trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Bruken av beltevogn i Norge er av meget begrenset omfang. Som følge av den nye loven om yrkestransport av 21. juni 2002, som trådte i kraft den 1. januar 2003, er det ikke lenger anledning til å gi løyve til rutetransport med beltevogner. Denne kjøringen reguleres dermed fullt ut av motorferdselloven og tilhørende nasjonal forskrift for bruk av motorkjøretøyer i utmark og på islagte vassdrag. Motorferdselloven har som utgangspunkt at motorisert ferdsel i utmark og på vassdrag er forbudt, med mindre annet følger av loven selv eller av vedtak med hjemmel i loven. Som en – trolig utilsiktet – konsekvens av lovendringen ble dermed bruken av beltevogner til persontransport forbudt, da slik ferdsel ikke lenger var underlagt ruteløyve og derfor ble tolket som ren fornøyelseskjøring. Jeg viser også til at det i Innst. O. nr. 66 for 2001-2002 om lov om yrkestransport med motorvogn og fartøy står : «Etter departementet si vurdering er det naturleg og tilstrekkeleg at all transport med beltebil vert vurdert i høve til lov om motorferdsel i utmark og vassdrag, utan at det skal krevjast særskilt løyve etter yrkestrafikklova for rutetransport.» Dette tolker forslagsstillerne som at Regjeringen ønsker å forenkle reglene for bruk av beltevogner, og ikke at Stortinget i realiteten ønsker å forby det. På Høvringen i Gudbrandsdalen har man i rundt 60 år hatt en skånsom kjøring med beltevogn i kortere perioder vinterstid. Dette er en integrert del av næringsvirksomheten i fjellbygden Høvringen, som marginalt greier å opprettholde mange distriktsarbeidsplasser og nødvendig infrastruktur. Turistnæringen i Høvringen har spesialisert seg på miljørettet turisme hvor natur og ro er viktige salgsargumenter. Høvringen er fri for skianlegg og støyende natteliv. Bruk av beltevognene har vært et middel til å få med småbarn på skitur i fjellet, eller la eldre og dansker uten særlige skiferdigheter få nyte den storslåtte naturen. Bruk av beltebil på Høvringen dreier seg altså om nyttekjøring som fastboende påtar seg i ervervsmessig forstand for å sikre hotellets virksomhet, og som det kan gis tillatelse til etter loven. Med manglende politisk vilje til å erkjenne dette frykter turistnæringen i området for framtiden. De vet av erfaring hvor viktig beltevognene er for å kunne tilby turistene tilgang til den storslåtte naturopplevelsen de ønsker å få. Til slutt: Det ville være av stor interesse å få statsrådens syn på hvorledes det kan være i miljøets interesse å forby disse to beltevognene når alternativet vil være å brøyte veien og åpne for alminnelig ferdsel med bil. Å brøyte veien og slippe inn tusenvis av biler er altså OK, og det er tillatt i dag, mens to beltevogner som har gått der i 50 år, altså er en miljøsynd. Helt til slutt viser jeg til forslaget, som står på side 2.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Jeg hadde et klart spørsmål til statsråden i stad, om han synes det er bedre at en skal brøyte veien til påske og sende inn tusener av biler like ved nasjonalparken enn at de to beltevognene, som har gått der i 50 år, skal få gå der. Ser han noen som helst miljøbesparelser med det? Det er det motsatte av miljøbesparelser det statsråden går inn for her. En ting til: Jeg synes dette er temmelig grotesk – og nå bruker jeg det ordet – når en bedrift har brukt disse i 50 år, og statsråden er nå i ferd med å nedlegge denne bedriften. Er det slik denne regjeringen vil bygge Bygde-Norge?
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Representanten Thore A. Nistad har gjort grundig greie for saka, for bakgrunnen for Framstegspartiet sitt forslag. Det ligg altså føre eit forslag frå Framstegspartiet om å instruere Regjeringa til forskriftsendringar, eit forslag som er lagt direkte fram her i salen utan behandling i komiteen. I denne situasjonen bør det vere i statsråden si interesse frå denne talarstolen å klargjere om han vil finne ei løysing slik at det òg i framtida kan vere mogleg å frakte skituristar med beltebilar. Eg vil starte med å utfordre statsråden nettopp på det, og ber han klargjere om Regjeringa og statsråden sjølv vil finne ei løysing i forhold til forskriftsendringar for å kunne opne for denne transporten, for, som Nistad var inne på, dette er noko som kanskje spesielt rammar beltebiltransporten på Høvringen, ein transport som har gått føre seg siden 1947. Dei har ein beltebil som tuslar nokre kilometer innover fjellet og dreg med seg skituristar på ein veldig miljøvennleg måte, på ein slik måte at ein ikkje kjem over grensa til nasjonalparkens område. Da lova om yrkestransport vart endra i 2002, trur eg ikkje det var nokon sin intensjon her på huset å forby denne transporten. Som sagt går den føre seg over 5 km og i avgrensa omfang. Det har vore eit stort engasjement, bl.a. har ein samla 1 200 underskrifter for å få lov til å halde ved lag denne transporten. Lokalaviser i Lillehammer-regionen har engasjert seg, forståeleg nok, for deira oppgåve er på mange måtar å take i vare regionen sine interesser når det gjeld næringsliv og næringsutvikling, og det har som Nistad var inne på, betydning for reiselivsnæringa på Høvringen. Nokon vil seie at dette er ei slags heia Noreg-sak, bl.a. fordi ei seter som heiter Smukksjøseter, ligg ei mil innafor Høvringen, og der er det tillate å transportere varer med beltebil. Departementet seier det er OK at dei òg tek med skituristar. Det opnar for at viss dei vil omgå regelverket, kan Høvringen Høgfjellshotell transportere ein mjølkekartong eller to berre for å frakte skituristar innover. Det vil dei ikkje, for dei vil ha eit reieleg forhold til dette, og det er respektabelt nok. Statsråden seier i eit svar til meg at ein ikkje har heimel i forskrifter for å opne for denne transporten. Viss statsråden no meiner at det bør vere høve til denne transporten, meiner eg at han har eit val. Det er å foreslå å endre forskriftene. Viss han meiner at denne transporten bør vere forboden, bør han seie det i klartekst. Det blir òg vist til forsøk med motorferdsel i utmark som går føre seg i åtte kommunar, og at statsråden vil vurdere heile lovgivinga og regelverket på nytt etter evalueringa av det forsøket. Dette bør komme nokså fort. Eg håpar at statsråden her no kan seie at han har ein intensjon om å endre på forskriftene, slik at denne beltebiltransporten, bl.a. på Høvringen, kan bli ei moglegheit i tida framover.
