trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Svaret på det er ja, og jeg tenker det er viktig å legge merke til at da den rød-grønne regjeringen gikk av, var det satt i gang et stort arbeid knyttet til seksuell trakassering. Skjeie-utvalget, som hadde gått gjennom norsk likestillingspolitikk, hadde også lagt fram en rekke konkrete forslag til hva som kunne gjøres. Veldig lite av det er fulgt opp av denne regjeringen. Det er bl.a. tiltak fra den utredningen vi nå foreslår å gjennomføre, som jeg også tror Arbeiderpartiet i sitt forslag legger opp til. Så der tror jeg det er mye å være enig om. Jeg er også enig med representanten i at det er særlig viktig å begynne i skolen. Det store, omfattende arbeidet mot mobbing, som det er bred enighet i Stortinget om at skal gjennomføres i skolen, må også følges opp av et tilsvarende arbeid for å hindre seksuell trakassering.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Regjeringen har satt i gang en tre år lang evaluering av fraværsgrensen, jeg regner med at heller ikke Høyre har tenkt å konkludere før de har fått den evalueringen de har bestilt. Jeg ser fram til å få den, jeg er åpen for å utvikle politikk og se på resultatene, men vi må jammen få forskningen på bordet først. Med all respekt: Det er ikke noe grunnlag for å slå fast det representanten slår fast, og heller ikke for å si noe sikkert om årsakssammenhengen i dag. Vi har bl.a. sett at fraværet i videregående skole har falt gjennom flere år. Det vi kan være ganske sikker på, tror jeg, er at hadde vi gjennomført den veldig rigide fraværsgrensen som regjeringen først foreslo, hadde dette gått galt. Heldigvis grep Stortinget inn, bl.a. etter initiativ fra SV, og fikk laget en mykere regel. Så får vi se hvordan det har slått ut. Det avgjørende for oss er hvordan det går med de gruppene der frafallet er høyt. Vi vil følge den politikken som er best for dem.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Det hadde vært et godt poeng hvis det var riktig, men beregningen i vårt budsjett viser veldig tydelig at premisset for spørsmålet er feil. De beregningene har vi for sikkerhets skyld fått i brev fra Siv Jensen, så jeg regner med at også Fremskrittspartiet stoler på dem. De viser veldig tydelig at for den typiske lønnstaker med en inntekt under 600 000 kr, vil man, når man regner inn både skatter og avgifter, komme ut i pluss, altså vesentlig bedre med SVs budsjettforslag enn med det Fremskrittspartiet har lagt fram.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Der er SV og Senterpartiet helt enige. SV er imot innføring av nøytral moms. Vi ser det først og fremst som et tiltak for å fremme privatiseringen av helsevesenet. Det er rett og slett en åpning for at store konsern kan komme inn og få tilgang til det som er et potensielt milliardmarked, altså enda et område der skattepenger skal gå til privat profitt for noen få. Så nøytral moms er definitivt politikk for de få og ikke for de mange. Derfor er vi imot det. Det er også grunn til å spørre seg om det vil være særlig effektivt, for mange helseforetak organiserer jo i dag f.eks. renholds- og kantinetjenester selv. Man vil da kunne ende opp i en situasjon med en konkurranseutsetting som skaper økt byråkrati, og er det én ting vi ikke trenger i helseforetakene nå, så er det enda mer byråkrati. Vi trenger at pengene når ut til pasientene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Det er sant at det har vært en annerledes finansdebatt. Det illustreres kanskje ved at de finanspolitiske talspersonene og de parlamentariske lederne i regjeringspartiene ikke engang har tegnet seg til sluttrunden. Jeg vet ikke om de i det hele tatt er til stede i salen alle sammen. Det har vært en debatt der det ikke virker som om stoltheten over budsjettet er så enormt stor, men der regjeringspartiene først og fremst er høye på seg selv, åpenbart fordi de skal få fortsette å styre. Det er trist ikke å ha en større visjon enn det. Det er dessuten liten grunn til feiring, for det denne høsten har vist, er at det finnes nye flertall i Stortinget, som vedtar politikk på tvers av regjeringspartienes vilje, knyttet til foreldrepermisjon, knyttet til enslige mindreårige asylsøkere. Nå har også regjeringspartiene måttet sluke en stor kamel i budsjettforhandlingene, knyttet til lærernorm. Det er også en naturlig utvikling etter et valg hvor all framgang var på rød-grønn side. Dette er et budsjett som kommer til å bidra til å forsterke de to mest negative utviklingene vi ser i vårt samfunn akkurat nå: den økende ulikheten i makt og rikdom og handlingslammelsen i møte med klimaendringene. I denne debatten har vi nok en gang sett at det er en påfallende mangel på interesse for det store klimaspørsmålet hos Høyre og Fremskrittspartiet. Vi har nok en gang sett total mangel på svar på hvorfor det kan være sånn at det brukes milliarder på milliarder på skatteletter uten at vanlige folk merker noe, mens de på toppen skal få og få og få, hver eneste gang. Det blir så tydelig at det ikke er folk flest man er til for, men den økonomiske eliten og de som har mest i det norske samfunnet. Vi har heller ikke fått noe svar på hvorfor det er sånn at mens rikfolk yter mer av å bli rikere, forventes fattige mennesker å yte mer hvis de bare blir enda litt fattigere. Serien av usosiale kutt som Kristelig Folkeparti får jobben med å rydde opp i, er lang i hver eneste budsjettforhandling. Dette er et budsjett for de få, ikke for de mange. De er få, de som har store aksjeformuer, eller de som kan investere i kommersielt barnevern, som nå får store gavepakker gjennom regjeringens politikk. De er derimot mange, de som hadde hatt interesse av en annen økonomisk politikk, for et mer rettferdig skattesystem, for økte inntekter for de fattigste familiene, for å få profitten ut av velferden eller for en ansvarlig klimapolitikk. En økonomisk politikk for de mange og ikke for de få handler om å legge byrdene for vanskeligere tider på de bredeste skuldrene, men denne regjeringen gjør omvendt. Derfor er det godt at vi har en ny politisk situasjon med nye flertall i Stortinget.