Guri Ingebrigtsen (Arbeiderpartiet), 2000-06-14:
Først vil jeg få gi honnør til komiteen for et grundig arbeid med innstillingen. Jeg er glad for at det er så bred enighet om fordelingspolitikken, og særlig om strategier og tiltak for å løfte de dårligst stilte. Det er et godt utgangspunkt for en videre oppfølging. Likhet, trygghet og velferd for alle er og har alltid vært sentrale mål for Arbeiderpartiet. Et godt utbygd velferdssamfunn som favner alle, er både et overordnet mål og et viktig grunnlag for verdiskaping og rettferdig fordeling. Vi vil ha rettferdig fordeling og vi vil bekjempe utstøting. Trygge mennesker er skapende mennesker, mennesker som tør. Et homogent og likeverdig samfunn er et konkurransefortrinn for samfunnet som helhet. Vårt mål er at hele befolkningen skal kunne ta del i velstandsutviklingen. I Regjeringens tiltredelseserklæring sier vi: «Gjennom det forrige århundre var den store politiske utfordringen å løfte flertallet til rettigheter som bare kom et mindretall til gode. Norge har lyktes med dette. Det store flertall i vårt land har arbeid, trygghet og velferd. Vår felles oppgave er nå å løfte mindretallet.» I Norge har vi lagt stor vekt på verdiskaping i en stabil og sunn økonomi. Vi har ført en politikk der målet er at utdanning, arbeid, helse- og omsorgstjenester skal omfatte alle på like vilkår. I tillegg har vi et trygdesystem som gir trygghet for alle, og som bidrar til utjamning og hjelp til selvhjelp. Derfor er hovedbildet av Norge i dag at det store flertallet i befolkningen har trygge og gode levekår, og at vi har hatt en positiv utvikling de siste 10–20 årene. Likevel ser vi at et lite mindretall har blitt hengende etter, og at ulikhetene har økt litt i denne perioden. De som faller utenfor velferdssamfunnet i dag, er først og fremst de som står utenfor arbeidslivet. Mange har i tillegg problemer på flere områder samtidig, både med helsa, sosialt og med å mestre dagliglivet. Sammensatte problemer krever samordnede løsninger, samarbeid og fleksibilitet. Det er nødvendig at vi fokuserer mer på den enkelte bruker av det offentlige hjelpeapparat, hvordan de opplever og klarer å nyttiggjøre seg den hjelpen de får. Det er nødvendig med et tettere samarbeid mellom de ulike etatene. Vi ønsker derfor en fornying og utvikling av offentlig sektor, der samarbeid og samordning av tjenester står sentralt. Et godt velferdssamfunn er avhengig av en sterk offentlig sektor. Et nett av tjenester som inkluderer alle, er viktig for vår velferd og trygghet. Arbeiderpartiregjeringen støtter i det alt vesentlige opp om de skisserte tiltakene i utjamningsmeldingen, men vi ønsker å gå et skritt videre. Vi ønsker en bredere og klarere satsing. Vi ønsker å bekjempe grådighetskulturen. Vi vil arbeide for et mer rettferdig skattesystem, som gir rettferdig fordeling og mindre forskjeller. Det vil vi komme tilbake til i skatteopplegget i budsjettet til høsten, og i Regjeringens langtidsprogram. Flertallet i komiteen har i innstillingen til utjamningsmeldingen fremhevet at arbeid og bolig til alle er helt avgjørende for å forebygge dårlige levekår i landet. Det er riktig og viktig. For å ta arbeid først: Vi ønsker å videreføre arbeidslinja og legge til rette for et inkluderende og mer menneskelig arbeidsliv. Det er et hovedgrep i fordelingspolitikken. Flest mulig skal kunne forsørge seg selv gjennom eget arbeid. I Regjeringens tiltredelseserklæring sier vi: «Alle skal ha mulighet til arbeid. Det skal lønne seg å arbeide. Det