trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Det jeg definitivt snakket om, såkalte avbyråkratiserings- og effektiviseringskutt fra regjeringen, er at vi i realiteten gjennom de siste årene har sett at det er blitt egentlig rene ostehøvelkutt av velferdskutt. Det som kanskje er mest frustrerende med de kuttene, er det vi nå ser av reportasjer, bekymringsmeldinger, fra norske sykehjem, fra kriminalomsorgen. Senest i dag kunne NRK melde om ganske dramatiske kutt i kriminalomsorgen, som rammer veldig mange. Det som også er frustrerende, er at dette er effektivisering fullstendig uten ledelse. Det er ingen tvil om at det er et effektiviseringsbehov i offentlig sektor, et behov for digitalisering, for nyinvesteringer, men regjeringen har altså valgt å gripe det an uten ledelse og uten å skape rom for de nødvendige investeringene i f.eks. digitale løsninger som vi trenger for framtiden.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Det er jo friskt å høre fra Høyre og representanten den beskrivelsen som kommer rundt regjeringens politikk når vi ser at antall unge som står utenfor både utdanning og arbeidsliv, øker så dramatisk – vi snakker altså om nærmere 100 000 som står utenfor. Særlig rammer det unge menn, særlig rammer det fagarbeidere, som blir stående utenfor jobb. Vi snakker muligens om en tapt generasjon, og vi har sett hvordan dette har utviklet seg i andre land. Det SV foreslår, er en satsing på ungdom gjennom en garanti for at ungdom skal komme seg ut i utdanning eller i arbeid i løpet av tre måneder– som kommunene får økonomisk handlingsrom til faktisk å få til – sånn at vi sikrer at de kommer seg ut i den aktiviteten som vi er helt enig i at er helt avgjørende, men som denne regjeringen ikke har lyktes med å få til.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg er veldig glad for at jeg får det spørsmålet fra representanten Njåstad, for det gir meg en anledning til igjen å minne om at vi har foreslått i vårt alternative budsjett en pakke for skatter og avgifter som innebærer at folk flest, den typiske lønnsmottaker, den typiske familie, med vanlig lønn, kommer ut i pluss, til tross for de endringene vi gjør i engangsavgiften. De endringene vi gjør i engangsavgiften, handler nettopp om at vi skal vri avgiftstrykket fra fossile biler, øke prisen på fossile biler og gjøre det billigere å kjøpe nullutslippsbiler. Det denne regjeringen har gjort, er å gi de aller største avgiftslettelsene til fossile luksusbiler, til Porsche Cayenne, og det er litt uklart hvordan det på noen som helst måte skal hjelpe den ordinære barnefamilien til å bli mer klimavennlig. De har også gitt de aller største skattelettelsene til de aller rikeste, mens det i vårt opplegg er folk flest som kommer ut i pluss – til tross for avgiftsøkningene på miljø.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Vi har ikke gått inn for å øke sukkeravgiften, som regjeringspartiene og støttepartiene har gjort. Bakgrunnen for det er at vi ser at det er ganske betydelige avgrensningsutfordringer der. Jeg er glad i å ta vitaminer, og jeg spiser mine vitaminbjørner hver eneste dag. Jeg har begynt å hamstre nå før avgiftene går opp. Men jeg merker meg jo at sukkerholdige kaker ikke får den samme avgiftsøkningen. Jeg tror det er uklokt å innføre avgifter som ikke er utredet, og som risikerer å få noen utfordringer knyttet til legitimitet. Vi har behov for at folk flest forstår avgiftene, ser hvorfor vi har dem. Selv om avgiftssystemet kan funke bra for folkehelsen, tror jeg at man trenger mer utredning og mer målrettede avgifter for å få det til, og ikke bare innfører en avgift som salderingspost i en budsjettforhandling.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg vet at jeg og representanten Elvestuen deler den samme bekymringen for klimaendringene og det samme engasjementet for å ta strømmen i bruk for å kutte klimagassutslipp, og derfor er jeg litt i stuss over at det ikke er større bekymring i Venstre over tempoet i innfasingen av elbiler. Til tross for at vi kan være stolte over elbilpolitikken, taper fortsatt elbilen åtte av ti ganger i konkurransen mot fossilbilen når en ny bil skal kjøpes. Det er derfor vanskelig å hevde at vi er i rute for å nå målet om at alle nye biler i 2025 skal være nullutslippsbiler. Det blir ikke bedre av at lettelsen i engangsavgiften for biler som går på bensin eller diesel, gjennom de siste årene har vært nesten tre ganger så stor som for elbilene. Så jeg lurer ganske enkelt på hva som er Venstres plan for å få med seg Fremskrittspartiet og Høyre på å øke bilavgiftene tilstrekkelig for å nå målet for 2025.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
På side 27 i proposisjonen for skatter og avgifter kan vi lese at om lag 12 pst. av skattyterne får økt skatt, og at andelen personer som får skatteskjerpelse, er størst i de høyeste inntektsgruppene. Men jeg lurer på om ikke det er en liten omskriving av fakta, for det er vitterlig sånn at formuesskattekuttene er større enn skatteøkningene, og at de med de største inntektene og formuene fortsatt får store skattelettelser. I sum etter fire år med denne regjeringen sitter de igjen med de største skattelettelsene. Eller tar jeg feil?
