Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2001-06-05:
Det sorte gullet har flommet og mange ganger veid opp for de pengene som rant ut i sanden i forbindelse med gigantutbyggingene i Nordsjøen på 1990-tallet. Riksrevisjonen og granskingsutvalget har konkludert, og komiteen foreslår klokelig at ansvarsforholdene mellom utbygger og staten klargjøres. 12 milliarder kr i overskridelser i den ene saken er 12 milliarder kr i overskridelser. Men gjort er gjort, og spist er spist. Men hva innebærer egentlig dette? 12 milliarder kr i overskridelser på Åsgard alene tilsvarer f.eks. det årlige forbruket på barnehager pluss mindre foreldrebetaling. Det er mange penger, som kunne ha vært brukt mer fornuftig hvis vi hadde villet. Så vil noen kanskje si at problemet her ikke er at dette kostet mange penger, men at vi ikke fikk en tilstrekkelig god analyse i forkant. – Og det er jo riktig, for pengene til utbyggingen ville jo likevel ha vært brukt. Men hvordan kunne dette skje, spør sikkert flere representanter seg. Ja, hvordan kunne det det? Gjennom hele 1990-tallet steg investeringene i oljesektoren, fra 43,4 milliarder kr i 1990 til en topp i 1998, da staten «svidde av» 74,6 milliarder kr i oljeinvesteringer. Gjennom hele 1990-tallet var SV imot at investeringene skulle være så høye som de ble. Det var flere grunner til at vi var imot – og fortsatt er imot – høye oljeinvesteringer. Den ene siden av saken er at et Norge med høye oljeinvesteringer bidrar til et høyt utvinningstempo, som bidrar til lavere oljepriser. Dermed blir det lavere avkastning på oljen, høyere oljeforbruk i verden og dermed et større CO2-utslipp. Den andre siden av saken, som antakeligvis er viktigere i denne sammenhengen, er at penger brukt i oljesektoren, betyr mindre mulighet til å bruke offentlige penger på andre sektorer, fordi det er begrenset med arbeidskraftsressurser i samfunnet. Penger brukt i oljesektoren, trekker ressurser fra andre deler av både konkurranseutsatt og skjermet næringsliv over til oljesektoren. Det hindrer oss i å løse andre samfunnsoppgaver og i å dreie om fra en blygrå og kolsvart oljeøkonomi til en grønn kunnskapsøkonomi. I tillegg gjør en for høy investering i oljeindustrien at det blir lettere å miste kontrollen over prosjekteringen, og at den kritiske terskelen for prosjekter synker – for pengene skal jo brukes. Det er akkurat dette som har skjedd i den sammenhengen vi her snakker om, og det er dette som er sakens kjerne. Kan noen huske det som skjedde i 1998? Høsten 1998 steg rentene dramatisk og førte til høylydte krav om innstramminger i finanspolitikken. Standhaftig ble det hevdet fra den ene såkalt ansvarlige politikeren etter den andre at det var nødvendig å holde budsjettet stramt. Egentlig var det den første gangen jeg bet meg merke i at NRK i stor skala brukte markedsaktører i penge- og finansmarkedet til å kommentere statsbudsjettet. Det ble av hensyn til markedet stramt, for at vi ikke skulle få overoppheting, og for at vi ikke skulle få ytterligere press i arbeidsmarkedet. Alle overskridelsene i forbindelse med Åsgard-utbyggingen kunne skje til fortrengsel for viktige samfunnsinvesteringer i norsk økonomi så lenge vi førte en stram finanspolitikk. Så lenge vi har overskridelser, er vi nødt til å bruke mindre penger andre steder. Så lenge vi overskred i investeringene, fikk vi ikke investere så mange penger f.eks. i skolebygninger eller i forskning, som næringslivet år etter år har bedt om penger til. Alt dette ble fortrengt, for vi måtte jo beholde en stram finanspolitikk. Statistisk sentralbyrå har sagt at styring med oljeinvesteringene er av avgjørende betydning for styring av finanspolitikken. Det er så mange penger, og det er så enormt viktig å ha kontroll over disse pengene. Kort oppsummert vil jeg si: Det er en utrolig lite fremtidsrettet politikk å ha for høye oljeinvesteringer, fordi vi bidrar til et forhøyet CO2-utslipp, og fordi vi bruker penger som kunne ha vært brukt til å gjøre Norge til et bedre sted å leve. Det er en lite ansvarlig politikk å ha for høye oljeinvesteringer. Det vil føre til en lavere terskel for hva slags prosjekter som bygges ut, og hastverk vil føre til at for lite gjennomarbeidede prosjekter vedtas. Til denne saken: Slik går det når vi fører en lite fremtidsrettet og lite ansvarlig politikk. Lytt til SV neste gang investeringstakten i oljesektoren diskuteres! Denne saken har vist at vi har noe å melde.