trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-08:
Det trenger ikke nødvendigvis være en motsetning i at vi har sett en gledelig utvikling etter en intensivert kamp mot arbeidslivskriminalitet, etter at denne regjeringen opprettet syv sentre mot nettopp arbeidslivskriminalitet. Disse har kommet i gang med jobben sin, og det begynner å gi resultater. Vi så i felles årsrapport for samarbeidsetatenes innsats mot arbeidslivskriminalitet for 2019 ikke bare en stagnasjon, men tegn til at det gikk ned. Vi har også merket oss de urovekkende tilbakemeldingene som man har fått fra instanser, som bl.a. viser at etter at man har satt i gang kraftfulle og målrettede tiltak etter covid-19, har risikoen for økt arbeidslivskriminalitet blitt registrert, men jeg tror nok at man her forsøker å legge opp til en litt unødvendig konflikt. Det er helt riktig, som representanten Christoffersen peker på, at i forbindelse med behandlingen av saken, der komiteen sto sammen om at ofre for arbeidslivskriminalitet selvsagt skal være unntatt ventetidsbestemmelsene for å få dagpenger, var vi enige om at det var en skjerpelse dersom arbeidstaker selv skulle måtte ta dette til retten. Det forslaget vi i dag stiller, er at departementet skal vurdere hvor den plikten til varsling skal ligge. Som jeg sa i mitt innlegg, vil det være naturlig at det er Nav som fra én etat til en annen varsler Arbeidstilsynet om dette, dersom de innvilger dagpenger på bakgrunn av at man tar vekk unntaksbestemmelsene for innvilgelse av dagpenger. Vi er glad for at Arbeiderpartiet lot seg inspirere av forslaget den gang og det forslaget som Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti har fremmet i forbindelse med denne saken. Jeg vil oppfordre departementet til å la seg inspirere av Arbeiderpartiets forslag når de skal se på hvor den plikten skal ligge.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-08:
Som resultat av smitteverntiltak i forbindelse med covid-19-pandemien ble det innført en midlertidig forskrift som ga rett til omsorgspenger ved stengte barnehager og skoler, ikke bare ved barnets sykdom, som omsorgspenger er ment til. Flere barnehager og SFO-er har fortsatt begrensede åpningstider etter at de åpnet opp. Det er en del som ikke får jobbet full arbeidstid når SFO og barnehagetilbud er redusert. De fleste løser dette gjennom avtaler med arbeidsgiver, men ikke alle har et yrke eller en familiesituasjon som gir mulighet for denne type fleksibilitet. Jeg er helt enig i at det er urimelig å bruke en hel omsorgsdag på å måtte gå f.eks. én–to timer tidligere fra jobb for å hente barn før barnehagen eller SFO stenger. De fleste arbeidsgivere gir denne fleksibiliteten uten å bruke av hele omsorgsdager eller godkjenner enkeltdager, halve dager eller samler opp omsorgsfravær og rapporterer disse som hele omsorgsdager. Etter hvert som smitteverntiltakene for barnehager og skoler nå reduseres, vil også grunnlaget for den midlertidige ordningen med omsorgspenger på grunn av åpningstider gradvis bortfalle. Med tanke på hvor vi er nå, og hvor vi forventes å være om kun kort tid, støtter derfor ikke Høyre forslaget slik det foreligger. Derimot ønsker vi å se på de ordinære reglene for omsorgspenger. Komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti mener det er viktig å erkjenne at det i enkelte situasjoner eller i deler av arbeidslivet kan være mindre fleksibilitet med tanke på å legge til rette for fleksibilitet i forbindelse med sykt barn. Derfor foreslår de nevnte partiene at regjeringen bør vurdere å innføre omsorgspenger gradert ned mot 50 pst. for foreldre som må være borte fra arbeidet deler av dagen. Jeg er også takknemlig for subsidiær støtte fra Arbeiderpartiet til dette forslaget. Forslaget er tatt inn i innstillingen.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2020-06-08:
Min gode kollega Yassine Arakia i Oslo Høyre er yrkesfaglærer, og under denne debatten har han sendt en melding hvor han spør om vi kunne tenke oss å støtte opp under at de som i dag er lærlinger og ikke får fullført utdannelsen sin, skal kunne få lov til å fullføre den i løpet av sommeren og kanskje fram mot jul. Han har stilt byrådet i Oslo spørsmål om dette, og de har foreløpig ikke svart, selv om det er stilt to ganger. Man skal ikke bare ha en arbeidsplass, man skal også få lov til å beholde lærlingplassen, men det er ikke så viktig for byrådet i Oslo. Selv om det sies her at det er bred politisk enighet om viktigheten av å sikre rekrutteringen til håndverksfagene, og at unge ser på det som en attraktiv karrierevei med en trygg jobb og anstendige arbeidsforhold i den andre enden, er det under denne regjeringen at man har ført en politikk som har ført til en tilstrømming til nettopp disse yrkesfagene. Etter at Solberg-regjeringen tiltrådte, har kampen for et seriøst arbeidsliv blitt trappet betydelig opp. Det var også Høyre som i Oslo begynte arbeidet i byrådet, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, med det som etter hvert ble den mye omtalte Oslo-modellen med krav til bl.a. lærlinger ved offentlig anbud og begrenset antall ledd i leverandørkjeden. Dette ble foreslått i 2015 og innført i 2017. Jeg står her med krav til lønns- og arbeidsvilkår i offentlige kontrakter. Her er mange av de kravene som man etterlyser, og som man tror at Arbeiderpartiet har innført i Oslo. Det er ikke bare laveste pris som er saliggjørende, det er det beste forholdet mellom pris, kostnad og kvalitet. Man har krav til attest for skatt og merverdiavgift, og det kan stilles kvalifikasjonskrav til leverandøren. I 2017 kom det krav om lærlinger og maksimalt to ledd i leverandørkjeden. Det er bl.a. også stilt krav om at faglærte håndverkere skal stå for minimum 40 pst. av arbeidede timer, og i Oslo mener jeg å huske at det er innført 50 pst. av disse. Det er innført krav om at kommunikasjon mellom nøkkelpersoner i prosjektet skal foregå på norsk. Det er innført krav om at alle skal ha lett synlig gyldig HMS-kort, og det er også krav om pliktig medlemskap i Startbank, som er et frivillig leverandørregister, som er opprettet etter initiativ fra byggenæringen. – Så det systemet man har i Oslo, skiller seg ikke nevneverdig fra hva regjeringen allerede gjør. Denne regjeringen har tatt seriøsitetskrav på alvor fra dag én, noe som nå gir resultater, og i tillegg sørget for et betydelig løft for yrkesfag og lærlinger som nå også gir resultater. Både antallet og andelen som går på yrkesfag er økende, og det er satt nye rekorder i antallet og andelen yrkesfagelever med læreplass i bedrift. Vi mener med andre ord at regjeringens politikk er bedre egnet til å øke rekrutteringen til håndverksyrkene enn dette representantforslaget.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2020-06-08:
