trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Vi har styrket etablerertilskuddet, pre-såkornfond, såkornfondordningen og innovasjonslån. Vi ønsker å endre Investinors mandat, slik at det kan være mer effektfullt for å få flere investeringer i en tidlig fase. Så veksler vi mellom noen av de tiltakene. Vi er opptatt av veiledning og hjelp, og vi jobber med spørsmålet om en kapitalfondordning. Men man kan ikke så raskt gjøre endringer av den typen i skattesystemet uten at det får negative virkninger, uten at en får en ren skattetilpasning gjennom å være med i en kapitalfondordning, og det er det viktig at vi sikrer oss mot. Jeg har vært lenge på Stortinget. I 1992 gjennomførte vi en stor og viktig skattereform som sørget for at vi kom fra en situasjon hvor investeringer i gjennomsnitt i Norge gikk i null – avkastningen var altså null – fordi vi hadde så mange skatteincentiverte ordninger for investeringer. Etter det har vi hatt positiv avkastning av investeringer i Norge, og vi må passe på at vi har et slikt skattesystem også i fremtiden.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Jeg er helt enig i at i motsetning til mange andre land, hvor kvinner er gründere i mye større grad, er Norge dårlig på dette. Grunnen til det er nok at vi har en historisk tradisjon i vårt land for å ha et av de mest kjønnsdelte arbeidsmarkedene i hele Europa, og at kvinner i stor grad jobber innenfor sosial- og omsorgssektoren. I Norge er det som særpreger sosial- og omsorgssektoren, at den i stor grad er offentlig finansiert. Det er enten kommunen eller staten som driver den. De har store innkjøp, og det er mye mindre rom for gründeren i den typen systemer hvis vi ikke tar godt vare på dem. Derfor er det viktig at vi ser på hvordan vi kan gjøre våre innkjøp mer gründerorientert. I noen byer hvor vi nå ser at fritt brukervalg skal reduseres, forsvinner en del typiske gründerjobber for kvinner som vil starte sitt eget firma fordi de vil løse oppgavene i hjemmetjenestene på en annen måte. Det har en kjønnsside ved seg når man gjør den typen endringer, hvor altså kommunen bestemmer alt og private ikke kan komme inn som gründere.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Noen ganger bør vi som politikere tenke igjennom at når et virkemiddel ikke virker, bør vi endre på det. Det er det vi har gjort med Investinor. Det virker ikke, det fungerer ikke slik som det skal være, og da gjør vi endringer med det. Jeg forstår at det nå er en stor mobilisering for å beholde en struktur som ikke leverer de resultatene, ei heller for dem de skal investere i. Da har vi altså valgt å si at det skal rettes mer mot tidlig fase, som er det området hvor vi faktisk har den største bunnen, og at det skal bevilges penger direkte hvert eneste år, omtrent på samme nivå som i de investeringene som Investinor har hatt tidligere. Vi tror faktisk at vi kan få mer vellykket bruk av Investinor med de tiltakene vi gjør, enn den situasjonen vi har i dag, hvor Investinor ikke leverer de resultatene vi hadde forventninger om. Som oppdragsgivere er det faktisk vårt ansvar av og til å si at hvis virkemiddelet ikke fungerer, må vi gjøre endringer, litt uavhengig av om våre lokalpolitikere sier at «dette skal vi beholde fordi dette er arbeidsplasser her hos oss». Vi beholder et Investinor i Trondheim, men vi beholder det annerledes fordi det skal fungere som et virkemiddel.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Innovasjonspolitikk er viktig av mange grunner. Klarer vi å bli bare 0,2 pst. mer produktive hvert eneste år fremover, så har det en betydelig større effekt enn det hele oljefondet vårt noen gang vil ha for norsk økonomi. Det er jo det som viser at klarer vi å være mer produktive, og klarer vi å innovere mer, da klarer vi å bruke ressursene våre bedre. Derfor er det viktig å jobbe med alle tiltak for å få bedre innovasjon, både i offentlig sektor og i privat sektor – og skape nye bedrifter. Vi er veldig tilhengere av SkatteFUNN-ordningen. Det er ikke så rart, for det var Høyre og Venstre som på 1990-tallet foreslo en slik ordning. Vi gjennomførte det i Bondevik II-regjeringen, og vi har gjort flere forbedringer i SkatteFUNN-ordningen, og den virker. Den er ubyråkratisk, den er enkel, og den virker. Så er spørsmålet om man skal målrette ulike biter. Det er masse innovasjon i dette landet som kommer fra de store og mellomstore bedriftene, så jeg er ikke overbevist i dag om at vi skal lage en ordning hvor en bare tar de første åtte årene, for vi kommer til å ha masse jobber som kommer ut av kompetansemiljøer og bedrifter som eksisterer allerede. De etablerte innoverer også – og kanskje mest.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
De fleste diskusjoner vi har hatt tidligere om disse spørsmålene, har dreid seg om at det er for lite kapital i tidlig fase. Nå gjør vi mer for tidlig fase, og nå mangler vi venturefasen. Heldigvis har vi fått betydelig flere venturekapitalmiljøer også med privat basis i Norge. På noen områder, f.eks. innenfor skogmandatet, vil Investinor fortsatt kunne investere i modne selskaper. Det er en del av virkemidlet for å løfte frem en del nye innovasjoner og følge opp den pakken som var på skog fra tidligere av. Jeg synes det er interessant at vi leter etter alle de statlige virkemidlene i denne diskusjonen når det er et voksende privat marked. Hovedutfordringen i Norge er at mye av kapitalen er på statlig hånd, og at for lite er på privat hånd. Det jeg har lest i dagens avis, er at Senterpartiet i dag kommer til å fremme et forslag om igjen å øke formuesskatten til 1,1 pst., til tross for alle de oppslagene vi har om hva man har sagt om gründerskap og annet, og hvor viktig det er å stimulere også privat eierskap rundt omkring. Dette er jo en av nøklene! Vi må ha flere private eiere, og formuesskatten er negativ for dette.