trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-20:
Nei, tvert imot tror jeg at dette fører til bedre tjenester for innbyggerne. Min erfaring med Samhandlingsreformen er at det har vært veldig mye godt interkommunalt samarbeid om spesielle tjenester. De store, grunnleggende områdene er det kommunene selv som tar seg av. Når det gjelder intermediære plasser f.eks., er det helt naturlig at flere kommuner samarbeider om sånne spesialiserte oppgaver. Det er ikke bare de små kommunene som samarbeider, også bykommunene samarbeider for å få på plass et enda bedre kompetansemiljø og enda bedre tilbud til innbyggerne. Jeg tror det er en styrke at vi har et godt interkommunalt samarbeid rundt omkring. Det er ikke noen hemsko for demokratiet at kommunene finner sammen, og kommuner kan finne forskjellige samarbeidsregioner, helt ut fra oppgavene. For noen passer det å være i en region når det gjelder Samhandlingsreformen og de oppgavene, og så kan det passe å være i en liten, annen konstellasjon når det gjelder helt andre oppgaver som de har felles med andre nabokommuner.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-20:
Det er riktig som representanten sier, at det er gjort endringer i rentekompensasjonsordningen. Det vil jo ha virkninger de første tre–fire årene, er det vel. Etter det vil denne økningen slå fullt ut. Det med rentekompensasjonsordning er jo egentlig å forskyve utgiftene fram i tid. Så nå tar vi dem altså løpende. Jeg vil påstå at fylkesveiene og takten i utbygging av fylkesveiene har blitt helt annerledes etter at fylkene overtok dette ansvaret. Jeg ser at i mitt hjemfylke er det en annen sammenhengende utbygging, en helt annen felles regional planlegging, og vi har fått en helt annen takt i fylkesveiutbyggingen, som viser at staten ikke er den rette til å drive fylkesveiene i distriktene.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-20:
Alle opposisjonspartiene har gjort narr av Senterpartiets kommunesammenslåingsallergi. Venstre sa at Senterpartiet ikke vil endre noen ting. De må ha gått glipp av et eller annet. For det første har vi i Senterpartiet programfestet at vi er for frivillig kommunesammenslåing. For det andre kan jeg ikke komme på en eneste kommunesammenslåing de siste årene uten at det vært tatt initiativ av en senterpartikommune. I Sør-Trøndelag har vi nå to kommuner, senterpartistyrte Ørland og Bjugn, som er inne i en prosess for å vurdere kommunesammenslåing. Senterpartiet, med kommunalministeren, har gjort endringer for å gjøre det enklere å slå seg sammen. Staten betaler nå alle kostnader ved kommunesammenslåing, og kommunene får beholde inntekten fire år lenger enn før. Det er ganske spesielt å høre alle opposisjonspartiene snakke om at de vil ha mindre statlig styring, færre innsigelser, større handlingsrom, mindre detaljert lovverk. Kommunestyrerepresentantene er i stand til å ta vare på det nasjonale ansvaret. De har vett til å ta alle disse avgjørelsene – de har egentlig vett til å styre det meste selv. Men når det kommer til kommunestruktur, er de totalt inkompetente. Jeg må virkelig spørre: Hva var det som skjedde med meg mellom den dagen da jeg var ordfører og ikke hadde peiling på hva som var best for min kommune når det gjaldt kommunesammenslåing, og dagen etter, da jeg gikk opp trappa her? Det hadde liksom skjedd et under: Jeg var blitt i stand til å tegne det nye kommunekartet for hele Norge. Jeg fatter ikke logikken her. Alle har «færre kommuner» som et mantra. I fjor var det halvering av antallet kommuner, i år skal det være godt under 100. Nå venter jeg virkelig på kartet. Jeg tror innbyggerne i de 329 kommunene som skal bort, er veldig interessert i hvilke kommuner det gjelder. Til representanten Hagesæter: Jeg kan berolige ham med at riktignok er jeg nærsynt, men jeg ser forskjell på ham og Siv Jensen. Jeg beklager at jeg levde i den villfarelse at de to hadde noenlunde samme virkelighetsoppfattelse når det gjelder kommunenes grunnleggende oppgaver. Jeg får stille spørsmålet til Fremskrittspartiets medlemmer i kommunalkomiteen på en annen måte: Støtter dere partilederens uttalelse, at skole og eldreomsorg ikke er grunnleggende oppgaver? Hvis svaret er ja, kan dere klargjøre for meg hva som er grunnleggende kommunale oppgaver? Er det bare å sørge for at det er mer sprit i lokalbutikken, at det er frie skjenketider – eller er det noen andre oppgaver dere mener er grunnleggende for kommunene?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-06-20:
Jeg hadde ikke tenkt å forlenge debatten, men når representanten Morten Ørsal Johansen kunne fortelle at avstandene har blitt så mye mindre, må jeg virkelig ta fram kommunekartet som stortingskandidaten fra Fremskrittspartiet i Sør-Trøndelag tegnet i forkant av landsmøtet til Fremskrittspartiet. Der var Holtålen, Røros, Tydal og Selbu kommuner sammenslått til en kommune – ikke noen stor enhet folketallsmessig, vi har fortsatt ikke passert 20 000 innbyggere, men kommunen blir da godt og vel like stor som Vestfold fylke. Det som kompliserer dette lite grann, er at to av kommunene ligger i Neadalsføret, og de andre to kommunene ligger i Gauldalen. Da har man sett helt bort fra geografi – som jeg håper kandidaten fra Sør-Trøndelag har et visst kjennskap til – og det vil fremdeles ta i hvert fall tre timer å kjøre fra den ene enden av kommunen til den andre. I tillegg skulle visst kommunesenteret ligge på Røros. Jeg er ikke helt overbevist om at selbyggene deler den tanken. De har aldri hatt en bo- og arbeidsregion som har hatt noe med den regionen å gjøre.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
