Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-01:
Æres den som æres bør, og det er jo den opprinnelige saksordføreren, som dessverre ikke har anledning til å være til stede under dagens debatt. Dette er jo en litt spesiell sak, som i bunn og grunn handler om Statkraft. I realiteten handler den om statlige foretak og hvem som skal gis anledning til å bestemme utbyttesatsene slike selskaper til enhver tid registrerer og bokfører som overskudd. Jeg er litt overrasket over den vendingen denne saken har tatt, og at det ender opp i et Dokument nr. 8-forslag på den måten som dette gjør. Jeg er ikke sikker på at forslagsstillerne på noe sett og vis kan sies å tjene selskapets interesse, for de skaper faktisk en debatt om hvorvidt det norske storting steller dårlig med Statkraft. Det er det ene. Det andre er at man gjerne kan si at både opposisjon og posisjon har vært med på å anvise retningslinjer for utbyttenivå i statlige foretak. Imidlertid ble dette vedtaket foreslått opphevet i forbindelse med St.prp. nr. 1 for 2004-2005. Med andre ord: Det tidligere vedtaket om 50 pst. utbytte er opphevet. Men det må, og etter min oppfatning bør, være sånn – og det trodde jeg faktisk var en slags gammel sosialdemokratisk tanke – at Stortinget alltid skal ha anledning til å vurdere hvordan fellesskapets ressurser skal anvendes. Jeg bare ser at Arbeiderpartiet i kompaniskap med Fremskrittspartiet og med Senterpartiet på slep ønsker å svekke denne muligheten, samtidig som man presterer det kunststykke å presentere utad et bilde av at Stortinget systematisk ønsker å svekke Statkraft. Man ønsker å utstyre Statkraft med noen kjempedigre statlige muskler for å være med og konkurrere i utlandet – konkurrere i utlandet uklart under hvilken vignett, under hvilken forretningsidé, på hvilken sektor og på hva slags område, om det er rød eller grønn energi man skal ta fatt i. Mantraet ser ut til å være: La oss utstyre dette selskapet med enormt store statlige muskler. Faktum er at Stortinget har vært veldig flink til å tilføre selskapet kapital. Hvis man gjør et forsøk på å presentere Stortingets og myndighetenes opptreden som stemoderlig i forhold til Statkraft, tror jeg rett og slett ikke man har tatt seg bryderiet med å se i bøkene og i Statkrafts balanse og Statkrafts regnskaper for å se hvordan bildet egentlig er. Totalkapitalen i Statkraft er i løpet av en fire–femårsperiode nesten fordoblet. Egenkapitalen er i perioden 1999–2003 økt fra 21,5 til 35 milliarder kr, og det er dette forum – det norske storting – som først og fremst har vært med og lagt grunnlaget for at Statkraft har kunnet utvikle seg sånn som Statkraft har gjort. Begrep som «stemoderlig», «vingestekking» osv. må jo for andre selskaper – et hvilket som helst annet selskap i Norge – fortone seg som et merkelig postulat. For det er nesten ikke noe selskap i Norge som har vært vist slik omtanke som nettopp Statkraft. Jeg tror, slik som situasjonen er i dag, at det vil være et riktig prinsipp at Stortinget skal ha anledning til å fastsette utbytte i et statlig foretak som Statkraft. La meg også bare tilføye at på tross av det som vil komme i innlegg etter undertegnedes, bør ikke de neste talerne helt glemme at Statkraft for 2004 tross alt får beholde 1 milliard kr av eget overskudd. Vedtak fra 2003 gav Statkraft 4 milliarder kr i ny egenkapital. På ett år har altså Statkraft fått styrket sin egenkapital med mer enn 5 milliarder kr, i tillegg til at selskapet kan frigjøre og har fått frigjort kapital ved salg av eiendeler. Det synes også å være et paradoks i hvert fall for meg, og det burde det være for andre også, at i tider når media skriver om konkurransesituasjonen i markedet – rett nok har den siste tids hendelser vært på matvaresektoren – er man veldig opptatt av konkurranse. Da ønsker man å delta i konkurranseløpet. Man glemte det da Stortinget behandlet konkurranseloven for mindre enn ett år siden. Opposisjonspartiene, med Fremskrittspartiet som unntak, glemte å bidra til å styrke Konkurransetilsynet økonomisk. Men man fremstiller det som om Statkraft skal få lov å være et unntak. Jeg er ikke sikker på at norske strømabonnenter har den samme delaktighet i denne omtanke. Jeg tror vi skal ta det på alvor når Konkurransetilsynet også har gitt et pålegg om at Statkraft skal redusere sin styrke i Norge, nettopp av hensyn til kundene, til brukerne, til innbyggerne i Norge, slik at vi kan ha et visst snev av konkurranse av hensyn til abonnentene. Jeg tror også at de resultatene som Statkraft har fått lov å levere, viser at man sannsynligvis ikke helt har sjenert seg for å ta seg betalt for sine tjenester. Det går uomtvistelig frem av aksjeloven § 20-4 at verken Regjeringen eller flertallspartiene på Stortinget foretar noe lovbrudd. Aksjeloven § 20-4 slår helt klart fast at det er eier som fastsetter utbytte i statsforetak. Jeg minner bare om at Statkraft faktisk fra 1996 til 2003 fra Stortinget har fått tildelt hele 17 milliarder kr i ny egenkapital. Så til slutt: Regjeringen har for fjerde år inngått budsjettforlik. Man har inngått tre av budsjettavtalene med Fremskrittspartiet, og i det fjerde året, for 2004-budsjettet, inngikk man budsjettavtale med Arbeiderpartiet. Det kunne være fristende å si at man var jo med på ferden selv og brøt forutsetningene – da tenker jeg på Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet. Man gikk langt utover det 50 pst.-tallet man foreslår i dag. Jeg tror at man da var nærmere realitetene og var nærmere det som jeg trodde var et edelt prinsipp. Da satt man midt oppe i situasjonen og vurderte hvordan fellesskapets ressurser skal, bør og kan anvendes. I dag er man ikke i en situasjon hvor man behøver å tenke så veldig over hvor man skal kutte. Hvor i budsjettet skal man kutte hvis man er i en situasjon hvor man må skjære ned med 1,4 milliarder kr? Helt til slutt vil jeg bare berømme SV for at de er med og sørger for flertall i denne sak. Vi har fått en meget god avtale med SV, som bidrar til at vi etter hvert tar et krafttak – omsider – i Mo i Rana for å bli kvitt 50 pst. av landets kvikksølvutslipp. Endelig vil jeg be forslagsstillerne kanskje i debatten å sveipe innom om de er kjempefornøyd med Statkrafts jobb overfor norsk prosessindustri. Det er ikke så veldig mye som tyder på at industrien selv, som sitter og forhandler, enten det er i nord, vest eller sør, er så kjempefornøyd med den innsatsen som dette selskapet utøver p.t. Jeg tar opp mindretallets forslag.