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Vi har gått igjennom Investinor fordi det er et virkemiddel som ikke har fungert. Da må vi av og til gå igjennom og se på porteføljen. Det har ikke levert resultater som er tilsvarende. Så har vi laget en målretting mot det som oppleves som den største utfordringen i tidlig fase, for å kunne investere i det. Og så har vi laget en annen måte å finansiere det på. Men hvis vi ser på hvor mye Investinor investerer hvert eneste år, tilsvarer det omtrent 100 mill. kr i snitt, og det er det vi har lagt inn som det vi skal gi til Investinor hvert eneste år i investeringsmuligheter fremover i dette. I tillegg setter vi selvfølgelig av penger for tap, for det er en ganske høy tapsprosent på de prosjektene som vi nå har erfaring med. Jeg skjønner at det alltid er vanskeligere å flytte på et virkemiddel som eksisterer bare fordi det eksisterer, men av og til må vi stille oss dette kritiske spørsmålet: Leverer det det vi hadde forventninger om? Svaret fra evalueringen er nei.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Vi har gjort mye som monner på situasjonen i boligmarkedet. Det viktigste vi har gjort, er mange forenklinger i plan- og byggeprosessene som gjør det mulig å bygge raskere, som gjør det mulig å få ned den tiden det tar fra man planlegger nye boligområder, til vi faktisk kan se nye boliger. Mange steder i dette landet er primærgrunnen til at vi har økte boligpriser, at vi har bygget for lite i flere år. Nå har vi heldigvis stor igangsettelse av nye boliger, og flere boliger som kommer inn på markedet, vil bidra til at man også kan jevne ut prisveksten over tid. Det andre vi gjør, er en konsekvens av den skattereformen vi gjennomfører. Når vi gjennomfører reduksjoner i nettobeskatningen og øker bruttobeskatningen, som blir en effekt av det vi gjør ved å redusere skatteprosenten, betyr det at rentefradraget vil ha noe mindre betydning enn det har hatt tidligere, og det vil også bety at man begrenser det incentivet som ligger i skattesystemet. Vi har også sørget for å justere opp verdsettelsen av sekundærboliger i flere omganger. Det betyr også at det å investere i en annen bolig for bare å leie den ut eller å ha den, ikke blir prioritert i skattesystemet, sånn som det har vært tidligere. Men det er klart at så lenge boligprisene øker mye, og så lenge det er mangel på nok boligigangsettelse og boligbygging ute i kommunene, vil man få en økning i prisene i pressområder, dit mange flytter. Derfor må vi både gjøre noe som gjør incentivene mindre – det har vi gjort – og samtidig sørge for at vi bygger nok, sånn at ikke en underliggende ubalanse mellom tilbud og etterspørsel er det som driver prisene oppover. Men det er ingen grunn til å gjøre det som f.eks. skjer i denne byen: sørge for at det blir enda dyrere for folk å bo når man legger på en eiendomsskatt som, etter de siste estimatene, vil ramme ca. 50 pst. av alle boligene som er i byen.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Vi står midt oppe i gjennomføringen av skattereformen. Det betyr at vi trapper videre ned. Det betyr at det er tiltak også i dette budsjettet, når skattesatsen går ned på nettobeskatningen og opp på bruttobeskatningen i vårt skattesystem. De endringene vi har gjort av forenklinger i byggebiten for mindre leiligheter, mener OBOS betyr at man kan redusere boligstørrelse og sørge for at salgsprisen på små leiligheter blir redusert med mellom 300 000 og 400 000 kr. Det er en enorm forenkling og mulighet for unge til å komme inn i boligmarkedet hvis man kutter mellom 300 000 og 400 000 kr i byggekostnadene innenfor boligbyggelagene. De forenklingene i byggeteknisk forskrift som regjeringen sendte på høring for få dager siden, kan redusere kostnadene for små boliger med ytterligere 130 000 kr. Det betyr at når det bygges nytt, blir det bygget billigere fremover. Det kommer til å være et bidrag også for salgsprisene, ikke minst fordi i deler av dette markedet er det også salgsprisene som avspeiler kostnadene ved å bygge bolig.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
En konsekvens av at det går bedre i økonomien, at man skaper flere jobber, er at man av og til får prispress i boligmarkedet. Jeg er glad for at det i Innlandet nå går bra, at vi har rekordlav ledighet der, istedenfor det bildet som vi hadde bare for få år tilbake, at de lå i skyggen, det var fraflyttingsområder, og at det var utfordringer. Så på en måte er det noen bra sider, fordi det nå er mer vekst og større økonomisk utvikling i deler av Distrikts-Norge, sånn som f.eks. i Innlandet. Så er det ikke sånn at det jeg har nevnt, ikke har en betydning, for byggekostnader har en betydning. Når OBOS selger leiligheter, selger de dem ikke basert på markedspris, de selger basert på byggekostnadspris, med en avkastning for den investeringen som er gjort. Og når man får større tilgang på små leiligheter i områder hvor det er stor etterspørsel på grunn av husholdninger på én person eller annet, og fyller det hullet i markedet, vil også prispresset på de minste leilighetene gå ned. Dette bidrar til at det er større mulighet for å få bygd flere, mer kurante leiligheter inn i de laveste markedene.