trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-06-10:
Samspillet i sektoren er gjennomgående i stortingsmeldingen. Jeg registrerte også at representanten var opptatt av at sektorisering kunne foregå ved tildeling av oppdrag. Da hadde det vært veldig greit om representanten ville støtte endring i det som foreligger på det punktet. Men videre, når det gjelder samspillet i meldingen, viser det seg også at det er systematisk og kontinuerlig samspill mellom forskning og innovasjon, og at det skaper en merverdi både i kunnskapsproduksjon og samspill mellom samfunn og næringsliv. Men det mangler faktisk en ganske vesentlig del på samspill, og det er mellom de ulike departementene. Dette kan være en flaskehals for å få til et godt samarbeid. Hva vil flertallet gjøre for å ivareta en helhetstenkning i departementet?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Det er viktig å ha 3 pst.-målet som en overordnet målsetting og holde fast ved det over tid, men det er et veldig vanskelig styringsmål av flere grunner. Det er fordi at 2 av de 3 prosentene er det norsk næringsliv som skal være ansvarlig for å levere. Jeg må si at jeg er ganske overrasket over tilnærmingen tidligere i debatten her, for det er to måter å sikre seg de 2 prosentene på hvis man driver med stortingspolitikk eller er politiker. Det ene er å overta det og si at ok, staten tar ansvaret for de 2 prosentene som næringslivet skal ta ansvar for. Det mener jeg er en veldig dårlig strategi, og jeg er helt sikker på at det kommer til å gå ut over grunnforskning og andre viktige oppgaver som i dag finansieres over den offentlige andelen av forskningsambisjonen. Det andre er å tvinge næringslivet til å gjennomføre det. Jeg kan ikke se at vi har noen virkemidler som skulle tvinge næringslivet til å gjennomføre det. Jeg er veldig glad for at vi nå er oppe i 0,92 pst. av den ene prosenten som staten og det offentlige skal ta ansvaret for.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jeg er jo helt enig med representanten Tord Lien: Alt det der er gode tiltak, alt det der er gode forslag. Alt det der er forskningsstimulerende tiltak som regjeringen går inn for. Så kan man kanskje være litt uenig i styrkeforholdet. Men det er jo ingen ting i denne stortingsinnstillingen som skulle tilsi at Fremskrittspartiet og Høyre kan si at innen 2030 er vi garantert oppe i 3 pst., eller som gjør at Kristelig Folkeparti og Venstre kan si at innen 2020 er vi garantert oppe i 3 pst. Så det er ingen troverdighet i den tidfestingen som representanten Tord Lien eller andre i opposisjonen prøver å legge an til. Vi er helt avhengig av følgende: Det er at alle sektorer i samfunnet prioriterer kunnskapsutvikling og forskning. Det må ligge i luften, det må være i alt vi puster og ser. Og det må i seg selv være en drivkraft til at norsk næringsliv også ser at det er i deres egen interesse å satse på forskning og kunnskapsutvikling.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Vi har lagt fram en ambisiøs forskningsmelding under overskriften Lange linjer, der det viktigste hovedgrepet er at vi skal etablere et system med tiårige langtidsplaner for å styrke forutsigbarheten innenfor dette området og for å heve ambisjonene innenfor dette området. Det er en langsiktighet og en forutsigbarhet som er utrolig viktig for norsk næringsliv, fordi da vet de hva de kan forholde seg til. Punkt to: Vi understreker hele veien at samarbeidet mellom institusjonene, mellom høyskoler, universiteter og næringslivet kan bli mye bedre. Noen steder er det bra, andre steder må det bli mye bedre. Punkt tre: Nærings-ph.d.-ene framheves som spesielt effektive og gode virkemidler, men det er mange andre virkemidler også innenfor dette. Punkt fire: Vi ser at Forskningsrådets tildelinger av programmer har særlig økt innenfor det som går til næringslivet, og at det må fortsette. Jeg tror jeg deler representanten Skei Grandes skuffelse over Høyre i denne innstillingen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
SkatteFUNN har et proveny på ca. 1,5 mrd. kr og er med på å finansiere ca. 3 600 ulike prosjekter. Det fungerer bra, og derfor har vi også varslet at vi skal øke ordningen med 100 mill. kr. BIA og andre vesentlige virkemidler som er direkte rettet mot næringslivet, er positivt viktig å få på plass. Jeg er selvfølgelig også veldig godt kjent med det som var innholdet i krisepakken fra 2009, og veldig godt fornøyd med hvordan den fungerte. Den har rett og slett sørget for at norsk næringsliv har kommet seg godt gjennom finanskrisen. Men det jeg tror er en avgjørende viktig utfordring for oss, som er felles, er at alle må eie det intense ønsket om å være kunnskapsbedrifter og drive forskningsbasert utvikling. Det må være incentiver fra staten, men den viktigste drivkraften må ligge i næringslivet selv. Derfor er jeg så opptatt av at vi klarer å få institusjoner og bedrifter til å samarbeide tett, for da er jeg helt sikker på at vi får ut noen veldig viktige synergier.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Det er riktig at Komité for kjønnsbalanse i forskning har kommet med mange forslag, og mange av dem er også tatt til følge ved ulike institusjoner. Jeg ser nå at mange av institusjonene har en helt annen offensiv holdning både til å rekruttere dyktige kvinner og til å beholde og tilrettelegge for dyktige kvinner. Men vi er selvfølgelig ikke gode nok til dette. Vi ser særlig at når det nå er et flertall blant norske statsborgere som tar doktorgrad, som er kvinner, er det klart vi har muligheter. Så kom det et forslag i forbindelse med komiteens behandling som var en såkalt 120 pst.-modell. Den kjenner jeg ikke i detalj. Det kan godt hende at det er et godt forslag. Det er et forslag som jeg vil be Kif, Komité for kjønnsbalanse i forskning, om å se nærmere på for å se om det er et forslag – jeg ser det er gjennomført i andre land – som vi også kan inspireres av. Vi er utålmodige på dette området, og da har vi en super komité som tar imot alle offensive forslag som kommer, enten det er fra Stortinget, fra Sveits eller hvor det måtte være fra.