Erna Solberg (Høyre), 2017-10-11:
La meg få lov til å begynne med å gratulere samtlige stortingsrepresentanter med henholdsvis valget og gjenvalget. Jeg ser frem til samarbeidet i Stortinget i året som kommer. Det er mange viktige saker som ligger foran Norge som nasjon, og som jeg håper vi får et konstruktivt samarbeid om. Når vi skal diskutere fremtiden, er det klokt også å ha med seg fortiden. Bak oss ligger en periode som med all tydelighet illustrerer hvor tett Norge er vevet inn i resten av verden. Både oljeprisfallet og migrasjonskrisen var resultat av internasjonale hendelser. At oljeprisen ble redusert med 75 pst., var det mest dramatiske aktivitetssjokket for norsk økonomi på flere tiår. Finanskrisen handlet først og fremst om å sikre at bankene ikke gikk over ende. Det var krevende, men det kunne vi løse ved å tilføre bankene kapital. Fallet i oljeprisen utfordret eksistensgrunnlaget til nasjonens suverent viktigste næring. Over 40 000 jobber gikk tapt, over 40 000 mennesker mistet jobben. Mange familier opplevde usikre og vanskelige tider. Samarbeidspartiene fant sammen om hvordan vi skulle håndtere fallet i oljeprisen. For å holde aktiviteten i økonomien oppe og få hender i arbeid investerte vi i tråd med det som ligger i handlingsregelen. Det ville ikke vært riktig å sitte stille med hendene i fanget og se på at folk ble ledige, når Norge hadde muligheten til å investere. Samtidig var det viktig at investeringene ikke forhindret, men støttet opp under langsiktige omstillinger. For omstillingen er på ingen måte over for Norge, tvert imot. Vi skal i likhet med resten av verden omstille oss til et arbeidsliv og en økonomi som blir preget av skjerpede klimakrav, mer teknologi, robotisering og digitalisering. I tillegg – og det er den særnorske utfordringen – må vi omstille oss ved å gå fra en ekstremt lønnsom næring, som har vært den absolutte motoren i norsk økonomi, til at den sakte, men sikkert vil bidra mindre og mindre. Norsk økonomi trenger derfor flere ben å stå på. Da må økonomien bli smartere, grønnere og mer nyskapende. Slik får vi økonomisk vekst, som også kan gi flere jobber, og det kommer til å bidra til et mer bærekraftig velferdssamfunn. Vi sikrer bærekraftig velferd gjennom å få flere i jobb, og vi får flere i jobb gjennom en god næringspolitikk som nettopp skaper jobbene. Derfor må vi legge til rette for dette. Det blir den viktigste jobben i årene fremover hvis vi vil ivareta velferden for fremtidens generasjoner i Norge. Men vi må ikke bare forhindre at folk faller utenfor arbeidslivet, vi må også trekke flere inn i arbeidslivet. Det Norge ikke klarte i årene 2008–2014, var å bruke den daværende økonomiske veksten til å øke sysselsettingsandelen. LOs daværende sjefsøkonom Stein Reegård sa det slik i 2014: «Siden finanskrisen i 2008 har hele sysselsettingsveksten tilfalt utenlandsk arbeidskraft.» Når den økonomiske veksten nå tar seg opp, vil det derfor være viktig for regjeringen å få flere nordmenn som i dag står utenfor arbeidslivet, inn i jobb. Ved å styrke arbeidslinjen sikrer vi også små forskjeller i Norge fremover, og vi styrker arbeidslinjen ved å ruste den enkelte. Mange hundre tusen nordmenn mangler grunnleggende ferdigheter i både lesing, skriving, tallforståelse og ikke minst IKT. Vi må sikre at kompetansen til hver enkelt av oss holder tritt med utviklingen i ny teknologi, i automatiseringen og i digitaliseringen. Regjeringen vil fremover presentere en mengde tiltak for å sikre at ingen går ut på dato i arbeidslivet. Det er nødvendig å tenke nytt på dette området. Vi vil i samarbeid med partene i arbeidslivet stimulere til og støtte kompetansetiltak – løfte kompetansearbeidet for voksne. For kompetanse er nøkkelen til jobb i fremtidens arbeidsmarked, og jobb er veien til økt inntekt og velstand – ikke bare for landet, men også for den enkelte. Flere må stå lenger i jobb, og flere må være i jobb. Derfor må det også være mer lønnsomt å jobbe. Regjeringen vil satse betydelig på tidlig innsats. Jo flere barn som får et best mulig utgangspunkt tidlig i livet, jo flere vil stå på egne ben som voksne. Derfor vil regjeringen også satse på psykisk helse og løfte arbeidsperspektivet sterkere i samarbeid med både integreringspolitikken og helsepolitikken. Regjeringen legger til grunn at vi aldri skal gi opp mennesker. Det er brutalt og hardt og skaper et kaldere samfunn hvis vi forteller mennesker at vi ikke har bruk for dem. Det å stille krav er å bry seg, og det er å tro på folk. Derfor vil vi stille krav om oppmøte i videregående skole, og vi stiller krav om aktivitet for unge sosialhjelpsmottakere. Jeg har møtt mange ungdommer som sier at de i utgangspunktet ikke var så veldig glade for å bli stilt krav til, men som i ettertid er veldig glade for at det nettopp ble stilt krav. Men næringslivet har også et ansvar. Jeg vil fortsette å utfordre og oppfordre til at vi bygger ned barrierer for å gi folk med hull i CV-en en ny sjanse til å vise seg og mestre å være i arbeidslivet. Utgangspunktet for å lykkes med å omstille seg og sikre et bærekraftig velferdssamfunn er for Norges vedkommende godt. Fremover ligger det an til at økonomien vil vokse mer enn det som har vært normalt. Like