Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Det er en stor glede for meg å legge fram innstillingen til sjømatmeldingen,Verdens fremste sjømatnasjon, for Stortinget. Meldingen er god og ble tatt godt i mot av næringen. Gjennom stortingsbehandlingen har vi gjort den enda bedre. Dette vil jeg komme tilbake til. Helt siden den første spede tilflyttingen begynte for vel 10 000 år siden, har tilpassing til marine ressurser, særlig fiske, vært bestemmende for bosettingsmønsteret, sysselsetting og økonomisk utvikling langs kysten. Fiskeriene har i så måte tilpasset seg tidvis kraftige naturlige svingninger, men med den massive teknologiske utviklingen innen fiskeflåten nasjonalt og internasjonalt etter 1900-tallet ble snart hovedutfordringen å tilpasse og regulere fangstuttaket i forhold til de naturgitte ressursene. Dette har vært, og er fremdeles, svært krevende og kompliserte prosesser. Jeg vil understreke at fiskeressursene og andre marine ressurser er fellesskapets eiendom, og havressursloven slår fast viktigheten av å sikre en bærekraftig og samfunnsøkonomisk forvaltning, som igjen skal sikre sysselsetting og bosetting langs kysten. Med våre hav- og kystområder har Norge særlig naturgitte fortrinn sammenlignet med andre nasjoner. De naturgitte fortrinnene gir oss spesielt ansvar for å produsere mat, fôr til oppdrett og andre viktige innsatsfaktorer basert på marine biologiske ressurser. I tillegg har Norge med sin sterke posisjon innen de store havnæringene, fiskeri, skipsfart, olje og gass en helt unik posisjon og mulighet til å være verdensledende innen teknologi, kompetanse og verdiskaping fra havet. Norge skal ha ambisjoner om å være en verdensledende havnasjon, og vi politikere skal legge til rette for dette gjennom gode rammebetingelser og sikre at vi forvalter ressursene på en bærekraftig måte. Vi er veldig fornøyd med at vår fiskeri- og kystminister tidlig annonserte at hun ville fremme en sjømatmelding for Stortinget, og at Norge som verdens fremste sjømatnasjon ikke bare er en visjon, men en realistisk og riktig målsetting. Det viser også denne meldingen. 2013 er året da regjeringen gjorde opp status og staket ut kursen framover. Vi vedtar i dag en langsiktig politikk som legger rammene for norsk sjømatnæring i årene som kommer. Stortingsmeldingen beskriver hvordan Norge kan utvikle seg som sjømatnasjon. Norske fjord- og havområder er utrolige skattkamre. Det finnes en rekke ressurser som i liten grad utnyttes, og som kan gi opphav til ny marin verdiskaping. Jeg er fornøyd med at det i behandlingen synes å være stor enighet om å legge til rette for ny marin vekst. På flere områder er Norge allerede en av verdens fremste sjømatnasjoner. Vi er verdens nest største eksportør av sjømat. Vår forvaltning av fiskeri og havbruk er blant det fremste i verden når det gjelder kompetanse og forvaltning. Mange land ser til oss med undring og lurer på hvordan vi får det til. Flere sentrale rapporter og strategier peker på den industrielle styrken og vekstpotensialet i de marine næringene. Felles for flere av rapportene er synet på at norsk sjømatnæring vil spille en viktig nasjonal og internasjonal rolle. Sjømatindustrien spiller en viktig rolle i arbeidet med å utvikle Norge som verdens fremste sjømatnasjon. Men lønnsomheten i landindustrien har over lang tid vært svak, særlig innenfor filetindustrien. Det kan være mange årsaker til det. Produksjon av konsumferdige produkter og direkte kontakt med markedet er avgjørende for en dynamisk sjømatnæring som skal oppnå høyest mulig verdiskaping basert på våre marine ressurser. Samtidig opererer sjømatindustrien i markeder som preges av sterk konkurranse både i råvare- og ferdigmarkedet. Derfor er vi glad for at industrien har fått en sentral rolle i sjømatmeldingen. Jeg vil spesielt nevne et par av tiltakene. Det ene er at det skal nedsettes et offentlig utvalg som innen utgangen av 2014 skal gjennomgå sjømatindustriens rammevilkår. Det andre er at forskningsmidlene skal målrettes mot markeds-, teknologi- og produktutvikling samt bedre utnyttelse av restråstoffet. Det er en utfordring å utvikle en mer konkurransedyktig sjømatindustri og samtidig sikre at verdiskaping og arbeidsplasser kommer kystsamfunnene til gode. 95 prosent av all sjømat som produseres i Norge, eksporteres. Det er derfor viktig at regjeringen har en aktiv politikk for å sikre norsk sjømat