trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-02-10:
Takk for eit godt spørsmål, og det er eit interessant spørsmål. I den offentlige debatten kan ein av og til få inntrykk av at det er i meir spreiddbygde strøk og i distrikta at det er veldig lite føremålstenleg å ha elbil, mens realiteten er jo at på mange av dei plassane, bl.a. der eg kjem frå, har så godt som alle moglegheit til å lade heime. Det er noko ein ofte manglar i bykjernane. Vi har gjort ein del med det, bl.a. å gje dei som bur i burettslag og sameige ein rett til å be om at det vert lagt til rette for ladeinfrastruktur. Det er eit nytt grep som har stor betydning, og mange plassar vil det vere nyttig. Det er klart at det også er ein del plassar i byar der det rett og slett ikkje er lagt til rette for parkering i det heile der folk bur. Det kan vi sikkert diskutere i eit elbilperspektiv, men eg trur også eg vil understreke at det er eit poeng at når ein buset seg i eit tett bysentrum med veldig mange folk, vil det av og til vere litt upraktisk å ha bil – uavhengig av om han går på straum eller på fossilt drivstoff. Slik eg oppfattar den politiske leiinga i byane våre, f.eks. i både Bergen og Oslo, er det ikkje ønske om mykje meir bilar inn i bykjernen.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2021-11-30:
Eg har gleda av å fremje eit representantforslag på vegner av Sylvi Listhaug, Hans Andreas Limi, Marius Arion Nilsen og meg sjølv om å innføre avgrensing på krafteksport for å vareta norsk beredskap og forsyningssikkerheit. Vi ber om at om dette blir hastebehandla etter forretningsordenens § 39 andre ledd c.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Vi mener at forslag nr. 5 er en konsekvens av de nye forslagene nr. 1–3, og vi mener sånn sett at det bør underlegges komitébehandling. Jeg ber om at det blir votert over.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-04-19:
Jeg vil be om at forslag nr. 1 sendes til komitébehandling. Det går inn på bl.a. statlig eierskap av sykehusene og også sammensetningen av sykehusstyrene. Det har ikke vært votert over noe sånt tidligere i Stortinget, så det bør underlegges komitébehandling, mener vi.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
Her var det mye på en gang. Dette er en melding med store ambisjoner som peker retning og setter rammer for nordområdepolitikken, og der svært mange departementer i regjeringa har vært involvert. Det bærer meldingen også preg av. Vi fikk en veldig klar tilbakemelding om at det man forsøkte å få til i 2017 med et investeringsfond, ikke hadde de rette forutsetningene den gangen. Det har det nå. Derfor tar vi også tak i den utfordringen umiddelbart og bevilger penger til et fond som vi mener vil være ett av de konkrete svarene på hvordan man skal skape flere kompetansearbeidsplasser. Det samme gjør vi gjennom å øke budsjettene til utdanningsinstitusjonene i nord. De representerer en viktig drivkraft og er også en viktig del av det å få ungdommen til å bli værende i landsdelen ved at man kan ta relevant utdanning. Jeg har selv min utdanning fra Universitetet i Tromsø og er veldig fornøyd med det. Vi har også gått over til en digital rapportering fordi den gir et bedre bilde av ikke alltid helt sammenliknbare størrelser. Jeg har ikke opplevd at Arbeiderpartiet tidligere har uttrykt seg skeptisk til det, men jeg skjønner nå at de også er uenig.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
For det første er det tiltak både i denne meldingen og ikke minst i klimameldingen som regjeringa la fram, som fokuserer spesielt på hvordan vi totalt sett skal få ned klimagassutslippene, for det er ingen tvil om det vi ser av klimaendringer i Arktis nå, med en temperaturøkning som går nesten tre ganger så raskt som andre steder i verden, skyldes ikke aktivitet i Arktis, men skyldes klimaendringer som treffer Arktis. Det vi også har vært veldig klar på hele veien, er at det vi i dag ser, gir oss ikke grunn til å hevde at vi nå er i en situasjon hvor klimaendringene gir økt uro sikkerhetspolitisk, men vi vet samtidig at etter hvert som isen trekker seg tilbake, vil også økt aktivitet kunne bli en faktor. Det gjør også at den økte interessen for regionen kan omsettes og på sikt gi mer sikkerhetspolitiske utfordrende problemstillinger. Det har vært god både besøks og møteaktivitet politisk med Russland i mange år. Og denne regjeringa har gjort det til et poeng å opprettholde den kontakten – selv under ellers vanskelige forhold.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
Som jeg var inne på, er regjeringas klimamelding et av de viktigste svarene på det vi gjør i Norge, og vi gjør også mye internasjonalt. Vi var et av de første landene som meldte inn forsterkede klimamål under Parisavtalen, og de redegjorde jeg for så vidt også for i min utenrikspolitiske redegjørelse. Formålet med det var todelt. Det ene var å ha en større ambisjon på vegne av Norge, fordi de utfordringene vi ser, som representanten Sivertsen helt riktig påpeker, er ikke reversible med mindre alle land gjør en solid innsats for å få det til. Det andre var at vi ønsket å trekke med oss andre land – andre vestlige land, særlig – i å bli mer ambisiøse. En liten stund etter at vi hadde gjort dette, kom også EU med forsterkede mål, som har en enorm betydning. Det er viktig at også de største forurenserne i verden gjør det, som står for mesteparten av utslippene. Vi har også, som representanten godt vet, omfavnet den grønne given til EU, der vi ser virkelig potensialet i å få til en grønn omstilling også i kjølvannet av pandemien. I tillegg har statsministerens havpanel lagt vekt på bærekraftig havøkonomi, som er en viktig del av det.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