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Det programmet for kunstnerisk utviklingsarbeid som Trine Skei Grande nå viser til, har vært en absolutt suksess. Det er jeg helt enig i. Det har vært ca. 50 personer innom det programmet, og det befinner seg 23 stipendiater i dette per i dag. Det er ikke lenge siden jeg var på et arrangement som feiret at det var ti år, og som viste eksempler på hva slags doktorgrader dette programmet hadde frambrakt. Det var utrolig inspirerende på alle vis. Jeg mener at dette er noe vi absolutt bør satse videre på. Det vekker også internasjonal interesse, fordi kunstfagene får ta doktorgrad på sine egne premisser, og det er deres eget utøvende arbeid som er avhandlingen, ikke en teoretisering av et kunstnerisk uttrykk. Dette er et spørsmål vi må følge opp i budsjettsammenheng.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Jeg er enig med saksordfører Tord Lien i at dette har vært en god debatt. Mange av perspektivene er vi veldig enige om. Det ble sagt i forbindelse med Forskningsbarometeret at uansett hvordan man målte norsk forskningsinnsats, kom vi dårligere ut enn våre naboland. Det er jo helt feil. Det er bare i én sammenheng jeg sier at jeg skulle ønske at vi hadde et litt lavere bruttonasjonalprodukt, og det er når jeg møter mine nordiske kolleger. Da sier jeg: Hvis noen av dere har lyst til å overta vårt bruttonasjonalprodukt, med de resultatene det gir for hvordan man måler forskningsinnsats, så vær så god. – Da vil de gjerne slå til alle sammen. Norge har nest høyest forskningsinnsats per innbygger – når vi måler det på denne måten – i OECD-området. Det betyr at vi har en betydelig forskningsinnsats. Vi ønsker selvsagt at den skal øke, men også at den skal spisses mer, og at vi er sikre på at vi får god kvalitet for det vi investerer. Begge disse perspektivene tar forskningsmeldingen opp. Det viktigste grepet – det har jeg vært inne på flere ganger – er en tiårig, nasjonal langtidsplan for forskning. Så skal vi også gjennomgå finanseringen av høyskoler og universiteter. Det er viktig i forskningssammenheng, men også for å vekte opp mot utdanning. Så er jeg glad for at det nye grepet med innstegsstillinger i Norge er godt mottatt – og mange ønsker seg det. Det er også bred enighet om å ha et sterkt grep om midlertidigheten i ansettelsespolitikken på mange institusjoner. At det skal være åpen tilgang til forskningsresultater, er jeg helt enig med saksordføreren i. Det handler om demokratisering. Det handler om fordeling. Det handler om at forskere i fattige land også skal få ta del i noe av det vi finansierer. Men det handler også om kraften i forskningen. Det er klart at jo raskere nye, interessante forskningsfunn kan formidles til en hel forskningsverden, jo raskere er det noen som kan gå videre med å utvikle sin egen forskning på bakgrunn av det. Så er det viktig at vi også får en offentlig ph.d.-ordning, at vi får en gaveforsterkningsordning som gir institusjonene større mulighet til å kunne styre hvor de statlig utløste midlene skal komme, og at man har et sterkt utdanningsperspektiv i forskningsmeldingen. Det mener jeg er avgjørende viktig. Så bare et par kommentarer til næringslivsforskningen. Jeg er veldig enig i det perspektivet som representanten Holmelid og flere andre har tatt opp, nemlig at det er når man ser nytten man kan ha av hverandre, at man virkelig kan få dette til å ta fart. Når jeg ser på de alternative budsjettene som Kristelig Folkeparti og Venstre har hatt på forskningssiden, har Kristelig Folkeparti økt forskningsinnsatsen med 160 mill. kr i forhold til regjeringen. Hvis man skal kompensere for det forskningsbehovet som næringslivet har, snakker vi om 5–6 mrd. kr i året. Det er jo hav mellom dette. Vi må ha en strategi, og felles nytte er den viktigste strategien.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Bare et kort innlegg til fra min side, for jeg fikk et veldig sterkt behov for at vi kanskje løfter blikket litt på slutten. Det er ikke så rart at mye av denne debatten har dreid seg om næringslivet og næringslivets forskning. Vi er i en situasjon med finanskrise rundt oss, og alle må være opptatt av at vi får til et mest mulig offensivt utgangspunkt for all næringsutvikling. Da har jeg bare lyst til å si et par ting. For det første er det ikke alt ved utvikling av næringslivet som skal løses av forskning og det vi snevert definerer som forskning. Næringsministeren har akkurat lagt fram en stortingsmelding om mange andre tiltak rundt næringsvirksomhet som også er utrolig viktig, som er en offensiv melding, og som inngår i vår felles strategi. For det andre er det mange som tror at når man snakker om næringsutvikling, er det noen fag og disipliner vi trenger, som er viktigere enn andre, og at samfunnsfag og humaniora ikke er blant dem. Det er helt feil. Noe av det vi har sett særlig i de senere år, er at når man klarer å få til meget gode miljøer innenfor samfunnsfag og humaniora, som kan samarbeide med de teknologiske fagene og realfagene, klarer vi å få til en tverrfaglighet og en viten som bringer oss opp på et høyere nivå. Til slutt har jeg lyst til å si at det uansett er viktig at vi skaffer oss mer viten. Vi må ruste oss på alle områder, og vi må ikke tro at vi nå sitter med en slags fasit på hva slags kunnskap vi trenger om 10, 20 eller 30 år. Vi må f.eks. se på den demokratiske beredskapen i et samfunn. Ut fra situasjonen i Syria, ut fra situasjonen i Tyrkia, ut fra situasjonen hos oss selv da 22. juli rammet oss, vet vi at vi trenger en beredskap som er mye bredere enn den som har fått dominere denne diskusjonen, og som betyr at vi må ha dyp innsikt i våre egne demokratiske tradisjoner – hvordan vi skal utvikle et godt samfunn, og hvordan vi skal heve blikket. Det betyr at vi til alt som dreier seg om forskningspolitikk, må ha en tilnærming som tar utgangspunkt i at all viten er viktig viten, at all ny kunnskap har verdi – selv om det ikke kan cashes inn i nye kroner akkurat de neste årene – og at nysgjerrigheten, det å stille nye spørsmål som betyr at vi må strekke oss etter nye krav, i seg selv er en utrolig viktig drivkraft på forskningsområdet.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2013-06-10:
Fisken i havet har vore vårt gull i mange hundre år. Sjømatnæringa har stor betyding for verdiskaping, sysselsetting og busetting langs kysten. Forvaltar vi ressursane rett, har vi faktisk noko evigvarande. Noreg kan ikkje verta best i verda på alt, men vi må vera kunnskapsleiande på dei områda der vi har strategiske fortrinn, og eit strategisk fortrinn har vi verkeleg innanfor sjømat. Når det gjeld areal, utgjer kyst- og havområda våre sju ganger landareala våre, og på fleire område er Noreg alt verdas fremste sjømatnasjon. Vi er verdas nest største eksportør av sjømat, vår forvalting av fiskeri og havbruk er blant det fremste i verda når det gjeld kompetanse, utforming av reguleringar, evne til å implementera reguleringane og andre tiltak, ikkje minst innanfor berekraft. Sjømatindustrien er avhengig av lønsame bedrifter for å kunna sikra framtidig utvikling og vekst. Fiskeressursane er fellesskapet sin eigedom og skal derfor brukast på ein måte som bidreg til høgast mogleg verdiskaping gjennom heile verdikjeda, innanfor berekraftige rammer. Det er gode tiltak i sjømatmeldinga for å styrkja sjømatindustrien sine rammevilkår, m.a. at næringsansvaret for råstoffkvalitet og råstoffbehandling vert skjerpa og lagt til fiskesalslaga og meir målretta innretning av forskingsmidlane til markedsretting, teknologi- og produktutvikling og utnytting av restråstoff. Det er bra at det vert sett ned eit utval som skal gjennomgå sjømatindustrien sine rammevilkår i ein NOU, som skal innehalda tiltak for auka lønsemd og verdiskaping i eit marknadsmessig perspektiv. Utvalet skal òg vurdera regionale verknadar og leggja til grunn berekraftig produksjon. Arbeidarpartiet er òg svært nøgd med innspela frå høyringa i komiteen, og saksordføraren sitt syn vedrørande strukturering vert teken til følgje, og at vi dermed gjev valfridom på strukturering over 11 meter. Dette vil styrkja næringa. Tidlegare i dag diskuterte vi forskingsmeldinga, og vi i Arbeidarpartiet er glade for styrkinga av den offentlege finansierte marine forskinga som ligg i meldinga. Eit marint kunnskapsløft og ein handlingsplan for marin forsking og kompetanse er viktige tiltak for å sikra lønsemd og berekraft. Kunnskapsløftet handlar ikkje berre om meir pengar til forsking. Vi må òg sikra at forskinga vert brukt på riktige område, og at forskinga vert teken i bruk. Næringa må ha tilgang til arbeidskraft med rett kompetanse. Auke av rekrutteringskvotar kan vera eit viktig bidrag her. Det er òg viktig at vi styrkjer både den langsiktige grunnleggjande forskinga og den brukarnære forskinga. Verda har et stadig aukande behov for mat, og Noreg kan spela ei sentral rolle i å auka matproduksjonen. Vårt mål er derfor at Noreg skal verta verdas fremste sjømatnasjon, og sjømatmeldinga dreg opp viktige ambisjonar for framtida.
Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Grunnleggende for forskning er det å bygge videre på akkumulert kunnskap. Det betyr at det for forskeren er nødvendig å ha tilgang til nasjonal og internasjonal kunnskapsstatus samt kunnskapskilder – og det er krevende. Mengden av forskningspublikasjoner har økt, og fordi kunnskap er blitt en stadig viktigere drivkraft i økonomien, har også kostnadene ved tilgang til forskningskilder økt. Det er ikke sånn at ny teknologi har redusert utgiftene til fag- og forskningsbibliotekene eller forskningsinstitusjonene. Det er tvert imot sånn at utgiftene har gått rett i været. I de fleste tilfellene har forskerne interesse av å dele sine resultater med andre – det er jo publiseringa som gir forskningsmessig status. Det er også sånn at man har interesse av å dele ut fra holdningen: Hvis jeg får tilgang til din forskning, får du tilgang til min. Det er vi alle avhengig av. Det er dette som ligger til grunn for åpen publisering. Jeg er veldig glad for at regjeringa så klart sier fra i meldinga at den prinsipielt mener at all forskning som er helt eller delvis offentlig finansiert, skal være åpen tilgjengelig, og at dette får en samstemmig støtte fra komiteen. Det er viktig å understreke at åpen publisering stort sett vil komme i tillegg til etablerte vitenskapelige tidsskrifter. Fri tilgang betyr heller ikke at det blir gratis for de institusjonene som bygger opp sine vitenskapelige arkiver. Foreløpig ligger prisen per publikasjon i åpne arkiver ennå over prisen per publikasjon i abonnementsdatabaser. Forskjellen er at utgiftene i det første tilfellet belastes institusjonen som bidrar med arkivering, mens det i det andre tilfellet belastes den institusjonen eller forskeren som ønsker tilgang. Begge disse to publiseringsmåtene vil leve ved siden av hverandre en god stund. Åpen publisering er å etablere en kunnskapsallmenning ved siden av det kommersielle markedet. Det er nødvendig for at kommersiell publisering får en konkurrent eller motkraft for å hindre monopolisering. At myndighetene stiller strenge krav om egenarkivering i åpne arkiver, vil bidra til at kommersielle utgivere vil måtte akseptere at publisering skjer parallelt. Oppbygging av åpne arkiver er derfor en viktig oppgave for institusjonene. Det blir dyrere jo større man er, men det gir altså tilgang for mindre institusjoner. Parallelt med det må vi fortsatt ha tilgang til de kommersielle publiseringene. Da er det viktig at jobben som Cristin gjør – og da tenker jeg ikke på ministeren, men på databasesystemet Cristin – med å skaffe tilgang og lisensavtaler til databaser fortsetter. Åpen publisering er altså ikke en måte å spare penger på, men en måte å demokratisere tilgang til forskningsresultater på.