Torstein Rudihagen (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Eg trur at statsråden kunne ha løyst denne saka om han no i klartekst hadde sagt at hans intensjon og vilje er å endre forskriftene, slik at det skal kunne vere mogleg å drive med denne beltebiltransporten av skituristar. Eg forstår godt at han ikkje kan seie noko 100 pst. sikkert, men må ta atterhald om ein høringsrunde og dei innspela som kjem, dersom ein meiner at forvaltningslova krev det, og det blir stilt spørsmål om det, men i alle fall må det vere tillate for statsråden å seie kva som er hans erklærte vilje med det atterhaldet. Spørsmålet mitt til statsråden var eigentleg om statsråden ser ei moglegheit til å gi ein dispensasjon, sjølv om han ikkje ser moglegheita til å kunne tillate slik køyring permanent med noverande forskrifter og lovverk.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Som eg tidlegare har gjort greie for, følgjer det av ny lov om yrkestransport som tredde i kraft 1. januar 2003, at det ikkje lenger er høve til å gi løyve til rutetransport med beltebilar. Denne kjøringa blir no regulert fullt ut av motorferdselslova og tilhøyrande nasjonal forskrift for bruk av motorkjøretøy i utmark og på islagde vassdrag. Motorferdselslova hindrar ikkje nødvendig ferdsel til anerkjende nytteformål. Beltebiltransport av skituristar er i motorferdselslova sin forstand ikkje eit anerkjent nytteformål, og lova opnar derfor i utgangspunktet ikkje for slik transport. Transport som er nødvendig for drift av turistanlegg som ikkje ligg til brøyta bilveg, er tillate. Det er lov til å la personar sitja på når ein likevel skal transportera. I rundskriv til lova går det fram at transport av gjester ut i turterreng ikkje er tillate. Det er dermed etter gjeldande lov og forskrift ikkje høve til å gi løyve til beltebiltransporten. Dersom det skal opnast for slik transport med beltebil, må motorferdselslova og/eller nasjonal forskrift endrast, eller ein må gi særskilt forskrift for denne typen transport. Eg gjer merksam på at forvaltningslova fordrar at saka blir send ut på høring, og at det derfor ikkje er mogleg å få til ei endring før påskeferien i år. Dette har eg i dag fått bekrefta frå Justisdepartementet. Motorferdselsregelverket er for tida gjenstand for eit forsøksprosjekt i åtte kommunar. Forsøket er planlagt sluttført og evaluert i 2005. Under forsøksperioden har det komme mange forslag om endringar av regelverket, om både strengare og meir liberale reglar. Alle dei som har komme med forslag om endringar, det vera seg kommunar, enkeltpersonar eller andre, har innfunne seg med at ei endring ikkje kan påreknast før forsøksprosjektet er avslutta, dvs. i mai i 2005. Etter evalueringa vil det bli ein heil gjennomgang av innspela som er komne. Me er kjende med argumenta frå m.a. Høvringen Høgfjellshotell. Eg vil òg seia at det finst mange gode argument. Gjennom denne prosessen vonar eg at me kan komma fram til ei tilfredsstillande løysing for Høvringen Høgfjellshotell, ein prosess me startar no når forsøksprosjektet er avslutta. Det er avslutta 1. mai – da startar me ein prosess. Da vil me sjå på alle desse delane, og så komma tilbake til endringar. Den prosessen håper eg vil gjera at me vil finna fram til ei tilfredsstillande løysing for Høvringen Høgfjellshotell.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Som eg sa i innlegget mitt, er eg no oppteken av å få ein god prosess. Me har no fått veldig mange innspel om endringar i forhold til motorferdselslova. Dette er ei av dei endringane me no får. Me avsluttar no eit prosjekt. Etter at det er avslutta, vil me gå igjennom det og sjå på kva for endringar me skal gjennomføra, og så komma tilbake til det. Når det gjeld det spørsmålet som representanten Carl I. Hagen tek opp, vil eg visa til dialogen med lovavdelinga i Justisdepartementet, der ein nettopp peiker på behovet for òg å ha ei normal høring når me skal endra ei forskrift. Det vil eg visa til at det òg vil vera behov for i denne saka. Det vil vera ei endring som påverkar miljøet, og derfor er vi nøydde til å følgja retningslinjene. Eg er nøydd til å vareta heilskapen i prosessen, og viser til den kontakten eg har hatt med Justisdepartementet i dag for å klargjera nettopp denne problemstillinga.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Som eg sa i innlegget mitt, synest eg at Høvringen Høgfjellshotell har lagt fram mange gode argument. Det er òg bakgrunnen for at eg vil sjå på denne saka når me skal sjå ho i ein samanheng. Men knytt til motorferdselslova er det mange endringar, nokre som går i meir liberal retning, men me har òg behov for strengare reguleringar. Me ser at motorferdsel generelt er eit større og større problem i naturen. Eg peiker her på at eg vil sjå på dette. Eg seier òg at eg vil finna ei god løysing for Høvringen, og at det skal vera ei tilfredsstillande løysing. Det sa eg òg i innleiingssvaret mitt. Det svaret står sjølvsagt fast, utan eg vil gå inn og førehandsprosedera i denne saka, men eg har gitt eit tydeleg signal gjennom det eg sa i mitt innleiingssvar her.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Som eg sa, vil det etter den gjeldande lova og forskrifta ikkje vera høve til å gi løyve til beltebiltransporten. Dersom ein skal gi eit slikt løyve, er me nøydde til å ha ei forskriftsendring. Da er me nøydde til å ha ein skikkeleg prosess, og det legg eg opp til her. Det var ei usemje mellom representanten Hagen og meg om det var nødvendig med ein slik prosess. Der minner eg om det tydelege rådet eg har fått frå Justisdepartementets lovavdeling, som seier at det vil vera nødvendig. Ein kan i visse tilfelle sjå bort frå høring. Det meiner eg det ikkje er grunnlag for i denne saka. Det kan vera at det ikkje er praktisk gjennomførbart, dersom det kan vera vanskeleg med ei gjennomføring av forskrifta eller det svekkjer effektiviteten, eller ein må sjå på det som openbert unødvendig. Her har eg fått ei vurdering frå Justisdepartementet. Eg held meg sjølvsagt til den anbefalinga og vil sjå på saka samla sett og gjennomføra dei prosessane som er nødvendige.