Trond Helleland (Høyre), 2000-06-09:
Da kan jeg konstatere at Kristelig Folkeparti vil overføre pengene til rammene, men ikke før de har fått på plass en rekke lover og begrensninger som gjør at kommunene blir vel så bundet opp som om de hadde gått inn på en annen form for finansiering. Ergo føler jeg at det er mer ryddig å gå inn for et rent stykkprisfinansiert opplegg, der pengene følger barnet. Forliket mellom Høyre og Arbeiderpartiet om barnehagemeldingen vil sikre lavere foreldrebetaling, økt utbygging for å nå målet om full behovsdekning og et bedre og mer variert barnehagetilbud. Ikke minst vil forliket bidra til å sikre fortsatt drift og utbygging av private barnehager. Barnehagesektoren er i dag den delen av det offentlig finansierte velferdstilbudet der innslaget av privat drift er størst. De private barnehagene står i dag for halvparten av det totale barnehagetilbudet, og brorparten av de nye barnehageplassene de siste ti årene har kommet i private barnehager. Stortinget har tidligere forutsatt en utgiftsdeling for barnehagene, 40-30-30-modellen. Denne målsettingen er i hovedsak oppfylt for de kommunale barnehagenes vedkommende, men altså ikke for de private. Kommunenes støtte til de private barnehagene dekker i snitt bare ca. 8 pst. av kostnadene. Årsaken er manglende vilje i mange kommuner til å gi økonomisk støtte til private barnehager. I de private barnehagene utgjør foreldrebetalingen i snitt rundt 50 pst. av kostnadene, mot ca. 30 pst. i de kommunale, på tross av at kostnadsnivået i de private barnehagene ligger betydelig under kostnadsnivået i de kommunale. Det er flere årsaker til ulikheten i kostnadsnivået. Barn med spesielle behov har i større grad plass i kommunale barnehager. Flertallet ønsker nå å gjøre det enklere for private barnehager til også å kunne ta imot barn med spesielle behov. Men en avgjørende årsak er naturligvis også at manglende kommunal støtte har bidratt til å tvinge fram mer kostnadseffektiv drift i de private barnehagene. Høyre går ikke inn for en lovfesting av plikt til å tilby barnehageplass, men vi ønsker å legge et betydelig press på kommunene, og ser gjerne at det kommer en sak tilbake til Stortinget, hvor en kan diskutere hvordan en kan få dette til, slik at de private barnehagene får sin del av den kommunale støtten. De private barnehagene har tross manglende kommunal støtte hatt et økonomisk sikkerhetsnett i det statlige driftstilskuddet. Statstilskuddet fungerer som en ren stykkpris på 38 000 kr pr. barn for de under tre år, og går til alle godkjente barnehager, både offentlige og private. Dette sikkerhetsnettet foreslo dessverre Valgerd Svarstad Haugland å fjerne i den barnehagemeldingen hun la fram før jul. Sentrumsregjeringen foreslo å fjerne statstilskuddet og legge disse midlene inn i kommunenes frie inntekter fra år 2003. I en slik situasjon ville de private barnehagene bli totalt avhengige av kommunenes vilje til å gi dem økonomisk støtte. Samtidig skulle kommunene gjennom lovpålagte samarbeidsavtaler kunne stille en rekke krav til private barnehager utover de krav som allerede ligger i loven, som forutsetning for å gi kommunal støtte. Høyre fremmer forslag om en alternativ modell for å sikre brukerstyring, mangfold og valgfrihet. Høyre vil samle de offentlige overføringene til barnehagene i en statlig stykkpris – la pengene følge barnet til den barnehagen foreldrene velger, uavhengig av om barnehagen er drevet av kommunene eller private. En slik løsning vil styrke foreldrenes rettigheter og valgfrihet, sikre likebehandling av private og kommunale tilbud og legge til rette for økt mangfold og konkurranse i barnehagesektoren. Alle barnehager som oppfyller barnehagelovens krav, bør ha lik rett til støtte. Offentlige krav til barnehagene bør ligge i loven og ikke gjøres til gjenstand for forhandlinger mellom kommunene og barnehagen. Jeg tar med dette opp Høyres forslag. Forliket med Arbeiderpartiet om barnehagemeldingen innebærer et skritt videre i denne retningen. Statstilskuddet skal trappes opp til 50 pst. innen 2005. Det vil styrke innslaget av stykkpris i barnehagefinansieringen og gi et bedre og mer sikkert grunnlag for privat drift av barnehager. I samme periode skal Regjeringen utrede ulike modeller for finansiering av barnehagene, herunder både kommunalt ansvar og brukerstyrt finansiering. Høyre og Arbeiderpartiet har fortsatt ulikt syn på hvordan finansieringsordningene skal se ut etter at full behovsdekning er oppnådd. Men realiteten er at når sentrumsregjeringens opplegg nå er avvist og statstilskuddet trappes opp, så vil dette styrke grunnlaget for en videre satsing på brukerstyrt finansiering av barnehagen, i tråd med Høyres opplegg. Brukerstyrt finansiering vil på en helt annen måte enn dagens system legge til rette for konkurranse mellom barnehagene. Private aktører vil kunne utfordre kommunale barnehager på likt grunnlag. Konkurransen vil føre til økt fokusering på kvalitet og tilpasning til brukernes ulike ønsker og behov når det gjelder innretning av tilbudet. Det er også enighet om at det skal utarbeides en felles mal for samarbeidsavtaler mellom de private barnehagene og kommunene. Det er naturlig at eierne av private barnehager deltar aktivt i dette arbeidet, at kommunene er med, og at departementet koordinerer arbeidet. Vi må ikke havne i en situasjon der 433 kommuner utarbeider 433 ulike samarbeidsavtaler. Gjennom en ordning hvor pengene følger barnet vil vi styrke foreldrenes innflytelse over barnehagetilbudet, samtidig som vi sørger for rettferdighet i fordelingen av offentlig støtte mellom ulike barnehager.