Christopher Stensaker (Fremskrittspartiet), 2002-12-10:
Norsk utenrikspolitikk må ha som et hovedansvar å sikre norske interesser gjennom et forpliktende internasjonalt samarbeid, med sikte på internasjonal avspenning, varig fred, en friest mulig verdenshandel og respekt for grunnleggende menneskerettigheter. Derfor er det vår mening at åpne markeder er det beste virkemiddel for å skape økonomisk utvikling. Derfor må det til en kraftig reduksjon av handelsbarrierer og proteksjonistiske tiltak, og de industrialiserte land bør avskaffe toll på industrivarer innenfor rammen av de pågående WTO-forhandlingene. Fattigdom hindrer utvikling i store deler av verden, men utviklingslandene må selv ta et ansvar for å føre en politikk som gagner samfunnene og legger til rette for vekst og utvikling. Effektiv bistand fra rike land kan bidra positivt, også når det gjelder varer og tjenester. Derfor bør det private næringslivets rolle i bistanden styrkes, og de rike landene må gi bedre markedsadgang for varer fra utviklingslandene, særlig innenfor landbruk og tekstiler. Det er jo liten vits i å sette et land i stand til å produsere eksportvarer, når det ikke er vilje til å kjøpe disse, eller det legges hindringer i veien. Et viktig bidrag til å fremme handel og forbindelser mellom ulike land og Norge er våre utenriksstasjoner. Disse bidrar med å være våre øyne og ører ute, og har god kjennskap til landenes behov både for import og eksport. Derfor er det viktig for næringslivet at disse bibeholdes også når det gjelder nordmenn i utlandet, og når det gjelder bistand. Vi mener det må være en viktig grunn før en utenriksstasjon nedlegges, unntaket må kanskje være ambassaden i Bagdad. Fremskrittspartiet vil framheve viktigheten av at norsk utenrikspolitikk først og fremst må ha som mål å sikre viktige norske interesser, og at dette må gjenspeiles i de prioriteringene som gjøres i departementet og ved våre utenriksstasjoner. Viktige interesser i kommende år er utvidelsen av EØS-området, forhandlingene i WTO, NATO- samarbeidet og næringslivets interesser. Fremskrittspartiet vil også peke på den urolige situasjonen som har oppstått i verden etter terrorangrepet mot USA 11. september 2001, som innebærer store utfordringer. Godt organiserte terrornettverk medfører en trussel mot hele den demokratiske verden. Derfor må Norge fortsatt sette kampen mot internasjonal terror og kriminalitet høyt på sin dagsorden, og også i sine prioriteringer. Når det gjelder bistand, er Fremskrittspartiet skeptisk til den rådende strategi i det norske bistandsarbeidet, der en stor del av bistanden kanaliseres gjennom statlige bistandsaktører som NORAD. Jeg vil på ingen måte underkjenne den kompetanse som finnes i Norge på dette området, men mener at den u-hjelpen som skal gis framover, i større grad bør kanaliseres gjennom koordinert internasjonal innsats gjennom FN og ved hjelp av frivillige norske og internasjonale organisasjoner. Det må også i større grad enn i dag stilles krav til måloppnåelse, og at det må kunne forventes at man dokumenterer oppnådde resultater. Dette må bli et krav til alle som utøver bistand med offentlige midler, slik at man oppnår størst mulig effektivitet. Der mottakerland av u-hjelp motsetter seg innsyn i hvor hjelpen blir av, eller mye av hjelpen forsvinner i det statlige fordelingsapparatet, bør det settes krav om at hjelpen gis direkte til de grupper den er tiltenkt. Det må også settes søkelys på hvordan landet bruker sine egne midler når bistandsland velges.