Tom Staahle (Fremskrittspartiet), 2013-05-23:
Jeg vil også takke utenriksministeren for redegjørelsen han holdt for Stortinget om EU- og EØS-saker. Når man lytter til det statsråden sa, og etter at man har lest referatet, skulle man tro at Norges samarbeid med EU gjennom EØS-avtalen er en suksesshistorie der det ikke finnes utfordringer. Videre er det lett å trekke slutningen at utenriksministeren gjerne skulle sett at Norge var medlem av EU. Det er i og for seg ikke noe galt i det, men det er jo en realitet at vi har en regjering som på mange måter er i spagaten når det kommer til EU-spørsmålet. For dagens utenriksminister blir det på mange måter som å stå med en julepakke som han ikke får åpnet. I Fremskrittspartiet er det rom for både å være tilhenger og motstander av EU. Det kjennetegner et parti som er for frihet og enkeltindividets rett til å bestemme over eget liv. Det norske folk har sagt nei til EU i to folkeavstemninger. Budskapet er med andre ord tindrende klart, og forsterket gjennom et klart nei-flertall i flere meningsmålinger om dette spørsmålet. For Fremskrittspartiet er det avgjørende å lytte til folkets syn på et så stort og alvorlig spørsmål, og Fremskrittspartiet vil lojalt følge resultatet av en eventuell ny folkeavstemning, enten resultatet blir ja eller nei. Men når jeg lytter til utenriksministeren, er det mye som tyder på at han mener noe annet. Samarbeid er viktig. Det er ingen tvil om at Norge gjennom EØS-avtalen har et virkemiddel som sikrer norsk næringsliv tilgang til det indre marked. For Fremskrittspartiet er vår deltakelse i det europeiske fellesmarkedet av avgjørende betydning for å sikre samhandel med viktige handelspartnere. I så henseende er det for Fremskrittspartiet viktig å opprettholde EØS-avtalen og utnytte denne til beste for norske interesser. Man skulle jo tro at dette på mange måter var tilfredsstillende nok, men ser man på de ulike direktiv som kommer fra EU-systemet, som Norge adopterer og innfører villig vekk, er det naturlig å stille spørsmål ved vår tilknytning til EU. Hvilken reell EU-politikk fører vi egentlig? Er vi den snilleste gutten i klassen, som til stadighet ønsker å behage Brussel, eller er vi en nasjon som setter de norske interessene først? Jeg mener det er legitime spørsmål, men jeg finner ikke svar i utenriksministerens redegjørelse, og det er synd. Her mener jeg kort og godt at redegjørelsen blir for enkel og overfladisk. Det må være enhver regjerings ansvar å vektlegge de norske interessene og sette dem høyest når vi forholder oss til våre omgivelser. Dersom det er utgangspunktet, vil Norge kunne legge enda mer trykk på EU og oppnå enda bedre resultater for Norge. For det er et handlingsrom i EU- og EØS-samarbeidet som vi må bli enda bedre til å utnytte til gevinst for norske interesser, både i næringslivet og i vår politiske andedam. Dette er tanker vi ser også i andre land. Diskusjonen i Storbritannia understreker at det er rom for forbedringer i forholdet til EU. Som David Cameron sa i sin tale den 23. januar i år: Jeg er ingen isolasjonist. Jeg er ingen fiende av EU. Men jeg ønsker en bedre avtale for Storbritannia og for Europa. Jeg ønsker et forhold til Den europeiske union som holder Storbritannia inne i unionen, men da må EU reformere seg. Ellers vil det drive Storbritannia mot utmeldelse. Dette viser med all tydelighet at også andre sentrale EU-nasjoner ser at dagens avtaleverk og interne forhold i EU har rom for forbedringer. Vi ser også at EU skaper bølger i andre europeiske land. Den økende arbeidsledigheten i Europa er et godt eksempel på det. I Hellas har man over 27 pst. arbeidsledighet, i Spania over 26 pst. Dette gir store utfordringer i Europa. Vi ser at flere land ikke ønsker å knytte seg til euroen, og vi ser at det er gryende motstand mot ulike direktiver i flere europeiske land. Dersom Norge vektlegger disse forholdene i vår dialog med EU, er det rom for bedre rammebetingelser for oss på både kort og lang sikt i samarbeidet og i tilknytningen via EØS. I en situasjon der EU er i endring, må dagens og framtidens norske regjeringer ikke gå logrende etter EU, men ha en aktiv og pågående politisk tilnærming der vi stiller krav og bruker vår posisjon som et virkemiddel for å oppnå enda bedre resultater for Norge. Som Cameron mener jeg EU er et byråkratisk og til tider veldig detaljorientert symposium. Når vi ikke har beslutningsrett i denne forsamlingen, er det verdt å ha et kritisk blikk på EUs funksjon og rolle. Det bør allikevel ikke hindre at man innenfor dagens rammeverk, EØS-avtalen, utnytter og forbedrer de virkemidler vi rår over. Etter å ha hørt utenriksministerens redegjørelse mener jeg norske myndigheter har et forbedringspotensial på dette området.