Takk til saksordføreren for et godt innlegg og takk til forslagsstilleren for å løfte denne viktige debatten. Dette er en sak hvor jeg vil tro at ingen er uenig i saksinnhold og mening, og jeg og Fremskrittspartiet mener – i likhet med sannsynligvis resten her inne – at det er helt uakseptabelt å presse permitterte ansatte til å begå lovbrudd ved å jobbe for bedriften uten å registrere det, samtidig som en mottar dagpenger. Men først: Det pågår en utredning av straffeansvar for såkalt lønnstyveri, og der blir det også vurdert tydeligere lovhjemler for ansvarliggjøring av arbeidsgiver ved misbruk av permitteringsordningen, og det vil være naturlig å vurdere en generell økning i strafferammen for arbeidslivskriminalitet. Det er ingen tvil om at de som bruker en nasjonal unntakstilstand til å benytte seg av permittert arbeidskraft, kanskje til og med under press, og på den måten presser noen til å begå lovbrudd, samtidig som de skyver det økonomiske ansvaret over på skattebetalerne, skal stilles til ansvar for det. Og så har Fremskrittspartiet, i den tiden vi satt i regjering, opprettet ikke mindre enn syv sentre mot arbeidslivskriminalitet og innført strengere straffer for dem som bryter loven. Så må vi også minne om at dagens regelverk dekker det som forslaget etterspør. Vi har både straffeloven §§ 251 og 252, som regulerer tvang, straffeloven §§ 330 og 331, som regulerer tilfeller av utpressing, og straffeloven §§ 371 og 372, som regulerer tilfeller av bedrageri og situasjoner hvor arbeidsgiver villeder arbeidstaker med arbeidsmiljøloven kapittel 14, som regulerer arbeidsgivers plikt til å betale lønn ved arbeid, for er det ikke arbeid, skal man heller ikke permitteres. Og vi har folketrygdlovens kapittel 25, som bl.a. pålegger arbeidsgivere å gi riktige opplysninger til Nav. Så vi mener at dette er ivaretatt i dagens lovverk allerede. Jeg er trygg på at vi har lovhjemler nok til å slå ned på de tilfellene hvor arbeidsgiver oppfordrer, presser eller påvirker ansatte til å begå lovbrudd og urettmessig beriker seg på skattebetalernes penger, for det skal ikke skje.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2020-06-08:
Jeg vil heve blikket litt og snakke om hvordan små bedrifter kan nå opp i offentlige konkurranser om anbud – enten de holder til i Randaberg, Flekkefjord, Halden eller Lillehammer, for den saks skyld. Jeg har hørt fra mange av aktørene selv at det blir vanskeligere og vanskeligere for mange av de små å nå opp i konkurransen, og at mange bedrifter må ansatte egne Doffin-spesialister og søknadsskrivere for å gjøre den jobben – at man må ha gode søknadsskrivere framfor gode fagarbeidere. Så spørsmålet er: Hva vil statsråden gjøre for at regelverket rundt offentlige anskaffelser blir forenklet, slik at flere små bedrifter kan nå opp i konkurransen om offentlige anbud?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Velferdsstaten skal gi trygghet til folk som ikke har mulighet til å leve av sin inntekt og av sitt arbeid – det er velferdsordningene. Det har vært en kontinuerlig debatt, diskusjon og politisk strid om dem, og det er viktig å sikre dem og utvikle dem på en god måte. Senterpartiet arbeider systematisk for å unngå trygdemisbruk, dvs. juks og kriminalitet. Vi har et våkent blikk for å stramme inn, presisere og forbedre ordningene. I Senterpartiet arbeider vi systematisk for større økonomisk trygghet for folk med ingen eller delvis arbeidsevne. Saken vi behandler i dag, som det er enighet om, handler om dagpenger og regelverket ved permittering. Det vi er enige om, er at det er først og fremst nyutdannede og utenlandske arbeidstakere som løper en særlig høy risiko for å bli utnyttet eller lurt av arbeidsgiver. Det er det som står høyest på dagsordenen. Det er en enstemmig komité som sier at det er uakseptabelt og et klart brudd på permitteringsregelverket å permittere ansatte, men likevel kreve at de jobber. Ja, det skulle bare mangle. Det som er sentralt for Senterpartiet, er at vi må klargjøre dette på en enkel måte. Vi er veldig enig i det som blir sagt om de fem samfunnsverdiene som må beskyttes. Det er veldig krevende i en tid med en kortsiktig, økonomisk motivert næringslivskultur og et arbeidsmarked som er preget av en omfattende bruk av utenlandske gjestearbeidere som ikke har bostedsadresse i Norge, og mange ansatte i bemanningsbyråer, noe som gjøre det ytterligere krevende. I innstillingen skriver vi, i punkt nr. 1, at vi må ha et «klart regelverk, som både bedriftsledere, ansatte, selvstendig næringsdrivende og kjøpere av varer og tjenester er klar over. Derfor må spillereglene være lett forståelige og allment kjente.» Jeg kan ikke få understreket det godt nok. Videre står det under punkt nr. 2: «Offentlige tilsyns- og kontrollorganer må ha en organisasjon som er nært knyttet til kommuner og fylker, slik at de kan samspille med folkevalgte vedtaksorgan. Folkevalgte skal ha helhetsoversikt over samfunnsutviklingen innen sitt geografiske område og vil, sammen med fagfolk i sin administrasjon, gi kloke råd om prioritering av arbeidet» – overfor tilsyns- og kontrollorganer som er underlagt staten. I punkt nr. 3 står det: «Offentlig tilsyn og kontroll må kraftig oppjusteres bemanningsmessig med et kompetent fagmiljø som forstår og evner å gjennomføre oppgaven. Disse organene må i langt større grad gjennomføre risikobasert tilsyn ved besøk på bedrifter og arbeidsplasser. Risikoen for å bli tatt for arbeidslivskriminalitet må økes.» Det er kjernen i dette. Jeg vil til slutt si at Senterpartiet anbefaler innstillingen og støtter da forslaget om å forsterke straffebestemmelsene og bedre informasjonen overfor både arbeidsgivere og arbeidstakere.