trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2014-06-17:
Det har vært en relativt lang debatt med mye meningsutveksling. Det store spørsmålet som jeg sliter litt med å få tak i denne debatten, refererer seg litt tilbake til en artikkel i Klassekampen – et intervju med representanten Knut Storberget. Der står det å lese at det var representanten Knut Storberget som styrte landbrukspolitikken fra sitt kontor. Ut fra hva jeg har hørt representanten si her i salen i dag, har han i så fall gjort en svært dårlig jobb i årene som har gått. Det er så visst ikke representanten Storberget som styrer landbrukspolitikken nå, det er i hvert fall helt åpenbart etter dagens debatt. Mye av det man har snakket om i dag, og noe flere har stilt spørsmål ved, er hvor den forenklingen som man har snakket om, er. Det er mange forenklingsforslag som ligger her, som regjeringen tar utgangspunkt i. Statsråden har vært inne på en rekke av dem. En av de aller, aller viktigste oppgavene vi har i årene som kommer, er bl.a. å rydde opp i den tilskuddsjungelen som finnes i landbruket. Det er svært uoversiktlig, her er det svært mange forskjellige tiltak og ordninger man kan søke på. Det er veldig vanskelig å finne ut av hvordan hver enkelt fungerer, nettopp ut fra den enkelte bonde, ut fra hvilken struktur man har, ut fra hva man produserer opp mot areal, og ikke minst også ut fra de fylkesbindingene man faktisk har. Dette arbeidet har statsråden igangsatt, og det er svært viktig at man fortsetter nettopp dette arbeidet, slik at man får på plass forenklinger. Jeg har hørt mange av de rød-grønne politikerne snakke ned norsk landbruk. Jeg er stolt av norsk landbruk. Norsk landbruk produserer hver eneste dag kvalitetsvarer av høy, høy klasse. Men det er litt rart at vi som politikere plukker ut én bransje, og så skal vi som politikere sette begrensninger for hvor mye man kan produsere. Når vi som storting og myndighet kan sette oss ned og si at du bare får produsere et gitt antall liter melk, og utover den produksjonen får du ikke penger for det, eller si hvor mange kilo kjøtt du kan levere inn til slakt, da er det på tide med en endring i landbrukspolitikken. Vi må sørge for dem som faktisk vil utvikle seg til å kunne produsere mer mat. Vi etterspør jo mer mat i denne sal – det er det som har preget debatten. Da er det vitterlig rart at politikerne i dette landet setter begrensninger for hvor mye mat som skal produseres. Det er å gå baklengs inn i framtiden.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Det interessante med disse sitatene er at det ikke er noe opposisjonen har funnet på, men noe Bent Høie har sagt. Da må Bent Høie også finne seg i å bli møtt med dem. Men jeg vil spørre om noe annet, for jeg regner ikke med at vi får svar når det gjelder denne villedingen av velgerne før valget. Jeg vil spørre om situasjonen i Telemark. Det er blitt kjent at Helse Sør-Øst har pålagt Sykehuset Telemark å spare betydelige beløp. Det er også kjent at det er en konkret, ganske stor innsparing knyttet til den nedleggingen som nå vil foregå på Rjukan – den var vel i styremøtet i Sykehuset Telemark spesifisert til 50 mill. kr. Kan helseministeren utelukke at økonomi har vært del av motivasjonen for det vedtaket om nedlegging som helseministeren har godkjent?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Representanten Harald T. Nesvik raljerte over at det var noen som tok opp de små sakene i Stortinget. Da vil jeg oppfordre han til å gjenta det mens han ser de mange fra Telemark som sitter på galleriet her, i øynene. Dette er ikke en liten sak. Det handler om tryggheten til mange mennesker. Det handler om mange arbeidsplasser og framtiden til hele lokalsamfunnet. Dette Stortinget behandler detaljspørsmål og små spørsmål i veldig mange saker. Problemet i helsepolitikken er at Stortinget har frasagt seg makten over mange av de viktigste beslutningene når det gjelder våre sykehus. Det er nettopp den typen beslutninger Stortinget burde ta. Det forslaget som vi var sammen med Kristelig Folkeparti om, men fortsatt er sammen med Venstre og Senterpartiet om i innstillingen, det står, men i tillegg har Senterpartiet og SV lagt inn to forslag til. De går helt konkret ut på, på nytt, å vurdere den delen av utviklingsplanen for Sykehuset Telemark HF, som handler om Rjukan og Kragerø, og om at Stortinget skal be regjeringen sørge for at akuttfunksjoner og døgnbehandling inntil videre videreføres på Rjukan og i Kragerø. Det var for å imøtekomme den kritikk som er kommet fra bl.a. Arbeiderpartiet, som ikke har villet stemme for at alt skal utsettes, men har sagt at de er imot nedleggingen på Rjukan og i Kragerø. Jeg har respekt for at partier kan ha ulike syn på systemet. Jeg er veldig forundret over måten Kristelig Folkeparti nå opptrer på, fordi de skal stemme for et forslag som altså velsigner en sykehusplan som vil bli mye mer begrenset enn det som til nå har blitt lovt, og samtidig sier de at det ikke er aktuelt for Kristelig Folkeparti å støtte nedlegging nå, men de velger å ikke bruke den eneste muligheten Stortinget har til å stanse nedlegging. Jeg er også veldig forundret over Arbeiderpartiet. Telemark Arbeiderparti har krystallklare vedtak om å gå mot nedlegging på Rjukan og i Kragerø. Likevel fremmer Arbeiderpartiet i dag forslag som innebærer en de facto godkjenning av den nedleggingen som skjer med henvisning til hvordan omstillingen skal gjennomføres. Det er det som skjer. Derfor kommer ikke SV til å stemme for Arbeiderpartiets forslag. Jeg har full respekt for at man kan ha ulike syn i denne saken, men har liten respekt for ansvarsfraskrivelse. Det kan ikke være sånn at bare regjeringen sitter med ansvaret for denne beslutningen. De partiene som velger å ikke bruke muligheten til å pålegge helseministeren å tenke seg om på nytt, har selvfølgelig også ansvar. Det betyr at hvis Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti i dag stemmer imot de forslagene som vil pålegge helseministeren å vurdere dette på nytt, må også Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti ta ansvar for at de har bidratt til at nedleggingen gjennomføres.