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg aksepterer at finansministeren har sittet lenge og ikke har lyst til å diskutere visjoner akkurat nå. Men jeg regner med at selv om hun avviser at budsjettet handler om visjoner, er hun enig i at et budsjett må svare på det man mener er de store utfordringene for Norge. Jeg regner også med at det vi har hørt i denne debatten, og det vi kan se i budsjettet, oppsummert er det regjeringspartiene mener er de store utfordringene for Norge. Da kan vi konkludere med at det f.eks. er å sørge for at folk med aksjeformuer får enda mer penger, det er å sikre mer privat forbruk hos dem som har mest fra før, og det er å sikre enda mer marked for velferden vår, mens det f.eks. åpenbart ikke – hvis vi skal ta den totale tausheten fra Høyre og Fremskrittspartiet i denne debatten på alvor – er å løse det fundamentale klimaspørsmålet, eller den økende ulikheten i makt og rikdom som vi ser ødelegger så mange andre vestlige samfunn, og som vi ser vokser i Norge, men som de som styrer landet, ikke i det hele tatt er opptatt av. Så tegnet finanskomiteens leder, representanten Astrup, seg. Det er jeg glad for. Når han snakker om å prioritere, lytter jeg, for er det et parti som virkelig kan prioritere, er det Høyre. Vi får lange formaninger om hvordan alle andre må prioritere, stramme inn og forberede seg på tøffere tider, men det er én gruppe i dette samfunnet dette aldri gjelder for. Det er en gruppe Høyre har ubegrenset med penger til, og det er overklassen i dette landet. De kan alltid få mer penger – det er ingen grenser for hvor mange milliarder Høyre kan bruke på skattekutt til dem som har mest fra før. Så vi vet hvordan Høyre prioriterer. Vi prioriterer annerledes. Vi prioriterer en politikk for de mange, ikke for de få. Det er det som er forskjellen. Det er ikke sånn at noen prioriterer og andre lar være, det er sånn at vi prioriterer forskjellig, fordi vi er opptatt av ulike grupper i dette samfunnet. Så fører finansministeren folk bak lyset når hun beskriver skattepolitikken som om det er sånn at den rød-grønne opposisjonen foreslår høyere skatter for folk flest. Jeg er ikke sikker på om jeg synes det bildet med sugerøret inn i lommene til folk er helt bra, men vi skal godta det. Så er det et spørsmål om hvem sine lommer man har sugerøret inn i. Denne regjeringen har sugerøret inn i lommene til en rekke grupper som har fått mindre av Høyre og Fremskrittspartiet: uføre forsørgere, folk med bostøtte, aleneforeldre, arbeidsløse, folk som mister jobben og får sluttvederlag, brannskadde, trafikkofre som har fått økte andeler på fysioterapi. Da er vel forskjellen at vi i stedet ønsker å hente fra lommene til dem som faktisk har mest, for i vanskeligere tider må de største byrdene bæres av dem som har de bredeste skuldrene. Sannheten er at i vårt budsjett er det mindre skatt og mer igjen til den typiske lønnstaker med under 600 000 kr i inntekt, enn i det budsjettet Siv Jensen har fremmet. Derfor må hun slutte å snakke som om økt skattenivå for samfunnet betyr økt skattenivå for folk flest, for det er ikke sant. Det som er sant, er at denne regjeringen har prioritert dem på toppen.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Helt kort til representanten Astrup: Politikk handler jo om resultater, ikke om gode ønsker. Det er helt greit at skattelettene fra Høyre ikke handler om å gjøre de rike rikere, men det er jo det som er resultatet. Og heller ikke i år har Finansdepartementet lyktes med å bevise at skattelettepolitikken fører til disse dynamiske, fantastiske effektene som skal gi økt verdiskapning og flere arbeidsplasser. Det samme med klimapolitikken: Det er fint å ha mål, det er fint å ha en avtale med EU, men heller ikke i år har vi fått tall som viser at flertallet fører en klimapolitikk som virker og får utslippene ned. Så det blir spennende å se når vi møtes neste år, i tilsvarende debatt. Jeg er villig til å vedde ganske mye på at tallene vi får fra Siv Jensen, også på det tidspunktet, fortsatt kommer til å vise at skattelettene ikke virker til noe annet enn å gjøre de rike rikere, og at outsourcingen av norsk klimapolitikk til Brussel ikke virker til noe annet enn ansvarsfraskrivelse.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-12-04:
Forslaget frå presidenten ligg der om å behandle dette i tråd med § 39 andre ledd bokstav c. Det støttar Kristeleg Folkeparti. Det er naturleg at me får denne saka til behandling før møtet i valkomiteen. Det vil vere ein ryddig framgangsmåte, og eg rår Kristeleg Folkepartis representantar til å støtte det forslaget.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-12-04:
Det svaret får meg til å stille eit litt anna spørsmål til statsministeren, for statsministeren hadde gleda av å kommentere ei meiningsmåling der alle dei fire partia som har samarbeidd om budsjettet, går fram. Da sa ho: «Jeg tror at folk ser at vi får til politikk, og at de liker den politikken vi får til.» Me veit bl.a. at den saka folk liker, er at me no har fått på plass ei lærarnorm. Det seier foreldra er bra, det seier lærarane er bra, det seier elevane er bra – nettopp fordi me får ein god, tidleg innsats. Eg synest det manglar litt begeistring for ei reform som me veit kan bety så mykje for så mange elevar, og eg hadde derfor lyst til å gi statsministeren moglegheita til å vise ein smule begeistring for kanskje den største utdanningspolitiske reforma i dette årtusen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-12-04:
