trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Pål Farstad (Venstre), 2015-04-15:
Spørsmålet mitt går til næringsministeren: Jeg vil starte med å gi ros til ministeren for at regjeringen nå endelig har fått satt i gang et arbeid med ny gründerplan for Norge. Venstre har vært en sterk pådriver for å få en mer samlet gründerpolitikk. Nå er det tiltak som gjelder. Regjeringen viser til og erkjenner at man ikke har utnyttet gründerpotensialet i Norge. Og når man sammenligner Norge med andre land i OECD, viser det seg at vi ikke har en god utvikling – gründerskapet står meget svakt i Norge. En offensiv politikk for flere gründere og småbedrifter krever nye politiske ideer og virkemidler og ikke minst en del politisk mot. Venstre vil naturligvis gå konstruktivt inn i samarbeidet med regjeringen om denne nye gründerplanen. Vi har allerede flere momenter og forslag å framheve. Jeg kan trekke fram at vi vil fjerne arbeidsgiveravgiften for de første tre årene for foretak med færre enn fem ansatte, vi vil innføre et eget skattefradrag – kapitalfunn – for bedrifter som driver aktiv knoppskyting, etter modell av SkatteFUNN-ordningen, som er en suksess, og vi vil ha økt satsing på entreprenørskap i skolen og styrke samarbeidet mellom forskningsmiljø, næringsliv og skolen. Listen vår er lengre, men jeg stopper med dette og stiller spørsmålet: Hvilke konkrete ideer og løsninger ser næringsministeren selv for seg skal til, slik at det kan skapes enda bedre rammer og vilkår for gründere?
Pål Farstad (Venstre), 2015-04-15:
Takk for svaret. Jeg vil knytte et tillegg til det: Som statsråden kjenner til, og som jeg forsøker å få fram her i dag, vil Venstre at Norge skal lede an globalt også, i den globale overgangen til grønn vekst og en klimanøytral økonomi, og vi ønsker å styrke de ordningene som bidrar til teknologiutvikling, og som sikrer tilgang på risikovillig kapital til store, innovative prosjekter innenfor de grønne sektorene. Det er viktig å ha ordninger som sikrer tilstrekkelig støtte også utover utviklingsfasen. Det er meget viktig. På Venstres landsmøte sist helg bekreftet direktøren for Innovasjon Norge nødvendigheten av mer målrettet kapitalinfrastruktur og mer målrettet grønn næringsvirksomhet. Mitt oppfølgingsspørsmål er da: Deler næringsministeren oppfatningen om at det for de selskapene som ligger i næringsministerens portefølje, innen 2030 må bli slik at minst 50 pst. av den kapitalen som stilles til rådighet, brukes på grønn næringsvirksomhet og grønn vekst?
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Takk for spørsmålet, og takk for støtten til det arbeidet vi gjør. Jeg er helt enig i at Venstre har vært en pådriver for god gründerpolitikk siden vi kom i regjering. Fordelen med å skulle lage en plan er selvfølgelig at den ikke er ferdig spikret før vi lager den, så vi går nå i gang med åpent sinn og tar imot alle gode ideer. Vi skal reise rundt og møte gründere og folk som kommer med innspill, i hele landet. Så skal vi forsøke å sammenfatte det i et dokument som gir en samlet, god og planlagt politikk, også på dette feltet. For det vi ser, er at mens man har en plan for maritime næringer og en politikk for reiseliv, har man ikke det for gründerskap. I en situasjon hvor vi trenger å skape det nye næringslivet og de nye arbeidsplassene, er det selvfølgelig sørgelig at antallet som gründer, antallet vekstkraftige selskaper, fra 2005 og fram til i dag har gått ned. Det må vi gjøre noe med. Jeg mottar mange innspill. Senest i går var jeg på en videregående skole i Oslo som har en entreprenørskapslinje. De hadde mange gode forslag til hvordan vi også lærer gründerskap og entreprenørskap i skolen. Det er ikke noe man er født til – det er faktisk noe man må lære. Det å satse på det i skolen tror jeg er kjempeviktig. Vi vet at gründere etterspør to hovedkomponenter. Det er kompetanse og kapital – begge deler må vi se på. Så er det en lang rekke andre ting, f.eks. lover og regler knyttet til små bedrifter.
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Jeg er litt usikker på om jeg forsto spørsmålet. Vi har en stor portefølje av selskaper som vi forvalter gjennom vår håndtering i Nærings- og fiskeridepartementet, og der er det akkurat behandlet en eierskapsmelding som staker ut kursen for hvilke prinsipper som skal gjelde for eierskapsutøvelsen. Der er forventningene til miljø og bærekraft store, men det er ikke satt noen måltall for dette. Det er ulike selskaper, og styrene må gjøre ulike vurderinger. Rett før jul bevilget vi enstemmig i Stortinget 10 mrd. kr til Statkraft, som er ett av de selskapene som skal lede an i Norge når det gjelder å satse på fornybar energi.
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Hovedspørsmålet hører det til finansministeren å svare på, men la meg være tydelig på at vår hovedtilnærming er å harmonisere vårt regelverk med EU på alle de områder vi kan, rett og slett fordi det er en styrke for vårt næringsliv. Så er mitt ansvar konkurransepolitikk. Jeg er kjent med den rapporten Konkurransetilsynet har laget, med de bekymringene de har for bankmarkedet og for at man har en varsling knyttet til rentepolitikk som gjør at publikum i for liten grad har de opplysningene de skal ha, og at vi har den konkurransen vi skal ha. Det er en rapport som jeg skal følge opp, men da i godt samarbeid med bl.a. finansministeren.
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Først: Det er selvfølgelig interessant å telle antall arbeidsplasser under den forrige regjeringen, men det som er mer interessant, er at antall gründere, antallet nyetablerere, er mye lavere og har blitt lavere fra 2005 og fram til nå. Det er et problem, og det er en utfordring vi har tatt på alvor, og som vi tar på alvor. Det har altså vært slik at Norge går i feil retning og i en annen retning enn andre OECD-land. Når det gjelder maritim politikk, er det slik at regjeringen i Sundvolden-erklæringen var veldig tydelig på at vi, for det første, skulle se på fartsområdebegrensningene i NIS, og for det andre lovfeste nettolønnsordningen. Dette var altså en ny satsing på en maritim politikk som kom med denne regjeringen. Vi iverksatte begge deler, og vi iverksatte også arbeidet med en maritim strategi, som jo ikke – slik det kan høres ut på representanten – skal være noen krisepakke vi kommer med denne våren. Det er et langsiktig, grundig arbeid som vi har jobbet med gjennom hele fjoråret, som vil bli levert som planlagt denne våren, og som skal legge til rette for at en næring som har hundre års historie, skal kunne leve og være verdensledende i de neste hundre.