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Trygdemisbruk må bekjempes på mange måter. Det viktigste er at det er et klart regelverk som er allment kjent, slik at alle – fra allmennheten til arbeidsgivere og arbeidstakere – er klar over hva som er spillereglene. Men det er også behov for offentlige tilsyns- og kontrollorganer. De er statlige, og de er en del av en helhet. Som jeg sa i min innledning, er det viktig at den statlige organiseringen er nær knyttet til kommuner og fylker, slik at den kan samspille med folkevalgte vedtaksorganer. Folkevalgte skal jo ha helhetsoversikten over samfunnsutviklingen, og hvis man får til det samspillet, vil den offentlige tilsyns- og kontrollmyndigheten og den kommunale innsatsen bli mer effektiv. Er statsråden enig i at en i større grad må prøve å samkjøre statlig og kommunal virksomhet for å få større effekt av den innsatsen en legger til grunn?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Det som var mitt poeng, var at den statlige organisasjonen i dag står så langt fra kommunenes politiske og administrative ledelse at det ikke er det samspillet som trengs her. De statlige organene ville dersom de hadde vært organisert mer lokalt, hatt en større fordel av det samspillet enn det vi har i dag. Jeg respekterer at statsråden ikke har noen endring på gang der. Det går jo motsatt vei generelt. Mitt neste spørsmål er knyttet til bemanningen for å utføre kontrollen. Det må jo være sånn at det er en reell risiko for å bli tatt, altså at de kontrollorganene som er, i større grad gjennomfører bedriftsbesøk, gjennomfører besøk på arbeidsplassene, sånn at arbeidslivskriminalitetsrisikoen blir økt. Er statsråden enig i større vektlegging på praktiske besøk ut fra en forhåndsvurdering av hvor risikoen for slik kriminalitet er størst?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Det som skjer, er ifølge meldingene vi får, at etatene i mindre grad er ute. Det blir stadig mer papirtilsyn. Det er helt opplagt at det må være en kombinasjon av tilsyn knyttet til dokumenter og tilsyn knyttet til hva som faktisk skjer på arbeidsplassen. Ifølge meldingene vi får inn, er summen av det som er situasjonen, at risikoen for å bli tatt er for liten. Dette er et resultat av en politikk som har pågått i mange år – jeg vil si sikkert 20 år – der en har trukket seg tilbake fra arbeidsplassene. Mitt spørsmål er: Vil statsråden inspirere og legge til rette for at f.eks. Arbeidstilsynet i større grad er ute på arbeidsplassene? Det må være en reell risiko, for vi vet at det kuttes svinger og jukses i større grad når risikoen er mindre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Regjeringspartiene stemmer imot alle forslag til strengere seriøsitetskrav. Statsråden har ikke gitt sin mening om de forslagene som forelå, som hun skulle svare på. En henviser til en rekke departementer. Som saksordfører fremmer jeg forslag om en «Lille-Doffin» for å klargjøre regelverket. Det burde være en fordel, ikke minst for små og mellomstore bedrifter, at en har et sånt regelverk. Vi får ingen støtte for det. Det ville kunne oppfylle Fremskrittspartiets krav her ved at en fikk en forhåndsgodkjenning. Så sier statsråden at regjeringa vurderer strengere seriøsitetsbestemmelser opp mot «andre hensyn». Hvilke «andre hensyn» er det som trumfer våre forslag til strengere seriøsitetsbestemmelser?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Det er så mye snakk om å revidere strategier at det halve kunne være nok. Det er veldig diplomatisk sagt. Det som står i denne innstillinga, er at vi trenger alle former for selskaper, og Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV sier at for å sikre alle former for selskaper må regelverket være noe ulikt for å sikre seriøsiteten, samtidig som en sikrer alle selskaper framover. Så de hensyn som statsråden trekker fram her, har vi ivaretatt fra opposisjonens side på en fullgod måte. Mitt spørsmål er: Vi har forslag om krav om mesterbrev for håndverksanbud. Statsråden var inne på forpliktelser etter EØS-avtalen. Er det slik at det å innføre krav til mesterbrev er i strid med EØS-avtalen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-06-08:
Det sentrale i denne saken er håndverkere, det er praktisk utdanning. Etter det som er sagt i alle innledningene, fant jeg behov for å presisere noen grunnleggende ting. For det første: Senterpartiet er en sterk tilhenger av teoretisk utdanning, men enhver teoretisk utdanning har som formål at en skal bli en dyktigere praktiker. Det bør være en læresetning som i mye større grad er framme ved læreinstitusjonene våre og innenfor arbeidslivet. Senterpartiet er en varm forsvarer av de praktiske yrkene. De praktiske yrkene har i dag en altfor lav respekt både økonomisk og ikke minst sosialt. Det erfarer en veldig raskt når en er i ungdomsflokkene og spør ungdom hva de vil utdanne seg til. Det er en altfor stor flokk som ser på høyere universitetsutdanning som det rette – personer som har interesse og legning for praktiske fag, men som ut fra erfaring ser at det ikke har den framtid som de høyere utdanningene har. Hva er det som har skapt denne situasjonen? Jo, det viktigste er at vi har fått et helt nytt arbeidsliv, et helt nytt arbeidsmarked som følge av at Stortinget ikke lenger har kontroll på