Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2011-03-29:
Sakene vi nå har til behandling, dreier seg om EUs luftfartskvotedirektiv og de endringene i klimakvoteloven som er nødvendige for å tilpasse norsk regelverk til det nye direktivet. La meg begynne med å si at det fra Norges side har vært gjort et aktivt arbeid lenge for å løfte både internasjonal luftfart og skipstrafikk inn i de globale klimaforhandlingene. Derfor er det ut fra et norsk ståsted svært gledelig at dette direktivet kommer på plass, og vi har et sterkt ønske om at et europeisk regelverk også skal bidra til å drive de globale diskusjonene framover på dette området. Gjennom luftfartskvotedirektivet utvides EUs kvotesystem til også å omfatte utslipp av CO2 fra flygninger til og fra EUs flyplasser, inkludert innenriksflygninger og flygninger til og fra land utenfor EU. Utslippene fra luftfarten øker raskere enn i noen annen sektor, og derfor er dette en sektor hvor det er avgjørende viktig å få kontroll med utslippsveksten. Det samlede antall kvoter som skal gjøres tilgjengelige for luftfartssektoren, skal i 2012 tilsvare 97 pst. av sektorens gjennomsnittlige årlige utslipp i perioden 2004–2006. I perioden 2013–2020 skal man redusere dette gradvis, slik at man ender opp på 95 pst. av de gjennomsnittlige årlige utslippene i perioden 2004–2006. Samlet kvotemengde vil dermed bidra til å begrense veksten i utslippene med 46 pst. sammenlignet med det man forventer fram mot 2020, og det er en formidabel innstramming. Luftfartskvotene vil skille seg fra de ordinære kvotene i kvotesystemet ved at de ikke tilsvares av Kyoto-kvoter, og derfor ikke har den doble identiteten som kvoter som er tildelt de stasjonære kvotepliktige virksomhetene, har. Luftfartskvoter kan dermed ikke kjøpes og benyttes til oppgjør for utslipp fra stasjonære virksomheter, og det er selvfølgelig en nødvendighet at man innretter seg på den måten for å unngå at det ordinære kvotemarkedet uthules av kvoter fra en sektor som ikke er omfattet av Kyoto-avtalen. Men det er selvfølgelig full anledning for luftfarten til å gjøre opp for sine utslipp ved å kjøpe ordinære kvoter, som vil innebære at man får ytterligere utslippskutt fra stasjonære kilder. Fra Arbeiderpartiets side er vi glad for at direktivet implementeres raskt i norsk lov, og vi har også vært opptatt av at dette må skje uten særnorske avvik fra direktivet. Gjennom de lovendringene som nå gjøres, kan kvoteplikt innføres for alle norske flygninger fra 2012 med samme regelverk som for alle andre EU-land. Det er en enstemmig komité som har avgitt innstilling i disse to sakene. Jeg vil kort bemerke at komiteen er opptatt av den oppfordringen som ligger i direktivet om at inntektene fra kvotesalg skal brukes til klimarelaterte formål i EU og i tredjeland. Så har komiteen også kort bemerket i sin innstilling til endringer i klimakvoteloven at lovproposisjonen er blitt oversendt til Stortinget før direktivet formelt er innlemmet i EØS-avtalen. Det har vært nødvendig på grunn av tidspresset i saken og det sterke ønsket man har om å få innlemmet direktivet samtidig med EU-landene. Det er et ønske vi deler. Men komiteen forutsetter naturligvis at saken kommer tilbake til Stortinget dersom det skulle vise seg at det blir vesentlige endringer i utkastet til beslutning i EØS-komiteen.