Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 1999-05-10:
Man kan si mye om statsrådens redegjørelse om forvaltningspolitikk. At den skulle inneholde noen revolusjonære forandringer, hadde Fremskrittspartiet ikke ventet, men noe mer konkret enn det vi fikk høre, hadde vi forventet. Redegjørelsen inneholdt mange selvfølgeligheter og forholdsvis lite om handling. Et eksempel kan være at menneskene skal være aktive deltakere i samfunnet og ikke bare være kunder og klienter. Fremskrittspartiet er fornøyd med dette utsagnet da dette er god fremskrittspartipolitikk, men det mangler noe når man ikke konkretiserer hvordan dette skal foregå, for det skulle ikke være noe parti, noen gruppering eller noen enkeltperson som ikke ønsker seg mer innflytelse over sitt eget liv. Man sier også at forvaltningen skal ivareta menneskenes interesser og stå til deres tjeneste Ja, det må og skal være slik at staten er til for menneskene, og ikke motsatt. Ellers registrerer Fremskrittspartiet at statsråden har svært stor tro på at Internett og informasjonsteknologi skal løse de fleste problemer vi har. Kanskje kan de det, men dette ligger nok en del år fram i tiden. Svært mange i Norge har ikke tilgang til dette, noe som kan skyldes mangel på utstyr, bl.a. av økonomiske grunner, samt mangel på opplæring. Dette er selvfølgelig under utarbeiding, spesielt i skolen, men vil vel ta noe tid. Fremskrittspartiet mener også at redegjørelsen mangler noe om fylkeskommunen og dens rolle framover. Mener statsråden at den skal være som den er, eller er statsråden åpen for en vurdering av et såpass stor forvaltningsorgan, som etter Fremskrittspartiets syn er modent for forandring og på sikt bør fjernes. Den største mangelen med den foreliggende redegjørelsen er etter Fremskrittspartiets oppfatning at man ikke tar de grunnleggende problemer med en stor og sterkt voksende offentlig sektor alvorlig. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at man istedenfor å drøfte mindre organisatoriske og forvaltningsmessige forbedringer, burde ha lagt opp til en mer grunnleggende debatt om offentlig sektor og framlagt en samlet strategi for en deregulering av denne. En slik strategi burde etter Fremskrittspartiets syn være inndelt i fire deler: Det bør være en realistisk, nøktern og kritisk gjennomgang av den offentlige sektor. Det bør være en klar definisjon av hva som skal være statens ansvar, rolle og arbeidsoppgaver. Det bør også være en fastsetting av klare og konkrete mål for denne virksomheten. Og til slutt: Det bør også være en handlingsplan med virkemidler for hvorledes man skal nå målet. Fremskrittspartiet er, i motsetning til f.eks. SV, av den oppfatning at en rekke tjenester i offentlig sektor med stor fordel kan produseres av private bedrifter. Fremskrittspartiet mener derfor at det bør oppnevnes en privatiseringskommisjon eller noe tilsvarende som skal vurdere hvilke tjenester i offentlig sektor som kan utføres mer effektivt av private bedrifter eller organisasjoner. Videre bør det oppnevnes en permanent ekspertgruppe som skal vurdere kost- og nytteverdien av slike tiltak i offentlig sektor. Fremskrittspartiet konstaterer at det er et klassisk problem i staten og i offentlig forvaltning i det hele at en er lite flink til å registrere hvilke resultater som virksomheten skaper. En er heller ikke god til å foreta forbedrende korreksjoner i tilfeller der de resultatene som kan oppnås, ikke står i forhold til de ressursene som anvendes. Jeg vil påpeke at Fremskrittspartiet tidligere har fremmet en rekke forslag til forbedringer innen forvaltningspolitikken. Dette gjelder bl.a. innføring av tidsbegrensede lover og strengere krav til tidsbruken ved behandling av søknader, konsesjoner mv. Dette er forslag som er oversendt Regjeringen tidligere. Allerede i 1992-93 foreslo Fremskrittspartiet flere tiltak for å få en så god og så riktig offentlig sektor som mulig. Blant annet vurderte vi, som tidligere nevnt, å oppnevne en offentlig kommisjon som skal vurdere hvilke tjenester i statsforvaltningen som med fordel kan produseres av private. Dette kan også gjelde organisasjoner, ved at man foretar en gjennomgang av den eksisterende departementsstruktur med sikte på en bedre samordning av reduserte interessemotsetninger og økt produktivitet. Fremskrittspartiet har også bedt om at man foretar en vurdering av om ikke departementene bør omorganiseres til rene politiske sekretariater. Fremskrittspartiet ønsker også å endre personalpolitikken, slik at man går bort fra ansiennitet som et kriterium for forfremmelse.