Lars Egeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Regjeringa understreker i meldinga målet om å ha en havbruksnæring som står for en økologisk bærekraftig matproduksjon samt å ha en havbruksnæring som ivaretar miljø- og sykdomshensyn. Jeg har stor tro på at norsk havbruksnæring har en stor framtid, men det er åpenbart at næringa har store utfordringer når det gjelder bærekraft. Det er ikke akseptabelt. Fortsatt er rømminger et problem og spredning av lus og sykdommer. Dette må løses. Det er behov for økt kontroll med produksjonsbetingelsene. Lukkede merder gir en sånn kontroll, og jeg tror det vil vinne fram. Vi skal ikke bare være verdens største eksportør av oppdrettsfisk, vi skal også være fremst når det gjelder kvalitet. På sikt er kvaliteten nødvendig for næringas framtid. Jeg spiser oppdrettsfisk uten å være redd for helsa, og jeg deler Mattilsynets syn på at helsegevinsten ved å spise oppdrettsfisk er større enn faren for helseproblemer med den samme fisken. Men det er ingen grunn til at man skal stoppe arbeidet med å få bort helserisikoen ved oppdrettsfisk. Vi må ikke ha en situasjon der hensynet til kortsiktig gevinst går ut over hensynet til bærekraftighet eller kvalitet. Det betyr at vi må være opptatt av fôret til fisken. I dag er over 70 pst. av fiskefôret vegetabilsk. Andelen omega 3 i fisken har gått kraftig ned på bekostning av omega 6. Omega 6 har vi for mye av, mens begrunnelsen for å spise fisk nettopp er at vi skal få i oss omega 3. Men fisken blir som oss – et resultat av hva den spiser. Når det gjelder fiskefôr fra marine ressurser, er problemet at fisken får i seg miljøgifter. Tranen som vi drikker, er renset for disse miljøgiftene. Det er sterk kontroll med norsk fiskemat, sånn at det som leveres til markedet, holder seg under grenseverdiene. Deler av bransjen jobber også mot EU for å få hevet disse grenseverdiene, men jeg mener at vi skal være opptatt av hvordan vi kan sikre at innholdet av omega 3 er stort i fisken, at det fortsatt er en fisk – ikke en flytende kylling, som noen kaller det – og hvordan vi kan redusere miljøgiftene ytterligere, sånn at vi stolt kan si til verden at vi bringer dem bærekraftig og kvalitetsmessig sunn mat.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Den maritime næringen er den næringen i Norge som etter olje- og gassnæringen har størst verdiskaping. Den sysselsetter omtrent 100 000 personer og skaper verdier for ca. 150 mrd. kr årlig. I tillegg er næringen her i landet særegen ved at vi kan tilby et komplett maritimt miljø med aktører innen alle sektorer, fra kjølen på et skip blir strukket og til det er i daglig drift. Ute i verden har den norske næringen er enormt høy anseelse, noe som kom tydelig fram da hele verdens maritime næringstopper sist uke var samlet her i Oslo under Nor-Shipping. I forbindelse med Nor-Shipping ble det også arrangert et konsept kalt «Ocean Talent Camp», der rundt 11 000 ungdomsskoleelever fikk presentert de mange mulighetene man har om man skulle velge et maritimt yrke. I tillegg har «Youngship», en organisasjon startet og drevet av unge i næringen, hatt et stort engasjement for å øke antallet som velger den maritime næringen som yrkesvei. Innsatsen de gjør, er imponerende. Jeg er overbevist om at den vil gi resultater. Samtidig kan ikke noen få ildsjeler alene løse utfordringene knyttet til rekruttering til den maritime næringen. Mye tyder på at den maritime utdanningen dessverre er blitt nedprioritert. Det er dårlig stelt med lærebøker. Flere skoler bruker læremateriell som enten ikke er på norsk, eller som er fra 1970-tallet. Skipene fra 1970-tallet er skrotet. Nå er det på tide at også læremateriellet fra den tiden blir det. I tillegg er det et rekrutteringsproblem til læreryrket i disse fagene. Ofte er det vanskelig å finne personer som har kunnskap nok, som ønsker å bli lærer, og som får det til å passe inn i en eventuell turnus. I tillegg er det neppe særlig motiverende å vite at dersom man velger å undervise i maritime fag, må man selv finne læremateriell og selv legge opp undervisningen uten klare rammeverk. En undervisning uten klare rammeverk fører i sin tur til at studentene, når de skal ut på skip, kommer med svært forskjellig bakgrunn og forståelse. Noen er allerede klare for å kaste loss, andre burde vel egentlig hatt et år til på land. Dette skyldes en ulik utdanning etter ulikt utdanningssted. Samtidig ser vi at profesjonsutdanningene også sliter. Det ble avdekket en rekke feil og mangler ved utdanningsinstitusjoner landet over. Lab-kapasitet og simulatormulighetene er ofte dårlige på de fagskolene som er langt fra et universitet eller en høyskole. Det er behov for en samlokalisering av fagskoler og høyskoler. En slik samlokalisering vil gjøre at institusjonene kan trekke veksler på hverandres ressurser, og løse en del utfordringer knyttet til infrastruktur. Vi må utdanne for framtiden. Vi må ha en maritim utdanning som setter Norge i stand til å opprettholde vår verdensledende posisjon i en av verdens viktigste næringer. Da er det behov for et løft, og løftet må komme nå. Vi har ikke tid til å vente, for skipet går nå. Jeg viser til de forslagene i Innst. 316 S og Dokument 8:59 S som allerede er fremmet av Dagrun Eriksen på vegne Line Henriette Hjemdal, Dagrun Eriksen og meg selv.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
I forslaget til ny diskrimineringslov om etnisitet, står følgende i § 9: «Trakassering på grunn av etnisitet, religion eller livssyn er forbudt. Med trakassering menes handlinger, unnlatelser eller ytringer som virker eller har til formål å virke krenkende, skremmende, fiendtlige, nedverdigende eller ydmykende.» I en sangtekst fra en av Norges mest kjente black metal-grupper, leser jeg følgende utdrag: «Løft deres sverd til kamp, stolte menn La massakeren begynne i dag Hogg hodet av hver kristen Og voldta deres kvinner og barn Hvert kristenkors du finner skal du vende om Hver en bygning som bærer guds navn skal brenne Hver en kristenmanns grav skal vi skjende» Mener statsråden at det siterte utdraget kommer inn under forbudet i § 9 ny diskrimineringslov om etnisitet?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
