trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det er et veldig viktig spørsmål som tas opp her. Etter min oppfatning ligger nøkkelen til å finne de mest effektive tiltakene vi kan gjennomføre for å forhindre høyt sykefravær og tidlig uføretrygding, nettopp her, for vi vet at mange av dem som ikke har utdanning utover grunnskole, eller som har liten kunnskap når det gjelder lesing, er blant dem som senere får problemer i yrkeslivet, noe som kan forebygges gjennom god opplæring. Vi har fulgt opp retten til opplæring, som Bondevik-regjeringen introduserte. Vi har økt budsjettene – bl.a. for inneværende år – for å gjennomføre det som kalles Program for basiskompetanse i arbeidslivet, som er lese- og skriveopplæring knyttet til bedrifter. Og her tror jeg noen av landets modigste elever går. Det er nemlig veldig skambelagt ikke å kunne lese godt når man er voksen, og det er veldig modig gjort å melde seg på lesekurs på arbeidsplassen sin. Det er veldig viktig for meg å holde fram alle de gode eksemplene på voksne som skaffer seg økt kompetanse på et senere tidspunkt. Dette dreier seg stort sett ikke om at man ikke kan bokstavene eller lese en tekst, men om forståelsen av teksten. Jeg mener at dette arbeidet er det viktigste vi kan knytte til diskusjonen om sykefravær og uføretrygding. Regjeringen har over budsjettene økt innsatsen for denne typen opplæring. Vi har veldig mye å gå på. Vi trenger også å gjøre terskelen for å melde seg på denne typen kurs lavere. Jeg synes det er en god idé fra Høyres side å fokusere på dette over en lengre periode – en tiårsperiode – for det er rett og slett slik at veldig mange voksne har hatt for lite utbytte av skolen, og husker tilbake til skolegangen sin som en lang rekke år med mangel på mestring. Det er veldig mye å hente på å komme inn tidlig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det er å gi et absolutt helt galt bilde å si at det de siste årene ikke har vært fokusert på det som dreier seg om å øke basiskompetansen hos voksne. Dette er hovedforslagene i den stortingsmeldingen som nå ligger til behandling i Stortinget, og som dreier seg om utdanningslinjen. Vi har over tid økt bevilgningene til denne typen opplæring. Vi skal ha full fokusering på dette og følge det opp veldig nøye. Det bildet Aspaker tegner – paradisiske tilstander tidligere og ørkenvandring nå – er helt feil. Dette er det fokusert sterkt på. I tillegg vil jeg si at vi i år skal ha Nasjonalt leseår, som er et samarbeid mellom Kulturdepartementet og Kunnskapsdepartementet, og som er rettet mot voksne – for å øke leselysten i befolkningen. Når det gjelder tilbud til dyslektikere, vil jeg gjerne undersøke dette litt nærmere – skaffe meg god oversikt over hvor tilbudet er. Veldig mange av disse problemene har vi nå kunnskap om, kunnskap som skulle tilsi at man kan ta tak i dette i tidlig skolealder.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Vi har satt ned et eget utvalg som bl.a. ser på disse spørsmålene som dreier seg om minoritetsspråklige og hvordan de utvikler språk. Noen de har fokusert på, er det vi kaller sent ankomne, altså ungdom som kommer til Norge når de er ganske store eller voksne. Jeg snakket med dem i går, og de la fram en delinnstilling for å invitere til en debatt om de konklusjonene de skal komme med. Den anbefaler jeg egentlig til dem som er opptatt av disse spørsmålene generelt, der er det mange viktige diskusjoner. Noe som det er veldig viktig å være oppmerksom på, er at det tar veldig lang tid å lære et språk godt. Vi har nå økt antall timer når det gjelder introduksjonsprogrammet. Man må regne med at det kanskje tar fra fire til seks år å lære seg et språk så godt at man fullt ut er operativ i mange sammenhenger, og derfor er dette utrolig viktig. Jeg tror også det er viktig at man knytter norskopplæring til arbeidstrening, og ikke tenker at først skal man lære norsk og så skal man komme seg ut i yrkeslivet. Her er det veldig mye å hente på et samarbeid.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Jeg tror jeg må få lov til å sette meg inn i disse 160 kr helt konkret, før jeg gir et svar på det. Men jeg skal ta det med meg, og så skal representanten Dagrun Eriksen få et svar på et senere tidspunkt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det er alltid et godt tegn når opposisjonen kommer og sier at endelig sier statsråden det vi har ment lenge, for det betyr at mange ønsker å være med på å ta æren for at man har lagt en politisk kurs som mange oppfatter som fornuftig. Jeg er ekstremt opptatt av det som dreier seg om skolens muligheter til å bekjempe forskjeller, den utrolige muligheten vi har til å få flere til å fullføre videregående opplæring, og den utrolige muligheten vi som samfunn har til at enkeltpersoner og enkeltindivider skal lykkes bedre, få mer styr på livet sitt, også økonomisk. Vi fikk en rapport i romjulen som viser at hvis vi får frafallet fra videregående skole ned fra 30 pst. til 20 pst., kan vi pr. årskull spare mellom 5 og 9 milliarder kr. Det er klart løsningen når det gjelder sykefravær og tidlig uførhet. Fordi vi vet at de som ikke har fullført videregående skole, er veldig kraftig overrepresentert blant sosialhjelpsklienter, unge uføre og sykmeldte, er det her løsningen på å inkludere folk i samfunnet ligger, å få ungdom til å gjennomføre, men også å gi voksne som har fått et dårlig utdanningstilbud, tilgang til det. Så jeg har fullt trykk på dette. Nå er det sånn at norsk skole har færre timer i snitt enn det som er gjennomsnittet for OECD. Vi ligger ca. ni timer under i grunnskolen. Vi har økt antall timer, men vi økte ikke så mye som vi egentlig hadde ambisjoner om i Soria Moria I. Det er fordi vi har vektet litt annerledes bl.a. i forhold til lærertetthet, og f.eks. sørget for at tidlig innsats ble fulgt opp, fordi vi ønsket at vi skulle bruke flere lærerressurser i 1.–4. klasse, sånn at vi raskt kunne ta tak i utfordringene. Men å gå så langt som Kristelig Folkeparti foreslår i sine budsjetter, å stryke timer, er en milliardinnsparing i skolen som ikke er en god investering. Å ha fokus på praktisk opplæring og på yrkesfagene, særlig i ungdomsskolen, mener jeg er veldig viktig.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det er vel å trekke Ibsen noe langt å si at Nora hadde latt være å gå hvis det var mer praktiske kunnskaper i hjemmet der. Men bare for å understreke: Det er et veldig unisont ønske fra yrkesfag, fra elevene på yrkesfag, fra dem som underviser på yrkesfag, og fra alle som er opptatt av yrkesfag, om å få til en mer praktisk innrettet teoriundervisning. Det som vi også vet, er at hvis vi tvinger ungdom til å velge livsløpet sitt i veldig tidlig alder, og at de f.eks. velger fra seg muligheten for studiekompetanse, låser det ungdom inne i noen utdanningsløp som heller ikke er heldig. Så jeg tror hovedutfordringen ligger i hvordan vi skal klare å få teoriundervisningen i yrkesfagene relevant, yrkesrettet. Veldig mange av de fylkene, som f.eks. Oslo, som har lyktes med frafallsprosjektene sine, har nettopp klart det, så jeg har fullt fokus på det.(Presidenten klubber.) Jeg vil ha samarbeid med Dagrun Eriksen og alle andre om dette. Jeg tror også ungdomsskolen fortjener noe større oppmerksomhet fra oss.(Presidenten klubber igjen.) (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber igjen.)