skal være lystbetont å arbeide. Vårt mål er å få de som i dag er arbeidsløse, i jobb.» Vi må hindre utstøting fra arbeidslivet, økt sykefravær og uføretrygding. Vi må hindre at arbeidslivet bare har plass til de friskeste av oss. Bedrifter og arbeidsgivere har et ansvar for å ta vare på sine ansatte når det gjelder å redusere sykefraværet. Vi vil stimulere bedrifter og arbeidsgivere til også å gi rom for yrkeshemmede. Vi vil komme tilbake til ytterligere tiltak på dette området når Sandman-utvalget har levert sin innstilling. Vi må sikre at innvandrere og flyktninger får delta i arbeidslivet så fort som mulig etter at de er kommet til landet. Mange blir gående lenge på passive ytelser. Det er uheldig for levekårene til den enkelte og for integreringen av innvandrere og flyktninger i det norske samfunnet. Regjeringen arbeider med en helhetlig gjennomgang av integreringspolitikken. Her vil aktive tiltak framfor passive ytelser stå i fokus. Vi må også sikre en grunnleggende trygghet for dem som ikke er i stand til å arbeide. Jeg er enig med komiteen i behovet for bedre trygghet for unge alvorlig syke. Dette gjelder unge som i dag ikke har fått innpass i arbeidslivet, eller som er i utdanning, og som derfor ikke har rett til sykepenger. Regjeringen vil legge vekt på å finne løsninger som sikrer disse unge bedre økonomisk trygghet. Det er også viktig å sørge for at sosialhjelpen skal ha et akseptabelt nivå. Derfor vil Regjeringen innføre statlige veiledende normer for sosialhjelp. Videre vil vi vurdere å innføre et tak 2 på egenandeler for å skjerme de vanskeligst stilte. Dette vil Regjeringen komme tilbake til. Bedre og mer målrettede helsetjenester er også viktig i arbeidet med utjamning og levekår. Å gjennomføre store planer som eldreplanen, kreftplanen og psykiatriplanen er svært viktig i dette perspektivet. Helse- og sosialtjenesten må også kunne gi et tilpasset tilbud til rusmiddelmisbrukere. For at den enkelte misbruker skal lykkes i sin rehabilitering, er det nødvendig at det gis et helhetlig tilbud, som bl.a. omfatter bolig med nødvendig oppfølging, aktiviseringsmulighet og rett til medisinsk behandling både i forhold til misbruket som sådant og i forhold til vanlige helsetjenester. Bolig til en overkommelig pris, særlig for unge i etableringsfasen, er et helt sentralt gode. For å forebygge dårlige levekår ønsker Regjeringen en bred boligpolitisk satsing. Vi ønsker en økt generell boligbygging og økt satsing på bygging av nøkterne og gode utleieboliger og lavinnskuddsboliger. Kommunalministeren vil legge fram en plan for dette. Videre er et offentlig utvalg i gang med en bred boligpolitisk utredning, som skal legges fram ved utgangen av 2001. Mitt mål er at velferdssamfunnets bakgård skal romme færrest mulig, og derfor er jeg opptatt av å sørge for en planmessig oppfølging av komiteens innstilling. Regjeringen vil legge fram en handlingsplan for sosial og økonomisk trygghet i løpet av våren 2001. En slik handlingsplan vil sette enkelttiltak inn i en samlet strategi for utjamning av levekår i Norge. Fordeling og forbedring av svake gruppers levekår vil også stå sentralt i Regjeringens langtidsprogram. Som et ledd i oppfølgingen av en slik handlingsplan ønsker jeg å legge opp til en periodisk rapportering til Stortinget på velferdspolitiske områder. Her vil Stortinget kunne bli informert om gjennomføringen av politikken og tiltakene, om gjenstående eller nye utfordringer, og om hvordan de ulike tiltakene i handlingsplanen virker.