trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Det Jens Stoltenberg sa, at det er viktig å skape for å dele, er noe Arbeiderpartiet levde etter da og lever etter nå. Arbeiderpartiet har vist i våre budsjettforslag, også de siste fire årene, at vi bruker masse penger på tiltak for å skape arbeidsplasser – både innen klimateknologi, entreprenørskap, samferdsel osv. Men så er det altså noen penger som står igjen når det er skapt noe, og som skal deles. Hvem er det vi skal dele dem ut til? Noe av det viktigste vi mener de kan deles ut til, er skole og barnehage. Jens Stoltenberg har sagt veldig mye klokt. I tillegg til at han har sagt at det er lurt å skape før en deler, har han også sagt at kanskje noe av det viktigste vi kan gjøre for arbeidsplasser og næringsliv, er å sikre barnehageplasser til alle, slik at foreldrene kan gå på jobb. Så statsråden trenger ikke å bekymre seg for at Arbeiderpartiet både nå, som før, og alltid framover vil være opptatt av at vi skal skape for å kunne dele. Men så er vi uenige om hvordan vi deler de pengene som blir skapt, på rett måte.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Loven om statens ansatte skal erstatte tjenestemannsloven og regulere ansettelses- og oppsigelsesregler for statens ansatte. Det er kanskje ikke denne saken eller denne loven som media og andre har høyest på dagsordenen og sterkest fokus på, men for dem dette gjelder, er dette viktig. Det er altså for 170 000 ansatte i staten denne loven skal gjelde. Det er da viktig at vi får til en god tjenestemannslov. Det vil være viktig for de 170 000. Staten skal være en plass for uredde, faglige, uavhengige arbeidstagere med stor lojalitet til sitt samfunnsoppdrag. Staten skal ivareta rettssikkerhet, demokrati og ytringsfrihet også for dem som arbeider i statens tjeneste. Arbeiderpartiet er opptatt av at vi skal ha en moderne og oppdatert lov om statens ansatte. Vi deler også regjeringens oppfatning om at det er behov for å regulere rettsstillingen til statens tjenestemenn i en egen lov. Vi mener også at statlig sektor har vært og vil fortsette å være gjenstand for omfattende omstilling, og det kan og vil være behov for å gjøre endringer og oppdateringer. Men dette er et lovarbeid som må stå seg over tid, hvis en skal klare å gjøre dette skikkelig. Vi går imot denne proposisjonen i sin helhet. Jeg hører at representanten Jenssen kritiserer opposisjonen for å gjøre det. Da vil jeg bare gjøre oppmerksom på at det her er store forbund, både LO, NTL, Politiets Fellesforbund, Forskerforbundet og andre, som stiller de samme spørsmålene vi stiller. Vi går imot denne proposisjonen i sin helhet på grunn av at det har vært en prosess fra regjeringens side som har vært under enhver kritikk. En hadde en tre måneders høring. Forslaget i proposisjonen avviker fra flere punkter som ble anbefalt av tjenestemannslovutvalget. Det legges fram forslag som ikke var fremmet i høringsrunden. Det skapes inntrykk av at det er en harmonisering av arbeidsmiljøloven, noe det ikke er. Det framstår også som om det har tilslutning fra arbeidstakerne, og det har det ikke. Vi er særdeles kritisk til at lovforslaget viderefører regjeringens politikk for å svekke arbeidstagernes rettigheter, det reduserer stillingsvernet, det er utstrakt adgang til forskriftsregulering, og tilleggsmandatet svarer ikke opp dette med reduksjon av midlertidig ansatte. Situasjonen blir verre for varslere og for kritiske røster med oppsigelsesadgang. Så flytter også denne måten å gjøre det på – eller måten regjeringen foreslår at det skal gjøres på – makt fra Stortinget til regjeringen. Vi er opptatt av og arbeider for at vi skal ha en fungerende og moderne lov for statsansatte, og vi ønsker nye forslag velkommen. Men da forutsetter vi imidlertid at prosessen blir en annen og bedre enn tilfellet har vært i angjeldende sak. Derfor kommer vi til å stemme imot loven. Så vil jeg bare opplyse om at det ved en inkurie står en feil i punkt 2.12 på side 16. Det står «tjenstlig tilrettevisning». Det skal egentlig være «skriftlig irettesettelse». Jeg vet ikke om det hjelper å si det nå når det er trykt, men nå har jeg i alle fall fått rettet opp den inkurien fra talerstolen.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Vi har gjennom lang tid sett via ulike media ulike saker som har gått på varsling i staten. Det er dem som mener at staten er en versting på varsling og ytring. Arbeiderpartiet er opptatt av at kritiske røster må trygges. Nå vil man legge opp til at faglig kritikk i utgangspunktet ikke vil bli omfattet av et styrket varslervern fordi fagkritikk faller utenfor varslingsinstituttet og ikke regnes som kritikkverdige forhold etter arbeidsmiljøloven. Mener statsråden at dette vil hjelpe varslernes situasjon, kritiske røsters situasjon? Og mener statsråden at man med dette forslaget ivaretar dem som jobber i staten, altså deres rettssikkerhet, demokratiet og ytringsfriheten?