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Det er fristende å si noe om bestemor, bestemødre er kloke personer, men jeg vil ikke nøle med å si at Innovasjon Norge er vårt, altså statens, aller viktigste redskap for å få fram flere gründere, få mer innovasjon og flere vekstkraftige bedrifter. Derfor er ikke regjeringen i gang med en sentralisering av Innovasjon Norge. Den regionale forankringen, den regionale kunnskapen og målene med Innovasjon Norge opprettholdes. Men jeg har lyst til å minne representanten om at Innovasjon Norge er altså et selskap med 22 eiere, med 22 hjemmekontorer og 36 utekontorer, som får over 40 tildelingsbrev, som har over 130 styremedlemmer og 16 styrer. Det forteller meg at denne organisasjonen trenger handlingsrom til å kunne gjøre mer av det den er god på, nemlig gi råd til gründere, som med gründerne av Moods of Norway, og bruke mindre tid på byråkrati og styrebehandling. Det gjør at de lokale styrene i dag blir å regne som filialer, mens viktige beslutninger tas sentralt.
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Når det gjelder det store spørsmålet om hva som er framtiden knyttet til kullvirksomhet på Svalbard, vil det bli avklart i svalbardmeldingen som er varslet, og som justisministeren har ansvaret for. Jeg forholder meg til det vedtaket som foreligger – det står et stort flertall i Stortinget bak – nemlig at det skal drives kullvirksomhet på Svalbard fram til 2022. Det er slik at vi har mottatt en søknad fra Store Norske Spitsbergen Kulkompani om et lån pålydende 450 mill. kr. Den mottok vi i midten av januar. Saken er til behandling, den har hastverk, situasjonen i Store Norske er veldig alvorlig. Fra regjeringens side er vi opptatt av å løse den situasjonen og forsøke å finne løsninger som bidrar til at vi opprettholder bosetting og næringsvirksomhet på Svalbard. Det er veldig viktig for oss. Når det gjelder detaljene i saksbehandlingen, kan jeg naturligvis ikke gå inn på det.
Monica Mæland (Høyre), 2015-04-15:
Jeg ber om forståelse for at jeg rett og slett ikke kan kommentere enkeltheter i en sak som er til behandling i departementet. Men vårt formål er å opprettholde bolig- og næringsvirksomhet på Svalbard. Det er viktig for oss.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Jeg vil starte med å minne statsråden på at da vi satt i regjering fra 2005 til 2013, ble det etablert 350 nye arbeidsplasser i Norge. Hvor mange har det blitt etter at statsråden tok over? Det kunne vært interessant å spørre om. Det er ikke så lenge siden jeg var på bedriftsbesøk i den maritime klynga på Sunnmøre, og vi var også sammen på årskonferansen til Rederiforbundet denne uken. Situasjonen er krevende for den næringen, og pilene går nedover. Det betyr at permitteringsregelverket må reverseres raskt, men det er også tydelige signaler fra den næringen om at man må ha en grønn omstilling. Statsråden har meldt at det skal komme en maritim strategi før sommeren, og da er det utrolig viktig å følge opp dette med at vi skal ha fokus på grønn vekst. Stortinget har vedtatt at vi skal ha en vrakpantordning, og det er det jo ansvaret til denne statsråden å følge opp. Så mitt spørsmål er: Hva kommer av tyngde i den politikken som den strategien har? Blir det konkretisert politikk ut av det?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-04-15:
Da næringskomiteen var på komitéreise i Stryn, møtte vi gründerne bak Moods of Norway. Grunnlaget for selskapet var en vill idé og en liten bevilgning fra Innovasjon Norge i Sogn og Fjordane. Innovasjon Norges lokale representant, som komiteen også møtte, sa at denne bevilgningen ble gitt fordi han så at det var noe bak øynene på disse karene, ikke nødvendigvis fordi han syntes ideen var så god. En av gründerne bak Moods of Norway har sagt at det var kun bestemora og Innovasjon Norge som hadde trua på dem. Nå vet vi at regjeringen holder på med en omlegging og sentralisering av Innovasjon Norge, bindingen til fylkesleddet blir rykket vekk, og da er mitt spørsmål: Må gründere i distriktene i framtida kun stole på bestemor?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-04-15:
«Statsråden har det siste året snakket mye om forenklinger. Det er min erfaring at få av landets matprodusenter har merket noen særlig endring i tiden som brukes på administrasjon og annet papirarbeid. Hvor mye tid anslår statsråden at norske matprodusenter sparer gjennom de vedtatte forenklingstiltakene?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-04-15:
Jeg er godt klar over at dette spørsmålet er stilt tidligere. Jeg er også godt klar over at statsråden jevnt og trutt skryter av det store forenklingsarbeidet som er gjort. Nå har statsråden sittet i halvannet år, og da er det å forvente at en må kunne få noen tydeligere svar og virkning/effekt av de tiltakene som er satt i verk. Denne rapporten har jeg lest, særlig kapittel 3.1. Mandatet til Sponheim-utvalget har jeg også lest. Der står det at det skal legges vekt på forenklinger for de næringsdrivende og en enklere forvaltning. En må kunne forvente at statsråden kan si om den enkelte bonde vil spare mer eller mindre enn en halv time i året på de forenklingstiltakene som er gjennomført så langt.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-04-15:
Jeg er klar over at statsråden ikke vil kommentere det kommende jordbruksoppgjøret og statens tilbud der. Men det er all grunn til å tro at det der også vil ligge nye tiltak som en kan skryte av de neste årene. Sponheim-utvalget har levert en ganske kort meny over tiltak. Vil det bli gitt en vurdering av effekten av disse tiltakene hvis de blir lagt inn som en del av jordbruksoppgjøret?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Da Stortinget for ikke lang tid siden diskuterte arbeidslivsmeldinga, var det ingen signaler fra noen av de politiske partiene på Stortinget om noe ønske om at varig tilrettelagt arbeid skulle overføres til kommunal sektor. Vi har i likhet med andre fått mange henvendelser fra folk som blir skremt opp av om de kan miste mulighetene til den viktige aktiviteten, det viktige arbeidet som det er, og som jeg synes statsråden godt beskriver gleden ved å oppleve – gleden som mange har i varig tilrettelagt arbeid. Det samme gjelder for så vidt forslaget om at hjelpemidler skal overføres til kommunene, noe som ikke har noen lokalpolitisk vurdering som grunnlag for ytelsen, men som rett og slett er en overføring av utgifter til kommunene. Jeg synes statsråden selv ga en god begrunnelse for hvorfor VTA fremdeles bør være statlig, når han sier at en større del bør ses som en del av overgangen til ordinært arbeid. Ja, da bør man i hvert fall definere det som en del av arbeidsmarkedspolitikken.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Forrige tirsdag hadde vi for første gang her i salen en initiativdebatt, der Stortinget, etter forslag fra Arbeiderpartiet og etter ønske fra en enstemmig arbeids- og sosialkomité, diskuterte oppfølgingen av uførereformen. Jeg synes det er bra at første gangen den muligheten ble benyttet, var det i en sak der bakgrunnen er at et samlet storting står bak et vedtak som betyr mye for mange i Norge. Jeg synes også det er bra at det var bred enighet fra alle partiene i komiteen og fra Kristelig Folkeparti, som ikke sitter i komiteen, om at det er grunn til å ta på alvor alle de henvendelsene vi får fra bekymrete uføretrygdede som opplever å få mindre å leve for enn før. Mens komiteens medlemmer understreket ønsket om å følge reformen nøye for å avdekke eventuelt utilsiktede utslag av reformen, var statsråd Eriksson mer opptatt av å framstille det som om det ikke var noe mer å snakke om. For vår del ønsker vi å stå bak reformen, men vi vil forsikre oss om at eventuelt utilsiktede virkninger avdekkes og rettes opp. Kan statsråden love oss at han i forbindelse med arbeidet med revidert budsjett vil gå ytterligere inn i de mange eksempler som en rekke enkeltmennesker og organisasjoner ber oss om å gå inn i, og ta på alvor den bekymringen mange nå føler?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Jeg har inntrykk av at mitt og et samlet stortings ønske er at en nettopp derfor går inn og undersøker de utilsiktede virkningene. Mens vi tidligere baserte oss på anslag fra Nav – og det er det vi må gjøre – som viste at noen kom til å tape, viser nå anslagene fra skatteetaten at 127 000 kommer til å tape på reformen. Da vi diskuterte dette i Stortinget, var det bred enighet om at en bør gå inn i disse enkelthetene fordi det kartet vi nå baserer oss på, og som statsråden refererer til, hviler på anslag på virkninger. Men nå begynner vi faktisk å få inn reelle virkninger fra reelle mennesker, som har reell frykt for at de kommer dårligere ut enn det vi også trodde de skulle gjøre da reformen ble enstemmig vedtatt i Stortinget. Når vi så vet at statsråden i tillegg, for den samme gruppa, har foreslått betydelig kutt i barnetillegg – heldigvis ikke alt vedtatt i Stortinget – og at det er foreslått kutt i hjelpemidler og tilretteleggingstilskudd for den samme gruppa, er det mange uføre som i sum nå føler en utrygghet som jeg er bekymret for. Derfor gjentar jeg spørsmålet: Kan statsråden tenke seg å følge opp med ytterligere kunnskap i forbindelse med revidert budsjett?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «På andre året sendes pasienter fra Groruddalen, som formelt har overfylte Ahus som lokalsykehus, til fire forskjellige sykehus. Det er en uholdbar situasjon, som svekker samarbeidet mellom lokale helsetjenester og sykehus. Det er bare gjenåpning av Aker som raskt kan gi området stor nok lokalsykehuskapasitet, noe byrådet og bystyret i Oslo også sier. Statsråden sa seg åpen for dette alt høsten 2013. Det trengs nå en overordnet beslutning for å koordinere Helse Sør-Øst og Oslo universitetssykehus og Ahus. Hvordan vil statsråden avklare dette med Helse Sør-Øst?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Jeg takker for svaret fra statsråden. Jeg er overrasket over at han ikke er enig i at det ikke er en god situasjon at man sendes hit og dit mellom fire sykehus når man skal inn på lokalsykehus fra disse områdene. Det skulle være en midlertidig løsning, det ble understreket den gangen det ble innført. Det er kommet langt utover det midlertidige når vi nå er på andre året. Jeg vil gjerne følge opp med å spørre om hvordan statsråden ser på at Legeforeningen og Fagforbundet på siste styremøte, forrige torsdag, ved Oslo universitetssykehus la fram et forslag der de ba om en konkret utredning av lokalsykehus og muligheten for å ta i bruk Aker – hvor mye det ville koste, osv., – i tråd med hva bl.a. Oslos byråd og bystyre har sagt om behovet for det. Dette ble stemt ned av eiersiden. Er statsråden enig i at det kunne være viktig og interessant å få en konkret utredning av hva dette ville koste, og hvordan denne løsningen ville kunne se ut?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Det er bra at statsråden sier at dette ikke er ønskelig som en permanent situasjon. Da har vi et felles utgangspunkt. Det er en viktig forskjell når det gjelder det som Legeforeningen og Fagforbundet ønsket, og som ble stemt ned på styremøtet. De ville ha en konkret utredning, mens Oslo universitetssykehus i sine formuleringer skyver utredningen av lokalsykehuset mye mer foran seg. Hvis man ønsket å få et konkret arbeid i gang, ville det vært naturlig å stemme for det. Det jeg vil spørre om, er om statsråden, som understreker at han ikke har prestisje, og som allerede høsten 2013 sa at han var åpen for bruk av Aker, vil bidra til en avklaring, for nå er det sånn at Oslo universitetssykehus sier at disse pasientene er overført til Ahus, mens Ahus sier at de ikke har ansvar for Aker, og Helse Sør-Øst bare har tatt opp ad hoc-løsninger. Ser statsråden behovet for å få en overordnet avklaring? Det er tre parter som ikke stokker beina i forhold til hverandre.