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Det er ikke volumet i et innlegg som avgjør kvaliteten. Jeg har stor respekt for at det er ulike syn. Men jeg har ikke så stor respekt for dobbeltkommunikasjon. Min utfordring til Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet har ganske enkelt vært at det er greit, vi har respekt for at man ikke vil være med på å si til helseministeren at disse nedleggingsprosessene må stoppes, men da kan man ikke på den ene siden si at man er mot nedleggingen, og så si at man ikke vil gjøre noe med det. Jeg har også stusset når jeg har sett Kristelig Folkepartis uttalelser om sykehuset i Flekkefjord. Det forslaget som nå fremmes av Høyre og Fremskrittspartiet, og som Kristelig Folkeparti vil danne flertall for, vil nettopp si at regjeringen ikke pålegges å si noe om lokalsykehusene i en nasjonal helse- og sykehusplan, men bare gi en overordnet plan, der vi ikke nødvendigvis kan forvente at det skal stå noe om hvilke funksjoner Flekkefjord skal ha i framtiden. Det er jo vi andre som har det synet, at en nasjonal helse- og sykehusplan skal være såpass detaljert. Med tanke på Arbeiderpartiets forslag nr. 12 – det har kommet ulike forklaringer på hvorfor man ikke kan stemme for våre utsettelsesforslag. Jeg har bare lyst til å si – så det er sagt fra talerstolen – at alle partier i opposisjonen har vært invitert til møter for å diskutere formuleringer man kunne bli enig om. Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti har valgt ikke å være med på dem. Det må bety at ingen varianter – og det har jeg også respekt for – av forslag som stanser nedleggingen, var aktuelle. Det skjønner jeg følger av et syn som handler om at man ikke kan stemme for forslag som går inn i enkeltavgjørelser. Men da stusser jeg veldig over forslag nr. 12, for det går jo inn i en enkeltavgjørelse, og man ber om at vi skal stemme for tiltak for å gjennomføre omstillingen på en best mulig måte. I mine øyne er det å si ja til omstillingen. Vi er mot den delen av omstillingen som handler om Rjukan og Kragerø, og da kan vi selvfølgelig ikke stemme for det forslaget. Avslutningsvis, til helseministeren: Det er mulig at Høyre aldri har vært for en sykehusplan, slik som den har vært beskrevet i offentligheten. Men Høyre må likevel ta ansvar for de uttalelsene man kom med i valgkampen. Da må vi forstå det slik at Bent Høie har falt for fristelsen til å si ting som Høyre ikke mente, men som de visste at mange mennesker i Norge mener. Det man nå beskriver, når man prøver å godtgjøre den sammenligningen med Nasjonal transportplan, er som å legge fram en nasjonal transportplan som sier at det skal være vei, motorvei og jernbane rundt om i landet, men som ikke sier noe om hvor de veiene og jernbanene skal ligge. Det hadde selvfølgelig vært et totalt meningsløst dokument.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Jeg vil gjerne følge opp det siste, for den regelendringen regjeringen har varslet, vil jo ikke omhandle de reservasjonene som skjer på andre grunnlag enn abort. Der vil dagens regelverk bestå – knyttet f.eks. til prevensjon, til LAR og til assistert befruktning. Det betyr at tid er ganske viktig når det gjelder gjennomføringen av et sånt tilsyn. Så det er relevant å spørre helseministeren om han ikke synes 2016 er lenge til når det faktisk gjelder å få ryddet opp i den siden av dette, som jeg vet at helseministeren også har et engasjement for å få slutt på.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Da vil jeg vise til forslag nr. 3 i innstillingen, fra Arbeiderpartiet og SV, som handler om en anmodning om å «presisere overfor tilsynsmyndighetene at regelbrudd knyttet til legers forskjellige reservasjoner skal sanksjoneres». Vi har stusset litt over at regjeringspartiene ikke vil støtte det. Er det fordi regjeringspartiene er imot det, eller er det fordi regjeringen har tenkt å gjennomføre det, og at det derfor er utilstrekkelig?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-17:
Det falt noen harde ord fra meg i retning Kristelig Folkeparti før i dag, under sykehusdebatten. Det var fortjent, men nå tenkte jeg at jeg skulle rose Kristelig Folkeparti. Det er også fortjent. Det er fremmet et veldig godt forslag, som jeg mener peker på noen veldig viktige utfordringer for oss. Jeg synes at Kristelig Folkeparti her har bidratt til en konstruktiv inngang til debatten om abort, ut fra den debatten vi har hatt de siste månedene, og som – slik jeg oppfatter det – tar utgangspunkt i det som er realiteten i Norge i dag, nemlig at kvinnens rett til selv å velge er en selvfølge. Innenfor den rammen er det mye som kan gjøres for å redusere aborttallene og fremme det jeg vil kalle seksuell frihet og ansvarlighet. Det handler om å unngå uønskede svangerskap, og det handler om å gjøre det mulig å bære fram et barn som mor ønsker, men som hun er usikker på om hun makter. I SV er vi som kjent varme forsvarere av abortloven. Den har betydd frihet og trygghet for norske kvinner. Det er likevel sånn at vi som er tilhengere av loven, synes det er et mål å få ned aborttallene, for bak mange aborter er det uønskede svangerskap og vanskelige valg som den enkelte kvinne kanskje skulle ønske at hun ikke hadde måttet ta. En del av de forslagene Kristelig Folkeparti har fremmet, kan bidra til en sunn bevissthet rundt seksualitet og seksuell frigjøring for unge mennesker. Derfor støtter vi forslaget om å utvide ordningen med gratis prevensjon. Der har det vært flere vellykkede lokale forsøk som viser at det er et tiltak som ønskes veldig velkommen av unge kvinner, og som fungerer, så vi støtter forslaget om å utvide ordningen til å bli gratis prevensjon fram til 24 år. Vi er også opptatt av å sende et signal knyttet