For Kristelig Folkeparti er det viktig å få til en boligbygging der vi bruker fortetting, vi må bygge mer i høyden, konsentrere det rundt sentra – for å ivareta boligbygging – samtidig som vi skal ivareta klima, og ikke minst det som har med jordvern å gjøre. Men i den nye jordloven § 12 åpnes det opp for spredt bosetting – på bekostning av landbruket – også vedtatt av Senterpartiet. Hvordan skal man kunne klare å se disse to tingene sammen – økt boligbygging, men samtidig ta vare på den viktige matjorda vår i tiden framover? Jeg innbiller meg at Senterpartiet er opptatt av det.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Det er noen temaer som har vært gjengangere i hele denne perioden, og der i hvert fall opposisjonspartiene har utfordret regjeringspartiene. En av disse gjengangerne er regjeringens somling med bl.a. å legge fram et forslag om individuell rett til brukerstyrt personlig assistanse. Dette har vært et gjennomgående tema i hele denne perioden, og fortsatt har man ikke dette på plass. Hva er det som gjør at Arbeiderpartiet vegrer seg for å innføre denne viktige rettighetsfestingen, som bl.a. fører til at mennesker med funksjonshindringer kan bli mer sjef i eget liv. Hva er årsaken til at Arbeiderpartiet etter åtte år i regjering fortsatt vegrer seg for å innføre en slik rettighet?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Kristelig Folkeparti er bekymret for den stadig økende gjelden i norske kommuner. Nettogjelden har nå steget til over 40 pst. av inntektene ved utgangen av 2011. I årene 1997–2000 var nettogjelden så lav som rundt 10 pst. av inntektene. Gjelden der renteutgiftene netto belaster budsjettene og regnskapene, kan anslås til godt og vel 170 mrd. kr. Dette gjør kommunene svært sårbare for eventuelle renteøkninger, og kommunene går en usikker framtid i møte rent økonomisk. Kommunenes handlingsfrihet, beslutningsmyndighet og selvstyre kan også begrenses på grunn av dette. Når jeg hører de rød-grønne partiene snakke om dette, virker det på meg som om dette ikke bekymrer dem i det hele tatt. Gjelder det også for SV?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
I sitt innlegg nevnte Heidi Greni satsingen på fylkesveier og skrøt av regjeringen, som i løpet av en tiårsperiode skal bruke 10 mrd. kr ekstra til vedlikehold av fylkesveier. Man skulle da tro at den første milliarden ville komme i 2014. Men allerede i 2014 er de underfinansiert. I tillegg fjerner man rentekompensasjonen for transporttiltak i kommunene. Så her gir man med den ene hånden og tar med den andre. Mener virkelig Senterpartiet at denne pakken er det verdt å ta bølgen for?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Aller først må jeg jo si at i motsetning til Arbeiderpartiet har ikke Kristelig Folkeparti allergi mot enhver form for privatisering. Det kan nok være noen oppgaver som kunne egnet seg til det – ikke nødvendigvis innenfor det som har med pleie og omsorg å gjøre, men kanskje andre områder. Det som Kristelig Folkeparti har sagt, er at vi må ha en styrking av ideell sektor, en større styrking enn det de rød-grønne og regjeringen har fått til, for innenfor den sektoren finnes det mange aktører som gjør gode, viktige samfunnsoppgaver også innenfor helseområdet. Ellers må jeg si at Fremskrittspartiet selvfølgelig får all mulig anledning til å snakke om sin politikk. Kristelig Folkeparti skal snakke om sin politikk, og så skal dette være et område som vi sikkert skal kunne samtale om når den tid kommer.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Jeg vil gjerne være med og hylle alle prosjekter som gjør at kommunesektoren kan blomstre og videreutvikle seg. Dette og sikkert flere andre tiltak og prosjekter skal Kristelig Folkeparti være med og løfte fram. Vi er et parti som gjerne ønsker at beslutninger skal tas på lavest mulig nivå. Derfor blir kommunesektoren en viktig sektor. Det å ha en kommunesektor som blomstrer og videreutvikler seg, er svært, svært viktig også for Kristelig Folkeparti. Til trepartssamarbeidet: Vi har ikke på noen som helst måte utfordret det, og vi ser at dette er ting som sikkert kan videreutvikles. Men det viktigste av alt er jo at alle gode krefter går sammen for å styrke kommunesektoren. Det er der velferdstjenestene først og fremst skapes og leveres, og derfor er det viktig at vi har en robust kommunesektor.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Det er ingen grunn til å legge skjul på at det er stor avstand mellom Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet når det kommer til asyl-, innvandrings- og integreringsspørsmål. Det er et av de områdene der jeg ser at avstanden kan være så stor at det er en grunn til at vi fra Kristelig Folkepartis side har sagt at det er lite sannsynlig at vi sitter i regjering med Fremskrittspartiet. Men alt skal kunne snakkes om, og det har vi vært veldig tydelig på. Vi ønsker en ny regjering, og vi ønsker etter valget – når velgerne har talt og sagt sitt – å sette oss ned med alle partiene og snakke om også de vanskelige områdene. Så får vi se hva vi klarer å komme fram til når de samtalene er gjennomført.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Jeg har lyst å stille et spørsmål knyttet til Samhandlingsreformen. Det var viktig at dette skulle være en fullfinansiert reform. Nå viser tallene at den kommunale medfinansieringen ligger på rundt 120 mill. kr. Hvis man tar utgangspunkt i et makroperspektiv, kan man kanskje si at ok, da har man truffet ganske godt. Men hvis man går ned på kommunenivå, ser man at 220 kommuner bruker mer av sine egne penger til denne reformen enn andre kommuner som har kommet lenger i gjennomføringen, eller som har en annen økonomi. 220 kommuner har altså en høyere kostnad enn den de får kompensert. Dette kan jo være en anledning til å spørre statsråden om det ikke er tilfellet at denne reformen allerede nå bør etterberegnes. Hva ønsker hun å gjøre for at også de kommunene som må bruke mer av egne penger, skal kunne oppleve at dette er en reform som både fungerer, og som er fullfinansiert fra statens side?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2013-06-20:
Jeg håper jeg klarer å holde et innlegg som gjør at Ingalill Olsens forsøk på å gjøre meg til sosialist, ikke blir bekreftet. Jeg er kristendemokrat og er stolt av å være det. Til Samhandlingsreformen: Kristelig Folkeparti tenker at det må være en forpliktende kvalitetsreform som følges opp med reelle kostnadsberegninger. Reformen skal i tråd med intensjonen fullfinansieres av statlige midler. Dette var vi inne på litt tidligere. Kommunene har fått større utfordringer etter at Samhandlingsreformen trådte i kraft. Pasientene som skrives ut fra sykehusene, er sykere. De kommunale ansatte har strukket seg langt for å gjøre overgangen mellom spesialisthelsetjenesten og den kommunale helsetjenesten så god som mulig for den syke. For å hindre raske og unødvendige reinnleggelser mener Kristelig Folkeparti at kommunene må settes i stand til å møte utfordringene ved at de får mer og bedre utstyr og bedret kompetanse. Selve intensjonen med Samhandlingsreformen var at den skulle være fullfinansiert. Foreløpige anslag viser at utgiftene til kommunal medfinansiering blir om lag 120 mill. kr høyere enn det som er overført kommunene fra sykehusene. Nærmere 220 kommuner har høyere kostnader enn de får kompensert, noe som gir utfordringer i det øvrige tjenestetilbudet i kommunene. Dette gjør at kommunene får mindre handlefrihet og begrensede muligheter på andre områder. Derfor er vi så opptatt av at denne reformen må fullfinansieres. Jeg synes det er bra at statsråden i hvert fall signaliserer at hun vil følge nøye med på denne reformen også i tiden framover. I tillegg til at kommunene går økonomisk usikre tider i møte, somler også regjeringen med å rettighetsfeste elementære tjenestetilbud til befolkningen. Regjeringen somler bl.a. med å legge fram et forslag til individuell rett til brukerstyrt personlig assistanse. Denne ordningen har vært svært viktig for å fremme selvstendighet og uavhengighet for mennesker med nedsatt funksjonsevne. Vi i Kristelig Folkeparti mener at alle med nedsatt funksjonsevne som har behov for det, må få individuell rett til denne tjenesten helt fra fødselen av. For mange er det helt avgjørende for å føle selvstendighet og verdighet. Derfor tok jeg også det opp i en replikkveksling tidligere i dag. Helt til slutt: Representanten Ingalill Olsen hadde en liten visitt til meg i sin replikk, der hun utfordret Kristelig Folkeparti angående samarbeid med Fremskrittspartiet når det gjelder asyl- og innvandringspolitikk. I forrige uke ble Venstre og Kristelig Folkeparti kritisert av Fremskrittspartiets første nestleder, Per Sandberg, i Klassekampen, fordi han mente at vi hadde skylden for at de lengeboende asylbarna var i den situasjonen de var. Han brukte begrepet «den uverdige situasjonen som disse asylbarna er i». Det synes jeg er interessant – og det kom fra Fremskrittspartiet. Jeg lurer på: Når skal vi få høre sentrale arbeiderpartipolitikere bruke begrepet «den uverdige situasjonen som disse barna er i»? Det savner jeg, og det tror jeg også flere av samarbeidspartiene savner.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-20:
Det å gjøre boligene våre sikre er kanskje basisen når man skal lage et regelverk for boliger. Vi har veldig få kompetansemiljøer innenfor hele byggsida som sitter på objektiv kompetanse, som heller ikke er selgere inn i et marked, eller som leverer mange av de løsningene vi har – som det eksemplet jeg brukte om brann. Vi har ikke noe objektivt miljø som ikke leverer noen av tjenestene, og som kan gå inn og sjekke hva som er effektivt. I SINTEF-miljøet påstår man at man bare legger sikkerhetssystem oppå sikkerhetssystem oppå sikkerhetssystem, og ikke tar bort noen av de gamle kravene når nye og mer effektive løsninger kommer. Hva er det statsråden kan gjøre for å minimere de gamle kravene når vi får nye og bedre løsninger teknologisk, og å sikre at det finnes objektive miljøer som kan vurdere dem?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-20:
Grunnen til at jeg har tegnet meg, er Senterpartiets innlegg her – spesielt innlegget til representanten Brekk. Han påstår at grunnen til at man ønsker kommunesammenslåing, er at man ønsker å spare penger. Jeg tror ikke man kommer til å spare noen penger på å slå sammen kommuner. Man sparer kanskje en ordførerlønn. Det er mulig det går ut over partiapparatet til Senterpartiet, men jeg tror ikke det er den store, avgjørende delen. Grunnen til at Venstre er for å slå sammen kommuner, er at vi tror det blir mer lokaldemokrati fordi vi kan delegere flere oppgaver hvis enhetene er store nok. Vi vil delegere mye makt til kommunene, derfor må vi ha større enheter. Hvis vi skal gjøre det vi mener – innenfor mange felter i den norske velferdsstaten – med å flytte mer makt til kommunene, må vi ha kommuner som er i stand til å ta de oppgavene, akkurat slik som Senterpartiet skriver i innstillinga til meldinga fra regjeringa, som jeg refererte til i mitt hovedinnlegg. Det dette er en kamp om, er hvorvidt vi skal delegere mer makt til kommunene eller fortsette som før, slik at de utvikles mer og mer til grendautvalg. Jeg skjønner at det blir mange heldags politikere i Senterpartiet av å ha denne grendautvalgsstrategien, men jeg tror det er dårlig for lokaldemokratiet. Venstre har alltid fra denne talerstol kjempet for et sterkt lokaldemokrati. Vi har aldri kjempet for at man først og fremst skal spare penger med sånne modeller, men vi vil flytte makt ned – mye mer makt ned enn det man har klart under denne regjeringa. Så skjønner jeg ut fra gårsdagens pressekonferanse til Senterpartiet at hovedstrategien er at alt skal være akkurat sånn som det er, og at Senterpartiet nærmest er i ferd med å innta Høyres konservative ideologiske tradisjon. Det får de gjerne drive valgkamp på, men de må være så ærlige at de refererer til det vi andre faktisk mener. Det er ingen av oss som har sagt et ord om at vi skal spare penger gjennom denne reformen, men vi skal lage bedre tjenester og mer lokaldemokrati. Det kommer til å være Venstres utgangspunkt.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-20:
Jeg merker meg, president, at det gjør presidenten hver gang jeg tegner meg.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-20:
Det er slik at Venstre er for mer lokal makt. Dermed vil det bli kortere vei til makten enn det er under dagens regjering. Hvis man flytter makt fra staten ned til kommunale ledd, blir det kortere ledd sjøl om det kanskje blir en og en halv kilometer lenger til kommunestyremøtet. Vi mener at vi lytter til de kommunene som jobber med dette, og det er faktisk en del ordførere i Venstre som også jobber med å få til større regioner rundt seg. En av dem som jobber aktivt med det, er f.eks. ordføreren vår i Hurdal, som ser at han ikke klarer å bygge opp fagmiljøet godt nok, han klarer ikke å løfte de store investeringene man trenger hvis man ikke er flere til å gjøre det, for det er nemlig slik at folk flest vil ha gode tjenester. Vi vil ikke ha tvangssammenslåing, vi vil at kommunene skal få mer makt og da få muligheten til å lage de regionene. Det har vi sett at de klarer i andre land.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-06-20:
Jeg kommer ikke til å kommentere den første saken, der er jeg helt enig i det som ligger i innstillinga fra komiteen. Men jeg har lyst til å ta opp forslaget, vårt opprinnelige. Jeg vet at vi i dag ble 10 minutter for seine, vi har rukket det med de 287 andre forslagene vi har fremmet de siste to ukene, men jeg har skjønt at presidentskapets innstilling er at vi sjøl med noen minutters forsinkelse skal klare å få behandlet det. Grunnen til at vi har fremmet dette forslaget, er to typer tilbakemeldinger. Det er tilbakemeldinger fra de ansatte i UDI, som jobber med denne typen områder, som sier at det å ha en inngående innsikt ikke bare i hva som skjer i alle land, men i hva som skjer i alle regioner og alle land, er en ganske krevende jobb, og at det tar lang tid fordi det er et stort fagområde. For Venstre er det viktig at asylsøknader tar kort tid. Alt vi kan gjøre for å sørge for at behandlingstida blir kortere, er bra, ikke bare på grunn av de problemene det fører til at folk blir værende lenge i Norge uten en avklaring, men også fordi det er mye bedre for folk å få en rask avklaring på framtida si. Den andre tilbakemeldinga vi har fått, er fra dem som jobber med denne gruppa asylsøkere, som syns at det av og til ikke er optimale kunnskaper om de landene man uttaler seg om. Vi har en god del eksempler i avslag som viser at det er en del manglende kunnskaper om de landene det er snakk om. Jeg skjønner at det er vanskelig å holde oversikt over et så komplekst saksområde med så store endringer. Derfor mener vi at man kunne ha utviklet en felles base på nordisk nivå for å få det til, ut fra innspill både fra dem som jobber med det, og fra dem som jobber med den typen søknader. Så vi tar opp vårt forslag igjen. Vi syns det er godt, og vi kommer til å jobbe for å få til det i de andre posisjonene vi kan få, for å presse på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Det hadde vore fint om representanten Hagesæter hadde brukt tida si på å lese innhaldet i meldinga, i staden for å telje ord. Regjeringa har brukt desse åtte åra til å betre forholda på bustadmarknaden, spesielt for dei som treng det mest. Me gjorde eit stort lyft ved å styrkje bustønadordninga i 2009. I år er løyvingane på nær 3 mrd. kr. Det er 120 000 husstandar som mottek ca. 25 000 kr gjennom denne ordninga. Me har fått ny lov på dette området. Me sikrar personvernet betre. Me har gjort kraftige tak for låneramma for Husbanken. Me byggjer fem gonger så mange studentbustader i år som ein gjorde under Bondevik II-regjeringa. Me har auka tilskottet til utleigebustader, og me har auka tilskottet til etablering, me har auka tilskottet til tilpassing. Me gjer mykje, og me har lagt fram visjonane for den framtidige bustadpolitikken i denne meldinga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Eg har ikkje sett bakgrunnen for dei analysane som det her vert referert til, så det er vanskeleg for meg å seie meg einig eller ikkje. Eg ville gjerne ha sett bakgrunnsmaterialet, ikkje berre konklusjonane. Men kvar og ein kan tenkje seg til kva som ville skje viss den finanskrisa me ser i Europa, slår inn over Noreg for fullt. Det ville nok bety at mange av dei som i dag er arbeidsinnvandrarar, sannsynlegvis ville returnere til sine heimland. Det ville frigjere veldig mange bustader ikkje minst i det sentrale austlandsområdet. Korleis det vil slå inn i bustadmarknaden, vert spekulasjonar. Men det er klart at viss ein gjer som Venstre sin representant føreslo, å auke bustadbygginga til 40 000, og ein samtidig får ein slik nedgang i økonomien, kan det kanskje vere noko i det dei seier. Men eg har ikkje sett bakgrunnen for desse analysane, så eg kan ikkje vere meir konkret i det eg svarar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Senterpartiet er særs oppteke av det. Men Senterpartiet er sjølvsagt også oppteke av at folk skal ha ein trygg plass å bu. Me må greie å ha to tankar i hovudet samstundes. Derfor må me differensiere mellom dei behova som er i pressområda, og der må me byggje høgare, tettare og utnytte arealet mykje betre enn det me gjer i dag. Det kjem me til å leggje opp til i dei nye rikspolitiske retningslinjene som me no har jobba fram, og som skal kome om kort tid. På den andre sida er det viktig – på bygda, i dei mindre tettstadene – at ein òg kan få byggje bustader ute i grendene, viss ikkje vil grunnlaget for skulen, for butikken – for den sosiale infrastrukturen – etter kvart forvitre. Det må vere mogleg å ha to tankar i hovudet samtidig. Ei forsiktig omdisponering, ikkje nødvendigvis av mykje dyrka jord, men ute i grendene, trur me er viktig. Så ei differensiering her er heilt nødvendig.