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Presidenten får unnskylde meg for mitt engasjement.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det gjør vi heldigvis ikke. Det representanten Bekkevold har helt rett i, er at ungdomsskolen selvfølgelig er en krevende del av skoletiden, fordi det skjer mye for dem som går i ungdomsskolen, og fjortiser er et helt spesielt folkeslag som alle bør elske, men som er litt krevende. Det flyr hormoner, og en stakkars lærer skal stå der og ordne opp. Vi ser veldig mye at ikke nødvendigvis det fysiske frafallet, selv om det også er et problem i ungdomsskolen, men det mentale – at man ikke følger med, at man melder seg ut, at en ikke har ambisjoner, at en ikke skjønner meningen med det, eller en tror en bare sitter og venter på å ble voksen og alt dette – kan vi ta tak i på en mye mer offensiv måte enn vi har klart å få til til nå. Vi vet at de som har mye frafall, står i fare for å droppe ut senere. Vi gjennomfører nå en kartleggingsprøve på ungdomsskolen for å fange opp dem som har dårlig kunnskap i norsk og matte, kjapt, sånn at vi kan sette inn innsatsen der. Diskusjonen om teori og praksis må gå hånd i hånd, for det dreier seg ikke om enten teori eller praksis, det dreier seg om å gjøre teorien praksisrelevant og yrkesrelevant.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det Regjeringen er enig om, er at vi trenger en større statlig styring av ressursene til skolen, knyttet til en ressursnorm eller en endring i opplæringsloven som sikrer et visst antall lærere i forhold til antall elever. Det jobber vi med nå, så jeg har ikke noe tall å komme med akkurat nå. La meg nyansere denne diskusjonen noe. Det er riktig at det å pøse på med lærere av ujevn kvalitet, ikke er løsningen for norsk skole. En lærer med god kvalitet er den viktigste suksessfaktoren for norsk skole. Men vi har også god effekt av høy lærertetthet, særlig i de tidligste klassetrinnene, og særlig for elever med en krevende sosial bakgrunn. Så vi må klare å ha to tanker i hodet samtidig i diskusjonen om hva som virker i skolen, eller mange, men i hvert fall disse to.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Vi har et samarbeid som vi kaller GNIST. Det er et samarbeid mellom ulike parter – Utdanningsforbundet, KS, Kunnskapsdepartementet og mange flere – som har interesse av at vi rekrutterer lærere til skolen, og vi klarte å rekruttere veldig mange lærere til studieopptak i høst. Det var en voldsom økning i antall søknader til lærerutdanningen. Vi har store ambisjoner, og vi driver nå et omfattende arbeid rundt omkring hvor også lærerstudenter er engasjert for å reklamere for hvorfor det er så viktig å velge lærerutdanningen, hvorfor lærerutdanningen er så meningsfylt. Jeg er ikke så redd for at det er noe frafall i lærerutdanningen, for det er et mål at de som oppdager at de ikke passer til å undervise i skolen, gir seg fort – ikke på et senere tidspunkt i lærerutdanningen, eller kanskje lenge etter at de har begynt i lærerutdanningen. Det er nettopp noe av det vi fokuserer på. Så holder vi på med en betydelig omlegging av lærerutdanningen – mer praksis, mer faglig fordypning – som også er en del av dette.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det er et helt riktig bilde representanten gir, at det er mange godt voksne lærere i norsk skole. Det er derfor vi fokuserer så sterkt på rekrutteringen. Det er dessverre ganske mange lærere, tror jeg, som nå sitter og planlegger når de skal gå av med AFP, som absolutt kunne ha bidratt i norsk skole framover. Vi har lagt om pensjonssystemet slik at de også økonomisk sett er tjent med å stå i jobb videre. Seniortiltak i tilknytning til denne gruppen lærere er utrolig viktig, for det er lærerne som egentlig er den viktigste formuesforvalteren i Norge. Vi jobber systematisk for at de som har vært lenge i skolen, skal få mulighet til faglig påfyll gjennom etter- og videreutdanning. Vi jobber systematisk for at de som ønsker nye utfordringer, som f.eks. vil søke på en rektorstilling, skal få utdanning knyttet til det. Det er en av de tingene som lærerne selv sier er avgjørende for om man opplever skolen som en meningsfylt arbeidsplass også etter et langt yrkesliv der.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Dette er en litt annen type problemstilling. Det som er utfordringen, er å klare å følge opp i forhold til både det psykososiale miljøet og læringsmiljøet i skolene. Det er et ganske komplisert spørsmål, som jeg var inne på i mitt svar. Spørsmålene når det gjelder helse, miljø og sikkerhet er også kompliserte, men heldigvis mye lettere målbare. Jeg forventer at kommunene følger opp de påleggene de faktisk får. Det er ganske stor forskjell på å følge opp noen få private skoler og å følge opp de mange offentlige kommunale og fylkeskommunale skolene vi har. Men også dette er en problemstilling som jeg er opptatt av å se på. Så jeg vil gjerne få lov til å komme tilbake til om vi også skal gjøre endringer i forhold til å følge opp de skolene som kommuner eller fylker er eiere av.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
