Erna Solberg (Høyre), 2003-04-29:
La meg få understreke at det er ingen tvil om at det i kommunesektoren generelt og i kirkeøkonomien er en vanskelig økonomisk situasjon for øyeblikket. Det har Regjeringen aldri lagt skjul på. Regjeringen vet at det er knappe rammer for å løse en del av de oppgavene som fins. Vi vet at det er behov for at man bruker ressursene på en god måte, da ressursene ikke kommer til å strekke til til alt man hadde ønsket å gjøre. Vi vet at dette er nødvendig for Norge for at vi skal sikre arbeidsplasser, sikre fortsatt rentenedgang og sikre at vårt land sørger for å ta vare på velferdsmulighetene i årene fremover. Når det gjelder kirkeøkonomien, er det to ulike problemstillinger som er tatt opp i dette Dokument nr. 8-forslaget, og det er to ulike problemstillinger i forhold til utfordringene i norske kirker. Den ene er den aktuelle driftssituasjonen, som er så vidt presset mange steder at enkelte kirker er blitt stengt for kortere tid, og ansatte er blitt sagt opp. De viktigste forklaringsgrunnene i den sammenhengen er at mange menigheter strir med høye pensjonskostnader, på lik linje med det kommunesektoren, staten og andre har hatt på enkelte områder, og med de økte strømprisene. Det er altså ingen tvil om at for bygg som det er krevende å varme opp under en strømsituasjon som den vi har nå, vil strømprisene ha en relativt stor betydning. Det er altså det aktuelle temaet som dreier seg om driftssituasjonen og de viktigste forklaringsårsakene til det. Den aktuelle akutte situasjonen har Regjeringen sagt at det er aktuelt å vurdere frem mot revidert nasjonalbudsjett. Revidert nasjonalbudsjett kommer om ikke så altfor lenge, og da får man muligheten til å ta stilling til det. Så er det en annen problemstilling som gjelder manglende vedlikehold, som har skjedd over meget lang tid. Det er ikke blitt særlig mye råteskader etter at 2003-budsjettet ble vedtatt. Politikere på alle nivåer må ta et felles ansvar for at vi ikke har prioritert kulturarvene og skattene våre godt nok. Men det er påtagelig når noen bruker det som et hovedargument særlig knyttet til 2003-økonomien. Det er et stort etterslep i vedlikeholdsbehovet, og vi må finne frem til måter å løse det på. Riksantikvaren har anslått at kirkebyggene alene utgjør nær 40 pst. av det budsjettbehovet hele kulturminnefeltet representerer med hensyn til antikvarisk vedlikehold. Det er altså en stor utfordring på dette området. Regjeringen har sagt at vi kommer tilbake til spørsmålet om kommuneøkonomien i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, og i kommuneproposisjonen vil vi også vurdere videre tiltak. Det vil ha betydning for hvordan også kirkeøkonomien vil være. Men det er jo litt påtagelig at man nå stykkevis og delt tar opp biter av kommuneøkonomien og områder som det anses at kommunene skal finansiere, og så lager man egen politikk på hvert av områdene. Jeg har lyst til å påpeke at det er en feil i innstillingen. Den vil nok bli oppfattet som en politisk feil, men det er rett og slett feil. Arbeiderpartiet er med på en merknad om at de i sine alternative budsjetter for 2002 og 2003 la opp til en betydelig vekst for kommuneøkonomien. I 2002 bidrog de ikke til en betydelig vekst i kommuneøkonomien. Opplegget den nye regjeringen laget var 250 mill. kr høyere i frie inntekter enn det Stoltenberg-regjeringen la frem. Da la Arbeiderpartiet seg ved budsjettbehandlingen på samme nivå på frie inntekter, og det er det relevante for kirkeøkonomi. Ved budsjettbehandlingen og revideringen i fjor hadde Arbeiderpartiet 250 mill. kr mer totalt sett til kommunesektoren når det gjelder frie inntekter. Det er mulig at det er et betydelig beløp eller en betydelig vekst, men jeg tror de fleste kommuner vil oppfatte at det er det ikke, særlig ikke når vi hører hvor mange ulike temaer det skulle finansiert. La meg ta et annet eksempel som står i innstillingen, hvor det kritiseres at driftsresultatet i 2002 er blitt 0,4 pst. Arbeiderpartiets endring, hvis vi ikke hadde brukt det til bedre tjenester i 2002 i det hele tatt, ville bidratt til at tallet hadde vært mellom 0,5 og 0,6 istedenfor 0,4. Det er perspektivet på dette, og jeg synes Arbeiderpartiet bør være litt mer anstendig i disse debattene når det gjelder hva de faktisk har råd til for de pengene de leverer. De har et problem med at de forsøker å selge ansvarlighet, men samtidig bruker de betydelig mer penger enn det de har lagt inn i sin verbale kommunikasjon.