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Når departementet utarbeider nye krav, er det ikkje slik at det vert gjort i eit vakuum. Veldig mykje forarbeid handlar om å innhente eit godt grunnlag nettopp frå institusjonar som SINTEF, NTNU og forskingsmiljø rundt om. Det gjeld i denne politikken, altså i bustadpolitikken og i bygningspolitikken, og det gjeld i andre sektorområde. Det er klart at i det arbeidet handlar det òg om å evaluere eksisterande regelverk. Eg kjenner ikkje til den påstanden som er komen på dette feltet, men eg vil tru at mine folk som sit og lyttar her, har merka seg dette, og at ein òg kan ha ein dialog om kva som ligg her. Viss det er slik at det ligg lag på lag, vil det vere fornuftig å sanere, gå gjennom og sjå på kva som bør vekk. Det er jo det som normalt er prosessen når ein lagar nye lovverk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Mykje av debatten så langt i dag har handla om å eige bustaden sin, moglegheita til å kjøpe seg ein bustad for folk som er rimeleg ressurssterke. Men det kan òg vere smart å leige bustaden for mange, kanskje i ein kortare eller lengre periode av livet. Ein godt fungerande leigemarknad er nødvendig for mobiliteten i arbeidsmarknaden både i bygd og by. Det er nødvendig på bygda fordi ein kanskje vil flytte dit for rett og slett å «prøvebu» før ein vurderer å byggje sin eigen bustad – i mange distriktskommunar, i motsetning til i byane, veks ikkje verdien av bustaden i takt med kostnadane – og i byane fordi det er mange i ein by som er mobile, og kanskje vil flytte på seg. Me vil sikre dei som leiger bustad ein meir stabil og trygg busituasjon. Me styrkjer difor leigebuarorganiseringa og sender på høyring eit framlegg om å utvide minstetida for leigekontraktar frå tre til fem år. Leige-til-eige-ordninga har òg vore teke opp tidligare i denne salen. Det er eit viktig tiltak for at dei som kanskje i utgangspunktet ikkje har råd til å eige, kan gjere det over tid. Husbanken sitt grunnlån skal òg vidareutviklast for å stimulere til bygging av fleire utleigebustader. Husbanken er det viktigaste verkemiddelet me har i bustadpolitikken. Dei som sit nedst ved bordet, dei som kanskje har problem med både å leige og å eige, treng òg at me ser dei. Mange treng hjelp over lengre tid for å kunne klare seg i eigen heim. Difor vil regjeringa leggje fram ein brei strategi for det bustadsosiale arbeidet. Ein skal samle den offentlege innsatsen, bidra til fleire butilbod for fleire vanskelegstilte, følgje opp dei som treng hjelp for å mestre buforholdet og kvardagen og styrkje det bustadsosiale fagmiljøet. Fem departement er med på å arbeide saman med Husbanken og dei andre velferdsdirektorata i kommunesektoren, og frivillig sektor blir invitert med på å utvikle strategien, som skal gjelde frå neste år. Det er viktig for meg å understreke at regjeringa fører ein bustadpolitikk for enkeltmennesket, for samfunnet og for framtidige generasjonar. Dei bygga me set opp i dag, skal vare veldig lenge. Berre 1 pst. blir bygde nye kvart år, det er mykje eksisterande bygningsmasse. Difor må vi iallfall syte for at dei nye bustadane me byggjer, er tilrettelagde for at alle kan bruke dei. Det blir mange fleire eldre over tid, dei må ha moglegheita til å bu lengst mogleg heime i eigen heim. Bygga må òg vere rigga slik at dei varetek klimautfordringar og krav til energiforbruk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Då desse riksvegane vart overførde til fylka, var Sogn og Fjordane kanskje det fylket som kom aller best ut, for det vart teke omsyn til dei fylka som hadde prosjekt under utbygging. Sogn og Fjordane fekk heile 10 pst. av ramma – langt over det ein elles skulle hatt. Difor har ein no kunna opne Bremangersambandet, og difor skal ein snart opne Dalsfjordsambandet – takk vere denne regjeringa som har sytt for mykje meir midlar til fylka. Det skal lagast kriterium for samferdsle som skal inn i inntektssystemet. Det er varsla i 2015. I overgangsåret, 2014, er det gitt ei fordeling, som beskrive av representanten. Det er eitt år. Den varige løysinga, den varige fordelinga, kjem i inntektssystemet for 2016, og ho vert ikkje slik som dette. Det har heile tida vore klart at dette var ei ordning for 2014.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Då fylket overtok resten av riksvegane, vart det òg gjort ein del tilpassingar, slik at staten har behalde ein del meir av dei vegane enn det som vart nemnt då vi diskuterte dette i ein annan setting. Ja, rentekompensasjonsordninga var ei god ordning, men då var ikkje budsjettet til fylkeskommunane på det nivået det er i dag. For det fyrste la me inn 1 mrd. kr ekstra i 2009, i tillegg til det som var ramma på vel 5 mrd. kr som skulle overførast. Så har me lagt inn ei opptrapping på 1 mrd. kr årleg i den neste Nasjonal transportplan. Det er klart at det er meir verdt for kommunane enn rentekompensasjonsordninga, for dei midlane kan dei bruke enten til å investere direkte, eller til å ta opp lån. Me føreset at denne regjeringa vert sitjande. Det vil bety at opptrappinga kjem på plass, og at dei vil få 1 mrd. kr ekstra, som vil vere varig, og som kan brukast enten til låneopptak, eller direkte til investeringar til drift og vedlikehald.