Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-28:
Ifølge HegnarOnline den 23. april vises det til at fire av ti bedrifter utelukker eldre, og bare 2,5 pst. av offentlige og private bedrifter har et mål om å rekruttere seniorer. Dette er skremmende tall og noe som jeg er redd for vil forsterke seg med lovforslaget som behandles i dag. Forskningskoordinator Tove Midtsundstad i Fafo har funnet ut at svært få virksomheter satser aktivt på seniorpolitikk, til tross for et økende press på arbeidsmarkedet. Avtalen om inkluderende arbeidsliv og Nasjonalt krafttak for seniorpolitikk i arbeidslivet viser seg å ha langt dårligere virkning enn de politiske forutsetningene tilsier. Kartlegging er en del av Arbeidslivsprogrammet i Forskningsrådet. I forbindelse med en utvidelse av IA-avtalen i 2006 satte Regjeringen seg som mål å øke forventet pensjonsalder for personer over 50 år med minst seks måneder i perioden 2001-2009. Den nye IA-avtalen som gjelder fram til utgangen av 2009, legger økt vekt på seniorpolitikk. Til tross for laber interesse i private virksomheter tror ikke Midtsundstad at mange flere jobber i IA-bedrifter i dag enn ved utgangen av 2005 - dette selv om andelen av IA-virksomheter som jobber mer aktivt med seniorpolitikk, kan ha økt noe. Det offentlige har innsett at det ikke er tilstrekkelig med lovpålegg for å hindre utstøting av enkelte grupper fra arbeidslivet. Derfor prøver man med gulrot i stedet for med pisk, påpeker Midtsundstad. Forskningsprosjektet i Fafo viser imidlertid at verken private eller offentlige virksomheter deler Regjeringens målsetting. Mest nedslående i et IA-perspektiv er det kanskje at bare 2,5 pst. av alle virksomheter har som seniorpolitisk målsetting å prøve aktivt å rekruttere flere eldre arbeidstakere. Det gjelder én av 20 kommunale og statlige virksomheter, men så å si ingen av virksomhetene i privat sektor, oppgir Midtsundstad. Fire av ti virksomheter sa også at de utelukket eldre som interessante for rekruttering. Kartleggingen ble gjennomført ved årsskiftet 2005/2006, før mangelen på arbeidskraft ble like merkbar i alle næringer. Midtsundstad peker på at det allikevel er en stor andel virksomheter som har en personalpolitikk som tar hensyn til seniorene. Enten tilbyr de ulike tiltak for eldre med helseproblemer og redusert arbeidsevne, de har særskilte helseforebyggende tiltak, de oppmuntrer eldre til fortsatt kompetanse- og karriereutvikling, eller de gjør andre ting for å holde på de eldste arbeidstakerne. Forslaget om økte rettigheter vil støte ut langt flere eldre enn det som gjelder i dag, og det vil i tillegg føre til at det vil være bortimot umulig for personer som er over 50 år, å kunne skifte jobb. De økte økonomiske forpliktelsene ved å ha eldre ansatte vil føre til at bedriftene ansetter yngre og yngre personer. Lovforslaget som legges fram, vil etter Fremskrittspartiets syn føre til at utstøtingen av eldre arbeidstakere forsterkes, og at flere allerede fra 50-årsalderen vil få problemer. Dette er jo også noe som en enstemmig komite sier noe om i Innst. S. nr. 200 for 2006-2007, hvor det bl.a. står: «Komiteen vil vise til at det også i seniorpolitikken er en rekke dilemmaer. På den ene side kan myndighetene ønske å etablere «ordninger » som isolert skal bidra til at eldre arbeidstakere står lenger i jobb. På den annen side kan summen av slike tiltak i møte med virkeligheten bidra til at eldre arbeidstakere får problemer på arbeidsmarkedet fordi den eldre arbeidskraften blir for dyr. Komiteen er derfor av den oppfatning at velferds- og pensjonspolitikken må legges opp slik at den stimulerer den enkelte aktivt til å stå lenger i jobb. Samtidig bør de ulike insentivsystemer av økonomisk art legges opp slik at det lønner seg for den enkelte arbeidsgiver å ta godt vare på sine eldre arbeidstakere. » Fremskrittspartiet beklager at komiteen ikke viderefører en slik holdning. Komiteen sier videre i samme dokument: «Komiteen vil understreke viktigheten av at det lokalt, på den enkelte arbeidsplass, legges opp til en aktiv og målrettet seniorpolitikk med en «meny » av konkrete tiltak som kan settes inn overfor eldre arbeidstakere for å bidra til at den enkelte blir i stand til å stå lenger i jobb. Slike konkrete tiltak kan være kortere arbeidsdag i perioder, mer fritid, fleksibel arbeidstid, inntak av ekstrahjelp, færre kvelds-, natte- eller helgevakter, mindre rengjøringsarealer, ansvar for et mindre antall brukere og mentoroppgaver overfor yngre ansatte. » Slike tiltak ville være mer individuelt rettet og ville være langt mer effektive for å nå målgruppen. I tillegg ville disse forslagene føre til et lavere kostnadspress mot bedrifter som ansetter seniorer, noe som igjen vil føre til større muligheter for at seniorer blir lenger i arbeidslivet. Fremskrittspartiet kommer derfor til å stemme imot det framlagte forslag.