I meldingens kapittel om havbruk kunngjør regjeringen at de vil innføre bærekraftsindikatorer og grenseverdier når det gjelder negativ påvirkning på miljøet. Det er vi i Kristelig Folkeparti enig i. På side 122 i meldingen er det en stor og fin figur som viser hva en skal gjøre hvis bærekraftsindikatorene viser at grenseverdiene er overskredet. Ved indikasjoner skal en vurdere tiltak, og det synes vi også høres fornuftig ut, men så står det videre nedover i figuren: Ved «verifisering av tilstand» gjennom «direkte metode som måler faktisk påvirkning», kan en da komme fram med en stor grad av vitenskapelig verifisering om tilstanden for miljøet er god, middels eller dårlig. Og i alle tre tilfeller står det fortsatt at en skal «vurdere tiltak» og «videre økt overvåking». Er ikke representanten enig i at hvis en har vitenskapelige fakta som viser en dårlig miljøtilstand, kan det være på tide å iverksette tiltak?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
SV ønsker å framstå som et miljøparti. Det har de greid flere ganger når det gjelder hensynet til rent hav og fiskerinæringen i Lofoten og Vesterålen, såpass at det har knaket i sammenføyningene i regjeringen mer enn én gang. Men når det kommer til miljøproblematikken knyttet til oppdrettsnæringen, mener vi i Kristelig Folkeparti at SV har vært påfallende fraværende. Vi stilte bl.a. spørsmål ved hvorfor de grønne konsesjonene ble utlyst som teknologinøytrale. Vi har skrevet merknader om det, og vi ser ikke noe til SV når det gjelder støtte i den saken. Vi ber om å få fortgang i merking av oppdrettslaks, når vi vet at det allerede foreligger moden merketeknologi. Føler ikke representanten Holmelid seg noe ubekvem med at SV er så til de grader fraværende når det gjelder miljøspørsmål knyttet til oppdrettsnæringen?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
I november i fjor sendte regjeringen ut et høringsnotat om leveringsplikt for fartøy med torsketrålløyve. La meg først av alt fastslå at Senterpartiet og Kristelig Folkeparti er helt enige om at leveringsplikten er et viktig tiltak – distriktspolitisk og for arbeidsplasser og bosetting i Nord-Norge. Høringsnotatet viser også at leveringsplikten ikke er oppfylt i Finnmark. En innstramming her er på sin plass. En av de tingene som regjeringen ba om å få tilbakemelding på, var å innføre bearbeidingsplikt når det gjaldt hyse. 90 pst. av landet hyse skal bearbeides. Høringssvarene har en fått. Der blir det, etter min mening, utvetydig påvist at det i historisk tid ikke har vært mulig å tjene penger på å filetere hyse i Nord-Norge. Det kunne være greit å få høre representantens mening – om dette er et høringsforslag som bør omsettes i praktisk politikk.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg vil aller først si at jeg synes det er kjekt å legge merke til at vi blir oppfattet som tydelige i spørsmål som gjelder fiskeripolitikk og distriktspolitikk. Vi var sammen i Tromsø, og representanten Hansen vet at jeg der også var veldig tydelig og sa klart ifra bl.a. om at prinsippet om at fiskersiden skal ha siste ordet når det gjelder fastsettelse av minstepris, ligger fast for oss, i tillegg til prinsippet om leveringsplikt for fartøy med torsketrålkonsesjoner. Der sa jeg også at dette er prinsipp som er viktige for oss, også når vi skal forhandle med andre parti. Vi er villige til å snakke med alle, men jeg tror nok også mine gode kolleger i Høyre og Fremskrittspartiet vil være enige i at når vi skal komme fram til enighet, er kanskje ikke det det første vi skal begynne å snakke om.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Grunnen til det er at vi i Kristelig Folkeparti i den merknaden også så mellom linjene at dette prinsippet om et solidarisk ansvar der alle skal betale likt, ligger inne. Vi har i en særmerknad sagt ifra om at vi mener at en sånn ordning vil gi et disincentiv i og med at så lenge alle skal betale likt, vil en ikke ha noe «drive» til å innføre ny teknologi som kan redusere faren for bl.a. lus og rømming av fisk. Vi ønsker altså istedenfor en modell der selskapene, når de kan dokumentere at de har innført tiltak for bedret sikkerhet og miljø, skal få betale inn mindre til en slik ordning og dermed få et økonomisk incentiv til å innføre ny teknologi.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Jeg er glad for det spørsmålet. Jo, Kristelig Folkeparti mener at dette er en svært viktig næring, som har et potensial for å vokse. Men i meldingen snakker en om økonomisk, sosial og biologisk bærekraft. Skal utviklingen kunne karakteriseres som en suksess, må en jo drive i samsvar med alle bærekraftkriteriene. Når det gjelder mengden volum fisk i sjøen, har det vært en suksess. Når det gjelder antallet arbeidsplasser som er skapt og verdier som er skapt, har det absolutt vært en suksess. Men når det gjelder miljøet, mener faktisk vi i Kristelig Folkeparti at det er et godt stykke igjen før vi kan si at oppdrettsnæringen har vært en ubetinget suksess de siste ti årene.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
I sjømatmeldingen går regjeringen inn for å innføre et prinsipp om gjennomsnittlig rullerende maksimal tillatt biomasse. I den forbindelse er vi i Kristelig Folkeparti litt bekymret, for så langt som vi forstår det prinsippet, betyr det at det i deler av året vil stå til dels betydelig mer fisk i sjøen enn det har gjort til nå. Det kan også være på tider av året der sjøtemperaturen er høy, med dertil store problemer med lakselus. Er det en bekymring statsråden deler – at luseproblematikken kan bli forverret med gjennomsnittlig rullerende MTB? Eller er det en problemstilling som statsråden mener er avklart?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
