Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-06-01:
Dette er en jo en av Stortingets mange forunderlige debatter – forunderlig på den måten at alle er enige om at det ikke skal være dårlig inneklima. Jeg går ut fra at alle er enige om at vi har nok av regler – i bøtter og spann. Alle er enige om at man har gode hensikter. Man kan lure på: Hvorfor blir ikke alle gode hensikter gjennomført i praksis? For å dra inspirasjon fra utenfor denne sal, tror jeg vi alle skal legge oss på sinne noe Bill Clinton sa da han var i Norge etter at han var gått av som president. Han hadde funnet fram til hvordan hverdagslivets små handlinger skapte forskjell, gitt at man fikk satt dem i et all right system. Jeg tror politikk handler om å få satt noen av hverdagslivets små handlinger i system. Politikere – enten de er statsråder, stortingsrepresentanter eller annet – har alltid en ledelsesmulighet for å bringe folk sammen på godt norsk vis rundt et bord, sette et godt eksempel og si at slik gjør vi det her. Det sprer seg veldig fort. Det jeg tror er noe av problemet, er det samme som representanten Sjøli var inne på, at vi f.eks. har meget sterke bestemmelser i kommunehelselov og bestemmelser om miljørettet helsevern, som rekker i bøtter og spann for en rekke forhold i Norge, inkludert inneklima. Jeg tror representanten Sjøli har helt rett i at vi mangler kunnskaps- og bevissthetsnivå på dette området. Jeg kjenner dette selv, uten sammenlikning for øvrig, fra andre områder, f.eks. når vi snakker om familievold, at vi har bestemmelser, men den praktiske kunnskapen mangler hos dem vi kan kalle livets feltarbeidere. Samtidig vet vi at opplæringsloven har klare bestemmelser. Vi vet at ethvert fornuftig vedlikeholdsprogram for bygg vil ivareta dette. Vi vet f.eks. at litt smarte og kloke folk i mange deler av landet i stedet for et ventilasjonsanlegg vil velge vinduer som er tette og vedlikeholdt slik at de lar seg åpne og lukke, fordi forurensingsnivået ikke er annerledes enn at en får tilgang til frisk luft. Men da må en ha vinduer som lar seg åpne og lukke. Det jeg prøver å snakke om, er ikke et forsøk på annet enn å si at det hadde vært veldig bra, med det engasjementet jeg føler ligger hos alle, også hos statsråden, om man kunne skapt noen av de eksemplene hvor man setter tonen som jeg har med fra min oppvekst, med disse filmene jeg så på som hadde undertonen at nå bygger vi landet. Det kan vi si alle sammen, enten vi hører til Venstre, Høyre eller de sosialdemokratiske partiene, for det er noe urnorsk i det. Vi vet når vi får brakt folk sammen, at det er jo ingen av oss som er interessert i at ungene skal ha det dårlig, og det er ingen av oss som er interessert i at vi ikke skal ha et bra inneklima. Når det gjelder den politiske handlingen, stoppet tidligere statsråd Per Kleppe meg en gang – han så på meg, og så sa han: Dørum, det kreves av og til noen tøffe grep for å bringe sammen politikkens makronivå og politikkens mikronivå. I hverdagsspråket i politikk heter de tøffe grepene enten den kloke handlingsplan, det kloke pilotprosjekt, det som setter den gode tone, det som bringer fram det gode eksempel, det som skaper energiene. Jeg lar dette bare ligge der til åpen avbenyttelse, fordi det er et virkemiddel jeg har grepet til utrolig mange ganger gjennom min politiske fartstid, både lokalt og nasjonalt. Jeg må si at det gir resultater. Jeg tror at statsråden har alle muligheter til å ha et slikt trykk på det og benytte seg av denne tenkningen. Jeg tror også det er noe han vil like å gjøre. Jeg synes vi får ha noen arenaer som heter arenaer for strid, og så får vi ha noen arenaer som heter arenaer for vennligsinnet, all right samarbeid, fordi vi alle sammen er tjent med det. Jeg tenkte: Hva skal du si når du går på talerstolen i dag? Jo, du skal gå opp på talerstolen, og så skal du være litt ordentlig, og så skal du prøve å dele av praktisk erfaring med hvordan en gjør det. Jeg har vært så lenge i lokalpolitikk og nasjonalpolitikk at jeg vet at når de stundene er til stede, får vi til noe i Norge. Så er det slik at man alltid kan ha en sjekkliste som sier at disse ti tingene i forhold til inneklima og unger er lette å gjøre, disse ti tingene krever litt mer, og disse ti tingene koster mer. Bare det å få noen til å lage den systematikken og gå etter den systematikken, betyr jo at livet blir bedre. Når en har noe erfaring med politikk, synes jeg det er en plikt å dele erfaringen med andre, ikke for å prøve å skrive noe ned, men for å prøve å skrive opp de samfunnsmessige løsningene og bidra til at vi drar i fellesskap. Spillereglene har vi, og lovreglene har vi. Men kanskje med målrettet videreutdanning av noen og den gode samarbeidssituasjonen vil representanten Gundersens svært prisverdige hensikt med å minne oss om og gi oss et spark bak om at vi skal ta det på alvor, bli oppfylt. Dette var en appell fra representanten Dørum på vegne av Venstre om at av og til er spleis, dugnad og samarbeidsånd ikke bare noe som fører til at vi bygger veier og får til kollektivtransport, det kan også føre til gode sosiale relasjoner.