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Når det gjeld spørsmålet frå representanten Rudihagen om å gi ein dispensasjon, vil eg seia at det ikkje vil vera mogleg ut frå det regelverket me har i dag. Derfor har eg ikkje moglegheit til å gi ein dispensasjon. Men det er klart at eg vil sjå på moglegheita for ei forskriftsendring, og eg har òg sagt i mitt første innlegg at eg ønskjer å få til ei løysing som er tilfredsstillande for Høvringen Høgfjellshotell. Da må eg følgja forvaltningslova. Da er eg nøydd til å ha dei rundane i forhold til høring. Det er ikkje grunnlag ut frå det rådet eg har fått frå Justisdepartementet i dag, til å gå utanom det regelverket. Så eg har gitt tydelege signal om at eg ønskjer ei løysing på saka. Eg har sagt at eg ønskjer å følgja forvaltningslova, og eg har altså ikkje moglegheit ut frå dagens regelverk til å gi ein dispensasjon utan å endra forskrifta. Og det er den prosessen eg ønskjer å starta på ein ryddig og god måte, men eg ønskjer òg å finna ei løysing i saka.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-03-15:
Som eg tidlegare har sagt, vil eg setja i gang eit arbeid for å få til ei tilfredsstillande løysing for Høvringen Høgfjellshotell. Stortingspresidenten bad meg om å ta ein runde for å sjå om vi kan få til ei løysing før påske. Det vil eg sjølvsagt gjera, men eg vil minna om at eg hadde gjort eit forarbeid i dag. Det kom veldig tydeleg fram at eg ikkje kan gi ein dispensasjon. Det vil vera eit brott med forvaltningslova dersom me sender ut dette utan ei høyring. Eg vil sjølvsagt gjera det som stortingspresidenten bad om her. Det synest eg òg det forslaget fortener, men eg vil ikkje skapa noka større forventning. Eg har gjort eit forarbeid før eg kom hit i dag, nettopp ut frå det ønsket som stortingspresidenten hadde, men eg vil gjera det som stortingspresidenten bad om i sitt innlegg.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Statsråden viste til regelverket for høring som begrunnelse for hvorfor han ikke kunne foreta seg noe før påske. Der tror jeg statsråden tar feil. Hvis han leser instruksverket for høringer, vil han se at det er unntak for spesielle tilfeller. Det vil være fullstendig meningsløst å sende noe på høring dersom Stortinget har fattet et vedtak. Da skulle man altså sende på høring om Stortingets vedtak skal gjelde! Det er en absurd situasjon. Hvis Stortinget vedtar forslaget i Dokument nr. 8:56, er det mer enn hjemmel nok i instruksverket for høringer til å unnta dette fra høring. Det er ingen som ville anklage statsråden for å gjøre noe galt fordi han gjennomfører et stortingsvedtak.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Nå bekreftet altså statsråden selv at det var adgang til å fravike dette med høringsinstituttet, og særlig hvis det var, som han vel sa til slutt, helt spesielle årsaker, og den spesielle årsaken er hvis Stortinget fatter et vedtak. Her spørs det altså ikke om noe annet enn statsrådens vilje og ønske. Hvis statsråden anbefaler regjeringspartiene å stemme for vårt forslag, er jeg overbevist om at Arbeiderpartiet og Senterpartiet også vil gjøre det, og da er det ingen som vil finne på å sende et stortingsvedtak, som skal gjennomføres raskt, som er litt av hensikten, på høring. Da er de forholdene som er påpekt som unntak i høringsinstruksen, oppfylt. Så det er bare for statsråden å anbefale regjeringspartiene å stemme for forslaget i Dokument nr. 8:56, så vil denne saken få en fornuftig løsning og ikke en ikke-løsning.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2005-03-15:
Min ærede komitekollega slo fast at statsråden har opplyst at han ikke har mulighet til å gjøre det som jeg også åpenbart tolker som at et klart flertall i Stortinget ønsker. Da har i realiteten Stortinget kanskje en mulighet til å hjelpe statsråden, ved ganske enkelt å gi statsråden en mulighet som han selv ikke har funnet, for han hevder jo at han har lett etter en mulighet til å gjøre dette, men at han stoppes av noen lovfortolkere. Hvis Stortinget fatter det vedtaket som jeg forstår Jørgen Kosmo egentlig ikke ønsker, men som han intensjonsmessig er enig i, vil det jo åpenbart være unødvendig å sende noe som helst på høring for å kunne gjøre en forskriftendring. Statsråden har opplyst at han ikke har funnet noen annen mulighet enn en forskriftsendring. Stortinget kan altså gi ham den muligheten til å foreta en forskriftsendring uten å foreta noen høring, med et stortingsvedtak som her er foreslått. Så jeg vil gjerne spørre representanten Kosmo: Hvorfor vil han ikke være med på å gi statsråden den muligheten og en unnskyldning for å gjøre det som også representanten Kosmo mener statsråden bør gjøre?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Eg høyrer at miljøvernministeren legg opp til at han ønskjer å finna ei løysing på saka, og det synest SV er fornuftig. Me kan heller ikkje vera med på det som Framstegspartiet legg opp til, nemleg å instruera Regjeringa i ei sånn sak som denne, gjennom å foreta ei forskriftsendring som omfattar mykje meir enn konsekvensane berre for Høvringen, og det er jo det forslaget frå Framstegspartiet går ut på. Dette forslaget dreier seg ikkje spesifikt om Høvringen – det dreier seg om ei deregulering på heile området, og det kan SV ikkje vera med på. Så registrerer me òg at statsråden ønskjer å ha ein ryddig prosess framover i forhold til den evalueringa som skal foregå når det gjeld forsøkskommunane, og det støtter me han også i.