Vi har en veldig fast holdning til både at folkeretten gjelder i Arktis – det er det ikke alle land som har, og det er et veldig viktig budskap fra norsk side når vi har dialog med andre land om dette – og at de som ønsker å engasjere seg i Arktis, typisk land som Kina, som ikke har en naturlig geografisk tilhørighet her, er nødt til å innordne seg den arkitekturen og de rammene som fins. Det gjelder f.eks. Arktisk råd, som ett viktig eksempel. Havretten, folkeretten, gjelder, og vi opplever at blant de arktiske statene er det full enighet om dette, og det er også et veldig tydelig og konsistent budskap fra Arktisk råd. Men det er de nye aktørene som på mange måter må ha og dele den samme oppfatningen for at det skal være aktuelt med den typen engasjement som flere ønsker. Vi følger veldig nøye med på kinesisk aktivitet i området. Samtidig er aktiviteten mindre enn det man kan få inntrykk av av og til. Det betyr ikke at det ikke kan endre seg i framtida, og nettopp derfor jobber vi målrettet sammen med flere andre land, men selvfølgelig også fra norsk side, for å kartlegge aktiviteten.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
Vi befinner oss jo nå i en situasjon som er ganske tilsvarende den vi hadde i 2011, der EU tildeler seg selv kvoter som er større enn dem vi har tildelt EU. Denne gangen kommer det som en direkte følge av brexit og at det blir endringer i mønstrene. Vi har reagert veldig kraftig på det. Vi har reagert på både diplomatisk og politisk nivå, og vi har gitt klar og tydelig beskjed om at enhver EU-tråler, eller fiskebåt, som tar opp mer enn det som er kvoten, vil bli oppbrakt og forfulgt på vanlig måte, slik man gjør i alle andre sammenhenger. For oss er dette prinsipielt veldig viktig fordi det er opp til Norge som suveren kyststat å tildele kvoter, og det er jo i denne sammenheng også, mener vi, et brudd på våre suverene rettigheter, og det har vi også gitt EU veldig klar beskjed om. Vi fortsetter selvfølgelig dialogen med EU om det, men det må ikke være noen tvil om at Norge både reagerer sterkt på det og kommer til å forfølge det dersom det fiskes mer enn det som er den kvoten vi har satt.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
Som flere har vært inne på tidligere, er det jo nettopp lagt fram en nasjonal transportplan, og det er jo et veldig viktig svar på mange transportutfordringer i Nord-Norge. Jeg skal ikke gjenta den her, den skal jo behandles i Stortinget separat, men jeg vil særlig peke på to ting som ligger i nordområdemeldinga knyttet til samferdsel. Det ene er at etatene under Samferdselsdepartementet i 2020 fikk i oppdrag å gjennomføre en helhetlig KVU for transport i Nord-Norge, der også Nord-Norgebanen, hel- eller delstrekninger, inngår som en del av det. Det mener jeg er et viktig poeng, for man vet jo at med så store avstander er man avhengig av å se ting i større sammenheng. Det er et arbeid vi fra vår side selvsagt prioriterer. Når vi jobber med disse spørsmålene for å se det mest mulig helhetlig, er det også viktig at akkurat i Nord-Norge, og det står eksplisitt i meldinga, er det ikke bare den rent samfunnsmessige nytten som kan legges til grunn for samferdselsprosjekter, det må også gjøres en bredere vurdering.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2021-04-19:
Helt på tampen av debatten vil jeg bare svare på et par av de refleksjonene representanten Sivertsen hadde knyttet til miljø og Arktisk råd. Det er helt riktig som han peker på, at de som er de største utslipperne, som vi diskuterte i replikkordvekslingen, er også de som må gjennomføre de største tiltakene. Det som etter min oppfatning er noe av det mest positive med Arktisk råd, er at vi til tross for at USA under den forrige administrasjonen ikke ønsket henvisninger til f.eks. klimaendringer i sluttdokumenter fra ministermøtet i Arktisk råd i 2019, som også var årsaken til at vi for første gang ikke fikk et sluttdokument fra ministermøtet, har det praktiske arbeidet i arbeidsgruppene knyttet til miljø- og klimaspørsmål gått videre. Det mener jeg er veldig positivt. Det betyr også at når vi nå får en helt ny vektlegging av dette temaet med den nye administrasjonen, er det masse godt arbeid å bygge på. Men det er klart det har en stor og symboltung effekt at vi får en sluttuttalelse fra det kommende ministermøtet som også tar opp i seg disse spørsmålene. Så til spørsmålet om felles interesser med Russland. Vi har mange, og vi har alltid, både i denne regjeringen og i foregående regjeringer, gjort det til et stort poeng å investere i og forvalte det vi har felles av interesser, og som vi bare kan løse i fellesskap når det er utfordringer. På tross av pandemien og at den setter sterke begrensninger for reiser, har vi altså fortsatt å gjennomføre f.eks. kommisjonsmøter digitalt. Det er selvfølgelig ikke det samme som å møtes, men det er i hvert fall en måte å holde arbeidet gående på. Når det gjelder torskestammen og forvaltning av den, mener jeg det er kanskje et av de beste eksemplene på hvordan dette samarbeidet har materialisert seg til beste for begge land. Det er altså nå verdens best forvalta torskestamme, som genererer inntekter på ca. 10 mrd. kr på hver side hvert år. Det er et eksempel som også mange andre er interessert i andre steder i verden, for de ser at dette samarbeidet er mulig. Jeg skal ikke trekke det for langt med de sikkerhetspolitiske diskusjonene, særlig ikke nå som representanten Petter Eide ikke er her. Det kommer allikevel neppe som noen overraskelse på han at vi ikke deler sikkerhetspolitisk analyse av det som skjer i nord. Det er en realitet at Russland, selv om de ikke representerer en direkte trussel mot Norge, er en strategisk utfordring for NATO. Representanten Morten Wold var inne på en av hovedårsakene til det. Det er nye strategiske kapasiteter som gjør det mulig å avskjære alliert støtte ved GIUK-gapet, og dermed utgjøre en strategisk trussel for NATO. Så er det altså sånn at Norge aldri ville stille seg i en situasjon der vi ikke påtaler brudd på folkeretten. Når et land går inn og tar en del av et annet land med makt i 2014, er det helt åpenbart at vi, sammen med våre nære allierte, skal stille oss i fremste rekke for forsvaret av folkeretten.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-04-19:
Stormaktsrivalisering og fallande oppslutning om folkeretten skapar usikkerheit, og det er særleg merkbart i nord. Dei faktorane som ifylgje dei hemmelege tenestene i størst grad pregar trusselbiletet for Noreg og norske interesser, òg sjølvsagt i nordområda, er nært knytte til Russland og Kina. Den stortingsmeldinga som me behandlar no, er jo ei vid melding, og det ein kanskje saknar, fordi eg er medlem av utanriks- og forsvarskomiteen, er ein djupare analyse av denne situasjonen og kva ein ser føre seg – kva ein vil gjere rett og slett for å sikre betre oppslutning om folkeretten. Det er spesielt alvorleg for Noreg som eit lite land. Kan utanriksministeren seie litt om det?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-04-19:
Det er kanskje ikkje så overraskande at Russland og Kina er dei faktorane som pregar trusselbiletet mest. Det er kanskje meir overraskande at havretten ikkje vert respektert av EU. Det hadde me jo så vidt ein liten debatt om tidlegare her i salen, men eg vil gjerne be utanriksministeren om å vere litt meir konkret når det gjeld korleis regjeringa reagerer på den situasjonen ein er i. Vanlegvis er jo EU hylla og høgt halden av denne regjeringa. Det er mykje bra i EU, for all del, men korleis reagerer regjeringa på at EU ikkje respekterer havretten i våre område, og kva gjer regjeringa konkret?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-04-19:
Det er mykje store ord – det blir mykje kompetanse, digitalisering, infrastruktur, arbeidsplassar og så vidare i det store. Så var det eitt konkret punkt, og det gav eg ros til i stad frå talarstolen, og det var at det er eit fond. Eg trur ikkje tvangssamanslåing av Troms og Finnmark har bidrege til betre folkesetnad. Eg trur ikkje fiskeripolitikken til denne regjeringa har bidrege til at kystkommunane har fått betre folkesetnad. Eg trur ikkje nedlegginga av Høgskulen i Nesna og sentralisering av tilbod innanfor utdanning har gitt betre folkesetnad og meir bulyst. Eg kunne ha ramsa opp mykje, mykje meir, men lat oss no halde oss til utdanning, for kompetanse blir nemnt så mykje av statsråden. Vil regjeringa bidra til at meir av utdanningstilbodet vert desentraliserte studie- og høgskulesenter, som ein har god erfaring med i Nord-Noreg? Og kvifor er ikkje det med i meldinga?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-04-19:
Det er jo betimelig at de kjem med tre distriktsstrategiar etter åtte år. Me har etterlyst distriktspolitikk i åtte år. Det veit eg at representantane frå Nord-Noreg har gjort òg, dei som lever der, bur der, kjenner det på kroppen. Når fylkeshovudstaden missar 9 pst. av innbyggjarane, kjenner ein jo det – òg i nærområdet, ikkje sant, og ikkje berre akkurat der det skjer. Det har ingen positive ringverknader. Men no skal eg spørje om noko heilt konkret, og det er Nord-Norge-banen. Det kjem kanskje ein strategi for den òg, då, men det har eg iallfall ikkje høyrt varsla. For den utgreiinga frå Jernbanedirektoratet vart jo overlevert til Samferdsledepartementet i 2019. Då var ho på høyring, men så har det vorte heilt stilt. Så eg kan stille to spørsmål. Når det gjeld fylkesvegar, veit i det heile teke distriktsministeren kor stort etterslepet er, og kor mange år det vil ta? Men det mest konkrete er: Kvifor er det ikkje sagt noko konkret om Nord-Norge-banen i denne meldinga – og heller ikkje i NTP?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-19:
En analyse av muligheter for verdiskaping i Nord-Norge viser at potensialet for bærekraftig verdiskaping er svært stor og vil spille en nøkkelrolle i det nasjonale grønne skiftet. Men for at det grønne skiftet skal skje, er det noen barrierer som må brytes. For det første har Nord-Norge store utfordringer med å skaffe den riktige kompetansen og nok arbeidskraft. For det andre har Nord-Norge, sammenlignet med resten av landet, en svakere grad av satsing på forskning og innovasjon. For det tredje har Nord-Norge begrensninger i kapasitet og standard på infrastruktur, noe som selvsagt påvirker næringslivet. Siden jeg i mitt innlegg etterlyste flere konkrete tiltak, spør jeg nå direkte: Hva gjør regjeringen konkret for å heve noen av disse barrierene?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-19:
Høyres tidligere statsråd Victor Norman har ledet demografiutvalget. Han mener at vi må ha et påbud om desentralisert utdanning, og at desentralisert utdanning er løsningen for distriktene. Jeg merket meg at ministeren i sitt innlegg sier at vi skal ha en formidabel satsing på kompetanse. Dette står i sterk kontrast til det som har skjedd på Nesna, et studiested som i hundre år har levert kvalifiserte lærere til en hel landsdel, en levering som er selve grunnlaget for bosetting, for hvem vil bosette seg på et sted uten en god skole og med gode, kvalifiserte lærere. Hvordan mener distriktsministeren at regjeringen leverer på desentralisert utdanning, all den tid regjeringen med åpne øyne så på at campus Nesna ble nedlagt?
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Skal vi få flere til å bo i nord, må dagens politikk endres. Vi har sett åtte år med lave ambisjoner og få nye initiativ i nordområdepolitikken. Et symptom på det er at der den rød-grønne regjeringa leverte grundige omtaler av nordområdepolitikken på Utenriksdepartementets budsjett, det var på 17 sider i 2013, har dagens regjering kuttet det ned til fire sider og fjernet hele rapporteringen over bevilgninger til nordområdetiltak. I meldingen har man ingen analyser av sentraliseringen, av konsekvensen av at kompetansearbeidsplasser er flyttet ut, og de tiltakene som nevnes, er stort sett gamle tiltak som er stiftet sammen, og som man har kalt en melding. Et eksempel er investeringsfondet, som ble vedtatt i 2017, og som ennå ikke har kommet på plass, eller at regjeringa har skrytt av nye redningshelikoptre, som altså ble vedtatt for ti år siden, i 2011. Utviklingen kan ikke drives framover uten konkret politikk som forplikter, derfor vil jeg spørre utenriksministeren om hvilke forpliktende tiltak i nordområdemeldingen for å snu sentraliseringen og få flere kompetansearbeidsplasser hun vil peke på.