Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2019-12-09:
Det kanskje aller viktigste med dette budsjettet er bare nevnt i bisetninger, og det er at dette budsjettet ikke bruker for mye penger. Hvorfor er det viktig? Jo, for hvis vi bruker altfor mye penger, løper kronekursen lett løpsk – nå er den for øyeblikket mystisk lav, vil noen økonomer si – og det er en direkte trussel mot norske eksportrettede arbeidsplasser. Det betyr også at når man skal ha et moderat budsjett, et ansvarlig budsjett, er det ikke penger til alt. Så er det selvfølgelig opposisjonens jobb å kritisere alt det ikke er penger til, men det er altså det aller, aller viktigste overordnet for norsk privat næringsliv. Så har vi allikevel, innenfor den rammen som er – som er raus, det må sies; vi er i en privilegert situasjon i Norge – funnet rom for viktige og store bevilgninger. Vi fortsetter å ha et høyt nivå på bevilgningene til næringsrettet forskning og innovasjon – om lag 9 mrd. kr, en kraftig økning av dette siden dette flertallet kom inn. Konkret får Forskningsrådet ekstra midler til å styrke næringslivets egne FoU-prosjekter, og vi styrker basisbevilgningen til de teknisk-industrielle instituttene. Det er viktig. Dessuten satser vi på Innovasjon Norges innovasjonslånsordning. Det er en god og effektiv måte å sikre at flere gründere og flere vekstkraftige bedrifter får litt drahjelp, på. Det mobiliserer også mer privat kapital enn rene tilskudd. Forenklingsarbeidet fortsetter. Vi har et mål om å forenkle med 10 mrd. kr i perioden 2017–2021. Det skal redusere bedriftenes tid og kostnader til innrapportering til det offentlige, og det gir da også mer tid til å drive butikk. I 2020 fortsetter vi bl.a. arbeidet med å revidere og utvikle sammenslutningslovgivningen, slik at næringslivet får et tydelig og hensiktsmessig regelverk. Det er også et viktig tema i den egne strategien for små og mellomstore bedrifter, som vi la frem tidligere i år. Der er det fire viktige ambisjoner: en enklere hverdag for bedriftene, bedre tilgang på kunder, økt innovasjonsevne og god nok tilgang til kompetanse og kapital, men rettet inn mot de små og mellomstore bedriftene, som på mange måter er ryggraden i Bedrifts-Norge, og som for øvrig – hvis man skal tro tall fra NHO – er viktigere jo lenger ut av de store byene man kommer. En annen viktig satsing er på dagligvaremarkedet og konkurransesituasjonen der. Det er ikke et stort beløp, men det er viktig at Konkurransetilsynet i forbindelse med revidert budsjett fikk økte budsjettrammer for å styrke håndhevingen av dagens konkurranselov i dagligvarebransjen – noe mange sikkert har fått med seg resultatet av hvis man har fulgt med i mediene. Denne satsingen ble videreført og gir et godt utgangspunkt for tilsynets arbeid. I tillegg er det store utgifter i forbindelse med alt det som koster penger og må gjøres, men som ingen politikere ville ha valgt å bruke penger på først, hvis man kunne velge fra en meny, bl.a. 638 mill. kr for å fortsette arbeidet med å sikre forsvarlig håndtering av atomavfall og atomanlegg. Det er enorme summer, og dette kommer til å bli mye, mye dyrere i fremtiden, men det må gjøres. Vi fortsetter satsingen på hav og på teknologiutvikling knyttet til de maritime næringene, ikke minst med god forskningsinfrastruktur og gode testfasiliteter og 55 mill. kr til forprosjektering av Ocean Space Laboratories. Romfartssatsingen fortsetter også, med sterk satsing videre inn i ESAs frivillige programmer. Dessuten bidrar vi til det grønne skiftet, som er i gang i privat norsk næringsliv. De som påstår at privat norsk næringsliv ikke er opptatt av eller i gang med det grønne skiftet, kan ikke ha besøkt mange bedrifter. En av tingene vi gjør, er å bidra til at Nysnø klimainvesteringer får økt investeringskapital, med 700 mill. kr i egenkapital til selskapets investeringer i 2020. Vi har også foreslått et nytt mandat for Investinor. Det er helt i tråd med kapitaltilgangsutvalgets anbefalinger, som er at vi skal ha mer fond-i-fond-investeringer, først og fremst. De tilføres også kapital, og Investinor kommer til å få en viktig og sentral rolle i virkemiddelapparatet i Norge fremover. Så er det et mer praktisk spørsmål hvorvidt man da justerer på, lukker umiddelbart eller lukker over tid direkteinvesteringsmandatet. Jeg har lagt merke til at flertallet – det dreier seg da om regjeringspartiene, vi snakker litt sammen – mener vi ikke skal gjøre noen nye endringer i direkteinvesteringsmandatet nå, før man ser på resten av virkemiddelgjennomgangen. Det skal jeg selvfølgelig følge opp. Til slutt har jeg lyst til å nevne at selv om det er vanlig å behandle eierskapsmeldingen og fullmaktene om nedsalg i forbindelse med den, anser jeg det som helt uproblematisk at man allerede nå ønsker å slå fast at statens eierandel i Telenor beholdes.