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Mer flom, styrtregn og ras viser oss at klimaendringene er i gang, noe som mange lokalsamfunn merker på kroppen allerede. Skal vi gjennomføre et grønt skifte, må kommuner og fylker kunne finansiere både klimatilpassing og lokale klimatiltak. Jeg tror Senterpartiet kanskje ble like overrasket som oss da vi så at regjeringen presenterte et statsbudsjett hvor bevilgningene til ras og flomsikring var halvert. Dette er nok et område hvor vi framover må forvente å måtte legge enda mer penger på bordet, noe SV legger opp til i sitt alternative budsjett, som prioriterer de mange istedenfor de få. Jeg lurer på om dette er noe som også Senterpartiet har prioritert og vil prioritere framover, sammen med SV.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg følger med på programmet «Da vi styrte landet», og det jeg liker best, er klippene som tar oss tilbake i tid, til 1980-, 1990- og 2000-tallet. Oljefeltene var større enn noensinne, norsk økonomi gikk fra krise til vekst, vi tettet ozonhullet, Norge slo Brasil i fotball, og vi som vokste opp i disse årene, tok det vel for gitt at pilene bare kunne peke én vei – oppover – og at vi skulle få det bedre enn foreldrene våre. Nå, i 2017, ved inngangen til 2018, er ikke framtiden så rosenrød. De økonomiske og sosiale forskjellene øker i og mellom land, klimaendringene er i gang, og vi merker de dyre og urettferdige konsekvensene på kroppen. Den største flyktningkatastrofen siden annen verdenskrig pågår fortsatt, selv om Norge og Europa i stor grad har stengt grensene. Så hvilket svar har da landets regjering når vi går inn i denne nye perioden på Stortinget? Når jeg har sittet og hørt på debatten i dag, er det altså så få visjoner, så få svar fra regjeringen. Alt vi får, er selvskryt og mer av samme medisin. Det er få refleksjoner over de utfordringene som vi møter. Det vi har fått høre, er en erkjennelse fra regjeringen av at de rent faktisk gjør det vi i SV sier at de gjør: De senker skattene for de aller rikeste og må vel, hvis de tenker etter, innrømme at SV er bedre på skattelette til vanlige folk. La meg få understreke det: SVs alternative budsjett er et budsjett for nye, store velferdsreformer, for klimatiltak som monner, for mindre pengebruk enn regjeringen, og et budsjett hvor folk flest kommer ut i pluss – fordi vi har valgt å prioritere det. Og i en tid hvor individualismen og konkurransen gjerne står over fellesskapet, i en tid hvor vi har en regjering som innretter stadig flere velferdsordninger til å bli individuelle i stedet for universelle, og i en tid hvor det brukes pisk for å motivere dem som har minst, mens de som har mest får mer, er det lett å føle at det er din skyld hvis du ikke lykkes: Du  har ikke tatt en god eller lang nok utdanning, du  skulle ha begynt å spare til bolig eller pensjon før, du  skulle ha fått en bedre betalt jobb. Men vi vet jo at det er store og systematiske årsaker til at ulikheten nå vokser. Det er ingen naturkatastrofe når de rike drar ifra. At nærmere 100 000 unger vokser opp i fattigdom, har ikke skjedd som lyn fra klar himmel. Jeg må dessverre konkludere med at det i dag kommer til å bli vedtatt et budsjett for økte forskjeller og stillstand i klimapolitikken – ikke av et større Fremskrittspartiet og Høyre, for til tross for hva vi har fått høre gjennom debatten i dag, er de svekket etter valget, men de reddes av Kristelig Folkeparti og Venstre, som har fått betalt dyrt i form av noen små og usosiale kutt som rammer mange.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Jeg tok ikke ordet for å sitere den mest siterte politikeren i dag, Kjersti Toppe, eller for å snakke om sukkeravgiften, for selv om vi har gått imot, er nok vi i SV tross alt opptatt av andre saker. Jeg hører at regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre forsøker å konkludere med at vi tross alt er ganske enige, men da har de kanskje ikke hørt godt nok etter i løpet av debatten. I dag har SVs representanter snakket om hvordan vi skal redusere forskjellene i Norge gjennom økt barnetrygd, et trygt arbeidsliv, den neste store velferdsreformen, heldagsskolen og et rettferdig boligmarked, og jeg registrerer at regjeringspartiene ikke svarer på disse forslagene i det hele tatt. De svarer heller ikke på at forskjellene øker i Norge. De svarer ikke på hvordan denne regjeringen skal klare å kutte klimagassutslippene – ingen svar på den eksistensielle trusselen. Så jo, vi er nok ganske uenige om politikken i dette budsjettet og hvilken retning Norge bør gå i.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
