Ingjerd Schou (Høyre), 2021-04-22:
Jeg vil også takke utenriksministeren for en god redegjørelse, og jeg har tenkt å holde meg til debatten om nettopp den. Det er åpenbart at regjeringen sørger for en forsvarlig ivaretakelse av norske interesser og hensynet til den kompliserte verdenen som vi er i. Det som er bekymringsfullt, er at vi ser en opposisjon som i tiltagende grad sår tvil om våre viktigste utenrikspolitiske bærebjelker. Det gjelder spesielt for EØS, men også andre spørsmål når det gjelder sikkerhetssamarbeid med våre nærmeste allierte i NATO. Spesielt Senterpartiet er blitt rammet av allergi mot alt som kan spores til Brussel. Det er foruroligende, men også underlig. Hvis det er én ting denne pandemien har lært oss, er det at alenegang ikke nytter. Det er kun gjennom samarbeid vi bekjemper smitten, og bare i fellesskap vi kan løfte våre økonomier og samfunn ut av den situasjonen vi befinner oss i nå. Som utenriksministeren redegjorde for, er Norge en aktiv pådriver i den globale utrullingen av vaksiner gjennom COVAX og for bekjempelse av pandemien gjennom den såkalte Access to COVID-19 Tools Accelerator, ACT-A. For vår egen del er det spesielt gjennom samarbeidet med EU langs flere spor at håndteringen av pandemien går. Vi er inkludert i EUs krisehåndtering og deltar med full tyngde i en rekke organisasjoner og steder der pandemiresponsen utvikles på et europeisk nivå. I tillegg er Norge del av EUs felles vaksinestrategi. Når det gjelder det siste, kommer vi ikke utenom at EU har mottatt kritikk, og det er positivt at politiske beslutninger er gjenstand for kritisk gjennomgang. Det er ikke rart at vi blir utålmodige når vi etter hvert har forstått at immunisering gjennom vaksinasjon er den eneste veien ut av den helsemessige skaden ved covid-19. La det være sagt med en gang: Vaksinasjonen i Norge er nå godt i gang, og det er takket være vårt samarbeid med EU. Samtidig er det viktig å påpeke at det helt sikkert ikke er alt ved EUs vaksinestrategi som har vært optimalt. Det er derimot lite som tyder på at Norge hadde vært tjent med en annen plan. Motstandere av EU her hjemme har forsøkt å sko sine argumenter på akkurat dette spørsmålet. Det vises til at land som Israel og Storbritannia på det nåværende tidspunkt har vaksinert en større andel av sin befolkning enn Norge, og det er sant. Vi kan allikevel ikke sammenligne oss med verken Israel eller Storbritannia. Britene har hatt en stor egenproduksjon av vaksiner. Israel har inngått særegne avtaler med produsenter på et tidlig tidspunkt, men det er det tvilsomt at Norge ville fått tilbud om eller ville hatt anledning til å delta i innenfor rammen av norsk personvern. All honnør til våre britiske og israelske venner, men vi kunne ikke gått samme vei som dem. Når partier som Senterpartiet viser til norsk vaksinesamarbeid med Israel, undrer jeg på én ting: Hvordan ville det føltes å lande på Ben Gurion internasjonale flyplass med den diplomatiske bagasjen full av lokale vedtak om å boikotte Israel og samarbeidsplaner med partier som ensidig vil anerkjenne Palestina som stat? Realiteten er uansett en annen. Som en svært informativ kommentar fra minervanett.no den 9. april opplyser om, ville norsk alenegang trolig plassert oss i samme situasjon som Canada, et land som sakker av i forhold til norsk vaksinetempo. Så vil jeg minne Senterpartiet om at nasjonal vaksineproduksjon ble lagt ned nettopp under de rød-grønne. Og i sin iver etter å snakke varmt om selvforsyning og oppmuntre til at vi i Norge skal være oss selv nok, hopper Senterpartiet bukk over det faktum at det var under de rød-grønne at nasjonal vaksineproduksjon ble lagt ned i Norge. Det er lys i enden av tunnelen og sol i horisonten for dem som måtte skue ut. Som utenriksministeren forklarte, forventer vi stabilt høye leveranser fra Pfizer i andre kvartal, og til sammen over to millioner doser. Vi forventer også at Moderna fortsetter å øke sine leveranser i Europa. Dessverre vil ikke motstanderne av EØS og EU slutte med sin kritikk selv om vaksinestrategien viser seg å være vellykket. Hvis det er noe vi har lært, er det at de som ønsker mindre europeisk samarbeid for Norges del, bare finner nye angrepsmåter. Vaksiner er bare ett av flere spor som forfølges. Et annet har vært å forsøke å så tvil om de konstitusjonelle forutsetningene for EØS-avtalen ved å angripe EUs jernbanepakke. Dette sporet ble nylig avvist av Høyesterett, men man fortsetter. Forsøkene stanser derimot ikke av den grunn, og vi hører også at Nei til EU akter å forsøke noe lignende med energibyrået ACER.