, meinte representanten Lundteigen at det ikkje var naturleg å stille krav til lønn, bonus og utbytte. Då er mitt enkle spørsmål: Kva har skjedd i mellomtida? Kva er det som gjer at det er naturleg å stille vilkår når det gjeld denne pakken, og ikkje den førre?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Eg oppfatta at svaret frå Lundteigen på mitt førre spørsmål om den store forskjellen mellom bankpakke I og denne bankpakken med omsyn til vilkår, var at det no hadde gått ei tid, at ein hadde fått lov til å drøfte problemstillinga om vilkår, og at ein derfor no hadde sett skapet på plass og altså stiller vilkår. Så gjentok også Lundteigen at kvar rett bør følgjast av ei forplikting. Då er mitt spørsmål: Meiner representanten Lundteigen at ein også gjerne kunne stilt vilkår i samband med bankpakke I, både når det gjeld lønn, når det gjeld bonus, og når det gjeld utbytte – på same måten som vi no gjer med denne pakken?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Eg blir nokså forundra og litt oppgitt over finansministeren, som vil gå inn og regulere, slik at det ikkje oppstår bobler i økonomien. No er det altså to bobler. Det er eigedomsbobla, og det er også aksjebobla, som har gjort at vi har fått den nedturen som vi har no. Det er ingen tvil om at det var grådigheit som stod bak, og som gjorde at desse boblene fekk vekse. Finansministeren bør kjenne til at det også var grådigheit som gjorde at Regjeringa ønskte å auke aksjeandelen i Statens pensjonsfond – Utland. På grunn av at ein hadde sett at mange hadde tent pengar på aksjemarknaden, ønskte ein også å auke denne aksjeandelen, fordi ein ville vere med på dansen rundt gullkalven. Då er mitt spørsmål: Dersom ein skal regulere seg vekk frå at det i framtida ikkje skal vere noka som helst boble, kva for reguleringar er vi då nøydde til å setje i verk for å hindre det?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Representanten Aasen viser til at i teorien er det nokre pensjonistar som kan kome betre ut ved at ein innfører kjeldeskatt. Eg vil tru det føreset at ein får reforhandla skatteavtalar, slik at Noreg får ein eksklusiv rett til å skattleggje, og at det landet pensjonisten bur i, ikkje får rett til å skattleggje. Då er mitt første spørsmål: Kva er grunnen til at representanten Aasen trur at f.eks. Spania skal gå med på at dei ikkje får rett til å skattleggje personar som bur i Spania, men at Noreg skal få den eksklusive retten? Er det ikkje også eit fornuftig og riktig prinsipp at ein betaler skatt til det landet ein bur i, til det landet der ein også nyt godt av dei offentlege tenestene?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Problemet er at dette forslaget er veldig uoversiktleg, og det er vanskeleg å sjå alle konsekvensane av det. Eg trur det er mogleg at ein i teorien kan ha rett i at det kan vere nokon som kanskje kan kome betre ut. Eg tviler veldig sterkt på det. Uansett er det ein del fallgruver her som går på dette med dobbel skattlegging, og det er eit faktum at det er vanskeleg nok å slåst med norske skattestyresmakter om ein ikkje også skal vere i utlandet og slåst med styresmaktene, der ein kanskje er nøydd til å bruke tolk, til bruke advokat og setje seg inn i eit anna regelverk. Derfor vil dei aller fleste pensjonistar kome dårlegare ut på grunn av dette lovvedtaket, og det er synd. Det kan også medføre – det har vi også på høyring – at det er pensjonistar som vil måtte flytte tilbake til Noreg av økonomiske årsaker.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Eg konstaterer at interesseorganisjonane til dei utflytta pensjonistane er veldig kritiske. Dei har vore på høyring og dei er veldig negative til dette lovutkastet. Eg trur det er grunn til å frykte at ein kan bli utsett for dobbel skattlegging, og at ein kan kome dårlegare ut. Uansett er det eit proveny på 230 mill. kr for 2010 som skal kome frå ein eller annan plass. Anten må Regjeringa og Finansdepartementet skattleggje dei pensjonistane hardare, eller så er ein i den situasjonen at dei landa som dei i dag skattar til, skal få mindre. Begge delar blir feil, for eg meiner at vi som eit av verdas rikaste land bør akseptere at dei landa der våre pensjonistar bur, også får rett til å skattleggje dei litt for å finansiere av dei velferdsgoda som desse pensjonistane nyt godt av.