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Vi hører saksordføreren i dag si at det har vært en god prosess rundt dette, men organisasjonene som deltok med sine eksperter i tjenestemannslovutvalget, sier de opplevde at mye ble gitt fra deres side for å få til bedre bestemmelser for midlertidig tilsetting. I ettertid er flere sentrale bestemmelser, inkludert adgang til midlertidig tilsetting, svekket – sammenholdt med det som var utvalgets anbefaling. De sier også at deler av forslaget som er lagt fram for Stortinget, heller ikke har vært fremmet i høringsrunden, og det er også sendt ut to forskrifter på høring, som representanten Andersen var inne på tidligere i dag, før loven er behandlet i Stortinget. Og organisasjonene, i alle fall LO, NTL, Forskerforbundet og Politiets Fellesforbund, mener helt bestemt at prosessen og forankringen har vært for dårlig. Er det sånn at statsråden ikke ser det slik som både opposisjonen og organisasjonene, som mener det har vært en dårlig prosess, og som sier at hadde prosessen vært annerledes, kunne man kommet ut med en mye bedre lov?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2017-06-12:
Fasiten for kommuneøkonomien etter denne perioden er følgjande: Den gjennomsnittlege realveksten for kommunesektoren sine frie inntekter per innbyggjar var 0,6 pst. frå 2005 til 2013. Frå 2013 til 2016 var realveksten i gjennomsnitt 1,2 pst. Det økonomiske resultatet for kommunesektoren i 2016 var det beste sidan 2006, med eit netto driftsresultat på 4,2 pst. I 2015 var resultatet 3,2 pst. for sektoren. Vi må heilt tilbake til 1990-talet for å finne to år på rad med så gode resultat for kommuneøkonomien. Før valet i 2013 var det ikkje grenser for korleis dei raud-grøne partia lagde skremsel overfor veljarane. Representanten Greni uttalte til avisa Arbeidets Rett før valet at i Sør-Trøndelag ville så godt som alle kommunar tape på omlegginga, eit samla tap på 135 mill. kr. Angrar representanten Greni på den bombastiske påstanden ho kom med i valkampen for fire år sidan? Og kjem ho til å gjenta det også i år?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2017-06-12:
Handsaminga av kommuneproposisjonen viser at det er brei oppslutning om kommunesektoren si viktige rolle som grunnmuren i det norske velferdssamfunnet. Handsaminga i komiteen understreker også dette. Med bakgrunn i dette er det svært gledeleg å slå fast at regjeringa held fram med å styrkje økonomien i kommunesektoren også for det komande året. Det betyr at kommunane kan møte utfordringane og styrkje dei kommunale velferdstenestene. Det er også svært gledeleg å sjå resultatet av regjeringa si kraftfulle satsing på kommunane. I eit nært samarbeid mellom dei borgarlege partia har vi gjennom heile denne perioden fått på plass solide og gode økonomiske rammer. Den gjennomsnittlege realveksten for kommunesektoren sine frie inntekter per innbyggjar var 0,6 pst. frå 2005 til 2013. Frå 2013 til 2016 var realveksten i gjennomsnitt 1,2 pst. Det økonomiske resultatet for kommunesektoren var i 2016 det beste sidan 2006, med eit netto driftsresultat på 4,2 pst. I 2015 var resultatet 3,2 pst. for sektoren. Vi må heilt tilbake til 1990-åra for å finne to år på rad med så gode resultat. Det tener også regjeringa til ære at ho gjennom heile denne perioden har formidla rammene på ein nøktern måte, slik at det ikkje blir skapt eit urealistisk bildet av situasjonen. På den måten har vi også unngått at Stortinget eller regjeringa skapar store forventingar som lokalpolitikarane vil slite med å innfri. Det er i dag også svært gledeleg å registrere at regjeringspartia og samarbeidspartia har fullført ei god ordning for ferjeavløysingsmidlar til fylkesvegane, noko som vil vere banebrytande for å få erstatta ferjer med faste samband. I mitt heimfylke gjeld dette t.d. Atløysambandet, Ytre Steinsundet og Kystvegen. I kommuneproposisjonen blir det også føreslått ein ny kostnadsnøkkel for båt og ferje frå 2018 som byggjer på Møreforskings anbefalingar. I tillegg til dette aukar regjeringa løyvingane til ferjesektoren med 100 mill. kr. Det er eit viktig bidrag for å sikre god infrastruktur for folk og næringsliv langs kysten. Etter åtte år med reformvegring, krangel og rot i raud-grøn regjering har regjeringa vår gjennomført mange viktige reformer og sett kommunane og fylkeskommunane i stand til å gje gode velferdstenester, utvikle lokalsamfunna og løyse utfordringane i framtida. Sist torsdag var ein historisk dag for landet vårt. Stortinget vedtok kommunereforma og regionreforma. Om lag 100 kommunar har sagt ja til kvarandre gjennom frivillige samanslåingsprosessar, og eit breitt fleirtal på Stortinget gjennomfører ei regionreform der ein reduserer talet på fylkeskommunar frå 19 til 11. I tillegg har ein flytta nye oppgåver til kommunane og til dei nye regionane. På slutten av stortingsperioden er det også gledeleg å kunne peike på alle dei viktige tiltaka som regjeringa har sett i gang for å gjere offentleg sektor betre i stand til å møte utfordringane i notida og i framtida: valfridom, forenkling, digitalisering osv.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Representanten brukte mye tid av innlegget sitt på å snakke om grensejusteringer. Jeg synes det var noe underlig at Venstres representant ikke nevnte lærere, kunnskap og skole med ett eneste ord. Unios beregninger har vist at opplegget for neste år vil innebære en tilnærmet nullvekst for kommunesektoren. Da er det ikke mye handlingsrom for å ansette flere lærere som kan sørge for tidlig innsats og tilpasset opplæring. Så er det kanskje heller ikke så rart at representanten fra Venstre ikke snakket om kunnskap, skole og lærere. Da er mitt spørsmål: Hvorfor er Venstre en del av en regjering som prioriterer de aller største pengene på skattekutt til dem som har mest fra før, og ikke penger til velferdskommunene som satser på barn og unge og kunnskap til alle?
