Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2000-06-16:
Jeg lurer egentlig på hva det norske folk har gjort, siden Regjeringen og flertallet ikke ønsker at de skal få bedret sin situasjon på viktige områder når landets økonomiske situasjon er betydelig bedret. Staten har en langt bedre økonomi enn det man hadde grunn til å tro i november i fjor. I stedet for at folk flest får det bedre, får de det på enkelte områder verre. Det var lagt inn en prisvekst og drivstoffutgifter i budsjettet, som har sprukket. Regjeringen kunne ha gjort noe med inflasjonen og prisveksten ved å redusere avgiftene, slik at man har holdt de prisene som lå i budsjettet. Noen sier at hvis vi f.eks. reduserer bensinavgiftene, så vil folk få mer penger mellom hendene enn det de nå har fått. Ja, det er riktig. Men de ville ikke ha fått mer enn det som Regjeringen selv hadde lagt opp til i sine opprinnelige budsjettforutsetninger. Jeg konstaterer at Regjeringen kunne ha bedret situasjonen gjennom avgiftslettelser. Etter streiken sa Fremskrittspartiet: Nå er det viktig at ikke bedriftene får flere kostnader enn det som ligger i budsjettforutsetningen, la oss heller gi skattelettelser fra bunnen istedenfor å velte regningen over på bedriftene og dermed forverre konkurranseevnen. Det gjorde heller ikke Regjeringen. Og vi sa at hvis man ikke gjør disse tingene, blir det en kostnadsvekst, og da er det sannsynligvis grunn til å forvente en renteøkning. Regjeringen kunne ha hindret det. De avviste våre synspunkter og sa at det aller viktigste var summen, balansen, i budsjettet. Regjeringen tok feil! Regjeringen hadde ett eneste utgangspunkt, nemlig å hindre renteøkning, og det greide den ikke. Det er nå bevist at Regjeringens økonomiske politikk medførte nøyaktig det motsatte av det Regjeringen sa den ville gjøre, og det Regjeringen kunne ha gjort hvis den hadde redusert avgiftene, holdt inflasjonen i sjakk og redusert kostnadsveksten for bedriftene ved skattelettelser istedenfor å gå til bruttolønnsøkninger. Sentralbanksjefen har gjort det klart at det er kostnadsveksten for norsk næringsliv og inflasjonen som er utgangspunktet for rentevurderingene, og han satte opp rentene fordi kostnadene er gått opp og inflasjonen er gått opp. Dette kunne Regjeringen ha hindret. Regjeringen har heller ikke kunnet svare på om kommunesektoren for år 2001 får dekket inn en ekstraordinær overføring på 1 milliard kr for å unngå virkningen av de to siste feriedagene. Der ligger det an til at man rapper den siste milliarden som Arbeiderpartiets gruppe kjempet seg til. Statsminister Jens Stoltenberg har vist at han ikke makter å komme ut av AUF-lederrollen og skoledebattrollen, men fortsetter med vulgærargumentasjon. Forleden kveld sa han i en TV-debatt at når Fremskrittspartiet plusser på en inntekt fra auksjonering av konsesjoner for etablering av tredje generasjons mobilkommunikasjonssystemer – det samme som den sosialdemokratiske regjering i Danmark gjør, og som Finansdepartementet og Samferdselsdepartementet har sagt er helt i orden – så er det monopolpenger. Men han selv salderer budsjettet med monopolpenger: 800 mill. kr for nøyaktig de samme lisensene, som ikke har noen inndragningsvirkning, og da må det jo være monopolpenger. Det skulle vært artig å høre om Jens Stoltenberg kunne svart på når det er penger forandres fra reelle penger til monopolpenger. Gjelder det for opprinnelige vedtak i Regjeringen – 400 mill. kr er i orden, men ikke mer? Eller så økte regjeringspartiet det til 800 mill. kr, er det i orden? Går grensen ved at det blir monopolpenger ved 2 milliarder eller 1,5 milliarder? Og i tillegg har vi dette falsumet som Regjeringen driver med med hensyn til budsjettbehandlingen. Statsråd Tore Tønne sa nettopp at de 760 mill. kr til utstyrsanskaffelser som han har stoppet, ikke har noen aktivitetsvirkning. Da må jo det også være monopolpenger ifølge den terminologien som finansminister Karl Eirik Schjøtt-Pedersen bruker, når han avviser å bruke skatte- og avgiftsøkninger til å dekke de ubetalte regningene med.