At Arbeiderpartiet vingler på viktige politiske områder, har vi blitt godt vant til de siste årene. Nå snakker de ikke lenger om 15 mrd. kr i skatteskjerpelse – nå er det opp til 15 mrd. kr. Det er imidlertid ikke det eneste politiske området hvor Arbeiderpartiet vingler i sitt alternative statsbudsjett. Da Fremskrittspartiet og SV for et drøyt tiår siden lanserte tanken om et barnehageforlik, ble Arbeiderpartiet prisverdig med på det. Representanten Giske var vel sågar saksordfører i Stortinget for saken. En av de viktigste pilarene i det forliket, var at kommunale og private barnehager skulle behandles likt, også økonomisk. I sitt alternative budsjett kutter imidlertid Arbeiderpartiet 300 mill. kr til ikke-kommunale barnehager. Hvorfor er det så viktig for Arbeiderpartiet og Trond Giske at barn i ikke-kommunale barnehager skal risikere å få et kvalitativt dårligere tilbud enn barn i kommunale barnehager?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Miljøpartiet De Grønne er et parti for eliten og for dem av oss med tjukk lommebok, ikke for folk flest. Det er De Grønnes alternative statsbudsjett et glimrende bevis på. Partiet ønsker å øke diverse avgifter for folk flest med rundt 45 mrd. kr – et vanvittig høyt beløp: 15 mrd. kr ekstra i avgifter for bilistene, 10 mrd. kr ekstra for flypassasjerene, 1 mrd. kr i kjøttskatt og fjerning av taxfree, for å nevne noe. Alle er avgifter som i mer eller mindre grad berører folk flest. Dette er ikke en del av et grønt skatteskifte; dette er en skatterevolusjon. Mitt spørsmål til representanten fra Miljøpartiet er i grunnen ganske enkelt: Tror han at det er de av oss med høye inntekter, en relativt sikker jobb og et fint hus som rammes av høyere avgifter, eller tror han at det er sliterne – studenter, minstepensjonister og folk utenfor arbeidsmarkedet – som merker disse voldsomme avgiftsøkningene mest?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Det er noen punkter som har slått meg i løpet av denne spennende og dynamiske finansdebatten. Ett av de punktene er at skattedebatten har endret seg de siste ti–tolv årene. For ti år siden fikk man kjeft fra stort sett alle hold om man i det hele tatt ymtet frampå om at man ønsket skattelettelser til folk flest og til bedrifter. I 2017 er det sånn at både SV og Rødt står kry og stolte på Stortingets talerstol for å proklamere at de gir skatteletter til folk som tjener over gjennomsnittet. Da har vi kommet et langt stykke. Forhåpentligvis tar det ikke lang tid før de også innser at skattene og avgiftene for bedriftene og bedriftenes eiere bør gå videre ned, slik at vi kan trygge både de arbeidsplassene vi har i dag, og de som bedriftene skal skape i morgen. Det andre punktet er en historisk dreining: Skattedebatten og finansdebatten har lært oss at Senterpartiet ønsker å øke skattene mer enn Arbeiderpartiet. Det kan i hvert fall ikke jeg huske sist skjedde, og det tror jeg er relativt historisk. Det tredje er at Arbeiderpartiet springer fra løftene sine om 15 mrd. kr i økte skatter. Det er bra, men det gjør at man står igjen med noen spørsmål. I fire år har Arbeiderpartiet hevdet at våre skattelettelser har vært uansvarlige, usosiale og urettferdige. Nå beholder Arbeiderpartiet 15 av disse uansvarlige, usosiale og urettferdige milliardene i skattekutt – selvfølgelig, for å si det med Arbeiderpartiets ord – til de aller, aller rikeste, regner jeg med. 15 mrd. kr var helt nødvendig og rettferdig for å løse alle velferdsstatens oppgaver i valgkampen. Nå er det halvparten som er nødvendig for å oppnå rettferdighet. Hva som har skjedd på veien, er ikke så godt å si. Det andre som har forundret meg i denne debatten, er de Arbeiderparti-representantene som har etterlyst de store reformene fra de siste fire årene. Det er spesielt, for er det ett parti som har motarbeidet de fleste reformer, og som har inntatt alle mulige standpunkt i nær sagt alle reformforslag, så er det Arbeiderpartiet. ABE-reformen, avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen, er ett eksempel. Vi har gjennomført en stor reform i universitets- og høyskolesektoren, som Arbeiderpartiet var både for og imot, vi har lansert Nye Veier, som kommer til å spare bilistene og skattebetalerne for flere titalls milliarder kroner i årene som kommer, og vi har tenkt å effektivisere skatteoppkrevingen, noe Arbeiderpartiet sa nei til. Det er Arbeiderpartiet som stopper reformene, ikke denne regjeringen.