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Det er i denne sal ingen uenighet om etter- og videreutdanningstilbudet til lærere. Det tror jeg alle partier er med på. Arbeiderpartiet har støttet fullt og helhjertet alt som har kommet der. Men der uenigheten ser ut til å ligge, er om vi skal ha flere lærere i skolen. Det er jo det skolene etterspør – i hvert fall når jeg er ute i Skole-Norge – at man har flere lærere til å se hvert enkelt barn, flere lærere som kan bidra til at man får tilpasset opplæring til alle elever, og flere ansatte i skolen som kan være der i friminuttene og se mobbing, se hver enkelt elev. Da er det noe underlig at Venstre ikke snakker om skole i en debatt som handler om kommunesektoren, fordi det er fylkeskommunene våre, det er kommunene våre som skal ansette disse lærerne. Etter- og videreutdanning er kjempebra, men Arbeiderpartiet har større ambisjoner. Vi vil også bidra til at kommunene og fylkeskommunene kan ansette flere lærere.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
I dag behandler vi en av de viktigste sakene for velferden til folk flest, for det er i kommunene folk bor og velferden skapes. Så hvis det sitter noen der ute og lytter til denne debatten, ikke la dere forvirre av teknisk beregningsutvalg, KOSTRA-tall, prosenter og kalkulatortriks. Still dere heller spørsmålet: Hvem er det som vil mest? Hvem prioriterer velferden til folk flest? Arbeiderpartiet har store ambisjoner. Vi vil ha tidlig innsats i skolen, styrke arbeidet mot frafall, vi vil ha flere barnehageplasser, og vi vil ha en verdig alderdom. Det vil vi bruke penger på, opp til 3 mrd. kr mer enn regjeringen neste år, fordi vi vet at det koster å ansette flere pedagoger i barnehagen, det koster å forebygge psykiske problemer blant barn og unge, og det koster å gi og satse på eldreomsorg. Men for Arbeiderpartiet er altså en trygg barndom og en god alderdom viktig. Regjeringen prioriterer derimot noe annet – 20 mrd. kr i skattekutt til dem som har mest fra før. Det øker forskjellene mellom folk. Det gir rom for å satse mindre på velferd. Og mens arbeidsledigheten er rekordhøy, har sysselsettingsveksten i kommunene gått ned under denne regjeringen. Det er blitt ansatt færre lærere, færre helsefagarbeidere og færre sykepleiere enn det ville ha blitt om Arbeiderpartiet hadde styrt. Til tross for sugerør ned i sparekassa til generasjonene som kommer etter oss, greier altså ikke regjeringen å prioritere en bedre kommuneøkonomi. Representanten Frank J. Jenssen fra Høyre snakket om «vekstambisjoner» for kommunene. Men en gjennomgang Unio har gjort, viser at neste år er det tilnærmet nullvekst i kommunesektoren. Null vekst – det er ikke ambisjoner. Da har Arbeiderpartiet større ambisjoner, opp til 3 mrd. kr mer til barnehager, tidlig innsats, flere lærere, kamp mot frafall, satsing på kollektivtrafikk og fylkesveier. Så skjønner man at det nærmer seg valgkamp når Fremskrittspartiet begynner å snakke om eiendomsskatt. Det er stort sett bare i valgkamper de snakker om det, og det er fristende, når representanten Njåstad prøver å skape et bilde av at det bare er rød-grønne kommuner som har eiendomsskatt, å minne om noen uttalelser de siste årene. I Lindesnes har Høyre en ordfører, Janne Fardal Kristoffersen, som i år må gjeninnføre eiendomsskatten. Hun sier: «Men jeg kan ikke trylle. Ting har endret seg(…)(…) (…) (…) Eller vi kan si som Høyre-ordføreren i Sør-Odal i 2014: «Uten eiendomsskatten hadde vi ikke klart å levere tjenester på et lovlig nivå». Jeg har flere sitater, men dem får jeg ta i neste innlegg.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Vi som bor i distriktene, er fremdeles urolige for hva høyresiden kan finne på dersom de mot formodning skulle få tillit i fire nye år. Vi aner ikke hvor mye skattekutt høyresiden vil prioritere i neste periode. Det er det ingen svar på. De skattekuttene som har kommet, ser ikke vi nødvendigvis mye til i distriktet, vi har ikke mange kapitalsterke mennesker. Da blir det enda verre når regjeringen samtidig kutter i de regionale utviklingsmidlene. Vi aner ikke hva regjeringen kommer til å gjøre når det gjelder inntektssystemet, som har rammet mange av kommunene i distriktene. Vi har fått kutt i bredbåndsutbyggingen. Nå hører jeg statsråden sier at private investeringer har økt med milliarder. Det høres kanskje fint ut hvis en bor i Bærum eller i sentrale strøk på Østlandet, men for oss som bor der det ikke lønner seg å bygge ut bredbånd, er det ikke de private investeringene som kommer oss til gode. Det er derfor vi trenger fellesskapet. Det er derfor vi trenger at staten går inn med midler til å bygge ut bredbånd der det ikke er kommersielt lønnsomt. Det er kjempeflott med ny graveforskrift. Som representanten Andersen sa, vil det sikkert være til hjelp i noen store byer, hvor man har litt tuklete greier med det. Men jeg tror jeg kan love statsråden at hvis han kommer med penger til bredbånd og vil bygge ut mer bredbånd i kommunene i Valdres, tror jeg kommunene der er villig til å grave opp hva som helst når som helst – vi er villig til å gjøre hva som helst. Det er ikke graveforskriften som har vært problemet hos oss, det er mangel på statlige kroner. Denne regjeringen har kuttet i statlige kroner. Hvis vi vinner valget, kan vi love at det blir mer bredbåndsutbygging i hele landet, ikke bare der det er kommersielt lønnsomt. Heldigvis er det snart valg. De som tenker at man vil bygge ut både by og land, de bør stemme på Arbeiderpartiet og venstresiden.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Vi er kommet langt i debatten når Høyre-statsråder begynner å mimre om forrige gang Arbeiderpartiet styrte landet. Jeg ønsker også at vi skal komme tilbake til det. Selvfølgelig skal vi skape for å dele, men det er jo nettopp derfor vi snakker om bredbånd, om viktigheten av regionale utviklingsmidler, om viktigheten av tilgang på risikokapital for gründere som har gode ideer. Og det er nettopp derfor Arbeiderpartiet også går til valg f.eks. på å trekke Innlandsutvalget opp av skuffen og realisere prosjekter som er viktige i regionen jeg kommer fra. Så må man nesten være Høyre-mann for å greie å bli overrasket over at en debatt om velferd også handler om skatt, for det henger nemlig ganske nøye sammen. For når man prioriterer 20 mrd. kr i skattekutt til dem som har mest fra før, blir det mindre til velferd for folk flest. Problemet med denne regjeringen er en rekordhøy oljepengebruk. Samtidig er arbeidsledigheten rekordhøy, og det skapes nesten ikke arbeidsplasser i privat sektor. Det er på tide med et nytt flertall.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Forslagene til endringer i husbankloven har vært på høring og fått bred oppslutning. Det er en samlet innstilling fra komiteen, og det er god grunn til å tro at regjeringens forslag vil gå enstemmig gjennom senere i dag. Jeg skal derfor prøve å være kort. Regjeringen foreslår i proposisjonen å gi kommunene og Husbanken rettslig grunnlag for å hente inn personopplysninger og bruke dem når de behandler søknader om lån og tilskudd, uten at det er nødvendig med samtykke fra søkeren. Her foreslås det et unntak når det gjelder helseopplysninger, som i hovedregel fremdeles skal baseres på samtykke fra søkeren. I proposisjonen foreslås det en rekke nye hjemler som vil gjøre det enklere å bruke personopplysninger, bl.a. til kontroll, statistikk og forskning og til retting av feil i det digitale saksbehandlingssystemet. Alle forslagene får enstemmig tilslutning fra komiteen, som mener det er viktig at Husbanken og kommunene får nødvendige hjemler, slik at de effektivt kan utføre kontrolltiltak og sikre at støtteordninger kommer dem som trenger det, til gode. Komiteen støtter også forslag som vil gjøre det enklere å utarbeide statistikk og forskning. Dette er samfunnsnyttig kunnskap, som igjen kan gi bedre ordninger for dem som trenger det aller mest.
