Trond Helleland (Høyre), 2008-05-06:
Posten Norge AS er inne i en spennende utvikling. Fra å være et tradisjonelt statsselskap som har utført sine nøye avgrensede oppgaver, er Posten i ferd med å bli et internasjonalt logistikkonsern. Dette er en utvikling som minner mye om Telenors utvikling etter at de ble et aksjeselskap. Det store spørsmålet i denne debatten burde derfor være: Skal Posten få utvikle seg videre, skal selskapet få inn privat kapital på eiersiden, eller skal vi forsøke å bremse utviklingen, gå mot strømmen, stoppe utviklingen og be Posten konsentrere seg om den gode, gamle postombæringen? Jeg sitter nemlig med følelsen av at de rød-grønne partiene i komiteen ser med stor skepsis på den utviklingen Posten er inne i. Én ting er at de vil tviholde på monopolet for brev under 50 gram lengst mulig, med de konsekvenser det kan få for Posten. En annen ting er at de ikke er med på merknader som i rosende ordelag omtaler de omstillinger, rasjonaliseringer og effektiviseringer Posten har vært igjennom de siste årene. Saksordfører Hoksrud la fram en veldig moderat merknad som opposisjonen samlet seg om: «Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet(…)( …)(…) og Venstre,(…) vil peke på at Posten Norge AS de siste årene har hatt en positiv utvikling. Lønnsomheten har i perioden fra 2003-2006 blitt stadig bedre. Dette har blant annet skjedd ved kostnadsreduksjoner og oppkjøp av selskaper. Disse medlemmer er svært fornøyd med denne utviklingen. Disse medlemmer vil imidlertid også peke på at de tradisjonelle post- og banktjenestene som selskapet driver med, blir en stadig mindre del av selskapets virksomhet. Samtidig går også bruken av disse tjenestene stadig ned på grunn av endringer i behovet for en del av de tradisjonelle posttjenestene. Disse medlemmer vil peke på at en stadig større del av Posten Norge AS’ virksomhet er på områder hvor det i dag er full konkurranse, og at kun ca. 12 pst. av selskapets virksomhet nå er innenfor det tradisjonelle posttjenesteområdet.» (…) ( …) (…) (…) De rød-grønne svarte med å si at de var fornøyd: «Komiteens flertall(…) er glad for at det går godt i Posten og at man kan vise til gode resultater. Flertallet vil peke på at Posten Norge de siste årene har hatt en positiv utvikling. Lønnsomheten har i perioden fra 2003-2006 blitt stadig bedre.» (…) Men de kunne altså ikke slutte seg til påpekingen av at det faktisk er gjort en del omstillinger i Posten, at det er tatt en del grep for å bedre lønnsomheten, osv. Det viser at flertallet i denne sal faktisk føler at Posten er inne i en litt skummel utvikling, der de er offensive, der de tjener penger, der de satser på annen virksomhet. Høyre mener at når bare 12 pst. av Postens virksomhet er innenfor det tradisjonelle posttjenesteområdet, er det på tide å se om Posten Norge har det riktige eierskapet. Vi ønsker derfor at Regjeringen utreder mulighetene som ligger i en delprivatisering av Posten. Hadde det vært Stoltenberg I-regjeringen som hadde fått denne utfordringen, kunne det jo vært en viss sjanse for at de grep den, men med Stoltenberg IIs dogmatiske holdning til private løsninger og ideologiske motstand mot nytenkning er vel sjansene små. Posten Norge AS framstår i dag som et internasjonalt post- og logistikkonsern som driver sin hovedvirksomhet i åpen og økende konkurranse og i økende grad på det nordiske markedet. Statlig eierskap er verken en nødvendighet eller en forutsetning for et myndighetsbestemt posttilbud. Enkelte land i Europa, herunder Danmark, har valgt å delprivatisere det tidligere statlig eide postselskapet. Posten Sverige og Post Danmark har nå vedtatt at man skal fusjonere, for å stå sterkere når postmonopolet forsvinner i 2011. Det er ikke nødvendig med 100 pst. statlig eierskap for å sikre et landsdekkende posttilbud av tjenester til rimelig pris og med god kvalitet. Innenfor postsegmentet utgjorde Postens enerettstjenester 28 pst. av omsetningen i 2007. Nå utgjør det samme segmentet en langt lavere andel. I 2000 stod postsegmentet for 75 pst. av inntektene, mens andelen i 2007 er halvert, til 38 pst. Gjennom samme tidsperiode er det overordnede samfunnsmessige målet for postområdet godt ivaretatt. Staten kan om nødvendig betale foretak for å produsere ønskede tjenester. I særlig grad gjelder dette for «tjenester av allmenn økonomisk betydning», fordi offentlig finansiering av slike tjenester er særskilt regulert ved siden av det generelle forbudet mot offentlig støtte i EØS-avtalen. Høyre har også merket seg departementets omtale av Postens strategi, at det legges føringer på rapportering til eier, og