Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-03-17:
Meldingen om kvalitet og pasientsikkerhet legger til rette for en bred og åpen diskusjon om status og utfordringer i den norske helsetjenesten. Venstre er veldig glad for at vi fra nå av får slike årlige meldinger til Stortinget som bringer disse debattene inn i et system. Meldingen avdekker utfordringer knyttet til kvalitet og pasientsikkerhet i helse- og omsorgstjenestene. Utfordringene er særlig knyttet til medvirkning, kommunikasjon, samhandling og pasientskader. Det er i så måte urovekkende at Norge scorer dårligere enn gjennomsnittet i den årlige helsesystemundersøkelsen som gjennomføres av The Commonwealth Fund. Det gjelder bl.a. ventetid til spesialisthelsetjenesten, fastlegers brukerorientering, opplevd kvalitet på mottatt helsehjelp og ikke minst feilmedisinering og feilbehandling. Vi har i Norge et godt helsevesen, men vi må også ta utfordringene på alvor. Pasient- og brukerombudene er i så måte viktige, og det er også pasientorganisasjonene og brukerinteressene. Vi må lytte godt til disse aktørene. Pasient- og brukerombudene trekker særlig fram psykisk helsevern og behandling av rusavhengige og viser til at utskriving og samarbeid mellom sykehus og kommune er hyppige årsaker til henvendelser, fulgt av henvendelser om medisinering. Pasientene har ofte verken kjennskap til eller fått tilbud om individuell plan. I så måte er den et nøkkelord til mye av den mangelen på medvirkning og kommunikasjon som vi snakker om. En fersk rapport fra Nasjonalt kunnskapssenter om inneliggende pasienter innen tverrfaglig, spesialisert rusbehandling viser at ruspasienter er den gruppen pasienter som er minst fornøyd med behandlingen de får i det norske helsevesenet. Rusavhengige får i dag ikke et godt nok tilbud. Blant annet derfor har Venstre fremmet et forslag i Stortinget om en mer human rusomsorg. Videre understreker dette behovet for en opptrappingsplan på rusfeltet som jeg er glad for at samarbeidspartiene, med regjeringspartiene, i front er enige om. Det er også verdt å merke seg at ombudene reiser spørsmål ved om helse- og omsorgstjenestene i kommunene er tilstrekkelig dimensjonert for å kunne møte utfordringene i eldreomsorgen. Det er derfor viktig å bygge en kapasitet framover. Terskelen for å få langtids sykehjemsplass er i mange kommuner svært høy, og avlastnings- og rehabiliteringstilbudet er lite tilgjengelig. Mange pårørende er misfornøyd med innholdet i behandling, pleie og omsorg. Også noe av dette skyldes en mangel på dialog og kommunikasjon, men det handler også om en mangel på tid. Venstre deler regjeringas bekymring for at vi har en mangel på kunnskap om kvaliteten i tjenester på kommunenivå. Vi ser derfor fram til at det etableres et kommunalt helse- og omsorgsregister og kvalitetsindikatorer for de kommunale tjenestene. Når det gjelder de kommunale tjenestene, er vi også opptatt av at det avdekkes mangler ved tilsyn i helsestasjonene. Det er en vektig grunn til bekymring fordi det i mange tilfeller handler om barn og unge. Helsestasjonene spiller i så måte en helt unik rolle i å følge opp barn og unge, og er et bredt lavterskeltilbud som det er viktig har både kapasitet og kvalitet. Vi har bl.a. derfor satt søkelys på antallet helsesøstre i helsestasjonene som ett viktig virkemiddel, men det er også viktig å legge vekt på at det må være andre helseprofesjoner i helsestasjonene, og at kapasiteten må bygges også der. Til slutt vil jeg rette søkelyset mot opplæring av dem som i dag sitter med et særlig brukermedvirkningsansvar – det er brukerråd i de regionale helseforetakene, og også i helseforetakene, knyttet til de enkelte sykehus. Opplæringen er forskjellig i dag, og FFO og de andre aktørene har et ansvar for å bidra til skoleringen. Jeg tror også at myndighetene må ta et litt større ansvar for å bidra i den skoleringen, både med tanke på antallet og med tanke på kvaliteten på opplæringen. Vi er i ferd med å få et komplisert system, og den systemkunnskapen er det helt sentralt at de brukerrepresentantene får.