Frode Helgerud (Høyre), 2017-06-12:
Høyre og SV er formodentlig enige om at alle offentlige institusjoner bør opptre forutsigbart og etisk høyverdig. Under barnehagereformen var SV ivrig etter å få private, også kommersielle, aktører til å investere engasjement, tid og kapital i barnehager. Nå, noen få år senere, går SV til angrep på kommersiell adgang til å legge inn anbud på barnehagedrift og fører en aggressiv retorikk mot enhver form for utbytte på de investeringer og det arbeid som er lagt ned til slik virksomhet. Så jeg har to spørsmål til SV: Mener SV at de fremmer tilliten mellom politikere og samfunnet rundt og fremstår som et etisk forbilde gjennom en så uforutsigbar måte å opptre på? Og tror SV en slik svingdørpolitikk øker sosiale entreprenørers engasjement for å skape nye arbeidsplasser og løse viktige oppgaver?
Frode Helgerud (Høyre), 2017-06-12:
Da kan vi vel konstatere at SVs motstand mot kommersiell barnehagedrift ikke skyldes misnøye med slike barnehager sett fra brukernes side – eller kanskje foreldrene til brukerne, for å være presis – at det heller ikke skyldes at private barnehager er dyrere å drifte, og at fikenbladet om dårligere pensjonsordninger i beste fall er knøttlite. Så SV kan vel da enkelt og greit bekrefte at motstanden mot kommersielle barnehageeiere utelukkende er ideologisk og ikke praktisk basert?
Frode Helgerud (Høyre), 2017-06-12:
Noen utsagn fortjener å bli kommentert, fordi de sier noe om holdningene til dem som uttaler dem. Det var representanten Knutsen som fikk meg til å ta ordet. Hun formulerte seg slik: «Jeg er veldig for valgfrihet, men det skal være valgfrihet for det som betyr noe.» Dette kunne bare vært uttalt fra en fra Arbeiderpartiet, for det er bare politikere fra Arbeiderpartiet som oser av en slik selvtillit at de tror det er de politiske partiene som best vet hva som er viktige valgfriheter for hver og en av oss. Hvilke valgfriheter som betyr noe, er formodentlig for viktig til at Arbeiderpartiet mener vi kan velge dem selv, og da er det neimen ikke reell valgfrihet.
Frode Helgerud (Høyre), 2017-06-12:
Vi behandler i dag en enstemmig komitéinnstilling. Det å oppnå enstemmighet for en proposisjon som skal balansere personvern med offentlige kontrollbehov og effektivitet, viser at det har blitt gjort et meget godt håndverk og vist en særdeles god vurderingsevne. At justeringer av husbanklovgivningen også vil medføre kostnadsbesparelser, gjør hele lovsaken enda bedre. Ved behandlingen av en enstemmig komitéinnstilling er det selvsagt ikke behov for noen omfattende debatt ut over saksordførerens redegjørelse. Når jeg likevel velger å ta ordet, er det for å forsterke et viktig poeng, som proposisjonen toucher, men ikke behandler prinsipielt: det personlige ansvaret den enkelte søker har for selv å legge frem all nødvendig relevant informasjon. Det sies f.eks. i proposisjonen om opplysninger fra arbeidsgiver og bank: «Derfor bør kommunane og Husbanken alltid vurdere om opplysningar frå desse kjeldene bør hentast inn via søkjaren, sjølv om ein har lovheimel for å hente dei direkte.» I et liberalt demokrati som vårt bør det offentlige, etter mitt syn, alltid, så langt det er praktisk mulig, søke å legge til rette for at søkeren selv får et ansvar for å bringe mest mulig av nødvendig informasjon frem for den eller de aktuelle offentlige instansene det angår. Dette innebærer på ingen måte noen uenighet om å gi Husbanken og kommunene de hjemler som er foreslått i loven, men er utelukkende et ønske om at Husbanken og kommuner i låne- og kontrollprosesser utarbeider skjemaer, gjennomfører samtaler og på annen måte bidrar til å synliggjøre og kreve et sterkest praktisk mulig personlig ansvar for den enkelte når de søker om å få benytte seg av fellesskapets midler. Til slutt: Det er ikke hver dag Senterpartiet lar være å protestere på at man fjerner offentlige regionkontor i en lov. Det skjer i denne i denne saken – kryss i taket.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-12:
Jeg skal fortsette der Høyres representant avsluttet. Jeg hørte svaret fra representanten Andersen, men hun nekter å gi et svar på hvorfor det var greit. Hvis private aktører er så forferdelig som Sosialistisk Venstreparti plutselig skal ha det til – til tross for at all objektiv gjennomgang viser at de har bedre oppslutning når det kommer til brukertilfredshet, de leverer en tjeneste til en lavere og riktigere pris og klarer på toppen av det hele å ta ut et overskudd som de investerer i bedrifter – hvorfor var det så viktig for SV å ta fra folk pensjonsrettigheter og gjøre alle disse forferdelige tingene da man inngikk barnehageforliket? Da var det helt greit å bruke private barnehager. Det var en forutsetning for å komme i mål med full barnehagedekning. Nå ønsker man å avskaffe dem som bidro til det.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-12:
Det er et underlig resonnement. Skattebetalernes penger går jo til barnehagene som har de mest fornøyde brukerne, altså foreldrene til barna som går der. De ansatte er veldig godt fornøyd med dem. Sykefraværet er lavere i Oslo kommune, som jeg kjenner til. Dette gjør dem til en rimeligere kostnad for skattebetalerne, til tross for at de kan ta ut utbytte som de investerer i nye arbeidsplasser. Hvordan henger det på greip å bruke skattebetalerne som argument for hvorfor man ønsker å legge ned de beste tilbyderne av en tjeneste, enten det er barnehage eller sykehjem, når de klarer å levere de beste tjenestene til en rimeligere pris? Hvordan tjener skattebetalerne på dyrere og dårligere tjenester til folk flest i Kommune-Norge?