markedsadgang i internasjonale markeder. Markedsrettet arbeid er veldig viktig for at norsk sjømatnæring skal ha stabile rammevilkår, og for å sikre at næringen kan møte etterspørselen etter sjømat fra Norge. Norsk sjømatindustri har et godt utgangspunkt med nærhet til store fiskeressurser fra fiskeri og havbruk kombinert med kort vei til et godt betalende marked i Europa og Russland. Men dersom Norge skal bli best på sjømat, må kvaliteten på råstoffet være i verdensklasse. Slik er det ikke i dag. Fiskerne må her ta et mye større ansvar selv for kvalitet på råstoffet. Vi støtter forslaget om å styrke tilsynet med råstoffkvalitet og råstoffbehandling i regi av fiskesalgslagene. Jeg merker meg for øvrig at Fremskrittspartiet går imot dette, dessverre. Investeringer i innovasjon og teknologiutvikling er viktig for å sikre lønnsom landindustri i framtiden. Det næringspolitiske virkemiddelapparatet spiller en viktig rolle i den forbindelse, og det samme gjør ordninger som SkatteFUNN, som Regjeringen styrker i revidert nasjonalbudsjett. Det er et politisk mål å opprettholde en variert fiskeflåte langs kysten og å legge til rette for en kontrollert strukturering i tråd med behovet for økt inntekt. Tilpasningene skal være innenfor rammen av en styrt strukturpolitikk som skal gjøre det mulig å ivareta fiskeripolitiske målsettinger. Regjeringen foreslår i sjømatmeldingen å justere kvotetaket for flåten over 11 meter, og at det legges til rette for en større grad av spesialisering. Vi fikk tydelige tilbakemeldinger i høringen om at fiskerne selv ønsket valgfrihet når det gjaldt kvotesammensetning ved strukturering. Dette har vi lyttet til og i lag med Fiskeri- og kystdepartementet kommet fram til en omforent løsning, som jeg registrerer at næringen nå er godt fornøyd med. Ut fra en helhetsvurdering innføres ikke strukturkvoteordning for flåten under 11 meter. Spørsmålet om kvotetilgang og lønnsomhet vil bli utredet. Imens vil den midlertidige samfiskeordningen bli videreført. Vi støtter forslaget om ikke å endre kvoteåret, og at spørsmålet om kvotefleksibilitet skal vurderes. Dette kan være et godt tiltak for å sikre råvarer til industrien. Det er også veldig bra at helseperspektivet løftes fram, og at det fokuseres på å sikre forbrukerne trygg og god mat av høy kvalitet. Investeringer i kunnskap er en rød tråd i hele meldingen. Regjeringen vil styrke den offentlig finansierte marineforskningen, og jeg merker meg at dette er noe det synes å være tverrpolitisk enighet om. Vi støtter regjeringens overordnede målsetting om videre vekst i havbruksnæringen innenfor bærekraftige rammer. Det er ingen tvil om at næringens viktigste miljøutfordringer på kort sikt er knyttet til rømming og lakselus, og den påvirkningen dette kan ha på villaksen. Det foreslås derfor å etablere metoder for å overvåke og måle påvirkning fra rømming og lakselus. Når grenseverdier overskrides, skal tiltak vurderes. Dette skal gi forvaltningen bedre muligheter for å regulere havbruksnæringen på en miljømessig bærekraftig måte. På lang sikt vil det trolig være arealdisponering som blir den største utfordringen for næringen. Det er derfor bra at en sonebasert arealstruktur i havbruksnæringen skal utvikles. Det er viktig at hensynet til små- og mellomstore aktører ivaretas på en god måte. I tillegg er det viktig at kommunene får deler av vederlaget ved tildeling av nye tillatelser – dette for å gi kommunene et incitament til å planlegge for havbruk. Som en oppsummering: Dette er en viktig og god sjømatmelding med mange gode tiltak som jeg registrerer at også opposisjonen i stor grad stiller seg bak. Så sier opposisjonen i en merknad at vi nå stiller klokken tilbake til Svein Ludvigsens tid, men det er selvsagt ikke rett. Så registrerer jeg også at Høyres fiskeripolitiske talsmann, Frank Bakke-Jensen, var tidlig ute og kritiserte vår sjømatmelding. Faktisk var han ute samme dag som den ble lansert, og ga tydelig uttrykk for at han var dypt skuffet, og at Høyre ville komme tilbake med en motmelding. Og siden har vi ventet. Høyre burde ha klarlagt for lenge siden hvilken fiskeripolitikk de vil føre i tiden framover. Vi har de siste åtte årene ført en ansvarlig og god fiskeripolitikk som har gitt næringen lønnsomhet og sikret bærekraftige bestander, også for ettertiden. Dette er en viktig dag for norsk sjømatnæring, og jeg ser virkelig fram til denne debatten.