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Jeg er ikke enig i påstanden som representanten Bøhler legger til grunn, nemlig at det er uholdbart at enkelte pasienter som i utgangspunktet har Akershus universitetssykehus som lokalsykehus, også kan bli sendt til andre sykehus. Jeg er imidlertid enig i at dette krever en god dialog mellom alle involverte, særlig når det gjelder oppfølging etter utskriving fra sykehus. Akershus universitetssykehus har fortsatt til tider et høyt pasientbelegg i de somatiske sengeområdene, særlig i vinterhalvåret. Avtalen med Diakonhjemmet om avlastning er et sånt tiltak, og det gjøres mer. Avtalen innebærer at ti pasienter i døgnet fra de ti bydelene i Oslo som tilhører Ahus’ opptaksområde, kan få tilbud ved Diakonhjemmet sykehus. Årets avtale innebærer også at pasienter kan komme til oppfølgende kontroll ved Diakonhjemmet etter utskriving. Dette vil kunne bedre pasientforløpet ved akuttinnleggelser. I tillegg avlastes Ahus av Sykehuset Innlandet Kongsvinger for enkelte pasientgrupper. Helse Sør-Øst arbeider med å gå igjennom framtidige muligheter for optimalisering av drift, oppgaver og arbeidsdeling for spesialisthelsetjenesten i Oslo og Akershus. Resultatet av dette arbeidet skal legges fram i desember. Oslo universitetssykehus holder på med en idéfaseplanlegging der de ser på behov for oppgradering av bygg og planer for nye bygg. Pasientforløp og kapasitet framover er med i dette arbeidet. Styret har nylig besluttet at arbeidet skal konsentreres om tre alternativer: nullalternativet, dvs. at dagens lokalisering videreføres, at virksomheten blir delt mellom Gaustad Sør og Ullevål, og at virksomheten delvis samles på Gaustad Sør. I tillegg skal en vurdere om det er behov for et nytt lokalsykehus sør eller øst i Oslo. Styret vedtok 9. april at planen skal inneholde forslag om første byggeetappe for de aktuelle alternativene, herunder en beskrivelse av virksomhetsinnhold for alle tre alternativer. De besluttet også at organiseringen av kreftområdet skal utredes spesielt. Det foregår i dag en betydelig aktivitet på Aker sykehus, både for Oslo universitetssykehus, Sunnaas og Oslo kommune. Om lag 1 000 ansatte fra Oslo universitetssykehus har arbeidssted på Aker, bl.a. med poliklinisk virksomhet innen somatikk, dag- og døgnbehandling innen rehabilitering samt rusbehandling og kirurgi. Sykehuset har også akutt virksomhet innen karkirurgi og urologi. Hoveddelen av sykehusaktiviteten på Aker er imidlertid planlagt aktivitet. Hvilken virksomhet som er hensiktsmessig å ha på Aker framover, inngår i Oslo universitetssykehus’ idéfasearbeid, som blir lagt fram for styret i desember 2015. Som representanten er klar over, har jeg ingen prestisje knyttet til dette. Det må være det som er hensiktsmessig som må styre hvilke lokaliteter en bruker.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Det er forskjell på om en situasjon er god, og om en situasjon er uholdbar. Representanten Bøhler sa i sitt opprinnelige spørsmål at situasjonen i dag er uholdbar. Det er jeg ikke enig i. Jeg mener også at den er blitt forbedret gjennom at pasientene som kommer på Diakonhjemmet, også kan få etterkontrollene sine der. Dette er selvfølgelig ikke noe en ønsker som en permanent situasjon, men at det er uholdbart, er jeg ikke enig i. Styret ved Oslo universitetssykehus har vedtatt at de skal utrede behovet for et nytt lokalsykehus sør eller øst i Oslo. De skal i det arbeidet også selvfølgelig ta med seg en vurdering av de lokalitetene som allerede eksisterer, inkludert Aker sykehus. Det handler også om hvilken fase en nå er i. Nå skal en utvikle og utrede tre ulike hovedalternativer, og så vil en trekke nytte av konklusjonene på styremøtet i desember om hvilke av disse en går videre med.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Til det første: Oslo universitetssykehus er på lik linje med andre helseforetak pålagt et helt nøyaktig beskrevet system for utredning av den type utbygginger og fornyelser som de står overfor. Det er et etablert system, som ble etablert under forrige regjering, og som de er forpliktet til å følge. Det er et system som ikke innebærer at de kan ta snarveier underveis, og dermed starte f.eks. en konkret utredning av en del alternativer uten at de faktisk har sett dette i en helhetlig sammenheng. Det er også den prosessen som styret har lagt opp til. Det er viktig at en ser disse tingene i en helhetlig sammenheng, og ikke trekker konklusjoner som låser muligheten for styret til å vurdere dette helhetlig etter hvert. Helse Sør-Øst har tatt det overordnede grepet som representanten etterlyser, og vil legge fram en egen sak om det i desember.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
I lov om alternativ behandling av sykdom avveies ulike interesser – på den ene siden pasientens rett til selvbestemmelse og valgfrihet og på den andre siden pasientens krav på sikkerhet. I utgangspunktet kan enhver tilby alternativ behandling, men det er lovfestet flere viktige begrensninger. Som hovedregel er det bare helsepersonell som kan utføre behandling som kan medføre alvorlig helserisiko, behandle allmennfarlige smittsomme sykdommer og behandle alvorlige sykdommer, herunder kreft. Overtredelse av loven kan politianmeldes og straffeforfølges. Statens helsetilsyn vil vurdere politianmeldelse dersom de blir kjent med mulige lovovertredelser, og er gitt adgang til å begjære påtale. Pasienten kan selv politianmelde dersom man mener det har funnet sted behandling i strid med loven. Adgangen til markedsføringen av alternativ behandling er presisert i en egen forskrift. I markedsføringen kan det ikke benyttes påstand om at en behandlingsform har virkning mot konkrete sykdommer eller lidelser eller på andre måter gir slikt inntrykk. Det kan heller ikke markedsføres behandlingsformer eller behandlinger av sykdommer som behandleren ikke har lov til å utøve eller behandle. Det er Forbrukerombudet som fører tilsyn med markedsføringen. I lovens forarbeider er det lagt til grunn at alminnelig religiøs virksomhet, herunder forbønn for syke, faller utenfor lovens virkeområde. Religiøs virksomhet er aktiviteter som er forankret i en tro og ritualene knyttet til denne. Noen former for alternativ behandling kan også inneholde elementer av livssyn, verdensbilde eller religiøs tro, men likevel framstå som behandlinger i lovens forstand. For å vurdere om man står overfor alminnelig religiøs virksomhet eller behandlingsvirksomhet, må man bl.a. se på hva som er grunnlaget for handlingen, i hvilke sammenhenger handlingen finner sted, og om det dreier seg om profesjonell virksomhet, om det ytes vederlag, og i så fall vederlagets størrelse og form. Det er ikke lovstridig i seg selv å gå i forbønn for medmennesker som er syke. Tvert imot, det er en del av det å utøve sin tro. Det å ta betalt for det, derimot, stiller jeg store spørsmål ved om er etisk riktig og i samsvar med den kristne tro. Jeg ber om forståelse for at jeg ikke kan gå inn i den konkrete saken som representanten viser til. Det vesentlige for meg som helse- og omsorgsminister er at pasienten får god behandling og ikke forledes til å avstå fra tilbud som er dokumentert å kunne helbrede eller lindre sykdommen.