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-12:
Gode velferdstjenester i kommunene er helt avgjørende for alle borgere – enten vi trenger tjenester som f.eks. barnehage og skole, eller vi trenger sykehjemsplass – og også for dem blant oss som er ekstra sårbare, og som trenger hjelp fra barnevern, fra rusomsorg eller trenger psykiatrisk helsehjelp, for å nevne noe. Det er litt underlig å høre Arbeiderpartiets representanter etterspørre hvorfor vi ikke snakker om eldreomsorgen. Det gjør vi mer enn gjerne, for det har i løpet av denne perioden blitt 10 000 nye sykehjemsplasser – ikke tilsagn om tilskudd og annet spill med ord for å late som om man har gjort noe. 10 000 reelle, nye sykehjemsplasser har man fått til i løpet av denne perioden. En solid og forutsigbar kommuneøkonomi er viktig for å sikre kunnskap i skolen, kvalitet i helsetjenestene og at de sosiale sikkerhetsnettene styrkes. Det er nettopp dette regjeringspartiene, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, har sikret. La oss se på noen av nøkkeltallene som kommunesektoren må forholde seg til når det kommer til de samlede inntektene: Kommunesektoren får 4 mrd.–5 mrd. kr mer i samlede inntekter i 2018, av dette er ca. 4 mrd. kr. frie inntekter. Det er 300 mill. kr for å styrke rusomsorgen, 200 mill. kr for å styrke tidlig innsats i barnehage og skole, 200 mill. kr for å styrke forebyggende tiltak for barn, unge og familier. På toppen av dette får fylkeskommunene 300 mill. kr av veksten i frie inntekter, der 100 mill. kr av disse fordeles særskilt til ferjefylkene. Veksten i de frie inntektene per innbygger var i gjennomsnitt 1,3 pst. i perioden 2013–2016. Når det gjelder perioden 2005–2013, var den 0,6 pst. Da blir det veldig underlig å hevde at veksten har gått ned og det er dårligere tider. 1,3 pst. er høyere enn 0,6 pst., uansett hvordan man vrir og vender på det. Satsingen på grunnleggende tjenester og velferd viser hvor viktig det er med prioriteringer, for disse prioriteringene har kommet i en tid da det har vært betydelig inntektsfall i oljesektoren. På toppen av det hele har man også hatt utfordringer med arbeidssituasjonen.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-12:
Det er veldig mye underlig som kommer fram i løpet av denne debatten, for realiteten er jo at Arbeiderpartiet aktivt støttet reduksjoner i selskapsskatten og mesteparten av lettelsene i personskatten, med noen unntak for bl.a. pensjonister. Dette utgjør 11–12 mrd. kr av lettelsene Arbeiderpartiet snakker om. Hvis vi tar med arveavgiften – som Arbeiderpartiet ikke har støttet, men heller ikke sagt klart og tydelig om de vil gjeninnføre – så er det 2–3 mrd. kr til der. Hvis vi begynner å legge sammen alle de endringene som Arbeiderpartiet selv har vært med på, snakker vi om 4–6 mrd. kr som er forskjellen, til tross for at noen av dem bruker 20 mrd., noen 21 mrd. og noen 25 mrd. kr. Det er 25 mrd. kr som er det riktige beløpet. Men når vi trekker fra alt det Arbeiderpartiet har vært med på selv, blir det ikke det store tallet som de ønsker å framstille skal være hele handlingsrommet. Hvis vi ser på budsjettet som vi har, på 1 300 mrd. kr, utgjør dette under 2 pst. av det. Mitt spørsmål til Arbeiderpartiet, som jeg håper de kan svare på, er hvilken av disse endringene som de har vært med på, ønsker de nå å trekke tilbake og reversere, i og med at de mener at det ikke er råd til å gjøre nærmest noen ting, eller at alt kunne vært gjort bedre bare man hadde latt være å bruke disse lettelsene. For Arbeiderpartiet har jo stemt for dem selv. Representanten Pedersen fra Arbeiderpartiet påpekte at hvis kommuneøkonomien hadde vært så god som de borgerlige skal ha det til, så hadde det ikke være nødvendig med eiendomsskatt. Nei, det er ikke nødvendig med eiendomsskatt. Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre viste i landets hovedstad gjennom 18 år at det ikke var nødvendig, og man ga gode tjenester til borgerne. Det er ikke rart at det nye byrådet i Oslo må innføre eiendomsskatt når man rekommunaliserer eldreomsorgen og bare der får en økning på 50–60 mill. kr i kostnader, og når man ikke klarer noe så enkelt som å håndtere avfall og påfører hovedstaden ekstra kostnader. Så det hadde vært veldig fint hvis Arbeiderpartiet i løpet av denne debatten kunne avklare hvilken av de lettelsene de har vært med på, som de ønsker de å reversere, ettersom de bruker et sted mellom 20 og 25 mrd. kr i skatte- og avgiftslette som hovedargument i alle debatter vi har i denne salen.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2017-06-12:
Til representanten Sund: Joda, jeg har vært veldig mye ute i virksomhetene i Oslo kommune, og det er viden kjent at Oslo har noen av landets beste skoler, noe den nye byråden fra Arbeiderpartiet anerkjente. Hun sa at hun hadde kommet til dekket bord. Vi får til sosial mobilitet der andre ikke får det til. Men jeg registrerer at ingen i Arbeiderpartiet er i stand til å svare på de spørsmålene jeg stilte dem – og det er jo ganske interessant – nemlig om de forhold som går på at de aktivt har vært med på å støtte reduksjoner i selskapsskatten og mesteparten av lettelsene i personskatten, som utgjør 11–12 mrd. kr, at de har vært med på lettelsene i formuesbeskatningen som går på verdsettelsesrabatten for aksjer og eiendeler, som gjør at den reelle forskjellen er på 5 og 6 mrd. kr, til tross for at de later som om det er 25 mrd. kr.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Det spørsmålet tror jeg jeg har besvart – også til samme representant – tidligere. Nei, Høyre vil ikke forby dette. Men jeg synes ikke det er noen god idé å innføre eiendomsskatt i en situasjon hvor kommuneøkonomien er så god som det den er under den borgerlige regjeringen. Det er viktig at lokalpolitikerne prioriterer og sørger for at man både legger til rette for næringsutvikling og styrker velferdstjenestene. Vi ser bl.a. i representantens eget hjemfylke at kommunene har fått styrket sin økonomi mer under den borgerlige regjeringen enn da representanten Helga Pedersen og hennes parti satt i regjering.