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Jeg vil starte innlegget med å svare Senterpartiet og Fremskrittspartiet om jernbane, for de tar i bruk ganske sterke ord som det overhodet ikke er grunnlag for. Nå har altså Arbeiderpartiet lagt fram et forslag som er i tråd med det Arbeiderpartiets landsmøte enstemmig vedtok, om at man vil ha på plass et grundig beslutningsgrunnlag med mål om å realisere Nord-Norge-banen. Da kan vi se på hva de andre partiene forplikter seg til i sine programmer. I Senterpartiets program står følgende punkt om jernbanen: « – Gjennomføre en utredning av framtidas jernbaneinfrastruktur i og ut av Nord-Norge med klart mål om å realisere økt jernbaneutbygging i nord.» Senterpartiet sier at de vil utrede, men nevner ikke Nord-Norge-banen spesifikt. Det vil si at de heller burde feie for egen dør og gå i seg selv, når de nå skal ta denne debatten til Stortinget, og diskutere konstruktivt hvordan man kan få flertall for det man er enig om. SV sier i sitt program at de vil prioritere planlegging for snarlig realisering av Nord-Norge-banen. «Planlegge» er et annet ord for «å utrede». Og Fremskrittspartiet sier i sitt program at de vil igangsette konsekvensutredning og bygge ut Nord-Norge-banen. Jeg har litt vanskelig for å se de store politiske forskjellene i de tre forslagene. Når det gjelder forslaget Arbeiderpartiet har lagt fram i dag: Vanligvis er det sånn at man blir glad når andre partier fremmer forslag man selv er enig i. Hvorfor det ikke er sånn i salen i dag, i retorikken i hvert fall, kan man jo spekulere på. Jeg er uansett glad for det veldig tydelige vedtaket Arbeiderpartiet gjorde på sitt landsmøte. Så vil jeg stille et konkret spørsmål til statsråd Hofstad Helleland. Hun har ledet arbeidet med Høyres partiprogram. Vi har hørt festtalene her i salen og da man la fram nordområdemeldingen, men som jeg sa tidligere: Hva man forplikter seg til i partiprogrammene, er ganske viktig og peker ut retningen for neste periode. På 76 tettskrevne sider i Høyres partiprogram fant de kun plass til et par avsnitt om nordområdene. Blikket på Nord-Norge er nesten fraværende i resten av programmet. Man nevner nordområdene én gang utenom avsnittene om nordområdene. Nord-Norge og nord nevner man ikke i det hele tatt. Man tar ikke ordet sentralisering i sin munn og nevner ikke jernbane i nord f.eks. Sånn kunne jeg fortsatt, men det som sier meg mest om ambisjonene til Høyre om nordområdene neste stortingsperiode, er følgende setning, som står helt i starten: «Nordområdepolitikken må samles om de opprinnelige målsettingene, som er en sikkerhetspolitikk bygget på avskrekking og beroligelse med økt militær tilstedeværelse i nord.» – Altså «de opprinnelige målsettingene». Hva mener Høyre med det? Mener man at nordområdepolitikken har gått for langt i sine ambisjoner? Har den blitt for bred? Eller er det sånn at statsråd Hofstad Helleland nå, etter det hun ser i dag, vil ta initiativ til å endre denne formuleringen på Høyres landsmøte, for dette er å gå tilbake i tid.
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Arbeiderpartiet vil ha en ny giv i nordområdene. På slutten av debatten vil jeg bare si at jeg vet ikke helt om jeg fikk fram akkurat hvor bekymret jeg er for det som står i det største regjeringspartiets stortingsvalgprogram for neste periode. Det vil ikke distriktsministeren svare på, kanskje utenriksministeren kan svare? Jeg er i hvert fall blant dem som tar det partiene skriver i sine programmer, på alvor. Høyre skriver, i de korte avsnittene de har om nordområdene, som hovedmålsettingen sin: «Nordområdepolitikken må samles om de opprinnelige målsettingene, som er en sikkerhetspolitikk bygget på avskrekking og beroligelse med økt militær tilstedeværelse i nord.» Jeg lurer på hva det betyr. Jeg frykter at det betyr en innsnevring av nordområdepolitikken, tilbake til sånn det var før 2005, en kald krig-tankegang, som er en motsetning til den brede nordområdepolitikken vi faktisk trenger. Det er ingen som bestrider at nordområdene er et sikkerhetspolitisk tyngdepunkt, men nordområdepolitikken må også ta opp i seg mer av det som skjer innenriks, for det er viktig for norsk sikkerhetspolitikk i nord også.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
La meg starte med å si at jeg deler utenriksministerens syn på utviklingen mellom Stortinget og regjeringen i arktiske spørsmål. Vi er en liten nasjon. Vi har behov for å trekke på hverandre. Det synes jeg vi har gjort på en god måte, og jeg vil takke utenriksministeren for det samarbeidet. Jeg må også få lov til å si at jeg er veldig glad for at utenriksministeren nå er så tydelig på behovet for politisk dialog, også med vår nabo Russland. Det har vært litt krevende diskusjoner, og det har kanskje vært litt divergerende syn på det etter Russlands brudd på folkeretten overfor Ukraina, men vi er nå på riktig spor. Også tidligere i dag hørte vi utenriksministeren snakke om sammenhengen mellom klima og sikkerhet. Jeg tror utenriksministeren deler mitt synspunkt om at det ikke foreligger noen interne sikkerhetspolitiske konflikter i Arktis i dag, men at de kommer utenfra, og at klima er en trusselmultiplikator, som utenriksministeren sa. Så da blir spørsmålet: Hvilke tiltak vil utenriksministeren sette i verk for å redusere denne effekten av klimamultiplikatoren?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Jeg skal følge opp på klimasporet. Vi er enige om analysen. Det er rapportert på flere konferanser, og det har vært debattert også både nasjonalt og internasjonalt de senere årene nettopp at dette er noe som gjør samarbeidet og sikkerhetspotensialet stadig mer anstrengt. Jeg er litt usikker på om jeg er uenig med utenriksministeren i at dette ikke er tilfellet i dag, for jeg tror vi ser allerede nå at den økte aktiviteten og politiske disposisjoner i forhold til dette bidrar i den retningen som utenriksministeren selv har beskrevet. Men det utenriksministeren ikke svarer på, er: Hva vil Norge gjøre for å møte den akselererende utviklingen? For det sporet verden er på nå, fører oss jo ikke i mål i forhold til klimaavtalen i Paris. Da vil vi få se en gjennomsnittlig temperaturøkning i Arktis på tregangen. Vi snakker om over 10 o  C, noe som vil dramatisk endre regionen for evig framtid. Så hvilke tiltak girer vi opp med for å møte den akselererende utviklingen?