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Dette spørsmålet frå representanten Klungland bekreftar for så vidt litt av den mistanken eg har hatt, at årsaka til at ein innfører denne kjeldeskatten, er Gro Harlem Brundtland. Ein har altså irritert seg så mykje over at ho ikkje betaler skatt og har flytta til Frankrike, at ein altså skal ta ho og alle dei andre som er i liknande situasjonar. Så vidt eg kjenner til, har vel Gro Harlem Brundtland flytta tilbake til Noreg. Men uansett finst det andre, enklare måtar for å få personar i tilsvarande situasjon som Gro Harlem Brundtland, til å betale skatt, og det er rett og slett å ta opp reforhandling av skatteavtalen med Frankrike, slik at ein får dekt det inn, altså får tetta det holet som gjer at pensjonistar med svært god inntekt – 700 000 kr hadde vel Gro Harlem Brundtland – slepp å betale skatt i det hele, slik ho slapp på det tidspunktet.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Representanten Holmås hevdar at denne loven vil bidra til meir rettferd. Det kjem vel litt an på auga som ser. Dei som blir utsette for dobbel skattlegging, vil ikkje oppleve dette som meir rettferdig. Dei landa der det bur norske pensjonistar som nyttar seg av infrastruktur, offentlege gode og velferdstenester, får altså ikkje lov til å skattleggje norske pensjonistar. No er det snakk om 230 mill. kr i 2010 i første omgang, men når ein får reforhandla skatteavtalar, bl.a. med Spania, vil dette antakeleg stige vesentleg. Kor mykje det vil komme opp i, har ikkje eg tal for, men det vil bli betydeleg meir. Då er mitt spørsmål til representanten Holmås: Synest Holmås at det er rimeleg og rettferdig at vi trekkjer pengar ut frå andre land – Spania, f.eks. – og trekkjer dei tilbake igjen til Noreg?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
No er det jo ikkje berre norske pensjonistar som flytter til utlandet. Det er også utanlandske pensjonistar som flytter til Noreg og buset seg her, av ulike årsaker. Då er spørsmålet mitt: Dersom f.eks. ein pensjonist frå USA eller Canada, som har pensjon frå USA eller Canada, flytter til Noreg og tek imot velferdstenester i Noreg, helsetenester, og nyttar seg av infrastrukturen og dei goda som er i Noreg, meiner då representanten Lundteigen at det er naturleg at vedkomande skattar til Noreg av sin pensjon? Eller meiner representanten Lundteigen at det er naturleg og riktig og rettferdig og rimeleg at vedkomande skattar til USA eller Canada av sin pensjon?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Representanten Lundteigen nemnde at ein burde reforhandle skatteavtalane med Spania, Thailand og Pakistan, slik at Noreg fekk eksklusiv rett til å skattleggje dei pensjonistane som tek imot pensjon frå Noreg, og som bur i desse landa. Då er mitt spørsmål: Vil også representanten Lundteigen og Regjeringa ta initiativ til å reforhandle skatteavtalen mellom Noreg og USA, slik at amerikanske pensjonistar som flytter til Noreg, og som bur i Noreg, som tek imot velferdstenester og helsetenester i Noreg, som nyttar infrastrukturen i Noreg, fullt ut skal kunne skattleggjast i USA og ikkje i Noreg? Viss det er ein logikk i det som representanten Lundteigen seier, må jo dette gjelde begge vegar, både der det er ein fordel for Noreg, og der det er ei ulempe for Noreg.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Dersom målet var å få Gro Harlem Brundtland og alle andre pensjonistar som bur i Frankrike, til å betale skatt, kunne ein ha ordna dette på ein mykje enklare måte, nemleg ved å reforhandle skatteavtalen med Frankrike. Då ville ein ha sloppe å ta alle andre pensjonistar. For det er ingen tvil om at det er urimeleg at Gro Harlem Brundtland, som hadde ein så stor pensjon, på om lag 700 000 kr, skulle sleppe fullstendig å betale skatt. Det som hadde vore rimeleg, var om ho hadde betalt ein del av sin skatt til landet der ho budde og nytta tenestene. Men no er det jo slik at det ville ein ikkje. No tek ein alle saman. Finansministeren har altså svart at i verste fall kan enkelte pensjonistar få opp mot 15 pst. i auka skatt. Så mitt spørsmål er: Held finansministeren fast på denne påstanden, og trur ho dei pensjonistane vil oppleve dette som rimeleg?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-02-26:
Som eg sa i stad, synest ikkje eg at det er rimeleg at Gro Harlem Brundtland ikkje betalte skatt i det heile, men det er det altså fullt mogleg å rette opp ved å reforhandle skatteavtalen med Frankrike. Men så seier finansministeren at det er så vanskeleg. Ja vel, men kor hardt har ein forsøkt å få det til? Korleis veit ein at det er vanskeleg? Har ein teke kontakt med Frankrike for å forsøkje å reforhandle avtalen? Eg kan ikkje registrere at ein har gjort seg mykje umak i høve til det. Når det gjeld dei som kan få opptil 15 prosentpoeng i auka skatt, betaler mange av dei skatt til det landet som dei bor i i dag, og så får dei altså kildeskatten i tillegg til det. Ein har ikkje nokon skatteavtale som regulerer dette. Eg trur vanskeleg at dei vil oppleve det som rimeleg og rettferdig at dei i tillegg til å betale skatt til det landet, også må betale 15 pst. kildeskatt til Noreg.