til seksualundervisningen. Det handler om de samme tingene. Den er fortsatt på et altfor dårlig nivå mange steder i landet, selv om dette varierer veldig ikke bare fra kommune til kommune og fra skole til skole, men kanskje først og fremst ofte fra lærer til lærer. Det er stort behov for økt oppmerksomhet rundt dette. Vi vil også støtte Kristelig Folkepartis forslag som er knyttet til engangsstønaden. Det skal sies at SV egentlig har et annet forslag. Vi ønsker å legge om modellen for denne stønaden sånn at den kan bli en del av foreldrepengesystemet. Sånn vil vi oppheve den forskjellsbehandlingen som i dag er av foreldre i og utenfor arbeidslivet, og gi muligheten til en løpende minsteytelse også for de foreldrene som har liten eller ingen tilknytning til arbeidslivet, sånn at det blir mulig også for dem å få en ytelse over tid og være lenger hjemme med barna. Vi har også foreslått at en sånn minsteytelse bør være på 2 G. For enkelhets skyld – siden vi vil til omtrent samme sted – stemmer vi for Kristelig Folkepartis forslag. Vi er positive til de øvrige forslagene Kristelig Folkeparti har lagt fram, og vi vil stemme for fire av dem nå i kveld. Men jeg ser at helseministeren har sagt at flere av disse forslagene er ting han vil se på, og da vil vi også komme tilbake igjen til de forslagene når helseministeren gjør det, på egnet måte.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Vi har diskutert dette flere ganger, men det kommer til gagns til uttrykk på nytt at det er veldig forskjell på hvordan Høyre og helseministeren ordlegger seg nå, og hvordan de ordla seg før valget – og det etterlatte inntrykket. Det tror jeg veldig mange ser, og jeg beklager at man må først vinne valg, før man prater på denne måten. Men jeg skal ikke bruke tiden på det. Jeg vil spørre om en annen ting. Det er mange steder i landet det har vært tøffe omstillinger, f.eks. her i hovedstaden. Da disse pågikk for fullt – og det pågår fortsatt noe arbeid knyttet til det – mente vi i Arbeiderpartiet at det var riktig at de skulle få noe mer tid og rom, økonomisk også, til å finne gode løsninger i hovedstadsområdet. Det fikk de, og Bent Høie som opposisjonsleder mente at de fikk for lite tid og økonomisk rom. Spørsmålet mitt er derfor: Hvorfor har ikke regjeringen og helseministeren kommunisert til Sykehuset Telemark at de kunne ha fått mer økonomisk handlingsrom og mer tid til å finne gode løsninger i en vanskelig situasjon?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Da tror jeg statsråden misforsto meg, for i budsjettproposisjonen fra den forrige regjeringen sto dette omtalt. Jeg kan si helt klart at dersom vi hadde styrt Helsedepartementet, hadde dette økonomiske handlingsrommet og tiden til å finne gode løsninger blitt kommunisert allerede i oppdragsdokumentet i januar. Nå er vi i juni. Jeg er enig i at da er det for sent, men det er ikke for sent å gjøre noe med det som nå oppleves som veldig utrygt enkelte steder. Det er grunn til ikke å stille seg i veien for omstilling og endring, men da må man samtidig stille i utsikt hva som skal være igjen, og hva som skal være den alternative akuttberedskapen for de berørte områdene. Og det er ikke for sent i statsbudsjettet, det kommer i oktober. Da har Høie god tid til å finne penger. Han kan kutte ut noen av skattekuttene sine – da finner han penger til dette – og komme med konkrete tiltak som erstatning for det som skal komme. Da vil det skapes større trygghet rundt det som skal skje. Vi sier igjen: Vi forbeholder oss retten til å se det, før vi gir noen blankofullmakt til regjeringen angående det som nå har skjedd.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Det er enkelte som mener at sykehusene i dag ikke styres av demokratiet eller politikerne. Det mener jeg er feil. Gjennom de siste årene har man i denne salen, ofte med bredt flertall, sluttet seg til en rekke meldinger – kvalitetsmeldinger og stortingsmeldinger à la det Bent Høie nå antyder skal komme som en nasjonal helse- og sykehusplan. I det hele tatt er det ikke slik at viktigheten av akuttberedskap eller av at det skal være sykehustilbud over hele landet nært der folk bor, ikke har vært beskrevet og blitt gitt uttrykk for fra denne sal. De signalene det styres etter i dag, er vedtatt i Stortinget. Derfor er det ikke fritt fram, slik enkelte hevder, til å gjøre hva man vil ute i Sykehus-Norge. Arbeiderpartiet har imidlertid vært opptatt av at mange beslutninger blir bedre hvis de tas nærmere der folk bor. Derfor har vi vært opptatt av at f.eks. sykehusstyrene i de ulike regionene – også ned på foretaksnivå – i tillegg til fagfolk og eksperter også skal ha med seg politikere og andre med politisk erfaring som kjenner lokalsamfunnet godt. Vi er derfor kritiske til at regjeringen nå har startet arbeidet med å bytte ut en del av disse til fordel for økonomer og andre eksperter. Vi mener at det gir større trygghet for at flere hensyn blir ivaretatt når vi også har med folk som kjenner lokalmiljøet godt. Så er det mange som trekker fram at det har skjedd mange endringer i løpet av de siste årene mange steder i Sykehus-Norge. Det er helt riktig. Det har vært helt nødvendig. Én av grunnene til at vi i dag som nasjon leverer bedre resultater på vegne av pasientene, som er dårlige og trenger hjelp, er at vi har turt å gjøre forskjellige grep. Det har vært vanskelig hver gang, men det har vært nødvendig. Alle disse omstillingene og endringene i sykehustjenestene forutsetter én ting, nemlig at den øverste politisk ansvarlige følger disse prosessene tett, og med den modellen vi har i Norge, er dette regjeringen og helseministeren. Jeg mener at det ikke har skjedd i den aktuelle saken i Telemark. Jeg nevnte flere eksempler på det, og når helseministeren får seg til å si at det nå skal komme nye signaler om økonomisk handlingsrom, sier jeg: Det skulle jo ha kommet for lengst! Man skulle ha vært mye tettere på, mye tidligere. Kanskje vi hadde funnet bedre løsninger enn det som nå ligger på bordet, og som SV og Senterpartiet inviterer Stortinget til å ta stilling til over bordet, uten å ha blitt forelagt noe som helst beslutningsgrunnlag fra ham som egentlig er ansvarlig for dette, nemlig statsråden som har et helt embetsverk som kan gå gjennom hele materialet og eventuelt presentere noe for Stortinget. Det ville være helt uansvarlig. Jeg mener at de forslagene vi har fremmet, ikke er slik å forstå at alt må være klart i statsbudsjettet. Statsråden må gjerne tolke forslagene dit hen at han da kan komme med en foreløpig statusbeskrivelse. Poenget er at det er helt uaktuelt å støtte forslag om å legge ned noe før det er stilt til utsikt hva som skal komme til erstatning. Det er det vi ber om gjennom plan og penger, spesielt på Rjukan.