Det er riktig at Kristeleg Folkeparti hadde eit anna syn på maskinskatten; me så gjerne at me kunne behalde den. I forhandlingane har me vunne store gjennomslag, men det er nokre saker me ikkje vinn fram på. Så synest eg òg det var vel verdt å lytte til det finansministeren sa i sitt innlegg om nettopp den saka. Ho peikte på kva kompensasjon kommunane får. Derfor er det jo ikkje riktig at Lindås kommune vil tape 150 mill. kr på den saka. Eg skal òg innrømme at sjølv om Kristeleg Folkeparti har hatt ein ståstad der me har ønskt å behalde maskinskatten, har det òg funnest problematiske sider ved den skatten. Blant anna avgrensinga av kva anlegg som er ein del av den skatten, og kva anlegg som ikkje er det, er problematisk. Me hadde ønskt å behalde maskinskatten, men me har forhandla oss fram til ein budsjettavtale me meiner er god, og er veldig glad for at det blei gitt kompensasjon av varig art nettopp til dei kommunane som er ramma.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-12-04:
Eg skal vere så ærleg å seie at da eg som miljøvernminister gav ein pris til Arne Nævra, hadde eg ikkje forventa at me skulle møtast i replikkveksling i Stortinget, men sånn er skjebnen blitt. Det er eit godt spørsmål, for nettopp det å få ned utsleppa er viktig, og eg har sett på dei forslaga som no ligg i Stortinget. Så er det sånn at mi erfaring med korleis me skal få ned utsleppa, er at me må stille føreseielege krav òg til dei aktørane som er med. Derfor er dette eit forslag som eg synest er spennande å sjå på, men det er òg sånn at eg trur denne anbodsutlysinga allereie har skjedd, så eg må vite konsekvensane av å endre ho før eg kan seie om Kristeleg Folkeparti er villig til å sjå på det, eller om me meiner at det ikkje er aktuelt. Men det er nettopp anbod som er den beste og rimelegaste måten å stille gode miljøkrav på.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-12-04:
Kristeleg Folkeparti har i løpet av dei fire åra vore med på ei skatte- og avgiftslette på om lag 22 mrd. kr. Me har altså levert 22 mrd. kr meir i skatte- og avgiftslette enn me lovde veljarane våre. Det er riktig at me har vore med på nokre skatte- og avgiftsaukar. Det er heilt naturleg. Når det gjeld pendlarfrådraget, har det i nokre budsjettforlik me har vore med på, blitt redusert. Om me ser på budsjetteinigheita frå i fjor, auka me pendlarfrådraget gjennom det budsjettforliket me inngjekk i budsjettet for 2017. Så historia som representanten Slagsvold Vedum her legg fram, er ikkje eintydig.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2017-12-04:
Det er klart at den einigheita som me har lagt fram, og dei nye forslaga me har kome på bordet med, kostar. Me er nøydde til å ha inndekning for det. Det har dei fire partia funne fram til ei felles einigheit om, og det stiller Kristeleg Folkeparti seg bak. Det som dei fire partia har stilt seg bak, vil sjølvsagt bli gjennomført. Eg har lyst til å seie at når det gjeld pendlarfrådraget, er det klart ei todelt vurdering av det. Me veit òg at me ønskjer å bidra til meir bruk av kollektiv. Det er klart nokre vurderingar som tilseier at den problemstillinga er i dag ikkje like enkel som tidlegare – ut frå eit reint klima- og miljøperspektiv. Derfor har det vore riktig at me enkelte år har gjort pendlarordninga betre, men me har òg hatt innstrammingar – og det stiller Kristeleg Folkeparti seg bak.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-04:
Jeg vil også oppfordre Venstres representanter til å stemme for det forslaget som er framlagt, slik at det blir behandlet før valgkomiteen skal ha møte – at man får lagt prinsippene i bunn før man begynner å drøfte kandidater. Det syns jeg er en ryddig og god måte. Jeg syns også det er ryddig og fint at man får mulighet til å stadfeste det som har vært sedvane ved de siste valgene. Fordi Venstre har stor respekt for at partiene skal få velge sine kandidater, er det ikke aktuelt for oss å gå for noe som går på tvers av det. Å forholde seg til det felles regelverket vi har for utnevning, gjør vi veldig mange ganger, og jeg håper at vi kan gjøre det nå også.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-04:
I valgkampen prøvde Venstre å løfte det at vi i norsk skole i dag har veldig mange lærere som underviser i fag de ikke har utdannelse til å undervise i. Det har veldig ofte vært snakket om tidlig innsats i skolen, uten at man helt tar inn over seg den rapporten som Barneombudet akkurat la fram, som viser at to tredjedeler av dem som har spesialundervisning i norsk skole, ikke har utdannelse til å gjøre det. Dette er de store utfordringene i norsk skole. Lell ga Høyre seg i budsjettet, og sa at vi skal ha en minstenorm på antall lærere i klassen. Da håper jeg at statsministeren har en skikkelig god plan for å sørge for at det er faglærte folk, og at det ikke blir en reform som gjør at vi sender enda flere ufaglærte inn i norsk skole.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-04:
Venstres prioriteringer på helse har vært å løfte rus og psykiatri – som har vært dårlig prioritert av veldig mange regjeringer over veldig lang tid – og folkehelseperspektivet. Det er pussig å få et spørsmål fra Arbeiderpartiet om sukkeravgiften, som jeg tror at Arbeiderpartiet også hadde i sitt alternative budsjett, så det er underlig å se hvordan man her snur rundt på argumentasjonen. Vi tror nok også at det er deler av sykehusene som kan drives på en bedre måte enn i dag. Det er ikke sånn at alle måtene man arbeider med budsjettene på i sykehusene, er helt perfekt. Derfor har vi lagt inn en effektivisering der, som vi har lagt inn i alle andre sektorer også. Det gir oss rom for å prioritere, det gir oss rom for å prioritere de aller svakeste pasientene, og det er derfor rus og psykiatri har vært hovedprioriteten til Venstre, sammen med det folkehelseperspektivet som representanten påpeker.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-04:
Kuttene som det her vises til, er den effektiviseringspromillen som er lagt inn i alle enheter i staten, og som jeg tror at statens enheter også har store muligheter for faktisk å gjennomføre. Så går det an at det er noen deler av norsk statsadministrasjon som ikke har det å gå på. Derfor er jeg veldig glad for at statsråden i dag sa at han skulle sette ned en kommisjon for å gå gjennom hele kriminalfeltet for å få fakta på bordet også om utviklingen. Hvis det viser seg der at det trengs bedre tiltak for å styrke kriminalomsorgen, er Venstre gjerne med på det laget for å fikse det.
