Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2010-06-11:
Det er positivt at et enstemmig storting i dag går inn for å opprette et eget embete for en ledende biskop. Både Kirken og politiske myndigheter mener det er behov for en biskop som kan ivareta presesfunksjonen på heltid. Presesfunksjonen har i de senere årene økt vesentlig i omfang. Det har blitt opplevd som mer og mer krevende for dem som har hatt funksjonen, både å være biskop for et geografisk bispedømme samt å ivareta jobben som preses. Den ledende biskopen skal representere Kirken i inn- og utland, lede bispekollegiet, ivareta Kirkens økumeniske og internasjonale engasjement, markere Kirken i samfunnet, virke samlende og målbære Kirkens innhold. Den nye lederen må kunne være en synlig talsperson utad. Det har vært et utrolig sterkt engasjement i spørsmålet om lokalisering av preses. Jeg har stor respekt for kirkeflertallets vedtak. Men lokalisering kan ikke anses som et teologisk spørsmål – det er et høyst verdslig spørsmål. Det hører dessuten med til bildet at storting og regjering fremdeles er en del av Kirkens styring med makt og myndighet til å ta beslutninger. Kirken har spurt politikerne om å få opptrette et nytt embete. Da må de også godta at politikerne gjør andre vurderinger og lander på et annet standpunkt enn dem. Jeg er veldig glad for at flertallet i dag vil gå inn for Trondheim som sete for Kirkens nye preses – et naturlig valg for en by som er bygd rundt den tusen år gamle katedralen, som i folks bevissthet er landets viktigste kirke. Nidarosdomen blir den historiske og mektige rammen om den nye biskopens virke. Den er for de fleste nordmenn symbolet på Den norske kirke. Den har vært åsted for store begivenheter av rikspolitisk betydning. Hit har pilegrimer vandret i tusen år. Her foregår et stort økumenisk arbeid, og her er terskelen lav og taket høyt for alle. Gjennom fylkesplan for Trøndelag har Trøndelagsrådet over flere år arbeidet for å styrke Trondheim og Trøndelag som et nasjonalt kirkelig tyngdepunkt. Det er ikke minst basert på tidligere vedtak i denne salen om å styrke Trondheim som et kirkelig sentrum. Ett av resultatene er en forsterket pilegrimsbevegelse gjennom utbedring og merking av pilegrimsleden til Nidaros og etablering av Nidaros Pilegrimsgård i 2008. I forrige uke ble det klart at Europarådet har tildelt pilegrimsleden gjennom Danmark, Sverige og Norge fram til Nidaros status som Europeisk kulturvei. Nidaros blir nå pilegrimsmål på lik linje med Santiago de Compostela. St. Olav er økumenisk, og Nidarosdomen kan nå bli et viktig pilegrimsmål av internasjonal økumenisk art. Trondheim og Trøndelag har over tid vært en møteplass og en arena for dialog på tvers av landegrenser og religioner. Vi opplever i Trøndelag også et bredt folkelig engasjement rundt pilegrimsleden, det økumeniske arbeidet, Stiklestad, Olavsfestdagene – det siste er landets ledende kirkefestival med knutepunktstatus. Noen vil ha det til at vi som ønsker preses til Trondheim, ønsker å etablere en erkebiskopaktig symbolfigur. Det har aldri vært tanken. Den siste erkebiskopen i Norge måtte flykte fra Nidaros under reformasjonen i 1537. De færreste ønsker seg en pompøs prosesjonsfigur, man ønsker en tydelig leder godt plantet i folkekirken. Og skulle man velge seg et område hvor folkekirken står grunnstøtt, er Trondheim og Trøndelag et svært godt valg. Engasjementet for Trondheim og Nidaros har vært stort. Det har vært drevet fram av våre lokalpolitikere i begge trøndelagsfylkene med oppslutning fra en nesten samlet trøndelagsbenk, med unntak av Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Ni fylkeskommuner med ulik politisk farge landet rundt har støttet Nidaros. Det er altså ikke bare en lokalpolitisk sak i Trøndelag. I tillegg har Trondheim også fått støtte på lederplass i VG og i en rekke av våre største regionaviser. Det sterke engasjementet bispestriden har skapt, viser at mange flere enn dem som sitter i Kirkemøtet og Kirkerådet, er opptatt av det som skjer i Kirken. Det mener jeg Kirken bør være glad for. Trondheim har allerede fasilitetene på plass for å huse preses, og vi gleder oss nå til å ta imot den nye biskopen.