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Det er ikke en ideologisk tro på at det er markedet som løser alt, for vi vet at i vårt land er f.eks. det som går på bolig og boligutvikling, gjennomregulert. Derfor gjennomfører vi nå alle de endringene som gjør at små boliger blir mer tilgjengelig rundt omkring i landet. Fordi kostnadene ved å bygge de små boligene blir enda mindre enn ved å bygge de større – på grunn av endringene vi har gjort – blir tilgangen på boliger som er en naturlig førstegangsbolig i de fleste byene i dette landet for en ungdom, bedre, fordi det blir enklere å gjøre det. Det som er en utfordring, er at enkelte steder velger lokalpolitikerne å regulere bare til større boliger likevel. For eksempel i denne byen er det en diskusjon om en skal regulere flere små boliger, eller om en skal regulere til mellomstore og større boliger. Jo færre små boliger det er i et boligmarked som i Oslo, jo høyere blir prisene for den første boligen folk kjøper. Så jeg er helt uenig i beskrivelsen av hva regjeringens politikk er, og jeg er uenig i glansbildet av Arbeiderpartiets politikk. Praktisk politikk betyr at det ikke bidrar til f.eks. at Oslo får et bedre balansert boligmarked for unge å kunne etablere seg i.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Jeg kan ikke detaljene i alle tilskuddsposter fra 2015-budsjettet om akkurat begrunnelsen som ble gitt. Men med hensyn til de endringene vi gjør i byggeforskriftene: Det er viktig å huske for Senterpartiet at da Bondevik II-regjeringen satt, gjorde vi forenklinger i byggeforskriftene – vi ville gjøre det enklere å bygge boliger for å få ned kostnadene. Noen av de forenklingene som jeg gjennomførte den gangen, vred de rundt på da de satt i regjering. De økte byggekostnadene betydelig for alle boliger i Norge. Nå har vi tatt grep for å få ned byggekostnadene for små boliger, men også gjennom de endringene som gjøres i byggeteknisk forskrift nå, blir kostnadene lavere. Det betyr at det blir lettere for folk å bygge også i distriktene, hvor man kanskje skal selge boligen sin senere, i et marked som har mindre avkastning. Det betyr mer enn 20 mill. kr i et støttetilskudd hvis man får 130 000 kr mindre i kostnader, knyttet til de nye forslagene vi har ute på høring. Vi gjør noe med dette. De økte kostnadene. Vi reduserer kostnadene.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Regjeringen venter ikke. Vi gjør mye på de ulike områdene, med mange tiltak. Det vi gjør nå, er at vi gjennomfører en rekke av de tiltakene som Arbeiderpartiet sa nei til da vi forhandlet om klimaforliket. Vi sørger for at klimafondet har mer penger, i tråd med det vi sa vi ønsket, og som Arbeiderpartiet og de andre rød-grønne sa nei til, da vi satt og forhandlet over bordet om hvor mye penger Enova skulle ha. Vi har også sagt i neste års budsjett at vi nå skal sikre de overføringene uten at det skal være usikkerhet om rentebetingelsene ved en direkteoverføring. Vi har forsøkt å sammenlikne hva Arbeiderpartiet gjør i sitt budsjett, og hva de sier om det, med det vi foreslår. Vi kommer nok i alle regnestykkene våre fram til at Arbeiderpartiet har en manko på klimafondet i forhold til det vi har lagt opp til for 2018. Vi gjennomfører f.eks. en annen elbilpolitikk. Jeg hørte i morges at man nå skal stramme inn på elbilpolitikken fra Arbeiderpartiets side. Vi har gjennomført den elbilpolitikken vi ønsket i klimaforliket, nemlig at vi skulle ha elbilfordelene ivaretatt ut 2017 og for 100 000 biler. Som vi vet, var resultatet den gangen 50 000 biler. Vi har altså ført en langsiktig politikk som bidrar til dette. Vi gjør også mye for å sikre oss at bedriftene får mulighet til å gjøre de riktige investeringene. Derfor har vi mange innovasjonsvirkemidler. Enova bidrar. Og kanskje det viktigste tiltaket vi gjorde tidlig i perioden, var å sørge for, da Transnova gikk inn i Enova, at vi fikk en mye sterkere satsing på samferdselssektoren. Det betyr at vi nå har brukt – med forbehold om at jeg står på Stortingets talerstol og tar dette tallet fra hodet – ca. 800 mill. kr til den typen samferdselsrettede tiltak gjennom Enova i løpet av det siste halvannet året, mer enn det som er foreslått i slike øremerkede poster fra partier på Stortinget, på grunn av at vi gjorde denne systematiske endringen. Vi sørger altså for at vi legger grunnlaget for utslippene til grunn, gjennom den politikken.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Jeg tror det bare er Arbeiderpartiet som kan tro på det innlegget som vi nettopp hørte. Vi har foreslått forsterkning av mange av klimatiltakene. Vi går systematisk igjennom sektorene. Grønn konkurransekraft-utvalget, som vi nedsatte, har nå hatt god dialog med alle de store sektorene om utslipp i Norge for å bidra til å få mer konkurransekraft, men også hva som skal til. Vi har gode veikart som man kan bygge på, og vi går igjennom det. I de veikartene er en hel del av de tiltakene som vi har gjort, som f.eks. å putte Transnova inn i Enova, som faktisk gjør at de disponerer mye mer penger inn til samferdselssektoren, for å få utslippene ned der. Det er et av de viktige og kritiske arbeidsområdene våre frem mot 2030. I bilpolitikken har vi gjort endringer i engangsavgiften, som tross alt er et nytt tiltak – hvis man ønsker det. Engangsavgiften har stor betydning for utskiftingen av bilparken og bidrar til reduserte utslipp fremover – også med hensyn til klimaet. Det er slik at økningen vi nå har sett, skyldes i hovedsak vedtak gjort innen olje- og gassektoren under den forrige regjering.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
0,2 millioner tonn er effekten av de fire avgiftsendringene. Det er ikke den langsiktige effekten av endringene vi gjør på veldig mange andre områder. Så nå synes jeg faktisk at Arbeiderpartiet gir en veldig fortegnet og forenklet bit av et veldig vanskelig tema. Men når man stiller spørsmål om hva slags utslipp, kunne det være interessant å høre: Av de utslippene som økte fra 2014 til 2015, skyldtes ca. halvparten av de utslippene som skjer i industrien, tiltak innen olje- og gassektoren som ble vedtatt og iverksatt under den rød-grønne regjeringen. Den andre delen kommer av at Yara produserer mer ammoniakk og har flere arbeidsplasser i Norge. De er en del av kvotesystemet. Er Arbeiderpartiet imot at Yara har flere arbeidsplasser i Norge, og at de produserer ammoniakk og er en del av industrireisningen i vårt land?
