Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-06-12:
Først vil jeg takke for debatten så langt. Regjeringen har lagt fram et forslag om en helhetlig likestillings- og diskrimineringslov og forslag om endringer i håndhevingsapparatet. La meg understreke at her er det ingen likestillingslov som blir skrotet eller er død. Den skifter altså navn til en felles likestillings- og diskrimineringslov. Med disse endringene vil vi få et sterkere og mer tydelig vern mot diskriminering og mer effektive sanksjoner. Det er en historisk milepel at nemnda nå vil få myndighet til å ilegge oppreisning og erstatning. Diskriminering er et alvorlig problem både for dem som rammes, og for samfunnet. Det er viktig at vi har et slagkraftig og godt lovverk som forbyr diskriminering, og som legger til rette for godt likestillingsarbeid. I dag har vi fire nesten helt like diskrimineringslover og en mengde forarbeider som sier noe om hvordan lovene skal forstås. Lovverket er uoversiktlig og lite brukervennlig. Selv om det var en del motstand da lovforslaget var på høring, ønsker et stort flertall av høringsinstansene en samlet lov. Dagens lover har også blitt kritisert for å rangere diskrimineringsgrunnlagene. For dem som diskrimineres, spiller det liten rolle om forskjellsbehandlingen skyldes etnisitet, kjønn, seksuell orientering eller funksjonsevne. Regjeringen foreslår et mer likestilt vern for de ulike diskrimineringsgrunnlagene, samtidig som nyanser i dagens lovverk videreføres. Formålet med loven er å fremme likestilling og hindre diskriminering. Regjeringen har lyttet til høringsinstansene, og vi foreslår å understreke at loven særlig skal ta sikte på å bedre kvinners og minoriteters stilling og bidra til å bygge ned samfunnsskapte funksjonshemmende barrierer. Regjeringen foreslår også å styrke diskrimineringsvernet på viktige punkter. For første gang får vi et vern mot diskriminering på grunn av alder, også utenfor arbeidslivet. Adgang til positiv særbehandling av menn utvides for å gi kvinner og menn samme rettsvern mot diskriminering. Vi foreslår en plikt til universell utforming av IKT i skoler og opplæringsinstitusjoner. Det vil gjøre det enklere for elever med funksjonsnedsettelser å delta i undervisningen og for foreldre med funksjonsnedsettelser å følge opp barnas skolegang. Vi foreslår å styrke og konkretisere arbeidsgivers aktivitetsplikt. Absolutt alle arbeidsgivere, uansett sektor og størrelse, skal ha plikt til å jobbe aktivt for likestilling og mot diskriminering på alle diskrimineringsgrunnlagene. Regjeringen forventer at alle bedrifter følger lovpålagte plikter og jobber aktivt for likestilling, selv om de ikke må redegjøre for dette. Regjeringen har mer tro på gode, aktive plikter enn på byråkratisk og ressurskrevende papirarbeid. I dag er det vanskelig å forstå hva diskrimineringslovene gir rett og plikt til. Regjeringen foreslår derfor å gjøre reglene tydeligere. Vi tydeliggjør det strenge vernet mot diskriminering i arbeidslivet og det strenge vernet mot diskriminering på grunn av graviditet. Vi foreslår også et tydeligere forbud mot sammensatt diskriminering. Det holder ikke bare med et godt lovverk. Det må få konsekvenser å diskriminere. Et godt håndhevingsapparat krever tydelige roller og effektive sanksjoner. Ombudet har i dag både en lovhåndheverrolle og en pådriverrolle. Dette er prinsipielt uheldig fordi pådriverrollen kan påvirke rollen som objektiv håndhever. Det er viktig å ha et håndhevingsapparat som nyter tillit hos begge parter. Ombudet har og vil fortsatt ha en sentral rolle for å sikre likestilling og motarbeide diskriminering. Ombudet vil hvis forslaget blir vedtatt, bli et rent pådriverorgan på lik linje med Barneombudet. Ombudet vil også få en friere rolle som vaktbikkje og en kritisk røst. Ombudets veiledningsfunksjon skal videreføres uforandret, og veiledningssakene vil også gi et godt erfaringsgrunnlag for ombudets viktige pådriverarbeid. For personer som diskrimineres, har det stor betydning å få behandlet saken sin raskt innenfor rettssikre rammer, og at lovbruddet faktisk får konsekvenser. Vi foreslår derfor en enklere saksbehandling og mer effektive virkemidler. Saksbehandlingstida