Svein Flåtten (Høyre), 2010-06-17:
I det vakre forsommerværet som omgir oss, er det interessant å høre komitélederens panegyriske betraktninger rundt nasjonalromantikken når det gjelder Norsk Hydro. Jeg hører nå at økt statlig aktivt eierskap har fått et nytt ord. Nå heter det «industriell komposisjon» med et tilsnitt av umusikalitet – for dem som ikke måtte ønske det. Jeg tror det er slik at når det gjelder Norsk Hydros strategiske beslutninger og fremtidige virksomhet både internasjonalt og nasjonalt, har selskapet en betydelig handlekraft. Det har betydelige økonomiske muskler, det er notert på flere av verdens børser, det har tilgang til kapital på mange måter, det er slett ikke avhengig av at man kan trekke på et stort, statlig eierskap. Det som selskapets strategier er vel så mye avhengig av, og da snakker jeg om det å drive virksomhet i Norge, er hvordan rammevilkårene i Norge legges til rette for selskapet – skatter, avgifter og tilgang på ikke minst energi. Det er ganske viktig. Når komiteens leder understreker den store enigheten som er, ja, og sier at den enigheten får en underlig avslutning fra opposisjonspartienes side, er jeg helt uenig i det. Vi understreker tvert imot i en merknad at det er selskapets styre som gjør de strategiske valgene. Vi kan gjerne applaudere denne transaksjonen fra Stortingets talerstol – og det gjør vi i aller høyeste grad – men selskapets investeringsbeslutninger med hensyn til produksjon og utvikling, i vårt land eller i andre land, vil være avhengig av de rammevilkårene som fastsettes, og det vil være styret som gjør det. I den forbindelse vil jeg også henvise til avsnittet i innstillingen om utbyttepolitikken. Det er en motstrid i å si at man ønsker at utbyttepolitikken skal kunne ligge fast – det er det jo styret og ikke Stortinget som må ta stilling til. Hvordan er selskapets resultater? Hvordan går virksomheten? Hva vil være fornuftig å foreslå for generalforsamlingen av utbytte? Så vil det være et flertall av aksjonærene som på vanlig demokratisk vis vedtar hvor mye det skal være. Jeg synes det er svært fornuftig av Høyre – og av Fremskrittspartiet, for de mener det samme – å gå imot en senere utvidelse. Det er veldig få argumenter for at det er fornuftig bruk av penger. Vi synes det er en fornuftig bruk av penger å delta i emisjonen, som gjør at man beholder ca. 34,5 pst., men det å bruke 4–5 mrd. kr ekstra senere, og i tillegg varsle markedene om at det finnes en kjøper som har tenkt å kjøpe seg opp i selskapet, synes jeg er en underlig forretningsdrift – særlig fra partier som snakker om at man skal drive et aktivt statlig eierskap, og som gjerne vil være med på å legge strategiene også herfra. Da skal man være veldig, veldig varsom, synes jeg, med å varsle slikt. Da er det nesten sånn at det er bedre at disse innspillene som vi får fra departementet med hensyn til eierskap – og det endrer seg jo raskt i våre dager, SAS, Yara, Hydro har vært på banen – kommer plutselig enn at noen har sagt på forhånd at en har tenkt å kjøpe seg opp, obs obs til alle aksjonærer og de som er interessert i verdipapirer rundt omkring. Dette er sikre papirer som dere kan være helt sikre på den norske stat står bak og kommer til å kjøpe opp.