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Jeg har bare ett enkelt spørsmål: Dersom regjeringen eller Stortinget hadde kommet opp med økte ressurser til Helsetilsynet, ville tilsynet kunne starte tidligere enn planlagt, etter statsrådens syn?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Men forstår jeg da statsråden rett i at det ikke er mangel på ressurser som gjør at man må gjøre dette først i 2016? Og jeg gjentar spørsmålet: Er det slik at dersom ikke Stortinget overprøver eller instruerer, men skaffer mer ressurser, kunne dette tilsynet vært gjennomført allerede fra høsten eller starten av neste år?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-06-17:
Etter våre hoder er det ikke slik at man setter ulike tiltak innenfor samferdselssektoren og kollektivtrafikken opp mot hverandre. Man kunne droppet noen av bompengeprestisjeprosjektene til Solvik-Olsen eller skattekuttene osv. Det er ganske små penger vi snakker om i den store sammenhengen. Men det var ikke det som egentlig var poenget mitt. Jeg lurte på om statsråden hadde noe å si til eller dele med dem som har opplevd dette på aller nærmeste hold. De sier nemlig at de synes det er vanskelig å forstå at det ved gjentatte anledninger kommer opp nye momenter som er den egentlige årsaken til at stasjonen ikke kan gjenåpnes. Det er penger, så var det Sørlandsbanen, så var det at det ikke var teknisk mulig, og så var det forsinkelser – hver gang det har kommet opp et nytt moment, har i hvert fall mange på Steinberg et inntrykk av at de var ikke bra nok de svarene som man klarte å levere, og så kom det nye momenter opp i saken. Hva slags beskjed synes du at man kan gi fra statsråden til disse menneskene?
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-06-17:
Opposisjonen prøver å skape et bilde av at valget er vunnet ved en bløff, villedning, eller at befolkningen har blitt rundlurt. Det er slik at det er opposisjonens privilegium å snakke regjeringen ned, og i dette tilfellet helseministeren. Det synes jeg er trist. Høyre har gått til valg på at Stortinget skal behandle en nasjonal helse- og sykehusplan – den kommer. Det er bra at man er utålmodig. Men Høyre har ikke gått til valg på å frede alle lokalsykehus. Vår helseminister leverer. Førsteprioriteten for oss var faktisk å løfte feltet psykisk helse og rus. Den behandlingen økes i helseforetakene. Vi har som mål å få helsekøer ned – derfor er det åpnet for å bruke kapasitet til utredning på private sykehus. Og vi har kommet med forslag om fritt behandlingsvalg. Når det gjelder de prehospitale tjenestene i Telemark, har helseministeren bedt om en plan. Den skal utvikles i samarbeid mellom kommunene og foretak. Det vil ta tid, for den planen kan romme mange elementer. Min bekymring framover er behov for spesialisert kompetanse, ikke bare i spesialisthelsetjenesten, men også i kommunehelsetjenesten. Derfor er det viktig for meg at vi får en plan som sikrer god planlegging av framtidig personell og kompetansebehov, og at vi får et sammenhengende system for akutte tjenester i og utenfor sykehus. Det skal gi tilstrekkelig trygghet og kvalitet i hele landet. Jeg er derfor glad for at regjeringen har varslet at utviklingen i akuttilbudet og den akuttmedisinske kjeden vil bli et hovedtema i planen. Vi i Stortinget kan ikke stoppe endringer, slik Senterpartiet foreslår, for å sentralisere alle avgjørelser om omstilling. Vi skal ikke sentralisere all behandling. Det er en misforståelse. De fleste pasienter følges i dag godt opp av sine lokalsykehus og noen lokalmedisinske sentre, enten det gjelder dialyse, lindrende behandling eller medisinsk eller kirurgisk poliklinikk. Det er også viktig. Jeg vil minne om at mesteparten av aktiviteten på sykehus er faktisk poliklinikk. Skal vi sette pasienten i sentrum, kan vi ikke si nei til endring. Det betyr ikke at vi skal endre alt, men ingen kan gripe nye muligheter når man tviholder på gamle løsninger.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2014-06-17:
Jeg har sittet i styrer i flere helseforetak i løpet av de siste åtte årene. Min kommentar er vel den at jeg nesten ikke har sett én drøftingsprotokoll i de foretakene jeg har sittet i styrene i, som ikke har uttrykt bekymring for økonomi. Det har alle gjort. Det er balansegangen med å styre for å sikre kvalitet med stram økonomi som har vært og er utfordringen. Jeg lurer på om Senterpartiet har glemt hva de har vært med på de siste åtte årene. Det har faktisk vært 13 endringer i føde- og akuttilbud i Helse-Norge. Det er også omstilling.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2014-06-17:
Jeg må starte med Arbeiderpartiet som inviterer andre til å bli med på å støtte deres forslag. Arbeiderpartiet var arkitekten bak den foretaksmodellen vi har i dag, Arbeiderpartiet har styrt sykehusene de siste åtte årene, det var Arbeiderpartiet som var arkitekten bak å etablere Europas største sykehus i Oslo, og det inngir ikke den nødvendige tilliten til at Venstre vurderer å gå inn på noen av Arbeiderpartiets forslag. Det er vanskelig å se hva som er motivet – hva Arbeiderpartiet ønsker. Ser jeg til min egen region som er Mjøsområdet – jeg er fra Gjøvik – har Arbeiderpartiet vært den største pådriveren overfor Sykehuset Innlandets styre om å legge ned tre veldig store sykehus på Gjøvik, på Lillehammer og i Elverum for å erstatte dem med et nytt, stort sykehus som også ville blitt et av Europas aller største sykehus. Så den gigantomanien vi ser i norsk helsevesen i dag, er i første rekke etablert av Arbeiderpartiet. Jeg har da mer lyst til å prøve å gjøre noe sammen med noen andre, og foreløpig er jeg i hvert fall ikke avskrekket av Bent Høies tillit. Men det som står igjen som litt av spørsmålet etter denne debatten her i dag, er hvorfor vi har denne debatten, når alle sier at vi skal utsette dette omtrent til vi får en nasjonal sykehusplan. Det er den debatten jeg etterlyser og venter på, og da må vi ta oss tida til å ta den grundig. Som jeg sa, er et akuttutvalg i arbeid. Det skal si noe om den framtidige organiseringa av legevakt og øyeblikkelig hjelp. Som statsråden sier, er det usikkert om kvaliteten er god nok også for det som er utenfor sykehusene. Den er vi altså alle usikre på, og Kristelig Folkeparti henviser til den luftambulansen som vi gjerne skulle hatt, både i Telemark og Innlandet. Det er to store, sorte hull, men det tidsspennet vi er i nå, gir en veldig god anledning til å ta alle de store debattene samtidig – om hele helsekjeden i Norge, om ansvarsforholdet mellom sykehusene og kommunene samt om hvilket mandat og hvilken myndighet Stortinget skal ha i denne debatten.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2014-06-17:
Jeg sa jeg hadde vært i Tromsø i forrige uke, og da var jeg også på besøk hos Nasjonalt senter for samhandling og telemedisin. De jobber med telemedisinsk teknologi, som også innebærer standardisering bl.a. innenfor psykisk helse, som gjør at behandlerne gjør en likere jobb, og da kan den behandlinga distribueres – noe som gir et bedre tilbud i et geografisk større område. Men noe av det de sliter med, er implementering i bl.a. kommunehelsetjenesten, og at takst- og refusjonssystemet ikke premierer å ta i bruk teknologi og nye, standardiserte programmer. Kan helseministeren si noe om hvorvidt han tenker å gå igjennom takst og refusjonssystemet for kommunene, slik at en får litt fart på den teknologiske utviklinga?
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Arbeiderpartiet fremmer i dag det som er forslag nr. 12 – som i realiteten er mitt vedtak i foretaksmøtet om prehospitale tjenester – men det en ber om, er at det skal meldes tilbake i statsbudsjettet til høsten. Det er verken å gi tid eller rom til å finne gode løsninger. Tvert imot, det er å be et sykehus om å fornye og oppdatere sine planer for prehospitale tjenester mens store deler av landet er på sommerferie, og uten at de kjenner de økonomiske rammene for neste år. Mitt vedtak i foretaksmøtet innebærer at Sykehuset Telemark får god tid på seg til å lage kvalitativt gode, oppdaterte planer i en situasjon der de faktisk kjenner de økonomiske rammene, fordi statsbudsjettet blir vedtatt til høsten i Stortinget. Og disse planene skal være på plass før akuttilbudet på Rjukan legges ned.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Det som er spørsmålet i forslag nr. 12 fra Arbeiderpartiet, er jo nettopp å følge opp det som er mitt foretaksvedtak, og det å stille krav om at dette skal rapporteres tilbake i statsbudsjettet allerede til høsten, innebærer at en verken gir tid eller rom for det. Så er dette et arbeid med en utviklingsplan som startet opp under den forrige regjeringen. Den ble fullført under denne regjeringen. Jeg mener at de endringene som ble vedtatt ved Sykehus Telemark, er så vesentlige, spesielt med tanke på det som står i regjeringsplattformen, at det var en beslutning som måtte tas av meg i foretaksmøte, når det gjelder akuttilbudet på Rjukan og i Kragerø. Derfor er det min beslutning, og det er en beslutning som jeg tar ansvar for – sånn er også ansvarsdelingen mellom storting og regjering – som det er trukket opp bl.a. i § 30 i helseforetaksloven.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Jeg vil ikke bruke forsvarlighetsbegrepet i denne sammenheng, for det har en veldig tydelig og alvorlig betydning når vi snakker om helse. Selvfølgelig er tilbudet forsvarlig. Hvis det ikke hadde vært det, hadde vi vært i en dramatisk situasjon. Jeg mener at den situasjonen som er nå, ikke er god nok når det gjelder Sykehuset Telemark og det å ha prehospitale tjenester eller akuttilbud utenfor sykehus. Derfor er det en klar beskjed fra meg – gjennom foretaksmøtet – at før akuttilbudet på Rjukan nedlegges, må det være oppdaterte og fornyede planer for akuttfunksjonene utenfor sykehuset. Jeg hadde ikke vedtatt det hvis jeg mente at de planene som er i dag, er gode nok. Derfor skal dette på plass før akuttilbudet på Rjukan legges ned. Å levere dette allerede i forbindelse med statsbudsjettet til høsten vil etter min oppfatning innebære at vi gir Sykehuset Telemark altfor stramme rammer – både tidsmessig og med tanke på at de ikke kjenner til de økonomiske rammene – til at de kan levere en god plan.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Jeg er veldig glad for å få svare på alle beskyldningene om at vi har snudd når det gjelder Nasjonal helse- og sykehusplan. Jeg vil sitere det siste felles forslaget som Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti hadde i Stortinget om dette i forbindelse med statsbudsjettet for 2013, i inngangen til valgkampen: «Stortinget ber regjeringen starte arbeidet med en ny nasjonal helse- og sykehusplan i 2013. Planen skal forankre utviklingen av spesialisthelsetjenesten både lokalt og nasjonalt og behandles av Stortinget. Denne planen skal inneholde en oversikt over investerings- og vedlikeholdsbehovet i sektoren, et nytt investeringsregime og minimumskrav til hva ulike typer sykehus skal inneholde av funksjoner, samt utviklingen av prehospitale tjenester, herunder luftambulansetjenesten.» Det er et forslag som er helt i tråd med det arbeidet som vi nå er i gang med. Det var dette vi foreslo for Stortinget. Det er dette vi gikk til valg på, og det er det vi nå gjennomfører. Alle disse spredte sitatene er bare for å skape et inntrykk av at det vi lovte før valget, var det Arbeiderpartiet advarte mot. Det var ikke det vi foreslo.