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Representanten Kaski fra SV stilte regjeringspartiene et konkret spørsmål, og det skal hun selvsagt få svar på – i hvert fall fra det ene, for min del. Spørsmålet var hva vi mener om SVs neste store velferdsreform, heldagsskolen. Svaret på det er at den er vi imot, fordi det er en dyr og dårlig reform som langt fra nødvendigvis fører til mer læring blant elevene våre. Der har vi langt mer treffsikre tiltak å sette i verk.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-12-04:
Forholdene i arbeidslivet blir mer utrygge i praktiske yrker. Sysselsettingsandelen faller radikalt. Sterkest er fallet blant unge menn med lite skolegang. Blant menn mellom 25 og 29 år med kun grunnskoleutdanning har sysselsettingsandelen falt fra 79 pst. til 66 pst. fra 2006 til 2016, altså hele 13 pst. Trenden fortsetter også blant unge menn mellom 30 og 40 år. Andelen uføretrygdede ungdommer øker, og det er nær 100 000 personer under 30 år som verken er i arbeid eller under utdanning. Senterpartiet mener denne utviklingen må snus, og det er Arbeiderpartiet enig i. Arbeiderpartiet sier i komitéinnstillingen: «Det krever målrettet politisk innsats.» Mitt spørsmål er: Er Arbeiderpartiet enig med Senterpartiet i at en viktig del av den målrettede innsatsen er å gå vekk fra fri arbeidsinnvandring og over til kontrollert arbeidsinnvandring fra EØS-land utenfor Norden?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-12-04:
Høyre er Stortingets sterkeste tilhenger av ideologien om fri bevegelse av arbeidsfolk mellom EØS-land. Dette er rett og slett fordi denne ideologien gir billigere arbeidskraft. Årsaken er logisk: Ved fri flyt endres arbeidsmarkedet ved at tilgangen på arbeidsfolk blir større enn etterspørselen. Arbeidsbetalingen presses nedover, først i praktiske yrker, seinere i stadig flere yrker. I tillegg rammes de som står svakest på arbeidsmarkedet, sterkest – folk med bare delvis arbeidsevne eller ungdom som ikke har fullført videregående utdanning. Nær 100 000 personer under 30 år er nå verken i arbeid eller i utdanning, og statsråden har en nærmest umulig jobb. Den frie flyten har flere negative konsekvenser enn statsråden får penger til. Mitt spørsmål er: Hvorfor kan ikke Høyre fortelle ærlig om konsekvensen av fri flyt med forskjellene i inntekt for dem som arbeider?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-12-04:
Gjelda til norske husholdninger er i verdenstoppen, og gjeldsveksten er i prosent det dobbelte av lønnsveksten. En svært stor del av det økte private forbruket er derfor lånefinansiert. I gjennomsnitt betyr det flere titusener kroner per familie. Mange arbeidsplasser i privat tjenesteyting vil komme i fare om renta stiger med bare 3–4 pst. Det vil kunne skje ved en ny finanskrise. Internasjonal gjeld er nå langt høyere enn i 2008, og nå vil nasjonalstatene ikke ha økonomisk evne til storstilte redninger av selskapene. Vårt oljefond kan avdempe, men ikke avverge konsekvensene av lavere privat konsum, som kan gi økt arbeidsledighet. Stortinget må derfor grundig drøfte et næringsliv med nye, grønne arbeidsplasser og et tryggere arbeidsliv. Først næringsliv: Politisk må vi bryte med regjeringas næringsnøytralitet og gjennomføre en langsiktig strategisk næringspolitikk som sikrer langt bedre lønnsomhet i produksjon og foredling av våre enorme fornybare naturressurser. Vi må tenke at et Norge uten skipsfart er ikke Norge, og at et Norge uten skogbruk og treforedling er ikke Norge. Slik kan vi fortsette med fiske, jordbruk og fornybar vannkraft. Aldri har vi eksportert så mye flis og slipetømmer til Sverige. Prisene er nesten 100 kr lavere per kubikkmeter enn i Sverige. Verdiskapingen i Norge er elendig. Arbeidsplassmulighetene er store, men det koster å etablere moderne industri. Snart står det om framtida for Saugbrugsforeningen i Halden og Nordenfjeldske i Skogn. I årets statsbudsjett foreslår Senterpartiet et statlig investeringsselskap for grønt karbon med en startkapital på 10 mrd. kr, som kan bidra til investeringsstøtte, langsiktig risikolånekapital og eierkapital for å medfinansiere moderne teknologiske bedrifter som f.eks. produserer biokjemiske produkter. Eksos