Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-03-06:
Hvert år velger Statens helsetilsyn noen spesielle områder som det særlig skal drive tilsyn med, fordi det er av stor betydning for enkeltmenneskers rettssikkerhet, der sannsynligheten for svikt er stor, der konsekvensene for svikt for brukerne og pasienter er alvorlige, eller der brukere ikke selv kan forventes å ivareta egne interesser. Både i 2005 og 2006 fokuserte Statens helsetilsyn spesielt på bruk av tvang og makt overfor personer med psykisk utviklingshemning. Rapporter fra disse tilsynene viser at tjenester til mennesker med psykisk utviklingshemning ikke er gode nok. Det skjer omsorgssvikt og lovbrudd. I 2006, som vi fikk høre i går, var det flere kommuner som ikke gav tjenester på et forsvarlig nivå. Tilsynet var særlig rettet mot kommuner som ikke hadde fattet vedtak og/eller sendt meldinger om bruk av tvang og makt overfor psykisk utviklingshemmede. Det kom fram bruk av tvang og makt overfor flere brukere uten at kommunen hadde fattet vedtak om bruk av tvang og makt. Det var i enkelte saker ikke utprøvd alternative tiltak før en benyttet tiltak som innebar nettopp bruk av tvang og makt. Videre kom det fram at til tross for vedtak om støttekontakt var ikke vedtaket satt i verk. Dersom en bruker fikk økt sitt tilbud, fikk andre redusert sitt tilbud uten at det var vurdert at vedkommende hadde mindre behov for hjelp. Det var ikke sikret tilstrekkelig opplæring av alle som skulle jobbe med mennesker med psykisk utviklingshemning. Blant annet manglet flere kunnskap om når det er lov å bruke tvang, og de manglet veiledning i hvordan den enkelte bruker skulle få hjelp. Videre vet vi, og det har vi hørt før, at pårørende klager til fylkesmannen, og at fylkesmannen pålegger kommunene å rydde opp uten at noe skjer, fordi, som representanten Nesvik var inne på, fylkesmannen ikke har noen sanksjonsmuligheter. Femten år etter at institusjonene for psykisk utviklingshemmede ble lagt ned, er det behov for å sette søkelyset på rettssikkerheten og levekårene. Det trengs en bred og grundig gjennomgang av alle sider ved livet til utviklingshemmede. Hvilken kvalitet er det på de tjenester som gis, når vi vet at halvparten av dem som jobber med psykisk utviklingshemmede, faktisk er ufaglærte? Kristelig Folkeparti ønsker å få økt kvaliteten på tjenestene med flere faglærte, og vi ønsker at det må bli større tverrfaglighet i kommunene, bl.a. med flere vernepleiere. Vi har vært i tvil om hvor vi skulle havne i forhold til dette forslaget fra Fremskrittspartiet, men er kommet til at vi ønsker å støtte forslaget. Rapportene fra Statens helsetilsyn viser at til tross for tilsyn i flere år har det ikke blitt gjort nok for å sikre forsvarlige tjenester. Det er òg årsaken til at vi støtter forslaget om å opprette ombud. Før vi skulle tatt stilling til dette, ville Kristelig Folkeparti og jeg primært ha ønsket en kartlegging av rettssikkerheten og levekårene for psykisk utviklingshemmede for å finne ut hvilken ombudsordning som burde opprettes for mennesker med psykisk utviklingshemning, for vi har jo flere ombud i dag. Noen har faktisk sanksjonsmuligheter og andre ikke. Det er altså varierende hvilke sanksjonsmuligheter man har, og når vi har en situasjon der heller ikke fylkesmannen har muligheten til dette, er jeg dypt bekymret. Vi får ikke en slik kartlegging, som òg representanten Inga Marte Thorkildsen sier hun ville ønske. Hun sier at vi er nødt til å belyse situasjonen sterkere. Det sa statsråden nei til. Derfor, når dette ikke kommer, føler jeg sterkt at det eneste riktige nå er umiddelbart å sikre denne gruppen forsvarlige tjenester gjennom et eget ombud. Det er viktig at det finnes et organ som særlig fokuserer på at deres rettigheter blir ivaretatt. Vi vet at mange pårørende er svært slitne etter å ha kjempet for at deres barn skal ha det trygt og godt. Også for dem vil det akkurat nå være en ekstra trygghet med et eget ombud som kjemper for verdige tjenester. Jeg vil gjerne vise til den rykende ferske tilsynsrapporten fra Statens helsetilsyn.