Olemic Thommessen (Høyre), 2011-05-02:
Det er et fint sett av forslag vi diskuterer i dag. Det er viktig at vi holder debatten om de frivillige organisasjonene gående, så jeg ser på dette som en god anledning til å krysse av på en del saker som vi i og for seg har vært innom også ved andre anledninger. Når det gjelder momsproblematikken, har vi jo diskutert den før, får jeg nesten si. Jeg vil ved denne korsvei nøye meg med bare å gjenta det som er Høyres utgangspunkt. Det er at vi ønsker at momskompensasjonsordningen skal innrettes enklest mulig, og at den ikke skal ha et tak, dvs. at den skal baseres på en overslagsbevilgning. Et annet spørsmål som er tatt opp i denne sammenhengen, handler om balansepunktet mellom prosjektstøtte og driftsstøtte til organisasjoner. Vi har jo gjennom en ganske lang periode i kulturlivet hatt den holdning at prosjektstøtte er en god ordning, fordi det er konkret å forholde seg til, og fordi det også bidrar til en sikkerhetsfølelse eller nærmest en garanti for at pengene faktisk går til aktivitet og ikke til administrasjon innenfor organisasjonene. Men ved noen korsveier bør man kanskje se om dette fortsatt gjelder. Og etter mange år med veldig stor vekt på prosjekt, tror jeg det er på tide at man nå ser litt mer på driftsstøtten, ikke minst gjelder det i forhold til små organisasjoner, som for å drive sin nasjonale virksomhet, og for å bistå sine underorganisasjoner, eller medlemsorganisasjoner, har en ganske stor jobb å gjøre. Jeg tror også at det å styrke driftsstøtten til kanskje særlig de små organisasjonene, vil kunne kompensere noe for den skjevheten som grasrotandelen gir når det gjelder fordelingen mellom små og store organisasjoner. Høyre velger derfor nå å støtte den delen av forslaget som går på at man bør styrke driftsstøtten. Et viktig tema som også bringes opp, dreier seg om det forslaget som handler om at vi ønsker en helhetlig gjennomgang av de nasjonale støtteordningene med sikte på å utarbeide en konkret plan for samordning. Noe av opposisjonens kritikk da frivillighetsregisteret ble satt i gang, var at det ikke var tilrettelagt for at registeret skulle kunne komme godt til nytte for organisasjonene. Og ikke lenge etter at frivillighetsregisteret var i gang, fikk vi klar beskjed fra det daværende Barne- og familiedepartementet om at de ikke kunne innrette seg etter den informasjonen som lå i registeret, men ville, som før, forholde seg til søknader. Et viktig grep her må være at man søker å finne én vei, som handler om at det er ett sted man rapporterer til, og ett sted der man henter opplysninger. Når en frivillig organisasjon har lagt sin informasjon om regnskapstall, medlemstall og slike ting inn i frivillighetsregisteret, bør det kunne være grunnlag for de søknadene som departementene da skal behandle. Og vi vet at i alle fall tre departementer hyppig vil være inne i søknadene: Kulturdepartementet, Utdanningsdepartementet og Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. Bondevik-regjeringen startet et ganske stort arbeid på generelt grunnlag som handlet om det grepet: én vei til kunnskap, og én vei til å hente informasjon. Det synes jeg må være et godt utgangspunkt for å arbeide videre med det som er et veldig konstruktivt og bra forslag, nemlig å få et enhetlig grep om det hele. Så vil noen merke seg at Høyre ved denne anledningen ikke ønsker å gjøre noe med grasrotandelen. Grasrotandelen har gitt en skjev fordeling, og er sånn sett ikke veldig god. På den annen side er den nå innarbeidet, og det vil bety et ganske stort inngrep mot store deler av frivilligheten hvis vi skulle fjerne den. Vi har derfor kommet til at det ikke er noen grunn for oss å ønske å gå inn på det.