Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2008-11-28:
Forslaget til ny markedsføringslov kan forstås som et ektefødt barn av blandingsøkonomien, som vår velferdsstat baserer seg på. Den tar sikte på å finne en rimelig balanse mellom marked og forbruker. Dette har vært kjernen i den politikken som har vært ført i Norge på mange områder. Loven innebærer således ikke noe prinsipielt nytt, men presiserer og videreutvikler det strenge vern forbrukere har hatt i vårt land. Jeg synes det er gledelig at det er såpass stor enighet i komiteen om lovens innhold. Lovforslaget som fremmes, må også ses på bakgrunn av direktiv 2005/29/EF om foretaks urimelige praksis overfor forbrukere, som er tatt inn i EØS-avtalen. Proposisjonen inneholder således også forslag til gjennomføring av direktivets bestemmelser. Jeg synes det er viktig å merke seg at vår tenkning omkring forbrukervern synes å ha gjennomslag i EUs forbrukerpolitikk. Det er gledelig. Jeg vil i det videre kommentere noen punkter som det har vært diskusjoner omkring. Særlig har spørsmålet om hvordan en skal forholde seg til uadressert reklame vakt diskusjon og engasjement. Spørsmålet har vært om en aktivt skal si ja takk til uadressert reklame, eller hvorvidt et aktivt nei takk skal ligge til grunn for ikke å motta uadressert reklame, slik ordningen er i dag. Flertallet i komiteen, alle unntatt Kristelig Folkeparti og Venstre, ønsker å videreføre dagens ordning. Flertallet legger vekt på at mulighetene for å reservere seg mot uadressert reklame gjøres så tilgjengelig, enkelt og effektivt som mulig. Flertallet mener at dagens ordning er ubyråkratisk, velkjent og enkel å forholde seg til. Mange kommuner i likhet med naturvernorganisasjoner har ønsket å speilvende dagens ordning. Vi synes det er flott med et slikt engasjement, og at dette engasjementet kan brukes til å spre informasjon om «nei takk»-ordningen, bl.a. gjennom distribusjon av klistremerker. I loven foreslås reservasjonsordningen utvidet til også å gjelde gratisaviser. Dette gjøres gjennom en separat ordning der en på samme måte som for uadressert reklame på enkel måte kan sette opp et merke som tilkjennegir at en ikke ønsker gratis aviser. Flertallet i komiteen støtter dette forslaget. Under behandlingen av dette punktet er det blitt reist spørsmål om hvordan forholdet mellom gratisaviser og gratisutgaver av abonnementsaviser/betalingsaviser skal forstås. Slik komitéflertallet ser det, er intensjonen at reservasjonsordningen skal være lik for gratisaviser og gratisutgaver av abonnements-/betalingsaviser. I forståelse med departementet fremmes derfor et forslag til en endring i § 17, slik at det blir tydelig. Således vil et reservasjonsmerke som sier nei takk til gratisaviser, gjelde både for gratisavisene og for gratisutgaver av abonnementsaviser. Og omvendt: Dersom en ikke har reservert seg, vil en kunne motta både gratisutgaver av abonnementsaviser og gratisavisene. Når det gjelder tolking av dagens markedsføringslov, har praksis vært at loven tolkes strengere der markedsføringen er rettet mot barn og unge. Arbeiderpartiet synes det er bra at denne praksisen lovfestes og synliggjøres gjennom egne bestemmelser i loven, gjennom å markere at barn er en særlig påvirkelig gruppe som det skal vises særlig aktsomhet overfor. Det har i den forbindelse også vært reist spørsmål om en skal innføre et uttrykkelig forbud mot direktereklame overfor barn og unge under 16 år. Vi har lagt til grunn at det ville være uforenlig med EU-direktivet. Vi mener imidlertid at en streng praktisering av generalklausulen vil ivareta en god beskyttelse av barn og unge. I tillegg til generalklausulen kan en bruke sektorlovgivningen for å få mer spesifikke krav. I den forbindelse kan en vise til bestemmelsene i kringkastingsregelverket om barn og TV-reklame, der disse bestemmelsene går foran markedsføringsloven. Men jeg vil understreke at hovedverktøyet er generalklausulen og en streng praktisering av denne. Når det gjelder telefonmarkedsføring, foreslås det flere konkrete tiltak for å effektivisere dagens reservasjonsordning. Blant annet åpnes det for å registrere telefonnummer i tillegg til fødselsnummer i Reservasjonsregisteret. De næringsdrivende pålegges hyppigere kontroll mot registeret og må informere om reservasjonsmulighetene når de ringer dem som ikke har reservert seg. Det foreslås også å stille krav om skriftlig aksept ved telefonsalg til forbrukerne i angrerettloven. Dersom forbrukeren ikke gir skriftlig aksept, vil ikke bindende avtale være inngått. Det er foreslått et unntak når det gjelder telefonsalg av avisabonnement og frivillige organisasjoners telefonsalg. Komiteens flertall slutter seg til dette. Komiteens flertall slutter seg også til at ukepressen ikke omfattes av tilsvarende unntak. I så måte har flertallet lagt til grunn den samme avgrensning og grenseoppgang som praktiseres gjennom momsfritak i skattelovgivningen. På den måten vil ukepresse og aviser behandles likt og ut fra de samme kriteriene i de to lovene. Således har vi et mer enhetlig og ens lovverk på dette området.