arbeidsinnvandringen fra land utenfor Norden, fra land hvor lønns- og arbeidsvilkår er svært mye dårligere, hvor arbeidsledigheten er svært høy, og hvor det er en rekke flinke ungdommer som sjølsagt er interessert i å arbeide i Norge til en betaling som er langt lavere enn det norsk ungdom trenger for å leve et godt liv. Derfor er Senterpartiets første krav at vi har en kontrollert arbeidsinnvandring med faste ansettelser og fast bosted, og videre at vikarbyråer erstatter bemanningsbyråer. Det skal ikke være adgang til å bruke slike byråer i andre tilfeller enn der vikarbyråene erstatter bestemte stillinger som følge av at en enten er sjuk, er under utdanning, eller er i svangerskapspermisjon. Videre er det behov for å allmenngjøre flere tariffavtaler, og det er behov for å innføre kollektiv søksmålsrett igjen. Det er altså et svært behov for å ha en storrengjøring i norsk arbeidsliv, og dette er kjernen i Senterpartiets storrengjøring i arbeidslivet. Det er mange nå som har snakket om stolte fagarbeidere, å velge de seriøse. Høyre har snakket om at det er et betydelig løft for yrkesutdanningene. Veldig mye av dette er det ikke mulig å få ordentlig dreis på før vi får lønns- og arbeidsbetingelser for disse ungdommene som er på nivå med det man har ellers i samfunnet. Og når representanten Meininger Saudland fra Fremskrittspartiet sier at Fremskrittspartiet alltid har stilt opp for de praktiske yrkene – ja, en har snakket mye, men når det kommer til stykket, er partiet for en ukontrollert arbeidsinnvandring, og det slår beina under det meste av det som Fremskrittspartiet ellers snakker om.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Grunnen til at dette representantforslaget vart fremja, var heilt enkelt den auka uroa som Fellesforbundet har meldt inn når det gjeld trygdemisbruk initiert av arbeidsgjevar. Me har lenge visst om og vore bekymra for at folk kan verta utsette for press frå arbeidsgjevar til å jobba sjølv om dei får dagpengar. Dette har lenge vore ein del av heile bildet i det nokså omfattande omgrepet «arbeidslivskriminalitet». Dei siste månadene, som følgje av koronaepidemien, har tilgangen på permitteringar vorte enklare. Det har vore med rette for dei aller fleste bedrifter og tilsette, men samtidig har nok også, med desse ganske store endringane i dagpengar, moglegheita for å misbruka permitteringsreglane vorte, om ikkje lempa på, så har det i alle fall vore ein del omtale i media om arbeidsgjevarar som har bede sine tilsette gå på dugnad for bedrifta, med dagpengar som løn. I tillegg til dette nemnte eg i starten at me har fått klare bekymringsmeldingar frå Fellesforbundet om dette, og me meiner difor at det må tas på alvor av regjeringa. Det er eg glad for at det ser ut til at dei gjer. Regjeringspartia påstår at dei har omfattande prosessar gåande rundt akkurat dette temaet. Eg ser fram til å sjå resultatet av dette i løpet av så kort tid som mogleg. Det er naturleg å vera utålmodig etter å få ramma inn denne typen trygdemisbruk. Eg trur ikkje det er grunn til å tru at dette utgjer noko mindre svindel enn annen trygdemisbruk, som etter mi meining vert trekt fram som meir enn det faktisk er, og som det vert slått veldig hardt ned på. Det er synd at mindretalsforslaga i saka ikkje får fleirtal – spesielt at Framstegspartiet, som elles er veldig opptekne av lov og orden, ikkje røyster for forslaga. Eg håper likevel at dette representantforslaget har satt ytterlegare fart i sakene.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
På grunn av smitteverntiltak har no mange barnehagar og SFO-ar avgrensa opningstider. Desse opningstidene varierer frå kommune til kommune og frå barnehage til barnehage. Mange barnehagar praktiserer no seks eller sju timar opningstid, og mange foreldre har vore nøydde til å henta og levera ungane sine på andre tidspunkt enn det som passar med arbeidstida. Det betyr sjølvsagt mykje for den enkelte arbeidstakaren og òg for den enkelte bedrifta at mange arbeidstakarar ikkje har kunna jobba fulle dagar på grunn av henting i barnehagen. Arbeidstakarane har fått signal frå regjeringa tidlegare om at dette må dei ordna opp i sjølve, saman med arbeidsgjevaren, men det er ikkje like enkelt for alle verksemder å få til dette. SV meiner at dette i større grad må takast hand om gjennom eit felles regelverk, og at kostnaden må takast av fellesskapet. Det må vera ein rett å kunna ta ut halve dagar og enkelttimar når fråværet kjem av sjukt barn eller koronatiltak som gjev fråvær. Eg tolkar forslaget frå regjeringa i denne saka som ei innrømming av manglande fleksibilitet i dagens system. SV stemmer difor subsidiært for dette forslaget, og me håper det kjem fort på plass. Eg er òg klar over forbetringane i ordningane med omsorgspengar som er fremja i Prop. 127 L, nærmare kjend som krisepakke 3. Dette er bra, spørsmålet er berre om det er godt nok. Har regjeringa oversikt over dei forskjellige behova som barnefamiliar har i denne situasjonen? Det ser ut som foreldre med barn i risikogruppene vert godt tekne vare på i dette forslaget, og det er fint. Heilt til slutt: Det er ikkje den enkelte arbeidstakaren og foreldra som skal måtta ta ansvar når barnehagen eller SFO ikkje er open for å dekkja tilsynsbehovet til ungane. Dei aller fleste har verken au pair eller betalt barnepass. Fellesskapet må inn og sikra at løysingane vert like gode for alle arbeidsfolk, også dei som ikkje har fleksitidsordningar og heimekontor. Eg tek opp forslaga som SV står aleine bak.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Statsråden har vel barnehagebarn sjølv, så eg reknar med at dette ikkje er ei veldig fjern problemstilling. Men har statsråden oversikt over dei forskjellige behova til arbeidstakarar i sektorar som ikkje har høve til å ha heimekontor og fleksitid? Og veit han f.eks. kor mange som har brukt opp kvoten sin og må ta kostnaden for det resterande behovet for omsorgsdagar sjølve?
