Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-03-22:
Dette er en interpellasjon som jeg er glad for. At vi sammen har fokus på hvordan vi kan bruke pengene i justissektoren så effektivt som mulig på de rette tingene for å løse de viktigste oppgavene, er sentralt for enhver regjering, og jeg er sikker på for alle partier. Det er også slik representanten Oktay Dahl påpeker, at det totale budsjettet for justissektoren har økt markant under den rød-grønne regjeringen – nærmere bestemt med, tror jeg, 96 pst., fra 14,9 mrd. kr i 2005 til 29,2 mrd. kr i 2012. Men en del av denne økningen, vil alle vite, skyldes jo at innvandringsfeltet er flyttet til Justisdepartementet i denne perioden. Budsjettveksten er basert på en helhetlig analyse av hvilke oppgaver og utfordringer sektoren har, og selvsagt også en prioritering av oppgavene. Heldigvis kan vi også vise til mange gode resultater, men vet likevel at vi må møte nye utfordringer. La meg ta oppklaringsprosenten først. Målet om en gjennomsnittlig oppklaringsprosent på 38 for forbrytelser ble for første gang nådd i 2011. Antall anmeldelser har de senere årene blitt redusert, og særlig har antall anmeldte tyverier fra bolig gått kraftig ned. Det er også gledelig at antall saker med unge lovbrytere er blitt kraftig redusert. Det viser at politiets forebyggende arbeid og målrettede innsats mot mobile vinningskriminelle har gitt resultater. Soningskøen i 2005 var vel nærmest det man må kalle ute av kontroll, og det gikk også på bekostning av innholdet i soningen. Vi har tidligere snakket om politirekrutteringen på Politihøgskolen. Den har også kommet opp med sikte på å kunne forvente en akseptabel politidekning på lengre sikt. Med målrettet arbeid har vi klart å redusere soningskøen, lagt inn bedre innhold i soningen og fått 870 nye straffegjennomføringsplasser. Langsiktig tenkning har som sagt lagt grunnlaget for det økte studentopptaket. Dette er viktige punkter i det å kunne legge en langsiktig plan og gjennomføre, og det skal vi også evne å gjøre videre på nye områder om nødvendig. Regjeringen er opptatt av at tildelte midler, også budsjettøkning, forvaltes på riktig måte. Vi må realisere en størst mulig gevinst av de investeringene vi gjør i sektoren. Vi arbeider derfor nå med en bredt anlagt resultatreform i politi- og lensmannsetaten. I dette arbeidet vurderer vi bl.a. distriktsstrukturen i politi- og lensmannsetaten. Vi ser også på styring, ledelse, kompetanse, bemanning, arbeidsformer og ressursbruken i politiet. En annen viktig del av resultatreformen er å fornye både politiets IKT-infrastruktur og, som det allerede har vært snakket en del om, straffesakssystemene. Det er helt nødvendig for å bedre politiets effektivitet og sikre god informasjonsflyt i hele straffesakskjeden. Politidirektoratet satte i fjor i gang en utredning for valg av konsept for disse nye systemene, og – som jeg nevnte – de gjennomgår nå en ekstern kvalitetssikring. Det er helt sentralt for regjeringen å etablere gode, framtidsrettede planer for IKT-investeringer i politiet. Resultatreformen vil bli omtalt nærmere i den meldingen som er bebudet for Stortinget senere i år. Hvordan vi organiserer kriminalomsorgen, er et viktig politisk valg. Regjeringen er opptatt av at innsatte skal ha minst mulig tilbakefall til kriminalitet når de kommer ut av fengslet. I stortingsmeldingen Straff som virker presenterte vi tilbakeføringsgarantien for å redusere tilbakefallet. All erfaring viser at det som virker, er at domfelte i løpet av soningen får hjelp med rusproblemer, og at de får seg utdanning og kvalifiserer for yrke. En nordisk studie fra 