Lars Sponheim (Venstre), 2005-05-19:
Næringskomiteen har gitt spørsmålet om vaktordninger for veterinærer en grundig gjennomgang i den innstillingen som i dag er til behandling. Prosessen fram mot en avtale med Den norske veterinærforening, DNV, om klinisk veterinærvakt var svært krevende, og jeg er glad for at vi nå har en undertegnet avtale. Siden Stortinget fikk proposisjonen om veterinærvakt til behandling, har vi registrert en økende praktisk oppslutning om den avtalte vaktordningen som 91 pst. av veterinærene sa ja til i uravstemningen. Men det er fortsatt i underkant av 30 av landets 161 vaktområder hvor det ikke er noen veterinærer som vil være med i vaktordningen. Komiteen har vært opptatt av tiltak som kan få ordningen til å fungere bedre, spesielt endringer i den geografiske inndelingen av områdene som den enkelte veterinær skal betjene. Komiteen har i innstillingen anmodet departementet og DNV om å vurdere snarlige endringer i inndelingen. Jeg er derfor glad for å kunne meddele Stortinget at Den norske veterinærforening og departementet i går, 18. mai, skrev under en avtale om visse justeringer i den avtalen vi inngikk i februar. Målet med disse endringene er å legge til rette for full deltakelse i veterinærvakten og dermed fremme avtalens formål om at denne ordningen skal fungere i hele landet. Gjennom de endringene vi ble enige med DNV om i går, er det bl.a. gitt større fleksibilitet til Mattilsynet for å finne gode geografiske avgrensninger på de enkelte områdene som skal betjenes av en veterinær. Jeg legger til grunn at Mattilsynet og veterinærene nå i fellesskap vil søke løsninger som gjør at vi om kort tid har en velfungerende vaktordning over hele landet. En utfordring knyttet til den vaktavtalen vi har i dag, er at den går svært langt i å detaljregulere hvor mange veterinærer som skal være på vakt på de ulike tidspunkter av døgnet og i de ulike vaktområdene. Dette gir liten fleksibilitet når det gjelder å bemanne vaktordningen etter behov, eksempelvis ut fra sesongmessige svingninger og lokale forhold. Jeg vil derfor med utgangspunkt i merknadene fra komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti – som har et flertall bak seg i denne sal – vurdere nøye hvor langt vi skal gå i detaljregulering av vaktordninger i framtidige sentrale avtaler. Også med tanke på å gi kommunene den innflytelsen de bør ha i en framtidig kommunal løsning, er det viktig at kommunene ikke overtar avtalemessige bindinger som hindrer fleksibilitet og gode lokale løsninger. Vi har en stund nå vært i dialog med DNV for å forsøke å bli enige om et mandat for en bredere utredning av vaktordningene, både når det gjelder antall og størrelse på vaktområder og tilpasning av bemanningen i disse etter behov. Jeg er derfor svært tilfreds med at komiteen gjennom sitt forslag til romertallsvedtak har lagt klare rammer for den utredningen som Regjeringen nå skal gjennomføre. Jeg registrerer at komiteen – som jeg – mener at vaktavtalen gir veterinærene en god økonomisk uttelling. Den økonomiske rammen for den inngåtte avtalen vil være basis for den utredningen vi nå skal sette i gang. Det ligger etter min vurdering godt til rette for at vi nå raskt skal kunne komme i gang med et viktig arbeid med sikte på å få en framtidsrettet vaktordning som også er tilpasset en smidig ansvarsoverføring til kommunene. Komiteen har oppfordret oss til å vurdere om ressursene til veterinærvakt kan utnyttes bedre ved å se Mattilsynets forvaltningsvakt og den kliniske vaktordningen i sammenheng. Ved matforvaltningsreformen var det et viktig mål å skille mellom offentlige forvaltningsoppgaver og privat næringsvirksomhet. Jeg registrerer videre at Mattilsynets behov for å være tilgjengelig for publikum utenom ordinær arbeidstid i økende grad er knyttet opp mot andre behov enn dyrehelsemessig beredskap, eksempelvis bistand til klarering av sjømat for eksport. Disse forholdene tilsier at jeg tror vi bør være varsomme med å samordne Mattilsynets vaktordninger med klinisk veterinærvakt. Etter min vurdering er det mer aktuelt å se midlene til klinisk veterinærvakt og de 10 mill. kr som i dag brukes til en spesialisert vaktordning for kjæledyr, i sammenheng, når vi nå skal utrede hvordan vi best skal spinne samfunnets sikkerhetsnett for å sikre at brukerne har tilgang på veterinærtjenester utenom ordinær arbeidstid. Jeg vil komme tilbake til Stortinget på egnet måte når utredningen er avsluttet.