Lars Sponheim (Venstre), 2009-02-26:
Hold ut, Gjermund!
Lars Sponheim (Venstre), 2009-02-26:
Får jeg først si at når jeg hørte representanten Holmås her begynne å replisere til replikanten, og egentlig hadde mest lyst til å ta replikk på seg selv, minner det meg om et innslag jeg hørte for 20–25 år siden, da Billy Graham var i Norge – han hadde en god oversetter til norsk, og oversetteren ble så ruset på det som ble sagt, at han lå i forkant og sa det som Billy Graham skulle si, før Billy Graham fikk sagt det. Men det er lov å komme sterkt tilbake også i stortingssalen. Mitt spørsmål går litt på dette postulatet som representanten kom med – at nå er markedsøkonomien havnet på historiens gravhaug. Og det er jo slik at Holmås er sosialistlederen i hovedstaden vår, så vi bør høre på representanten når han kommer med tungtveiende ideologiske innlegg. Nå er hans parti riktignok deltaker i en regjering som administrerer mye god markedsøkonomi ved hjelp av atskillig mer moderate partier, og spørsmålet mitt er: Hvor mye av markedsøkonomien vil representanten Holmås ha på historisk skraphaug som ikke er der i dag?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Jeg hørte representanten Hagesæter i sin innledning snakke om riktige reguleringer. Han pratet ikke om sjølregulerende markeder; det begrepet var i det innlegget forlatt. Men så kom det oppsiktsvekkende. Representanten sier at markedet korrigerer seg sjøl ved bobler som blir for store. Samtidig går altså representanten på vegne av Fremskrittspartiet inn for at staten skal gripe inn for å korrigere konsekvensene av at bobla brast. Det er sjelden jeg har opplevd en så stor inkonsistens i et innlegg. Her rir Fremskrittspartiet to hester: tilsynelatende markedstilhenger, men velger staten, som skal rydde opp.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Teoretisk er jeg jo helt enig i at alle bobler i økonomien reguleres i et marked over tid. Problemet som vi står overfor, er imidlertid at den bobla som nå har sprukket, har sånne konsekvenser for menneskers liv og for den sosiale situasjonen i verden at alle partier internasjonalt går inn med en offensiv stat for å ta konsekvensene av at bobla sprakk. De tar altså ansvar. Det er jo det beste beviset på at det som representanten her snakker om, at markedet ordner opp, er direkte feil.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Både opposisjonens merknader og representanten Flåttens innlegg er preget av nøkternhet. Hovedpoenget i innlegget til representanten Flåtten var ydmykhet i forhold til dosering og løsninger, altså i forhold til doseringsbehov og løsningsalternativer framover, fordi Høyre, som oss andre, ikke i dag har oversikt over krisas alvor og karakter. En er altså ukjent med hva som kan være situasjonen til høsten. Det som skjer, er at Høyres innlegg nå er fritt for all tidligere høyreideologi om skepsis til en aktiv stat. Og det er sånn at dess større alvor i finanskrisa, dess større avstand til Høyres ideologiske fundament: Sats på det frie marked. Det er en interessant observasjon, men fra Senterpartiets side og Regjeringas side er vi glad for at det er en slik utvikling på gang i Høyre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Det har løpende vært en diskusjon – i forbindelse med både den første bankpakka og denne pakka – om pliktene. Jeg har nok vært av dem som hele tida har ment at retter skal følges av plikter, og det har jeg på ulike måter fremma i det offentlige ordskiftet. I forbindelse med den første bankpakka fant en det ikke naturlig, etter en totalvurdering, å gå inn på det. Nå er i hvert fall på det punktet skapet satt på en annen plass.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