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Det er ulike utfordringer i de forskjellige kommunene, og jeg har stor respekt for de vanskelige valgene som lokalpolitikerne står overfor. Men det er dokumentert at de skremsler og den svartmaling som bl.a. representanten Helga Pedersen sto for i valgkampen i 2013, er gjort til skamme. Med borgerlig regjering har kommunene fått en bedre utvikling enn det de fikk i de åtte rød-grønne årene, og vi har tenkt å fortsette med å sikre kommunene god og forutsigbar økonomi. Det er viktig for at kommunene skal kunne satse på skole, på god omsorg for eldre og på å kunne tette hull i det sosiale sikkerhetsnettet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Nå har jeg vært tydelig på at eiendomsskatten er en lokal skatt som det er lokalpolitikerne som prioriterer. Men realiteten er at kommunene har fått styrket sin økonomi, og det er positivt hvis representanten Helga Pedersen erkjenner at hennes skremsler fra 2013 var feil. Da er det forunderlig at representanten Helga Pedersen nå er tilbake på samme spor, med svartmaling, med skremsler, som lokalpolitikerne ikke kjenner seg igjen i. Vi har nå gjennomført – etter at kommuneproposisjonen ble lagt frem – møter i alle fylker, med lokalpolitikere fra alle partier. Mottagelsen av regjeringens kommuneopplegg har vært god gjennom hele fireårsperioden, og den har vært god også for 2018.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
De aller fleste har en god prosess og har hatt en god prosess. Jeg er imponert over det arbeidet lokalpolitikerne har gjort, også mange av de fremragende ordførerne fra Senterpartiet som nå er i gang med å bygge nye kommuner. De lokalpolitikerne fortjener vår støtte, vår oppbacking og vår hjelp. Når vi har sendt ut brev om felles kommunestyremøter, er det i tråd med en flertallsmerknad som lå i innstillingen vi behandlet i Stortinget sist torsdag, om kommunereformen. Dette følger vi nå opp. Så langt det er praktisk mulig, er fristen 1. juli. Dette er i tråd med inndelingsloven, hvor det står at dette skal gjennomføres så snart det er praktisk mulig å gjøre det. Dette er forutsigbart, og dette vil bidra til at man får gode prosesser i kommunene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Jeg registrerer at representanten Karin Andersen peker på to forskjeller. Det ene er at Høyre og de borgerlige partiene vil ha et mer konkurransedyktig skattesystem, mens SV vil øke skattene. Men når SV ikke vil legge til rette for verdiskaping i Norge, men bare vil bruke mer penger over offentlige budsjetter, er det i realiteten velferd på kredittkort. Det er ikke bærekraftig over tid. De mange sosiale entreprenørene, frivillige og private, som bidrar til å utvikle velferdssamfunnet vårt, fortjener et klapp på skulderen, og ikke SVs moralske pekefinger. Når vi vet at oljeinntektene er på vei ned og velferdsutfordringene er på vei opp, trenger vi å mobilisere de gode kreftene og sørge for god offentlig finansiering. Vi trenger innovasjonskraften som ligger hos de sosiale entreprenørene. Vi må legge til rette for at vi spiller på lag og ikke er oppe med den moralske pekefingeren, som SV er i disse debattene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Jeg kan slutte meg til én ting av det representanten Tove Karoline Knutsen sa, og det er at vi trenger ikke noen tallmagi. Vi trenger å se på resultatene. Når vi vet at Arbeiderpartiets helsepolitiske talsmann var nødt til å beklage den rød-grønne innsatsen for eldreomsorgen på sine åtte år, sier vel det det meste. Da jeg tegnet meg, var det fordi representanten Helga Pedersen klaget over at det var kuttet noen titalls millioner til bredbåndsutbygging. Da bør man ta med i det regnestykket at de private investeringene har økt med milliardbeløp. I forrige uke presenterte samferdselsministeren og jeg nye forskrifter som vil bety mer bredbånd til folk og næringsliv i hele Norge. Vi har fått på plass en ny graveforskrift som det har vært kranglet om i de siste 20 år. Ifølge Telenor kan de redusere sine kostnader med opp mot 25 pst., og de sier at de kan spare store beløp, som betyr at «vi kan bygge ut fiber til flere områder». Det er dette som betyr noe, og det er derfor det er forskjell på om det er en rød-grønn regjering som styrer, eller om det er en borgerlig regjering som styrer. Vi gjennomfører. Og vi gjennomfører nå endringer som betyr mer bredbånd ut til folk, ut til næringsliv. Representanten Helga Pedersen sa også noe annet. Hun sa at det var tilfeldige skatteinntekter som hadde reddet kommuneøkonomien. Det er grunn til å minne om at vi har hatt en oljepris som har falt fra 120 dollar fatet til 30–40 dollar fatet. Regjeringen Solberg har styrt Norge støtt i en svært krevende tid. Men også i de budsjettoppleggene vi har presentert for Stortinget, har det vært et større handlingsrom enn det de rød-grønne la opp til. Hvis vi ser på handlingsrommet fratrukket demografi og pensjon, var det i 2011 foreslått 50 mill. kr. til kommunene, i 2012 minus 150 mill. kr, mens i 2015, med borgerlig regjering, var det foreslått 1,1 mrd. kr, i 2016 900 mill. kr, i 2018 450–950 mill. kr. Så både når vi ser på hva vi har foreslått, og når vi ser på resultatene, har det vært et økt handlingsrom. Dette er viktig fordi det handler om nettopp skole, eldreomsorg og hvordan vi skal kunne løfte de mest sårbare blant oss. Vi bidrar til gode og forutsigbare rammer, men også verktøyene, slik at kommunene kan tenke nytt og sørge for økt valgfrihet. For jeg tror at også representanten Tove Karoline Knutsen ønsker mer valgfrihet, og det vil hun få med fortsatt borgerlig styre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Det er ingen uenighet om at det også er behov for statlige midler for å sikre fremdrift i mer bredbånd der folk bor. Men å hevde at det ikke har noen betydning for utbygging av bredbånd når man kan kutte kostnadene opp mot 25 pst., da må man