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Jeg tror jeg må si at det mest framtredende ordet i statsrådens innlegg her på talerstolen var «også», fordi med ett unntak, et kapitalfond i Nord-Norge, skal alle tiltakene hun nevner, «også» gjelde for Nord-Norge. I lys av de spesielle utfordringene som alle partier har snakket om her i dag, og de spesielle mulighetene Nord-Norge representerer for nasjonen, skulle det bare mangle at ikke samferdselssatsing, utdanningssatsing, skattepolitikk også skulle gjelde for Nord-Norge. Jeg skal være helt presis i spørsmålet: Hvis det er sånn at Nord-Norge og nordområdene representerer en helt særskilt mulighet for nasjonen Norge, men står overfor helt særskilte utfordringer, hvilke særskilte politiske og økonomiske virkemidler er regjeringen villig til å bruke for å bruke for å realisere de mulighetene dette området har?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Jeg tror jeg får sitere Henrik, 10 år: Du skjønner, jeg har så mange ord inni meg som bare må ut. Så jeg benytter anledningen til det i dag, om nordområdene. I mitt forrige innlegg snakket jeg om internasjonale forhold. Denne gangen har jeg behov for å si noen ting også om innenrikspolitiske forhold, og det som jeg mener er den viktigste utfordringen for Nord-Norge. Det er ikke, som representanten Søttar mener, Sametinget som er den største utfordringen. Det er heller ikke, som representanten Amundsen mener, den helhetlige, kunnskapsbaserte forvaltningen av havområdene som er problemet, eller, som representanten Tybring-Gjedde mener, at vi baserer måten vi møter klimakrisen på, på vitenskapelige bevis. Det jeg mener er den største utfordringen for Nord-Norge, er faktisk et eksportspørsmål. Det er ikke et problem at vi eksporterer i seg selv, f.eks. råvarer, men det er et problem at vi eksporterer hjerner. Det er der vi taper kampen, for jeg mener, som også Finansdepartementet, at den viktigste delen av nasjonalformuen er verdien av vårt framtidige arbeid. Det arbeidet utføres også av nordlendinger, og endringen som skjer, er at arbeid i stadig større grad utføres med hodet istedenfor hendene. Det er altså mer kunnskaps- og kompetanseintensivt enn det har vært tidligere. Når den relative andelen nordlendinger går ned i forhold til landets befolkning, har vi et problem. Jeg tror ingen partier i denne salen ennå har funnet oppskriften på hvordan vi møter det. Vi må gjerne snakke om sentralisering og hvorvidt politikken bidrar til mer eller mindre sentralisering, men megatrenden sentralisering har foregått i 9 000 år, siden vi oppfant konseptet by. Siden da har folk flyttet fra landsbygda til byene. Hvis vi skal tro prognosene til FN og andre, vil dette fortsette å akselerere. Hvordan møter vi det i Nord-Norge? For det må være attraktivt å bo der. Jeg forsøkte i dag å utfordre distriktsministeren på et spørsmål, og da ble jeg beskyldt for svartmaling, og det var et angrep på Arbeiderpartiet om hvor lite vi foreslo. Men mitt spørsmål var, og det gjenstår fortsatt ubesvart her i dag: Hvilke særskilte politiske og økonomiske virkemidler er vi villig til å ta i bruk for å møte den utfordringen i Nord-Norge? Det er jo ikke bare jeg eller Arbeiderpartiet som sier at det er særskilte utfordringer i Nord-Norge. Vi har hørt en lang rekke høyrerepresentanter snakke om akkurat det samme. Men vi har ikke svaret på: Hva er de særskilte politiske og økonomiske virkemidlene vi har? Hva er den konkrete politikken? Det er en vennlig mulighet til å svare på spørsmålet. Jeg skal ikke påberope meg å ha alle svarene. Men jeg tror at når man går ut på gata i Bodø, i min hjemby, eller for så vidt i Tromsø eller større eller mindre steder i Nord-Norge, vil det man etterspør der – det er fint med nordområdepolitikk, det har vi hatt i mange år, det har løftet selvbevisstheten vår, det har pekt på mulighetene – være noe vi fortsatt ikke har fått: svaret på hvordan snur vi den utviklingen vi er inne i, som på sikt er en trussel for landsdelen og dermed også for nasjonen.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
La meg få lov til å si takk til distriktsministeren for svar om særskilte virkemidler. Jeg er enig i at differensiert arbeidsgiveravgift – en kjempestor satsing – studielånettergivelse i nord og tiltakssonen i Nord-Troms og Finnmark er eksempler på den type særskilte økonomiske og politiske virkemidler. Problemet vårt – med vekt på «vårt» – er at de ikke virker, eller de virker ikke godt nok, for de har ikke vært tilstrekkelige til å snu utviklingen. Spørsmålet vi må stille oss, er: Hvilke andre av denne type virkemidler er det vi har og kan bruke? Der mener jeg at vi ikke har kommet langt nok. Jeg mener i likhet med representanten Myrseth at å argumentere med at sykehus i Nord-Norge er et nordområdetiltak, er litt sånn på siden. En av de tingene som er viktig, er å bygge kunnskapsnav og å bygge en kunnskapsstruktur i nord. Da vil det å styrke universitetene våre være viktig fremover. For eksempel har vi et nordområdesenter også i Bodø, ved Nord universitet, som bl.a. driver på med samfunnsfaglig forskning, som det er stor mangel på i nordområdene. De har et godt kontaktnettverk i Russland. Det ønsker Arbeiderpartiet å videreutvikle og styrke.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Som distriktsminister er jeg veldig glad for at vi har en nordområdemelding som den som nå ligger på bordet, sammenlignet med den Arbeiderpartiet var med på å legge frem, som var mange flotte ord, men det var lite konkret som handlet om dem som bor der. Det er det som er så bra med denne meldingen, at den handler om hvordan vi skal skape jobber og hvordan vi skal skape fremtidstro videre i Nord-Norge. Og da skal vi gjøre mer av det vi vet virker. Det handler om en formidabel satsing på kompetanse, så bedriftene har mulighet til å få den kompetente arbeidskraften som de ønsker deg, og en formidabel satsing på samferdsel. Det handler om en formidabel satsing på desentralisering, høyhastighetsbredbånd, forsterket ekomsatsing i Finnmark, så folk kan jobbe og bo hvor de vil i landet, sammenlignet med Arbeiderpartiet, som bare vil ha mer stat, det er det eneste svaret, samarbeide med Senterpartiet, som setter hele EØS-avtalen i spill. Det vil være en dramatisk opplevelse for folk, men også dramatisk for arbeidsplasser i Nord-Norge, som kommer til å bli svært utsatt.