Olemic Thommessen (Høyre), 2005-03-15:
Dette er på mange måter en litt kjedelig sak. Det er en kjedelig sak for dem den rammer, i særdeleshet fordi de lovendringene som de rammes av, kanskje ikke var tenkt å skulle ramme slik. Det er også en kjedelig sak for miljøvernets anseelse i Bygde-Norge, fordi den ikke er begripelig. Den er ikke lett å formidle til dem som bor i dette området. Den er faktisk svært vanskelig å skjønne, ikke bare for dem som rammes direkte, men jeg tror også for svært mange som bor i dette området. Hvorfor i all verden skal det ikke være mulig å kjøre beltebil, som man har gjort i 58 år? Hvorfor i all verden skal man ikke kunne fortsette med en virksomhet som – oppriktig talt – meget vanskelig kan ses som spesielt miljøfiendtlig. Når vi jobber med utmarka vår, og når vi jobber med miljøvern, er det viktig at vi jobber på en måte som gjør at folk forstår, og som gjør at folk føler eierskap til det vi arbeider med. Det synes jeg er et viktig perspektiv i denne saken. Det er sagt mye om virksomheten på Høvringen. Jeg går ikke nærmere inn på den. Men jeg tror nok at det å kjøre weasel, også i andre tilfeller enn for Høvringens del, dreier seg om en type turisme som mange av oss er glad for er der. Det er en type turisme som ikke omfattes av store slalåmbakker og den type miljøinngrep som vi ofte ser er tema når vi bygger ut turistområdene våre. Jeg synes statsråden fortjener honnør fordi han i sitt innlegg og i sine svar på replikkene har gitt et tydelig signal om at han ønsker å gjøre sitt ytterste for å finne frem til tilfredsstillende løsninger. Det ville ikke være naturlig at Regjeringen i en sak som denne fikk en nærmere instruksjon av Stortinget. Det synes jeg heller ikke kan være nødvendig når vi har fått så klare signaler fra statsråden som vi har. Men jeg har lyst til å koste på meg et lite hjertesukk. Når vi ser hva vi har viklet oss inn i av formaliteter og lovkrimskramserier, og hvor tornefull og komplisert veien ut blir, må jeg nok si at jeg synes det gir grunn til ettertanke. Jeg har lyst til å gjøre de ord som lederen i menighetsrådet i en sørlandsby en gang sa, til mine. Da sognepresten unnskyldte seg med at også Jesus drakk vin, svarte menighetsrådet: «Me veid det, men me liga det ikkje». Jeg synes det er litt sånn med denne saken også. Statsråden har på en utmerket måte redegjort for formalitetenes vei, som vi må gjennom. Ja, vi vet det, men vi liker ikke at det skal være så vanskelig, og at det skal være en slik lang vei for å ordne opp i noe som i utgangspunktet er en åpenbar inkurie. Jeg synes statsråden har svart meget tilfredsstillende på de spørsmål som er reist, og jeg stoler på at departementet under statsrådens ledelse vil bidra til at vi kommer frem til en god løsning for alle parter.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-03-15:
Jeg har forståelse for at statsråden ønsker en ryddig prosess, og at statsråden ønsker å forholde seg til gjeldende retningslinjer for forskriftsendringer. Til tross for det må jeg si at jeg i denne saken ikke tror at det tjener den hensikt som statsråden er ute etter, verken i forhold til miljøet eller i forhold til å få forståelse for det saken gjelder. Dette er en transport som har foregått gjennom mange år. Det er en transport på en ubrøytet vei. Det kunne faktisk alternativt ha vært foretatt brøyting på denne veien. Det kunne ha vært sendt inn hundrevis, kanskje tusenvis, av biler, med de miljøbelastninger det ville medføre, både i forhold til brøyting og i forhold til den situasjonen man da ville komme i. Samtidig sier statsråden at det er greit med varetransport, og at man gjerne kan ta med passasjerer når man transporterer inn varer. Dette blir med respekt å melde fullstendig meningsløst. Nå er det et stort flertall i Stortinget som ber om at denne saken løses i minnelighet. Heller ikke Senterpartiet vil være med på å foreta forskriftsendringer i denne sal, men ballen ligger nå hos statsråden. Jeg har vanskelig for å se at statsråden på noen måte i ettertid vil komme til å bli anklaget om det gis anledning til å løse denne saken for en begrenset påskeperiode, for så i neste omgang å komme tilbake med forskriftsendringer.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Dette virker å være en ganske ulykksalig sak. Flertallet i Stortinget er helt åpenbart av den mening at den burde kunne finne sin løsning i minnelighet, slik at turistvirksomheten også denne påsken kunne ha mulighet til å praktisere det som tidligere har vært praktisert, uten at det har skapt de store miljøproblemene. Det er helt åpenbart at virkningen av lovvedtaket på dette området i hvert fall har vært utilsiktet. På den annen side må jeg si at jeg har meget stor respekt for det statsråden sier, at han ikke kan ta initiativ til å endre forskriften og på den måten bryte god forvaltningsskikk. Det samme prinsippet bør også Stortinget følge. Jeg synes det vil være meget beklagelig om Stortinget skulle gjøre en forskriftsendring på bakgrunn av et Dokument nr. 8-forslag uten ytterligere behandling. Jeg hører at statsråden sier at han har forstått det slik at han har ingen mulighet til å gi dispensasjon eller på annen måte gi en slik tillatelse. Men jeg vil på det sterkeste oppfordre statsråden til å ta fornyet kontakt med lovavdelingen i Justisdepartementet for å se om det ikke finnes en mulighet for at man kan få løst denne saken i minnelighet før påske, uten at Stortinget skulle gi statsråden instruks om å gjøre det. Så må man gjennomføre høringsrunder som går på den generelle forståelsen av motorferdsel i utmark, og få inn synspunkter fra både dem som er miljøbevisste, og andre – og med «andre» mener jeg også den turistnæringen som er interessert i å ivareta miljøet på en fornuftig måte, men også ønsker å utnytte de naturressursene som Norge har, på en fornuftig måte. Jeg vil sterkt fraråde Arbeiderpartiet å stemme for det forslaget som er lagt fram her i dag, men på den annen side vil jeg sterkt anmode statsråden om å undersøke alle muligheter, slik at Stortingets intensjon og det som helt åpenbart er stortingsflertallets vilje, kan bli gjennomført på en fornuftig og ordentlig måte innenfor de rammer som både lovverket og forskriftene tilsier.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2005-03-15:
Jeg synes ikke Stortinget skal hjelpe statsrådene til å bryte forvaltningslovens regler eller å bryte god forvaltningsskikk. Jeg synes ikke det er et virkemiddel som Stortinget bør ta i bruk, at Stortinget, for å unngå at folk på et generelt grunnlag skal kunne la sine synspunkter bli reflektert gjennom høringer i forbindelse med viktige forskrifter og lovbestemmelser, unngår de pålagte høringsfristene ved å fatte et instruksjonsvedtak. Dette vil etter min mening være å misbruke Stortingets makt. Derfor oppfordrer jeg isteden statsråden til å gjøre et forsøk på å finne andre løsninger for å kunne komme Stortinget i møte i en sak der det er helt åpenbart hva Stortingets flertall mener.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-15:
Dette er en underlig sak. Som flere har vært inne på her i salen nå, er den ødeleggende for miljøvernets anseelse. Stemningen i salen er klar. Det er ingenting som taler for at denne beltevognkjøringen til Høvringen skal stoppes. Den bør kunne fortsette, og særlig når denne kjøringen rent faktisk får mindre konsekvenser enn alternativet, nemlig å åpne vegen for alminnelig ferdsel. Jeg vil også på det sterkeste oppfordre miljøvernministeren til å finne den naturlige løsningen på denne saken innenfor det handlingsrommet som rent faktisk eksisterer, som bl.a. stortingspresidenten har pekt på.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-03-14:
Nå tror ikke jeg at det å gå foran når det gjelder etikk, når det gjelder pensjoner og lederlønninger, vil svekke konkurranseevnen til statlige selskaper eller selskaper der hvor staten har betydelige eierinteresser. Tvert imot tror jeg det vil styrke staten også der den har økonomiske interesser, og jeg tror det også vil styrke samfunnet at staten går foran på disse områdene.
André Oktay Dahl (Høyre), 2005-03-14:
I forhold til valg av selskapsmodell leste jeg en gang at når man velger en selskapsmodell, innebærer det et valg av realiteter. Jeg lurte på om representanten Valle kunne konkretisere hvordan hun innenfor en selskapsmodell, som et AS er, kan se for seg hvordan staten skal vinne fram innenfor selskapets organer uten at det får markedsmessige konsekvenser og negative økonomiske konsekvenser for selskapet som sådant, slik man legger til grunn i merknadene fra SV og Fremskrittspartiet.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2005-03-14:
Jeg merker meg at helse- og omsorgsministeren kanskje på en litt lettvint måte prøver å kommentere det jeg har påpekt – «bøtta med svartmaling». Malingen og den fargen som eventuelt er på malingen, er stort sett hentet fra Riksrevisjonens rapport. Jeg vil ikke være med på å tildekke, jeg vil heller prøve å avdekke. Hvor svart eller hvor alvorlig dette er, tror jeg kanskje framtiden vil vise. Når det gjelder gjeld og balanse, er det klart at det å ettergi gjeld i forhold til det kravet som man nå har om balanse i helseforetakene, også har en annen betydning enn bare det som helseministeren var inne på. Helseministeren sa at han forventet markant forbedring av internkontroll, diagnosekoding osv. Det er bra. Men kan vi forvente en opprydding og bedre, mer reell praktisering av status og avskrivningsopplegget fra helseministeren, slik at det blir et mer ryddig og reelt driftsgrunnlag for helseforetakene?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2005-03-14:
Til det siste kan jeg si et utvetydig ja. Stortinget vil få seg presentert en proposisjon om ikke lenge. Når den ikke kan oversendes nå, er det fordi blekket ikke er tørt ennå, men det er i ferd med å bli det. Så det er nært forestående.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Innledningsvis vil jeg få lov til å takke komiteen for en god og ryddig prosess i forbindelse med jobben som nå er gjort i komiteen når det gjelder budsjettarbeidet for inneværende år. Mange har vært til høring i komiteen for å presentere sine kommentarer og ønsker om hvordan budsjettet bør se ut i framtiden. Dette er viktige tilbakemeldinger for komiteens arbeid. Det er heller ikke til å legge skjul på at komiteen nå også består av mange nye representanter, og i tillegg er det en del som har nye roller. President – jeg må også få lov til fra denne talerstolen å sende noen tanker til tidligere stortingsrepresentant John I. Alvheim, som etter min mening gjorde en fantastisk jobb for de svakeste i samfunnet i denne sammenhengen. Og jeg ønsker, om presidenten ikke har noe imot det, å ha noen få minutters stillhet.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Dette er jo et interessant spørsmål, særlig fra et parti som nå har finansministeren, og som faktisk fører en skattepolitikk som gir størst skattelette til dem som har mest fra før, og dem med de høyeste inntektene. Jeg tror at representanten Inga Marte Thorkildsen kan gå litt i seg selv og tilbake til den debatten som tidligere har vært knyttet til skatteletteproblematikken. Når det gjelder det med å utjevne forskjeller: Ja! Vi har nemlig en politikk der vi har nullet ut momsøkningen, som denne regjeringen står for, fra 11 til 13 pst. Vi har sørget for å nulle ut egenandelene i helsevesenet, som denne regjeringen nå ikke bare øker, men de innfører til og med nye egenandeler. Hvis det er noen som ønsker å gjøre noe på denne sektoren, er det faktisk Fremskrittspartiet. Regjeringen har vist at den gjør akkurat det motsatte: De gir de høyeste skattelettelsene til dem med de høyeste inntektene, og i tillegg øker man avgiftene, noe som rammer folk flest.