Erna Solberg (Høyre), 2002-06-20:
Jeg tror Senterpartiet bør tenke gjennom hvordan de argumenterer i forhold til hva de selv gjorde i posisjon. Det er jo ikke sånn at 1998, 1999 og 2000 var voldsomme unntaksår. Det var ett budsjett i den perioden med unntaksår, men for det årets kommuneproposisjon – før renten hadde gått opp og før de økonomiske problemene hadde oppstått - la altså Senterpartiet frem et kommuneøkonomiopplegg som hadde mindre vekst i frie inntekter enn det Regjeringen har lagt frem nå. De hadde ikke tilgodesett kommunene med mer penger, så nå synes jeg faktisk at historieskrivingen til Senterpartiet blir så riv ruskende gal at det får meg til å tenke over om man ikke burde ha bedre kvalitet i norsk skole for å få bedre forståelse av hvordan man burde karakterisere også vår nære historie. Pensjonsforpliktelsene – nei, de er ikke løst. Det vi har lagt opp til, er en modell som innebærer at man tar det som er den gjennomsnittlige betalingen inn i budsjettet, altså de gjennomsnittlige utgiftene fremover, basert på et gjennomsnitt av finansavkastningen over år. Det betyr at man må betale regningene sine, det betyr et likviditetsmessig press, men sannheten er at de fleste kommuner har en mulighet til å løse det likviditetsmessige bedre enn hvis de må ta det inn i budsjettet uten at det går ut over aktiviteten. Den muligheten finnes i de fleste kommuner, og vi vil selvfølgelig se på kommuner i forhold til forskudd på rammetilskudd og andre ting som er mulig, hvis det er noen som ikke har likviditetsmessig evne til å gjøre det. Men det gir etter min mening en bedre og mer stabil ordning enn det opplegget Arbeiderpartiet har foreslått, fordi problemet med det er jo at pensjonen i utgangspunktet er fond. Det som skjedde i 1999 og 2000, var at det største kommunale pensjonsselskapet valgte å betale ut penger til eierne sine og satte ned premien på innbetalingene fordi de trodde de hadde høye nok fond, og dermed skapte de større behov for å ha høye innbetalinger i årene fremover. I en situasjon hvor det var høy kapitalavkastning, så brukte de altså mer av den for å senke regningen fremover. Jeg tror faktisk det er lurt at kommunene har en egeninteresse i forhold til dette, og at vi har et system hvor vi ikke må ta over større deler av pensjonsansvaret til staten. Så til spørsmålet knyttet til disse enkeltskjebnene som vi alle synes det er vanskelig å forholde seg til, og som vi synes er vanskelig. Men selv med Senterpartiets opplegg hadde det vært enkelte funksjonshemmede som ikke hadde fått det tilbudet i dette landet som de egentlig ville hatt, hvis vi virkelig skulle velge hvordan vi ville hatt samfunnet hvis ikke penger hadde vært en beskrankning, eller menneskelige ressurser hadde vært en beskrankning. Det er jo ikke sånn at alle disse historiene kunne vært imøtekommet med Senterpartiets modeller heller, så der synes jeg på mange måter at han burde tenke litt mer gjennom, som jeg sa, også den nære historie. Så til Arbeiderpartiet og størrelsen på økonomien. Det er altså sånn at det er 1 650 000 000 mer i frie inntekter neste år enn det man budsjetterte med fra Arbeiderpartiet for 2002. Det man glemmer, er at vi har lagt inn en ganske stor økning, større økning i frie inntekter enn det har vært gjort de senere år i revidert nasjonalbudsjett, og som videreføres.