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Arbeidet med utviklingsplanen for Sykehuset Telemark har som utgangspunkt hvordan en skal etablere et framtidsrettet og robust sykehustilbud for hele befolkningen i Telemark. I Telemark i dag er det fire sykehus med akuttfunksjoner. Det er en befolkning på i overkant av 170 000. Gjennom utviklingsplanen har det blitt bred tilslutning til at det er fornuftig for innbyggerne i Telemark å samle akuttfunksjonene på to steder – på Notodden og i Skien. Det har fått tilslutning av kommuner som representerer 80 pst. av innbyggerne i Telemark. Det har fått tilslutning av brukerorganisasjonene i Telemark. Det har fått tilslutning fra de ulike fagmiljøene i Telemark. Det har vært en bred høringsprosess. Dette har etterpå blitt vurdert av Helse Sør-Øst – og etter det igjen av meg. Bakgrunnen for dette er å sikre et framtidsrettet og robust sykehustilbud for hele befolkningen i Telemark. I helsesektoren er penger ikke egentlig noe annet enn kompetanse og pasientbehandling.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Jeg vil si jeg er litt forundret over at så mange av stortingsrepresentantene har så veldig klare oppfatninger om hva en nasjonal helse- og sykehusplan skal, eller ikke skal, inneholde. Det er en plan som vi nå har under utarbeidelse, der det gjøres et omfattende arbeid. Tre ekspertgrupper er satt ned, en egen gruppe fra Helse- og omsorgsdepartementet reiser landet rundt for å få innspill. Det legges også ut på nettet fortløpende. Det er igangsatt mye arbeid, f.eks. som representanten Kjenseth er inne på, at en skal ha et eget arbeid knyttet til akuttilbudet, for akuttilbud vil være en sentral del av en nasjonal helse- og sykehusplan. Det arbeidet vil fases inn i nasjonal helse- og sykehusplan som Stortinget får til behandling neste år. Faktum er at en nasjonal helse- og sykehusplan som mange partier i Stortinget har ønsket over lang tid, ikke minst i de åtte årene vi har hatt en rød-grønn regjering, nå er under utarbeidelse. Den kommer til Stortinget neste år, den har et innhold i tråd med det som Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet foreslo i forbindelse med statsbudsjettet for 2013. Da fikk vi ikke flertall for det, nå har vi flertall for en sånn plan. Jeg håper Stortinget i dag forsterker det ved å vedta på ny at denne planen skal utarbeides. Så må jeg minne om at tidligere helseminister, Jonas Gahr Støre, sa i den debatten at en sånn plan som vi foreslår, i enda større grad vil bli sykehuspolitikk – både smått og stort skal inn i denne salen, der helseministeren skal drive detaljstyring av smått og stort, og der alle saker vil drive oppover mot departementet i Oslo. Det advarte han mot. Jeg svarte ham og sa nei, det er ikke en sånn plan vi foreslår, det er en plan med de overordnede føringene og de grunnleggende prinsippene. Nå prøver Arbeiderpartiet å skape et inntrykk av at når det gjelder den planen som de advarte mot, men som vi ikke forslo – når vi ikke foreslår en plan i tråd med det som Gahr Støre hadde vært mot – er det vi som springer fra våre løfter. Vi har aldri foreslått en plan som skal inneholde den typen detaljer i Stortinget. Men jeg forstår det nå, for jeg har fått inntrykk av at planen skal inneholde dette, det er nemlig et inntrykk som de har fått fra sine regjeringspartnere i Senterpartiet og SV, som aldri fikk gjennomslag for en sånn plan. Det forstår jeg veldig godt. Den typen plan som Senterpartiet og SV tar til orde for nå, vil undergrave hele styringssystemet og ansvarsdelingen mellom storting og regjering. Jeg synes at bildet om nasjonal transportplan fortsatt er et godt bilde. Jeg har til hensikt å gi Stortinget oversikt over både planprosesser og regionens planlagte investeringer i nasjonal helse- og sykehusplan. Men på samme måte som på samferdselssektoren vil investeringene være avhengig av de årlige budsjettene, og at det etter de ulike prosjektene faktisk kan gjennomføres innenfor de rammene som er. Sånn er det også i samferdselssektoren, og sånn er det også i sykehussektoren.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Det var en uttalelse fra representanten Aasland som fikk meg til å ta ordet, for selv om han sa det veldig høyt, er det ikke korrekt, det han sa, nemlig at jeg har sagt at nasjonal helse- og sykehusplan ikke skal inneholde noen ting om lokalsykehus. Det er helt feil. Nasjonal helse- og sykehusplan skal ikke minst ha en vesentlig del som omhandler hva som skal være lokalsykehusenes funksjon videre, og hvilken betydning de har også for akutt- og beredskapsspørsmål i sine lokalsamfunn. Så nasjonal helse- og sykehusplan skal ikke minst omhandle nivået i sykehusene våre og deres utvikling videre. Jeg tror at det er store muligheter i en situasjon, som flere har vært inne på, der en ser en sentralisering av det spesielle – noe av det som er mest dramatisk og sjeldent – men samtidig ser en betydelig desentralisering av det som de fleste av oss oftest har behov for i helsetjenesten. I en slik utvikling har lokalsykehusene en god framtid, hvis vi klarer å trekke opp gode linjer for dette fra Stortingets side. Det er det vi kommer til å invitere til i nasjonal helse- og sykehusplan, som legges fram neste år. Så det må ikke stå igjen et inntrykk av at lokalsykehusene ikke skal ha en sentral plass i nasjonal helse- og sykehusplan. Flere har også vært inne på situasjonen ved Sørlandet sykehus. Det er ikke noen konkrete planer om å gjøre endringer når det gjelder sykehuset i Flekkefjord nå. Jeg har selv besøkt sykehusene på