Carsten Dybevig (Høyre), 2001-12-13:
Allerede for 50 år siden startet norske myndigheter undersøkelser vedrørende en ulovlig Jahre-formue i utlandet. I begynnelsen av 1970-årene mottok Sandefjord kommune 40 mill. kr til bygging av nytt rådhus fra Continental Trust, som i ettertid viste seg å være en del av Jahre-imperiets mange bein. Åtte år etter Jahres død blir Anders Jahres dødsbo etterlignet med 780 mill. kr, og bostyret påstår samtidig at Anders Jahre har en betydelig utenlandsformue, nå tilhørende boet. Dette er starten på en årelang prosess for å få tak i bortimot 1,5 milliarder norske kr. Boet går til søksmål mot 82 personer i Storbritannia for å få tak i disse midlene. I tillegg blir boet selv saksøkt bl.a. på Cayman Islands. Allerede i 1994 måtte boet ha en statlig garanti på 100 mill. kr for å gå videre i arbeidet med å få tak i den betydelige Jahre-formuen i utlandet. Høyre støttet dette ut fra at 1. man i særdeleshet ønsket å bekjempe all internasjonal økonomisk kriminalitet2. sannsynligheten for at boet skulle lykkes i å oppdrive Jahre-formuen var større enn at den ikke skulle oppdrives Således ville staten få dekket sine garantier fullt ut. Det var situasjonen høsten 1994. I de etterfølgende årene opplevde vi rettssaker og forliksforsøk, tapte rettssaker og mislykkede forliksforsøk, skyhøye advokatsalærer og store saksomkostninger. I det hele tatt viste denne saken seg, som ut fra kriminalitetsforebyggende hensyn var nødvendig å gjennomføre med statlige garantier, å være svært vanskelig og ekstremt omfattende. Norsk rettferdighet praktisert i Norge, ble ikke oppfattet som tilstrekkelig i de sakene som ble ført både på Cayman Islands og i Storbritannia. Når så boet høsten 1997 skulle ha ytterligere bevilgninger til å fortsette kampen for å gjenoppdrive Jahre-formuen, var den optimismen vi opplevde i 1994, nå forvandlet til pessimisme. Høyre var skeptisk til ytterligere garantistillelser i statsbudsjettet for år 2000, ikke fordi Høyre ikke ønsket å bekjempe internasjonal økonomisk kriminalitet, men fordi Høyre mente mulighetene for å få midler tilbake som oversteg beløpet til bobehandling, var små. De eneste som sikkert ville tjene på dette, var norske og utenlandske advokater. Høyres skepsis den gangen har langt på vei vist seg å være en riktig analyse. Det er ikke rettssakene som har båret frukter, men de forliksforhandlinger som er ført. I dag står Stortinget foran muligheten til å inndrive rundt 370 mill. kr, om forliket blir godkjent av alle parter. Høyre støtter selvfølgelig dette. Det må aldri være tvil om at Høyre ser med stor tilfredshet på at boet har lyktes i å inndrive en betydelig pengesum. Dette gir boet muligheten til å føre en videre prosess mot de parter som ikke ønsker et forlik, dvs. Compass Trust og Aall Foundation. Høyres syn og merknader har ikke svekket boets posisjon, slik noen hevder. Dagens forhandlingsresultat viser at endeløse rettssaker ikke er å foretrekke fremfor forlik. Som motytelse til at Lazard Bank og Lord Kindersley overfører 41,5 mill. dollar til boet, og ikke minst tilgang til det arkivmateriale disse partene innehar, gir Stortinget en garanti for at nevnte parter holdes skadesløse ved eventuelle fremtidige rettsforfølgelser fra impliserte parter. Høyre imøteser derfor boets videre arbeid med å inndrive ytterligere midler. Dagens flertall i Stortinget ønsker å bekjempe økonomisk kriminalitet med betydelige ressurser og med stor utholdenhet.