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Når me overfører midlar til kommunane, må me rekne på makronivå. Det vert heilt umogleg viss ein skal sitje og rekne på kvar enkelt kommune. Og ser me på makro, vil eg seie at 120 mill. kr er ganske godt treft. Ser me på andre reformer, har dei slått litt ulikt ut. Kvalifiseringsprogrammet slår den andre vegen. Der har ein ikkje brukt den ramma som vert overført til kommunane, og det er ingen av kommunane – ettersom eg har høyrt, eller KS – som krev at me skal dra inn igjen dei midlane. Det hadde vore naturleg viss me hadde ei ordning med etterrekning, at me òg dreiv inn igjen det som gjekk i pluss. I fjor var demografiutviklinga slik at vi hadde ei for høg stipulering av demografi i forhold til det som vart realitetane. Me krev heller ikkje inn igjen dei midlane – det er fleire hundre millionar. Ein fekk med seg over 2,5 mrd. kr i varige skatteinntekter som vert jamna ut, takk vere ei regjering som jamnar ut mellom rike og fattige kommunar, slik at alle får del i dei. Totalt sett meiner eg at dette jamnar ut meir enn dei 120 mill. kr, men eg har sagt at me skal følgje nøye med på dette framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Eit parti og ei regjering sin vilje til å stimulere enten kommunesektor, samferdsle eller andre sektorar kjem til uttrykk i stortingsproposisjon nr. 1 som regjeringa legg fram for Stortinget. Viss me ser på gjennomsnittleg realvekst i den tida Høgre satt i regjering og hadde makt, var gjennomsnittet ganske lågt: 1,6 pst. frå 2002 til 2005. At Stortinget, mot Høgre sin vilje, plussa på dei skrantne budsjetta så det i alle fall vart litt meir når det skulle fordelast til kommunane, kan ikkje vere Høgre si forteneste. Kva eit parti gjer når det sit i opposisjon, har mindre betydning. Det er ikkje det som uttrykker partiet sin reelle vilje. Det er når du sit i posisjon, at politikken vert realitetar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Eg vil føye noko til det føregåande talar sa. Han tok opp ei viss forvirring over politikken til Framstegspartiet, for representanten Åge Starheim sa at manglande finansiering frå staten svekte kommunanes fridom til å prioritere lokalpolitiske ynskje. Men det ein legg inn frå Framstegspartiets side, er jo øyremerka. Det er ingen moglegheit til å prioritere lokalpolitisk når ein øyremerker midlane, og i tillegg skal ha statleg overtaking av dei viktigaste områda kommunane har. Eg òg ber om at dette vert avklart. Det er viktig for veljarane og for det politiske miljøet å vite kva Framstegspartiet eigentleg meiner. Det er òg andre ting som er eigna til å forvirre. Tidlegare i dag tok representanten Gjermund Hagesæter opp det at vi regulerer kommunane for mykje gjennom lov og regelverk. Men i spørjetimen i same salen har Framstegspartiet etterlyst meir innblanding, nemleg strengare reglar for å hindre bustadbygging i område der det er fare for flaum og skred. Den eine dagen vil ein ha mindre regelverk, den andre dagen vil ein ha meir – det kan det òg vere greitt å få avklart. Så til brevvekslinga med Høgre om skatteutjamning, som har vore ein gjengangar. Høgre teiknar eit feil bilde av kva dei spurde meg om, og kva me skreiv i vårt svarbrev frå departementet. Det har vorte teke opp i mange samanhengar, og eg tenker at det kan vere greitt å gjere greie for det. Høgre bad oss om å berekne effekten av alle endringar som var gjorde i inntektssystemet sidan 2005. Det har me sjølvsagt sagt ikkje er mogleg, for det har vore mange endringar i utgiftsutjamninga. Det er heller ikkje interessant å sjå på utgiftsutjamninga, for ho er basert på objektive kriterium. Det som me har vore presise på heile tida, er at våre tal viser effekten av dei politiske delane av inntektene til kommunane – i praksis dei ulike regionaltilskota og ulike modellar for fordeling av skatteinntekter. Skatteinntektene utgjer over halvparten av dei frie inntektene til kommunane. Skatteinntektene er ulikt fordelt mellom kommunane. Viss me gjer endringar når det gjeld kor stor del av inntektene som kjem frå skatt, kva for skatteinntekter kommunane skal få, eller graden av utjamning av skatteinntekter, vil det gi endringar i inntektene til kommunane, og det er nett det me har vist med våre berekningar. Høgre har sagt at tala er feil. Eg har gong på gong tilbode Høgre om å kome med sine tal, slik at vi kan gjere nye berekningar. Enno har ingen svart. Høgre hadde stått seg på å vere ærlege om kva dei står for. Dei bør innrømme at mindre skatteutjamning gjer at mange kommunar vil tape pengar. Det er ikkje så vesentleg om Fredrikstad og Sarpsborg tapar 87 eller 93 mill. kr – men dei tapar. Det er ikkje så vesentleg om Ringerike tapar 21 eller 23 mill. kr – men dei tapar. Slik kunne vi ramse opp mange kommunar. Dei rike vert rikare med Høgres opplegg, dei fattige vert fattigare. Eg vil kalle det klassisk Høgre-politikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Representanten Tetzschner sa at det var makroøkonomien som bestemmer fordelinga eller overføringa til ulike sektorar. Ja, til dels, men storleiken på prioriteringa av ulike sektorar vert òg bestemt av politiske prioriteringar. Høgres Michael Tetzschner får det til å høyrast som om Bondevik II-regjeringa gjorde store kutt i statsbudsjettet sine rammer. Det ein kutta i, var skatt. Ein kutta i skatten – det fekk utslag for kor mykje pengar ein hadde til å prioritere til andre område. Eg registrerer òg at Høgre framleis ikkje vil halde seg til fakta. Erna Solberg sine kommuneopplegg – som ho la fram for Stortinget – var ikkje 2,23 pst. vekst, men 1,6 pst. Det utgjer ganske mange milliardar i forskjell når du får nokre år på så store summar. Det er òg ei politisk prioritering som gjer at regjeringa fordeler rammene slik at alle skal kunne gi likeverdige tenester. Og som representanten Erling Sande sa, er det ikkje noko rop rundt om i landet i dei 373 kommunane som taper på Høgre sitt opplegg, om at dei skal gjere om dette. Det er heller ikkje noko rop der ute om at Framstegspartiet sin kommunepolitikk skal innførast – der ein vil kutte småkommunetilskotet: 11,2 mill. kr for kommunane i Nord-Troms og Finnmark, 5,2 mill. kr for mange kommunar rundt om, f.eks. Leka, som vart nemnd her – 600 innbyggjarar på ei lita øy. Det er mange slike kommunar langs kysten. Du kan ikkje taue dei inn til land og slå dei saman med andre, dei må ha moglegheiter for utvikling. Eg har hatt besøk av ordføraren på Leka, og fleire unge jenter derifrå som gjorde eit veldig sterkt inntrykk på meg med omsyn til korleis dei ynskjer å kjempe for sin kommune, sitt lokalsamfunn, der dei har tilhøyrsle, og som dei ynskjer å flytte tilbake til og realisere sine livsprosjekt ein gong. Det er mange slike ungdommar der ute, og dei fortener å få vete kva slags politikk ei Høgre–Framstegsparti-regjering vil føre og kva kart dei vil teikne. Dei fortener å få vete korleis økonomien skal vere – enten kommunen vert slått saman eller dei skal kunne fortsetje som eigen kommune. Det bør ein vere ærleg på før valdagen den 9. september.