Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-12-11:
Takk til vikarierende saksordfører for en god jobb i en vanskelig sak. Det oppleves som rimelig dramatisk når det med styrke hevdes at samordningsreglene mellom folketrygden og offentlig brutto tjenestepensjon inneholder en felle som gjør at arbeidstakere i offentlig sektor taper pensjon på å stå lenge i arbeid. Takk også til statsråden og hans medarbeidere, som på kort tid har gjort en solid jobb med å svare på alle våre spørsmål, og som hele komiteen har fått tilgang til. I tillegg har vi fått dommen fra Borgarting lagmannsrett, der staten fikk medhold på alle punkter. Så vi føler oss rimelig trygge på at vi dermed har forstått saken, og at det ikke foreligger en felle som gir lavere pensjon jo lenger man står i arbeid. Men det vi har forståelse for, er at regelverket er så komplisert at noen ikke helt overskuer konsekvensene av egne valg. Samordning er i prinsippet enkelt: Ingen skal ha doble pensjoner. Offentlig tjenestepensjon er en garanti på 66 pst. av sluttlønn i årlig pensjon. Folketrygden utbetales i sin helhet og går til fradrag i brutto tjenestepensjon, minus en viss samordningsfordel. Det prinsippet gjelder fortsatt, men den praktiske gjennomføringen er blitt mer komplisert etter pensjonsreformen, med levealdersjustering og muligheten til å ta ut folketrygd fra 62 år og fortsette å jobbe, også for offentlig ansatte. Folketrygden er i realiteten omgjort fra en årlig utbetaling til en pensjonsbeholdning som fra uttakstidspunktet skal fordeles på antall forventede gjenværende leveår. Det ble ikke gjort tilsvarende endring i offentlig tjenestepensjon. Den ble levealdersjustert, men er fortsatt en årlig brutto garanti på 66 pst. av sluttlønn, forutsatt full opptjening og kompensert for levealdersjustering, ikke fleksibel, men først fra den dagen man faktisk slutter i jobb. Om samordningsfradraget fortsatt skulle vært lik faktisk årlig utbetalt folketrygd, ville tjenestepensjonen kompensert for tidligere uttak av folketrygd. Det er ikke rettferdig overfor privat ansatte. Samordningsloven ble derfor endret for å hindre det. Representantforslaget vil reversere dette prinsippet, og jeg spør: For hvem? I svaret fra statsråden går det tydelig fram: De som faktisk står i jobb etter fylte 67 år og videre, er ansatte med høy lønn. De vil med forslaget fra Senterpartiet få en ekstra samordningsfordel som ingen andre nyter godt av. Det er ikke rettferdig. Urimeligheten i forslaget kommer enda tydeligere fram dersom vi beveger oss til den andre enden av inntektsskalaen. Vi har i noen statsbudsjetter økt minstepensjonen i folketrygden. Hva skjer da for dem med svært lav opptjening i offentlig tjenestepensjon? De får ingenting. Alt går til fradrag i den lille tjenestepensjonen de har. Vi har fått brev fra noen av dem, men de har ingen ressurssterke talspersoner. Det foreligger nå et forlag fra SV og Fremskrittspartiet om at minstepensjonen i folketrygden skal trappes ytterligere opp til EUs fattigdomsgrense. Hva skjer da i den laveste enden av skalaen? Det har ingen foreløpig ofret en tanke – men Arbeiderpartiet har i hvert fall sett dem. Dommen i Borgarting lagmannsrett viser med all tydelighet at den som jobber lenge og venter med å ta ut folketrygd, får mer enn 66 pst. i årlig pensjon. Den som tar ut folketrygd og fortsetter i arbeid, får mindre, men har samtidig hatt både pensjon og lønn i noen gode år. Det er heller ikke riktig at den som jobber så lenge at folketrygden alene dekker opp bruttogarantien, ikke får noe igjen. Vedkommende har faktisk i hele sitt yrkesaktive liv hatt dekning for mulig uførhet, etterlatterettigheter ved dødsfall, yrkesskade og gruppelivsordning. Forslaget fra Senterpartiet er dyrt: 1,8 mrd. kr her og nå og 12–14 mrd. kr framover. Arbeiderpartiet vil ikke bruke så mye penger på å sikre opptil 90 pst. av lønn til relativt ressurssterke offentlige pensjonister. Vi prioriterer heller økt minstepensjon å hindre at pensjonister går i minus når andre går i pluss pensjon fra første krone for privat ansatte, slik offentlig ansatte alltid har hatt å sørge for at uføre, som i motsetning til dem vi snakker om her, ikke har mulighet til å øke sin årlige pensjon ved å stå lenge i arbeid, slipper å ta den ulempen med seg over i alderspensjonistenes rekker Da tar jeg opp de forslagene Arbeiderpartiet står bak.