Representanten Alf Egil Holmelid er en skarp observatør, og ved nærmere ettersyn viser det seg at han har helt rett i at Kristelig Folkeparti ikke står inne i en merknad der det egentlig var meningen at vi skulle stå. Derfor må jeg ta ordet igjen, for iallfall å sørge for at det kommer inn i referatet. Det jeg har å vise, er sjetteutkastet av komitéinnstillingen, der jeg har skrevet det inn i margen, men det har ikke kommet med, og det må vi ta på vår kappe. Men vi støtter altså regjeringen i synet på at influensområdet skal være et større område enn den umiddelbare nærheten rundt en oppdrettslokalitet, og vi støtter også prinsippet om at det skal kunne avkreves et gebyr som blir brukt til miljøundersøkelser. Så skal det være rettet opp, iallfall i referatet fra dagens forhandlinger.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-06-10:
I regjeringens forslag til ny fiskesalgslagslov blir flere viktige prinsipper videreført fra råfiskloven. Det aller viktigste er prinsippet om at fiskeren eier råvarene til prisen er fastsatt, og at fiskersiden dermed fortsatt skal ha rett til å fastsette minstepris. Kristelig Folkeparti har lange tradisjoner for å verne om interessene til primærnæringene. Innenfor både landbruk og fiske er samvirkemodellen svært viktig for å sikre bønder og fiskere en stabil og forutsigbar pris på varene sine. Samvirkene har også blitt tildelt andre viktige oppgaver, bl.a. å sikre næringsmiddelindustrien jevn og sikker tilgang på råstoff. Det har i alle år vært Kristelig Folkepartis politikk å støtte samvirkemodellen for omsetning av råvarer fra landbruk og fiskeri. Kristelig Folkeparti støtter derfor regjeringens forslag når det gjelder framgangsmåte for prisfastsettelse i den nye fiskesalgslagsloven, og at fiskesalgslagenes rett til å fastsette minstepris nå blir uttrykkelig slått fast i lovens § 12. Et nytt element i loven er obligatorisk mekling, hvis fiskesiden og industrisiden ikke kommer fram til enighet om minstepris, men prinsippet om at fiskesalgslagene har rett til å fastsette minsteprisen hvis meklingen ikke fører fram, fastholdes. Vi gir vår tilslutning til denne nye ordningen. I likhet med Høyre stiller vi oss likevel uforstående til at den rød-grønne regjeringen har brukt åtte år på å komme fram til en meklingsordning, tilsvarende den som fiskeriminister Svein Ludvigsen i Bondevik II-regjeringen innførte. I Kristelig Folkeparti merker vi oss også at fiskesalgslagene blir tilført nye kontrolloppgaver med den nye loven. I tillegg til oppgavene med å føre kontroll med kvoter og inndra fangst utover kvote skal fiskesalgslagene nå føre kontroll med kvaliteten på fangst som blir landet. Vi registrerer at dette fortsatt er uavklarte spørsmål når det gjelder oppgavefordeling mellom fiskesalgslagene og Mattilsynet. Vi imøteser derfor den varslede gjennomgangen av rutinene for samarbeid og ansvarsdeling mellom Mattilsynet, Fiskeridirektoratet og fiskesalgslagene. Vi viser for øvrig til Kristelig Folkepartis merknader da Meld. St. nr. 16 for 2011–2012 ble behandlet den 4. juni i fjor. Vi påpekte da de store variasjonene salgslagene imellom når det gjelder kontrollarbeidet. Det varierer til dels svært mye når det gjelder bruk av både personell og ressurser. Det er svært viktig med en felles praksis og forståelse av hvordan dette arbeidet skal gjennomføres. Vi mener derfor at det er viktig at § 7 i den nye fiskesalgslagsloven åpner for å etablere felles organ for to eller flere fiskesalgslag for å utføre kontrolloppgaver. Det vil gi en mer enhetlig praksis i kontrollarbeidet, og vi håper at fiskesalgslagene benytter seg av denne muligheten. Med disse merknadene slutter Kristelig Folkeparti seg til regjeringens forslag om ny fiskesalgslagslov.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Det er fleire talarar her i dag som har vore inne på at norsk næringsliv investerer mindre i forsking enn land det er naturleg å samanlikne seg med. No er det nokon som prøver å bortforklare det i ein viss grad med å seie at vi har ein næringsstruktur i Noreg som gjer at det er naturleg at vi ligg litt lågare i industriell forsking. Det er ikkje riktig. Viss du les indikatorrapporten, står det at sjølv om vi kompenserer for næringsstruktur, så investerer norsk næringsliv mindre i forsking enn det våre naboland gjer. Eg har hatt gleda av å jobbe med næringsretta forsking både i næringslivet og ved universitet, og eg har kome fram til at det utan samanlikning viktigaste vi kan gjere for å få opp forskinga i næringslivet, er å styrke samarbeidet mellom universitet og høgskular og næringslivet. Vi kan bruke insentiv av ulike slag, men det utan samanlikning viktigaste vi gjer, er å bygge ned skotta mellom akademia og næringslivet. Der er gjensidige fordommar mellom akademikarar som ikkje likar kommersialismen i næringslivet, og der er fordommar i næringslivet mot akademikarar som ikkje bryr seg om næringslivet. Eg har sett at får vi sett dei saman, genererer det tillit, og det genererer nye spennande prosjekt. Vi har ei rekke klyngesamarbeid i Noreg som er finansierte gjennom NCE-programmet og ARENA-programmet, og no blir det signalisert at vi skal få Global Centers of Expertise. Dette er grep som faktisk løftar fram forsking, og det løftar også fram forsking for små og mellomstore bedrifter. Ved slike klyngar får ein den situasjonen at store bedrifter som har tid og ressursar å bruke på å bygge opp samarbeidet med institusjonar, tek med seg dei små og mellomstore bedriftene slik at det siv forskingsresultat også ut til dei små og mellomstore bedriftene. Slik ser dei at det er noko å hente også for dei i forskingsallmenningen. Det utan samanlikning viktigaste for at næringslivet skal satse på forsking, er at vi har grunnforsking i internasjonal toppdivisjon. Ein kan ikkje forvente at næringslivet i internasjonal toppdivisjon skal samarbeide med norske institusjonar om forsking viss ein ikkje på grunnforskingssida er i verdas toppdivisjon. Der meiner eg at regjeringa har gjort eit veldig godt grep ved å satse på ein tiårsplan for forsking. Å satse på ein tiårsplan for forsking vil løfte norsk forsking opp på eit nivå som gjer at næringslivet synest det er interessant å samarbeide med norske institusjonar.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