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-04:
Det er litt rart å si at Norge ikke stiller opp på noe som helst humanitært i denne krisen, for det har vi vel egentlig gjort. Jeg syns ikke vi skal snakke ned den jobben på den båten som norske humanitære gjør, og alt det som vi faktisk har bidratt med. Jeg syns ikke vi skal snakke ned den jobben de norske har gjort. Når det gjelder dette redningsbidraget, har Norge stilt opp de gangene vi har blitt spurt om å gjøre det, og nå er det en annen situasjon. At alt er likt på Middelhavet nå i forhold til hvordan det var for ett til to år siden, tror jeg ikke alle ser på som sannheten. Venstre vil gjerne være med på det laget. Det er derfor vi har doblet antall kvoteflyktninger, for det syns vi er en viktig del for å møte dette, og vi syns det er viktig at man sørger for at man får til flertall for gode lovendringer også her i Norge. Da hadde jeg håpet at SV sa at her er vi et lag. Vi utgjør vel ikke akkurat et flertall i Stortinget for å gjøre den jobben, men jeg er gjerne med på det laget for å gjøre de endringene. Men det å påstå at vi ikke gjør noe, syns jeg er en dårlig start for en dialog.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
La meg først adressere spørsmålet om oljepengebruk. Som jeg sa i mitt innlegg, skiller det altså 4 promille mellom Arbeiderpartiets oljepengebruk i denne perioden, de siste fem budsjettene, og regjeringens oljepengebruk. Da synes jeg det singler ganske godt i glasshuset når denne kritikken fremmes av Trond Giske. Så til hva vi har brukt penger på: Vi har bl.a. brukt penger på helsevesenet og sørget for at helsekøene har gått ned med 70 000. La meg si det slik: Det er ikke tilfeldig, for sist vi satt i regjering, gikk helsekøene ned med 50 000. Nå har de gått ned med 70 000, og de skal videre ned. Vi trapper nå opp satsingen på pasienter som trenger behandling mot rus og psykiske plager, og vi har økt innsatsen mot barnefattigdom, for å nevne noe, i tillegg til at vi har funnet rom for å gjøre det mer attraktivt å legge til rette for nye arbeidsplasser i Norge – både skattelettelser og velferd.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
Vi har bl.a. en avbyråkratiseringsreform som har frigjort vel 8,5 mrd. kr så langt, og den kommer til å frigjøre store midler også fremover til andre viktige, prioriterte oppgaver. Jeg synes denne kritikken er litt spesiell fra representanten Giske med tanke på at Arbeiderpartiet har vært enten imot eller lunkne til stort sett alle reformer som vi har gjennomført i offentlig sektor, som er nødvendige for å få bedre tjenester ut av hver krone – enten det er snakk om kommunereform, politireform eller det er snakk om mange andre viktige grep som gjennomføres. Jeg synes kanskje representanten Giske ikke bør gjøre seg så høy og mørk. Ja, pensjonsreformen var viktig. Vi støttet den, og nå må vi fullføre den pensjonsreformen. Det står ikke på regjeringen alene, men det står definitivt på regjeringens agenda. Jeg regner med at vi får også Arbeiderpartiets støtte. Når jeg leser Arbeiderpartiets alternative budsjetter de siste årene, ser jeg heller ikke spor av noen store reformer langs de linjer Trond Giske her skisserer. Så igjen singler det godt i glasshuset.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
Så vidt jeg vet, er de økningene i sukker- og sjokoladeavgiften innenfor EØS-avtalens regelverk, og det er det vi forholder oss til. For øvrig burde Senterpartiet, som jo gjennom mange år har tatt til orde for nettopp å øke disse avgiftene, være veldig glad for at man i budsjettforliket har gjort det. På mange måter har Senterpartiets kamp for økt sukkeravgift fått gjennomslag, og det bør jo være noe som både representanten Borch og representanten Toppe, som har vært eksponenter for dette, bør være veldig glad for i dag. Jeg regner med at det også gjelder representanten Gjelsvik, og at man fortsatt står på det synet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
Vi har valgt å legge oss på en mer målrettet tilnærming enn økt barnetrygd ved å gjøre barnehage billigere for de familiene som har dårligst økonomi. Det er også noe vi følger opp gjennom budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre. Tiden man kan ha kontantstøtte, er strammet inn, slik at den er mer målrettet inn mot dem som ikke får barnehageplass, noe som også er viktig. Vi har også et litt annet syn på valgfrihet for barnefamilier enn SV har, i dette tilfellet valgfrihet for de aller minste barna. Det har en egenverdi at man faktisk kan velge om man vil vente litt med å sende barna i barnehage. Alle barn er forskjellige og har forskjellige behov, og det respekterer vi.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
Jeg hadde i grunnen tenkt å spørre representanten Giske om oljepengebruken til Arbeiderpartiet, men nå har vi jo slått fast at den ligger på akkurat sammen nivå som regjeringens, så da trenger jeg ikke gjøre det. Representanten Giske nevnte i sitt innlegg at han, som oss, er opptatt av et mer rettferdig samfunn. Det er bra. Samtidig er det vel mye som tyder på at Arbeiderpartiets politikk ikke virker. For hvordan kan det ha seg at da de rød-grønne styrte landet, ble det 22 000 flere unge som endte opp utenfor arbeidslivet, 15 000 flere fattige barn og sykehuskøene ble lengre – til tross for at skattene gikk opp, og man hadde en fantastisk periode med økonomisk vekst som følge av at oljeprisen var oppe i 140 dollar fatet på det høyeste? Mitt spørsmål er enkelt: Hvordan kan det ha seg at Trond Giske ikke oppnådde bedre resultater da han faktisk hadde makt til å gjennomføre sin politikk?