2010 viste at Norge har lavest tilbakefall til kriminalitet i Norden. Jeg mener en stor del av grunnen til dette er at vi satser på en kunnskapsbasert kriminalomsorg som utvikler mennesker. En ny forskningsstrategi for kriminalomsorgen er nå under utarbeidelse og vil legge grunnlaget for en fortsatt kunnskapsbasert praksis i norsk kriminalomsorg. Akkurat nå sitter det over 1 200 utenlandske statsborgere i norske fengsler. Regjeringen har derfor også de siste årene intensivert innsatsen for å overføre flere utlendinger til soning i hjemlandet. I 2011 ble det overført 52 utenlandske innsatte til soning i hjemlandet, mot 41 året før. Det er også satt i gang tiltak for å omgjøre en avdeling ved Ullersmo fengsel til en avdeling primært forbeholdt utenlandske innsatte som skal utvises og uttransporteres, eller overføres til fortsatt straffegjennomføring i hjemlandet. I en tid hvor vi har utfordringer både med fulle fengsler og økt ventetid for domfelte for å komme inn til soning, bidrar dette arbeidet til bedre oppgaveløsning i kriminalomsorgen. Vel så viktig er det å satse på alternative former for soning. Regjeringen har etablert en prøveordning med straffegjennomføring med elektronisk kontroll, som – jeg må bemerke det – Høyre for øvrig var sterkt kritisk til. Soningsformen har imidlertid vært en stor suksess både for de domfelte og for å øke soningskapasiteten: Ved utløpet av 2011 hadde nærmere 5 500 domfelte søkt om å få sone fengselsstraffen med elektronisk fotlenke. Om lag 3 000 har allerede gjennomført straffen på denne måten. Av disse har kun 135 blitt overført til fengsel etter brudd på reglene. Kriminalomsorgens sentrale forvaltning har nylig sendt på høring i kriminalomsorgen en kapasitetsplan med enhetsstruktur for fengslene og friomsorgskontorene. I planen vurderes kriminalomsorgens kapasitet med tanke på framtidige behov, effektivitet og hvordan man best kan legge til rette for en straffegjennomføring i tråd med stortingsmeldingen Straff som virker. Vi har hatt stor suksess med å bygge ned soningskøen og satse på alternative soningsformer. Nå er det viktig at vi tar med oss disse erfaringene i en enhetlig plan for framtiden. Norske domstoler er blant Europas mest effektive, og det ønsker regjeringen at de skal fortsette å være. Justisdepartementet følger derfor utviklingen i saksmengden og domstolenes saksbehandlingstider nøye. En vesentlig faktor for å opprettholde effektiviteten i straffesakskjeden er å satse på moderne arbeidsformer. Derfor har vi bl.a. utvidet bruken av videokonferanseutstyr og adgangen til bruk av fjernmøter i domstolene. Effektivitet i justissektoren handler også om å tenke langsiktig. Denne regjeringen har derfor tatt ansvaret for å komme i gang med store, nødvendige investeringer som anskaffelse av nye redningshelikoptre og utbyggingen av nytt avlyttingssikkert nødnett. Vi skal heller ikke glemme ofrene. Regjeringen har gjort svært mye for å styrke fornærmedes stilling, bl.a. ved å utvide retten til bistandsadvokat og voldsoffererstatning. Jeg registrerer at representanten Dahl valgte ikke å berøre innvandringsfeltet. Det er et område hvor en målrettet politikk, særlig i form av store IKT-investeringer, har ført til mer effektivitet og bedre løsninger for brukerne. Å få mest mulig ut av ressursene i justissektoren er et stadig pågående arbeid. Det gleder meg at også opposisjonen er opptatt av dette. Det gjelder å ha en realistisk tilnærming, for trygghet og beredskap koster. Debatten burde handle om – og her er jeg igjen glad for interpellantens påpekning – hvordan vi sammen kan få mest mulig trygghet ut av pengene som bevilges.