fullt bør vi i enda større grad stimulere gründere og innovatører. Regjeringen ønsker endringer i både skattesystemet og velferdsordningene som gjør det mer attraktivt å starte noe nytt og å starte for seg selv. Vi bør ikke føre en gammeldags politikk med høyere skatter og flere reguleringer der statlige bedrifter og sterkere statlig styring av økonomien skal være nøkkelen til omstilling. Det fungerer ikke i fremtidens teknologisatsing og arbeidsmarked. En bør ikke basere den økonomiske politikken på økte skatter og avgifter. Det har samfunnsøkonomiske kostnader, bl.a. i form av at arbeidsstyrken blir redusert. Når den økonomiske veksten nå skyter fart, må staten gi mindre gass for ikke å svekke norske bedrifters evne til å konkurrere internasjonalt. Vi har vært igjennom en sterk innsats fra partene i arbeidslivet, og vi har hatt en lavere kronekurs, som har gitt oss konkurransefortrinn gjennom de siste årene. Det må vi ikke tape i årene som kommer. Fremover vil veksten i oljepengebruken være lavere enn det den har vært. Samtidig vet vi at mange utgifter vil øke. Befolkningen i Norge blir eldre, vi må ruste opp Forsvaret og infrastrukturen, sykehus skal bygges og rehabiliteres. Derfor er det ikke bare økonomien som må omstilles i Norge. Skal vi trygge velferden, må vi i tillegg til å skape flere arbeidsplasser få bedre kvalitet og mer velferd ut av hver skattekrone vi bruker. Regjeringen vil derfor fortsette å modernisere og omstille. Vi har allerede tatt mange grep – avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen, jakten på tidstyver, reformen av vei- og jernbanesektoren, midler til IKT-prosjekter, felles innkjøpsavtaler i staten og spesialisthelsetjenestene, samt overgangen til digital post, for å nevne noe. Alt bidrar til at vi løsriver midler som kan brukes til å øke kvaliteten på nye områder. Det sørger for et større handlingsrom i årene fremover enn vi ville hatt hvis vi ikke hadde gjort dette. Fremover må vi både digitalisere, effektivisere og modernisere mer i det norske samfunnet, rett og slett fordi vi har mange ambisjoner på vegne av dem som er svakest i samfunnet vårt – de som trenger mer helsehjelp, de som trenger mer målrettede tiltak. Vi må løfte samfunnet bedre, og da må vi være kritiske til hver krone vi bruker. Det er økende usikkerhet internasjonalt. Verden er blitt mer uforutsigbar. Det berører også oss når Storbritannia stemmer for brexit og USA går ut av Paris-avtalen. Sterke krefter i ulike land ønsker mer alenegang og mindre fellesskap. Internasjonalt skal Norge stå for fellesskap og samling. Regjeringen skal ivareta norske interesser. Uro over internasjonal handel kan også gi mer proteksjonisme. Fordi Norge er et lite land med en åpen økonomi, har Norge interesse av sterke handelsforbindelser og et sterkt internasjonalt rammeverk for bl.a. å bekjempe klimaendringene. Norges medlemskap i NATO er viktig for å sikre vår fred og frihet. Én enkelt kvist er lett å brekke, en bunt med kvister er det ikke. Derfor er regjeringen tilhengere av samarbeid. Vi er tilhengere av samarbeid i NATO, i FN og i EU og støtter opp under de multilaterale organisasjonene, slik at vi har felles spilleregler og et felles grunnlag for det internasjonale samarbeidet. Norge er NATO i nord. I årene som kommer, skal vi forsterke vår militære tilstedeværelse i nord. En annen vesentlig utfordring fremover er voldelig ekstremisme. Det er en trussel mot våre liberale vestlige demokratier. Derfor er det også viktig at vi fortsetter arbeidet med å bekjempe det, både gjennom internasjonale bidrag, gjennom styrking av vår hjemlige sikkerhet og beredskap samt gjennom forebyggende arbeid som sikrer at ekstremisme ikke får fotfeste på vår jord – det være seg islamsk fundamentalistisk ekstremisme eller høyreekstreme organisasjoner. De fire ikke-sosialistiske partiene fikk flertall ved årets stortingsvalg, og regjeringen vil på den bakgrunn fortsette sitt arbeid. Regjeringen kommer til å bygge videre på den brede enigheten som er oppnådd bl.a. om skattesystemet, om forskning og høyere utdanning, om infrastruktur og om Forsvaret. Regjeringen inviterer Stortinget til samarbeid for å skape det vi i trontalen har lagt vekt på – et bærekraftig velferdssamfunn. Vi kommer sikkert ikke til å være enige om alle virkemidlene, men jeg håper vi kan være enige om at denne generasjonens politikere har en forpliktelse, og det er å sikre at vi skaper et samfunn som gjør at neste generasjon unge har like gode muligheter som vi har fått i vårt samfunn. Det krever at vi tør å ha et hovedfokus nettopp på det bærekraftige velferdssamfunnet fremover – miljømessig bærekraft, økonomisk bærekraft, men også bærekraft inkluderingsmessig, som sørger for at alle kan ta del i utviklingen av velferden sammen fremover. Vi har altså store oppgaver foran oss, og sammen tar vi fatt på fire nye år i tjeneste for velgerne og landet. Oppgavene kommer til å være både nasjonale og internasjonale, og flertall må altså dannes i denne sal. Jeg setter min lit til at Stortinget vil opptre konstruktivt, slik at det fortsatt vil være mulig å danne flertall som er brede nok til å bære utviklingen av Norge over tid, at vi alle gjør vårt beste for velgerne og landet.