La meg gå igjennom og se på lovverket, eventuelt hvor det er forskjellig i forhold til private og offentlige. Det som er viktig, er at vi har et system som sikrer at elevene har et godt arbeidsmiljø. På dette området har det heldigvis skjedd enormt mye i løpet av de siste årene. Det handler om at kommunene har hatt mye større fokus. De har benyttet denne rentekompensasjonsordningen i forhold til å utbedre skolebygg, og vedlikeholdspakken inneholdt også mye. Så kommunene har gjort mye når det gjelder elevenes læringsmulighet. Men jeg vil gjerne komme tilbake til hvordan regelverket er bygd opp, for å holde fokus på dette er veldig viktig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Intensjonen med endringene i den forskriften som representanten Kambe tar opp i opplæringsloven vedrørende fravær på vitnemål, var ikke at det skulle bli enklere for elevene å få null dager fravær på vitnemålet, men å få en mer likeartet praksis i skolen. Presiseringen fra Utdanningsdirektoratet i brev av november 2009 var ment som en klargjøring av hva som kan kreves som dokumentasjon for fravær. Men slik har ikke denne forskriften blitt oppfattet, og det er helt opplagt at en del elever nå tror at de kan ha en slags egenmelding på 14 dager pr. år før fravær skal begynne å telle. Det er ikke noe rart at det har skapt reaksjoner i sektoren. Derfor vil jeg nå sammen med Utdanningsdirektoratet gå igjennom de ordningene som vi vil ha når det gjelder føring av fravær på vitnemålet. Med bakgrunn i forskning vet vi at stort fravær i seg selv er en risikofaktor knyttet til frafall, og at det er viktig at læreren er tett på. Jeg vil bl.a. vurdere om det er behov for en egenmeldingsperiode – det kan man jo tenke seg – før legeerklæring skal kreves, og hvilke krav til dokumentasjon som skal kreves. Dette er et område hvor det er vanskelig å finne fram til en ordning som ivaretar og avveier de ulike hensynene på en god måte, herunder behovet for en ensartet praksis. Men det er viktig når det gjelder både frafallet i seg selv og de holdningene som elever får til frafall, at man er veldig tydelig på at man har et regelverk som ikke oppfordrer til økt frafall. Så det er bakgrunnen for at vi har tatt dette grepet. La meg bare si to ord om grunnskolen også. Vi har gjennomført en veldig klar innskjerping når det gjelder frafall i grunnskolen. Det dreier seg om at fraværet fra åttende årstrinn nå skal føres på vitnemålet, også der. Så det er også et veldig tydelig signal i den sammenheng. Vi vet at frafall i ungdomsskolen er et faresignal, og vi vet at holdninger til frafall også er viktig i ungdomsskolen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det er ikke etter Høyres anmodning at disse eksemplene her har kommet opp, det er etter reaksjoner fra elever og lærere og Skole-Norge på at endringen har fått tilsiktet virkning. Utdanningsdirektoratet skal ta stilling til veldig mange spørsmål hele veien, og denne endringen som her omtales, er en endring som har vært knyttet til en forskrift. Den har vært på høring uten at disse problemstillingene fikk noe særlig oppmerksomhet i det hele tatt. Så det er i møtet med skolen og i møtet med elevene man har sett hva slags virkninger dette kan få, og da må Utdanningsdirektoratet og jeg gjøre det vi skal gjøre: Når det er helt klart at intensjonen aldri har vært å gjøre det lettere å ha fravær, må vi klargjøre hva som er årsaken. Tidligere var det slik at det var opp til rektor hvordan dette ble håndtert, og det gjorde at det var veldig store forskjeller. Det var heller ikke noen veldig god løsning, men vi skal finne ut av hvordan vi skal komme tilbake til det.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-01-13:
Det tror jeg ikke ville ha noen veldig stor funksjon. Det er en betydelig forskjell på elever som er over 18 år og elever som er under 18 år, og denne utfordringen, hvordan man fører fravær, har særlig blitt understreket overfor elever som er myndige, og som selvfølgelig har rett til å håndtere spørsmål rundt fravær selv. Når det gjelder elever som er under 18 år, er det foreldrene som eventuelt skal skrive meldinger, og som også skal sørge for at barna møter på skolen. Jeg har tillit til at dette blir gjort på barneskolen uten at man fører det som fravær. Jeg vil gjerne komme tilbake til hvordan vi skal sørge for at det som ikke på noe tidspunkt har vært noen intensjon i arbeidet med denne forskriften, nemlig å gjøre det lettere å ha fravær, rettes opp på en slik måte at det blir forstått, men også på en måte som oppfattes som rettferdig rundt omkring på skolene.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Her er det kamp om å stille spørsmål, og det er bra! Ministeren fikk rett før jul overlevert en fyldig rapport fra Tidsbrukutvalget. I rapporten kom det fram, ikke uventet, at lærerne ønsker å bruke mer av sin tid på undervisning, faglig oppfølging, faglige møter og kompetanseutvikling. Altså vil lærerne bruke mer av sin arbeidstid på det som er kjerneoppgavene i skolen. Er ministeren villig til å følge disse rådene som framkommer i rapporten, og få fortgang i å redusere oppgaver som lærerne bruker masse tid på, for snarest å frigjøre tid til undervisning og leksehjelp?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Å kunne beherske norsk skriftlig og muntlig er kjempeviktig, og det viser også at tidlig innsats i grunnskolen er viktig og nødvendig. Vi har også ansvaret for en annen gruppe: I Norge har vi tatt imot mange flere asylsøkere enn vi har klart å integrere i samfunnet. Mange har vært her i mange år uten å kunne norsk, verken skriftlig eller muntlig. Jeg håper på svar på spørsmålet, og ikke et motangrep. Hvilke konkrete tiltak og virkemidler vil ministeren ta i bruk for at også innbyggere med utenlandsk opprinnelse lærer seg norsk, noe som gir dem større mulighet til å kunne delta i arbeidslivet, i tillegg til å minske de hindringer som manglende norskkunnskap – det at en ikke behersker det språket som brukes i det landet en bor i – gir? Det er veldig viktig, for det er ikke enkelt å bo og leve i et samfunn. Vi vet ikke om det er frivillig eller ufrivillig det at de ikke kan språket. Jeg håper spørsmålet kom tydelig fram.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-01-13:
Jeg prøver igjen! Lekser er viktig for å bearbeide og bli trygg på fag, og lekser må gis på en sånn måte at elevene har mulighet til å mestre leksene sine. Hensikten med lekser er heller ikke oppnådd uten at det gis ordentlig tilbakemelding. Høyre mener det er uheldig at det er skapt usikkerhet rundt lekser i skolen. Har statsråden reflektert over hvordan denne debatten om lekser eller ikke lekser kan ha oppstått? Og er statsråden enig med Høyre i at lekser er en viktig del av den tilpassede opplæringen og viktig for å gi elevene mulighet for å opparbeide større faglig trygghet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-01-13:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Senter for leseforskning i Stavanger har anslått at 330 000 voksne har svært dårlige lese- og skriveferdigheter, men at så mange som 950 000 leser dårligere enn de burde. Samtidig vet vi at lesekravet er blitt utvidet og forsterket på de fleste yrkesområder, og mengden informasjon som må bearbeides i folks hverdagsliv, øker stadig. Faren for utstøting fra arbeidslivet er åpenbar, men i tillegg er voksnes lese- og skriveferdigheter viktige i et inkluderingsperspektiv. Bondevik II-regjeringen innførte en rett til grunnskoleopplæring for voksne og igangsatte programmet «Ny sjanse» for at arbeidstakere med svake grunnleggende ferdigheter kan få opplæring på arbeidsplassen. Høyre har fremmet en rekke forslag om økt satsing på dette feltet, og et samlet storting har bedt Regjeringen følge opp – uten at vi har sett resultater av det så langt. Tvert imot, Kunnskapsdepartementet har fått sterk kritikk fra Riksrevisjonen for manglende kontroll med og oppfølging av tilbudet til voksne med mangelfulle grunnleggende ferdigheter. Høyre har konkret foreslått at det skal igangsettes en tiårig nasjonal satsing på voksne med manglende grunnleggende ferdigheter, fordi vi mener det er så viktig i et stort samfunnsperspektiv. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Kan hun redegjøre for hva Regjeringen vil gjøre for å få samsvar mellom voksnes rett til opplæring og opplæringstilbudet til denne gruppen i dag, og for å hindre videre utstøting fra arbeidslivet som følge av manglende lese- og skriveferdigheter?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-01-13:
Det er godt å høre at kunnskapsministeren er enig i at dette er et svært viktig område å gripe fatt i – men desto mer skuffende å konstatere at Regjeringen siden 2005, etter at Bondevik II-regjeringen gikk av, praktisk talt ikke har foretatt seg noe som helst. Kritikken fra Riksrevisjonen kom i 2008, til tross for at Stortinget hadde fokusert sterkt på dette området og hadde bedt Regjeringen om å handle. Så Regjeringen er på hælene. Men jeg hører nå bud om bedring. Fra Senter for leseforskning hører vi nå også om eksempler fra grunnskolen, der ventetiden for dyslektikere for å få hjelp kan komme opp i så mye som tre år. Når vi vet hvor viktig det er å få den hjelpen – og med tanke på hva dette kan føre til senere – har jeg lyst til å stille statsråden spørsmål om hva hun vil gjøre for at også dyslektikere i grunnskolen, altså unge dyslektikere, så raskt som overhodet mulig får den hjelpen de trenger.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
Jeg tror debatten om lekser er viktig. Det som kanskje forundrer meg litt, er at hver gang foreldreperspektivet blir framhevet i leksedebatten, er det i forbindelse med de foreldrene som ikke klarer å følge opp. For det er noen utfordringer med det systemet som det nå legges opp til fra Regjeringens side. Som en forelder sa til meg: Hva skal jeg gjøre når jeg ønsker å bruke SFO – bra tilbud – men vil gjøre leksene sammen med mitt barn? Når lekselesingen skal foregå på SFO, hvordan skal vi klare det? Da statsråden her nevnte denne konsensuskonferansen, glemte hun også den viktige gruppen foreldre og foreldreperspektivet. Det er jo sånn at lekser faktisk er et av de få bindeleddene foreldre i dag har med skolen. Noen skoler tilbyr kurs for foreldre for å trygge dem i rollen som leksehjelpere og medspillere i forbindelse med det. Mitt enkle spørsmål til statsråden er: Vil statsråden trekke fram foreldre også som en ressurs i den diskusjonen vi nå har om lekser, og ikke bare fokusere på de foreldrene som ikke klarer å hjelpe elevene?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
I disse temaene ligger det mange flotte menneskers skuffelser og nederlag, mennesker som ofte er blitt møtt med mye uvitenhet med hensyn til det å ikke kunne lese og skrive. Noen enkle grep går det an å gjøre, og noen dumper i veien hadde det vært lett å fjerne, slik at man kanskje kunne kommet litt lenger av gårde. For eksempel har Utdanningsdirektoratet nå et inntjeningskrav overfor Huseby kompetansesenter, som lager lydbøker som kan være en stor hjelp underveis i skolen, særlig for dem som har dysleksi. Inntjeningskravet betyr at skolene nå må betale et gebyr på 160 kr pr. lydbok, noe som gjør at man i en presset skolesituasjon kanskje velger å ikke bruke lydbøker, men heller prøver andre måter å gjøre dette på. Det er det mange som har vært opprørt over, og mitt enkle spørsmål til statsråden er: Vil hun fjerne den dumpen i veien for dem som har dysleksi?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
Jeg har et spørsmål til kunnskapsministeren, så hun kan bare bli stående. Vi ser for tiden gledelige nye takter når det gjelder skolepolitikken fra den nye kunnskapsministeren. I møte med Skole-Norge er budskapet nå mye mer i tråd med den kursen Kristelig Folkeparti maste om i hele forrige stortingsperiode, men som kanskje den gang ble møtt med litt mer døve ører, nemlig kampen mot frafallet gjennom mer praktisk satsing i skolen og en god yrkesfaglig utdanning, et krafttak i kampen mot mobbing – og at man skal ha flere lærere. Jeg håper at hun snart kanskje også snakker om å få andre yrkesgrupper inn i skolen. Når det er sagt, kommer det selvfølgelig et men. Hvorfor i alle dager bruker denne regjeringen de store pengene på feil tiltak med hensyn til de utfordringene som kunnskapsministeren nå har adressert? Det vi har sett fra denne Regjeringen, har ikke vært at man har satset på kampen mot frafall og brukt de store pengene på det. Det har ikke vært at man har satset på å få en god yrkesfaglig utdanning for de elevene som ønsker det. Vi har ikke sett et krafttak i kampen mot mobbing. Det vi har sett, er drømmen om heldagsskolen, nemlig at vi skal få flere timer inn i skolen, flere teoritimer for de aller minste, og til nå – nå har jeg spurt ganske mange ganger – har man ikke klart å vise til forskning som viser at det gir oss mer læring, kanskje heller tvert imot. Det holder ikke med festtaler for å adressere de utfordringene som skolen står overfor. Det handler ikke bare om å kunne de virkelige problemstillingene, det hjelper ingen elever til å mestre, men det handler om å kunne bruke de store pengene på andre områder enn bare å skape flere timer. Så min utfordring til statsråden er: I etterpåklokskapens navn, og med de nye erfaringene som denne regjeringen nå har, ser man at man har brukt penger og prioritert feil i skolepolitikken?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