er årsaken til klimaproblemet. Fotosyntesen er den viktigste delen av løsningen. Derfor må det arbeides videre for at CO 2 -avgift på eksos kan finansiere skogavgiften, som etter skogloven skal brukes til å få opp ny kvalitetsskog. Hundre kroner per kubikkmeter tømmer er nødvendig. Skog i god vekst forbruker mer CO 2 . Slik kan vi faglig-politisk legge grunnlaget for nye, grønne arbeidsplasser gjennom bedre lønnsomhet. Det andre problemet som må drøftes grundig, er organisering av arbeidsmarkedet og arbeidslivet. Fri arbeidsinnvandring utenfor Norden må erstattes av kontrollert arbeidsinnvandring, med krav om arbeidskontrakt med norske lønns- og arbeidsbetingelser og fast bosted. Arbeidsmiljøloven, som er arbeidslivets vernelov, må strammes opp, slik at tryggheten i arbeidslivet kommer tilbake. Senterpartiets jordnære grønne alternativ bygger på at folkestyret brukes til å korrigere markedskreftene. Da kan vi også holde våre valgløfter. Høyres marked er utilstrekkelig for å bygge trygge samfunn, satse på grønt næringsliv og skape et tryggere arbeidsliv.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-12-04:
Representanten Kapur hadde en hilsen til Senterpartiet angående sentralisering. Det er ganske spesielt at ikke Fremskrittspartiet i større grad ser på de grunnleggende fakta når det gjelder det som skjer i samfunnet omkring sentralisering, ser på hvor befolkningsveksten skjer, hvor private næringsdrivende investerer sin kapital, og hvor privatfolk investerer i nye boliger. Hvis en ser på de enkle fakta, ser en at de private investerer der hvor det lønner seg best, og det er i sentrale strøk. Det har en effekt som er enorm over tid. Når vi er i en situasjon der på en avstand på bare 6 mil er verdien av en likeverdig bolig som en til to, ser en hva vi her snakker om. Folk flest erfarer sentraliseringens konsekvenser, erfarer at når staten trekker seg tilbake, når det offentlige trekker seg tilbake fra et område, senkes verdien av de realobjekter som en har. Derfor er sjølsagt mange sjølstendig næringsdrivende og private næringsdrivende mot sentralisering fordi det står i direkte motstrid til deres egeninteresser. Når det så gjelder modernisering av offentlig sektor, er en forutsetning for det at det skal bli et billigere og bedre tilbud. Politireformen er et enestående godt eksempel, og hele reformen kommer til å ende opp med langt større kostnader og et dårligere resultat. Vi skal bare se hvordan vi er nødt til å finansiere opp politireformen, fordi de sentrale enhetene i politiet har forsynt seg av kaken i så stort monn at det ikke er nok ressurser til det som skal være beredskap og sivile oppgaver ute i hele Norge. Slike reformer er ikke noen modernisering av offentlig sektor. Det er ødeleggelse av offentlig sektor, i den forstand at den fungerer dårligere. Ellers er det med interesse jeg merker meg at finansminister Siv Jensen tilslører situasjonen når hun sier at nå er Norge bedre rustet, og at den vanskeligste perioden er bak oss. Nei, den internasjonale uroen er så stor, usikkerheten er stadig større, og investeringer i fastlandsnæringslivet er elendig. Eksempelet kan være treforedling. To store bedrifter er nå i en usikker situasjon, Saugbrugsforeningen i Halden og papirfabrikken i Skogn. Det legges ikke opp til noen strategisk næringspolitikk som gjør at vi får en modernisering av denne sektoren, slik som Senterpartiet har foreslått gjennom et grønt investeringsselskap. Næringspolitikken må diskuteres mer. Det har ikke vært en debatt om det her i dag som samsvarer med det vi står overfor.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Det er jo interessant å få spørsmål om skattar og avgifter frå eit parti som no vil auka skattane og avgiftene med 8 mrd. kr, mens ein i valkampen gjekk inn for 15 mrd. kr i auka skattar og avgifter. Eg fortalde nettopp i mitt hovudinnlegg at me har sett ned skattane og avgiftene med over 24 mrd. kr i førre og denne perioden fordi me meiner det er riktig politikk å sørgja for at folk får behalda meir. Når det gjeld budsjettforliket, er det ingen løyndom at Framstegspartiet ikkje er like glad for alt, men me er glade for heilskapen, spesielt når me ser Arbeidarpartiets alternativ, som hadde vore det andre alternativet, og som ville ha betydd betydelege skatte- og avgiftsskjerpingar. Difor er det opphavlege budsjettforslaget frå regjeringa kombinert med avtalen med Kristeleg Folkeparti og Venstre betre for både folk flest og næringslivet. Viss ein spør om favoritten min, er det at me har kvitta oss med maskinskatten, noko som vil bety masse for arbeidsplassane i distrikta. Det er absolutt Framstegspartiets favoritt av skattar og avgifter som blir reduserte i dette budsjettet.