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Viss me skal klara å ta vare på eit mangfald av seriøse handverksbedrifter, samtidig som me skal klara å utdanna flinke fagarbeidarar i alle dei viktige handverksfaga, f.eks. i byggjenæringa, må det til store oppstrammingar i arbeidslivet. Det har lenge vore ein trend at pris trumfar alt. Pris er ein hard marknadsmekanisme, og når han får rå omtrent åleine, går det på kostnad av kvaliteten, mangfaldet og til slutt òg sjølve faga. Dette har me sett bl.a. i målaryrket. For å motverka dette må det nye, strenge reguleringar til. SV fremjar her fleire gode forslag som både vil motverka den uheldige utviklinga i mange av dei praktiske handverksyrka og styrkja rekrutteringa til yrkesfag. Eit forslag me fremjar om strengare krav til kompetanse hjå bedriftsleiarar, f.eks. krav om meisterbrev, vil heilt klart styrkja stillinga til yrkesfaga i samfunnet. Ikkje berre vil det vera ei kjempestor verdsetjing av dei som allereie i dag har meisterbrev – det vil svært sannsynleg òg hjelpa til med å pressa dei useriøse aktørane ut av marknaden. Eg har ikkje klokkeklår tru på at krav til meisterbrev er svaret på alt, men det vil vera eit godt skritt i riktig retning av eit meir seriøst arbeidsliv med fleire arbeidsgjevarar som har betre kjennskap til lovar og reglar rundt det ansvaret dei har, både for kvaliteten i handverksyrket som blir utført, og for ansvaret som arbeidsgjevar. Heilt oppriktig meiner eg at det i dag er altfor enkelt å skaffa seg eit AS, tilsetje folk og tilby snikkararbeid, røyrleggjararbeid, eller forskaling, for den saks skuld. Det er eigentleg berre å bla opp nokre tusenlappar, og så er det ikkje fleire krav enn det. Det me føreslår her, er nokså omfattande. På nokre måtar er det litt nytt. Difor ber me om ei utgreiing av dette. Det er nok òg lurt med ei gradvis innføring dersom det skulle verta aktuelt. Men det vert det nok ikkje i denne omgangen. Eg har iallfall ikkje fått nokon signal om at dette kan få fleirtal i dag. Noko anna vi føreslår, er at krav til lærlingar i anbodsprosessar skal handhevast mykje strengare i tida som kjem, med høgare arbeidsløyse og sannsynlegvis ein større mangel på læreplassar. Dette bør vera spiseleg for fleire parti enn dei som står i innstillinga, då alle parti i andre samanhengar ønskjer å stå fram som sterke forkjemparar for nok læreplassar. I tillegg til dette stiller eg meg undrande til kva regjeringspartia meiner at hevinga av denne terskelverdien har medført av positive konsekvensar for næringsaktørane. Er det verkeleg sånn at i denne saka held ein argumentet om avbyråkratisering opp mot det å gje marknadstilgang til dei handverksbedriftene som sørgjer for fagkvaliteten og utdanninga til nye fagarbeidarar? Eg håpar ministeren vil gjera skikkeleg greie for kva konsekvensane er av å heva terskelverdien, for dette vert ikkje nemnt med eit einaste ord av regjeringspartia i merknadene i innstillinga. Med dette tek eg opp forslaget frå SV.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Til oppfølging av førre replikant kan eg minna statsråden på at i Tyskland har dei eit krav om meisterbrev i byggfaga, som ho godt kan kikka på. I tillegg til det vil eg tora å påstå at i enkelte delar av landet, i nokre fag, er det nettopp dei små handverksbedriftene der bedriftsleiaren har meisterbrev, som står for det aller meste av lærlinginntaket og utdanninga i faget – kanskje så mykje som 90 pst. av alle lærlingar i enkelte fag i byggjenæringa. Kan statsråden gjera greie for kva ho trur kan vera positive verknader av eit krav til meisterbrev for bedriftleiarar i byggjenæringa – eller eit krav til annan type kompetanse?
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2020-06-08:
Takk til saksordføraren, og takk til forslagsstillarane. Under den pågåande pandemien har næringslivet vorte tilført ulike støtteordningar. Det gjeld i hovudsak økonomisk dekning til dei tilsette i permisjon i store delar av arbeidsgjevarperioden. Slike insentiv som er tilførte som bidrag for at arbeidsplassar ikkje skal gå tapt, kan freista enkelte arbeidsgjevarar til å anbefala eller tvinga arbeidstakarar over på offentlege ytingar sjølv om dei tilsette er i arbeid. Det norske arbeidslivet er bygd på tillit, og det er viktig å kontrollera og handheva brot på arbeidskriminalitet generelt, og under slike særskilte tilskotsordningar spesielt. Regjeringa arbeider allereie med ei utgreiing av særleg straffeansvar for såkalla lønstjuveri, der tydeleggjering av lovheimlar for denne typen kriminalitet vert vurdert. I tillegg planlegg regjeringa ei høyring knytt til forslag om auke av strafferammene for arbeidskriminalitet. Nav-kontrollen har fått inn ei betydeleg mengd tips knytt til fusk med permittering og dagpengar. Kristeleg Folkeparti ser svært alvorleg på at enkelte nyttar den nasjonale unntakstilstanden til å skaffa seg urettmessig vinning. Det er viktig å prioritera avdekking og sanksjonering av denne typen kriminalitet, sjølv om vi må hugsa at dei aller fleste aktørane i arbeidslivet er ærlege og innrettar seg etter gjeldande regelverk. Innsatsen med omsyn til kontroll er difor trappa kraftig opp, og det er oppretta sju senter mot arbeidskriminalitet. Fleire servicesenter skal sikra utanlandske arbeidstakarar informasjon om dei rettane og pliktene dei har, og gjera informasjon tilgjengeleg på fleire språk. Det er dessutan eit kontinuerleg arbeid med å forbetra informasjonsdeling mellom etatane. Dette vil gjera det enklare for t.d. Nav å melda frå til Arbeidstilsynet ved mistanke om trygdesvindel. Kristeleg Folkeparti stiller seg difor bak forslaget om varslingsplikt til Arbeidstilsynet ved mistanke om menneskehandel eller arbeidslivskriminalitet. Det er naturleg at varslingsplikta vert lagd til Nav, og ikkje til arbeidstakaren. Nav vil med god kjennskap til regelverket vera nærast til å bera ei varslingsplikt. Slik informasjonsdeling vil effektivisera kontrollen, og kontrollen Arbeidstilsynet har, vil også kunna verka førebyggjande. Når det gjeld mogleg straff, vil både arbeidstakarar og også arbeidsgjevarar kunna straffast etter bedrageriføresegnene i straffelova. Strafferamma for grovt bedrageri er fengsel opp til seks år. Også straffeføresegnene om menneskehandel kan brukast. Kristeleg