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Vi har for lenge siden sagt at det kommer til å være vanskelig å oppnå. Vi kommer til å oppfylle avtalen vår, vi kommer til å redusere de store utslippene. Men det er ikke sikkert vi klarer å få så mye av utslippsreduksjonen i Norge. Det skyldes bl.a. kvotesystemet, som var en viktig del av klimaforliket, at 50 pst. av utslippene våre er regulert gjennom kvotesystemet. Da vi hadde den diskusjonen og laget avtalen, forutsatte vi betydelig høyere kvotepris enn det har blitt i kvotesystemet. Det betyr at det er mindre effekt av kvotesystemet knyttet til reduksjoner i Norge og ny teknologi. Så har vi hatt en økning i befolkningen som er større enn vi så da vi inngikk klimaforliket, og det gjør også at transportsektoren bidrar. Men vi har veldig store brudd som vi ser fremover, teknologisk. Det betyr at vi tror det vil være godt mulig å nå i 2030, men det kommer til å kreve mye av oss. I 2020 vil vi oppfylle klimaforlikets ambisjoner når det gjelder Kyoto-avtalen og de reduksjoner vi skal ha knyttet til 2020, men vi er ikke sikre på om vi klarer alle kuttene i Norge.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Da Stortinget i juni 2013 behandlet Nasjonal transportplan for 2014–2023, ønsket Høyre å inkludere en veipakke for Tromsø som en del av vår langsiktige tenkning for utvikling av Tromsø-regionen. Jeg har lyst til å minne representanten Henriksen på at hans eget parti og samarbeidspartier stemte ned Høyres forslag, og at dagens NTP derfor ikke inneholder denne veipakken. Jeg kan imidlertid forsikre om at regjeringen ikke har glemt Tromsø i den betydelige satsingen vi nå gjennomfører i Nord-Norge. Under denne regjeringen bygges og vedlikeholdes vei i Nord-Norge som aldri før. Med en satsing på vedlikehold og fornying som er tilnærmet fordoblet, kuttes forfallet på riksveiene i landsdelen for første gang på tiår. I tillegg bygger vi mye nytt. Ny E105, ny Tana bru, ny E6 på Helgeland, tunnel i rv.77 Tjernfjellet og E6 gjennom Sørkjosfjellet og Nordnes for å nevne noen eksempler. Vårt målrettede samferdselsløft betyr mye for å ta ut potensialet vi har i nord, hvor avstandene er store og god infrastruktur er viktig for å styrke konkurransekraften og trygge ferdselen. I fireårsperioden 2010–2013 fikk Nord-Norge til sammen 5,4 mrd. kr til riksveiinvesteringer. Etter fremleggelsen av statsbudsjettet for 2017 ligger landsdelen an til å få 12,4 mrd. kr i perioden 2014–2017. Det tilsvarer mer enn en dobling av investeringsmidlene. For innværende fireårsperiode 2014–2017 ligger Nord-Norge an til å få nærmere 1,3 mrd. kr ekstra til fylkesveiene. I tillegg kommer midler til opprusting av tunnelene og øremerkede tilskudd gjennom rentekompensasjonsordningen for transporttiltak i fylkene, med en investeringsramme på over 400 mill. kr i Nord-Norge, en ordning som Arbeiderpartiet ønsket å fjerne. Selv om Tromsø-pakken ikke ble en del av NTP, er planleggingen av flere prosjekter i Tromsø i gang. E8 i Ramfjord var noe av det første denne regjeringen tok tak i. Statens vegvesen sender endelig planforslag for dette tiltaket på høring trolig i mars–april 2017. Regjeringen vil komme tilbake i NTP 2018–2029 om prioritering av saken i planperioden. Regjeringspartiene fikk også, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, raskt på plass en fergeavløsningsordning for fylkesveiene med varighet på 40 år. Dette er bl.a. viktig for Ullsfjordforbindelsen, som Troms fylkeskommune har startet prosjektering av. Regjeringen har bidratt til videre utvikling av transportsystemet i Tromsø med flere tiltak, og jeg vil trekke frem utbedringen av krysset ved Breivika havn, hvor det nå er sikret oppstart i 2017. Da vi la frem vår alternative nasjonale transportplan våren 2013, sa vi at vi i den planperioden ville iverksette store tiltak for Tromsø. Det er vi godt i gang med å gjøre.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Det avisopplaget som representanten tar utgangspunkt i, er et avisoppslag som er basert på fremleggelsen av vår alternative Nasjonal transportplan. Som representanten vet, er Nasjonal transportplan i den forrige perioden et tiårsperspektiv. Det vi sa, var at vi skulle komme i gang med denne pakken. Den ble ikke vedtatt i Stortinget som en helhetlig pakke, men vi gjennomfører tiltak innenfor denne pakken. Det er slik at alle prosjekter tar det tid å planlegge og gjøre ferdig. E8 kommer ut på høring til våren med den ferdige planen, og da er det inn mot Nasjonal transportplan vi kommer til å gjøre en vurdering av hvor mye og hvilket system det kommer til å bli. Jeg kan ikke forskuttere regjeringens behandling av Nasjonal transportplan nå. Representanten må vente til Nasjonal transportplan blir fremlagt. Men det er ikke slik at alt skulle gjøres i en fireårsperiode. Det skulle legges et grunnlag for arbeidet, og det skulle inn i Nasjonal transportplan – og det arbeidet er i gang.
Erna Solberg (Høyre), 2016-11-16:
Det er ikke slik at vi kan forskuttere Nasjonal transportplan for neste år. Fremleggelsen 23. april var ikke en del av valgkampen, men det var vår alternative Nasjonal transportplan for de nærmeste ti årene, og vi har startet arbeidet. Da vi gjorde endringer på E8, var det fordi det var et lokalt ønske om å gjennomgå dette på en annen måte. Vi har respektert lokalpolitikken, det synes vi er en viktig del av det arbeidet vi også skal gjøre. Når det gjelder infrastrukturen rundt storbyer, må vi også lytte til lokalpolitikerne i den regionen. Derfor har vi altså hatt en runde. Å sette i gang og starte med et prosjekt dreier seg om at vi setter i gang og jobber med prosjektet på en måte som gjør det mulig å realisere, og det har vi lagt opp til i det arbeidet som så langt er gjort.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2016-11-16:
Statsministeren nevnte i sitt første svar strategien mot arbeidslivskriminalitet. Vi har stilt spørsmål til regjeringa i forbindelse med statsbudsjettet om hvilke satsinger som legges inn for å følge opp den strategien. I første linje i svaret fra regjeringa står det at det i forslaget til statsbudsjett ikke er lagt inn nye, særskilte satsinger. Synes statsministeren det vitner om handlekraft?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2016-11-16:
