Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2003-02-06:
Vi har hatt en vanskelig kraftsituasjon i vinter. Regjeringen og regjeringspartiene på Stortinget tar ansvar i den vanskelige situasjonen som vi har havnet opp i. Vi har opplevd en ekstrem tørrårsituasjon, med den tørreste høsten og den kaldeste vinteren på mange år. Når vi da vet at 99 pst. av Norges elforsyning er basert på vannkraft, er det ikke til å unngå at dette får konsekvenser i kraftmarkedet. Regjeringen har fremmet en rekke forslag, bl.a. om en støtteordning overfor husholdninger som vil erstatte elektrisk oppvarming med mer miljøvennlig alternativ energi, f.eks. fra varmepumper og pelletskaminer. Vi ser allerede at interessen for å vri forbruket fra ensidig bruk av el til oppvarming i husholdningene til bruk av andre energibærere er stor. Dette er noe av hovedutfordringen: å redusere vår avhengighet av el til oppvarming. Det er i denne sammenheng interessant å registrere Fremskrittspartiets konsekvente motstand mot å få alternative, nye energikilder inn på markedet. De har systematisk stemt imot enhver overføring av penger til Energifondet og vil avvikle Enova, det viktigste redskapet vi har for å forske fram og kommersialisere ny fornybar energi. Det mest effektive vi kan gjøre for å få kontroll over prisene, er altså Fremskrittspartiet imot. Det finner jeg paradoksalt. Søknadene fra Statoil om å starte opp de midlertidige – eller mobile, som det også heter – gasskraftverkene på Vestlandet, ble raskt godkjent fra NVEs side. At selskapet i ettertid ikke fant det lønnsomt å gjøre bruk av konsesjonen, er bare å ta til etterretning. Men man må anta at den forventede prisen på elektrisitet i den perioden som de hadde søkt om konsesjon for, var for lav til at de kunne finne det regningssvarende. Regjeringen har nå gått i dialog med kraftbransjen om hva som skal til for å utløse det store potensialet som ligger i opprustning og modernisering av eksisterende vannkraftverk. Det er i alles interesse at de vannressursene vi allerede benytter, blir brukt mest mulig effektivt. Det er å håpe at en del av de moderniseringsprosjektene som til nå har ligget i skuffen, blir hentet fram og igangsatt. Dette er viktige langsiktige tiltak for å få mer kraft inn på markedet, tiltak som fører til at vi bruker kraften på en bedre måte. Mer kortsiktig har NVE nå startet en sparekampanje for strøm, som vil bevisstgjøre forbrukerne om at man fortsatt er inne i en vanskelig kraftsituasjon, selv om prisene nå synker. Regjeringen har foreslått å bruke 20 mill. kr til en kampanje som kan hjelpe norske husholdninger til å redusere forbruket, og således også sin egen strømregning, med enøktiltak og vridning av elforbruket. Det er et noe merkverdig forslag vi har til behandling i dag, spesielt sett i lys av hvem som faktisk reiser det. Fremskrittspartiet skriver nemlig i sin hovedmerknad i innstillingen til budsjettet for Olje- og energidepartementets rammeområde for 2003 at de «ser på energi som en hvilken som helst annen handelsvare som fritt skal kunne omsettes i markedet, og fritt skal kunne brukes av de aktører som til enhver tid kjøper energien i markedet, uten noen innblanding fra det offentliges side». Videre skriver de: «Disse medlemmer mener det skal være fri konkurranse mellom de forskjellige former for energibærere, uten noen form for subsidiering. Disse medlemmer vil heller ikke bruke av skattebetalernes penger til andre tiltak som har som målsetting å endre energiforbruket, og heller ikke bruk av økte avgifter som virkemiddel for å endre eller redusere forbruket. Eventuelle ENØK-tiltak må baseres på den enkeltes økonomiske gevinst.» Når vi ser disse merknadene i lys av det forslaget som vi har til behandling i dag, er det grunn til å spørre hvor lenge prinsippene i Fremskrittspartiet egentlig varer. Spørsmålet det også er naturlig å stille, er: Tør de ikke stå oppreist i forhold til hva de tidligere har gjort og sagt, f.eks. den veldige tilslutningen til og troen på at markedet skal regulere alt, når prisene som en følge av det frie markedet øker? Regjeringspartiene mener forslaget fra Fremskrittspartiet må avvises. De gassturbinene som det er foreslått gitt konsesjon til, blir å regne som et ekstraordinært tiltak som Olje- og energidepartementet er i stand til å sette i verk dersom situasjonen på Vestlandet skulle tilsi det. Pr. i dag er vi ikke i en slik situasjon, selv om situasjonen er alvorlig. Når det gjelder forslaget om å støtte dette økonomisk, er det for det første prinsipielt uryddig ut fra det jeg har nevnt tidligere. For det andre mener regjeringspartiene på Stortinget at økonomisk støtte til et slikt tiltak bare er aktuelt dersom ikke de etablerte markedsmekanismene, som også Fremskrittspartiet har veldig sterk tro på, kan sikre forsyningssikkerheten. Ellers registrerer jeg på sett og vis at i denne situasjonen, med en så opphetet debatt, er det enkelte partier som åpenbart ikke tør se sine egne velgere i øynene når de nå ser konsekvensene av det de faktisk har kjempet veldig sterkt for å innføre, nemlig det deregulerte markedet og den nye energiloven fra 1991. Fremskrittspartiet var i fremste rekke. Nå er det altså noen av Fremskrittspartiets velgere som er litt bekymret for strømregningen, og så rømmer man fra dette prinsippet og sier: Vi er ikke skyld i dette. Fremskrittspartiet er medansvarlig for den situasjonen vi er i. Det må jeg påpeke fra denne talerstol. Det bør også sies i lys av innlegget fra Arbeiderpartiet at å skape et inntrykk av at bare Arbeiderpartiet hadde fått det som de ville, hadde det vært så mye mer kraft i markedet. Det er, med respekt å melde, ikke situasjonen. Jeg føler at det Regjeringen gjør gjennom den handlingsvilje som den nå viser situasjonen, er å ta ansvar for det man har vært med på tidligere, og for den vanskelige situasjonen som vi står midt oppe i. Jeg skulle ønske at også de nevnte partier hadde gjort det samme, men det er kanskje å håpe på for mye. Til slutt: La meg så anbefale at det forslag som ligger i Dokument nr. 8:51, blir avvist av regjeringspartiene.