Nå er de timene vi har strøket, bare de som Regjeringen har hatt i sin skolesatsing, slik at vi ikke har tatt vekk timer som har vært der. Vi mener det er en helt feil prioritering denne regjeringen har gjort. Særlig i forhold til de utfordringene som statsråden adresserer, og som hun begynner med i det svaret som jeg glemte å takke for – som jeg gjør nå – glemmer hun litt at en faktisk da må sette inn grepene for å møte dette. Jeg var på Kvadraturen videregående skole i Kristiansand. Der sier rektoren til meg at det i dag er sånn at praktisk sterke elever ofte ikke har fått mestring hjemmefra, for det er ikke lenger sånn at vi kan mekke på bilene, eller at husene bygges slik at man får prøve hammeren. I budsjettdebatten hadde vi en stor diskusjon om det for yrkesfaglige elever var viktig å kunne Ibsen. Jeg tror vi kan være ganske enige om at det kan være viktig at man har basiskompetanse om det. Men enda mer bekymret, statsråd, er jeg for at ikke diskusjonen da går på: Er det ikke like viktig å kunne bruke en hammer som å kunne Ibsen? Den diskusjonen mangler fullstendig. Vil man nå bruke de store pengene på nettopp å få til en praktisk utfordring i skolen som gir mestring til alle elever, også de praktisk sterke?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-01-13:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til kulturministeren. Kunnskapsministeren var inne på Nasjonalt leseår. Det er et flott tiltak. Det er begynnelsen på det nasjonale leseløftet, som skal vare over noen år. Bokbransjen er en spennende bransje. Der er det mange spennende aktører som tidligere også har vist seg å kunne dra viktige lass når det gjelder litteraturinteresse og – tror jeg – leselyst. Det er derfor med noe undring jeg har notert meg at når vi nå er inne i leseårets første måned, virker det ikke som verken Forleggerforeningen, Bokhandlerforeningen, Forfatterforeningen eller noen av de aktørene i bokbransjen som jeg jevnlig har kontakt med, har hørt noe særlig om leseåret – og langt mindre har vært involvert i noe arbeid om hva de skal gjøre. Mitt spørsmål til kulturministeren blir: Ville det ikke vært en god idé å engasjere bokbransjen, engasjere dem som vitterlig jobber med bøker og lesning i dette landet, og trekke dem med i dette arbeidet? Hvordan ligger det an når det gjelder dette?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-01-13:
Jeg tillater meg innledningsvis å komme med en liten korreks til statsråden med hensyn til grasrotmidlene. Det er jo slik at grasrotmidlene faktisk ikke bringer mer penger inn i systemet, men pengene blir fordelt på en litt annen måte, og vi har sett at det ender opp med at midlene stort sett går til de største aktørene. Men det var ikke det jeg skulle ta opp her nå. Spørsmålet dreier seg mer om at selv om opposisjonspartiene hadde ønsket en litt romsligere ordning, vet vi at makta rår, og at vi har fire år foran oss hvor vi nok må holde oss til det som er Regjeringens linje. Man innfører et system som jeg skjønner at man har begynt på. Det vi da ser, og som gjør at det er kommet noen frustrasjoner, er at enkelte foreninger later til å komme dårligere ut. Det er jo der Kreftforeningens frustrasjon ligger. Mitt spørsmål til statsråden er ganske enkelt: Hva vil statsråden gjøre for at inngangen i denne kompensasjonsordningen skal bli slik at man ikke kommer dårligere ut enn det som man hadde hatt som utgangspunkt?
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-01-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsknings- og høyere utdanningsministeren: «Norge har et særlig ansvar for å bidra til tilgjengeliggjøring og dokumentasjon av Ibsens liv og forfatterskap. Ved 100-årsmarkeringen ble det arbeidet for en nærmere koordinering mellom de viktigste aktørene innenfor Ibsen-arbeidet i Norge, mulig med tanke på etablering av et nasjonalt Ibsen-senter. Denne debatten er nå reist i forbindelse med UiOs planer om flytting av Senter for Ibsen-studier. Hvordan vil statsråden styrke Ibsen-arbeidet fremover, forskningsmessig og for det alminnelige publikum?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-01-13:
Dette var et svar som jeg fryktet, nemlig at universitetet i ly av sin selvbestemmelse, som selvfølgelig er der, kan gjøre en flytting av dette ut fra en rent – hva skal jeg si – forskningsfaglig vurdering. Problemet er jo at det som skjer, er at man flytter dette senteret vekk fra det som er senterets viktigste fundament, nemlig de relevante samlingene. Det er klart at å flytte en del av boksamlingen ikke på langt nær er tilstrekkelig eller interessant. Det er håndskriftsamlingen, brevene og den audiovisuelle samlingen som gjør at folk kommer til Norge for å studere disse tingene, og som gjør dette unikt. Når jeg opprinnelig reiste dette spørsmålet for kulturministeren, er det fordi jeg mener at det ligger til Kulturdepartementet å tenke ut hvordan vi helhetlig håndterer dette. Nasjonalbiblioteket, den vitenskapelige Ibsen-utgaven, som for øvrig er vanskjøttet på universitetet, museene i Grimstad, Oslo og Porsgrunn er her sentrale aktører, og det er denne sammenhengen man må se for det videre arbeidet.