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Vi vil gjøre det vi vet virker for Nord-Norge. Før pandemien så vi at Nord-Norge var en av de regionene i Norge som hadde vekst i næringslivet, som etterspurte kompetent arbeidskraft. Det luktet nesten ikke asfalt noe sted i Nord-Norge før denne regjeringen tok over. Vi har fått et historisk samferdselsløft. Og vi ser hvor viktig infrastruktur, kompetanse og digitalisering er for at bedriftene skal klare seg. I hverdagen handler det også om hvordan vi følger opp rundt om i kommunene i Nord-Norge. Kommunen som representanten er fra, Tromsø, sa nei til massevis av arbeidsplasser i Arctic Center – en forferdelig sak, synes jeg, fordi en sånn satsing ville ha skapt arbeidsplasser i Nord-Norge, arbeidsplasser i Tromsø, satsing på reiselivet og vintersportssteder. Det må også være en sammenheng mellom det man gjør i praksis og det man står på talerstolen og fremfører.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Dette minner meg litt om da nordområdemeldingen ble lagt fram. Det var så harde ord, og det var en svartmaling uten like. Man framstiller Nord-Norge som en landsdel som nærmest står med lua i hånda og må ha støttehjul for det meste. Vi ser en landsdel med fantastiske ressurser, med mennesker som ønsker å stå på og få til ting. Jeg tror også representanten vet like godt som meg at når man ser på forslagene fra Arbeiderpartiet, er det ikke mye å skryte av. De kom i siste runde her også med et forslag om Nord-Norge-banen, fordi det ville ta seg dårlig ut med de store ambisjonene som Arbeiderpartiet har kommet med her i forkant, å ikke være med og støtte forslaget fra Senterpartiet, SV og Fremskrittspartiet, som lå på bordet. Men tiltak som vi presenterer her, er tilgang på mer risikokapital, det er gründerfondet, det er en storsatsing videre på utdanning og kompetanse, på samferdsel, på fortsatt skatte- og avgiftslettelser, som vi vet også Nord-Norge trenger, for Nord-Norge trenger veldig mye av de samme tingene som resten av landet for å få verdiskaping.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Det tror jeg kanskje representanten vet, fordi regjeringen jobber med en strategi for desentralisert utdanning, og det er jo der vi vil presentere hvordan vi ønsker å legge til rette for mer desentralisert utdanning og også kompetansepåfyll for mennesker. Vi vet jo at det er viktig for at folk skal bli værende, at ungdom ikke skal flytte fra hjemstedet sitt. Jeg er veldig glad for at vi nå ser på denne strategien også knyttet opp mot den distriktsstrategien som regjeringen er i gang med, for vi ser at det er stor forskjell på kysten av Nord-Norge og innlandet. Jeg har god tro på at en desentralisert utdanningsstrategi også vil bidra til at flere blir værende hjemme i nord.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Det er fordi det er i gang et arbeid med en KVU som skal komme i 2023. Så spørsmålet mitt nå er om det som Senterpartiet og Arbeiderpartiet foreslår i dag, er det en tilleggsbestilling som skal komme oppå det arbeidet som nå allerede gjøres i KVUen, og som skal ferdigstilles? Er det mer kunnskap, mer utredning enn det KVUen vil gi oss over de samlede investeringene på samferdsel? Det er nå det ene. Og etter at Senterpartiet var med i regjering og flyttet fylkesveiene over til fylkeskommunene – uten noen finansering – og estimerte et vedlikeholdsetterslep på noen få millioner, som vi måtte bruke tigangeren på i ettertid, så har for første gang en regjering nå sagt at vi går inn fra statens side med medfinansiering. Det har aldri skjedd før. Det var jo en gedigen sentraliseringsreform Senterpartiet var med på, fordi når fylkesveiene ikke fikk…
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Da styret ved Nord universitet besluttet å legge ned studiestedet Nesna, respekterte regjeringen det, men vi har sett et behov for mer desentralisert utdanning, og det er derfor vi er i gang med vårt arbeid med denne strategien. Nå ser vi mulighetene digitaliseringen gir, ved at man kan studere som en del av virtuelle studie-hub-er, eller sitte i et arbeidsfellesskap, eller bidra på ulike måter. Det handler ikke bare om geografiske campuser som blir lokalisert rundt omkring; man kan studere på mange ulike måter. Vi er opptatt av at folk skal ha flere muligheter å velge mellom. Det viktigste er at folk får tilført kompetanse, muligheten til utdanning, og det er derfor vi nå er godt i gang med arbeidet med å legge frem denne strategien, for vi ser at det er et stort behov her.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Jeg får spørsmål om de konkrete satsingene vi gjør på Nord-Norge og nordområdene. De finner vi i veldig mange dokumenter. Vi har ikke samlet alle her. Det ligger i NTP-en, med mange store infrastrukturprosjekt. Det er i distriktspolitikken vår, med differensiert arbeidsgiveravgift. Det handler om tiltakssonen i Finnmark og Nord-Troms, med f.eks. fritak for elavgift, mindre skatt, ettergivelse av studielån for grunnskolelærere, nedskriving av studielån. Alle disse tingene har vi ikke nevnt – eller beredskap eller politireformen, som vi nå begynner å se at virker, eller helse. Folk skal oppleve gode helsetjenester. Derfor er jeg glad for at regjeringen prioriterer helsebygginvesteringer: nytt sykehus i Hammerfest, i Narvik, på Helgeland, nybygg i Bodø, prosjekter som er ferdigstilt under denne regjeringen, klinikk i Alta, nytt sykehus i Kirkenes – jeg kan fortsette. Her prøver vi å løfte frem noen visjoner, noen ambisjoner. Det vi ser er viktigst, er å satse på og legge til rette for arbeidsplasser. Da må vi sørge for at vi satser på kompetanse, at vi satser på rammevilkår, skatter og avgifter som gjør at bedriftene kan skape nye arbeidsplasser. Vi må satse på god infrastruktur. Jeg ser også at regjeringen får mye kritikk for at det har flyttet folk fra Nord-Norge. Faktum er at hovedforklaringen på at Nord-Norge har opplevd en befolkningsnedgang de to siste årene, er ikke at flere flytter fra landsdelen nå enn før. Forklaringen er færre fødsler, som vi ser i resten av Distrikts-Norge og i resten av Europa, i mindre sentrale strøk i Europa. Vi føder færre