Kristin Krohn Devold (Høyre), 1998-11-30:
For Høyre har kravet om mer penger til politi og rettsvesen vært et hovedkrav i budsjettforhandlingene – fordi vi ser situasjonen: Vi har fått økende grad av organisert, profesjonell og kynisk kriminalitet, der kriminelle tar i bruk vold og trusler mot både offer og polititjenestemenn, slik Kripos-rapporten «Kriminalitetsbildet 1998» beskriver det. Vi har fått unge kriminelle som utfører grov vold og ran, slik Oslo-politiets rapport for 1. halvår 1998 beskriver, en økning av ran, trusler med kniv og skytevåpen, rettet mot stadig yngre offer, som må tas svært alvorlig. Det er ikke holdbart å fortsette som før. Globaliseringen har en bakside: organiserte kriminelle på jakt etter nye beitemarker, eller som det står i Kripos-rapporten, på jakt etter land med «en åpen politikk og en naiv befolkning». Derfor var ikke Bondevik-regjeringens justisbudsjett tilstrekkelig, med nedgang i driftsmidlene til politiet i en situasjon som ikke er under betryggende kontroll. Politiet krevde 150 mill. kr i økte driftsmidler, og budsjettkompromisset fremskaffet 100 mill. kr, et betydelig skritt i riktig retning. Men for at politiets arbeid skal gi effekt, må domstolskøene bort. Når Høyre sloss for at kuttene i statsbudsjettet ikke skulle ramme justissektoren, var det nettopp for å øke sjansen for at man innenfor justisområdet kunne flytte noen midler for å kunne prioritere domstolene opp. Det har justiskomiteen mulighet til når vi skal avgi budsjettinnstilling i morgen. Høyre har i mange år kjempet for å ha maksimalt opptak ved Politihøgskolen, for vi trenger de politifolkene vi kan få. Et Bondevik-budsjett med driftskutt til politiet ville gitt som resultat udekkede behov for flere politifolk i gatene, kombinert med problemer for nyutdannede med å skaffe seg jobb – et uakseptabelt paradoks. Derfor sier budsjettkompromisset at vi i tillegg til 100 mill. kr vedtar konkret å sikre jobb til nyutdannede politifolk ved at revidert nasjonalbudsjett kommer med tiltak for å tilby stillinger. Dessverre er det slik at den groveste kriminaliteten på landsbasis ofte styres fra kriminelle miljøer i Oslo og nærliggende områder som Romerike, Follo, Asker og Bærum. Skal vi «knuse slangens hode», slik Willy Haugli har formulert det, må vi sette inn midler her. Og for å få dette til må vi skille ut Oslo-budsjettet som en egen budsjettpost og unnta hovedstadsoppgaver som ambassadevakthold osv. fra de alminnelige driftsmidlene. Dette er det nå enighet blant budsjettpartnerne om å vurdere, og jeg forventer at den vurderingen ikke bare blir ord, men praktisk handling, slik at vi for neste års statsbudsjett har dette på plass. Det er ikke lenger mulig å sitte stille og se på utviklingen. Vi vet at politifolk må ha døgnvakt etter trusler fra mafiamiljøer. Vi vet at barn av politifolk må ha politivakt til og fra skole og barnehage. Det er i de kriminelle miljøene blitt vanligere med skytevåpen og trusler, og lovverket vårt tvinger i dag polititjenestemenn som driver spaning og etterretning til å fremstå med fullt navn og adresse i rettssaker med tilhørerbenkene fulle av de samme kriminelle som de senere skal spane på. Det er ikke holdbart, og det er viktig at budsjettenigheten omfatter styrket strafferettslig vern av polititjenestemenn og en åpning for vitneprov i anonymitet. Videre er det i strid med folks rettsoppfatning at kriminelle gjengangere og alvorlig voldskriminelle slippes ut på gaten rett etter avhør, med stor fare for ny kriminalitet før saken kommer opp. Det hindrer dessuten folk i å stå ved anmeldelsene når de kan møte, bli truet eller overfalt av den samme voldsmannen like etterpå. Ved ungdomsranssakene som var oppe for domstolene i Bærum og Oslo nylig, trakk mange ofre anmeldelsene, fordi barna som var offer, ble frarådet å stille opp av hensyn til sin egen sikkerhet i tiden som ville gå før dommen falt. Det er uakseptabelt, det er rystende, og det strider mot alt det norske samfunn skal stå for: barns trygghet fra vold, terror og overfall. Det er derfor så viktig at budsjettforlikets punkt om økt bruk av varetekt overfor gjengangere og en mer effektiv prosess ved domstolene når gjerningsmannen er kjent, må følges opp av konkrete lovvedtak og nye ordninger ved domstolene, som sikrer at målene blir nådd. Høyre fremmer slike forslag allerede i morgen, og budsjettkompromisset er et godt steg i riktig retning.