Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 1999-06-18:
Det er grunn til å uroa seg over sysselsetjingsutviklinga i einskilde sektorar i Noreg. Dette gjeld spesielt oljerelatert sektor, det gjeld verftsindustrien, og det gjeld bygg og anleggssektoren. Regjeringa har lagt fram eit revidert budsjett utan særlege tiltak for å møta dette. I staden for å sjå problema i augo legg dei framfor alt vekt på å forklara vekk realitetane. Det hjelper folk som er eller vil verta permitterte eller oppsagde, svært lite. Dei treng å veta at aktive tiltak vert sette inn. Nokre av tiltaka må skje på kort sikt for å hindra dramatiske fall i sysselsetjinga, andre tiltak må vera meir langsiktige. Finansminister Restad sa ved framlegginga av revidert budsjett at alle pilene som skulle peika oppover, peikte oppover. Han må då ha gløymt tal for arbeidsløysa, eller meiner han at det er bra for norsk økonomi at arbeidsløysa stig, og at dei arbeidslause og permitterte i tilfelle skal betala for dette? Eg vonar at det ikkje er tilfellet. Det vil aldri vera Arbeidarpartiet sin veg. Arbeidarpartiet har teke utviklinga i dei utsette næringane på alvor lenge. Me gjekk imot reduksjon i verftsstøtta i 1997 og 1998, me gjekk imot auka CO2-avgift på norsk sokkel i 1998 og elles imot alle forslag om auka avgifter for næringslivet. Me har arbeidd hardt for å leggja fram ei næringspakke i samband med revidert nasjonalbudsjett. Det har me gjort i samarbeid med dei utsette næringane, og forslag til tiltak har vorte godt mottekne. Pakka inneheld element som er viktige både på kort og lengre sikt, f.eks.: auka løyvingar til fornying av fiskebåtarauka løyvingar til fornying av ferjerombygging av landgangsfartøyløyving til havforskingsfartøyet «G. O. Sars»auka løyvingar til fiskerihamnerauka løyvingar til studentbustaderauka løyvingar til utviklingstilskot i SND og til kontrollordning for skjelmellombels fjerning av investeringsavgift på bygging og opprusting av vasskraftverk i to årekstraordinære sysselsetjingstiltak – 4 000 fleire plassar I tillegg kjem tiltak overfor petroleumsnæringa, eit område andre talarar har gjort greie for tidlegare. Arbeid og utdanning for alle er dei viktigaste fordelingspolitiske verktøya me har. I tillegg til å sikra inntekt og velferd for den einskilde sikrar det inntekt til vår felles velferd. Omstillingane i samfunnet går stadig fortare, og me må heile tida vidareutvikla og fornya vårt næringsliv. Det gjer me ved å nytta, ta vare på, vidareutvikla og fornya vår felles kompetanse. Det gjer me ved å leggja til rette for idémakarar og nyskaparar. Det gjer me ved å satsa på forsking og utdanning. Det gjer me ved aktive tiltak. Men det gjer me ikkje, som Regjeringa og regjeringspartia i stor grad legg opp til, ved å setja oss ned, lukka augo og vona at det heile går over. Arbeidarpartiet er glad for å ha fått fleirtal for ein del tiltak som går i rett lei. Lat meg nemna bygging av fleire ferjer, fiskerihamner, barnehagar og studentbustader samt reduserte avgifter på bygging og opprusting av vasskraftverk. I tillegg er me med i eit fleirtal for auka rassikring. Alt dette er gode føremål i seg sjølv. I tillegg gjev det sysselsetjing i utsette næringar, ikkje minst i den hardt ramma verftsindustrien, der permisjonsvarsla har byrja å tikka ut. Eg vil òg nemna at me får fleirtal for høgare rammer for forskings- og utviklingskontraktar, for desentralisert utdanning og for kontroll med blåskjelnæringa. Forskings- og utviklingsarbeid er ein føresetnad for framtidige arbeidsplassar, og kontroll med skjel kan vera med på å skapa og sikra viktige arbeidsplassar i Distrikts-Noreg. Eg er lei for at ikkje regjeringspartia er med på å sikra fleirtal for å stoppa nedgangen i løyvingane til SND sine utviklingskontraktar. Løyvingane har vorte halverte sidan 1997, og midlane for inneverande år vil knapt vara til over sommaren. Dette er å stikka hovudet i sanden. Regjeringspartia går imot dei fleste av dei tiltaka eg har omtalt. Dei vil visst framleis sitja passive og venta og vona på betre tider. Dei lukkar på den eine sida augo for redusert industrisysselsetjing og auka arbeidsløyse og konsentrerer debatten om om tala er rette eller ikkje. På den andre sida aukar dei anslaga for dagpengar. Arbeidarpartiet sitt alternativ er aktive tiltak og 4 000 nye tiltaksplassar. Eg vil vona at «forklaringens lys» vil skina over Regjeringa i løpet av sommaren og gje dei den naudsynte innsikt, slik at me kan sjå eit meir framtidsretta og aktivt budsjettforslag i møte til hausten. Dette er ikkje spørsmål om svartmaling, dette er spørsmål om å ha ein realistisk og framtidsretta politikk.