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Me tek ansvaret for budsjetteinigheita, men brukar sjølvsagt mest tid på å snakka om Framstegspartiets avtrykk i hovudbudsjettet. Men me er veldig nøgde med budsjettforliket innanfor opsjonsskattlegging, som representanten stilte spørsmål om. Når det gjeld barnehagepris, som ein òg var innom, må eg nesten opplysa om at det var me som innførte ordninga med at dei som har minst, får ein lågare pris og kan sleppa å betala, så det har vore ein verkeleg sosial profil. Eg synest ikkje det er drygt å seia at ein skal betala litt meir for den gode tenesta som barnehage er. Eg synest ikkje ein skal senda eit signal til alle barnehagelærarar der ute om at ein ikkje er verd den ekstra auken, spesielt når me har skjerma dei som har minst. Når det gjeld spørsmålet om kva avgift som er auka som eg er mest stolt av, er me i Framstegspartiet ikkje særleg stolte av å auka avgifter. Det er difor me er glade for at me har sett ned skattar og avgifter med over 24 mrd. kr i denne perioden, og det vil me fortsetja med. Me synest at alternativet, som ville ha vore Arbeidarpartiets budsjett, ville ha vore langt verre for folk flest.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Når det gjeld hyretillegget, er vel det ei ordning frå 1920-talet som det er greit at ein no harmoniserer med øvrige ting som blir gjort på skattesida. Eg trur ikkje det er store greiene. Dessutan dreier hyretillegget seg om ytingar ein har når ein er heime – når ein ikkje er på sjøen – så eg trur ikkje Senterpartiet skal bekymra seg så veldig over den justeringa som der skjer. Når det gjeld avgiftene, synest eg det er litt rart at Senterpartiet no køyrer den populistiske varianten, all den tid det var Senterpartiet som stilte spørsmål til Finansdepartementet fyrst i denne budsjettprosessen, om auka pris på brus og snop. Alle som har høyrt representanten Toppe sine innlegg frå denne salen, har jo registrert at det å auka prisen på snop og brus verkeleg er draumesaka til Senterpartiet, meir enn til Framstegspartiet.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Om me samanliknar heilskapen i SV sine alternativ og dei budsjetta Framstegspartiet har vore med på, er det ikkje tvil om at folk flest kjem betre ut med skatte- og avgiftslettane våre, og det er òg ein myte at det er dei som har mest frå før, som har fått dei største skattelettane. Det er heilt vanlege folk som kjøper seg ny bil i løpet av perioden, som får store lettar på eingongsavgifta med våre opplegg. Ser ein heilskapen, kjem ein betre ut med den politikken Framstegspartiet er med og påverkar, enn den politikken som SV føreslår som alternativ, som betyr auka skattar og avgifter for alle, men spesielt for dei rikaste. Me er òg opptekne av å leggja til rette for ein politikk som gjer at folk vil skapa arbeidsplassar, for det er det me må leva av i framtida, nemleg folk som tek risiko og skapar arbeidsplassar. Me vil ikkje ha ei omtale av dei som dei som har mest frå før. Det dei fyrst og fremst er rike på, er ansvar, fordi dei skapar arbeidsplassar. Eg er ikkje flau over å ha ein politikk som sørgjer for at me heidrar dei gründerane som gjer at me har så mange milliardar å fordela kvart år i statsbudsjettet.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Når me høyrer på SV, er dei tilsynelatande opptekne av både barnefamiliar og miljø, men les me budsjettet, registrerer me at det er nettopp desse områda dei straffar hardt. Når ein ser på kva dei gjer på bilsida, aukar SV eingongsavgifta, som har vore den viktigaste faktoren for å fornya bilparken, med 4,5 mrd. kr, noko som betyr at barnefamiliar må ut med mellom 30 000 og 60 000 kr meir for å kjøpa seg ein meir miljøvenleg bil. Og som om ikkje det var nok, legg dei òg på bensin- og dieselprisen med 50 øre og 1 kr, noko som ville gjort det dyrare for folk i distriktet å køyra barn til barnehagen og til fritidsaktivitetar. Kva er bakgrunnen for at eit parti som gjev uttrykk for at dei er opptekne av både klima og barnefamiliar, har ein så fiendtleg politikk overfor bilen, som er nødvendig for barnefamiliar i distriktet?
