Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2008-02-05:
Enkelte har nok glemt bakgrunnen for hvorfor Norge deltar i NATO-operasjoner i Afghanistan, og hvorfor det fortsatt er viktig å delta i operasjonen. Det beror muligens på den historiske forståelsen for vårt engasjement. NATOs vesentlige og varige hensikt, fastsatt i Washington-traktaten, er å trygge friheten og sikkerheten til alle sine medlemmer gjennom politiske og militære midler. Med dette for øyet har NATO sørget for det kollektive forsvar for sine medlemmer siden etableringen i 1949. NATO har også fungert som et avgjørende forum for konsultasjon om sikkerhetsspørsmål av interesse for sine medlemmer og som en vesentlig pilar for fred og stabilitet i det euroatlantiske området. Etter slutten på den kalde krigen tok alliansen på seg nye grunnleggende oppgaver, inkludert å bygge sikkerhetspartnerskap med demokratier over hele Europa, gjennom Kaukasus og inn i Sentral-Asia. I dag er NATO engasjert i et stadig større omfang av aktiviteter, utformet for å fremme samarbeid med Russland, Ukraina og andre land utenfor NATO og aktivt møte de nye sikkerhetsutfordringene i vår tid, slik som internasjonal terrorisme og spredning av masseødeleggelsesvåpen. Norge bygger sitt forsvar nettopp på forvissning om at våre allierte i NATO stiller opp dersom Norge har behov for alliert støtte i tilfelle krise eller krig. I de senere år har Forsvaret i stor grad fokusert på å utdanne soldater og annet mannskap for å møte de utfordringer NATOs nye doktrine medfører. Terroranslagene mot USA den 11. september 2001 viste hvordan sikkerhetssituasjonen er blitt endret siden slutten av den kalde krigen. Som reaksjon på terroranslagene mot USA tok de allierte for første gang i bruk artikkel 5 i Washington-traktaten, bestemmelsen om NATOs kollektive forsvar, og gav politisk og praktisk støtte til USA i et avgjørende øyeblikk. FN gav også sin støtte til operasjonen mot Al Qaida i Afghanistan. NATOs rolle i Afghanistan er viktig for å sikre en demokratisk utvikling i landet og for å sikre befolkningen mot angrep fra krigsherrer og andre terrorister. NATO har et stort behov for flere soldater i Afghanistan. Det er da viktig at alle medlemsland ser sitt ansvar og sender de kapasiteter som etterspørres. Det er også slik at det er avgjørende for det humanitære nødhjelpsarbeidet at situasjonen blir mer stabil militært, for at hjelpeinnsatsen skal kunne styrkes. Dessverre har det i den senere tid framkommet en rekke uheldige uttalelser fra politikere som viser en skepsis til fortsatt norsk innsats i Afghanistan. Dette er uheldig av flere grunner. Blant annet er det viktig å vise våre soldater at de har politikernes fulle støtte i det arbeidet de gjør i Afghanistan og andre steder. Videre viser det at enkelte politikere gjerne ser etter enkle løsninger når situasjoner blir vanskelige. Dette er det samme som å si at terroristene er i ferd med å vinne. Det var derfor svært oppløftende å lese hva stortingspresident Thorbjørn Jagland og Jan Egeland i den senere tid har uttalt i ulike medier. Stortingspresident Jagland viste stor innsikt i og forståelse for situasjonen i Afghanistan da han i Dagsavisen den 25. januar påpekte hvor viktig det er at vi klarer oppgavene i Afghanistan, og at et sammenbrudd i Afghanistan vil bli en enorm seier for terroristgruppene. Videre skrev han at det er nødvendig at NATOs medlemsland stiller med tilstrekkelige tropper. Jeg er enig i Jaglands forståelse i så måte og håper at dette har fotfeste langt inn i Arbeiderpartiet og Regjeringen. Jan Egeland, som bl.a. har vært statssekretær i Utenriksdepartementet og senere har hatt en rekke oppgaver i FN, uttalte til Dagbladet den 24. januar at det er feil å kritisere den såkalte angrepskrigen. Videre uttalte han at det er feil ikke å sende norske soldater til Sør-Afghanistan. Han ønsket heller ikke at FN skulle overta for NATO nå. Videre understreket han at militær makt er like nødvendig som sivil innsats for å gi sikkerhet og stabilitet i Afghanistan. Også Egeland, med sin erfaring og innsikt, er her svært klar når det gjelder viktigheten av en militær innsats i Afghanistan. Dette, i tillegg til Jaglands uttalelser, bør være et signal til Regjeringen om å forankre en videreføring av engasjementet i Afghanistan, samtidig som man må innse at Norge må vurdere å ta et større ansvar for den mer offensive delen av stabiliseringen av landet.