Kampen mot arbeidslivkriminalitet og jobben for å sikre seriøse aktørar i næringslivet er svært viktig. Eg er einig med statsministeren i at mykje bra er gjort, men mykje står også igjen. Denne veka kunne Aftenposten fortelje oss at det statlege selskapet Nye Vegar AS har delt ut kontraktar til selskap som no er sikta for alvorleg kriminalitet og korrupsjon. Til avisa vart det også fortalt at den tidlegare direktøren i Nye Vegar slutta på dagen med eit varsel til regjeringa om å sikre antikorrupsjonsarbeidet. Dette skal ha skjedd i sluttspurten av det interne arbeidet med forretningsetikk, som skal ha vorte lempa på i fleire omgangar. Det er viktig at staten med sine prosjekt klarer å setje gullstandarden i norsk arbeidsliv. Spørsmålet er: Korleis kan vi sikre det?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2016-11-16:
Eg har lyst til å løfte blikket litt, om eg får lov, for bakgrunnen for den prioriteringa som er gjord i Bergen, rett eller galen, er at vi i dag bruker veldig store ressursar i politi, i påtalemyndigheit, i etterforsking og ikkje minst i kriminalomsorg på å bekjempe narkotikakriminalitet. Det legg beslag på store politiressursar. Eg har registrert med glede at helseministeren har vore ute og sagt at han trur vi kan lykkast betre med å avgrense skadeleg bruk av rusmiddel ved å flytte dei ressursane over til helsearbeid i staden for til justissektoren. Det er ei linje som Venstre er positiv til. Spørsmålet er eigentleg kva statsministeren tenkjer: Er det ei klokare tilnærming til å nå det målet vi er einige om, nemleg å avgrense bruken av skadelege rusmiddel i samfunnet?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-11-16:
I den omtalte reportasjen i Aftenposten om Nye Veier mandag denne uken ble det vist til et brev fra den tidligere HMSK-direktøren i Nye Veier som også skal være sendt til statsministeren. I brevet oppfordrer hun sterkt regjeringen til å ta antikorrupsjonsarbeidet på alvor og verne om varslere. Mener statsministeren at varslere har et godt nok vern i norsk lovgivning, eller kunne vernet vært styrket med f.eks. et varslerombud?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-11-16:
Nye Veier har endret kravene sine til forretningsetikk fra det første prosjektet, Tvedestrand–Arendal, til det neste, Rugtvedt–Dørdal, og til det siste, som gikk fra Kolomoen til Moelv. Det har blitt svekkede krav til forretningsetikk, og det er beklagelig. Ansvarlig direktør i Nye Veier sa opp sin stilling på dagen og har sendt brev til næringsministeren hvor hun spør hvorfor ikke Nye Veier vil følge ISO 37001 standard for antikorrupsjon i sitt arbeid, og, når det gjelder offentlig innkjøp, hvorfor ikke de strenge kravene i prekvalifiseringen også skal utvides til å gjelde morselskap, datterselskap og eiere. For ofte vaskes middelet rent gjennom et hvitt selskap, mens resten av konsernet opererer på tvers av lovgivningen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-11-16:
Statsministeren vektlegger at linja må følges. Ingen har kritisert den som har varslet, at en har fulgt linja. Det har ikke skjedd noen ting. Statsministeren sier at en må arbeide raskere i en sak med et 52-siders varsel om grov narkotikakriminalitet som ikke blir fulgt opp. Riksadvokaten sier han forutsetter at politimesteren i vest utfører sitt oppdrag i tråd med sentrale føringer. Før det blir en slik sak – er det virkelig slik at det er så mange føringer for politimesterne at de ikke lenger har anledning til å tenke sjøl og ta de viktigste oppgavene først? En må jo gå inn i saken før en får slike saker, men her er det tydelig noe med hele systemet som ikke fungerer.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-16:
Hvis statsministeren er veldig opptatt av utenlandske kriminelle, har hun vel en jobb å gjøre med å rydde opp i Bergen, der utenlandske narkobander tydeligvis har fått fritt leide. Når det gjelder arbeidstakerne og de som jobber i bedrifter som har inngått store kontrakter med det offentlige, er det mye man kan gjøre. Problemet med saken med Nye Veier, er at der er kravene systematisk svekket de siste rundene. Kravet om gjentatte ganger å ha blitt siktet, tiltalt eller ha inngått forlik, osv., er borte – nå er det bare kravet om at man er dømt, igjen. Dette er en situasjon der mange norske og andre, ærlige, bedrifter slåss med ryggen mot veggen. Så møter man bedrifter der man har selskapskonstruksjoner som er slik at man kan ha saker om både sosial dumping og økonomisk kriminalitet på seg. Mener statsministeren at reglene bør skjerpes eller svekkes?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-16:
Statsministerens svar viser at hun verken vet hvordan prisene i boligmarkedet blir satt, eller hvordan de er for vanlige folk med helt vanlige jobber og lave lønninger. Det er altså ingen sammenheng mellom byggekostnadene og prisutviklingen, det har jeg statistikk over, som ligger her, som statsministeren kan få se. Boligprisene settes i markedet, og det har blitt dyrt på det markedet veldig mange andre steder i landet enn her. Høyre-representanten Kapur sier så arrogant når SV legger fram sin pakke som skal hjelpe vanlige folk, at SV vil løse et lokalt Oslo-problem på Grünerløkka. Da kan jeg opplyse at boligprisene f.eks. på Hamar, der jeg bor, har økt med 15 pst. på ett år – ja i Hedmark, for den del, som kanskje ikke er noe pressområde, med 11 pst. De har økt i Trondheim med 12 pst., og de har økt over hele landet. Så problemet her er at vanlige folk med vanlige lønninger ikke kan bo. Er statsministeren enig med sin partikollega i at dette kun er et Grünerløkka-problem?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2016-11-16:
På søndag hadde eg gleda av å halde ein helsingstale til 423 nye statsborgarar i ein flott statsborgarseremoni i Oslo rådhus. Det viser eit Noreg i endring, eit Noreg som er meir fargerikt, meir mangfaldig, meir fleirkulturelt, og eg vil seie flottare enn nokon gong. Spørsmålet som da er naturleg å stille seg, er: Kva tradisjonar tar vi med oss, kva tradisjonar tar me ikkje med oss? Det er ein viktig debatt, og eg meiner det er viktig at me tar vare på nettopp røtene våre. Me skal vite kvar vi kjem frå. Da blir òg unge tryggare på seg sjølve, og dei kan møte det nye og ukjende på ein god måte. Eit eksempel på dette er debatten me har om skulegudstenester. Sist no er det rektorar på Voss som takkar nei til dette. Eg trur ikkje det er ein spesielt sterk motstand mot skulegudstenester, men ein fryktar å støyte nokon bort. Det er eit viktig prinsipp at ingen skal delta i ein religiøs seremoni mot sin vilje, og det skal vere likeverdige alternativ. Men me ønskjer å vere eit livssynsopent samfunn, og da er nettopp spørsmålet når det gjeld tru, livssyn og religion: Skal me gøyme det bort, eller skal me løfte det fram? Me veit at skulegudstenesta opp mot julehøgtida har vore ein viktig tradisjon og ein del av vår historie. Så eg har eit opent spørsmål til statsministeren: Kva verdibodskap ønskjer ho å sende i dei spørsmåla og den debatten som no går om skulegudstenester?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2016-11-16:
Eg er veldig, veldig glad for den tydelege bodskapen som statsministeren her sender. Eg har lyst til å eksemplifisere det med kva Nobel-skodespelar Ayesha Wolasmal seier så tydeleg. Ho seier: «Sånne som meg kan jo få fritak, men jeg gledet meg til skolegudstjeneste. Jeg synes det var så hyggelig, fordi det var den eneste julefeiringen man ble inkludert i. For ellers er jo hele Norge stengt under julen.» Det var hennar bodskap, og det viser at skulegudsteneste kan vere ein stad for nettopp å vere inkluderande og få med alle, men sjølvsagt basert på frivilligheit. Men regjeringa har skapt noko uklarheit om det skal vere ei påmelding eller ei avmelding rundt dette. Utdanningsdirektoratet har sagt det må vere ei påmelding, mens kulturministeren har sagt at det bør vere ei avmeldingsordning. Eg er heilt einig med kulturministeren i at ei avmelding basert på frivilligheit er den gode måten å gjere dette på.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-11-16:
Noe av motstanden mot skolegudstjenester handler om at enkelte mener skolen må være mest mulig nøytral. Da er det ikke bare skolegudstjenester som har blitt problematisert, men også det at barn lærer Deilig er jorden og andre kristne julesanger på skolen i adventstiden, og at man noen steder får lov til å være med og gå rundt juletreet på skolen. Så er jeg helt enig med statsministeren i at det er flott at flest mulig, også de med en annen religiøs identitet og bakgrunn, ønsker å delta på skolegudstjenester for å få et innblikk i vår kultur og historie. Samtidig er valgfriheten viktig. Men nå er jo valgfriheten i ferd med å forsvinne mange steder fordi skoleledere velger å takke nei, og da er mitt spørsmål til statsministeren: Bekymrer det henne at stadig flere skoler velger å takke nei til å la barna delta på skolegudstjenester?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2016-11-16:
Kristelig Folkeparti har teke opp spørsmålet om skulegudsteneste, og det er viktig fordi det ikkje berre handlar om religion, det handlar òg om kultur og tradisjon. Det er òg eitt av fleire eksempel på korleis det å forstå det norske er noko meir enn berre å kunna det norske språket. Det handlar òg om å forstå og kjenna til ordspråk eller referansar til dikt av Petter Dass eller tekstar av Alexander Kielland, eller til og med forstå kva det inneber å gå julebukk. I ei tid der me har vorte meir fleirkulturelle, er ikkje det like sjølvsagt der det veks opp ungar i dag med heilt andre historier og referansar. Det er jo ikkje farleg, det gjev ein annan ballast. Men det å læra det norske er spesielt viktig for desse ungane, fordi dei ikkje får det med seg heimanfrå. Dei må få det på fellesarenaene. Skal dei lykkast i Noreg, skal dei oppleva sosial mobilitet, skal dei kunna tala frå denne eller frå statsministeren sin talarstol, må dei kunna meistra det særeige norske. Spørsmålet mitt er om statsministeren er einig i at den typen sosial mobilitet som det her er snakk om, er viktig, og kva ho vil gjera for å sikra fleire innsikt i det særeige norske.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-16:
Senterpartiet mener også at julegudstjenester ved skolen er en gammel og god tradisjon, som vi mener det er viktig å ta vare på. Det er jo faktisk sånn at jula er en kristen høytid. Ikke minst mener vi det er viktig i en tid der vi kulturelt og religiøst er blitt et mer mangfoldig samfunn, for det bidrar til økt forståelse, og det er kanskje noe vi trenger i den tida vi er inne i nå. Så må vi også huske på at det handler ikke bare om folk som kommer utenfra og til vårt land, det handler også om ulike tros- og livssyn som vi har i vårt land. Gjennom samarbeidsavtalen med regjeringa i 2013 fikk Kristelig Folkeparti innført en ekstra K i faget religion, livssyn og etikk. Det endret ikke det praktiske innholdet i timene, men det gir inntrykk av at kristendommen er blitt den prioriterte religionen. Mener statsministeren at innføringen av ordet kristendom i navnet på faget har bidratt til å gjøre KRLE-faget til et mer eller mindre inkluderende fag? Og tror statsministeren at dette kan ha bidratt til motstand mot julegudstjenester og andre tradisjoner knyttet til Kirken?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-16:
«Landets eneste offentlige lungesykehus, Granheim i Gausdal, er av Sykehuset Innlandet foreslått overført til Gjøvik sykehus. Spesialistene, øvrige ansatte, kommunen og pasientene har ikke vært involvert i prosessen om overføring av denne spesialisttjenesten for lungesyke. Mener statsråden det er greit å legge ned Norges eneste offentlige spesialiserte lungesykehus uten verken hørings- eller innspillsrunde med spesialister, øvrige ansatte, kommunen eller pasientene?»
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-16:
Takk for svaret. Det er jo sånn at den spesialiserte lungerehabiliteringen krever spesialisert og tverrfaglig personale og tilrettelagte lokaler, bl.a. treningssal, undervisnings- og veiledningsrom, basseng og utredningsmuligheter med lungelaboratorium og røntgen. Og dette finnes på Granheim sykehus. Å overføre denne spesialisttjenesten til en somatisk sengepost vil i realiteten bety en nedleggelse av den spesialiserte lungerehabiliteringen. Ifølge Nasjonal helse- og sykehusplan skal både kommunen og spesialisttjenesten ha ansvar for rehabilitering, og det ble også vedtatt at tilbud i spesialisthelsetjenesten ikke skulle legges ned. Mener statsråden at Sykehuset Innlandets planer da følger Stortingets vedtak?
