Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2010-05-03:
Det vil være et kontinuerlig behov for etter- og videreutdanning av lærere. Utvikling av fag og læring vil alltid være dynamisk og bidra til nye behov. Derfor trenger vi et varig system for etter- og videreutdanning. Den gode lærer er alfa og omega. Den gode lærer er den som kan faget han underviser i, godt. Men faglig kunnskap er dessverre ikke nok. Sjøl om en som lærer er faglig sterk i matematikk, er en ikke nødvendigvis en god matematikklærer. En god lærer må også ha gode pedagogiske evner. Hun må kunne et sett av læringsprinsipper, vite hvordan unger og ungdom lærer og beherske ulike læringsmetoder, slik at undervisningen kan tilpasses den enkelte elev i klasserommet. Vi skårer for lavt på internasjonale tester. Vi bruker relativt mye penger, men får for lite igjen i form av elevers læringsutbytte. Som svar på manglende utslag på tester, har vi innført flere timer i strategiske fag som f.eks. matematikk og språkfag. Vi har utvidet skoledagen, innfører leksetimer og har strategi for faglig etter- og videreutdanning. Spørsmålet vi må stille oss, er om dette er rett medisin til utfordringen. Vel så viktig som å gi elevene mer tid til læring målt i antall timer, er kvaliteten på den undervisningen som skal fylle timetallet. Hvordan utnyttes de minuttene som er til rådighet? Tidsbrukutvalget har pekt på en rekke punkter som fjerner lærerens oppmerksomhet fra planlegging og oppfølging av undervisning. Undervisningstid går til spille ved at det brukes for lang tid på å komme i gang med undervisningen og for mye tid til å holde orden og ro i klasserommet. Summert opp utgjør dette mange undervisningstimer gjennom skoleåret. Mer effektiv bruk av den tida som er til rådighet, gir oss et potensial for bedre undervisning uten å bruke flere timer. Skal en lykkes med en mer effektiv undervisning, er skoleeier, og vi, nødt til å skape en felles holdningskultur til læring på hver skole. Hvilke læringsprinsipper følger den enkelte lærer eller den enkelte skole? I hvilken grad bruker vi tid til øving av basisferdigheter? I hvilken grad følger en opp med repetisjon og forbedring av ferdighetene, slik at disse automatiseres? Jeg tror vi har mye å hente på å utvikle kompetanse om læring og felles kultur for læring i skolen. Ønsker en unge å lære å sykle, må han øve mye. Overfører vi dette til skolen, betyr det at det må brukes mye tid på basisferdigheter og automatisering. Er du en god leser, er det lettere å ta til seg informasjon i en tekst i samfunnsfag eller naturfag uten å bruke alle kreftene på den tekniske biten som det er å lese en tekst. Jeg mener ikke med dette innlegget å si at etter- og videreutdanning i realfag eller språkfag ikke er viktig. Tvert i mot, jeg synes det er bra at interpellanten har tatt opp spørsmålet. Men det fordrer en bevissthet og gjennomtenkt prioritering når skolen skal planlegge bruk av tid som tar ressurser vekk fra selve undervisningen. Kompetanseutvikling er et ledelsesansvar og må inngå i en plan for både den enkelte og skolens utvikling. Skal etter- og videreutdanning gi ønsket effekt, må det ikke være preget av tilfeldighet, men skje systematisk gjennom en strategi for kompetanseoppbygging fra skoleeier og skoleleders side. Regjeringa har iverksatt en rekke tiltak for å gi lærere og skoler et kompetanseløft. Prosjektet Kompetanse for utvikling ble avsluttet i fjor, og nå er vi i gang med strategien Kompetanse for kvalitet, slik statsråden på en god måte redegjorde for i sitt innlegg. Statsråden peker nettopp på behovet for oppfølging lokalt. Jeg mener at vi i den politiske debatten i for liten grad har vært opptatt av å diskutere lærernes didaktiske kompetanse som forutsetning for god læring. At en har lagt mindre vekt på pedagogikkfaget fra 1990-tallet og fram til i dag, er et uttrykk for dette. At den nye lærerutdanningen som begynner til høsten, retter opp dette, er bra. Det er på tide at læreryrkets viktigste særmerke, å ha kunnskap om læring og læringsprinsipper, også har sin plass når vi diskuterer kompetansespørsmål. Men pedagogikk og didaktikk alene er ikke nok. Faglig oppdatering og utvikling er også nødvendig. Jeg er trygg på at dagens ledelse i Kunnskapsdepartementet følger opp etter- og videreutdanningsbehovet på en best mulig måte. Jeg håper vi lykkes i fellesskap med partene å rekruttere flere til videreutdanning, for det er vi nødt til.