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
Det er vel på tide å takke for debatten. Det har vært en lang og innholdsrik dag, kan man si. Det jeg har savnet, er nye perspektiver fra opposisjonen på hvordan morgendagens utfordringer skal løses og møtes, annet enn at det skal brukes mer penger på nær sagt ethvert godt formål. Fremover mener jeg det vil bli betydelig viktigere å prioritere mellom ulike gode formål. Handlingsrommet kommer til å bli mindre, og det betyr at selv om et formål er godt, er det ikke nødvendigvis slik at vi skal og kan prioritere det. Det kommer til å bli en krevende overgang for mange, men det er en ny virkelighet som vi må lære oss til å leve med. Det jeg også savner, er svar på hvordan vi skal modernisere og effektivisere offentlig sektor, hvordan vi skal skape verdier, slik at vi har noe å fordele. Det er kanskje det største ankepunktet i denne debatten at det synes som om erkjennelsen av at verdier må skapes før de kan fordeles, er omtrent fraværende hos deler av opposisjonen – jeg vil si hos store deler av opposisjonen. Det er et bekymringstegn, fordi den velferden vi har, er faktisk basert på at det skapes verdier i dette landet, og at folk har en jobb å gå til. Da kan vi ikke skatte arbeidsplassene ut av landet. Vi må sørge for at de blir her, at de vokser her, og at det blir flere av dem. Konklusjonen er at vi må skape mer – ikke skatte mer – og vi må omfavne endring, enten det er i offentlig sektor eller i privat sektor, fordi alternativet til forandring er forvitring. Verden rundt oss står ikke stille, og det betyr at vi må bevege oss i takt med endringene rundt oss. Representanten Slagsvold Vedum etterlyste industripolitikk. Det faller på mange måter på sin egen urimelighet med et angrep fra Slagsvold Vedum på akkurat dette punktet når han går imot fjerning av maskinskatten som regjeringen går inn for. Det var en tid da Senterpartiet var opptatt av skatt på arbeidende kapital, og om noe må maskinskatt være – med kirurgisk presisjon – en skatt på arbeidende kapital. Likevel er altså Senterpartiet imot. Så er jo alternative budsjetter på mange måter også tiden for å evaluere valgløfter. Det jeg virkelig festet meg ved i dag, var at representanten Gahr Støre var oppe og snakket om vei i replikkordskiftet med Trond Helleland, fordi da avlyste han i realiteten de løftene som Arbeiderpartiet hadde når det gjaldt Nasjonal transportplan, som vi behandlet i denne sal i juni. Det var meget interessant, og noe ikke minst representantene fra distriktsfylkene bør merke seg.
Nikolai Astrup (Høyre), 2017-12-04:
Jeg tegnet meg i grunnen for å svare på SVs ulike innlegg, men la meg først avlegge representanten Gjelsvik en liten visitt. Det Senterpartiet i realiteten går inn for, er et lovutvalg som skal se på hvordan man kan beholde maskinskatten, men endre innretningen på den. Det vi gjør, er å fjerne den – fordi den er vilkårlig og kommer til å være vilkårlig uansett hvordan innretningen blir etter som maskinene endrer seg. Det er viktig for næringslivet og for norske arbeidsplasser at vi fjerner den. Kommunene kompenseres, og dermed burde problemet være løst, sett fra det perspektivet. Så til representanten Lysbakken, som kritiserer våre skattelettelser. Vel, la meg si til det: Dette handler ikke om å gi skattelettelser til de rike, dette handler om at folk skal ha en jobb å gå til. Det er det det dypest sett handler om. Der skiller vi altså lag. Lysbakken synes å tro at staten er en slags Sareptas krukke, som helt uavhengig av verdiskapingen i samfunnet kan tømmes og deles ut til ulike gode formål, mens vi erkjenner at disse verdiene må skapes først. Det handler også om at folk skal ha en jobb å gå til. Til det både Lysbakken og Kaski tok opp om klimapolitikk: La meg minne om at vi har inngått en forpliktelse om å kutte utslippene med 40 pst. innen 2030 i samarbeid med EU. Vi er på god vei. Utslippene går nå ned. Det tok tid å snu skipet etter åtte rød-grønne år, men vi er nå verdensledende innen elektrifisering av transportsektoren, og vi er verdensledende på fornybar energi. Vi har kanskje verdens beste teknologistøtteordninger for grønn industri og grønt næringsliv, og vi er verdensledende på grønn skipsfart. Vi bruker over 3 mrd. kr i året på å bevare regnskog, for å nevne noe. Hva er det egentlig dette forteller? Jo, det forteller at politikken vår virker. Ja, mye av det er felles politisk gods, og det er bra. Dette er en stor, felles utfordring som vi skal løse. Det krever omstilling. Da er det én ting som er sikkert, og det er at også det grønne næringslivet trenger gode rammevilkår for å lykkes. Også det grønne næringslivet vil lide under SVs skattepolitikk. Er det noe vi trenger – flere og sterkere ben å stå på – så er det jo nettopp bærekraftige arbeidsplasser for fremtiden. Det ville være veldig synd om SVs skattepolitikk skulle jage også de arbeidsplassene ut av landet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
La meg også få takke komiteens leder for et godt samarbeid om budsjettet. Jeg tror ingen regjering i noe land noen gang har hatt så mye penger til rådighet som Høyre og Fremskrittspartiet har hatt i sine snart fire år og fire måneder i regjering. Dette er en regjering som har brukt like mye oljepenger som alle andre regjeringer i Norge til sammen gjorde før de tiltrådte. 1 000 mrd. kr er brukt, delvis under dekke av at vi har hatt en elendig økonomisk utvikling, høy arbeidsløshet og svak jobbvekst. Mitt spørsmål til Astrup er følgende: Hvilke sosiale reformer står igjen etter at man har brukt 1 000 mrd. kr over fem år, og hvilke store effektiviseringsreformer har Fremskrittspartiet og Høyre gjennomført som sørger for at vi bruker pengene bedre?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Nå var ikke mitt spørsmål i og for seg om forskjellen på nivået på oljepengebruk, men om innholdet. Mens tidligere statsministre og finansministre har gjennomført store sosiale reformer – et års fødselspermisjon, full barnehagedekning, lavere pensjonsalder, en femte ferieuke og mange store framskritt – uten oljepenger, har Fremskrittspartiet og Høyre klart å svi av 1 000 mrd. kr i løpet av fem år, og det står ikke én stor sosial reform igjen. Men det verste er at det står ikke en eneste effektiviseringsreform igjen. Pensjonsreformen som den rød-grønne regjeringen gjennomførte, bedret balansen med over 30 mrd. kr bare i 2018. Jeg ber representanten Astrup ramse opp hvilke reformer som gir en tilnærmet lik innsparing – eller la oss klare oss med halvparten eller en fjerdedel – som denne reformen, og som er gjennomført av reformregjeringen Fremskrittspartiet og Høyre. Man kritiserer opposisjonen for ikke å være for reformer. Vel, da kan man jo legge fram hvilke store effektiviseringsreformer denne regjeringen har gjennomført.