For det første har jeg lyst til å understreke at Senterpartiet og representanten Lundteigen er tilhengere av en markedsøkonomi. Vi har aldri i denne salen uttrykt oss annerledes enn at vi står på det fundamentet. Vi står på den markedsøkonomien som altså er regulert, som er et produkt av en aktiv stat. Når det er sagt, viser jo denne krisa at vi er inne i en systemkrise, og det forstår jeg at representanten Flåtten er enig i. Og representanten Flåtten ønsker å delta i en systemdebatt. Hvor kommer den fra? Jo, den kommer fra internasjonale fora. Den kommer opp i saker à la den vi har i dag, og den vil komme opp i flere situasjoner i Stortinget framover. Og Stortinget kan også på eget grunnlag ta opp det spørsmålet. Finansministeren har sagt at det skal nedsettes en finansmarkedskommisjon, og det vil bli en anledning til å følge opp det arbeidet. Jeg forstår spørsmålet slik at Høyre ønsker å delta i den debatten, og det er gledelig.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Det er en avgjørende forskjell, sjølsagt, mellom bankpakke I og bankpakke II. I bankpakke I stilte staten til disposisjon kreditt gjennom auksjon. I bankpakke II, som vi nå diskuterer, stiller staten til disposisjon egenkapitalinstrumenter gjennom såkalt hybridkapital eller superhybridkapital. En går altså inn direkte med kapital som i bankenes virksomhet er medvirkende til å øke egenkapitalprosenten i institusjonen. Det er altså et mye mer aktivt inngrep i forhold til bankens situasjon enn det forrige. Derfor er det gode grunner til at en i dette tilfellet gjør det. Det var ikke så gode grunner for det i den forrige bankpakka.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Svaret på det framgår av den skatteavtale som vi da har med henholdsvis USA eller Canada. Skatteavtalene, slik som Norge legger opp til, skal sikre at det ikke blir dobbeltbeskatning, og det er det bærende prinsippet. Men det er skatteavtalenes utforming som avklarer betalingen av skatt, så og så mange prosent, til det ene og det andre landet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Svaret er ja. Ligningsmyndighetene i Norge har en klar plikt til å påse at skattyter betaler korrekt skatt. Det betyr at en i noen tilfeller ved skattemyndighetenes gjennomgang av sjølmeldinga vil betale mindre skatt, i andre tilfeller mer skatt. Tilsvarende prinsipp forutsetter jeg at norske myndigheter, så langt en har råderett over det, vil forsøke å realisere også gjennom skatteavtalene med andre land.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2009-02-26:
Det jeg, etter representanten Hagesæters vurdering, sa om Spania, Thailand og Pakistan, at vi der skulle få en eksklusiv rett, er ikke dekkende. En skal få samme rett der som en har i de andre avtalene. Når det gjelder USA, har jeg ikke oversikt over den skatteavtalen som foreligger mellom Norge og USA, men prinsippet må være slik som representanten Hagesæter sier, at det virker på samme logiske måte i forhold til USA som i forhold til andre land. Det må være et enhetlig prinsipp.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-02-26:
Ja, jeg synes det. Men som jeg sa i innlegget mitt, er det en balanse her. Det kan godt hende at selv om bankene benytter seg av dette tilbudet og øker kapitalen, vil de allikevel kunne ha en soliditet både med bakgrunn i den posisjonen de hadde, og den de får, selv om de også øker utlånene, som gjør at de vil kunne betjene kapitalen til en viss grad. Og jeg tror, som jeg sa, at det er viktig. For jeg tror at det nå som det kanskje er vanskelig å få inn annen egenkapital, men også på litt sikt, er viktig å vise at man vil gi aksjonærene noe tilbake for å få dette til å fungere på veldig lang sikt.