nesten komme fra Arbeiderpartiet. For det vi nå gjennomfører av endringer, det betyr noe. Det betyr noe for folk, og det betyr noe for næringslivet i Distrikts-Norge. Så hører jeg at representanten Lauvås sier at de store pengene er brukt på skattelettelse til de aller rikeste. Det er feil. De store pengene er brukt på velferd i kommunene. Det er velferd i kommunene de store pengene har gått til. Det er veiutbygging i hele Norge de store pengene har gått til. Det er helse og helsevesen de store pengene har gått til. Men så er det riktig at vi også har kuttet skattene for vanlige folk – 8 000 kr for en familie med vanlig inntekt. Jeg tror det betyr noe for en vanlig familie å få redusert skattene sine med 8 000 kr. Og det betyr noe for dem som skal investere i norske arbeidsplasser i hele landet at de har fått redusert den særnorske formuesskatten. Og det vil bety noe dersom Arbeiderpartiet skal øke skattene med minst 15 mrd. kr i neste periode. Det betyr at folk får høyere skatter. Det betyr at det blir høyere skatter på norske arbeidsplasser. Det betyr at det blir mer krevende å skaffe jobb til folk som trenger det. Så de politiske forskjellene er klare og tydelige: En borgerlig regjering sørger for økte investeringer i velferd samtidig som vi fremmer fornyelse i offentlig sektor, mens det vi har hørt av alternativ fra de rød-grønne, stort sett handler om å øke skattene, og det vil gjøre det enda vanskeligere for de mange som fortsatt er på jakt etter en arbeidsplass.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Jeg tror i hvert fall at vi kan enes om at det begynner å nærme seg valg. En debatt som skulle handle om lokaldemokrati og velferd i kommunene, er nå blitt til en debatt om skattekutt. Jeg tror i hvert fall vi kan konstatere at den politikken som regjeringen har ført, i godt samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre, gir gode resultater. Etter at vi opplevde et sjokk i oljeprisfallet og mistet 50 000 arbeidsplasser, ser vi nå at arbeidsledigheten er på vei ned, veksten er på vei opp, og det skapes flere arbeidsplasser. Jeg synes også vi kan glede oss over at regjeringen gjennom målrettet innsats nå også løfter de mest sårbare blant oss. Blant annet har andelen som er bostedsløse, gått ned fra over 6 000 til under 4 000. I 20 år har det vært om lag 6 000 bostedsløse i dette landet. Nå har vi gjennom målrettet innsats fått det ned til under 4 000. Andelen barn som er bostedsløse, har gått ned med nesten 70 pst. Det viser at regjeringen klarer å legge til rette for vekstkraft, arbeidsplasser og nye bedrifter samtidig som vi styrker velferden og løfter de aller mest sårbare blant oss. Så kan vi gjerne ha en diskusjon om skattekutt og hvem det går til. Realiteten er at det er kombinasjonen av et sett av virkemidler som gir effekt, både satsingen på samferdsel, forskning, kunnskap og distriktsnæringene våre, som gjør at vi nå har en sterk vekst innenfor reiseliv, fiskeri og fornybare ressurser. Dette er en god utvikling som vi ønsker å forsterke i årene som kommer. Vi ser at ledigheten går ned, at veksten går opp. Det skapes flere arbeidsplasser. Vi må forsterke den politikken i årene som kommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Den gang Jens Stoltenberg var leder i Arbeiderpartiet og også statsminister, snakket han om at vi må skape og dele. Representanten Sunds innlegg handlet bare om hvordan vi skal bruke pengene. Representanten Sund sier at vi må kunne diskutere hvordan vi skal bruke pengene. Selvsagt skal vi diskutere hvordan vi skal bruke pengene, men vi skal da også diskutere hvordan vi skal skape verdiene. For det er nå engang slik at velferdssamfunnet vårt krever finansiering, og finansiering får vi ved at vi får opp vekstkraften i økonomien. Det betyr at vi må legge til rette for gründere, for de store bedriftene, for de mellomstore og for de små bedriftene – for verdiskaping i hele landet. Det er dét diskusjonen om skattepolitikk handler om. Så er det ikke slik at det bare handler om skatt; det handler også om investeringer i forskning, i kunnskap, i veier, i jernbane. Det er kombinasjonen av disse virkemidlene som innebærer at vi nå ser at arbeidsledigheten går ned, at veksten går opp, og at det skapes flere verdier. Det som er Arbeiderpartiets hilsen til dem som står på hver dag og skaper nye jobber, er at de skal få 15 mrd. kr i økte skatter. Det er ingen god melding til dem som står på, arbeider og skaper nye jobber.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Varslervernet er viktig. Det er jeg glad for at Stortinget er enig i. Derfor har vi også styrket varslervernet i arbeidsmiljøloven, sørget for at det omfatter flere ansettelsesgrupper, og vi har nedsatt et utvalg for å jobbe videre med dette. Det er viktig at vi har et godt varslervern, men vi jobber også med å revidere de etiske retningslinjene i staten for å klargjøre ansattes ytringsfrihet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Jeg tror nok at representanten tar munnen litt for full når man uttaler seg på vegne av alle organisasjonene. Det er slik at i et utvalg må man gi og ta. Det har også regjeringen gjort, det har arbeidsgiversiden gjort, og det har arbeidstakerorganisasjonene gjort. Da jeg fikk rapporten, ga jeg stor ros til arbeidstakerorganisasjonene nettopp fordi man hadde kommet frem til enighet. Jeg har vært, og jeg er fortsatt, opptatt av at vi skal få til endringer som skal stå seg over tid. Da må alle gi. Og det mener jeg man har gjort i dette. Det at vi nå endelig klarer å få på plass et regelverk som gjør at vi kan redusere bruken av midlertidighet i staten, mener jeg er svært viktig. Det ble ikke gjort da Arbeiderpartiet styrte landet i åtte år, og med Arbeiderpartiets forslag i dag vil Arbeiderpartiet fortsatt ikke bidra til at vi kan redusere midlertidigheten i staten.