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Når det gjelder Helsetilsynets virksomhet, er vi tydelige på at det skal være en god armlengdes avstand mellom Helsetilsynets valg av prioriterte områder, som de fører tilsyn med, og den politiske ledelsen av Helse- og omsorgsdepartementet, nettopp for å hindre at tilsynene styres inn på områder som helse- og omsorgsministeren eventuelt skulle hatt interesse av at det ble ført tilsyn med, men som ikke nødvendigvis er de områdene som innebærer høyest risiko. Derfor er det viktig at det er tilsynet selv som vurderer hvilke områder de skal ha tilsyn på. Det er selvfølgelig mulig – for dem som føler seg støtt av dette – å klage på denne typen virksomhet. Innenfor dette området er det også mange vanskelige avveininger – mellom religionsfrihet og den enkeltes mulighet til å velge det en selv tror på, og samtidig forventningen om at folk har en etisk ramme rundt sin virksomhet, som de velger selv.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Jeg er helt enig i det. Noe av det som markedsføres og tilbys, kan sannsynligvis rammes av både markedsføringsloven og eventuelt lov om alternativ behandling. Da er det mulig for ulike offentlige instanser å gripe inn. Det er også mulig for dem som opplever at de har blitt lurt i denne typen sammenheng, å politianmelde eller klage på det tilbudet som er gitt. Jeg synes at dette er et fryktelig vanskelig område, for det er et område hvor vi ofte har en diskusjon om vi skal regulere mer og tydeligere og prøve å få et større skille mellom seriøse og useriøse aktører. Men utfordringen med det er at vi da ofte vil gi inntrykk av at vi setter et offentlig godkjenningsstempel på noe som ikke har en dokumentert effekt. Det fører oss fort opp i et nytt dilemma. Men det er et vanskelig og omfattende tema, og jeg vil takke spørsmålsstilleren for at han tok opp dette.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Dialysepasienter har mulighet til å få behandling ved flere sykehus i Norge innen ordningen fritt sykehusvalg. Norske pasienter har muligheten til å få helsehjelp innen EU/EØS-området under visse forutsetninger og vilkår. Dette følger bl.a. av forskrift om stønad til helsetjenester mottatt i andre EØS-land. Pasienten har rett til å få dekket utgifter til helsehjelp i andre EØS-land såfremt helsehjelpen tilsvarer den hjelpen pasienten ville fått i Norge. Pasienten må selv legge ut for helsehjelpen og søke om refusjon fra HELFO i etterkant. Refusjon kan innvilges med inntil det samme beløpet som tilsvarende helsehjelp ville belastet det offentlige med i Norge, men aldri mer enn pasientens faktiske utgifter. Pasienter som har rett til nødvendig helsehjelp etter pasient- og brukerrettighetsloven § 2-1 b andre ledd, kan søke HELFO om et forhåndstilsagn. Dette innebærer at pasienten på forhånd kan få avklart om helsehjelpen er refusjonsberettiget, og hva som er det høyeste beløpet vedkommende vil kunne få refundert. Hensikten er å redusere den økonomiske risikoen for pasienter som ønsker å motta særlig kostnadskrevende behandlinger i andre EØS-land. Det er frivillig å søke om forhåndstilsagn, og det er ingen forutsetning for refusjon at pasienten har fått et forhåndstilsagn. Videre har personer som er omfattet av trygdelovgivningen i ett EØS-land, rett til helsehjelptjenester som blir nødvendig under midlertidig opphold i et annet EØS-land, f.eks. i forbindelse med feriereiser. Det er ikke bare behandling av akutt sykdom som oppstår under oppholdet som er omfattet av ordningen. Ordningen dekker også løpende behandlinger som relaterer seg til en allerede konstatert kronisk sykdom, som f.eks. dialyse ved kronisk nyresvikt. Av praktiske grunner må pasienten og den utenlandske behandlingsinstitusjonen ha inngått en avtale om denne type behandlinger på forhånd. Utgifter til behandling skal dekkes av bostedslandets myndigheter, dvs. av HELFO. Pasienten må dokumentere retten til helsehjelptjenester overfor behandlingsinstitusjonen ved å framvise europeisk helsetrygdkort. Det stemmer at det ikke er egne ferieordninger spesielt for norske dialysepasienter, men ordningen som jeg nå har beskrevet, sikrer en mulighet for å kombinere en planlagt reise med planlagt behandling også for pasienter som er avhengig av dialysebehandling i spesialisthelsetjenesten.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Jeg er veldig enig i representantens beskrivelse av utfordringene for denne pasientgruppen. Det er klart at det å ha muligheten til å kunne reise på ferie, det å oppholde seg i litt lengre tid et annet sted enn hjemme, vil kanskje være ekstra viktig for denne pasientgruppen, som jo vanligvis er så låst til sitt hjemsted. Så jeg ser absolutt at det vil kunne ha en stor sosial betydning for disse pasientene om dette regelverket som jeg nå beskrev, var tydeligere når det gjaldt disse tjenestene, sånn at det kanskje ville vært enklere å planlegge denne type reiser og ferier uten å måtte kjenne regelverket i detalj selv.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Jeg synes at dette er en veldig interessant problemstilling. Jeg har selv vært og besøkt Valdres Lokalmedisinske Senter. Det er et senter som viser hvordan helsetilbudet i Norge bør organiseres for framtiden. Jeg har også vært og sett deres tilbud innenfor dialyse, og samtidig vært flere ganger på Beitostølen Helsesportsenter og sett det fantastiske tilbudet som de har der. Så jeg synes dette er en spennende tanke, som vi er åpne for å se på. Det er også flott hvis det blir tatt opp som et initiativ fra dem som er involvert og berørt lokalt, og eventuelt fra pasientenes egne foreninger. Men vi har en positiv holdning til å finne gode, praktiske løsninger på et samarbeid mellom den offentlige helsetjenesten og en privat ideell stiftelse som Beitostølen Helsesportsenter er.