Trond Helleland (Høyre), 1999-12-16:
Digitalt fjernsyn vil innebære den største endring på tv-sektoren noensinne. Måten å bruke fjernsynet på vil endre seg, og mulighetene for aktiv bruk av interaktive tjenester på fjernsynet vil øke kraftig gjennom utbygging av digitalt fjernsyn. Det er på de aller fleste områder en enstemmig komite som står bak dagens innstilling. Det ble etter hvert klart at det er behov for videre utredninger før man tar endelig stilling til hvilke eller hvilken sendeplattform som skal bygges ut. Det er en rivende utvikling på dette området, og flere aktører, både politiske og markedsaktører, har lagt fram planer om en utbygging av bredbåndsnett, hybridnett etc., som vil bety enorme muligheter for distribusjon av interaktive tv-tjenester. Komiteen er tilfreds med at departementet har fulgt opp Stortingets ønske om en egen stortingsmelding om digitalt fjernsyn. Komiteen støtter ønsket om innføring av digitalt fjernsyn i Norge. Den digitale teknologien vil åpne for en rekke tilleggstjenester utover det å ta inn ulike fjernsynskanaler. Komiteen konstaterer at ulike medier i stadig større grad vil konvergere, smelte samme, og vil i den sammenheng peke på de store mulighetene dette vil gi. Samtidig vil komiteen understreke at denne utviklingen går så raskt at det er vanskelig med sikkerhet å slå fast hva som vil være de ideelle løsningene. Komiteen konstaterer at digitalt fjernsyn har en rekke fordeler som analogt fjernsyn ikke kan tilby. Vi vil særlig peke på at de knappe frekvensressursene vil bli utnyttet på en bedre måte dersom man velger å satse på et digitalt bakkesendt fjernsynstilbud. Distribusjonskostnadene pr. fjernsynskanal vil også bli betydelig lavere for digitalt fjernsyn enn for dagens analoge fjernsyn. Digitalt fjernsyn vil også gi mer robuste signaler og vil kunne inneholde tilleggstjenester ved siden av fjernsynsprogrammer. Komiteen slutter seg til departementets beskrivelse av hvilke fordeler og ulemper utbygging av et nett for jordbundet digitalt fjernsyn vil medføre på det tekniske området. Så over til statusen i Norge. Komiteen konstaterer at Kulturdepartementet i 1996 bad telemyndighetene ved Samferdselsdepartementet om å starte frekvensplanleggingen for digitalt fjernsyn. Departementet bad videre om at man i første omgang undersøkte muligheten for to riksdekkende nett. Komiteen vil be om at departementet klargjør hvorvidt det er mulig å utvide antall sendenett ytterligere. Komiteen sier at det bør være minst tre multiplekser, eller tre sendenett, dersom det skal være noen vits i å starte opp med jordbundet digitalt fjernsyn. Hvis man skal ha et attraktivt alternativ til kabel, bredbånd eller satellittdistribusjon, bør det åpnes for minst tre multiplekser, slik at det blir et bredt tilbud av kanaler. Med to sendenett, som er det opprinnelige forslaget i stortingsmeldingen, vil man kunne tilby åtte digitale fjernsynskanaler, noe som er lite i forhold til det tilbudet man vil kunne få ved valg av andre distribusjonsløsninger, som kabel eller satellitt. Komiteen slutter seg til departementets antagelser om at forbrukerne innen få år vil stå overfor valget mellom et analogt tilbud og overgang til ett av flere digitale tilbud. Komiteen vil understreke at arbeidet med å få til ikke-proprietære løsninger, dvs. åpne løsninger og felles standarder, vil være svært viktig for publikums villighet til å investere i ny fjernsynsteknologi. Komiteen har videre merket seg at departementet fremhever at det spesielt er Norkring og NRK som har engasjert seg sterkt for å innføre digitalt jordbundet fjernsyn i Norge. Departementet sier videre at NRKs deltagelse langt på vei vil sikre at et jordbundet nett for digitalt fjernsyn vil bli bygd ut. Komiteen har altså merket seg at NRKs rolle blir tillagt særlig vekt av departementet, og komiteen er enig i at NRKs rolle er viktig. Det blir ekstra viktig når NRK i et eget notat, et brev som er vedlagt innstillingen, sier at man bør utrede muligheten for et bredbåndsnett før man tar endelig standpunkt til utbygging av et jordbundet digitalnett for fjernsyn. Komiteen konstaterer videre at flere av høringsinstansene har bedt om at man utreder alternative muligheter for innføring av digitalt fjernsyn i Norge. NRK har bedt om å få disponere en egen multiplekser dersom man velger digitalt jordbundet nett. Komiteen har stor forståelse for dette, men det forutsetter, som jeg før var inne på, at man åpner for minst tre multiplekser, slik at også kommersielle aktører blir gitt en mulighet til å utvikle nye programtilbud og tjenester. Komiteen konstaterer at problemstillingen om antall multiplekser og hvem som skal styre disse, først og fremst blir aktualisert ved valg av jordbundet digitalt nett, på grunn av begrenset kapasitet. Komiteen ber departementet vurdere dette nærmere, samtidig som man vurderer på hvilken måte lokalfjernsynets behov kan