Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-09:
Jeg er glad for at komiteen slutter seg til forslaget om å heve strafferammen ved brudd på innreiseforbud. Regjeringen mener at skjerpet straff i saker hvor utviste utlendinger bryter innreiseforbudet, er viktig for å styrke respekten for utvisningsinstituttet. Ulovlig innreise og brudd på innreiseforbudet er en stor utfordring for myndighetene når norsk innvandringspolitikk skal håndheves. Skjerpet straff er også viktig – som flere av talerne har vært inne på – i et kriminalitetsforebyggende perspektiv. Antall utvisninger har økt ganske mye de siste årene. Antallet anmeldelser for brudd på innreiseforbudet har økt betydelig, fra 77 i 2007 til 267 i 2012 – som saksordføreren var inne på. Hittil i år er det registrert rundt 400 saker. Antallet straffereaksjoner for brudd på innreiseforbudet er også økt betydelig – fra 14 i 2007 til 87 i 2012. Omkring halvparten av dem som dømmes for brudd på innreiseforbudet, er tidligere dømt for brudd på innreiseforbudet. I tillegg viser det seg at de fleste som er ilagt straff for brudd på innreiseforbudet, også er anmeldt eller straffet for annen kriminalitet. Straffenivået for brudd på innreiseforbudet har til nå vært for lavt. Med en strafferamme på fengsel i inntil seks måneder og en utmålt straff på rundt 35 dagers ubetinget fengsel, har straffetrusselen rett og slett ikke hatt tilstrekkelig avskrekkende effekt. Det er nødvendig med en skjerping både av strafferamme og av faktisk utmålt straff. Jeg mener vi tar et skritt i riktig retning når Stortinget nå hever strafferammen til inntil to år, med føringer om et normalt straffenivå på ett år. Det gir en strafferamme på fengsel i inntil fire år for gjentakelse. Det er positivt – etter min oppfatning – at det i lovproposisjonen gis klare føringer for straffeutmålingen og en tydelig angivelse av hva man forventer skal være normalstraffenivået. Det vil gi domstolene og andre en rask og forutsigbar overgang til det nye straffenivået. Jeg har notert meg at mindretallet, Venstre og SV, er kritisk til at Stortinget skal uttale seg om normalstraffenivået. Jeg vil derfor si meg enig i de merknadene som saksordføreren her ga, at det ikke er uvanlig praksis, verken i proposisjoner eller i innstillinger, å komme med den typen føringer, samtidig som det selvfølgelig ikke er slik at det vil legge noen begrensninger på domstolenes frie skjønn i den enkelte sak. Det kan egentlig også diskuteres om selve strafferammen burde vært skjerpet mer enn lovforslaget her innebærer. Riksadvokaten foreslo i sin høringsuttalelse at strafferammen burde vært satt til fengsel i inntil tre år. Oslo politidistrikt mente strafferammen burde heves til fire år. Regjeringen vil følge nøye med på utviklingen av hvilket straffenivå domstolene legger seg på. Dersom det viser seg at det er behov for ytterligere heving av strafferammen, vil regjeringen vurdere dette og komme tilbake til Stortinget i så henseende. Jeg registrerer også – representanten Skei Grande var inne på det i sitt innlegg – at både Venstre og SV mener at det skal mer til for å ilegge straff for brudd på innreiseforbudet når utvisningen skyldes brudd på utlendingsloven, enn når utvisningen skyldes straffbare forhold. Det er jeg i utgangspunktet ikke enig i. Utlendinger som er utvist fra Norge, er erklært uønsket gjennom et lovlig fattet vedtak, som skal formidles på en tydelig og skikkelig måte, slik at det ikke kan misforstås. Når de likevel velger å bryte innreiseforbudet, er det den manglende lovlydigheten i etterkant av utvisningen som straffes. Hvilket grunnlag utlendingen er utvist på, er derfor mindre relevant, etter mitt syn. Men jeg vil presisere at domstolene vil i hvert enkelt tilfelle vurdere de forholdene som er straffeskjerpende, og de som eventuelt er formildende. Mindretallet har også pekt på at flere misforstår utvisningsvedtakene, og at slike vedtak må formidles på og oversettes til – som representanten Andersen var inne på – et språk som utlendingen forstår. Dette er allerede dekket i utlendingsforskriften. Departementet arbeider også med denne problemstillingen – gjennom oppfølging av flere rapporter og prosjekter som omhandler flere tiltak knyttet til formidling av vedtak – slik at det ikke skal foreligge den typen misforståelser som representanten Andersen var bekymret for. Jeg har avslutningsvis bare lyst til å nevne at vi også har foreslått noen mindre, lovtekniske justeringer. Jeg er glad for at komiteen har vært lydhør overfor vårt innspill om ikrafttredelser, slik at det lovteknisk faller på plass. Regjeringen har som ambisjon at ikrafttredelse også av denne bestemmelsen skal skje raskt, fordi vi har lagt opp til en rask ikrafttredelse av lovvedtaket som Stortinget fattet i juni. Så jeg vil takke komiteen for godt samarbeid.