Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-06-15:
SV ønsker en langt sterkere satsing på kommunesektoren og skole og helse. Vi vil peke på at situasjonen i norsk økonomi er så god at det overhodet ikke kan rettferdiggjøre den manglende satsinga vi har nå. Men det er en ubalanse mellom privat og offentlig forbruk. Det er et stort standardsprik mellom privat sektor og offentlig sektor. En nødvendig styrking av skole, helse og omsorg er fullt mulig uten skadevirkning på norsk økonomi. Det kan gjøres ved å omfordele fra andre sektorer, ved å innføre grønne skatter på forurensende og miljøskadelig forbruk og ved å øke skatten på store kapitalinntekter. Målet med politikken kan ikke bare være at den skal være stram, men at den også må være riktig. Det er SV opptatt av. Hvis man skal øke eller man skal kutte, kan det også gjøres både i privat og offentlig sektor. Det er ikke nødvendig alltid å gå løs på det viktigste når man må bruke mindre penger. Det er uakseptabelt at et rikt land som Norge ikke løser prekære behov i skole- og helsesektoren når det åpenbart finnes penger til det hvis en er villig til omfordeling. Det viktigste må komme først. Fellesgodene må styrkes, sa Stoltenberg i går. Vi trenger flere offentlig ansatte for å gjøre de viktige jobbene. En god offentlig sektor er et konkurransefortrinn, og SV er enig. Skal vi få dette til, må vi samarbeide med sentrum og SV, sa Odd Eriksen i dag. Det er viktig at vi som mener at offentlig sektor skal være sterk, må stå sammen, sa han. Og så er det første man gjør etter at man har sagt det, å gå til Høyre for å sikre at skole, helse og de nødvendige oppgavene ikke får penger nok. De kunne fått mye mer penger i et samarbeid med SV og sentrum. I verdens rikeste land skal altså nå oppgave nr. 1 for lokalpolitikere være å finne en skole de kan legge ned, eller et sjukehjem som skal få dårligere tilbud. Det virker ganske meningsløst. Og så skyldte statsråden i går på at dette måtte de gjøre for å få flertall for en omlegging av inntektssystemet. Det er ikke sant. På side 51 i innstillinga står det at Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og SV «støtter i prinsippet en omlegging», mens Høyre derimot «har en rekke avvikende synspunkter». De vil f.eks. at selskapsskatten skal tilbake til kommunene, og den fordeles skeivere enn noen annen inntektskilde. Hvordan det kan bidra til en mer rettferdig fordeling, er aldeles ubegripelig. Og de vil ikke ha eiendomsskatt. SV sier ja til en omlegging av inntektssystemet. Men vi ønsker at noen deler av det må utredes nærmere, og så tar vi stilling til det. Det har jeg oppfattet at faktisk alle sier – det sier også Høyre. En av hovedgrunnene til at vi ser at vi er nødt til å få til en omlegging nå, er at det i mange sentrale kommuner, innflyttingskommuner, bor veldig mange folk. Det er også en økende privat velstand i disse kommunene, og det er en synkende standard på det offentlige tilbudet. Hva skjer da? Da er det en risiko for at det oppstår private tilbud fordi folk ikke er fornøyd og ikke finner seg i en for dårlig standard, f.eks. på skolen. Hvis vi ikke skjønner at skolen må være god, skjønner enhver mor og far det, og da vil de altså sørge for at de får et privat skoletilbud – eller et helsetilbud, hvis de ikke får hjelp når de trenger det. Derfor er det helt nødvendig for den som ønsker å slå ring om de offentlige velferdsgodene, å være mot privatisering og være med på en viss omlegging av inntektssystemet nå, og det er SV. Men vi mener også at kommunesektoren må styrkes med minst 4 milliarder kr i frie inntekter utover Regjeringas opplegg. Det er nødvendig hvis man skal kunne dekke egenandeler på de forskjellige områder, og for at man skal kunne ha tilstrekkelig rom både for å klare omleggingen og for å gjøre de viktige oppgavene med kvalitet. Så skal jeg si litt om de særlig ressurskrevende brukerne. Det er ingenting i verden som egner seg så lite for skjønn som å finansiere tjenester til særlig ressurskrevende brukere. Til vår forundring ser vi at statsråden frarår vårt forslag om en toppfinansiering, fordi det er for byråkratisk for fylkesmennene, samtidig som statens eget forslag har fire knekkpunkter, mot vårt ene – mot vårt ene. Statsrådens opplegg vil i hvert fall kreve mange regneøvelser, både hos kommuner og hos fylkesmennene. Vårt opplegg er et enkelt opplegg, som sikrer at de aller dårligste får et sikkert tilbud fra år til år. Så ønsker også SV å være med på å redusere bruken av de øremerkede midlene, og vi ønsker å desentralisere makt og oppgaver. Det er også veldig sentralt for dem som vil øke det lokale sjølstyre. Det må være en viktig del av den pakka som skal til for at kommunesektoren skal få rammer de kan leve med. Jeg vil ta opp forslagene fra SV som står i innstillinga.