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Til representanten Tetzschner: Ja, det var òg vekst under Bondevik-regjeringa, men han dekte jo ikkje kostnadene me hadde til endra folkesetnad – demografi. Difor var det store kutt i kommunane. Til liks med representanten Heggø var eg òg lokal- og regionalpolitikar i dei åra, og det kjende ein rett og slett på kroppen. Difor kom 118 kommunar på ROBEK-lista. Nestemann på talarlista, representanten Lars Myraune, hadde eit heilsides oppslag i Trønder-Avisa 15. oktober 2005, der han sa: «Jeg sa det til Erna Solberg for lang tid siden at dersom regjeringen ikke forbedrer kommuneøkonomien, så taper vi valget.» «Regjeringen har ikke hørt på mitt råd», sa Myraune i oppslaget i Trønder-Avisa, der overskrifta er: «Høyreordfører glad for skifte.» Tydelegare kan det vel kanskje ikkje seiast at òg i Høgre sine eigne rekker såg ein at den kursen ein var inne på for kommunane, bar heilt gale av stad. Representanten Trine Skei Grande snakka om grendademokrati, snakka nedlatande om dei mindre kommunane med ein arroganse som faktisk ikkje er vanleg frå den kanten – Trine Skei Grande plar ikkje vere arrogant – og snakka om Senterparti-konservatisme. Men det er faktisk Senterpartiet som har gått i bresjen for dei kommunesamanslåingane som har vore. Eg ser få Venstre-ordførarar som tek til orde for kommunesamanslåing. Me har ein i mitt fylke. Eg har ikkje høyrt at han har vore høgt på barrikadane for kommunesamanslåing. Det har heller ikkje Høgre-ordførarar eller Framstegsparti-ordførarar. Dei sit med hendene i fanget og ropar på at Stortinget skal ta tak. Det synest eg er ganske stussleg. Viss dei meiner at det er så negativt for eigen kommune at dei ikkje vil setje det på dagsordenen sjølv, burde dei kanskje spørje seg sjølv om det er det dei skal bruke tida på dei næraste åra. Representanten Hoksrud frå Framstegspartiet hadde ein svær tirade om samferdslepolitikken. Eg kan ikkje bruke meir av tida i dag til å melde meg fleire gonger, men eg vil berre seie at eg var i Vrådal i februar. Eg har køyrt Telemark både på kryss og tvers – for ikkje å seie heile landet på kryss og tvers – og sett mange både gode og dårlege vegar. Og det er ikkje slik at alt forfallet som er i vegsektoren, har kome under denne regjeringa si tid i statsrådskontora. Me har lyfta budsjetta, og i fylkeskommunane er dei lyfta monaleg. Samferdsleramma er lyfta spesielt, men ikkje minst den generelle ramma som òg kan brukast til samferdsleinvesteringar. Og det gjer mange fylke. Ein brukar faktisk òg den generelle veksten i kommuneramma til å prioritere viktig infrastruktur i sitt fylke.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-06-20:
Det er interessant å lytte til innlegg om kommunestruktur, for det viser ei haldning til innbyggjarane i dei mindre kommunane som eg skulle ynskje at dei innbyggjarane sjølve hadde sete og lytta på. Då hadde dei kanskje fått eit noko anna syn enn dei har på enkelte parti. Dagens kommunestruktur er jo ikkje noko stort problem. Me har ikkje spesielt mange, og me har heller ikkje spesielt små kommunar i Noreg, samanlikna med andre land. Ei storstilt sanering av kommunar endrar ikkje den norske geografien – dersom ein ikkje vil flytte folk eller tenester. Eg ynskjer at me skal byggje bruer og vegar til folk der dei bur, ikkje som førre regjering, som brukte det som lokkemiddel for at ein skulle slå seg saman. Stakkars folk i Bjarkøy – me såg korleis det gjekk – det har ikkje vorte mykje bru, men dei slo seg saman med Harstad. Nyleg kom tal frå innbyggjarundersøkinga til Difi, som synte at brukarar av kommunale tenester i mindre kommunar er meir fornøgde med tenestene dei får, enn dei er i større. Men ut frå det som har vore sagt her i dag, vil eg tru at dei same representantane meiner at desse innbyggjarane ikkje har vett nok til å skjønne at dei burde vore meir misnøgde med tenestene dei får. Me har teke grep for å kartleggje kompetanseutfordringar i kommunesektoren. Me fekk nyleg ein rapport om kompetansesituasjonen, og utgreiinga syner at dagens kunnskap gir relativt liten grad av innsikt i korleis kommunane står rusta til å møte sentrale utviklingstrekk. Difor følgjer me opp det me gjer i direkte kommunikasjon med kommunane og gjennom meir forsking. Me er opptekne av at vi skal ha god kompetanse i kommunane, men òg den kompetansen som finst i norske kommunar i dag, vert veldig undervurdert. Så håpar eg at me iallfall gjennom valkampen, om ikkje før, får vite kva for store oppgåver Venstre vil leggje til kommunane. Ein snakkar veldig mykje om makt og oppgåver til kommunane. Det ville òg vere interessant å få vite litt meir konkret kva det skal vere, og korleis ein vil få gjennomslag for dei forslaga saman med Framstegspartiet, som både her og andre stader gir tydeleg uttrykk for at dei vil sentralisere makt, ifrå kommunane til staten. Ser me debatten her i samanheng med innstillingane som vart gjorde til distrikts- og regionalmeldinga og Nasjonal transportplan, der Høgre og Framstegspartiet meir eller mindre vil avvikle distriktspolitikken, gjer det meg ganske uroa for norske distrikt dersom dei skulle få makt i neste periode.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