IKT er eit verktøy for vekst og verdiskaping. Noreg er i verdstoppen når det gjeld bruk av Internett. 86 pst. av oss brukar nettbank, medan gjennomsnittet for EU er 37 pst. Regjeringa vil leggje til rette for at alle som ønskjer det, kan bruke digitale verktøy og tenester. For å få til det er det viktig å skaffe seg god oversikt over bruken av Internett blant dei eldre – for å leggje til rette for at også denne gruppa skal få god bruk av Internett. IKT er viktig for verdiskapinga i Noreg. Vi har ein sterk IKT-bransje, samtidig som IKT er eit viktig verktøy for alle bransjar. Regjeringa støttar opp under denne utviklinga med ei offensiv satsing på elektroniske tenester retta mot næringslivet. Sentralt her står Altinn og elektronisk dialog med arbeidsgivar, EDAG. Regjeringa vil stimulere til at mest mogeleg offentlege data blir gjort tilgjengeleg gratis eller til ein låg pris. Kartdata er eit viktig grunnlag for mange applikasjonar, både for offentlege og for private aktørar. Regjeringa har starta arbeidet med å frigi sentrale kartdata. I revidert nasjonalbudsjett blir det foreslått å løyve 10 mill. kr til dette formålet. Det blir bl.a. foreslått å frigi data frå hovudkartserien for landområda og vegdata og adressedata. Sikkerheit er eit sentralt element i IKT-politikken. Det er viktig å merke seg at fagdepartementa har eit overordna ansvar for IKT-sikkerheita i eigen sektor. Enkelte departement har eit særskilt ansvar. Regjeringa overfører ansvaret for førebyggjande informasjonssikkerhet i sivil sektor frå Fornyings-, administrasjons- og kyrkjedepartementet til Justis- og beredskapsdepartementet. Noreg ligg langt framme når det gjeld å levere digitale tenester til næringslivet. ID-porten gir tilgang til nettenester frå over 280 offentlege verksemder. Regjeringa samarbeider også med kommunane om gode IKT-løysingar. Det er eit politisk ansvar å leggje til rette for digitalisering i offentleg sektor for å ta ut potensial for vekst og verdiskaping. Men det er også eit offentleg ansvar å leggje til rette for at marknadsaktørane kan bidra til vekst og verdiskaping. Det er ikkje minst viktig i ein bransje som er sterkt avhengig av infrastruktur, og der stor samhandling med det offentlege er viktig. Det undrar meg at opposisjonen faktisk legg vekt på at marknaden skal fungere åleine, og ikkje legg opp til at det offentlege har eit ansvar for at marknaden også på IKT-sektoren fungerer så godt som mogleg, med dei støttefunksjonane for det offentlege som er nødvendig.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Eg har merka meg at Høgre har utvikla dobbeltkommunikasjon til ein kunst i denne valkampen. Nå merka eg meg at i dei sakene som vi behandlar i dag, argumenterer Høgre ganske sterkt i gruppa og i merknadene for strukturering av fartøy under 11 meter, men dei stemmer imot strukturering av fartøy under 11 meter i vedtaks form. Kva er det eigentleg Høgre meiner?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
For det første vil eg seie at vi er for at vi skal ha system som gir sporbarheit tilbake til oppdrettsanlegga, men vi må vere sikre på at vi har ordningar som fungerer godt, som tar alle nødvendige dyrehelseomsyn, og som er kvalitetssikra på ein god måte. Vi meiner at tida ikkje er moden for å slå fast at det finst system som vi kan innføre i dag. Inntil vi får på plass system som kan gi sporbarheit tilbake til den riktige årsaka, er det mogleg å gi solidarisk ansvar ut frå dei prinsippa som ligg i meldinga, og som departementets drøfting viser er i samsvar med grunnloven og menneskerettskonvensjonen.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Det SV er veldig fornøgd med i denne meldinga, er for så vidt det same som også Høgre har blitt einig i, nemleg at det er uheldig for den minste flåten, med fartøy som er under 11 meter, å strukturere. Det har Høgre argumentert veldig sterkt for diverse gonger her i salen, og også i andre samanhengar. Nå har SV og regjeringa kome fram til at vi ikkje skal ha strukturering under 11 meter, og det ser ut til at også Høgre begynner å hamne på den linja. Når det gjeld strukturering for fartøy over 11 meter, er det framleis ein diskusjon i partiet vårt. Det står ting i vårt partiprogram som ikkje har gjennomslag i regjeringa på det noverande tidspunktet.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Eg er veldig stolt over det SV har fått til når det gjeld oppdrettsnæringa. I motsetning til Kristeleg Folkeparti har vi fått gjennomslag for grøne konsesjonar, som er eit verkeleg løft. For første gong får vi verkeleg trykk på at vi skal forbetre teknologien for oppdrettsnæringa. Eg er 110 pst. sikker på – det var kanskje litt sterkt sagt for ein matematikar, men eg er svært sikker på – at den lukka teknologien er så god at når det blir utlyst konsesjonar, kjem vi heilt sikkert til å få søknader baserte på lukka teknologi. Eg er òg overtydd om at den teknologien kjem til å vinne fram med dei premissane som nå er lagde for dei grøne konsesjonane, så eg ønsker verkeleg at Kristeleg Folkeparti kan vere offensive og få til handling, og ikkje berre etterlyse handling.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Kristeleg Folkeparti er opptatt av miljø når det kjem til akvakultur. Regjeringa foreslår å endre akvakulturlova § 11 sånn at vi kan påleggje aktørane å betale nødvendige miljøundersøkingar. Den merknaden sluttar ikkje Kristeleg Folkeparti seg til i innstillinga. Kva er grunnen til det?