Reidun Gravdahl (Arbeiderpartiet), 2002-05-14:
Den innsatsstyrte finansieringen av sykehusene ble innført i 1997. Bakgrunnen var Stortingets behandling av St.meld. nr. 44 for 1995-96, Ventetidsgarantien – kriterier og finansiering. Hovedmålet med ISF var å øke behandlingsaktiviteten ved landets somatiske sykehus, effektivisere og redusere unødig venting. I årene etter har det vært mange runder i Stortinget om ordningen, særlig fordi DRG-krypet medførte redusert betaling og mye frustrasjon i fylkeskommunene. DRG-krypet er nå fjernet, og ISF-andelen er økt til 55 pst. Formålet med Riksrevisjonens undersøkelse har vært å belyse om ISF har bidratt til å øke behandlingsaktiviteten ved sykehusene, og om ISF har forsterket forskjellene i behandlingstilbudene mellom fylkeskommunene. Det er vurdert om styringsinformasjonen er tilrettelagt slik at et aktivitetsbasert system kan virke etter intensjonen. Det er videre undersøkt hvor god kvalitet det er på de medisinske registreringene i sykehusene som har betydning for refusjonen fra staten. Riksrevisjonens undersøkelse har vært gjennomført med en spørreundersøkelse blant de somatiske sykehusene. Den medisinske registreringen ved tre sykehus er undersøkt, og de har hatt bistand fra Senter for helseadministrasjon ved Universitetet i Oslo og Kompetansesenter for IT i helsevesenet AS. Undersøkelsen har vist at ISF isolert sett har bidratt til økt behandlingsaktivitet ved sykehusene. Men det har vært mangler i helhetlig eierskap og styring, og den medisinske registreringspraksisen har ikke vært tilfredsstillende. Det er nå nedsatt et bredt sammensatt utvalg med et omfattende mandat for å se på fiansieringsordningen. De skal være ferdig med arbeidet innen utgangen av dette året. Rapporten viser at behandlingsaktiviteten har økt, men at dette i hovedsak skyldes antall behandlinger av øyeblikkelig hjelp-pasienter. Planlagt aktivitet har blitt noe redusert i den perioden som er undersøkt. Få sykehus har fokusert tilstrekkelig på flaskehalsene. De svakheter som er avdekket i rapporten, må følges opp av departementet. Det fremkommer ikke i rapporten at ISF-systemet så langt har gått ut over kronikerne, slik noen har vært bekymret for. Arbeiderpartiet og SV understreker i en merknad at en ytterligere økning at ISF-andelen kan medføre at det går ut over kronikerne, selv om det ikke har gjort det til nå. Det er påpekt at ledelsesrapportene er viktige styringsdokument, men at de dessverre mangler viktige faktorer, som produktivitetsindikatorer, kostnadsindikatorer, bruk av personell, kvalitet og utnyttelse av operasjonsstuer. Opplysningene i rapporten er fra året 1999. Den er basert på et lite antall diagnoser og et mindre antall sykehus. Feil registrering har medført at enkelte sykehus har fått uriktige oppgjør. Det må for framtiden bli en registrering som sikrer et bedre samsvar mellom reelle kostnader og finansieringen av sykehusdriften. Sykehusene har ansvaret for kostnadskontroll, oppfølging og styring. Det er viktig med hensiktsmessig IT-verktøy for å få til dette. Fylkeskommunenes økonomi har forverret seg etter 1997. De med høyest vekst i behandlingsaktivitetene etter innføring av ISF har fått de største problemene. Noen fylkeskommuner har hatt særlig lavt inntektsnivå på frie inntekter. Disse har ifølge Riksrevisjonens undersøkelse en høyere arbeidsproduktivitet og et lavere kostnadsnivå enn andre fylkeskommuner. Rapporteringsrutinene er til dels mer presise i disse fylkeskommunene. Det antydes at økt pasientbehandling er finansiert ved svekkede økonomiske resultat, noe som er en utfordring for de fylkene det gjelder. Å møte her som vararepresentant i dag medfører at jeg ikke har fått følge prosessen med denne rapporten i komiteen. Den gjennomgang en slik rapport gir, er viktig og nyttig, men det er også oppfølgingen av budsjettbehandlingen i Stortinget på områder som dette. Jeg viser til Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2001-2002, kap. 730 post 70, hvor en enstemmig komite understreker «behovet for en løpende evaluering av alle sider ved det innsatsstyrte finansieringssystemet. Systemet må vurderes og oppdateres i takt med de endringer som kontinuerlig skjer i medisinsk teknologi og behandlingsmuligheter». Videre sa en enstemmig komite i budsjettbehandingen før jul: «Selv om forskningsarbeidet så langt har vist at det ikke er grunnlag for å hevde at pasienter med kroniske lidelser og sammensatte lidelser har kommet dårligere ut etter innføringen av ISF-systemet, så må systemvirkningen hele tida følges tett.»