Olemic Thommessen (Høyre), 2010-01-13:
Jeg har vanskelig for å se hva som ville være det reelle innholdet i den løsningen, at den skulle være bedre enn den løsningen man har nå – som for så vidt fungerer med hensyn til det som alle de involverte fagmiljøene ser på som det helt sentrale, nemlig koblingen til Nasjonalbiblioteket og den fysiske nærhet, noe som altså dagens løsning gir. Den tenkning som statsråden gir uttrykk for, inkluderer ikke det som handler om å ta det totale nasjonale ansvar for hvordan vi skal forvalte Ibsens liv og forfatterskap. Vi må se på en løsning som også inkluderer det alminnelige publikum og det tilreisende publikum, og hvor Arbins gate – Ibsens leilighet og museet for øvrig – er helt sentral og helt unik. Her kunne man gjennom en nærmere kobling funnet frem til løsninger som i internasjonal forstand ville vært unike. Det er synd at Regjeringen ikke ser det potensialet som ligger i en sterkere binding mellom de relevante miljøene i Norge som jobber med dette.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Det er riktig som kunnskapsministeren sier, at temaet for leseåret er voksne som ikke leser så mye, eller voksne som har svake leseferdigheter. Det gjør at vi har innledet et samarbeid med partene i arbeidslivet med tanke på å støtte en del av prosjektene de har satt i verk og vil sette i verk i året som kommer, med tanke på å sikre at vi skal få mer lesing blant voksne. Men det er også viktig, som representanten sier, å samarbeide med Forfatterforeningen, med Forfattersentrum, med Bibliotekforeningen og med alle aktører som er villige til og interessert i å gjøre en jobb. Vi har satt i gang et slikt arbeid, og vi skal i løpet av ganske kort tid presentere planene vi har for leseåret.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Representanten kom med en rekke påstander i sitt spørsmål som ikke medfører riktighet. Det ene handler om en momskompensasjonsordning. Det er bevilget 200 mill. kr ekstra i statsbudsjettet til dette, slik at det i denne ordningen nå ligger 396 mill. kr. Vi får i løpet av kort tid på plass et regelverk, men man kan da søke om momskompensasjon i ettertid. Men det tidspunktet denne momskompensasjonsordningen begynner å virke, er 1. januar 2010, så vi er på ingen måte forsinket på dette området. Så vil jeg også minne om at vi i løpet av den siste tiden har innført en grasrotandel i Norsk Tipping som Fremskrittspartiet har stemt imot. Det bidrar også til frivillighetsmidler til idrettslag lokalt. Når det så gjelder det den nye momskompensasjonsordningen, skal den sendes på høring. Det er nemlig ikke alle frivillige organisasjoner som er med i Frivillighet Norge, så vi er nødt til å få en bred gjennomgang av regelverket. Hva gjelder hvordan den enkelte organisasjon kommer ut, har jeg registrert det Kreftforeningen har sagt. Vi kommer til å regne på dette i løpet av relativt kort tid. Men at det er mye mer penger i ordningen nå enn før, er helt klart, så dette er et stort løft for frivilligheten.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Vi har en meget god dialog med de frivillige organisasjonene når det gjelder å utvikle et godt regelverk for momskompensasjon. Men det ligger jo i sakens natur at man søker i ettertid for å få kompensert utgiftene. Det gjør at de frivillige organisasjonene får kompensert langt mer enn de tidligere har fått. Jeg er grunnleggende uenig i den momsordningen som Fremskrittspartiet ønsker. Hvis representanten og undertegnede starter et idrettslag, kan vi med den få langt billigere dresser enn hvis vi går i en ordinær sportsbutikk. Det vil etter min mening undergrave hele momssystemet og store deler av det private næringsliv. Vi har lagt vekt på å utvikle en momskompensasjonsordning for frivillige organisasjoner som gjør at de får tilbakebetalt deler av sine momsutgifter, og jeg er grunnleggende uenig i den modellen som Fremskrittspartiet ønsker.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
I en momskompensasjonsordning ligger det i sakens natur at man etterbetaler deler av de momsutgiftene som frivillige organisasjoner har hatt. Vi har sagt at vi skal øke momskompensasjonsordningen til til sammen 1,2 milliarder kr. Vi har også sagt at dette skal vi øke jevnt og trutt innenfor Kulturløftets periode. Det betydde i statsbudsjettet for i år en økning på 200 mill. kr. Så vi har til punkt og prikke gjort det vi har lovet. Så registrerer jeg at noen ønsker at vi skal gjøre mer enn det vi har lovet, men vi har altså valgt å øke det i den takten som vi hele tiden har lagt til grunn for samarbeidet med Frivillighet Norge og andre frivillige organisasjoner.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Jeg har registrert at bl.a. Kreftforeningen – men ikke mange andre – har sagt at de kan komme til å tape på denne ordningen. Jeg trenger litt tid for å beregne grundigere med tanke på de påstandene de kommer med. Men totalt sett er det langt flere midler til frivillige organisasjoner gjennom en momskompensasjonsordning enn det som var tilfellet tidligere.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Som alle andre statsråder kan ikke jeg garantere for noen budsjettbehandling som skal foretas, verken i regjering eller i Stortinget. Det jeg derimot kan garantere, er at vi har lagt vekt på at vi skal ha en stor økning i overføringene til frivillighet, som en del av Kulturløftet II. Vi har i de årene som er gått, vist at vi har klart å innfri de forventningene som har vært, og de løftene vi har gitt i Kulturløftet I, og det ligger like fast i Kulturløftet II. I det første budsjettet har vi økt dette med 200 mill. kr, og det står klart i Kulturløftet II at vi skal øke til 1 milliard kr i løpet av denne stortingsperioden.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
I Regjeringens prioritering i skolepolitikken er det nok ungdomsskolen som kanskje har kommet mest i skyggen. Til tross for sterke advarsler, bl.a. fra Kristelig Folkeparti, velger altså Regjeringen å la ungdomsskolen seile litt sånn sin egen sjø. Men det er jo på ungdomsskolen vi finner de største utfordringene, bl.a. når det gjelder bråk og uro og teoritrette elever. Det er grunn til å tro at dette forplanter seg videre og fører til at vi har den dramatisk høye frafallsprosenten i videregående. Det hjelper jo ikke med tidlig innsats og at «alle skal med» i de første årene når tiltakene avsluttes og elevene glemmes så snart de kommer til ungdomsskolen. Altså må vi også gjøre ungdomsskolen til en mestringsarena. Når elevene kommer til kort i det teoretiske, må de også kunne tilbys en mer praktisk skolehverdag. Mitt enkle spørsmål er: Hva er grunnen til at Regjeringen mener ungdomstrinnet er mindre viktig enn de andre trinnene?