Sørlandet nylig og fått god orientering om oppstarten av en planleggingsfase ved Sørlandet sykehus. Det vil ikke bli trukket noen vesentlige konklusjoner før Stortinget har behandlet nasjonal helse- og sykehusplan. Da må selvfølgelig de konklusjonene være i tråd med de retningslinjene som Stortinget har trukket opp i nasjonal helse- og sykehusplan. Det er nettopp slik tenkningen er. Som jeg sa i mitt innlegg: Stortinget gjorde en god jobb når det gjaldt fødselsmeldingen, en sikret en mer demokratisk forankring av utviklingen av en vesentlig del av spesialisthelsetjenesten. Når dette var forankret i Stortinget, når de overordnede linjene var trukket, fører selvfølgelig det til konkret endring og utvikling i tilbudet lokalt. Men da vet en at det er en endring som også er ønsket av Stortinget, ved at Stortinget har trukket opp linjene. Nettopp slik må en også tenke rundt nasjonal helse- og sykehusplan. Jeg er veldig glad for at det er et så stort engasjement i Stortinget for å få en slik plan, men det vil ikke være klokt, som Arbeiderpartiets forslag nr. 11 innebærer, at en skal delrapportere på den planen i statsbudsjettet allerede til høsten. Det er en plan som bør forankres gjennom gode prosesser, og da er tidspunktet å behandle det spørsmålet når planen legges fram for Stortinget til neste år, og ikke ta en bitte liten del og la den bli en del av statsbudsjettet.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Regjeringen vil, som kjent, i løpet av juni sende ut et høringsnotat med forslag om å fjerne henvisningen fra fastlegen når kvinner begjærer svangerskapsavbrudd. Dette er en løsning som ivaretar både abortsøkende kvinners rettigheter og leger som av samvittighetsgrunner finner det vanskelig å henvise til abort. Gjeldende rett om at det ikke er mulig for fastleger å reservere seg mot å sette inn spiral, forskrive p-piller eller henvise til assistert befruktning, vil også bli presisert. Videre vil høringsnotatet tydeliggjøre kommunens ansvar for å påse at fastleger ikke reserverer seg i strid med regelverket. Tilsynets adgang til å håndheve regelverket, og at felleslister heller ikke åpner for reservasjon, vil bli klargjort. Departementet har i tillegg anmodet Statens helsetilsyn om å gjennomføre en egnet tilsynsmessig oppfølging høsten 2016. Dette skal omfatte kommunenes og fastlegenes tilbud til kvinner som vurderer eller ønsker svangerskapsavbrudd, og eventuelt lovstridig reservasjon av samvittighetsgrunner. Jeg mener at det er tilsynsmyndighetene som har best kompetanse til å planlegge og vurdere hva som er en egnet tilsynsmessig oppfølging i 2016. Et slikt planlagt tilsyn skal selvsagt komme i tillegg til tilsynsmyndighetenes ordinære tilsyn og behandling av tilsynssaker som gjelder ulovlig reservasjon. Regjeringen vil også foreslå at det blir opprettet en tjeneste med grønt telefonnummer for kvinner som ønsker råd og veiledning om abort. Tjenesten skal kunne sette kvinnene over til aktuelle sykehus eller rådgivningstjeneste dersom hun ønsker det. Regjeringen vil også, etter avtale med Kristelig Folkeparti, nedsette et offentlig utvalg som skal utrede de etiske og praktiske forholdene rundt tanke- og samvittighetsfriheten under utøvelse av arbeidsoppgaver i arbeidslivet generelt. Dette er tiltak som rydder opp i en praksis som i mange år ikke har fungert tilfredsstillende, og som vil sikre kvinnene rask og tilgjengelig helsehjelp på viktige områder. Etter min mening ivaretar dette også forslagsstillernes ønske om en tydeligere presisering av at loven må håndheves.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Det er veldig viktig at vi ikke går for langt i å styre Helsetilsynets prioriteringer og måten tilsynet jobber på. Det har med viktigheten av tilsynets selvstendighet og tilsynets tillit i samfunnet å gjøre. Det kommer også fram i det brevet som tilsynet sendte til departementet, for det er viktig å avstemme disse forholdene. Så er det også min oppfatning at det å ha et tilsyn høsten 2016 er et godt tidspunkt fordi da har det nye regelverket fått virke, det har fått satt seg, kommunene har blitt klar over det, og fastlegene har blitt klar over det. Det vil være et egnet og godt tidspunkt for et sånt tilsyn.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Hvis Stortinget stiller mer ressurser til disposisjon til Helsetilsynet, er det ikke sikkert at Helsetilsynet ville ha prioritert å bruke de ressursene på et tilsyn på et område der det snarlig kommer en regelendring og en ny praksis. Det kunne godt tenkes at de så at det var andre forhold i helsetjenesten som det var mer vesentlig å ha tilsyn på.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Det er ikke korrekt at endringene ikke vil omtale disse forholdene. Som jeg også sa i mitt innlegg, vil regelverket bli presisert når det gjelder muligheten til å reservere seg, også på disse områdene. Det vil også bli tydeligere hva som er kommunens ansvar i den sammenhengen. Tilsynet har ikke bare ansvar overfor den enkelte lege, de har også et tilsynsansvar for hvordan kommunene utøver sin rolle. Det vil også bli presiseringer knyttet til dette som har vært et sentralt tema, nemlig leger som har felleslister. Disse endringene, som nå sendes ut på høring, og som forhåpentligvis vil bli gjennomført neste år, vil også omfatte de forholdene som representanten tok opp i replikken.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Nå skal jeg være forsiktig med å uttale meg på vegne av regjeringspartienes medlemmer i komiteen, men jeg vil bare si at tradisjonelt sett har regjeringspartiene selvfølgelig tillit til at regjeringen følger opp det som regjeringen har sagt at den skal følge opp. Det er også helt klart og tydelig at hvilken form for reaksjoner som skal gjøres ved regelbrudd, vil være en del av den diskusjonen som er i høringen. Så det vil jeg tro er regjeringspartienes grunnlag for at de ikke stemmer for et forslag som de mener går på forhold som vil bli godt ivaretatt av regjeringen.