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Eg òg begynner å lura litt på om Raudt ser på seg sjølv som eit pauseinnslag, all den tida staben er i mellombelse og ikkje i faste stillingar. Det såg me på intranettet til Stortinget. Men spørsmålet mitt skal ikkje gå på det, det skal gå på ei av dei fyrste sakene Moxnes tok opp då han vart vald, nemleg 100 pst. skatt på all inntekt over 1,5 mill. kr. Eg var veldig spent på om eg skulle sjå det igjen i det fyrste budsjettforslaget, men registrerer at eit par månader innanfor dette huset har fått Moxnes og Raudt til å gå vekk frå eit av dei viktigaste løfta frå tidlegare. Så eg lurer på kva som er bakgrunnen for at det ikkje lenger er ein god idé å skattleggja all inntekt over 1,5 mill. kr 100 pst.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Etter tolv timar nærmar me oss oppsummeringa av denne debatten. Hovudpoenga har vore at snop og brus skal bli litt dyrare, at nokre organisasjonar har fått eit kutt som Kristeleg Folkeparti og Venstre har retta opp att, og elles ein generell konkurranse om kven som har gjeve mest skattelette til folk flest. Det nye i debatten er kanskje at Raudt har kome med ein liten analyse som eg fann veldig interessant, nemleg at kvar gong me har ei raud-grøn regjering, er det ei pauseunderhaldning mellom borgarlege regjeringar. Eg trur me kan slå fast at me treng ingen pause lenger, me kan fortsetja med den regjeringa me har. Så har representanten Slagsvold Vedum vore oppe her og snakka om tradisjonar. Me kan i alle fall slå fast at det har kome éin ny tradisjon. Det er at Senterpartiet no til eikvar tid er imot alt som me er for. Historia om sjokolade- og sukkervareavgifta er at det var Senterpartiet som stilte spørsmål til finansministeren fyrst om den avgifta, og Kristeleg Folkeparti lét seg inspirera av det spørsmålet og foreslo det. Arbeidarpartiet hengde seg på, og det er bakgrunnen for at me står her i dag. Det er etablert eit fleirtal for den avgifta. Går ein inn og søkjer på kven som har teke ordet i denne salen flest gonger om denne avgifta, er det Senterpartiet og Kjersti Toppe som er den som har omtala ho mest, alltid i positive ordelag om at dette er viktig for folkehelsa, og at me må fortsetja å trappa opp denne avgifta. Det er den nye tradisjonen. Representanten Trond Giske snakka mykje om oljepengebruk. Han nemnde ikkje at han står for tilnærma den same oljepengebruken som regjeringa, og han etterlyser reformer. Når me ser på førre periode, var det reform etter reform som Arbeidarpartiet stilte seg på utsida av, som dei hadde ulike haldningar til, og som enda med at dei ville reversera. Alt om to dagar skal me ha ein ny debatt i denne salen, der fokuset er reversering, basert på initiativ frå bl.a. Arbeidarpartiet, så når dei etterlyser reformer, kan dei i alle fall begynna med å støtta opp under dei reformene som bringer landet i ein betre situasjon. Det einaste nye er at no sleppte ein ut kvifor ein vedtok pensjonsreforma. Det var nettopp for å frigjera milliardar for staten. Eg trur alle pensjonistar merka seg orda hans i innleiinga til debatten. Heilt til slutt: Eg merka meg at Senterpartiet brukte ganske god tid i replikkordskiftet på langtransport og diettsatsar. Sjølv om det tilhøyrer skattedebatten me skal ha seinare, kan eg opplysa om at i proposisjonen som me då skal behandla, står det at for utlandet er satsen 300 kr, og eg har fått opplyst at Skattedirektoratet i samarbeid med Finansdepartementet vil setja den same satsen innanlands, slik at langtransportørane kjem godt ut av den prosessen som har vore og blir ikkje ramma av ein reduksjon.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Framstegspartiet lova jo avgiftskutt i valkampen, nesten i kvar sving, og legg i dag på rundt 2 mrd. kr i avgifter. Det å koma på nye avgifter er ikkje noko nytt i desse tider, for fire veker før jul pleier ein faktisk å koma med det over natta. Dette gjev store ulemper for næringslivet. Det er innført nye avgifter for mellom 6 og 7 mrd. kr i perioden Framstegspartiet har sete i regjering. Kva avgifter er representanten mest stolt over?