Sylvi Graham (Høyre), 2011-11-25:
Først vil jeg takke min kollega som har tatt opp dette viktige temaet, og for hans, slik jeg ser det, kloke ord i innledningen av denne debatten. Statsråden var litt inne på Navs rykte, vi kan kalle det omdømme også, og i den læreboka står det at det skal minst ti gode nyheter til for å utviske én dårlig opplevelse. Brukerundersøkelsene, som Røe Isaksen var inne på, viser altså en nedgang på en rekke parametere, som ble referert herfra. Jeg undrer meg på hvorfor statsråden ikke kommenterte mer på sin bekymring i forhold til det, og jeg undret meg også på hvilke ører som representanten Henriksen måtte ha hørt med da hun hørte at Røe Isaksen på den måten snakket velferdsstaten ned. For det er jo ikke det vi er opptatt av, vi er opptatt av hva statsråden og regjeringen vil gjøre med dette. Vi vet at å styre en så stor og tung skute som Nav ikke er enkelt, uansett hvem som sitter på toppen av Nav-pyramiden, eller i ministerstolen. Derfor vil vi også være forsiktige med å utbasunere bombastiske løsninger, og enkle løsninger finnes nok ikke. Men i parentes bemerket kan vi jo si at regjeringspartiene den gang, da Nav-reformen ble vedtatt, altså Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, advarte mot å lage en slik stor skute i trygdesystemet, nettopp fordi den ville være så stor at den nærmest ville bli uhåndterlig. Men det er historien. I dag sitter vi med et Nav som på veldig mange måter fungerer som det skal, men som likevel har noen store utfordringer. Som interpellanten og flere her har vært inne på i dag, er det mange som opplever fortvilte situasjoner i samhandlingen med Nav. Vi som stortingsrepresentanter hører mange av disse historiene fra dem vi representerer rundt omkring i landet. Og selv om nok ikke alle har like god grunn til å klage, er det dessverre slik at mange er fortvilet med god grunn. Som sagt skal jeg ikke påstå at det er enkle løsninger på disse problemene som statsråden bare lar være å implementere av vond vilje. Det er likevel noen forslag som har kommet fra opposisjonen de seneste årene, som kunne ha hjulpet et stykke på vei. Blant de forslagene er nettopp Nav-ombudet, ikke en type politisk ombud som barneombudet eller likestillingsombudet, men en ombudsmann for brukerne etter modell fra pasientombudet som kunne bidra til å ivareta brukernes rettssikkerhet, og bidra til en forsvarlig velferdsforvaltning. Vi mener at det er et godt og konstruktivt innspill til hvordan Nav kan bli bedre, og jeg skjønner ikke hvorfor departementet så hardnakket motsetter seg det. Statsråden svarte ikke, slik jeg oppfattet det heller, interpellanten godt på det punktet, og jeg håper ikke at det er fordi forslaget har kommet fra feil partier. Nav har ikke bare mange brukere, men også mange ansatte. De gjør hver dag – i hele landet – en stor innsats for at våre innbyggere skal få den hjelpen de trenger og har krav på, samtidig som fellesskapets midler skal forvaltes på en god måte. Det var derfor jeg så med bekymring på svaret på et av spørsmålene som vi hadde sendt inn i forbindelse med behandlingen av budsjettet nå i høst, der vi fikk vite at sykefraværet i Nav altså er høyere enn sykefraværet i resten av landet – i første kvartal i år var det sågar 2,8 prosentpoeng høyere. Det høres kanskje lite ut, men det innebærer altså at sykefraværet i IA-bedriften Nav var 45 pst. høyere enn i resten av norsk arbeidsliv. Det er svært bekymringsfullt at den organisasjonen vi har satt til å forvalte alle landets trygdeordninger – inkludert sykepengene – selv har så store problemer med sykefravær. Man kan i hvert fall ikke kalle det å gå foran med et godt eksempel. Jeg håper derfor at statsråden vil gjøre det hun kan for å ta noen grep i eget hus og sette eget hus i stand, samtidig som hun kommer med formaninger til resten av norsk arbeidsliv. Men vi forstår at det har vært krevende. Helt til slutt vil jeg bare nevne et leserinnlegg som sto i Aftenposten i går, der en personaldirektør fortalte på en meget illustrerende måte hvordan reglene i den nye IA-avtalen for å følge opp sykmelding og fravær virker i praksis. Det ble uten tvil opplevd meget byråkratisk, og det fremsto også som saklig forklart. Skjemaene var mange og vanskelig tilgjengelige, og det syntes som om måten Nav legger til rette for de nye rapporteringene eller relasjonene med næringslivet på, tok uforholdsmessig stort hensyn til Navs behov og hvordan de ville ha det, uten å skjele til den praktiske håndteringen til IA-bedriftene i næringslivet. Da kan jeg spørre om ikke det er kontraproduktivt, for jeg håper at statsråden vil ta med seg dette og se på det litt mer med næringslivets behov for øye.