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Satsing på IKT og kommunikasjon er en av de seks bærebjelkene for å skape pasientens helsetjeneste. Digitale tjenester gir nye muligheter for å involvere og behandle pasienten sammenlignet med det de tradisjonelle fysiske møter mellom behandler og pasient gir muligheter for. Jeg er opptatt av at vi bruker disse mulighetene på en god måte, og vi er allerede på vei mot målet. Helsenorge.no er innbyggernes inngangsport til den offentlige helsetjenesten på nett. Portalen utvikles kontinuerlig med nye tjenester. I år utvikles og testes digital dialog mellom innbygger og fastlege, der innbyggeren skal kunne bestille time hos fastlege, stille spørsmål til legen og fornye resepter. I løpet av året starter vi opp et nasjonalt prosjekt for velferdsteknologi for avstandsbehandling og oppfølging av pasienter med kronisk sykdom. Stortinget har bevilget 30 mill. kr til dette prosjektet, som også vil vurdere rammebetingelser for nye arbeidsformer og bruk av teknologi, herunder også finansieringsmodeller. Vi ser at videokommunikasjon brukes stadig oftere mellom sykehus, spesialist, kommuner og pasienten selv. Det kan dreie seg om oppfølging av kroniske sykdommer, rehabilitering og sårbehandling. Regionale helseforetak og helsedirektørene vil arbeide med et prosjekt for digital innbyggertjeneste i spesialisthelsetjenesten. Løsningene skal gjøre kontakten mellom spesialisthelsetjenesten og pasienten enklere. Prosjektet ser også på hva som skal til for at de digitale tjenestene skal kunne implementeres på en god måte. Tilgang til gode, brukervennlige og sikre IKT-løsninger er viktig. Like viktig er det at disse løsningene faktisk brukes, og riktig finansiering er en nøkkel for å få det til. Når sykehusene bruker telemedisinske løsninger, inngår dette, med enkelte forbehold, i ordningen med innsatsstyrt finansiering. Jeg har registrert at det kan være nødvendig med forbedringer. Jeg har derfor gitt Helsedirektoratet i oppdrag å gjennomgå finansieringsordningene i spesialisthelsetjenesten. Målet med gjennomgangen er å identifisere utviklingsbehovene, bl.a. for digital samhandling. Fristen for dette oppdraget er 1. mai. Fastlegene kan allerede kreve takst for e-konsultasjon. Taksten omfatter per dato bare tekstlig kommunikasjon, men vi vil ta initiativ til å diskutere taksten med fastlegene. Denne utviklingen vil vi se i sammenheng med forslag i primærhelsemeldingen, som regjeringen snart skal legge fram for Stortinget – i mai.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Som jeg sa i mitt svar, har Helsedirektoratet av meg allerede fått et oppdrag på dette, og deres frist for oppdraget er 1. mai i år. Det er ikke lenge til, så da kommer vi til å følge opp og se på de forslagene som direktoratet kommer med på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2015-04-15:
Det er også et arbeid som allerede er på gang, og dessuten er Norge med i Verdens helseorganisasjons mHealth Program, som nettopp handler om dette, så dette jobber vi med nasjonalt og deltar også i et godt internasjonalt nettverk for nettopp å møte denne utfordringen.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: ««Gud planla at jeg skulle få denne nådegaven, dette åndelige talentet,» sier en kjent pastor fra Sørlandet. Den samme pastoren kan du ringe for 14 kr pr. minutt, for bl.a. å beskytte deg mot sykdommer som eksempelvis kreft, eller øke sjansen for å bli frisk hvis du er syk, samtidig som han forklarer at all sykdom skyldes «en invasjon av en fremmed, uønsket makt». Hvordan kan statsråden sørge for at slike såkalte «helbredere» som utnytter og lurer mennesker i en sårbar situasjon, stoppes?»
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Takk for et godt og utfyllende svar. Statsråden er inne på flere viktige ting: markedsføring, den helsemessige siden og den religiøse siden. Jeg tror det hadde vært viktig at tilsynene hadde tatt en ny runde på dette. Jeg forstår det slik at det har vært tilsyn og runder på dette tidligere, og jeg tror det kanskje er på tide å ta en ny runde for å se om den typen virksomhet og annen type virksomhet i samme gate holder seg innenfor det som er lovens krav. Kunne statsråden tenke seg å vurdere å spørre tilsynet om de vil ta en runde på nettopp denne typen virksomhet, for å se om de holder seg innenfor lovens krav?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Grunnen til at jeg stiller dette spørsmålet, er et leserinnlegg den 24. mars i Dagbladet fra legen Preben Aavitsland, hvor han tar for seg en del av disse problemstillingene. Jeg har sett mer på problemstillingene i dagene etterpå og ser at markedsføringen er såpass aggressiv at en f.eks. sier at en kan kurere kreft. En sier også at legevitenskapen ikke har tilført kreftforskningen og kreftbehandlingen noe de siste 60 årene. Det er ganske alvorlige påstander noen av disse helbrederne kommer med. Så jeg tenker at bare det at vi tar opp denne saken her i dag, og at vi fokuserer på den, kanskje er med på å bidra til at tilsynsmyndighetene fatter interesse for dette. Det er klart at hvis alvorlig syke mennesker tyr til denne typen behandling i stedet for å få profesjonell oppfølging, er det alvorlig. Så takk for gode og utfyllende svar.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-04-15:
«Per 31. desember 2013 var det 1 275 dialysepasienter i Norge. Godt over halvparten av disse er kroniske dialysepasienter. De siste 10 årene har antall dialysepasienter økt med 43 prosent. Det er i dag ikke noe organisert ferietilbud for dialysepasienter, hverken i Norge eller utenlands. Ser statsråden behov for et ferietilbud for dialysepasienter i Norge, og hvordan kan staten i så fall bidra til å realisere et slikt tilbud?»