Folkeparti vil likevel framleis halda trykket oppe på kontroll og sanksjonering av trygdesvindel, og sameleis med kamp mot arbeidslivskriminalitet generelt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Som flere har nevnt, er det norske arbeidslivet preget av tillit og seriøse bedrifter. Allikevel er det nødvendig å ta dem som bryter regelverket, og det er viktig å opprettholde tilliten, bl.a. ved å redusere handlingsrommet for useriøse eller rent ut kriminelle aktører. I kjølvannet av covid-19-pandemien er det fremsatt påstander om at flere arbeidsgivere har utnyttet permitteringsinstituttet ved å la sine arbeidstakere arbeide uten lønn samtidig som de har mottatt dagpenger. Det er ikke lov – så enkelt er det. At arbeidsgivere utnytter arbeidstakere til å gjøre arbeid uten å følge opp sine lønns- og betalingsforpliktelser, kan kalles lønnstyveri. Lønnstyveri som begrep har fått økt oppmerksomhet den senere tid. Det er ikke nødvendigvis et klart og velkjent begrep fra før, det er i hvert fall ikke et tydelig juridisk begrep. Det kan være alt fra ubetalt lønn, for lav lønn, manglende pensjonsinnbetaling mv., til såkalt payback, der arbeidstaker riktignok får utbetalt korrekt lønn, men tvinges til å tilbakebetale deler av lønnen til arbeidsgiver. En situasjon der arbeidsgivere oppfordrer, presser eller påvirker permitterte ansatte til å begå lovbrudd og jobbe for bedriften uten å utbetale lønn samtidig som de mottar dagpenger, kan også ses på som en side ved lønnstyveri. Arbeids- og sosialdepartementet utreder nå innføring av et særlig straffeansvar for såkalt lønnstyveri. I den sammenheng vurderer vi også om det er behov for tydeligere lovhjemler for å kunne ansvarliggjøre arbeidsgiver ved misbruk av permitteringsordningen. I tillegg vurderes behovet for generelt økte strafferammer for å bekjempe arbeidslivskriminalitet. Vi tar sikte på å sende ut et forslag om disse tingene på alminnelig høring like over sommeren.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Jeg er selvfølgelig enig i at det regjeringen på eget initiativ gjør i denne saken, er fornuftig og smart og riktig. Så må jeg innrømme at jeg ikke husker alle detaljene i en sak som ble behandlet her for to eller tre uker siden eller mer – så vidt jeg husker, var det vel en litt annen sak – men at i hvert fall hovedhensikten med forslaget kunne ivaretas innenfor dagens regelverk gjennom å gi klar beskjed til Nav om hvordan det skulle håndheves.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Det første spørsmålet man kunne stilt seg, er jo hvorfor det ikke ble ferdig i perioden 2009–2013, som jo er fire år. Men det er sånn at det har vært en lang sak, og det har tatt lang tid – hvis man snakker om generell informasjonsutveksling mellom forskjellige offentlige etater knyttet til arbeidslivskriminalitet. Det er nok forskjellige grunner til at dette går så langt tilbake som til midten av forrige regjeringsperiode, men nå er det altså varslet et nytt regelverk fra Justisdepartementet, som er det ansvarlige departementet for dette. På møtet med partene om arbeidskriminalitet som var nå i slutten av mai, ble det varslet at dette er om ikke like rundt hjørnet, så i hvert fall nært forestående. En del hindringer gjør at det er vanskeligere enn det burde være å dele informasjon for å ta useriøse og kriminelle aktører.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Gode tiltak mot arbeidslivskriminalitet tar også vare på grunnleggende rettsregler og personvern og sikrer at det er en del av betraktningen. Kollektiv søksmålsrett hadde vi jo i en periode, og det viste seg at selv om det var omtalt som et veldig kraftig og viktig virkemiddel, var det veldig mye uro knyttet til det. Det ble i veldig liten grad brukt, og da det var ute på høring den gangen, kom det også klare advarsler fra bl.a. Justisdepartementet. Den rød-grønne regjeringens eget rød-grønt kontrollerte Justisdepartement advarte altså mot det i den offentlige høringen. Det betyr at jeg mener vi har andre kraftfulle verktøy og virkemidler som er like gode, og som vi burde bruke i stedet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Det kommer litt an på hva som ligger i spørsmålet. Hvis det er å lage uklare styringslinjer for de offentlige etatene og de statlige virksomhetene vi har, mener jeg ikke det er en god idé. Jeg mener det er en veldig god idé at de er statlige. Jeg mener også at det ville bli veldig klussete hvis man skulle få flere folkevalgte organer å forholde seg til, etc. Hvis det er et generelt innspill eller et generelt poeng at de statlige tilsynsorganene – Arbeidstilsynet eller Nav, når de har tilsyn, eller a-krimsentrene – er nødt til å ha god kontakt med kommunen, er jeg helt enig. Hvis kommunene på sine områder bidrar med f.eks. egne strategier mot arbeidslivskriminalitet, ikke minst for å sikre at deres egne innkjøp bidrar til seriøsitet, er det bare positivt, og det er masse å hente på samarbeid og dialog om de sakene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Jeg vil også at de statlige virksomhetene skal være ute, men jeg mener at de først og fremst må gjøre det som trengs for å ta flest mulige kriminelle aktører i arbeidslivet. Det er ikke automatisk slik at man kan sette seg ned og telle antallet fysiske tilsyn, og at det gir de beste resultatene. Det er noe som går igjen i veldig mange av debattene vi har hatt om dette, også den korte tiden jeg har vært arbeids- og sosialminister: Det er ikke bare sånn at de kriminelle aktørene i norsk arbeidsliv i dag ikke sikrer stillasene sine – det gjør de kanskje heller ikke – det er ofte nettverk som krever at man bruker tid sammen med flere etater på å gjøre en grundig etterforskning, for å kalle det det. Man er nødt til å rulle opp ikke bare enkeltbedrifter, men også flere aktører som henger sammen, og der det er bakmenn bak. Det gjør at det ikke er noen automatisk sammenheng mellom antallet besøk ute og kampen mot arbeidslivskriminalitet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Hvis vi ser på tallene for arbeidslivskriminalitet, er det slik at de tallene går i riktig retning: Det som går opp, går opp, og det som går ned, går ned. Blant annet kommer det frem at det er flere som mener det er større risiko nå for å bli oppdaget hvis man begår arbeidslivskriminalitet. For meg er det en pekepinn om at den måten vi nå jobber på, tverretatlig, at man jobber med å ta bakmenn, og at man også tillater seg å jobbe med noen saker over tid, fungerer og er vellykket, og at vi bør fortsette med det. Så mener jeg at selvfølgelig skal tilsynene – Arbeidstilsynet, Petroleumstilsynet eller andre – være ute. Det er også viktig, men det er altså ikke sånn at man ikke driver tilsyn hvis man gjør det nødvendige for- eller etterarbeidet på kontoret, men bare gjør det i det øyeblikket man er ute. Begge deler trengs. Der har nok representanten Lundteigen og jeg litt forskjellig innfallsvinkel.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
