Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2003-11-18:
Regjeringens forslag til lov om fosterdiagnostikk, som også inkluderer ultralyd med dette som formål, er en styrking av foreldrenes rett til informasjon i forbindelse med svangerskapskontroll. I Regjeringens lovforslag skilles det mellom bruk av ultralyd i den vanlige svangerskapsomsorgen og undersøkelser som har til hensikt å undersøke genetiske egenskaper, sykdom eller utviklingsavvik hos fosteret. Begrunnelsen for dette er at sistnevnte former for undersøkelser krever en høyere kompetanse samt bedre informasjon og veiledning av foreldrene. Det er ikke slik at helsepersonell ved ordinær svangerskapskontroll må unnlate å gi informasjon om misdannelser, slik enkelte har framstilt det. Poenget er at dersom man oppdager utviklingsavvik ved ordinær svangerskapskontroll, må foreldrene informeres og henvises videre til spesialist. Dette innebærer en styrking av foreldrenes rett til informasjon og dermed et bedre grunnlag for å ta vanskelige valg. Lovforslaget vil dessuten sikre at kvinner som får gjennomført en ultralydundersøkelse med fosterdiagnostikk som formål, får samme rett til informasjon og veiledning som kvinner som f.eks. får foretatt en fostervannsprøve. Denne delen av bioteknologiloven har ført til en høylytt diskusjon, en diskusjon hvor det ser ut som om det har gått sport i å misforstå flertallet og Regjeringen. La det være helt klart, slik det også har blitt understreket av flere før meg: Ultralydundersøkelser som foretas som et ledd i den alminnelige svangerskapsomsorgen, er ikke å anse som fosterdiagnostikk, og skal derfor ikke omfattes av loven. Dette betyr at den ordinære ultralydundersøkelsen som alle gravide får tilbud om i 17.-18. svangerskapsuke, skal fortsette som nå. Under en slik undersøkelse og under undersøkelser foretatt tidligere i svangerskapet på medisinsk grunnlag skal selvfølgelig alle avvik, sykdommer, uregelmessigheter som oppdages, formidles kvinnen. Det er derfor feil å hevde at flertallet nærmest har bedt helsepersonellet lukke øynene for det som oppdages av uregelmessigheter under en slik undersøkelse. Senest i dag har Dagbladet et oppslag om en lege som omtales som «abortlovens mor», som er opprørt over at kvinnen skal nektes tilgjengelig informasjon om fosteret før 18. svangerskapsuke. Det finnes overhodet ingen holdepunkter for å hevde dette. Å be noen holde slik informasjon tilbake ville vært en grov urett både mot den gravide og mot fagpersonellet som utfører undersøkelsen. La meg også få understreke at det ikke er noen grunn til å mane fram abortspøkelset. Debatten rundt hele bioteknologiloven er følsom. Det handler om sentrale verdispørsmål, hvor det er uenighet på flere områder. Da er det viktig i respekt for ulike synspunkter å ikke tillegge andre meninger som man ikke har grunnlag for. Det opprører meg både som politiker, kvinne og trebarnsmor å være mistenkt for å ville holde tilbake informasjon for de blivende foreldrene etter en ultralydundersøkelse, eller å bli beskyldt for å hindre en eventuell rask behandling. Det er heller ikke riktig det som stod med store krigstyper på forsiden av en av våre tabloidaviser, at Regjeringen har snudd. Både Regjeringen og flertallet i komiteen har ment det samme hele tiden. Av hvilken grunn spesielt enkelte deler av fagmiljøene har gått til angrep på denne delen av loven og spredt desinformasjon, tør være usagt akkurat nå. Det virker i hvert fall ikke som om de har lest proposisjonen. Der står det helt tydelig: «Hvis det oppdages avvik under en alminnelig svangerskapskontroll finner departementet imidlertid at det er svært viktig at kvinnen informeres om de funn som er gjort og deretter henvises videre til en virksomhet som er godkjent for å utføre fosterdiagnostikk.» Det framheves fra enkelte høringsinstanser at en rekke institusjoner som i dag tilbyr ultralyd, men som ikke er godkjent til å utføre fosterdiagnostikk, innehar kompetanse som gjør at det ved enkelte misdannelser ikke er nødvendig å henvise videre med tanke på videre informasjon, utredning og eventuell behandling. Det er mulig. Men da står det jo disse institusjonene fritt å søke departementet om godkjennelse for å ta i bruk ultralyd som fosterdiagnostikk. Da vil man, dersom man har nødvendig og relevant kompetanse, inkludert kompetanse til å gi den informasjon og veiledning som paret har krav på, kunne få godkjenning til å foreta fosterdiagnostikk. Den loven Odelstinget er invitert til å vedta i dag, vil sikre kvinnen en så god informasjon og veiledning som mulig. Ved å stille krav om tiltrekkelig kompetanse vil vi også sikre den best mulige behandlingen dersom det er aktuelt, og kvinnen, eventuelt paret, vil være sikret den beste og sikrest mulige informasjonen dersom de blir stilt overfor vanskelige valg.