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det foregår en enormt interessant debatt om framtiden, og den synes jeg representanten Astrup skal melde seg på. Man har styrt i en hel stortingsperiode, og selv inn i en ny periode med Fremskrittspartiet og Høyre er man opptatt av å snakke om de åtte rød-grønne årene. Det gjør vi gjerne – full barnehagedekning, mange titusen flere ansatte i helse- og omsorg, 360 000 flere jobber, mindre forskjeller mellom folk – gjerne det. Men la oss nå snakke om framtiden. Hvordan bruker vi denne pengerikeligheten, de tusen milliardene oljekroner, på en bedre måte? Hvordan skaper vi jobber til folk? Hva gjør vi med det som snart er 100 000 barn i varige lavinntektsfamilier? Hva gjør vi med de 15 000 som fortsatt dropper ut av skolen? Det hjelper dem veldig lite at representanten Astrup her helst vil snakke om ting som har skjedd for ti eller femten år siden.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det er helt riktig at et av premissene i barnehageforliket var en likeverdig finansiering av private og offentlige barnehager. Men så vet vi at de offentlige barnehagene tar en stor del av oppgaven med å ta de mest ressurskrevende ungene, og da er ikke likeverdig behandling likt kronebeløp per barnehageplass i private og i offentlige. Da må det tas høyde for at de offentlige barnehagene har denne ekstraoppgaven, og det er det vi gjør i vårt alternative budsjett. Og når vi snakker om å snu: Vel, i valgkampen raljerte Fremskrittspartiet og Høyre over en lærernorm på kommunenivå som Arbeiderpartiet foreslo. I dag skal de stemme for en lærernorm på skolenivå. I valgkampen lovte man store avgiftslettelser, nå øker man avgiftene med 2 mrd. kr. I valgkampen lovte man at eiendomsskatten skal bort, i dag vedtar man at den ikke skal økes så fort som kommunene kanskje ønsker seg. Så et kurs om å snu, vingle og å bryte løfter tar jeg gjerne når som helst hos representanten.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Jeg mener at da vi satt i regjering sammen, gjorde vi kraftfulle ting for å bekjempe sosial dumping. Vi allmenngjorde tariffavtaler der det var nødvendig. Vi styrket Arbeidstilsynet og kontrollen med useriøse arbeidstakere. Vi skjerpet Skatteetatens mulighet til å ettergå bedrifter som driver useriøst. Det er synd at dette arbeidet ikke har den samme styrkingen nå som under oss, så dette er et område hvor vi står sammen. Jeg tror vi kan klare dette innenfor en EØS-avtale, den har stor betydning for norsk næringsliv. Men vi må være bevisst på de komplikasjonene det medfører. Innenfor sektorer som bygg- og anleggssektoren og transportnæringen ser vi at det er til dels svært useriøse forhold – på randen til kriminalitet – så dette må bekjempes med alle midler. Og det har også med rekruttering til disse yrkene å gjøre, for hvordan kan man si til en ungdom at han skal gå inn i et yrke med slike forhold? Det handler veldig mye om å få unge, særlig gutter, inn i disse jobbene på en ordentlig måte.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det er helt åpenbart at verden ikke kan fortsette som før. Vi må kutte verdens klimautslipp med kanskje 70–80 pst. for å få en klimanøytral og stabil framtid. Veldig mye av olje-, gass- og kullressursene må bli liggende under bakken, men istedenfor å plukke ut enkeltfelt og si at det og det skal bli liggende, tror Arbeiderpartiet på en effektiv klimapolitikk som handler om å gjøre det dyrere å forbrenne fossile energikilder. Da vil de minst lønnsomme feltene bli liggende og de mest lønnsomme bli brukt. Da blir kull utfaset, da blir gass en god overgang, og da sørger vi for å nå dette målet. Derfor er det gledelig at det er gjort framskritt internasjonalt, men vi må fortsette å redusere vår oljeavhengighet. Vi har fått interessante forslag fra oljefondet om dette. Den viktigste oljeavhengigheten som vi har, er bruken av oljepenger og den enorme innfasingen som har vært i disse årene. Ingen annen regjering har økt oljeavhengigheten i Norge så mye som den sittende.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Ingen finansmininister har noensinne hatt så mye oljepenger til disposisjon som Siv Jensen, og med begrunnelse i den svake økonomiske veksten og lave sysselsettingsveksten under hennes tid er den reelle bruken av penger nesten doblet. Vi er blitt mer oljeavhengig enn noensinne. Nå er festen imidlertid over. På side 52 i nasjonalbudsjettet beskrives det såkalte handlingsrommet i årene framover: 18 mrd. kr i økte inntekter hvert år av skatter og avgifter og oljepengebruk, utgifter bindes opp til folketrygd og demografikostnader – og hvis en da i tillegg tar NTP og forsvarsplan, er alle pengene brukt opp. Med dette bildet har Fremskrittspartiet gått til valg på 50 mrd. kr i skattekutt. Hvor skal disse skattekuttpengene tas? Hvilke velferdsordninger skal skjæres ned for å få plass innenfor et handlingsrom som ifølge hennes eget dokument, på side 52, er lik null?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