ivaretas. Det er viktig at lokalfjernsynets muligheter også blir utredet, for hvis man velger en satellittløsning, vil lokalfjernsyn få det svært vanskelig i forhold til dette med frekvenser og distribusjonskostnader. Satser man på et digitalt jordbundet nett, vil det bli noe lettere. Det letteste i forhold til lokalfjernsyn er om man satser på bredbåndsnett. Da kan man komme helt ned på tusen husstander pr. kanal, hvis det skulle være ønskelig. Så der er det alle muligheter. Komiteen har merket seg at departementet mener at et sentralt suksesskriterium for jordbundet digital kringkasting vil være i hvilken grad andre enn NRK vil være interessert i den kapasiteten et slikt nett kan tilby. Dette er komiteen enig i, og viser til at NRK ikke lenger støtter utbygging av jordbundet digitalt fjernsyn som sitt hovedalternativ. Dette viser at det er behov for at departementet nå vurderer andre plattformer for sending av digitalt fjernsyn, og at Regjeringen samordner sin politikk på dette området. Og da tenker jeg spesielt på de utredningene som nå er på gang når det gjelder bredbåndsnett, som er viktig å få med i denne sammenhengen også. Så over til dette med forsøksvirksomhet. Komiteen vil understreke viktigheten av at det blir drevet forsøksvirksomhet med digitalt fjernsyn via bakkesendere. Det er gitt konsesjon til utbygging av sendere for teknisk prøvedrift, og komiteen mener at prøvedrift bør komme i gang. Dette gir også muligheter for å teste et digitalt fjernsynstilbud overfor norske seere på et kommersielt grunnlag. Det er viktig at vi har den muligheten åpen for å se hvordan dette utvikler seg. Komiteen har også merket seg innføringen av digitalt jordbundet fjernsyn i Sverige, som departementet viser til i stortingsmeldingen. Komiteen ber om at man studerer erfaringene av dette. Så langt har erfaringene i Sverige vært dårlige. Det har rett og slett vært en fiasko, med under tusen abonnenter knyttet til digitalt fjernsyn det siste året etter at dette ble åpnet, og det er investert for milliardbeløp, så det er en dårlig investering så langt i Sverige. Det kan endre seg, men det er viktig at man tar de erfaringene med seg. Når det gjelder de rettslige rammene og reguleringsspørsmålene, slutter komiteen seg til departementets syn om at digitalt fjernsyn må kunne ses på på noenlunde samme måte som analogt fjernsyn, og at det også vil prege den måten dette skal reguleres på. Men det er viktig å ta med seg de anbefalingene Konvergensutvalget har kommet med, når man ser på den eventuelle reguleringen av det digitale fjernsynstilbudet. Komiteen slutter seg også til departementets syn om at det ikke skal være en statlig oppgave å stå for finansiering og utbygging av et digitalt jordbundet nett dersom det blir valgt for fjernsyn. Komiteen slutter seg til departementets vurdering av at det statlige engasjementet skal være av reguleringsmessig art samt at det skal sikre norske allmennkringkastere gode rammevilkår i et digitalt jordbundet nett. Vi er også enig i departementets vurderinger av at hvordan man skal regulere og hvordan man da skal drive konsesjonsgivning, er knyttet til et eventuelt jordbundet digitalt nett. Så vil komiteen peke på at dette med frekvensforvaltning blir viktig, særlig hvis man velger digitalt jordbundet nett, at man da sørger for å frigjøre flest mulig frekvenser, slik at man ved en eventuell utbygging av digitalt jordbundet fjernsyn kan tilby minst tre multiplekser, som jeg før har vært inne på. Dette er et minimum, tror komiteen, for å gjøre et slikt nett interessant for seerne. Komiteen slutter seg til departementets målsettinger om dekningsgrad for de to foreslåtte multipleksene, og ber selvsagt om at det blir størst mulig dekningsgrad dersom digitalt jordbundet nett blir valgt. Når det gjelder f.eks. bredbåndsnett, vil ikke det være noe spesielt problem dersom det blir bygd ut over hele landet. Vi har også merket oss de initiativ som er tatt for å dekke hele landet med fiberkabel, med andre kabelløsninger, med mikrobølgeteknologi, og mener derfor det er vanskelig å fastslå at bare 75 pst. av landets innbyggere kan nås med kabel eller satellitt, som departementet sier. Når det gjelder de beredskapsmessige hensyn, slutter komiteen seg for så vidt til departementets vurderinger, men peker på at det allerede er vedtatt utbygging av et nett for digital jordbundet radio, noe som i stor grad kan ivareta de beredskapsmessige hensyn. Komiteen slutter seg til departementets vurdering om at staten ikke skal dekke kostnadene ved en eventuell utbygging av et jordbundet nett, og komiteen stiller seg positiv til innføring av et riksdekkende digitalt fjernsyn i Norge. Det er viktig å understreke, i og med at vi nå ber om at en ser på hvilke sendeplattformer som eventuelt skal velges, at Stortinget nå sier ja til digitalt fjernsyn, men sier nei til å bestemme endelig hvilken løsning en skal velge.