Når det gjelder Fremskrittspartiets økonomiske opplegg, er det faktisk slik at det ikke er noen av de andre partiene som er representert i Stortinget, som slutter seg til det. Det virker som om de har ordninger på dette området og en oppfatning av virkeligheten som ingen andre har. Fremskrittspartiet går inn for stykkprisfinansiering. Det fører til mer statlig byråkrati og mer statlig styring og ikke til mer lokaldemokrati. Når det gjelder gjeldsutviklingen i sektoren, er den, som jeg sa i mitt innlegg, høy. Det kommer av høy investering. Og det er kommunenes ansvar. Men samtidig er det slik at gjelden er sammensatt av flere ting. Det er låneopptak som skal videreformidles til privatpersoner eller til selskap, det er rentekompensasjonsordninger til skole- og kirkebygg, og det er tjenester som er knyttet til VAR-området, dvs. vann og avløp. Men totalt har gjelden økt på grunn av aktivitet i kommunene.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
BPA, brukerstyrt personlig assistanse, som skal gis som et tilbud til dem som har behov for det, er en del av velferdstilbudet. Det er, som representanten Bekkevold sier, riktig at det er et viktig område. Utgangspunktet for kommunene når det gjelder å gi tjenester til sine innbyggere, er at man skal gi penger til dem, slik at de kan øke velferdstilbudet. Vi har gjort det på svært mange områder ved å øke midlene til kommunene. Når det gjelder BPA, har det vært mye diskusjon rundt hvor langt man skal gå, og hvordan man skal gjøre det. Jeg vet ikke om saken nå er på høring – det er jeg litt usikker på, for det ligger til en annen komité – men dette er et område som regjeringen har vært opptatt av, og som vi vil komme tilbake til, for vi ønsker at også disse brukerne skal få disse tjenestene.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
Ja, jeg gleder meg til valgkamp, og det registrerer jeg at de andre rød-grønne partiene også gjør. Og det er flott at også opposisjonen gjør det, for da blir det spennende. Det valgkampen kommer til å handle om, er at det blir et retningsvalg. Vi ønsker ulike ting. Vi ønsker noe annet enn opposisjonen, og det har vi vist når det gjelder kommunene. Vi har tilført penger, som har gitt aktivitet. Det har blitt mange flere ansatte i kommunene som utfører tjenester, slik at enhver innbygger rundt omkring i landet faktisk kan føle på sin egen kropp at ja, i løpet av de åtte siste årene har det blitt bedre å bo i min kommune, jeg har fått bedre tjenester, jeg har et bedre liv. Det er utgangspunktet vårt. Vi ønsker ikke å gi penger til skattelette, vi sier nei til det. Vi ønsker et ytterligere forbedret tjenestetilbud i norske kommuner. Det er forskjellen på oss og Høyre.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
Det er interessant å lese innstillingen, der Fremskrittspartiet presenterer hvordan partiet vil finansiere velferdstjenestene i kommunene, og også å høre det fra talerstolen. Løsningen er statlig stykkprisfinansiering av barnehager, skoler og eldreomsorg – ja kanskje av andre områder også. Finansieringsansvaret skal tas vekk fra dem som er nærmest innbyggerne i kommunen, og legges over på staten. Lokaldemokrati skal byttes ut med byråkrati. Men det som er interessant, er at Høyre allerede har avlyst denne politikken. Selv om det skulle gå så galt at Fremskrittspartiet kommer i regjering til høsten, vil de ikke kunne gjennomføre det Fremskrittspartiet skriver i innstillingen, eller det Hagesæter snakker om i sitt innlegg, fordi Høyre sier nei. Hva synes Hagesæter om at Høyre gang etter gang også på kommuneområdet legger ned veto mot Fremskrittspartiets politikk?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
Høyre ønsker en annen fordeling av skatteinntektene til kommunene. Det sa Tetzschner akkurat nå på slutten av sitt innlegg. De har gjennom hele denne stortingsperioden tatt til orde for og stemt for forslag som vil føre til større forskjeller i kommunenes inntektsnivå. Større forskjeller i inntektsnivået gir større forskjeller i velferdstilbudet til innbyggerne. Høyre skriver i sine merknader at de ønsker at kommunene skal få beholde «en større del av egne skatteinntekter». I dag er andelen av kommunenes inntekter som kommer fra skatt, 40 pst. Betyr det Høyre ønsker, minst halvparten, altså minst 50 pst., slik Høyre har ment gjennom hele denne stortingsperioden? Betyr det 45 pst.? Eller kanskje 55 pst.? Kan representanten Tetzschner konkretisere hvilken prosentandel «større del» betyr?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
I Klassekampen i går kom det fram at dersom det skulle gå så galt at det blir regjeringsskifte til høsten, vil Fremskrittspartiet legge til rette for storstilt privatisering i norske kommuner. Ja, Fremskrittspartiets kommunalpolitiske talsmann, Gjermund Hagesæter, går så langt som til å love en «storstilt privatisering i norske kommuner dersom de kommer til makten etter høstens valg». Det å hjelpe Fremskrittspartiet til å komme til makten har Kristelig Folkeparti tenkt å gjøre. Ifølge Fremskrittspartiet selv er Fremskrittspartiets fremste kandidat til kommunalministerposten deres ordfører i Austevoll kommune, som har privatisert hele pleie- og omsorgssektoren i kommunen. Hvilke tanker gjør representanten Bekkevold seg om å være et eventuelt støtteparti for en regjering som lover storstilt privatisering i Kommune-Norge, eller endog være medlem av en slik regjering?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-20:
Jeg registrerer at Bekkevold ikke ønsker å svare på det mulige tvangsekteskapet mellom Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Jeg forstår det, for jeg tror det faktisk er ganske ubehagelig. Jeg skal gå over til et annet felt. I vår komité har vi også ansvar for integrering og innvandring. Representanten Bekkevold var opptatt av bosetting. Det er vi alle sammen, for vi ønsker den dugnaden som representanten etterlyste. Det støtter vi representanten veldig på, og vi er glad for at representanten har den holdningen. Men er representanten Bekkevold bekvem med å samarbeide med Fremskrittspartiet på det feltet som omhandler asyl og innvandring, og støtter Kristelig Folkeparti de holdningene Fremskrittspartiet har på dette området, ikke minst når det gjelder de menneskene dette berører?