President, først til forretningsordenen. Det er ikke slik at Arbeiderpartiet har avgitt sine replikker til andre, det skal etter størrelsen være tre til oss. Vi avstår gjerne en, men to replikker skal Arbeiderpartiet ha til finansminister og statsminister. Noe annet har i hvert fall ikke vært vedtatt i komiteen. Så til spørsmålet til finansministeren: Jeg har ved en rekke anledninger spurt finansministeren om mulige effektiviseringer i statsbudsjettet. Jeg har vist til at den rød-grønne regjeringen gjennomførte en pensjonsreform som bare i 2018-budsjettet sparer staten for 30 mrd. kr, først og fremst ved økt arbeidsdeltagelse, og spurt hvilke reformer som Høyre og Fremskrittspartiet – som så ofte kritiserer opposisjonen for ikke å være reformvennlig nok – har gjennomført som har noe i nærheten av et slikt besparingspotensial. ABE-reformen blir dratt fram, og den gir kanskje et par milliarder over mange år gjennom et rent rammekutt. Så her får Siv Jensen anledning til å fortelle Stortinget hvilke reformer som kan måle seg med pensjonsreformen i reell besparelse på statsbudsjettet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det sies ofte at trontaledebatten er opposisjonens debatt, mens finansdebatten er flertallets. Det er her hvor flertallet som har fått gjennom et budsjett, kan beskrive sine kraftfulle visjoner for landet, hvordan det skal forbedres og utvikles, hvilke mål som skal nås. Det vil være en fornærmelse mot ordet visjoner å bruke det om det flertallet har gjort fra denne talerstolen. Det har vært en tam debatt, det har vært en debatt med få visjoner fra flertallet, få målsettinger om hvordan man skal løse disse store oppgavene, sørge for arbeid til alle i et næringsliv som er i enorm endring, sørge for at vi faktisk gjør noe med de 15 000 ungdommene som går ut av skolen hvert år uten å ha fullført et fagbrev eller fått studiekompetanse, sørge for at vi forbereder oss på den enorme oppgaven det vil være å gi trygg eldreomsorg og god helse til en voksende eldre befolkning, og hvordan vi skal løse klimautviklingen. Det virker som at posisjonspartiene stort sett er veldig fornøyd med at man har klart å lage et budsjett, og vi gratulerer jo selvfølgelig de fire partiene med det, men retningen, målene, hvordan Norge skal utvikles videre, ble vel egentlig best oppsummert i Abid Q. Rajas innlegg: Det går veldig bra i Norge, ferdig snakka. Det er en farlig holdning. Dette huset og denne forsamlingen må være forberedt på at vi kommer til å gå gjennom tøffe tider. Regjeringen beskriver selv i nasjonalbudsjettet hvordan handlingsrommet har krympet enormt inn etter den ville oljepengebruken i fire år, hvordan vi kommer til å stå overfor mye tøffere valg, og hvordan vi er nødt til å forberede oss på en helt annen framtid. Sivert Bjørnstad sa at Arbeiderpartiet ikke lenger snakker om usosiale skattekutt. Jo, det gjør vi så gjerne, og vi endrer og forbedrer skattesystemet. Blant annet gjeninnfører vi formuesskatten slik den var i 2013, og vi har tøffe grep hvor særlig de som tjener over en million, betaler mye mer, og de som har lave inntekter, får skattekutt – det stikk motsatte av den fordelingspolitikken hvor 160 ganger mer gikk til folk som tjente mye, enn de som tjente lite. Men mest av alt har vi en helt annen visjon for Norge, en beskrivelse av hvordan vi kan bruke de fantastiske mulighetene som landet har, til å skape gode og trygge liv for mennesker ikke bare her, men også ute, og sørge for at vi løser de store oppgavene sammen. Det er det et budsjett må handle om, og det er det regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre ikke har klart å beskrive. Selv om de fikk et knapt flertall i denne sal, kan jo de manglende visjonene, planene og målene være en forklaring på hvorfor de fire borgerlige partiene til sammen gikk tilbake med 5– 6 pst. i det valget vi nettopp har bak oss.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Komitéinnstillingen består egentlig av to deler. Det er selve rammeforslaget, og så er det en rekke enkeltforslag som for så vidt er rammeuavhengige, men som likevel er knyttet til forliket mellom regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti og Venstre. Jeg tror i og for seg at det er bred enighet om mange av dem i denne sal, men vi synes det er ryddigst å stemme for vårt forslag til ramme. Veldig mange av de tingene som ligger i enkeltforslagene, er inkludert i vårt budsjett, og dermed stemmer vi imot disse forslagene. Det betyr ikke nødvendigvis at man er imot innholdet i hvert enkelt av dem, men vi ser det som to alternative budsjettopplegg.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-04:
Nok en gang står vi overfor en budsjettavtale der det kommer kraftige avgiftsøkninger – som ikke er utredet, og som får store konsekvenser – bl.a. en avgiftsøkning på over 2 mrd. kr på sjokolade, sukkervarer og ikke-alkoholholdig drikke. Høyre ser ikke ut til å la seg påvirke av at dette rammer både vilkårlig og setter arbeidsplasser i fare i Norges største fastlandsindustri. Men det er jo noen som Høyre, i hvert fall tradisjonelt sett, pleier å lytte til i de fleste sammenhenger, og det er EU. Når det gjelder ny støtte, er det krav om at den skal notifiseres til ESA, f.eks. i form av at det gis avgiftsfritak for noen, mens det er avgift for andre. Det gjelder ikke bare rene nye støtteordninger, men også vesentlige endringer i eksisterende støtteordninger. EU-domstolen har vist til en grense på 50 pst. Da er spørsmålet: Da man tidligere gjorde vedtaket om flypassasjeravgiften, var man i det minste såpass ansvarlig at man utsatte implementeringen, så hvorfor er det ikke gjort en EU-rettslig vurdering nå?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-04:
Senterpartiet og SV har jo stått sammen over lang tid om tiltak for å styrke folkehelsen og redusere sukkerforbruket gjennom å bruke avgiftssystemet. Samtidig har verken SV eller Senterpartiet inne i sine alternative budsjett en slik kraftig avgiftsøkning på sukker og sjokolade og ikke-alkoholholdige drikkevarer som det som ligger i budsjettavtalen. Når en hører flertallets lovprisning av det avgiftshoppet som er på disse produktene, er det da slik at SV nå har endret syn på det, eller står de fortsatt på at det er andre tiltak som bør gjennomføres for å ivareta folkehelsen og redusere sukkerforbruket?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-04:
I et samfunn er det viktig å se det enkelte mennesket og legge til rette for ulike behov som den enkelte har. Fremskrittspartiet har over lengre tid kjempet med nebb og klør mot kravet fra over 30 000 pensjonister om å få pensjonsslippen sin på papir. I denne salen forrige uke brukte Fremskrittspartiets talsperson, representanten Wiborg, tid på innstendig å oppfordre Kristelig Folkeparti om å trekke sitt forslag om at en skulle ha pensjonsslippen på papir. Statsråd Hauglie svarte på direkte spørsmål at det var helt umulig å bekrefte at regjeringen ville følge opp i revidert. Videre sa statsråden at «forslaget som nå vedtas, ikke har penger med seg, og det vil derfor være vanskelig å følge opp». Kan finansministeren garantere at alle pensjonsmottakere som ønsker det, får pensjonsslippen i posten fra 1. juli 2018, i tråd med hva flertallet på Stortinget har bedt regjeringen om å sørge for?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-04:
Det er ikke måte på hvor mye oppmerksomhet et budsjettspørsmål som Senterpartiet har stilt i forbindelse med budsjettbehandlingen, skal avstedkomme. Hvis alle budsjettspørsmål som ble stilt, hadde fått like stor oppmerksomhet, tror jeg ikke vi hadde sittet her bare én dag, da tror jeg vi hadde sittet her en hel uke. Senterpartiet er opptatt av forutsigbarhet. Vi går igjennom og ser på de svarene vi får på spørsmål, vurderer konsekvenser, og så fatter vi våre beslutninger på bakgrunn av det. Vi ønsker forutsigbarhet, men vi ønsker også at det skal være endringer, at det skal være positive endringer, som bl.a. redusert sukkerforbruk, noe bransjen har tatt ansvar for. Er det en bransje som virkelig har tatt tak, som virkelig har satt dagsorden og i samarbeid med regjeringen sørget for redusert sukkerinntak, er det jo nettopp den bransjen som over natta – uten noen som helst form for dialog og uten noen som helst slags informasjon – får en kraftig avgiftssmell rett i ansiktet. Det er en uklok måte å føre politikk på. Det er dårlig næringspolitikk, og det er heller ikke god folkehelsepolitikk. Og hva er det det samme flertallet gjør samtidig? Jo, grensen på 350 kr for avgiftsfri import fra utlandet lar de stå, og det er ikke en grense som gjelder bare én gang. Man kan i praksis sitte og ubegrenset handle de samme varene avgiftsfritt fra utlandet. Hvor er logikken i det? Det finnes ikke annen logikk i det enn at det her er snakk om at en skuffer arbeidsplasser ut av landet. Det er dårlig næringspolitikk, og det blir også dårlig folkehelsepolitikk av det. Så til representanten Helleland, som var inne på maskinskatten. Igjen: Når en skal fatte store endringer, ja, så må en ha en ordentlig og gjennomtenkt politikk, gå veien om et lovutvalg og ikke ta endringene på direkten. Det har store konsekvenser for kommunene, og det har store konsekvenser for dem som er berørt. Da må man ta den nødvendige tid, sette seg ned og se på konsekvensene og hva som skjer når man fjerner skatten. Kommunene må jo finansiere sin drift, og det som veldig fort kan skje i mange av kommunene der maskinskatten nå blir fjernet, er at det blir økt skatt på bolig og økt skatt på andre næringsdrivende. Når Statoil, Hydro og andre store aktører og også utenlandske selskap får skattelettelser, blir det økt lokal skatt på dem som blir værende igjen. Det er ikke god næringspolitikk, og det bidrar ikke til forutsigbarhet.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-04:
Representanten Astrup viste til at maskinskatten rammer vilkårlig, og at en derfor skal fjerne hele skatten. Vel, det at en skatt ikke er treffsikker på alle områder, er jo nettopp grunnlag for å gå igjennom og se på hvordan den kan innrettes bedre. For det er jo ikke sånn at en opphever det at en har vilkårlighet heller med den innretningen, så nå er det fortsatt avgrensningsproblem. Det eneste som er avklart med det som er lagt, er at det er staten som tjener gjennom sitt eierskap. Utenlandsk eide selskap vil også tjene, mens berørte kommuner som har avgitt ressurser, vil tape. Og når jeg først er inne på vilkårlig avgrensningsproblematikk knyttet til skatt og avgift: Også på et annet område som vi har snakket om, sjokolade- og sukkeravgift, er det definitivt snakk om vilkårlige avgrensninger og problemer når det gjelder avgiften. Der fjerner en ikke denne, nei, der øker en den med 83 pst. Argumentasjonen til flertallet henger ikke sammen.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-04:
Jeg stemte også feil.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Den 1. august i år ble kontantstøtten økt med 1 500 kr. Nå får foreldre som velger å bli hjemme med ungene sine, 7 500 kr i måneden. Fra 1. januar neste år blir dette tilbudet enda mer attraktivt fordi regjeringen øker maksprisen i barnehage til nærmere 3 000 kr. Jeg lurer på om representanten Astrup ser paradokset, når vi jo forsøker å få økt deltakelse i arbeidslivet, bekjempe fattigdom og få bedre integrering. Hvorfor kan man ikke heller øke barnetrygden, som vi vet ikke holder arbeidsføre utenfor arbeidslivet, men som holder barn utenfor fattigdom?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg har merket meg Arbeiderpartiets merknader til nasjonalbudsjettet hvor de skriver godt om klimarisiko. Det er et aktuelt tema. Oljeprisfallet gjennom de siste fire årene har vist oss hvor sårbar norsk økonomi er, og at det er åpenbart at en strammere klimapolitikk, klimaendringene i seg selv og de store skiftene som vi ser innenfor energimarkedene, kommer til å påvirke en liten, åpen og oljebasert økonomi som den norske. Derfor er jeg glad for at Arbeiderpartiet omtaler dette. Jeg merker meg også at de skriver om klimabudsjett, karbonbudsjettet som vi har å bruke framover, og slår fast at det er bare en liten del av verdens samlede olje-, kull- og gassreserver som faktisk kan utvinnes. Hvilke konsekvenser mener representanten Giske at dette bør få for norsk oljepolitikk? Er det behov for endringer i norsk petroleumsforvaltning, konsesjonssystemet og skatteregimet, eller kan vi fortsette som før?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
I SVs alternative budsjett foreslår vi å gjøre skattesystemet mer progressivt – omfordelende – sånn at den typiske lønnsmottaker kommer ut i pluss sammenlignet med regjeringens forslag. For eksempel vil en familie med to voksne og to barn – to frihetssymboler, eller dieselbiler – med 400 000 kr i lønn og ingen formue, som jo gjelder ganske mange folk, gå ut i pluss med nærmere 7 000 kr sammenlignet med budsjettet som er lagt fram fra regjeringen, fordi vi prioriterer de mange, ikke de få. Vil ikke et parti som har slagordet «folk flest», være mer komfortabelt med et sånt forslag enn med et statsbudsjett hvor de med inntekter på over 10 mill. kr får skattekutt på 89 000 kr, mens de med inntekter opp til 600 000 kr får 100 kr i skattekutt, som er tilfellet i regjeringens budsjett?