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Størrelsen på helsebudsjettet for inneværende år er ikke tilstrekkelig til å kunne gi et fullgodt tilbud til landets pasienter. Fremskrittspartiet har gjennom sitt alternative statsbudsjett lagt fram en helhetlig politikk, også på dette området, da med høyere ramme. Det er også en prioritering. Vi prioriterer høyere utgifter på helsesektoren enn på andre områder. Når det gjelder Amathea, er det nettopp – som representanten Inge Lønning var inne på – bare et symbol. Vi er med på hele merknaden knyttet til Amathea og dette forsøket på å redusere bevilgningene til en organisasjon som er veldig, veldig viktig. Saken er at vi i dag har en flertallsregjering. Forslaget blir derfor bare et symbol, det også. Flertallet består av helt andre partier i denne salen, og de har i utgangspunktet vedtatt dette. Ja, vi støtter opp om dette. Men i våre prioriteringer har vi valgt å øke bevilgningene til helsesektoren betydelig mer enn de andre partiene, derfor har vi ikke funnet rom for å fremme et eget budsjett innenfor denne lille rammen.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
I utgangspunktet er det interessant at man under et halvt år etter at Kristelig Folkeparti selv var med på å fremme forslag om akkurat denne endringen – for det var jo den forrige regjeringen som fremmet forslag om å endre systemet knyttet til nettopp dette med grenser for hva som skal være vin, brennevin og øl, ut fra prosentsatser – allerede nå ønsker å evaluere dette. Det som er vårt utgangspunkt, er at vi ikke ser på norske innbyggere som en mer sart rase enn folk i resten av Europa. Vi aksepterer faktisk at mennesker får ta sine egne valg i en del sammenhenger. Om det går på grensene for hva som regnes for vin, øl eller brennevin, tror ikke jeg har enorme konsekvenser. Jeg skal ta en liten parallell, hvis jeg rekker det, nemlig rusbrusproblematikken. Omsetningen av rusbrus gikk til himmels fordi tidligere statsråd Valgerd Svarstad Haugland snakket om den hver eneste gang hun kom på TV. Med en gang den tidligere statsråden sluttet å snakke om den, gikk omsetningen ned. Kanskje vi også skal ta det innover oss.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Jeg tok med meg denne bibelen fra den nye regjeringen. Der er det et par interessante spørsmål som reiser seg. Det siste kulepunkt innenfor helsetjenester er å «redusere egenandeler på helsetjenester og holde dem på et lavt nivå». Jeg ber om at representanten fra Arbeiderpartiet kommenterer hvorledes dette henger i hop med det faktum at man i budsjettet for det første øker egenandelene for fritt sykehusvalg når det gjelder reise, fra 220 kr til 400 kr hver vei, og for det andre innfører en ny egenandel knyttet til fysioterapi på 50 kr for dem som står på denne diagnoselisten. Hvis ikke dette rammer kronikerne og dem som har det vanskelig fra før, så vet ikke jeg. Jeg er veldig spent på å høre om det er denne type oppfølging av Soria Moria-erklæringen som vi er vitne til i dag, som vi kan vente oss i framtiden? Eller kommer det også mer tomt prat?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Det var interessant å høre representanten Inga Marte Thorkildsens innlegg. Men jeg vil gjerne bruke litt tid på et felt som hun glatt gikk utenom, og det er bioteknologi. Heldigvis var i hvert fall representanten Bøhler inne på det i sitt innlegg. I Soria Moria-erklæringen skriver man bl.a. at man må revidere bioteknologiloven, slik at det på bestemte vilkår åpnes for forskning på overtallige befruktede egg, herunder stamcelleforskning, og begrenset bruk av preimplantasjonsdiagnostikk. Representanten Bøhler, som også tilhører et av regjeringspartiene, gikk så langt at han også skulle ønske å åpne for bruk av xenotransplantasjon, og varslet det fra denne talerstolen. Spørsmålet mitt går til Sosialistisk Venstreparti i denne saken, for grunnen til at det ikke er lov å forske på befruktede egg i dag, er jo at Sosialistisk Venstreparti stemte det ned i denne salen og gikk sammen med den tidligere regjeringen. Spørsmålet mitt til representanten Thorkildsen er selvfølgelig: Er Thorkildsen bekvem med den situasjonen som nå har oppstått – det skal forskes på befruktede egg, stamcelleforskning og i tillegg også mulighet for xenotransplantasjon?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Fortsatt er situasjonen ute i kommunene slik at det bor en god del unge funksjonshemmede på sykehjem. Dette har vært en kjent problemstilling i en årrekke. Man har prøvd å gjøre noe med det, man har kommet med alternative modeller, men allikevel er man i en situasjon hvor unge funksjonshemmede folk fortsatt skrives inn på sykehjem. Dette er ikke akseptabelt i dagens Velferds-Norge. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Vil statsråden se på de virkemidler som nå er brukt, for å få unge funksjonshemmede ut av sykehjem? Vil statsråden nå vurdere å fremme en sak knyttet til eventuell bruk av sanksjonsmuligheter, eller forbud mot å legge unge personer inn på sykehjem? Det er ikke tilstrekkelig at man setter opp en vegg i et sykehjem og sier at nå er det omsorgsbolig, som man kan få inntrykk av at enkelte kommuner gjør. Det er ikke akseptabelt. Jeg håper statsråden vil si klart og tydelig fra om at nå skal det skje noe.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-12-09:
Jeg har behov for å komme med et par små kommentarer til det som har kommet fram i løpet av debatten. Først til representanten Jorodd Asphjell, som mente at Fremskrittspartiet hadde foreslått 50 mill. kr knyttet til fysioterapibiten, og at det ikke ville dekke økningen i egenandelen. Nei, i vårt alternative statsbudsjett nuller vi ut egenandelsøkningen. Det ligger i vårt alternative statsbudsjett, som falt i forbindelse med finansinnstillingen. Videre har det også vært en del kommentarer knyttet til dette med hjernehinnebetennelsevaksinasjon for barn. I den forbindelse er det litt interessant at det ligger et forslag her i dag om å innlemme pneumokokkvaksinering i vaksinasjonsprogrammet for barn. Det går faktisk regjeringspartiene imot. Man må lese forslaget, for vi har muligens større tiltro til Regjeringen enn det andre har i denne saken. Vi foreslår som følger: «Stortinget ber Regjeringen så raskt som praktisk mulig å innlemme pneumokokkvaksinering i vaksinasjonsprogrammet for barn.» Det er ganske interessant hvis regjeringspartiene stemmer mot dette, når de hevder fra denne talerstol at det er akkurat dette de vil. Da blir det meningsløst.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-09:
Jeg har et spørsmål til Fremskrittspartiet. På bakgrunn av en artikkel som stod i VG i dag, om at menn på Oslos vestkant lever tolv år lenger enn menn på østkanten, og at de sosiale forskjellene i Oslo er enorme, syns jeg det er på sin plass å spørre Fremskrittspartiet hva slags politikk de har for å redusere forskjellene. Fremskrittspartiet gav støtte til den forrige regjeringas skattepolitikk, hvor 23 milliarder kr ble delt ut, mest til dem som har mest fra før. Fremskrittspartiet er også veldig opptatt av å få økt innslaget av private kommersielle aktører – det er en politikk for økte forskjeller – og Fremskrittspartiet støtter opp om en ISF-andel på 60 pst., noe som tyder på at de svakeste og sykeste blir nedprioritert til fordel for sterkere grupper. Spørsmålet er om Fremskrittspartiet gir støtte til denne regjeringas politikk for å minske forskjellene, noe som vil ha positive effekter også på helsesiden.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-09:
Jeg har et spørsmål til representanten Inge Lønning som jeg vet at mange mennesker i dette landet er opptatt av, og det gjelder tennene til folk. I Høyres program står det at det er positivt at den enkelte tar ansvar for sin egen tannhelse, og Høyre vil derfor ikke innføre en generell statlig medfinansiering av tannhelsetjenesten. Jeg vet, bl.a. etter samtale med mine egne besteforeldre, at dette kanskje ikke er et utsagn som deles av befolkningen, spesielt ikke de som ofte må gå til tannlegen. De mener at det er lite positivt at de må ta ansvar for sin egen tannhelse, rett og slett fordi de ofte ikke har råd. Jeg lurer på hva partiet egentlig mener med dette utsagnet. Mener man at hvis man får billigere tannhelsetjenester, vil det bety at folk forsømmer sine egne tenner og vedlikehold av tennene fordi de syns at det er all right å gå til tannlegen? Jeg regner jo med at partiet er enig med meg når jeg påstår at de aller fleste i dette landet syns det er meget ubehagelig å gå til tannlegen, og vil gjøre hva de kan for å unngå det.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-09:
Jeg takker for spørsmålet. Fra SVs side er vi veldig bekvemme med den situasjonen som er, og den er i denne erklæringen, nemlig i Soria Moria-erklæringen. Det er det vi forholder oss til, og der er ikke xenotransplantasjon et punkt. Våre partier følger nå opp det som er i denne erklæringen, og vil komme tilbake til Stortinget med saken.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-09:
Representanten Inge Lønning er en oppvakt mann, som har vært med i politikken gjennom lang tid, og vet at dette også handler om politikk. Det bør ikke komme som en overraskelse på Lønning eller andre at SV alltid har ment at vi vil ha en sterkere folkevalgt kontroll over sykehusene, og at vi har ment dette hele veien. Vi mener også at man skal ha en nasjonal helseplan, noe vi kommer til å utdype i løpet av debatten. Dette er ting som vi mener helt klart kommer til å styrke helsepolitikken i årene som kommer. Og så vil vi også se på resultatene fra evalueringen. Men dette er gammelt nytt, så jeg tror ikke det har kommet som en overraskelse, heller ikke på Lønning.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-09:
Ja, det vil vi. Jeg syns det var en veldig «all right» replikk fra representanten Dåvøy, den var konstruktiv. Dette er et punkt som vi mener har mange sider ved seg. Dette er ikke noe som vi bare skal «bulldose» igjennom, eller noe vi skal late som ikke har mange etiske konsekvenser, og at det bør være etiske betraktninger. Vi ønsker en ordentlig og grundig debatt knyttet til disse spørsmålene. Men det som står i Soria Moria-erklæringen, nemlig at vi vil revidere bioteknologiloven slik at det på bestemte vilkår åpnes for forskning på overtallige befruktede egg, herunder stamcelleforskning, og begrenset bruk av preimplantasjonsdiagnostikk, er også vedtatt av vårt landsmøte, så det skulle ikke være problematisk. Men hvordan dette skal utformes, ønsker vi en ordentlig dialog og diskusjon om.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-09:
Representanten Ludvigsen viste et prisverdig engasjement for lokalsykehusene, og det er et engasjement som vi deler. Men det som vi oppfatter som en av de store truslene mot lokalsykehusene, og som den forrige regjeringa bidrog sterkt til, er det store innslaget av private kommersielle aktører og et system som har stimulert veldig sterkt til konkurranse på svært ulike vilkår. Da vil jeg sitere Knut E. Schrøder, som er direktør ved Universitetssykehuset i Nord-Norge. Han sa i Dagens Næringsliv 29. august i år: «Det politikerne ikke bør gjøre, er å legge enda bedre til rette for et privat marked som kan skumme fløten ved å gi tilbud til betalingssterke pasienter med lite ressurskrevende lidelser. Som igjen fører til at det offentlige blir sittende igjen med alle de tunge og kostbare lidelsene. Det er ikke god konkurransepolitikk – og langt fra god distriktspolitikk.» Er Venstre enig i dette, og vil de støtte den nye regjeringa i en ny kurs på dette feltet?