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-04-15:
Takk for svaret. Dialyse er en livsnødvendig behandling for mennesker med total nyresvikt. Livet deres er helt avhengig av tilgang og nærhet til en dialysemaskin. For dem som går i dialyse annenhver dag, med en behandling som tar 3–4 timer, og i tillegg kanskje har en reisevei hver vei på én time, består livet tre til fire dager i uka av behandling. Det sier seg selv at det er krevende å kombinere dette både med arbeid, med familieliv og med et sosialt liv, og ikke minst med trening og fysisk fostring. Også det å begi seg ut på en reise for ulike formål er i en slik situasjon ganske utfordrende. En er helt avhengig av at det er kapasitet der hvor en da vil forflytte seg. Sommeren utgjør en særlig utfordring, for da skal jo helsevesenet avvikle ferie. Det presser kapasiteten. Alle dialysepasienter skal få tilbud om fysisk behandling og treningsopplegg og få fortløpende informasjon om sosiale rettigheter og støtte- og hjelpeordninger. For mange pasienter virker det tilbudet noe fraværende. Har statsråden en oppfatning av det sosialfaglige arbeidet knyttet til dialysepasienter?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-04-15:
I Helsedirektoratets handlingsplan for forebygging og behandling av kronisk nyresykdom, som gjaldt fra 2011 til i år, anbefales en rekke tiltak for dialysepasienter. Kreftpasientene er et eksempel på en pasientgruppe som bl.a. har Montebellosenteret for familiebaserte opphold. De har også Vardesenteret for mestring, fysisk aktivitet, ernæring og livskvalitet. Noe tilsvarende tilbud finnes ikke for kroniske dialysepasienter. All ære til bl.a. Kreftforeningen for å ha bidratt til å få opp sånne tilbud. I Valdres i Oppland, hvor jeg kommer fra, har de et nybygd lokalmedisinsk senter. Der har de seks dialyseplasser med skift på mandag, onsdag og fredag. De kan doble kapasiteten ved å ta de andre dagene i bruk og dermed gi rom for gjestedialyse, som jo er finansiert og er en rettighet. I Valdres ligger også Beitostølen Helsesportsenter og flere andre rehabiliteringsinstitusjoner. Det kan ligge særlig godt til rette her for et forsøk med et feriedialysetilbud. Ser statsråden muligheter for å bidra til et slikt forsøk? Her er det ikke snakk om noen store investeringer i infrastruktur.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
«Helsevesenet er primært innrettet på fysiske møter mellom behandler og pasient. Ny teknologi åpner imidlertid for andre muligheter når det gjelder konsultasjoner i helsetjenesten, for eksempel via nettet. Men takstsystemet i helsesektoren understøtter ikke dette, og bidrar dermed ikke til å fremme nye metoder for pasientkontakt eller behandling. Hva vil statsråden gjøre for at helsesektoren skal ha et takstsystem som støtter god, fleksibel bruk av teknologi og personell for kontakt mellom pasient/bruker og helsetjenesten?»
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Takk for svaret. Jeg hører at helseministeren og departementet er i ferd med et arbeid som vi startet på vår vakt, og det er veldig bra. Både helseministeren og jeg er jo veldig opptatt av at vi skal få god bruk av IKT i helsesektoren. Jeg kjenner til et veldig godt prosjekt, og kan nevne det som eksempel, nemlig at man i oppfølginga av LAR-pasienter ved Universitetssykehuset i Nord-Norge har samarbeidet med telemedisinsk senter for å få til god nettkontakt og nettdialog mellom terapeut, behandler og bruker, og det har vært veldig vellykket. Men det jeg har hørt og blitt fortalt, er at hvis man ikke får endret dette takstsystemet, vil denne utviklinga gå mye langsommere enn det vi alle ønsker. Så jeg håper at helseministeren kan love meg at han ganske snart kommer med noen forslag til Stortinget til hvordan man kan endre dette. Når ser helseministeren for seg at han kan ha noen konkrete forslag til endringer når det gjelder takstsystemet, for jeg tror det er det vi må få på plass for å få dette til å fungere skikkelig.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-04-15:
Så vil jeg også spørre om hvordan helseministeren vil håndtere dette med at pasienter har tilgang til veldig mye teknologi, hvor man kan bruke app-er og andre ting til å legge inn sine egne helsedata, og at det representerer, som Teknologirådet har understreket nylig, en utfordring når det gjelder personvern. Deres anbefaling er at man legger ut på helsenorge.no en anbefaling om app-er og tjenesteleverandører som myndighetene stiller noen krav til når det gjelder håndtering av personsensitive data. Er det en løsning som helseministeren kan se for seg, at dette blir en tjeneste som kommer gjennom helsenorge.no som en anbefaling til pasientene?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-04-15:
Jeg har tidligere svart representanten Pollestad på et liknende spørsmål. For det første vil forenklingstiltakene som ble vedtatt i forbindelse med jordbruksoppgjøret 2014, bli gjennomført fra budsjettåret 2015. Mange av disse tiltakene vil ikke få merkbar effekt før om noen år. For eksempel vil ikke en omfattende treårig utvikling og digitalisering av søknadsprosessen for produksjonstilskudd merkes av bøndene før systemet er satt i funksjon. For det andre og viktigst: Forenkling er, som jeg tidligere har forklart representanten Pollestad, mye mer enn den tiden bonden bruker på å fylle ut et søknadsskjema. I forbindelse med jordbruksoppgjøret 2014 ble det også nedsatt en arbeidsgruppe under ledelse av fylkesmann Lars Sponheim med mandat å arbeide videre med forenkling av jordbruksavtalens virkemidler. Gruppen skal avgi endelig rapport innen utgangen av 2015, men la den 15. mars 2015 fram en delrapport til årets jordbruksoppgjør. Jeg vil anbefale representanten Pollestad og andre som er interessert i hva som er forenkling av virkemidlene over jordbruksavtalen, å lese hele rapporten, og særlig kapittel 3.1. Der pekes det på tre hovedområder som kan forenkles: «1. Redusere det totale omfanget av ordninger, slik at det