André Oktay Dahl (Høyre), 2007-12-03:
Jeg regner med at jeg får julegave av statsråden, så da vet han hva han skal sende i posten til meg! Jeg registrerer også at distriktspartiet Senterpartiet ennå ikke har tatt ordet. Det er forståelig, ut fra politibudsjettene i distriktene. Da vi debatterte trontalen, viste Høyre til at det å forebygge bedre er et av Regjeringens tre mantraer innen justispolitikken. Det målet er klart nok og ble gjentatt ved fremleggelsen av budsjettet, og også her i dag. Vi deler selvfølgelig det målet fullt ut. Men å ha som mål å forebygge bedre hjelper lite når det ikke følges opp med tiltak som fungerer for å oppfylle løftene som gis på justissektoren, kombinert med alle løftene som gis på vegne av andre statsrådskollegaer. Påpekingen av at årets budsjett vil medføre reelle kutt i politiets driftsbudsjetter, ble møtt med hoderisting av regjeringspartienes representanter. De samme representantene var like hoderistende da den tilsvarende virkelighetsbeskrivelsen ble fremlagt på politiets landsmøte på Hamar for få uker siden. Påpekingen av at dette ville gjøre det samlede forebyggende arbeidet skadelidende ved at politiet ikke ville bli i stand til å drive et effektivt forebyggende arbeid, kombinert med manglende innsats på rusfeltet, i psykiatrien og innen barnevernet, ble møtt med at opposisjonen var lite konstruktiv. Man hadde håpet at vi ville være mer positive. I merknadene til justisbudsjettet har vi denne gangen rost Regjeringen for det som er å rose, og mer til, ikke minst satsingen på Barnas Hus – selv om det burde komme et i Oslo også. Det håper jeg kommer på plass senest innen revidert. Men det er forstemmende å lese merknadene og se hvor selvtilfreds det er mulig å være når man har parlamentarisk flertall. Det er mulig å ha forståelse for at det føles urettferdig å få kritikk når man lover handling på de fleste områder. Men situasjonen er jo den at Regjeringen ikke leverer når det gjelder forebygging, til tross for 130 milliarder kr mer til fordeling. Det er et problem at man fra enkelte statsråders side er mer opptatt av å prate om sukker og skrittellere enn å forebygge kriminalitet via psykiatri og bedre rehabilitering. Er det noe f.eks. folk med et kombinert narkotika- og kriminalitetsproblem ikke trenger, er det antisukkerkampanjer og skrittellere for å måle hvor mange ganger de må gå frem og tilbake mellom ulike offentlige instanser uten å få hjelp. De stadige forsikringene om at det skal tas initiativ på tvers, blir litt hule når statsråden – fra samme fylke som justisministeren – med ansvar for dette, bortsett fra i spørsmålet om sukker stort sett ikke er tilgjengelig for kommentarer. Vi har et barnevern der mange barn som trenger oppfølging, veiledning og omsorgsfull grensesetting, i stedet lever under forhold som ville vært regnet som omsorgssvikt og mangel på grensesetting hvis de hadde bodd hjemme. Politiet i flere deler av landet fortviler over at deres forebyggende jobb nærmest er bortkastet når enkelte barn kommer i institusjon. Da er det enda større grunn til å se på at deler av flertallet nærmest som en ideologisk refleks ikke ser verdien av det arbeidet som private gjør på feltet, og bygger ned de tilbudene som antakeligvis er det viktigste kriminalitetsforebyggende tiltaket vi kan tenke oss. I en situasjon hvor vi får tilbakemeldinger om at friomsorgen og samfunnsstraffen ikke fungerer etter intensjonene, og mange opplever manglende oppfølging, er det, slik vi ser det, og som representanten Aspaker har vært inne på, både risikabelt og storflott å bruke titalls millioner kroner på elektronisk soning. Det er en lite målrettet bruk av penger og går på bekostning av dem som trenger det aller mest. Jeg skulle også gjerne sett at man støttet forslaget vårt om fornærmede-senter i alle landets politidistrikter. Jeg konstaterer at komitelederen ikke ønsker å svare på spørsmål om voldsoffererstatning, men jeg har håp om at det kommer noen endringer i løpet av debatten, at man ikke bare rusher saken igjennom i Stortinget når det gjelder lovendring, men kommer tilbake senere. Ellers er jeg også glad for at den nyvalgte komitenestlederen, for historieskrivingens skyld og for muligheten for å gi et noenlunde etterrettelig førsteinntrykk i sin første justisdebatt, litt motstrebende aksepterte Dørums tall, som faktisk er korrekt historieskriving. Man økte klassetallene ved Politihøgskolen mer i løpet av to år under den foregående regjering enn man har gjort under denne. Ellers må jeg til slutt si at jeg er glad for at statsråden legger til grunn hvor enige vi er om mye. Det er vi faktisk. Det stod i en viss kontrast til komitelederens beskrivelse av Fremskrittspartiet og Høyre som nærmest til høyre for Bush eller noe i den retning, så jeg håper vi får en avslutning på debatten som nærmer seg noe av det jeg følte at statsråden la opp til i forhold til å beskrive hva som er reell uenighet, og hva som ikke er det.