Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2011-04-12:
Det slo meg da jeg hørte på representanten Stokkan-Grandes innlegg at han kanskje burde nynnet mindre og tenkt mer på innlegget sitt. Det er en veldig merkelig måte å argumentere politisk på at man nærmest på måfå velger seg et eksempel, så argumenterer man mot det, og i en bisetning til slutt nevner man navn på et par norske partier. Det blir jo som om jeg f.eks. skulle tatt Spania som eksempel, som har 40–50 pst. ungdomsledighet, som har en berlinmur rundt det ordinære arbeidsmarkedet sitt, hvor det nær sagt er umulig for vanlige ungdommer å komme i jobb, og som styres av sosialistpartiet – søsterpartiet til Det norske Arbeiderparti, eller Arbeiderpartiet etter navneskiftet i helgen. Det er selvfølgelig en helt meningsløs måte å argumentere på. Jeg har også lyst til å nevne at markedskreftene klart har sine begrensninger. Det er ingen som tviler på det. Markedskreftene har sine begrensninger, men det er i hvert fall grunn til å tenke over hvorfor det er slik at disse markedskreftene har ført til at ingeniører har høyere lønn. Kan det ha noe å gjøre med at en ingeniør kan velge mellom offentlig og privat sektor – at en offentlig sektor faktisk er nødt til å betale en ingeniør for å beholde kompetansen i offentlig sektor, fordi vedkommende da kan forsvinne ut til privat sektor isteden? Jeg sier ikke at markedskreftene i seg selv kan løse alle problemer, men jeg sier at det er noe man burde dvele ved, også på venstresiden i politikken. Jeg har ikke lyst til å kalle opp Høyres politikk etter et lovbrytende norsk firma, på samme måte som jeg regner med at Arbeiderpartiet ikke ønsker å bli assosiert med lovbrytende norske kommuner, der de sitter og styrer. Jeg har kanskje lyst til å kalle det Katrine Evensen-effekten, etter en kvinnelig gründer i Skien kommune i mitt hjemfylke, Telemark, som startet Omsorgstjenesten – ikke bare startet hun en egen bedrift, men hun ansetter særlig kvinner som tidligere har vært uførepensjonert, som har vært utenfor arbeidslivet, og som nå får en sjanse til å komme i arbeid igjen. Det gjør hun fordi hun er en god arbeidsgiver, men også fordi hun tilbyr en viss fleksibilitet i arbeidshverdagen. Det store hinderet for denne kvinnelige gründeren, som er en av mange – men ikke mange nok – var momsreglene. For kommunen har man gunstige momsregler, mens for private har kommunen problemer med at momsreglene blir konkurransevridende. Hele poenget er jo at hvis vi kan oppmuntre flere kvinner til å starte egne bedrifter og ansette andre kvinner, er det gunstig og bra. Arbeiderpartiet diskuterer som om den eneste måten vi kan gjøre noe med likelønnsproblematikken på, er nærmest å gå inn og detaljstyre lønnsnivået, eller i hvert fall legge oss så tungt på partene i arbeidslivet at det skal skje noe på den måten. Men hele nøkkelen er jo at vi må gjøre noe med strukturene. Den kanskje viktigste årsaken til at vi har lønnsforskjeller, er at kvinner i stor grad velger yrker i offentlig sektor, hvor det ikke er lønnskonkurranse. Hvis man da kan få noe mer konkurranse og flere kvinnelige gründere, vil det også gjøre noe med likelønnsproblematikken på sikt. Jeg synes også det er oppsiktsvekkende at Arbeiderpartiet i så stor grad snakker negativt om det å gjøre noe med arbeidsmiljøloven. La meg ta ett konkret eksempel. Det er et kjempeproblem mange steder at mange kvinner jobber ufrivillig deltid. At mange jobber frivillig deltid, mener jeg ikke er et problem. Men ufrivillig deltid har Arbeiderpartiet snakket om i festtaler i år etter år, og så har man nå rundt om i landet hundrevis, i hvert fall titalls, forsøksprosjekter med såkalt alternativ turnus. Det gjøres på forskjellige måter forskjellige steder. I Skien kommune hadde man f.eks. noe som het småstillingsprosjekt, som gjorde at flere kvinner fikk mulighet til å få en fast inntekt i måneden, fikk muligheten til stabilitet, fikk muligheten til å ta opp boliglån, og fikk muligheten til å gjøre de tingene som andre med faste stillinger og heltidsstillinger kunne gjøre. Der ble det lagt ned veto fra Fagforbundet på Youngstorget. Jeg var selv på møte i Porsgrunn under valgkampen, hvor Jan Davidsen ble møtt av sinte lokale tillitsvalgte i Fagforbundet fra Skien kommune, som lurte på hvorfor Fagforbundet sentralt skulle bestemme at de ikke fikk lov til å ha et prosjekt lokalt som de tillitsvalgte støttet opp om. Da synes jeg det er ganske oppsiktsvekkende at Arbeiderpartiet – når vi vet at disse forsøkene med alternativ turnus faktisk gir flere heltidsstillinger, ikke flere taler om det, ikke flere honnørord om det, men faktisk gir flere heltidsstillinger – er så negativ til å gjøre noe med arbeidsmiljøloven, og så negativ til å ta vekk sentrale fagforeningers vetorett.