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-11-16:
Jeg spurte innledningsvis om dette med at det ikke har vært noen hørings- eller innspillsrunde, og jeg deler statsrådens ønske om at det bør være gode og åpne prosesser, og involverende prosesser der du faktisk prater med fagfolkene og også med pasientene. Det står i Nasjonale helse- og sykehusplan at god rehabilitering ofte er avgjørende for å kunne mestre eget liv, og det skal gis til alle som trenger det, uavhengig av alder og diagnose. Det står også at et godt rehabiliteringstilbud sjelden får et godt resultat hvis det ikke er i et godt planlagt pasientforløp. Regjeringa har i budsjettet lagt fram en varslet opptrappingsplan for habilitering og rehabilitering. Opptrappingsplanen har blitt sterkt kritisert etter framlegget bl.a. grunnet manglende finansiering. Jeg lurer på om statsråden i den situasjonen vi er i nå, mener det vil være naturlig å vente med en nedlegging eller overflytting til den planen er realisert og involverte parter er godt hørt?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-11-16:
VG og andre medium har dei seinaste dagane fortalt om ein tilstand i Bergens-politiet som er så vanvettig at det er nesten ikkje mogleg å tru. Politiet har ikkje moglegheit til å gripa inn mot alvorleg narkotikakriminalitet, og bakmennene går fri. Justisministeren i regjeringa og hans parti snakka ofte før valet om at ein skulle senda kriminelle utlendingar på første fly ut av landet. Realiteten i Bergen no er at politiet følgjer etter narkolangarar med narkotika på bussen, og dei er usynlege vitne. Statsministeren forsøkjer i dagens VG å gjera dette til eit spørsmål om behandlingstid for varsel og varslingssaka. Det er viktig nok, det, men statsministeren tek med det merksemda vekk frå den grunnleggjande leiings- og byråkratikrisa som er i politiet. I konsulentanes verd vert det formulert slik i kriminalitetsanalysen: «Ressurssituasjonen per nå tilsier at en har liten mulighet til å initiere nye store saker i politidistriktet.» I den verkelege verda er det dei kriminelle som bestemmer kor mange store saker det er. Det er ikkje eit vedtak som politiet har moglegheit til å styra over. Mitt spørsmål er: Meiner statsministeren at det er akseptabelt at politiet lèt vera å gripa inn mot alvorleg kriminalitet av omsyn til manglande etterforskingskapasitet og svake budsjett?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-11-16:
Justisminister Anders Anundsen er jo ikkje kjend for å vera ein person av dei små orda, men i VG 15. november snakka han om årets statsbudsjett. Då beskriv han følgjande, om at desse 300 mill. kr vert løyvde: «(…) nettopp for å hindre at de får ytterligere nedtrekk, og sikre et noe bedre handlingsrom(…) (…) (…) Når justisministeren beskriv sitt eige budsjett på den måten – ja, då er det ikkje rart. Dette handlar om Bergen, og mitt spørsmål er om statsministeren kan garantera for at dette er unikt for Bergen, og at ein ikkje har tilsvarande situasjon f.eks. i Stavanger, Oslo, Trondheim eller i Tromsø.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2016-11-16:
For å få fram dei nye bedriftene må ein ha verkemiddel som treffer i heile fasen, heilt frå idé til bedriftene vert lønsame bedrifter som kan stå på eigne bein. I svaret til representanten Else-May Botten hevdar statsministeren at Investinor ikkje fungerer, difor må Investinor ikkje lenger få lov til å investera i denne vekstfasen. Investinor er i dag nesten aleine i Noreg med å tilby kapital i denne kritiske fasen. Då vert det eit gap i den samanhengande kjeda som ein treng. Mitt spørsmål er: Kven meiner statsministeren skal fylla det rommet som kjem når Investinor ikkje kan tilby kapital i den viktige vekstfasen?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-11-16:
Jeg registrerer at både statsministeren og justisministeren er alvorlig bekymret for situasjonen i Bergen politidistrikt. Det er lett å tenke seg at denne saken dreier seg om ulike forhold. Bakgrunnen for saken er en ansatt som er bekymret, som ønsker å gjøre et godt politiarbeid, men som opplever å bli stoppet i det han anser som sin plikt. Særlig det siste året har polititjenestemenn og -kvinner landet rundt stått fram og fortalt om trange driftsrammer. De er så trange at det går ut over den operative tjenesten og etterforskningen av straffesaker, og gir mangelfulle utstyrsanskaffelser. Ser statsministeren at den nye varslersaken i Bergen også har eller kan ha en sammenheng med at politidistriktene har for stramme driftsrammer?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-11-16:
Jeg har respekt for politimestre som må gjøre prioriteringer, og det å høre politimesteren si at for han er det å bekjempe vold mot barn den viktigste prioriteringen – det er en politimester etter mitt hjerte. Men når spesialenheten går inn i saken, er det jo først og fremst fordi når politiet har vært klar for å gå inn – en vet at det er bakmenn, en vet at det er narkotika i saker – er det gitt ordre om å unnlate å gripe inn for å hindre lovbrudd. Det er det alvorlige. Men la varslersaken ligge. Jeg er enig med statsministeren i at der er spesialenheten inne og skal etterforske. Det jeg er opptatt av, er at i budsjettdokumentet for i år og for neste år skriver regjeringa at når det gjelder narkotika, skal en i særlig grad prioritere å ta bakmenn. Så vet en at et av de største politidistriktene ikke bare har lagt det vekk, men de har lukket øynene når det gjelder bakmenn. Og da er mitt spørsmål til statsministeren: Har regjeringa behov for å informere om at det er andre politidistrikt som ikke i særlig grad prioriterer å ta bakmenn?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-16:
For folk i Bergen er dette en trist og alvorlig sak som til syvende og sist handler om noe så viktig som tilliten til politiet. Hvis det er sånn at bakmenn i alvorlig kriminalitet får gå fri, sviktes jo bergenserne, befolkningen i vår felles hjemby. Jeg er enig med statsministeren i at vi ikke skal konkludere på forhånd. Jeg er også enig i at vi ikke bare skal gjøre det til en debatt om ressurser. Vi må diskutere system, vi må diskutere de systemene i styringen av politiet som kan gjøre at man ofte prioriterer det enkle foran det mer komplekse. Og så er jeg opptatt av det samme som representanten Rotevatn. Jeg er veldig glad for at Bent Høie har gitt signaler om en kursendring i Høyre. Jeg mener det vil gi oss en bedre ruspolitikk. Jeg mener også det vil føre til bedre ressursprioritering. Vi vet jo at politiet i Bergen har brukt ganske mye ressurser på å bøtelegge og følge etter rusavhengige mennesker på gaten. De burde bruke de ressursene på en annen måte. Mitt spørsmål er: Hvorfor må vi vente til Høyres program kommer? Opposisjonen i Stortinget er med på en slik vending. Kan vi ikke gjøre det nå?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-16:
Den voksende ulikheten i Norge rammer ikke bare de fattigste, men også folk i arbeid. De lavtlønte får en stadig mindre del av kaken, viste en rapport fra Senter for lønnsdannelse som er omtalt denne uken. Samtidig eksploderer bokostnadene for mange mennesker rundt om i landet. For kort tid siden møtte jeg i Tromsø kommunearbeidere som fortalte hvordan stadig flere opplever at en vanlig arbeidsinntekt ikke strekker til for å oppnå drømmen om å eie sitt eget sted å bo. Unge og lavtlønte stenges ute fra boligmarkedet, og mange familier engster seg for hvordan de skal håndtere gjelden hvis rentene øker, eller det skulle komme en nedtur i boligmarkedet. Det handler om folks økonomi, men det handler også om makt over eget liv. Det er stor forskjell på å få bo i en egen bolig og å bo i andres bolig. SV har denne høsten gang på gang utfordret finansministeren til å komme til Stortinget med nye tiltak for å få boligmarkedet til å fungere for de mange som i dag står på utsiden. Hun pekte på statsbudsjettet. I statsbudsjettet kom det ingenting som monner. Det finnes noen som boligmarkedet fungerer godt for. Det er veldig lukrativt å spekulere og investere store penger i eiendom. Det snakkes om hvordan unge forretningsfolk som vil opp og fram, kjøper boliger i stedet for å starte bedrifter. Regjeringen fører en elitistisk økonomisk politikk når den gjør det stadig mer lønnsomt å hente inntekter fra det de rikeste henter sine penger fra – arv, formue, eiendom – mens det er høy skatt på vanlige folks arbeidsinntekter. Det er mulig at den totale handlingslammelsen i boligpolitikken skyldes denne store omsorgen for dem på toppen, som regjeringen stadig viser fram. Landets økonomer er bekymret, IMF mente i juli at det norske boligmarkedet var 40 pst. overpriset, men til tross for alle advarslene ser det ikke ut som at regjeringen bekymrer seg. Kan Erna Solberg nå, i motsetning til finansministeren, varsle ett eneste nytt tiltak regjeringen vil komme med, som vil monne på situasjonen i boligmarkedet?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-16:
Da kan jeg glede statsministeren med at det skatteopplegget SV foreslår i Stortinget, både vil gjøre noe med prisveksten ved å flytte skatt fra arbeid til eiendom og samtidig gi større skatteletter enn det statsministeren har foreslått, for alle som tjener under 600 000 kr. Da kan vi både få ned forskjellene og dempe prispresset. Men jeg spurte ikke om hva regjeringen hadde gjort, for det er helt åpenbart at det regjeringen har gjort, er for lite. Det er også åpenbart at regjeringen har feil diagnose når de bare snakker om at det bygges for lite. Høyre har styrt Oslo i 18 år, åpenbart uten å bygge nok. De har styrt Bergen i tolv år, åpenbart uten å bygge nok. Men det er bl.a. det at vi har et skattesystem som er rigget for spekulasjon og vill prisvekst, som gjør det så utrolig lukrativt for dem med mye penger å putte pengene i eiendom, som er problemet. Det sier ikke bare SV. De fleste ledende økonomer sier det, OECD sier det, osv. Dem pleier statsministeren å høre på. Så jeg gjentar mitt spørsmål: Har statsministeren ett eneste nytt tiltak som kan gi håp for dem som nå taper i boligmarkedet?
Terje Breivik (Venstre), 2016-11-16:
I ei tid med etter måten høg arbeidsløyse og der mange med høg utdanning og betydeleg kompetanse har mista arbeidet, burde det etter Venstre sitt syn vore ein eigen strategi for å få mange av dei som står utan jobb, til å starta nye verksemder. I juni 2014 fekk Venstre med seg eit samrøystes storting på å be regjeringa gjera ein gjennomgang av rammevilkåra for enkeltpersonføretak med sikte på å fremja konkrete forslag til forbetringar. Føremålet med forslaget frå Venstre var forbetringar ikkje berre å få fleire til å satsa og skapa ein arbeidsplass for seg sjølv og kanskje nokon til, men òg å auka sjansane for at fleire lukkast. Så langt, etter over to år, er det forunderleg nok kome få, om nokon, forslag i så måte frå regjeringa – ingen forslag som betrar dei skattemessige vilkåra for enkeltpersonføretak, ingen som betrar dei sosiale rettane, ingenting om forenkling for enkeltpersonføretak og ingenting om auka tilgang på risikokapital – heller tvert imot. Éin ting er at regjeringa ikkje prioriterer å fylgja opp vedtaket og viljen til Stortinget, noko heilt anna er det at regjeringa heller ikkje prioriterer å gjera kvardagen litt enklare for dei som vel å starta for seg sjølve – personar som er villige til å ta stor personleg risiko for å skapa verdiar med andre. Fellesskapen er heilt avhengig av slike folk, som me treng langt fleire av. Var det éin ting Venstre trudde var synonymt med ei Høgre–Framstegsparti-regjering, var det ein mykje meir offensiv politikk på dette feltet. Er det brilleglasa mine, farga som dei er av Venstre sitt brennande engasjement for nyskaping og innovasjon, som står i vegen, eller har eg rett i at regjeringa Solberg i handling er like lite oppteken av sjølvstendig næringsdrivande og dei som torer og vil satsa på ein forretningsidé, som det den raud-grøne regjeringa var?
Terje Breivik (Venstre), 2016-11-16:
Statsministeren har heilt rett i at me no ser ein gledeleg auke i nyetableringar. Det er kjempebra. Men så veit jo statsministeren like godt som meg at det ikkje er retorikk, men resultat som flyttar samfunnet framover. Skal fleire lukkast med verdiskapande selskap, er det særleg to faktorar som er viktige: tilgang på forretningsmessig kunnskap og risikokapital. Venstre har forhandla inn to enkle, konkrete tiltak som svarer på begge behova: pre-såkornfondordninga, som gir tilgang på risikokapital for gründerar som er komne inn under vengjene av ein inkubator eller næringshage, og skatteincitament – investorar som investerer i nystarta verksemder, kapitalfond. Pre-såkornfondordninga føreslår regjeringa å halvera. Kapitalfondordninga vil dei utsetja på ubestemt tid. Venstre må igjen bruka tid og ressursar i budsjettforhandlingane på omkampar framfor at me i fellesskap flyttar verda endå lenger framover. Kva er forklaringa på at enkle, effektfulle tiltak som betrar kvardagen for gründerar og nye arbeidsplassar, vert nedprioriterte?