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Spørsmålet var om regjeringen mener at bruken av midlertidige ansettelser i staten er for stor. Svaret på det spørsmålet er ja, vi mener at det er for mye midlertidighet i staten, og vi gjør noe med det. Mens den forrige regjeringen ikke strammet inn på regelverket, strammer vi nå inn på regelverket. Det som ligger i regjeringens forslag, og det som ligger i innstillingen fra flertallet i komiteen, er at vi strammer inn på bruken av midlertidighet i staten. Vi går fra fire år til at hovedregelen skal være fast ansettelse etter tre år. Dette stemmer Senterpartiet og Arbeiderpartiet imot – de rød-grønne partiene går i dag imot at man skal stramme inn på bruken av midlertidighet i staten. I tillegg vil vi videre ha en dialog med partene i arbeidslivet for å se på utviklingen. Det skal også være en dialog om bruken av midlertidige ansettelser i den enkelte virksomhet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Jeg tror ikke at det er helt presist. Det kan godt tenkes at LO og NTL er av den oppfatning, men de andre organisasjonene har gitt uttrykk for at de er glade for at regjeringen nå strammer inn på regelverket for bruken av midlertidige ansettelser. Det gjør vi fordi vi mener at det har vært for stor bruk av midlertidige ansettelser i staten. Den forrige regjeringen strammet ikke inn på dette. I dag vil Senterpartiet stemme imot at vi skal stramme inn på bruken av midlertidige ansettelser. Vi legger til rette for at det kan bli mindre midlertidighet og mer av faste ansettelser i staten fremover.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Svaret på det spørsmålet er at det er feil. Det vi i dag gjør, er å stramme inn regelverket, og både Unio og YS har gitt regjeringen anerkjennelse for at vi nå strammer inn bruken av midlertidige ansettelser ved at man går fra fire til tre år som hovedregel. Men så er det nå engang slik at hvis man har et vikariat for en person som f.eks. blir rektor for fire år, så kan man ikke få fast ansettelse etter tre år. Det må være noen unntak som gjør at man tilpasser statens spesielle virksomheter. Det vi gjør i dag, er å stramme inn. Det gjorde ikke den forrige regjeringen, og det gjør heller ikke opposisjonen i dag. Det betyr at SV i dag stemmer for at det skal være liberale regler for midlertidighet i staten, mens regjeringen strammer inn på dette.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2017-06-12:
Jeg er forundret over at representanten Andersen ser seg tjent med å spre usikkerhet i denne saken. Når regjeringen strammer inn på muligheten for midlertidige ansettelser i staten, er det fordi vi ønsker å redusere bruken av midlertidige ansettelser. Vi mener at det er viktig for å gjøre staten mer attraktiv for gode medarbeidere, slik at vi både kan rekruttere, utvikle og beholde gode medarbeidere. Når vi reduserer tiden det skal gå før man får fast ansettelse, fra fire til tre år, er det ikke en liberalisering, det er en skjerpelse. Vi likestiller nå regelverket i staten med privat sektor, ved at det er tre år som skal gi rett til fast ansettelse. Jeg mener det er et viktig skritt vi der tar, og jeg er forundret over at SV ser seg tjent med å spre usikkerhet. Jeg viste i mitt innlegg også til at Stortinget ber regjeringen om å foreta tilpasninger til arbeidsmiljøloven i arbeidet med forskriften, slik at det strammes inn på adgangen til å gjøre fratrekk for fravær ved beregning av ansettelsestid. Så la jeg til at dette vil vi selvsagt følge opp. Det vi nå har på bordet, er en lov som vi mener bør kunne stå seg over tid. Jeg er glad for at de fleste hovedsammenslutningene har gitt uttrykk for at vi i all hovedsak følger opp den enigheten som var i utvalget, og at dette vil kunne bidra til en god utvikling for statens ansatte. Det er riktig at vi selvsagt vil drøfte videre med partene i arbeidslivet hvordan det utvikler seg med bruken av midlertidige ansettelser, slik at vi oppnår det som er vårt mål, nemlig at vi skal redusere bruken.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-06-12:
Jeg registrerer at representanten Svein Harberg ikke skjønner dette med redegjørelsesplikten. Det får så være, men det kom klart fram på høringen blant organisasjoner som har erfaring på feltet, at det er et svært nyttig og viktig verktøy – ledelsen og tillitsvalgte kan sette seg ned sammen. Det er ikke sånn at det bare er en revisor som legger inn en liten fotnote, det er faktisk en anledning til å gå inn og se på hvordan situasjonen er på arbeidsplassen, og hvis den ikke er tilfredsstillende, kan man se hva man kan gjøre i fellesskap. Det er jo dette som er den norske arbeidslivsmodellen, der man i samarbeid utvikler bedriftene til felles beste. Det har vært med og bidratt til at vi har et arbeidsliv som i stor grad fungerer svært godt i dag. Når en fjerner redegjørelsesplikten og bare skal ha en aktivitetsplikt, skjønner jo alle at det er et spill for galleriet. Å ha en rekke aktiviteter uten å sjekke om det faktisk fungerer, om det faktisk bidrar til bedre likestillingsarbeid på hver enkelt bedrift, vil ikke fungere slik Høyre skisserer det. Statsråden gjør et poeng av dette med ombudet og oppreisningskompetanse. Her kan man kanskje skylde litt på formuleringen i vårt forslag, som kan bidra til uklarheten, men vi ønsker at styrkingen skal skje innenfor dagens struktur, og mener i og for seg at vi godt kan signalisere herfra at oppreisningskompetansen kan legges til nemnda. Det uenigheten dreier seg om her, er at vi mener at ved å splitte opp fagmiljøene, ved å ta det grepet som regjeringen foreslår, vil håndhevingsapparatet på likestillingsområdet svekkes betydelig. Jeg hører at Svein Harberg prøver å glatte over dette med at det løser seg alltids. Nei, vi frykter – og det er flere partier i denne salen som ser utfordringene knyttet til at man splitter opp eksisterende fagmiljøer – at det i alle fall ikke vil være noe som styrker likestillingsarbeidet. Derfor ønsker vi å signalisere at vi kommer til å stemme subsidiært for Venstres forslag, og vi håper at det, hvis vårt forslag faller, i så fall blir flertall i denne sal for det Venstre har fremmet.