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Vi mener det er behov for en egen opptrappingsplan for rusfeltet. Vi har hatt en opptrappingsplan for psykisk helse, som ble avsluttet i 2008, etter ti år. Den hadde hovedfokus på spesialisthelsetjenesten. Vi mener at det nå handler veldig mye om å gjøre det som vi er helt enige om, og som jeg også oppfatter at komiteen er enig i i denne innstillingen, nemlig konkret å bygge ut tilbudet i kommunene når det gjelder helsestasjon, skolehelsetjeneste og flere psykologer i kommunene. Det trenger vi ikke å lage en egen opptrappingsplan for å gjøre. Det må vi gjøre i det arbeidet som nå er i gang, gjennom de årlige budsjettene, som regjeringen også har varslet, og gjennom stortingsmeldingen om primærhelsetjenesten. Det vil representere den opptrappingsplanen som blir tatt opp i dette forslaget. Det er opptrappingen vi har behov for. Vi har behov for det ikke minst når det gjelder primærhelsetjenesten.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Dette vil være viktige tema i primærhelsetjenestemeldingen. Det er nettopp spørsmålet om hvordan vi skal få en bedre sammenhengende tjeneste i kommunene, som er viktig: det å ta i bruk ny kunnskap, sørge for at også kommunehelsetjenesten kan jobbe systematisk med å tilegne seg ny kunnskap, bruke den konkret i behandlingen og jobbe bedre på tvers. Den problemstillingen som representanten tar opp, går rett inn i en del av de utfordringene som også vi mener er problemer i dagens primærhelsetjeneste.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Innholdet i strategien må vi komme tilbake til når vi legger den fram. Jeg vil også legge stor vekt på at ungdom blir involvert i dette arbeidet. Jeg forsto på representanten Toppe at hun var veldig opptatt av at dette skulle komme tilbake til Stortinget, men jeg er nok kanskje vel så opptatt av at ungdom blir involvert i arbeidet med utarbeidelse av en sånn strategi. Det er en rekke av de forslagene som er tatt opp i representantforslaget, som det er helt naturlig også å diskutere i forbindelse med den strategien, og så er det en del av forslagene som vil kreve budsjettinnsats, og da vil det komme til Stortinget uansett.
Bent Høie (Høyre), 2014-06-17:
Jeg kan garantere at endringer i engangsstønaden er det ikke mulig å gjennomføre i strategier, det må gjennomføres i statsbudsjett. Det kommer en tilbake til i Stortinget, uansett, så den bekymringen trenger ikke representanten Toppe å ha. Vi har økt engangsstønaden som en del av budsjettarbeidet sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er en del av regjeringens politikk. Når Dokument 8-forslag blir oversendt, må jeg også svare tilbake på et faglig grunnlag. Og på et faglig grunnlag har ikke Helse- og omsorgsdepartementet grunnlag for å si at en økning av engangsstønaden vil være et vesentlig virkemiddel i et abortforebyggende arbeid. Det er det min oppgave å svare Stortinget. Så kan en politisk fra Stortingets side mene at dette er ønskelig, det er regjeringens politikk. Men det er noe annet enn også å gi et faglig grunnlag for de beslutningene som Stortinget skal ta.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
For Kristelig Folkeparti er det helt uaktuelt å legge ned et akuttilbud før vi har sikret en kvalitativt god og forsvarlig akuttberedskap gjennom bl.a. prehospitale tjenester av høy kvalitet. Det står fast. Mener statsråden at dersom akuttavdelinger, eksempelvis på Rjukan sykehus, legges ned, er akuttberedskapen allikevel forsvarlig, slik den er i dag, eller deler statsråden Kristelig Folkepartis anliggende, at akuttilbudet ikke blir lagt ned før en ny forsvarlig akuttberedskap er på plass?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-06-17:
For Kristelig Folkeparti er akuttberedskapen en viktig sak. Det tror jeg at vi har klart å gi uttrykk for i debatten så langt. Det er ikke aktuelt for Kristelig Folkeparti å legge ned et akuttilbud uten at det blir erstattet med en kvalitativt god akuttberedskap. Det står fast. Jeg har lyst til å peke på noe som min kollega, representanten Bollestad, også var inne på i sitt innlegg, dette med prehospitale tjenester og spesielt luftambulanse. Det er et viktig ledd i den prehospitale akuttberedskapen. Vi vet at i Telemark er det hull – eller «mørke hull», som representanten Bollestad kalte det – der det er for lang tid mellom der luftambulansen nå befinner seg, og til et eventuelt skadested. Dette er også en god anledning til å løfte fram akkurat det perspektivet, og det vil jeg gjøre i denne saken, fordi jeg synes at denne saken tvinger fram en ny vurdering av om ikke man bør etablere en luftambulansebase i Telemark. Dette er i hvert fall noe Kristelig Folkeparti kommer til å løfte fram ikke bare for Telemark, men selvsagt også for andre deler av landet der vi har disse sorte hullene. Til representanten Kjersti Toppe: For det første synes jeg kanskje ikke det var den hyggeligste invitasjonen jeg har blitt møtt med. Først beskyldes vi for å ha sviktet, og så skal vi bli invitert til å være med på et forslag som i realiteten vil sette hele prosessen rundt helseforetaket i Telemark på vent. Forslag nr. 13 lyder: «Stortinget ber regjeringen sørge for at Utviklingsplanen for Sykehuset Telemark HF 2014–2016 blir vurdert på ny når det gjelder lokalsykehusene på Rjukan og i Kragerø.» Her snakker man altså som om det handler om to forskjellige ting. Det gjør ikke det. Det ene henger sammen med det andre, og skulle vi støttet dette, betyr det at vi hadde satt på vent den prosessen som handler om å øke kvaliteten, sørge for flere sengeposter og høy kompetanse på Sykehuset Telemark både i Skien og på Notodden. Det er ikke forsvarlig, og det kan ikke Kristelig Folkeparti være med på. Jeg tror vi har vært veldig tydelige på hva slags forventninger vi har til statsråden på dette for å kunne sørge for at det er god akuttberedskap i hele Telemark.