Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-05-26:
Jeg vil aller først få takke saksordføreren, representanten Håheim, for rosen som forslagsstillerne får for sine forslag, og ikke minst for saksordførerens forståelse for den utålmodigheten vi som forslagsstillere har i slike saker som dette. Som saksordføreren nå var inne på, er det en utrolig viktig sak vi debatterer her. Derfor er jeg også veldig glad for at det er så stor enighet om saken, i hvert fall når det gjelder intensjonene i de forslagene og de problemstillingene som tas opp i saken. Det er store utfordringer når det gjelder denne saken. Som saksordføreren også var inne på: Kjærlighet over grenser får vi ikke gjort så mye med. Det kan være mye positivt med det, men det skaper også en del utfordringer når det kjærlighetsforholdet tar slutt, og det er barn inne i bildet. Det som er intensjonen her, og som alltid bør være intensjonen, er at det er barna som må komme i første rekke. Da er det beklagelig at barna blir brukt som et middel i en kamp mellom ektefeller eller tidligere ektefeller. Det er derfor også viktig at en bruker de midlene som er mulige å bruke, for at barna skal lide minst mulig. Vi ser ofte når foreldre flytter fra hverandre, at den ene parten bruker barna som et pressmiddel, og at det ligger økonomi bak i de fleste tilfeller. Derfor er det viktig å ta det på alvor og gi barna den beskyttelsen de absolutt fortjener og skal ha, ikke bare ut fra konvensjoner, lover og regler, men ut fra normalt hjertelag. Barn er sårbare, og de trenger den hjelpen de kan få, for at de skal få et godt og trygt liv. Som jeg var inne på, er det stor enighet om de fleste forslagene, men det er noen forslag – som også representanten Håheim var inne på – der det mildt sagt kanskje er litt uenighet om forståelsen. Når det gjelder forslaget om å beslaglegge formue, kan jeg være enig i at det er mer effektivt å bruke andre økonomiske virkemidler – det er det ingen tvil om – barnebidrag o.l. er mye mer effektivt. Det sies også at gjeldende bestemmelser i straffeprosessloven ikke er egnet som virkemiddel i disse tilfellene. Men straffeprosessloven kan gjøres om slik at en kan ta beslag i formuen. Selv om den formuen de eventuelt skulle ha i Norge, ikke er direkte knyttet opp mot den barnekidnappingen som foregår, er det tross alt en kidnapping, og kidnapping er alvorlig kriminalitet – ikke bare at de tar barna fra foreldrene, men de utsetter barna for store traumer. De utfører faktisk en grov kriminell handling, som kidnapping er. Derfor mener Fremskrittspartiet nå at det kan være betimelig å gjøre endringer i straffeprosessloven, slik at den formuen som disse kidnapperne har, kan fryses, eventuelt beslaglegges ved en senere anledning. Vi mener at dette kan være et bidrag, i tillegg til de andre økonomiske virkemidlene, som vi – som sagt – er helt enige i kan være mer effektive, men det er et tillegg som kan være med på å bidra til at en forebygger slike handlinger. Og så har jeg helt til slutt lyst til bare å nevne en liten ting. For godt og vel ett år siden var undertegnede ute i media i forbindelse med en barnekidnappingssak, der barna ble hentet tilbake til Norge av den ene forelderen og profesjonelle folk som ble leid inn for å gjøre denne jobben. For meg er det en uting hvis vi skal begynne å leie inn profesjonelle leiesoldater som reiser til utlandet for å hente tilbake barn som er kidnappet. I England har de en spesiell «task force», som bl.a. er operativ ved den pakistanske ambassaden, og som går inn og henter tvangsgiftede jenter. Jeg har ikke sagt at vi skal gjøre det i Norge – og har heller ikke foreslått det – men det kunne kanskje være en idé å vurdere den muligheten i Norge når det gjelder å hente barn som er kidnappet. Det er klart at dette kan ha en del diplomatiske konsekvenser, men det bør være lov i hvert fall å vurdere det, ikke bare avvise det umiddelbart.