Svein Harberg (Høyre), 2010-01-13:
Jeg har lyst til å følge opp det som statsråden var inne på på slutten, at av de mange tingene vi kan diskutere, er lærere av høy kvalitet en viktig faktor i skolen. Så kan vi nok diskutere lærertettheten. Men flere av de tiltakene som Regjeringen har satt i verk, er jo tiltak som krever flere lærere. Det er et sterkt ønske om å få flere lærere, og det er viktig å ha lærere som har gjennomført en god utdanning. Samtidig ser vi nå at én av fem studieplasser står ledig. Vi ser at det er et stort frafall i denne utdanningen, og vi vet at i årene framover er det store kull av de lærerne som er i skolen i dag, som går av med pensjon. Det bekymrer oss. Jeg regner med at det bekymrer statsråden. Derfor er vi spent på hvilke tiltak statsråden og Regjeringen nå har vurdert og vil sette i gang for å sikre rekrutteringen, gode lærere og nok lærere også framover.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-01-13:
Jeg har tenkt å følge opp akkurat der statsråden sluttet. Det er veldig bra at det blir en økt rekruttering, det er bra at det er mange som søker, men det tar litt tid før de kommer ut i norsk skole. Og vi har et problem i dag, for 40 pst. av lærerne i grunnskolen er over 50 år, og 50 pst. av lærerne i videregående skole er over 50 år. Vi tror også at mange av dem vil slutte før de må. Vi ser at Regjeringa ikke ønsker å sette i verk noen tiltak for å få dem til å stå på litt ekstra. Vi ser også at innenfor noen faggrupper, som det sto om i Morgenbladet på fredag, er det i Norge snart tomt for realfagslærere. Så det trengs faktisk noen tiltak for å få de gode lærerne til å stå på noen år ekstra for å få tilgang på de gode lærerne, osv. Hva vil statsråden gjøre for å få det til?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-01-13:
Jeg har et spørsmål til fornyings-, administrasjons- og kirkeministeren – også personvernministeren. Regjeringa har nå sendt ut datalagringsdirektivet på høring. Jeg antar at den høringa er reell. Det kan komme fram mange argumenter i den høringa. Spørsmålet mitt er: Hvilke argumenter er det som kan komme fram, som kan føre til at Regjeringa sier – eller statsråden sjøl sier – at dette har klare negative konsekvenser for personvernet?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-01-13:
Vi i Venstre er glade for at det nå skjer en framdrift her, og at direktivet er sendt på en høring, som også Regjeringa sier er reell. Spørsmålet mitt er: Hvorfor har man brukt så lang tid på å sende det på høring – nærmere bestemt tre år – fra man startet jobben, til man fant ut at dette må man sende på høring? Så det egentlige spørsmålet er: Var det sånn at Regjeringa håpet at man skulle tape valget og slippe å ta denne vanskelige saken?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Jeg har et spørsmål til frivillighetsministeren. Det holdes festtaler om hvor viktig frivilligheten er – om alle som jobber der, om alle som bidrar, og om alle de hundre tusener av timer som legges ned i frivilligheten i Norge. Det holdes også festtaler om hvor viktig frivilligheten er for Norge, og for at Norge i det hele tatt skal fungere. Frivilligheten har en større verdiskapning enn norsk jordbruk har i Norge. Det er viktig å ta med seg. Men vi har en plikt til å hjelpe frivilligheten. Vi har en plikt til å legge til rette for frivilligheten. Et helt momsfritak for frivilligheten hadde derfor vært det riktige. At frivilligheten – idrettslag, redningskorps – skal betale 25 pst. mer for en snøscooter enn det et høyfjellshotell gjør, eller at Bymisjonen, som driver tilbud til rusmisbrukere, må betale 25 pst. mer for vaskemidler, mat og utstyr enn det et gatekjøkken gjør, er ikke riktig. Det er store utfordringer for frivilligheten i dag. Flere kulturministre og Regjeringen har lovet en kompensasjonsordning fra 1. januar i år som de ikke har greid å levere. Dette føles frustrerende for frivilligheten. Det ble også lovet at man skulle få flere midler gjennom Norsk Tipping, men Norsk Tipping leverer ikke flere midler til frivilligheten enn det de gjør i dag. Tap av automatinntekter får man også svi for. Begrunnelsen for tapet av automatinntekter var at det var en del grums rundt disse inntektene. Man ser i dag at det jaggu meg er nok grums også i Norsk Tipping. Så spørsmålene mine til statsråden er: Vil Kreftforeningen tape på denne nye momskompensasjonsordningen? Vil Kreftforeningen beholde sine inntekter? Og: Er frivillighetsministeren villig til å se på om frivilligheten kan overta Norsk Tipping, så vi slipper dette grumset?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
Jeg skjønner at statsråden synes det er greit at idrettslagene betaler 25 pst. mer for en snøscooter. Det synes ikke jeg. Det er ingen tvil om at det å sende noe ut på høring og få svar fra høringsinstanser, tar tid, så jeg tror at dette først vil bli iverksatt til høsten. Da er det for sent. Organisasjoner driver med budsjettarbeid. De vet jo ikke hvordan de skal legge opp arbeidet sitt ut fra den nye momskompensasjonsordningen. Hvis ikke statsråden ser dette, synes jeg det er beklagelig. Da synes jeg hun skal ta en telefon til frivillige organisasjoner og spørre hvilke utfordringer de har i dag. Svaret vil være at jo, det er byråkrati, og vi vet ikke hvilke budsjetter vi skal legge opp til for året som kommer – altså for 2010. En frustrasjon – det må det være lov til å si – som jeg har, og som jeg ønsker å få svar på, dreier seg om at det jo ikke er frivilligheten som skal hjelpe staten med inntekter; det er staten som skal legge til rette for å hjelpe frivilligheten med inntekter.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2010-01-13:
La meg først få si at den ordningen som Fremskrittspartiet ønsker, med fullt fritak for moms, er den ordningen som også frivilligheten ønsker. I fjor vinter og vår sto alle opposisjonspartiene her sammen om at man måtte få et reelt momsfritak for frivilligheten. Regjeringen lovte at dette skulle de følge opp. Det var stor spenning da budsjettet ble lagt fram, men det som ble lagt fram i budsjettet, var jo bare 1 milliard kr i løpet av fem år, dvs. 200 mill. kr i dette første året. Statsråden står nå og skryter av at dette er et stort løft for frivilligheten, men det som frivilligheten trenger, er noe helt annet enn de tallene som Regjeringen opererer med. Så sier også statsråden at de kan komme i ettertid og søke om å få dekket de utgiftene de har hatt. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Mener statsråden at det er rett at frivilligheten skal forskuttere for staten?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
For to dager siden deltok også statsråden på topplederkonferansen i Frivillighet Norge. Statsråden deltok riktignok ikke i paneldebatten senere på dagen, men det gjorde bl.a. Senterpartiets parlamentariske leder. Fra Senterpartiets parlamentariske leder ble det da i salen – til manges overraskelse – understreket at momskompensasjonen i årene framover var noe man skulle slåss for å få gjennomført, og at det skulle vurderes fra budsjett til budsjett. Det skapte stor usikkerhet i salen, og jeg spør derfor statsråden: Står hele Regjeringen bak Regjeringens politikk når det gjelder kompensasjon for moms til frivillige organisasjoner? Og kan statsråden garantere utfallet av de diskusjoner og vurderinger som Regjeringen og regjeringspartiene – med ulik tilnærming – tydeligvis skal gjennom ved alle budsjettkonferanser de neste fire år?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
«Det er i dag stor mangel på fosterhjem i barnevernet. Per 31. januar i fjor var det 115 barn og unge med vedtak om plassering i fosterhjem som ventet på et fosterhjem, og ytterligere 619 barn og unge var meldt til fosterhjemstjenestene som aktuelle for fosterhjemsplassering. Barnevernet er videre avhengig av å ha flere tilgjengelige fosterhjem enn barn som trenger fosterhjem – for å kunne velge et fosterhjem som er tilpasset det aktuelle barnets behov. Hva vil statsråden gjøre for å sikre nok fosterhjemsplasser?»
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
Til tross for at det var en begrensning i statsrådens taletid på hele 3 minutter, synes jeg det er svært foruroligende og skuffende at statsråden ikke har flere konkrete virkemidler å komme med i møte med en så alvorlig utfordring. Her snakker vi om barn der myndighetene faktisk går inn og gjør et så kraftig inngrep som å ta barna ut av det hjemmet de bor i – med god grunn, selvsagt – men da er det desto mer alvorlig og uakseptabelt at vi ikke kan stille opp med de nødvendige hjelpetiltakene, og at vi mangler fosterhjem. Hva vil statsråden gjøre med hensyn til godtgjørelse og andre vilkår for fosterhjem i dag? Og: Har statsråden en tidsfrist for når man, ut fra behovet, vil ha full fosterhjemsdekning?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-01-13:
Det er veldig vanskelig å få øye på hva det såkalte store arbeidet består i. Det er riktig at man politisk ikke kan vedta at vi får nok fosterhjem tilgjengelig, men man kan ha en klar strategi, og man kan forbedre vilkårene, slik at det blir tilstrekkelig attraktivt til at et tilstrekkelig antall familier melder seg som fosterforeldre. Siden vi mangler så mange fosterhjem som vi gjør i dag, er det et klart signal om at vilkårene er for dårlige. Det sier også Fosterhjemsforeningen klart fra om. Det er det faktisk mulig å gjøre noe med, inntil man kommer i mål. Det er en så krevende utfordring å være fosterforeldre at ingen vil gjøre det av rent økonomiske hensyn, uansett. Spørsmålene er igjen: Har statsråden en klar strategi for å få nok fosterhjemsplasser? Og: Har statsråden satt en tidsfrist for når han skal være i mål med arbeidet om å ha nok fosterhjemsplasser til alle de barna som veldig sårt trenger det?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2010-01-13:
Jeg kan bekrefte at den høringen som skal skje på datalagringsdirektivet, er reell. Høringsbrevets form er jo åpen på en del punkter, der vi ber om råd fra høringsinstanser. Regjeringen vil selvsagt legge vekt på de høringsinnspillene vi får i den høringen som skal gjennomføres. Det er ingen tvil om at innføringen av datalagringsdirektivet, hvis vi bestemmer oss for å innføre det, er krevende, og at det foreligger vanskelige avveininger mellom det å forebygge kriminalitet og personhensyn. Jeg må si at jeg har ikke hatt en gjennomgang med meg selv om hvilke høringer som måtte komme, og hvilken form de måtte ha, som skulle tilsi at jeg skulle mene nei, og om Regjeringen i så fall skulle mene det. Det måtte vel i så fall være at man ikke mener at dette er et hensiktsmessig direktiv for å nå de målene man legger opp til. Det kan være mulig at det kommer fram i høringen, men jeg tror jeg vil avvente de høringsinnspillene som kommer, før jeg eventuelt tar stilling til hva jeg skal mene, og hva vi skal lande på i Regjeringen.