Børge Brende (Høyre), 2015-04-14:
Først vil jeg takke komiteen for det jeg har opplevd som en veldig god og substansiell debatt med mange gode og viktige innspill. Takk også til saksordføreren, som har fått meldingen i havn. Regjeringens menneskerettighetsmelding legger sentrale premisser for Norges internasjonale arbeid. Jeg er glad for at utenriks- og forsvarskomiteen i sin innstilling støtter regjeringens initiativ for å styrke menneskerettighetene i utenriks- og utviklingspolitikken. Menneskerettighetene utgjør selve grunnlaget – som flere representanter har vært inne på – for frihet, rettferdighet og fred i verden. De verner mot maktmisbruk og er avgjørende for demokratiet. Menneskerettighetene er – som også flere har vært inne på – kanarifuglen i gruven. Om de blekner, viser sykdomstegn, er det fare på ferde. Historien viser at vi ikke kan ta grunnleggende universelle verdier og normer for gitt. De er umistelige og hardt tilkjempet og må stadig forsvares. Sivile og politiske rettigheter og økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter er gjensidig avhengige av og forsterker hverandre. Ytringsfrihet, pressefrihet og forsamlingsfrihet er ofte forutsetninger for andre rettigheter, som retten til utdanning, retten til mat og helsetjenester. Menneskerettighetsforkjempere står opp for godt styresett basert på likeverd og like muligheter i samfunnet, uten korrupsjon og marginalisering av sårbare grupper. Dette kan de ikke gjøre uten ytringsfrihet. De ulike rettighetene kan derfor ikke skilles fra hverandre. Stortingsmeldingen legger dette til grunn i sin struktur og i sitt budskap. Rettigheter under særlig press løftes frem. Vi utvikler derfor en strategi for å fremme ytringsfrihet, pressefrihet og uavhengige medier – et innsatsområde som også komiteen vektlegger i sin innstilling. Det er statens ansvar å beskytte menneskerettighetene og forhindre diskriminering, men reell vilje eller evne er ofte en mangelvare. Manglende respekt for menneskerettighetene er en krenkelse av enkeltindividet, hindrer samfunnsutviklingen og har negative konsekvenser lokalt, nasjonalt og internasjonalt. Mange av de alvorlige krisene i verden i dag er knyttet til grove og systematiske brudd på menneskerettighetene. Med dette som utgangspunkt må vi erkjenne at det internasjonale systemet for å fremme og beskytte menneskerettighetene ikke er sterkt nok. Regjeringen vil styrke menneskerettighetenes plass i FNs virke. Menneskerettighetene er en av tre viktige og avgjørende pilarer i FNs arbeid. Norge skal være blant dem som fører an for at FN setter menneskerettighetene først i praksis. For effektivt gjennomslag må dette over tid reflekteres i styringsverktøy og i FNs budsjetter. En fremtidsrettet utviklingspolitikk skal bidra til å realisere menneskerettighetene. Internasjonale menneskerettighetsforpliktelser skal være grunnlaget for vårt samarbeid og vår dialog. Manglende vilje til å etterleve menneskerettighetene vil få konsekvenser for omfang og innretning på det langsiktige arbeidet og partnerskapet vi har med land rundt omkring i verden. Norge har videre et særlig ansvar for å fremme menneskerettigheter og demokrati i land hvor norske selskaper har store interesser. Dette følges opp gjennom en egen handlingsplan. Respekt for menneskerettighetene er et utenrikspolitisk mål i seg selv og et middel for varig utvikling og sikkerhet i verden. Regjeringen vil gi målrettede og solide bidrag for å styrke arbeidet for menneskerettighetene internasjonalt. Samarbeidet med sivilt samfunn vil stå sentralt. Menneskerettighetsmeldingen legger klare føringer for en samstemt politikk, der fremme av menneskerettighetene integreres i alt arbeid på globalt, regionalt og bilateralt nivå. Jeg opplever komiteens merknader innen de ulike tematiske satsingsområdene nedfelt i meldingen som svært konstruktive og som en klar støtte for en økt norsk innsats innenfor området menneskerettigheter.