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Alle partier i denne sal står fritt til å velge hvordan de vil forholde seg til budsjettordningen. Slik sett står selvfølgelig også Fremskrittspartiet fritt til å gjøre det valget de har gjort, nemlig å ikke foreta prioriteringer innenfor den rammen som Stortinget har vedtatt. Allikevel finner jeg grunn til å spørre om ikke representanten Nesvik har gjort seg noen tanker om effekten av dette, for det er jo det samme som å fraskrive seg enhver mulighet til å påvirke prioriteringene etter at flertallet i Stortinget har fastsatt rammen. For å konkretisere det på ett enkelt punkt, som dreier seg om et mikroskopisk beløp, men som har stor symboleffekt: Fremskrittspartiet er, sammen med de tre tidligere regjeringspartiene, med på en merknad hvor vi kritiserer den symbolske reduksjonen av bevilgningen til stiftelsen Amathea, som har ansvaret for rådgivning overfor gravide. Hvorfor ønsker ikke Fremskrittspartiet også å være med på å markere at de ønsker å omgjøre den symbolske markeringen fra Regjeringens side?
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Beklager president, det var en forglemmelse. Jeg skal ta opp det alternative budsjettforslag fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Standpunktet når det gjelder stykkprisfinansiering, er bevisst og gjennomtenkt. Men representanten stilte spørsmålet i en form som lett kunne oppfattes på en annen måte, nemlig om det er tilsiktet at man ønsker å oppnå de resultatene hun beskrev, og svaret på det er selvfølgelig et kategorisk nei. Sannheten er jo at ingen kjenner det ideelle blandingsforhold når det gjelder finansieringsformen, om det er 60–40 den ene veien, 60–40 den andre veien, eller 50–50, vet ingen av oss med sikkerhet. Derfor er det grunn til at man på dette området prøver seg frem og så vurderer resultatene når man vet hvordan resultatene er, og ikke nøyer seg med å postulere at resultatene kommer til å bli det ene eller det andre.
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Til det siste først: Det Erna Solberg sa under valgkampen, og som jeg er helt enig i, er at det er helt illusorisk å tro at alle behov som eksisterer i den norske befolkning, og særlig den eldre del av befolkningen, f.eks. behovet for i det hele tatt å ha noen å snakke med, kan dekkes gjennom offentlig ansatte tjenestemenn. Det er illusorisk, og det å forsøke å innbille folk det motsatte er å føre dem bak lyset. Til det første spørsmålet: Det har alltid vært slik i dette land at man har lov til å kjøpe seg de tjenester man vil, det er ikke innført de seneste årene. Slik har det alltid vært, og slik kommer det alltid til å bli i et fritt samfunn – det skulle bare mangle! Det er ingenting i organiseringen av hjemmehjelpstjenesten hverken i Oslo eller i andre byer som forandrer noe ved det. Det er der jeg vil be lederen i Oslo Arbeiderparti slutte med å føre sine egne velgere bak lyset.
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Jeg kan forsikre at jeg deler den virkelighetsoppfatningen. Spørsmålet er jo ganske enkelt: Skal vi foreta dramatiske omprioriteringer av ressursbruken i norsk helsetjeneste ved – hvis jeg oppfattet spørsmålet riktig – også å la den mest kjøpesterke del av befolkningen, aldersutsnittet mellom 18 år og pensjonsalderen, få delvis eller fullstendig gratis tannlegebehandling? Etter mitt skjønn ville det være en dramatisk feilprioritering. Men samtidig illustrerer det jo et viktig poeng, nemlig at det svært ofte er vanens makt som bestemmer hva vi anser som rimelig og ikke rimelig. Mange europeiske land har det motsatte prinsipp av det vi har i Norge, nemlig at det offentlige dekker all tannlegebehandling for alle, mens man derimot betaler legebehandling selv. Det er umulig å si at det ene er riktig, og det andre er galt. Men man må ikke prioritere feil!
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Jeg skal ikke legge meg opp i forrige replikkordskifte, men bare minne om at to av de tre nye regjeringspartiene hittil har ligget på den stikk motsatte linjen av det representanten Bøhler gav uttrykk for, så dette blir spennende. Mitt spørsmål til representanten Inga Marte Thorkildsen knytter seg til den fellesmerknaden som regjeringspartiene har skrevet inn i innstillingen om at man er oppmerksom på og glad for at sykehusreformen skal evalueres, og at man ser frem til de resultatene evalueringen vil gi. Samtidig – i neste øyeblikk – sier man at man er svært fornøyd med at man foregriper resultatene ved allerede nå å gjennomføre en ganske grunnleggende strukturreform når det gjelder styringsordningen for helseforetakene. Hvorledes henger dette i hop, eller henger det i det hele tatt i hop? Etter mine begreper bør rekkefølgen mellom evaluering og konklusjoner være at evalueringen kommer først. Har SV den motsatte oppfatning?
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-09:
Å tenke på et tall er i og for seg enkelt, og tallet 10 000 er et veldig rundt tall. Jeg er allikevel ikke helt sikker på om det leder tanken på rett spor, fordi den samme regjering som har skrevet inn dette i sin erklæring, tillyser og avlyser annenhver uke 6-timersdagen. En slik reform vil jo alene slå bena under både de 10 000 og flere til. Kan statsråden bekrefte det statsministeren sa under valgkampen, nemlig at 6-timersdagen er definitivt uaktuell å innføre for denne regjering? Så til det andre spørsmålet. Evalueringen av sykehusreformen skal bl.a., går jeg ut fra, omfatte evaluering av styringsfunksjonen. Hvis evalueringen viser at Arbeiderpartiets opprinnelige ordning av dette var riktig, hva vil statsråden gjøre med det?