Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Det å lage statlig politikk for et begrenset geografisk område er ikke lett. Det blir ikke lettere når området er hovedstadsområdet, der lokale og regionale interesser er så tydelige på at de i liten grad ønsker statlig inngripen og medvirkning. Flertallet har i innstillingen valgt å konsentrere seg om områder der statlig politikk direkte overlapper kommunale og regionale myndigheters ansvarsområder. En hovedstadsmelding der de ulike partiene og de ulike fraksjonene drar gjennom hele spekteret av politikkområdet, er den sikreste måten å ufarliggjøre både meldingen og innstillingen på og på sikt legge meldingen og innstillingen død. Flertallet, dvs. regjeringspartiene, har derfor valgt å løfte fram noen få områder der vi presiserer statlig politikk. Vi har lagt vekt på tre områder. For det første snakker vi ganske mye om høyere utdanning, forskning og innovasjon. De høyere utdanningsinstitusjonene er i hovedsak statlige institusjoner. Vi sier at i trekanten Universitetet i Oslo, Høgskolen i Oslo og BI ligger noen av de beste og tyngste forsknings- og utdanningsmiljøene vi har i landet. Det er staten som i hovedsak har ansvar for dem. Rundt disse tunge utdannings- og forskningsinstitusjonene ligger det viktige institutter, de faglig beste instituttene i landet på sitt område. Derfor er det viktig at disse blir brukt i en målrettet innovasjonspolitikk, at disse statlige institusjonene tar et medansvar og er aktive i forhold til innovasjon og verdiskapning og utvikling av nye arbeidsplasser. Vi peker på de ulike klyngene som er etablert, der instituttsektoren og også universitet og høyskoler er med, og at dette arbeidet må utvikles slik at vi blir enda bedre på innovasjon og mer kunnskapsintensiv virksomhet. Som punkt 2 trekker vi fram kollektivtrafikk. Det statlige NSB utgjør en viktig del av kollektivnettet i dette området. Vi peker på at det må bli mer penger til NSB. Vi må også få til et bedre samarbeid mellom NSB og de regionale og lokale selskapene. Vi understreker de store utfordringene i kollektivtrafikken - også sett i lys av klimameldingen. Det å få folk til å reise kollektivt, det å stimulere folk til å reise kollektivt, er kanskje en av de viktigste utfordringene vi har i dette området. Vi understreker at kapasitetsproblemer, både setekapasitet og skinnekapasitet, kanskje er den største utfordringen for å få flere til å reise kollektivt i området. Altså må det en bevisst statlig satsing på kollektivtrafikken til for å få flere til å reise kollektivt. På det tredje området vi trekker fram, vektlegger vi hvor viktig statlig politikk er når det gjelder boligbygging og boligpolitikk. I Oslo er det ca. 1 500 bostedsløse. Det er uverdig og uakseptabelt. Vi kan ikke ha det sånn i dette landet at folk skal være bostedsløse. Vi understreker at i trekanten den statlige Husbanken, Oslo kommune som planmyndighet og boligkooperasjonen må det finnes løsninger på boligproblemene i Oslo. Det er ikke snakk om å allokere mer ressurser til boligproduksjon i dette landet. Vi bruker masse ressurser på boligproduksjon i dette landet, men vi får rett og slett ikke det antall boliger som vi burde, på en god måte. Så her er det spørsmål om å bruke de ulike ressursene - staten med Husbanken, Oslo kommune som planmyndighet og boligkooperasjonen - og på den måten få det antall boliger som trengs. Vi har en stor utfordring med hensyn til utleiemarkedet. Det må bygges flere studentboliger i dette området nettopp for å få frigjort andre utleieprosjekter, slik at vi får bort den uverdige bostedsløsheten, og også får et visst antall boliger som gjør at folk har råd til å etablere seg i egen bolig. Så boligpolitikk, kollektivtrafikk/samferdselspolitikk og høyere utdanning og innovasjon er viktige statlige områder der staten og Oslo kommune og de regionale myndighetene må spille på lag på en helt annen måte enn de gjør i dag for å få større effekt ut av den samlede politikken.