blir færre ordninger å holde oversikt over 2. Forenkle regelverket for en enkelt ordning, slik at det blir lettere å forstå for brukerne og forvaltningen 3. Forenkle og effektivisere forvaltningen av ordningene(uavhengig av endret antall eller regelverk) (uavhengig av endret antall eller regelverk) Arbeidsgruppen peker også på at forenklingstiltakene har flere målgrupper. Det er forenkling for næringsdrivende, bønder og industri. Det kan være redusert papirarbeid, mindre regelverk å sette seg inn i, enklere å følge regelverket i tråd med formålet for den enkelte ordningen. Det er forenkling for forvaltningen. Det kan være redusert byråkrati, lavere kostnader med å gjennomføre politikken, mindre risiko for feil, utnytte IKT effektivt. Det er forenkling for allmennhet og politikere av hensyn til demokrati og legitimitet. Dette er godt i samsvar med de svar jeg tidligere har gitt til Stortinget om forenkling av landbrukspolitikken. Og jeg mener fortsatt at det ikke er noen tvil om at jordbruksoppgjøret i 2014 var et betydelig skritt i riktig retning. Dette var starten på en helt nødvendig forenkling av landbrukspolitikken. Det kan virke som representanten Pollestad er bekymret for at forenklingen ikke går raskt nok. Det er jo interessant med tanke på at forenklingsarbeidet sto stille i åtte år da Senterpartiet styrte. Jeg kan garantere at jeg skal bidra til at trykket på dette arbeidet holdes oppe.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-04-15:
Det er veldig vanskelig for statsråden å vite hvor mye tid den enkelte bonde bruker på å fylle ut sine søknadspapirer. Det vil sikkert være forskjellig fra bonde til bonde også. Det vi vet, er at de endringene som er gjort, fører til at det er lettere å behandle søknadene. Det at melkebruk f.eks. blir behandlet på lik linje – en har ikke to regelverk lenger, men ett – gjør det enklere for forvaltningen når man skal behandle søknadene. I tillegg vet vi at det blir mindre kontrollbehov etter de endringene som er gjort, f.eks. når det gjelder arealtilskudd. Der har man flatet ut tilskuddene til arealet fordi det da vil være vanskeligere å være liten på papiret, men stor i virkeligheten for å ta ut de ekstra effektene av at de minste har fått en del mer tidligere. Så det med kontrollbehov er veldig viktig, fordi forvaltningen bruker mye tid og ressurser på det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-04-15:
Det er ikke riktig av meg å forskuttere det som måtte komme i jordbruksoppgjøret, men det jeg kan forsikre representanten Pollestad om, er at forenkling kommer til å være en veldig viktig faktor også i det tilbudet som staten skal utarbeide i år. Jeg mener at det også er i interessen til næringen selv. Jeg er veldig glad for at Sponheim-utvalget har kommet med noen forslag allerede i år. De skal jobbe ut året med å levere sin endelige rapport, og jeg ser selvfølgelig veldig fram til å få den endelige rapporten, der jeg håper man kommer med mange, mange gode forslag.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2015-04-15:
Det er alvorlig hvis barn og elever opplever å få hjelp og nødvendig tilrettelegging for sent. Tilpassede læremidler er et sentralt redskap for å skape en mest mulig inkluderende skole. Elever som er avhengige av tilpassede lærebøker, skal som alle andre ha sine lærebøker til avtalt tid. Det er en viktig oppgave for Statped å tilpasse læremidler, for å bidra til at alle kan delta i undervisningen på en best mulig måte. Statped tilrettelegger hvert år et stort antall lærebøker med punktskrift, og så langt Statped er kjent med, får skolene i all hovedsak det de bestiller. Statped er inne i en periode med omstilling. En svært sentral del av omstillingsarbeidet er å etablere og ta i bruk et system som gjør det enkelt for brukerne å bestille tjenester fra Statped. Systemet skal sikre en likebehandling av søknadene og en likeverdig tilgang til Statpeds tjenester. Tidligere har det ikke eksistert et samlet system, heller ikke for bestilling av læringsressurser. Dette gjøres det nå noe med, og det er høyt prioritert i omstillingsarbeidet. Det vil ofte være en viss leveringstid når en skole bestiller et læremiddel fra Statped. Dette har sammenheng med produksjonstid. Leveringstid for en bok i tilpasset utgave avhenger først og fremst av hvorvidt boken allerede finnes som tilpasset utgave. Lydbøker som allerede finnes, leveres omgående per post. Elektroniske bøker i Word-format kan leveres som e-post uten ventetid. Punktskrift på papir må trykkes og bindes inn og kan ha noe produksjonstid, men likevel maksimalt to uker, selv i perioder med stor pågang. Bøker som ikke finnes i tilpasset utgave, utgjør antagelig størstedelen av de tilfellene hvor bøkene kommer for sent til elevene. Tilpassingen av et læreverk kan ta fra noen uker til et halvt år eller mer, avhengig av omfang. Det er et omfattende arbeid å tilpasse innholdet pedagogisk og teknisk til et annet format, uten bruk av visuelle hjelpemidler. Dette er bakgrunnen for at Statped opererer med frister for bestilling av skolebøker. I de fleste fag og trinn finnes det læreverk på markedet. Skoler med synshemmede elever ønsker som oftest samme læreverk som de bruker i tilpasset utgave. Statped forsøker å etterkomme dette i størst mulig grad. Imidlertid medfører den tidkrevende produksjonen av nye bøker at det vil måtte kunne gjøres avgrensinger i produksjonen, og skolene kan bli tilbudt et annet verk som dekker faget og trinnet. Produksjonen av særlig tilpassede læremidler og leveringstidspunkt er med andre ord avhengig av bl.a. antallet bestillinger, hvilken type bestilling det er snakk om og tidspunktet for bestillingen. Med bakgrunn i Blindeforbundets undersøkelse har Statped opplyst at de ønsker å gå grundig gjennom sine bestillingsprosedyrer, og at de i en dialog med skolene vil undersøke hvordan virksomheten kan forbedre prosessen. Jeg mener det er nødvendig at Statped gjør en slik undersøkelse, og Kunnskapsdepartementet vil følge opp dette.