i dagens håndhevingsapparat er for lang. Det kan ta opptil to år fra saken leveres inn til ombudet, til endelig vedtak i nemnda foreligger. Vi foreslår derfor at en ny diskrimineringsnemnd skal behandle alle saker i én instans. Saksbehandlingen i den nye nemnda vil være raskere og mer forsvarlig. For å sikre forsvarlig saksbehandling og riktige vedtak skal det også stilles krav om dommererfaring for nemndas ledere. Nemnda har i dag ingen myndighet til å ilegge oppreisning og erstatning. De som har vært utsatt for diskriminering, må selv reise sak for domstolene. Rettspraksis viser imidlertid at svært få slike saker blir brakt inn for domstolene. Effektive sanksjoner forutsetter at lovbrudd blir håndhevet. Vi foreslår derfor at diskrimineringsnemnda skal gis myndighet til å ilegge oppreisning i saker innenfor arbeidslivet og erstatning i mer enkle forhold. Dette er en milepæl og en nyvinning. Jeg merker meg at komiteens mindretall ønsker å beholde likestillingsloven. Men jeg registrerer også at de skriver i merknaden at det bør bare skje dersom det vil gjøre lovverket bedre. Det er innholdet i loven, og ikke antall lover, som betyr noe. De aller fleste av likestillingslovens bestemmelser videreføres, også formålsbestemmelsen. Vi foreslår dessuten flere nye regler som vil gi et bedre vern mot kjønnsdiskriminering, bl.a. nye regler om graviditetsdiskriminering og diskriminering pga. omsorgsoppgaver. Med andre ord blir lovverket både tydeligere og bedre. Komiteens mindretall vil også videreføre arbeidsgivers redegjørelsesplikt og likestillingslovens virkeområde i familie- og privatliv. Selv om likestillingsloven i dag gjelder på dette området, står det helt klart i loven og i forarbeidene at den ikke skal håndheves i familie- og privatlivet, hverken av håndhevingsapparatet eller av domstolene. Jeg regner med at de fleste er enig i at heller ikke denne loven skal håndheves i familie- og privatliv. Dette må også presiseres både i denne loven og i den nye diskrimineringsombudsloven. Slik mindretallsforslaget er formulert, gjøres det ikke noe unntak for håndhevingen. Jeg ønsker å gi loven større autoritet ved å fjerne symbolbestemmelser og plikter uten effekt. Det er aktivitetsplikten som er viktig for likestillingsarbeidet, og derfor foreslår vi å styrke denne. Jeg har også merket meg mindretallsforslaget fra Arbeiderpartiet, der man ønsker å gi diskrimineringsombudet myndighet til å ilegge oppreisning i saker innenfor arbeidslivet og erstatning i enkelte saksforhold. Jeg finner grunn til å advare mot en slik løsning, for ombudet fatter ikke vedtak i dag. Ombudet gir bare uttalelser som ikke er bindende. Dersom ombudet skal gis myndighet til å ilegge oppreisning og erstatning, må det først gis vedtaksmyndighet. Å gi ombudet vedtakskompetanse vil innebære en dramatisk endring og endret ramme for håndhevingssystemet. Jeg mener dette er uheldig, og minner også om at ved opprettelsen av Likestillingsombudet i 2006 ble det vurdert om ombudet skulle gis vedtakskompetanse. Men det ble vist til at det ville gi ombudet en uheldig dobbeltrolle som kunne være egnet til å svekke tilliten til arbeidet. Jeg mener at det samme hensynet gjør seg gjeldende i dag. Den relativt høye omgjøringsprosenten i nemnda underbygger etter min oppfatning dette – nemnda kom i 2016 til et annet resultat enn ombudet i 35 pst. av klagesakene. Heller ikke Skjeie-utvalget foreslo i sin utredning i 2011 å gi ombudet oppreisnings- og erstatningsmyndighet. Det er helt avgjørende med en rettssikker behandling av saker om oppreisning og erstatning. Vi foreslår derfor at det skal stilles krav om dommererfaring for lederne i den nye diskrimineringsnemnda. I tillegg til dette skal partene gis en ubetinget rett til muntlig behandling i saker om oppreisning. Det skal sikre en rettssikker behandling og legge til rette for en kontradiksjon for parts- og vitneavhørene. Forslagene som ligger til behandling, og som regjeringen har fremmet i dag, mener vi gir en helhetlig, sterk og tydelig likestillings- og diskrimineringslov og en lov som vil sikre bedre håndheving av diskrimineringssaker, og er et solid fundament for arbeidet for likestilling og mot diskriminering.