Ola Elvestuen (Venstre), 2015-12-01:
Jeg vil også si at det er veldig bra at vi har en enstemmig komité som står bak hovedvedtaket i denne saken, og at vi nå får en kraft bak det videre arbeidet inn i energimeldingen i etterkant, sånn at vi kan ta ett steg videre etter å ha hatt det ene anlegget med den ene havvindmøllen, og at vi nå kan få opp demonstrasjonsprosjekter også i Norge. For potensialet er enormt, og behovet er enormt. Nå er verdens statsledere samlet i Paris for å utmeisle en ny klimaavtale. Europa skal redusere sine utslipp med 40 pst. innen 2030. Andre land har forpliktelser, og det er forpliktelser som må forsterkes i årene framover. Når vi ser på den totale energibruken i verden, er den på ca. 110 000–115 000 TWh. Veldig mye av dette er fossil energi, og det er klart at som én løsning for å produsere ny fornybar energi i store mengder er flytende havvind en stor mulighet. Det er, som det også ble påpekt av representanten Arnstad, et område der vi har en kompetanse som er bygd opp gjennom olje- og gassnæringen, og som vi nå kan bruke for å ligge i forkant når det gjelder utvikling av havvind. Statoil har allerede vist at de ligger i front, gjennom sitt prosjekt i Skottland, og i brev fra statsråden går det fram at norske bedrifter allerede i dag er involvert i havvind internasjonalt i størrelsesorden 2,3 mrd. kr. Så her kan vi virkelig snakke om et grønt skifte, nemlig gjennom å ta kompetansen fra petroleumsindustrien og utnytte den i utviklingen av havvind. Det er noen land som ligger i front, og det er mye utviklingsarbeid som må gjøres før vi kan få en teknologisk utvikling som er god nok og sterk nok og også til priser som er konkurransedyktige. Storbritannia har en satsing, i Japan satses det mye på havvind, og det er klart at Norge, både med de vindressursene vi har, og med den kompetansen vi har, her har en mulighet til å ta sin del av en internasjonal satsing og investeringer som skal komme i årene framover. For Norge er dette først og fremst en næringspolitisk satsing. Som vi viste til i den debatten vi hadde i forrige sak, har vi i Norge i dag et kraftoverskudd på fornybar energi. Hovedutfordringen er først og fremst å ta den energien i bruk, sånn at vi reduserer våre konkrete utslipp, så vi også når 40 pst. reduksjon fram mot 2030, mens dette jo handler om å ha en ny næringsutvikling der vi skal ta vår del av de internasjonale investeringene som må gjøres for at verden skal redusere sine utslipp i den størrelsesordenen som er nødvendig for å nå togradersmålet. Det er en formidabel oppgave, som skal pågå i tiårene framover. For å utvikle dette kan det å få i gang demonstrasjonsprosjekter ha en langt større betydning enn størrelsen på de prosjektene i seg selv skulle tilsi, i årene framover. Her driver vi et internasjonalt og globalt innovasjonsarbeid. Så til forslaget fra Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet De Grønne og Senterpartiet. Venstre er med på merknaden og deler intensjonen bak forslaget om at vi også må se på hvordan vi kan bruke flytende havvind innenfor petroleumssektoren, spesielt når det gjelder trykkstøtte. Vi er ikke med på selve forslaget, vi mener at denne utredningen også er dekket av det forslaget som hele komiteen står bak gjennom at vi skal se nærmere på dette i energimeldingen. Vi er også usikre på om vi er enig i at Enova bør spille en konkret rolle inn mot petroleumsnæringen. Men intensjonen deler vi i høyeste grad. Helt til slutt: Det er viktig når vi snakker om havbasert fornybar teknologi, at det ikke bare dreier seg om vindkraft, men også om bølgekraft og tidevann.