Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-02-22:
Det er riktig at den nye teknologien stiller oss overfor noen nye utfordringer også på dette området, men det kan da ikke være riktig å rive ned de ordningene som faktisk virker her og nå. SV støtter departementets vedtak om å sette til side Konkurransetilsynets vedtak vedrørende bokpriser, og at departementet har gjort det både ut fra en kulturpolitisk og en distriktspolitisk begrunnelse. Denne saken viser at den konkurransepolitikken som Konkurransetilsynet skal være vaktbikkje for, ikke alltid er forenlig med en kulturpolitikk som skal ivareta et mangfoldig og frodig kunstliv. I et marked der alt er varer, hvor alt isolert sett skal lønne seg, vil det nyskapende, frodige kunst- og kulturlivet som vil gå andre veier enn det som her og nå er populært, få dårlige kår. Bak Konkurransetilsynets vedtak ligger synet på at bøker er en vare og bare det. I tilsynets begrunnelse heter det: «hver boktittel vil utgjøre et differensiert produkt som i varierende grad kan vurderes som substitutter». Med andre ord: Bøker er omtrent samme vare. Går jeg til bokhandelen og skal kjøpe en diktsamling og den ikke finnes i hyllene, kan jeg like gjerne kjøpe en kokebok – det blir logikken i denne tankegangen. Det er tre ordninger som er bærebjelken i omsetningen av skjønnlitteratur for barn og voksne – og denne saken kan altså ikke løsrives fra diskusjoner rundt skjønnlitteratur: Det er fastpris på bøker, innkjøpsordninger til bibliotek og momsfritak. Disse ordningene er en viktig garanti for norsk som eget språk, og de sikrer leserne lik tilgang til litteraturen uavhengig av hvor i landet de bor. Hva skjer så dersom fastpris på bøker, dvs. bokbransjeavtalen, faller bort? For det er jo faktisk det som er konsekvensen av det forslaget som Fremskrittspartiet har lagt fram. En trenger ikke være spesielt synsk dersom en gjetter at de store bokhandlerkjedene setter ned prisen og tilbyr rabatter, spesielt på lettleste bøker og kanskje også på noen skolebøker. Jeg skal senere komme inn på hva slags skolebøker det vil være. Det vil bli de store mot de små, sentrum mot distriktsbokhandelen. Distriktsbokhandelen er på mange steder en kulturmøteplass som savnes dersom den nedlegges. Og det er som mange har sagt, en sammenheng her mellom det at distriktsbokhandelen kan opprettholdes og at den tar hånd om skolebokhandelen. Videre vil forlagene prioritere utgivelse av de bøkene som antas å selge best – det er jo markedets logikk. Det vil bety at i et marked som består av bare 4,5 millioner mennesker vil det bli mindre mangfold i bokverdenen. Markedets logikk er også monopolisering og større makt til de store kundene og de store enhetene. Sverige har som andre har sagt, prøvd medisinen som forslagsstillerne og Konkurransetilsynet anbefaler. Fastpris ble opphevet i 1970. Resultatet ble betydelig prisøkning og at forlagene ble enda mer avhengige av et lite antall titler med stort salg, og nedlegging av bokhandler ute i distriktene. Så skyver forslagsstillerne skoleelevene foran seg. Det er godt mulig at elever i svært så sentrale strøk vil få noen billigere skolebøker ved oppheving av fastpris på bøker. Men prisen må elever i andre deler av landet betale, eller de som tar fag som få andre tar, eller de som ønsker seg bøker på nynorsk. I skoleloven har vi en bestemmelse om at lærebøker skal foreligge til samme tid og til samme pris på begge målføre. Denne bestemmelsen tror jeg vi kan skyte en hvit pinn etter dersom en velger å oppheve fastpris på bøker. SV har vært og vil være opptatt av de samlede kostnadene til undervisningsmateriell som nå legges på den enkelte elev, både til bøker, kopier og andre utgifter. Det er ikke uvanlig at elever i den videregående skolen må bruke mange tusen kroner pr. år til bøker. Dette truer det likeverdige opplæringstilbudet. Oppheving av fastpris som vil gjøre noen bøker billigere for noen elever, men dyrere for andre, er ikke veien å gå. SV går inn for bokstipend for elever i den videregående skolen. Det vil være et viktig tiltak for å sikre at alle har råd til å kjøpe seg bøker, uansett hvor i landet de bor. Vi støtter da komiteens forslag til vedtak.