May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-05:
Eg vil også takke interpellanten for å ta opp eit viktig og til dels forsømt tema, seksuelle overgrep mot gutar. Det er ein myte at det berre er jenter som blir seksuelt misbrukte. Biletet av den farlege faren har fått dominere våre førestellingar om seksuelle overgrep mot barn. Sjølv om forsking pr. i dag klart konkluderer med at menn er i hovudrolla når det gjeld seksuelle overgrep retta mot barn av begge kjønn, er det også kvinnelege overgriparar. Det er også viktig å streke under at seksuelle overgrep mot barn og mindreårige oftare skjer utanfor heimen enn i heimen. Fleire og fleire menn vågar å fortelje om korleis dei har vore misbrukte av menn og kvinner i barne- eller ungdomsåra. Det kan vere spesielt vanskeleg for gutar og menn å avsløre at dei har vore seksuelt misbrukte, slik som fleire av talarane har vore inne på her i dag. Forsking til no viser at ein av sju gutar er utsette for seksuelle overgrep. Dei fortel at dei har måtta utføre seksuelle tenester for eldre barn eller vaksne, eller at det kan vere at dei er blitt valdtekne. Regjeringa Bondevik II lanserte ein samla plan mot seksuelle og fysiske overgrep mot barn. Planen har fire hovudmålsetjingar: å hindre overgrep, avdekkje overgrep, gi dei utsette tilstrekkeleg hjelp og behandling og heve hjelpeapparatets kompetanse når det gjeld slike overgrep. Førebygging er gitt betydeleg plass både i denne planen og i handlingsplanen Vold i nære relasjoner. Vald i nære relasjonar skal synleggjerast og førebyggjast gjennom haldningsendringar. Ein seier m.a. at det er nødvendig å skape full merksemd i befolkninga generelt om seksuelle og fysiske overgrep og om skadeverknader etter å vere eksponert for vald i nære relasjonar – dette både for å hindre vaksne i å gjere seg skuldige i overgrep og for å auke merksemda blant vaksne, slik at dei hindrar andre i å gjerne seg skuldige i overgrep. Eg er glad for at Regjeringa følgjer opp dette viktige arbeidet. I planen mot seksuelle overgrep seier ein m.a. at det er viktig å førebyggje fysisk avstraffing og vald i oppdraginga for å førebyggje den meir alvorlege valden barn blir utsette for. Foreldrerettleiing er eit førebyggjande tiltak som gir tilbod om støtte til foreldre i omsorgs- og oppdragarrolla og bidreg til å motverke utvikling av negative handlingsmønster og psykososiale vanskar hos barn og unge. Barnevernets hovudoppgåve er å gi barn, unge og familiar hjelp og støtte i vanskelege situasjonar. Barnevernet skal vere ein garanti for at alle barn og unge blir sikra omsorg, tryggleik og utviklingsmoglegheiter. Barnevernet skal beskytte barn mot omsorgssvikt og hindre at barn lir fysisk og psykisk overlast. Det kan vere behov for å heve kompetansen også i barnevernstenesta og gjere tenesta endå meir handlekraftig enn ho er i dag. Ein del barnevernstenester manglar erfaring med overgrepssaker og familievald. Barneverntenesta vil kunne få hjelp i vanskelege familievaldssaker og overgrepssaker frå fagteam innanfor barne-, ungdoms- og familieetaten. Mannstilbodet ADÁM ved Kirkens Ressurssenter mot vold og seksuelle overgrep har ei samtalegruppe for menn som har opplevd overgrep på barne- og skuleheimar. Gruppetilbodet gir deltakarane moglegheit til å dele erfaringane sine og oppleve støtte frå andre som har opplevd noko tilsvarande. ADÁM er eit tilbod til menn, drive av mannlege fagpersonar med relevant utdanning. Dette er eit tilbod som eg håpar at Regjeringa vil bidra til å vidareutvikle. Seksuelle overgrep er eit alvorleg og til dels skjult samfunnsproblem. Å bli utsett for seksuelle overgrep har store konsekvensar for dei som blir ramma, og det påverkar m.a. individets helse, sjølvkjensle, tryggleik og livskvalitet. Seksuelle overgrep angår oss alle, anten vi er foreldre, politikarar, tilsette i hjelpeapparatet eller i frivillige organisasjonar, eller medmenneske. Vi har eit felles ansvar for å hjelpe og beskytte dei utsette, anten det er kvinner, menn, jenter, gutar, etnisk norske eller personar med minoritetsetnisk bakgrunn. Vi må styrkje vår evne til å sjå og handle. Vi har eit særleg ansvar for å hindre at barna blir påførde skade – skade som kan påverke deira helse, livskvalitet og levekår som vaksne.