barn, men vi ser også lavere innvandring. Innvandringen er redusert. Det samme ser vi for antall sysselsatte, som var på 7,8 pst., fra 2001 til 2019. Hadde det ikke vært for arbeidsinnvandring, hadde økningen vært på 3 pst. Det samme ser vi på folketallet. Mellom 2000 og 2021 har folketallet i Nord-Norge økt med 3,9 pst. Uten innvandringen ville folketallet blitt redusert med 0,1 pst. Da er det interessant at Arbeiderpartiet og Senterpartiet skal gå i regjering sammen og sette EØS-avtalen i spill og bidra til at det skal være enda vanskeligere å få arbeidsinnvandring til en landsdel som sårt trenger arbeidskraft, som sårt trenger kompetent arbeidskraft. Hovedforklaringen på at Nord-Norge har opplevd en befolkningsnedgang finner vi i at det fødes færre barn, og at innvandringen er kraftig redusert. Utflyttingen av øvrig befolkning, altså norskfødte, er lavere nå enn under Arbeiderpartiet og Senterpartiet i regjering.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-04-19:
Jeg registrerer at det er flere som sår tvil om regjeringens motivasjon og ønsker for nordområdene. Det må jeg si at jeg føler er uberettiget. Jeg synes at det er en urimelig kritikk. Og så blir vi av Arbeiderpartiet kritisert for at vi ikke har noen konkrete satsingsforslag. Jeg kunne lese opp de forslagene som står i nordområdemeldingen som er konkrete. Jeg viser til andre statsråders og departementers arbeid på ulike felt, som vil ha svært mye å si for Nord-Norge. All den tid Arbeiderpartiet er så høye og mørke, er det veldig spesielt at det ikke er massevis av konkrete forslag å lese i denne innstillingen. Det er jo overraskende få. Særlig også når vi virkelig kunne lese at Arbeiderpartiet og representanten Myrseth var ute for noen måneder siden og sa at vi «tuller ikke med vårt partiprogram» i Arbeiderpartiet og lovte å realisere Nord-Norge-banen, ser vi dag at det er et utredningsforslag, som kommer i tillegg til det arbeidet som regjeringen allerede har satt i gang – det er et utredningsforslag. Så får man krangle partiene imellom om hvem det er som skal støtte hva i morgen, men å fremstille det som en realisering av Nord-Norge-banen er vel å gå litt langt. Så har jeg savnet en viktig sak i debatten i dag. Det handler om EØS. Vi ser at Nord-Norge er veldig avhengig av – hele landet er avhengig av – arbeidsinnvandring. EØS-avtalen og Norges tilknytning til Europa er viktig for å sikre arbeidskraft og nye innbyggere. Jeg er bekymret for, når vi har partier på Stortinget som ønsker å sette EØS-avtalen i spill, at det stopper opp mulighetene for å skape nye jobber, og det rammer landsdelen også med befolkningsnedgang. Det er vel få steder som er mer avhengig av EØS-avtalen enn Nord-Norge. Over 80 pst. av eksporten går til EØS-området, og når jeg er i samtale med nordnorske bedrifter, er det ingenting annet de er mer opptatt av. Vi har fiskevær langs hele kysten av Nord-Norge som vil gå en svært tung og vanskelig tid i møte hvis Senterpartiet skulle komme i regjering og begynne å sette denne viktige avtalen i spill. Man kan jo spørre seg om Senterpartiet virkelig lytter til folk og næringsliv i nord, sånn som f.eks. på Husøy på Senja med 300 innbyggere, som produserer og selger sjømat for 1 mrd. kr årlig. EØS-avtalen er så fundamentalt viktig for at hele det lokalsamfunnet skal kunne virke. Det er derfor regjeringen også i nordområdemeldingen legger vekt på verdiskaping, mulighetene for økt kompetanse, gode rammevilkår for bedriftene, infrastruktur og vekst og utvikling i regionen.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
For at noe skal kunne kalles nordområdepolitikk, må det jo være det som kommer på toppen av all annen nasjonal politikk. Men den kritikken som er kommet av meldingen, illustreres veldig godt når man hører ministeren snakke nå. Man tar det som gjelder for alle, og så putter man på ordet «Nord-Norge». Det holder ikke. Det illustreres også når man i tiltakene i meldingen viser til etablering av nye redningshelikopter, som ble vedtatt i 2011. Det er ni år siden. Eller når man viser til at man skal følge opp og etablere et kvotesystem for fiskeriene. Det ble vedtatt i fjor. At man skal følge det opp, er en selvfølge; alternativet er at man ikke skal følge opp Stortingets vedtak. Sånn kunne man ha gått videre gjennom. I tillegg står det mye at man skal følge opp eller man skal videreføre eller vurdere. Hva er egentlig nytt i denne meldingen?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Det er nok et illustrerende svar på at man bare snakker i store ord. Det er åpenbart at de som har skrevet denne meldingen – man har gode fagfolk med seg – vet hva man snakker om. Men problemet er at tiltakene uteblir, og det man har gjort, er at man har bedt alle departementene om å ramse opp alt som er gjort av vedtak i Stortinget, som det kan puttes «Nord-Norge» på, og så sier man at det nordområdepolitikk. Så spørsmålet mitt er: Hva er de nye forpliktende forslagene for Nord-Norge, særskilt?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Nord-Norge omtales som mulighetenes landsdel, og det er fordi den er det. Det er enorme muligheter i Nord-Norge – for Norge, for verden. Folk, fisk, mineraler, fjell, nordlys, midnattssol og mye vær, det gir muligheter. Er det en ting vi i Nord-Norge er lei av, er det festtaler og beskrivelser av alt det jeg nettopp sa. Det man ønsker og krever, er handling. Det er konkrete tiltak. Hva gjør vi med befolkningsutviklingen, som er så dramatisk negativ? Hva er tiltakene for det? For Arbeiderpartiet er det grunnleggende å tenke på nordområdene i alt vi gjør. Vi har en stolt historie, fra Thorvald Stoltenberg, som det står en byste av i Kirkenes til minne om opprettelsen av Barentssamarbeidet, og til delelinjen med Russland og Jonas Gahr Støre, som også snudde de mentale kartene når det kommer til å se på nordområdene. Det skal vi være stolte av, fordi det er noe å være stolt av. Jeg er også veldig glad for at vi har mange dyktige lokale og regionale politikere i Nord-Norge som skjønner dette, som jobber med dette hver dag. Noe av det mest givende jeg jobbet med da jeg var fylkesrådsleder i Troms, var nettopp dette arbeidet. Se på