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Vi i SV er ikkje berre opptekne av miljø; vi er også opptekne av solidaritet, og vi er veldig stolte av at denne meldinga inneheld eit eige kapittel om internasjonalt utviklingssamarbeid. Det er litt overraskande at ingen andre har nemnt dette hittil i debatten, derfor tenkte eg at vi kan ikkje ha ein sånn debatt utan at det til slutt vert teke opp. Når 70 pst. av verdas sjømatproduksjon føregår i utviklingsland – ein stor del skjer i småskala fiskeri - veit vi at dersom vi kan bidra med vår kompetanse, sånn at ein kan ta vare på desse ressursane på ein berekraftig måte, og ta vare på vidareforedlinga på ein god måte, er det kanskje noko av det beste utviklingsarbeidet vi kan gjere, i den forstand at vi kan overføre den kompetansen som det er overkommeleg å kunne bruke. I tillegg til kompetanse om berekraft og fiskeri vil det vere veldig viktig å samarbeide om forvaltingskompetanse. Dersom småskalafiskarane kan unngå at store internasjonale konsern kjem og tek maten ut av hendene på dei, har vi gjort veldig mykje bra for verdas fattige befolkning. Så det å satse på fiskeri, der vi har brei forvaltingskompetanse, er viktig. Kanskje vel så viktig som å satse på samarbeid om oljeforvalting, er det å satse på samarbeid om fiskeriforvalting. Vi har også lange tradisjonar gjennom forskingsfartøy, og vi får no bekrefta i meldinga at vi skal få eit nytt i 2016. Dette er ei sak som fortener å bli sett tydeleg på kartet når vi har ein slik diskusjon, for å sjå breidda i vår fiskerikompetanse med omsyn til kva vi kan utføre internasjonalt, ikkje berre med tanke på å spreie våre eigne ressursar til resten av verda, men for å bidra til at resten av verda kan ta vare på sine ressursar. Så vil eg berre ta ein liten replikk på representanten Reiten med omsyn til den diskusjonen vi hadde i ei replikkveksling om miljøovervaking. Dersom ein ser på merknaden, står også Kristeleg Folkeparti utanfor når det gjeld støtte til å kunne påleggje den enkelte miljøovervaking – og ikkje berre solidarisk.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Ein liten kommentar til representanten Nesvik: Det er ikkje sånn at det å innføre solidarisk ansvar betyr at vi sluttar å sanksjonere der vi kan påvise at det er gjort utslepp av oppdrettslaks. Poenget er at der vi kan påvise kvar oppdrettslaksen kjem frå, har vi klare sanksjonsmoglegheiter allereie. Det vi snakkar om her, er der vi ikkje har noka moglegheit for å gå på den enkelte. Då har vi eit solidarisk ansvar. Men det er jo ikkje til hinder for å sanksjonere der vi kan påvise kvar laksen kjem frå.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Fiskesalslaga og råfisklova har spela ei viktig rolle for fiskarane og for fiskerinæringa her i landet. Det første salslaget, Storsildlaget, blei stifta i 1927. Etableringa av salslaga og påfølgjande lovregulering var avgjerande tiltak for å skape betre vilkår for fiskarane. Tiltaka hadde bl.a. som formål å balansere ut maktforholda mellom fiskarane og eksportørane. Salslaga har også spela ei viktig rolle i forvaltninga av fiskeressursane våre. Ordninga med fastsetjing av minstepris har vore eit sentralt element i råfisklova og arbeidet til salslaga. Dagens råfisklov er frå 1951. Sidan den tid har det komme nye lover som regulerer fiskerinæringa. Det gjeld først og fremst havressurslova og deltakarlova. Derfor er det behov for å oppdatere og modernisere råfisklova. Men hovudtrekka ligg fast. Regjeringa foreslår ei meklingsordning for fastsetjing av minstepris, men salslaga skal ha siste ordet om det ikkje blir semje. SV støttar dette og meiner at det er viktig å sikre at salslaga får det siste ordet. Dette er ei ordning som har vore viktig for utviklinga av norsk fiskerinæring, og som bør vidareførast. Det blir også foreslått at salslaga skal få ei større rolle i kontroll av råstoffkvalitet og råstoffhandtering. Dette er viktige tiltak. Sjømatmeldinga legg opp til at Noreg skal bli verdas fremste sjømatnasjon. Skal vi nå dette målet, er det viktig å fokusere på kvalitet i alle ledd. Kvalitetsfokus er også viktig for å sikre lønsemda i fiskeria og i fiskeindustrien. Ansvaret til salslaga når det gjeld kvalitet, kjem i tillegg til Mattilsynet sitt ansvar for kvalitet og mattryggleik. Det er viktig å finne fram til ei god arbeidsdeling og gode samhandlingsformer mellom Mattilsynet og salslaga. Proposisjonen legg opp til eit sterkt kvalitetsfokus. Samtidig ligg hovudtrekka i lova fast, og det inkluderer salslaga sin rett til å ha siste ordet om minstepris. SV støttar dette.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-06-10:
Forskningsbarometeret 2013 ble presentert for kort tid siden. Det sammenligner ulike land og forteller hvordan Norge ligger an når det gjelder satsingen på forskning. Her ser man noen funn som gir særlig grunn til bekymring. Ett av funnene var nemlig at uansett hvordan vi måler dette, bruker Norge mindre på forskning enn våre naboland Finland, Sverige og Danmark. Jeg kan ikke komme på én eneste god grunn til hvorfor Norge skal sakke akterut når det gjelder forskning – tvert imot. Norge skal være rustet for fremtiden gjennom et krafttak for forskningen. Det er det som bidrar til innovasjon, til nye bedrifter, til lønnsomme arbeidsplasser og bedre velferd. Dette står i sterk kontrast til næringsminister Trond Giskes uttalelse til Adresseavisen for en tid tilbake: «Ikke alvorlig at vi scorer lavt på forskning og innovasjon». Jo, det er alvorlig at vi scorer lavt på forskning og innovasjon. For kunnskap, forskning og innovasjon er avgjørende for vår konkurransekraft, det er avgjørende for å styrke næringslivet, og det er en forutsetning for fremtidig velferd. Det hadde vært veldig flott om næringsminister Trond Giske kunne vært til stede i Stortinget under forskningsdebatten, særlig når vi vet at det er i norsk næringsliv forskningen bør øke i tiden fremover. Jeg har tydeligvis misforstått litt – for representanten fra Arbeiderpartiet nærmest beklager på vegne av næringsministeren at han ikke er invitert, at det er derfor han ikke er til stede i salen. Så vidt jeg vet, har ikke næringsministeren deltatt i noen forskningsdebatt i denne perioden. Det er veldig synd. Jeg trodde at det var en del av ministerens portefølje – det som handler om forskning og innovasjon i næringslivet. Jeg synes derfor det er synd at han ikke er til stede. Derimot vil jeg love at hvis Høyre vinner valget til høsten, vil det komme en langsiktig og forutsigbar innsats på forskningsområdet, og at hvileskjæret fra de rød-grønne blir erstattet med et krafttak på forskning.