at det pålegges stor forsiktighet ved vurdering av strategiske investeringer utenfor det nordiske markedet. Med et enerettsområde som om noen år ventelig bare vil omfatte 10 pst. av konsernets virksomhet, synes det ganske unødvendig at staten viderefører 100 pst. eierskap i et stort post- og logistikkonsern som har 90 pst. av sin virksomhet i åpen konkurranse og i økende grad opererer på det nordiske markedet. På denne bakgrunn mener vi at Regjeringen må legge fram en sak om statlig nedsalg i Posten. Det er verdt å merke seg den rivende utviklingen Telenor fikk etter delprivatiseringen. Jeg kan vanskelig se at det skal være annerledes for Posten. Postombæring seks dager i uken og et godt servicetilbud over hele landet er en forutsetning også fra vår side. Post i Butikk har blitt en så stor suksess at også tidligere motstandere roser ordningen - ja, faktisk forsøker de også å ta æren for ordningen. Høyre støtter forslaget om at inntil 124 postkontor nå kan gjøres om til Post i Butikk. Det er viktig å understreke at de over 400 medarbeiderne som blir overtallige i forbindelse med omleggingen, får god oppfølging av Posten selv og av NAV. Det er også viktig at Posten gis muligheter til å utvikle tjenestetilbudet sitt på områder hvor man ser muligheter, og likeså at Posten ikke pålegges oppgaver som andre kan løse bedre. I et land der nær 100 pst. av befolkningen nå har tilgang til bredbånd, og hvor bankene ligger helt i front når det gjelder å utvikle nettbaserte tjenester, burde det ikke være nødvendig å subsidiere bankdrift i Postens navn. Det er DnB NOR som driver postbanktilbudet i dag, Posten selv har ikke noe sterkt ønske om å videreføre bankdriften. Derfor mener vi at bankdrift bør tas ut av konsesjonskravene til Posten. Når det gjelder Postens monopol på å formidle brev på under 50 gram, tviholder de rød-grønne på at dette må bevares lengst mulig. Stortingsmeldingen om Posten ble lagt fram før det svenske og det danske postvesenet fusjonerte. Denne fusjonen aktualiserer Posten Norge AS’ konkurransesituasjon. Posten Norge AS har etablert seg som en stor aktør i det nordiske markedet, og det er viktig at selskapet settes i stand til å møte den konkurransen fusjonen innebærer. Konsernsjef Dag Mejdell uttaler i Postavisen 4. april 2008: «Det er ingen tvil om at fusjonen er rettet mot vår ekspansjon i de to landene. Dette gir et nytt svenskdansk postselskap med lavere kostnader og sterkere muskler til å konkurrere på vår hjemmebane - i Norge.» Høyre mener fusjonen må føre til at Norge så snart som mulig åpner opp for fri konkurranse på brevpost under 50 gram, slik Posten selv har uttrykt ønske om, for å sikre at Posten står best mulig rustet i konkurransen i våre naboland, og at Posten vinner erfaringer på hjemmemarkedet før EUs foreslåtte liberalisering blir innført i alle EU/EØS-land. EU har vedtatt at alle posttjenestene fra 2011 skal åpnes for fri konkurranse, men at det er mulig å utsette innføringen til 2013. Staten som eier må sette Posten Norge i stand til å møte konkurransen når det i 2011 eller 2013 blir åpnet for fri konkurranse på alle posttjenestene. I stedet synes det som om regjeringspartiene lukker øynene og håper at det vil gå over. Regjeringen Stoltenberg II har tidligere omgjort Stortingets vedtak om å avvikle eneretten til Posten Norge AS. EU-parlamentet har vedtatt at postmarkedet skal liberaliseres, og dette vil gjennom EØS-avtalen berøre Norge. Direktivet som er forventet vedtatt denne våren, vil ventelig inneholde en klausul som gjør at land som liberaliserer, får rett til å nekte nasjonal konsesjon til postoperatører fra land som velger å utsette liberaliseringen med inntil to år. Posten Norge AS, som driver aktivt oppkjøp av virksomhet i Norden, vil ifølge Postens egne opplysninger kunne bli rammet av en slik bestemmelse i Danmark dersom Norge utsetter en liberalisering. Derfor mener vi at en må oppheve Postens enerett, i tråd med det forslaget som er fremmet. I denne saken får vi tydelig anskueliggjort Regjeringens frykt for konkurranse og private løsninger. I stedet understreker flertallet hele tiden at Posten skal være et redskap for staten. Men staten har full råderett. Staten kan bestemme Postens konsesjonsvilkår. Staten kan pålegge Posten enhetsporto, seks dagers postombæring og andre ting. Men staten kan ikke pålegge Posten å tjene penger. Posten Norge AS framstår i dag som et profesjonelt konsern, et konsern som kan gi statskassa mye glede i årene som kommer, men da må det få lov til å utvikle seg og ikke bli et ledd i et rød-grønt ideologisk korstog mot konkurranse og modernisering.