resultatene av samarbeid med Russland, Sverige og Finland – det man gjør lokalt, gir resultater. Det sikrer lavspenning og godt naboskap. Det skal være attraktivt å bo i nord, men da må vi også ha infrastruktur. Jeg hører at man prøver liksom å harselere litt med at Arbeiderpartiet har gjort et klokt vedtak om Nord-Norgebanen. Jeg er veldig stolt av det vedtaket. Det ble gjort for to dager siden, derfor fremmes det et forslag om det i dag. Det som er så bra, er at det er nå fire partier i denne salen som danner et flertall jeg er sikker på at skal klare å få til et flertall når vi skal stemme over denne saken i morgen. Det er vår jobb. I stedet for å harselere over det ene eller andre forslaget, er det vår jobb på vegne av dem som bor i Nord-Norge, dem som er opptatt av denne saken, å finne sammen. Arbeiderpartiet er klar for det, så litt raushet der tror jeg er bedre enn å snakke ned de ulike forslagene. Det er to gode forslag. Så vil jeg også bare si til saksordføreren i saken, representanten Schou: Det å sette resten av landet opp mot Nord-Norgebanen fra denne talerstolen, må jeg bare si at det aksepterer jeg ikke, men det var det saksordføreren gjorde sist hun stod på talerstolen.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-04-19:
Kritikken som kom mot distriktsministeren i replikkvekslingen, ble bare enda tydeligere da ministeren nok en gang gikk opp på talerstolen. For man tar nok en gang en runde på alt man har sikret Nord-Norge, som om Nord-Norge ikke er en del av Norge, som om Nord-Norge ikke også skal ha gode helsetjenester og veier og distriktspolitikk og politireform. Det gjelder jo for landet vårt, det gjelder ikke for Nord-Norge alene. Nordområdepolitikk handler om det som kommer på toppen, det som er særskilt for å satse. Det er ikke sånn at idet man sier at man skal prioritere en veistrekning på Østlandet eller på Vestlandet eller et nytt sykehus eller hva det skulle være, så sier man at da er det sørområdepolitikk, da er det østområdepolitikk. Nord-Norge fortjener bedre enn det. Så til om det skjedde noe under de rød-grønne. Ja, det gjorde det faktisk da vi satte i gang arbeidet med nordområdepolitikken. Man vi gjorde jo plass på statsbudsjettene til dette. Vi sikret nytt forskningsfartøy, Framsenteret, BarentsWatch, nordområdesenter i Bodø, forskningsløftet i nord. Vi satset på bioprospektering ved Universitetet i Tromsø, grenseboerpassering og Arktisk råds sekretariat og opprettelse av Norges arktiske universitet – for å nevne noe. Det er også sånn at befolkningstallene faktisk gikk opp på slutten av vår regjeringstid. Så til det som nå utvikler seg til å bli et noe smålig spill om Nord-Norge-banen. Det synes jeg er trist, og de som har stemt på oss, særlig oss som kommer fra Nord-Norge, forventer nok mer enn at vi skal stå her og krangle om hvem som har det mest tydelige forslaget om vi er for, eller hvem som sier flest nok ganger at vi er for Nord-Norge-banen. Det som er realiteten, er at det er fire partier som utgjør flertall i denne salen, som kan sikre et flertall for å vedta en målsetting om Nord-Norge-banen. Det er jo helt fantastisk! Det er så bra for Nord-Norge. Dette har vi jobbet for lenge, i mange tiår. Det partiet som kanskje går lengst i å harselere, er partiet som har kritisert prosjektet i flere tiår, særlig i Nord-Norge, Fremskrittspartiet. Men jeg anerkjenner at man har snudd. Jeg anerkjenner at man har et positivt vedtak og forslag i salen her. Derfor strekte jeg ut en hånd i stad og sa at når det er flertall, må vi gjøre det på vegne av velgerne våre. Vi må sørge for at i morgen blir det et positivt vedtak. Det skal vi være med og bidra til. Men jeg forventer den samme rausheten tilbake igjen på vegne av dem vi representerer, nemlig de som bor i Nord-Norge.
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-04-19:
Representanten Eide fra Sosialistisk Venstreparti hadde problem med å se at Russlands opptreden overfor Ukraina har implikasjoner for norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. Det har det, og det med god grunn. Ukraina er en nabostat til Russland, som Norge er nabostat til Russland. Det ligger i den russiske selvforståelsen av deres utenrikspolitikk at deres randstater skal lytte til, og i verste fall innrette seg etter, russisk utenrikspolitikk. Norge er en randstat til Russland, og derfor er det så viktig at vi er tydelige i vår signalisering overfor Russland at den type atferd overfor Norge vil aldri komme til å bli akseptert. Vi må huske på at for første gang siden den andre verdenskrig har en fremmed makt gått inn i et annet land, okkupert og tatt en del av det landet. Klart det gjør inntrykk på Norge og norsk politisk ledelse med den beliggenheten vi har, som det geopolitisk utsatte landet vi kan være, i en eventuell konflikt. Jeg la merke til representanten Navarsete, som påsto det hadde blitt en forskyvning i hvordan vi innretter vår forsvarspolitikk og lener oss mer på det allierte beinet. Det er ikke riktig. Som utenriksministeren har redegjort for, bygger norsk forsvarspolitikk på tre bein, bl.a. vårt bilaterale samarbeid, som vi nå har forsterket med USA, og vårt nasjonale forsvar. Da må jeg minne om hva som var situasjonen i vårt nasjonale forsvar, og hva som nå er situasjonen. Altså, vi sto i 2013 overfor en mulig styrt nedbygging av Forsvaret hvis ikke 180 mrd. kr mer ble lagt på bordet, til Forsvaret, i løpet av de neste 20 år. Denne regjeringen har snudd utviklingen av Forsvaret, og gradvis gjenreist vår forsvarsevne. Vi må huske på at den alt overveiende operative strukturen av vårt forsvar befinner seg i Nord-Norge, og det med god grunn. Det er også med god grunn at vi nå kjøper nye overvåkingsfly, vi kjøper nye kampfly, vi kjøper etter hvert nye ubåter, nettopp for å kunne ivareta vår rolle og ha god situasjonsforståelse og evne til suverenitetshevdelse, på vegne av Norge og på vegne av NATO. Så følger den gledelige bieffekt ved dette, at faktisk 5 000 ansatte i Forsvaret og over 4 000 soldater daglig har sitt virke i landsdelen. Hvis man regner dette i kroner og øre, har det en omsetningseffekt på cirka 4,5 mrd. kr per år. Det er også verdt å nevne i denne debatten.