La meg først si at jeg ikke har vært kjent med at det har kommet mange tilbakemeldinger om at dette er et stort og vanskelig problem for arbeidsgiverne rent innmeldingsmessig. Det jeg derimot vet, er at det er et problem for en del arbeidstakere, særlig i en situasjon da barnehagene åpner senere – f.eks. hvis man må være på jobb kl. 8 og barnehagen ikke åpner før kl. 9. I og med at det nå kommer et forslag som ber oss om å utrede én mulighet, nemlig generelt at arbeidsgiveren kan melde inn halv dag i stedet for bare hel dag, er det naturlig å benytte den anledningen til å se på også en del av de andre tingene som jeg har skissert eller nevnt i brevet til komiteen. Jeg kan ikke love at det blir en omlegging, men jeg kan love at vi skal kikke på det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Bare så vi er klare på det: Det er, slik jeg oppfatter det, ingen av partiene, bortsett fra SV, som ønsker at man skal pålegge alle arbeidsgivere å måtte gi omsorgsdager for å ha omsorgstimer og enkelttimer. Det man spør om, er om man skal synliggjøre i lovverket det som i realiteten er en mulighet i dag, og som veldig mange bruker, nemlig at man har stor grad av fleksibilitet selv om arbeidsgiveren melder inn og får refundert omsorgsdager. Så er det sånn at som statsråd gjør jeg det Stortinget ber meg om å gjøre, ikke det Stortinget ikke ber meg om å gjøre. For øvrig er det litt som i Kardemomme by, at man kan gjøre som man vil. Det betyr at når jeg skisserer dette til komiteen, er det ikke sånn, selv om det ikke kommer et flertallsvedtak på det, at det ikke er noe jeg har tenkt å kikke litt på videre – for det har jeg tenkt å gjøre.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Som jeg sa, kommer jeg i hvert fall til å kikke på det, og så får vi se. Spørsmålet er jo her hvor mye. Det man må være forsiktig med, er der det er systemer som åpner for stor grad av fleksibilitet, og som i en normalsituasjon vil fungere for de aller fleste. Man må bare passe på at man ikke gjennom å kodifisere eller endre lovverket i praksis gjør ting mer fleksibelt eller vanskeligere. Men dette er en av de tingene som jeg, i kjølvannet av koronaen og problemene som har kommet med den, mener det er fornuftig å kikke på.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2020-06-08:
Til spørsmål nummer 2 først: Vi har ikke noen oversikt over det, og det har heller ikke Nav. Meg bekjent samles det ikke inn statistikk over det. Det betyr også, når det gjelder det første spørsmålet, at vi ikke har oversikt i den forstand at det finnes en analyse eller en liste over alle problemstillinger for alle yrkesgrupper som man oppdaterer med jevnlig statistikk eller tall. Når det er sagt, både kjenner jeg folk og har folk i nær omgangskrets som ikke har benyttet hjemmekontor. Det tror jeg de aller fleste har. Det blir lett en myte at hele Norge kan sitte på hjemmekontor. Litt over 50 pst., enda litt mer når det er korona, har mulighet for hjemmekontor. Men for veldig mange er ikke det noen mulighet. Hvis man er renholder, kan man ikke holde på med hjemmekontor, og man kan heller ikke starte på jobb når alle de andre kommer på jobb. Nettopp for de gruppene er man i dag avhengig av også fleksible arbeidsgivere.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
I representantforslaget som vi har til behandling her nå, foreslås det å sikre at alle arbeidstakere har rett til å ta ut omsorgspenger som enkelttimer eller halve dager, med begrunnelse i kortere åpningstider i barnehage og SFO. Det foreslås også å be regjeringen å øke den midlertidige kvoten med omsorgsdager. Tidligere i vår vedtok Stortinget en dobling av ordningen med omsorgspenger. Det var helt nødvendig i den situasjonen som vi sto i. Mange familier ble påvirket av stengte barnehager og stengte skoler. Men det har vært en mulighet for foreldre å kunne bruke omsorgspenger ved stengte barnehager og stengte skoler og ved reduserte åpningstider nå som man igjen har åpnet opp. De siste månedene har vi vært vitne til at situasjonen har endret seg raskt, og det har den igjen gjort nå. Smitteverntiltakene er lettet på, og det er grunn til å forvente at flere igjen kan gå tilbake til mer normale åpningstider. Men behovet for å ta ut omsorgspenger som enkelttimer er ikke alene knyttet til behovet under covid-19-pandemien. Statsråden skriver selv i svarbrevet til komiteen at han ikke anbefaler et vedtak med den ordlyden som representantene foreslår, men han mener at det kan være aktuelt med en endret lovregulering på området. I saken har komiteen mottatt ett skriftlig innspill. I innstillingen er det fremmet fire ulike forslag. Jeg vil nå gå over til å redegjøre for forslaget fra Arbeiderpartiet og SV. Arbeiderpartiet støtter forslagsstillerne i at flere bør ha muligheten til å ta ut omsorgspenger som enkelttimer. Og der det er mulig å legge til rette for det, er det urimelig å måtte bruke en hel dag, hvis man kun er borte en kortere tidsperiode. Arbeiderpartiet og SV har derfor fremmet forslag om nettopp en presisering av dette i lovverket, sånn at omsorgspenger kan besluttes lokalt, dersom det skal tas ut som enkelttimer, men at det skal drøftes med tillitsvalgte. Det mener vi er nødvendig for å ivareta lokale variasjoner. Det er verdt å merke seg at statsråden selv peker på en sånn løsning i sitt svarbrev til komiteen. Men likevel ser det ikke ut til at hans eget parti støtter Arbeiderpartiet og SVs forslag her i salen i dag. Arbeiderpartiet er glad for at det har kommet på plass en avklaring for omsorgspenger for resten av året. Med dette tar jeg opp forslaget fra Arbeiderpartiet og SV, og jeg meddeler samtidig at Arbeiderpartiet vil stemme subsidiært for Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkepartis forslag i saken.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Statsråden har tatt opp i svarbrevet, og også her på talerstolen, at det ikke er noen praktiske hindre for å kunne innføre en teknisk løsning i dag som gjør at man kan rapportere inn enkelttimer. Det betyr at man også i dag har mulighet til å ta ut enkelttimer, men det er opp til arbeidsgiveren å vurdere om det er en mulighet man skal få. Så jeg lurer på, uavhengig av en lovendring: Vil statsråden ta initiativ til en slik teknisk omlegging, slik at det blir mer praktisk mulig for arbeidsgivere å tilby nettopp dette til sine arbeidstakere?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
