Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2017-12-07:
Det er ute i kommunene folk bor og lever sine liv, det er her lokaldemokratiet både utøves og utformes, av både innbyggere og folkevalgte – mennesker med et stort hjerte for sine lokalsamfunn og de oppgaver og utfordringer som daglig skal løses i fellesskap. Det er her velferdstilbud som gode barnehager, skoler og eldreomsorg utvikles og drives, av dyktige ansatte med omtanke og omsorg for både små og store. Det er her alle de tusen frivillige innenfor idrett, kultur og friluftsliv engasjerer seg gjennom lag og foreninger, for å bidra til gode bo- og oppvekstmiljø. Hvordan skal vi da på best mulig måte stimulere det gode engasjementet? Det handler om å ta lokaldemokratiet på alvor, slik at det ikke forvitrer, men blomstrer. Derfor har Arbeiderpartiet lagt til grunn gjennom hele prosessen at sammenslåing av både kommuner og fylker skal baseres på frivillighet. Vi har støttet frivillige kommunesammenslåinger som er vedtatt og igangsatt, og vi respekterer det man kommer fram til i de enkelte kommunene og fylkene. Vi vil understreke viktigheten av en god kommuneøkonomi i alle landets kommuner, også i dem som velger ikke å slå seg sammen – og ikke bare i dem som blir sammenslått. Vi prioriterer mer penger til barnehager, skoler og eldreomsorg i kommunene i vårt budsjett også for 2018. Arbeiderpartiet er opptatt av at alle innbyggere i hele landet skal ha et godt tjenestetilbud, og hvis kommunegrensene er til hinder for dette, mener vi at grensene må endres. Derfor har mange av våre ordførere arbeidet aktivt med kommunereformen, fordi tjenestene er viktigere enn kommunegrensene. Jeg kommer fra Orkdal i Sør-Trøndelag. Her er det fire kommuner, Agdenes, Meldal, Snillfjord og Orkdal, som slår seg sammen til å bli den nye Orkland kommune. Snillfjord deler seg også i tre kommuner. En del går til Hitra, og en del går til Aure, Halsa og Hemne, som blir den nye Heim kommune. Det er en prosess som har gått meget bra, og som i dag ledes av kommuner som er styrt av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og en bygdeliste. Selv om organisering av kommunene er viktig, er det viktigere at kommunene har nok penger til å sikre innbyggerne gode tjenester. Uavhengig av reformen vil Arbeiderpartiet styrke både norske små kommuner og store kommuner og gi mer penger til barnehage, skole og eldreomsorg. Mange av Arbeiderpartiets ordførere er, og har vært, positive pådrivere for å slå sammen kommuner. Samtidig mener vi at kommunesammenslåing skal være frivillig. Derfor understreket vi dette i våre merknader i forbindelse med behandlingen av Innst. 386 S for 2016–2017, sammen med Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, for vi mener at frivillighet vil gi det beste resultatet. Tvangssammenslåing av kommuner bryter med prinsippet og utgangspunktet for reformen, nemlig at den skal bygge på frivillighet. Vi konstaterer at etter valget nå i høst er Stortinget sammensatt slik at partier, inkludert Kristelig Folkeparti, som motsatte seg forslag om tvangssammenslåing av kommuner, nå har flertall her i salen. Dersom de samme partiene opprettholder sine standpunkter fra 8. juni 2017, får vi flertall for at de tvangssammenslåtte kommunene kan få vedtakene om sammenslåing opphevet. Arbeiderpartiet er også sterkt imot at kommuner som ikke slår seg sammen, eventuelt skal straffes økonomisk. Vi er også imot at utgifter som er påført i sammenslåingsprosessen, skal tilbakebetales, slik flertallet i komiteen ber regjeringen vurdere. Arbeiderpartiet vil også understreke at inntektssystemet for kommunene skal bidra til at det kan gis likeverdige tjenester og likeverdige utviklingsmuligheter til både små og store kommuner i hele landet, uavhengig av geografisk beliggenhet. Arbeiderpartiet, sammen med flere partier på Stortinget, var svært kritisk til at regjeringen gjennomførte endringer i det kommunale inntektssystemet og dermed endret spillereglene underveis i prosessen – endringer som har komplisert inntektssystemet, og som igjen har medført at regjeringen har måttet innføre egne ordninger for kommuner som kom dårlig ut. Som et eksempel vil jeg nevne Indre Fosen, altså Rissa og Leksvik kommuner, som vil få redusert rammetilskuddet sitt som følge av at endringer i sonekriteriene gir store utslag for den nye kommunen. Her har verken regjering eller fylkesmann bidratt til å orientere kommunene om dette utslaget og hvilke negative konsekvenser det har. Helt avslutningsvis vil jeg vise til mindretallets forslag på side 6 i innstillingen, hvor Arbeiderpartiet, sammen med Senterpartiet og SV, fremmer ti forslag, forslagene nr. 1–10, og jeg vil hermed ta opp disse forslagene.