På talerstolen tok også statsråden opp løsninger han selv skisserte i sitt svarbrev til komiteen, nettopp det at man kunne se på den modellen som også kom fram for egenmeldingsdager etter IA-forhandlingene i forrige runde. Det er en modell som også tar hensyn til partene i arbeidslivet. Er det en grunn til at statsråden ikke forfølger den tanken videre og inviterer partene og det lokale initiativet med på en slik omlegging, slik at flere kan få mulighet til å ta ut omsorgspenger som enkelttimer eller halve dager?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Der fikk jeg svar, og det tolker jeg som at statsråden fortsatt vil gjøre som han vil, og at vi kommer til å se mer presisering i lovverket fremmet for Stortinget.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Aller først takk for gode ord fra statsråden om å løfte problemstillingen. Statsråden har fine formuleringer knyttet til likebehandling, men det er ikke likebehandling når en bedrift som ønsker å ha fast ansatte, som ønsker å ha fagarbeidere, som ønsker å satse på lærlinger, må konkurrere med aktører som ikke bryr seg om det, og der pris blir det eneste saliggjørende som avgjør hvem som får anbudet. Da er det ikke likebehandling. Statsråden peker selv på at det ved utgangen av mai var ca. 2 800 lærlinger som var permittert. Vi sjekket i forrige uke, og det var fortsatt 2 420 permitterte. Det går veldig sakte nedover. Her har vi et konkret forslag som kunne skapt trygghet for de permitterte lærlingene, som kunne gjort at opplæringsbedrifter, som satser på fagarbeidere og lærlinger, kunne fått tildelt oppdrag og skapt ro og optimisme. Hvorfor kan ikke regjeringspartiene være med og støtte et slikt forslag?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Jeg synes det er ganske overraskende at en Venstre-representant, som hører til et parti som ofte har framholdt at de ønsker å bygge opp under de små og mellomstore bedriftene, så glatt ignorerer de problemene som disse bedriftene opplever i dag. Når det gjelder anskaffelser under terskelverdien på 1,3 mill. kr, er det altfor ofte rammeavtaler som inngås, og det er kun prisen som avgjør hvem som får anbudet. At det ikke er mer oppmerksomhet fra regjeringen på at man må gjøre mer for å sikre at de seriøse bedriftene får oppdrag, er for meg en gåte. Forslaget fra Arbeiderpartiet ligger på bordet. Det er bare å stemme for det, så kan vi faktisk gjøre noe som monner for disse bedriftene. Et annet spørsmål er: Hva skal til for at lærlingene skal få muligheten til å fullføre, få muligheten til å ta fagbrev, og få muligheten til å få opplæring? Det er jo nettopp i arbeidslivet hos de seriøse bedriftene at de kan få denne muligheten. Hvorfor ser ikke Venstre den sammenhengen når man snakker fint om at man vil sikre lærlingene?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2020-06-08:
Noen prøver, som vanlig, å gjøre denne debatten til en EU/EØS-debatt. Det er det ingen grunn til, for på akkurat det området vi nå snakker om, har Stortinget, fylkeskommunene og kommunene full frihet til å bestemme hvordan man skal rigge arbeidslivet. Når det gjelder innkjøp under terskelverdien på 1,3 mill. kr, er det andre krav som kan rettes, der man sikrer fagarbeidere, der man sikrer lærlinger, der man sikrer et seriøst arbeidsliv, og der man sikrer at det snakkes norsk mellom nøkkelpersonell. Det er det full mulighet til. Dette er ikke en debatt som blir påført oss av et internasjonalt regelverk, dette er en debatt som blir påført oss fordi vi har kommuner, fylker og også en stat som ikke tar det ansvaret man har for å sikre et trygt og rettferdig arbeidsliv for alle. Det kan være gode grunner til å diskutere forslaget fra Senterpartiet og SV om å ha noen form for krav til fagkompetanse innenfor det faget man ønsker å opprette en bedrift i. Tyskland har det. Arbeiderpartiet vil gjerne være med på å diskutere det framover, men forslaget, slik det er fremmet, er veldig uklart formulert. Derfor anbefaler vi at vi jobber på tvers av partigrensene for å diskutere hvordan vi kan ta noen steg videre. Men vi stemmer altså mot et forslag som ikke framstår særlig avklarende. Fra Høyre og Kristian Tonning Riise er det mye selvskryt om satsing på yrkesfag, men folk trenger jobb. Man hevder at for å løse dette skal man satse mer i kampen mot arbeidslivskriminalitet, og her er offentlige innkjøp viktig. Ja, det er helt riktig, men det kommer jo ingen forpliktelser fra regjeringspartiene. Planen om innsats mot arbeidslivskriminalitet skal revideres neste år. Det er ikke noen hjelp til de bedriftene som i dag lurer på om man har oppdrag til sine ansatte i morgen. Dessuten gjelder dette mer enn arbeidslivskriminalitet. Det handler om useriøsitet, sosial dumping og hva vi kan gjøre for ikke bare å fokusere på straff og sanksjoner, men for faktisk å prioritere de seriøse bedriftene, sånn at de kan vinne oppdrag i stedet for å bli utkonkurrert. Vi reagerer også på at man snakker så varmt om at man må sikre en videregående opplæring som er mer praktisk rettet og mindre teoretisk. Ja, hvor skal man lære faget? Hvor skal man sørge for at man får en mer praktisk rettet opplæring? Jo, det er der lærlingene finnes i dag, i de små og mellomstore bedriftene, i den seriøse delen av arbeidslivet. Det innser ikke høyresiden, derfor stemmer de imot våre forslag, men vi skal stå på videre for storrengjøringen i arbeidslivet.