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Eg spurde om avgifter og ikkje om eigedomsskatten. Det var det eg spurde representanten om, om kva han var mest stolt over. Men det kan virka som om representanten meiner at regjeringa skal målast på det som er i eige budsjett, og ikkje på det som har kome i forhandlingane. Då må ein anta at opsjonsskattlegging er noko som Framstegspartiet ikkje vil verta teke til inntekt for. Det var jo ikkje slik i opphavleg budsjett. Det å leggja på barnehageprisane er representanten tydelegvis veldig stolt over – 1 320 kr året meir i utgifter for den enkelte. Men eg spør om igjen: Kva er representanten mest stolt over av dei avgiftene ein har vore med på å innføra?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Avbyråkratiserings- og effektiviseringsreforma, også kalla ABE, inneber at alle offentlege verksemder får redusert tildelinga med 0,5 pst. eller meir kvart år. I år enda det på 0,7 pst. Regjeringa sitt forslag til politisatsing i vest vart ete opp av auken då den var på berre 0,5 pst. Arbeidarpartiet har kompensert i sitt alternative budsjett, f.eks. innanfor politiet, med 275 mill. kr meir. Eg lytta nøye, men eg klarte ikkje å høyre representanten frå SV sitt svar når det gjeld effektivisering av offentleg sektor.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Arbeiderpartiet og Senterpartiet deler en bekymring for økende ulikheter mellom regionene i Norge. Det er ulikheter i økonomiske ressurser og i tjenestetilbud. Dagens regjering gjør altfor lite for å gjøre noe med disse ulikhetene – utviklingen går i gal retning. Vi står sammen om en del viktige satsinger: Vi ønsker milliardstyrkinger til kommunene, vi ønsker å bruke mer penger på de offentlige helseforetakene, vi styrker Hæren og politidistriktene, og vi står sammen om ikke å straffe dem som har lang reise til jobb – slik regjeringen gjør – med 1 mrd. kr. Jeg håper vi kan stå sammen om en politikk for å ta hele Norge i bruk og vil gjerne høre representanten Slagsvold Vedums analyse av hva som er de viktigste grepene for å sikre et godt tjenestetilbud i hele landet.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Det er interessant å høre representanten Halleland snakke om at Norge kan bidra til lavere utslipp i framtiden gjennom den gode industrien vi har. I Arbeiderpartiet vet vi at gode rammebetingelser er viktig. En av de næringsfiendtlige avgiftsøkningene som kommer fra regjeringen i dette budsjettet, er at den legger CO 2 -avgift på LNG brukt som drivstoff i skipsfarten. Det er ikke bare næringsfiendtlig, avgiftsøkningen vil også ha som konsekvens at den skader miljøet vårt. Hvorfor er det så viktig å stimulere skipsfarten til å gå over fra tungolje og diesel til LNG? Jo, for hvis man går over til LNG, slipper skip ikke lenger ut svovel, og utslippene av NO x reduseres med 90 pst. Det fjerner altså det vi kaller for lokale utslipp. I tillegg reduserer det CO 2 -utslippet med 20 pst. For større skip finnes det ikke mer miljøvennlige alternativer i dag enn LNG, og det er viktig å støtte opp om omleggingen til LNG. I tillegg til miljøargumentet sier regjeringen nå nei takk til å ta videre en viktig industriell mulighet langs kysten vår. Det har de siste årene blitt bygd mange nye LNG-skip på norske verft, og vi har en industri som har høy kompetanse på LNG og skipsindustri. Nå varsler industrien at planer om nybygg av skip og oppbygging av infrastruktur for LNG legges bort på grunn av CO 2 -avgiften. I resten av Europa er omlegging til LNG høyt prioritert, med forbud i deler av EUs farvann mot dieselskip av hensyn til miljøet. Det er uforklarlig når vi har en kyst som har kompetanse, kapasitet og ønsker nye oppdrag, at regjeringen innfører en avgift som hindrer en utvikling som alle ønsker. Jeg bor i Narvik kommune, som anløpes av 220 store malmskip hvert år. Vi har satset på å skulle bygge ut infrastruktur for tilgang til LNG som en oppfølging av en utvikling i mer miljøvennlig retning, men det ser ikke ut til at regjeringen ønsker at vi skal fortsette i den retningen. I Arbeiderpartiet satser vi sterkt på næringslivet i distriktene våre. Jeg har hørt flere i debatten her i dag spørre: Hva er det dere skal gjøre? Skal dere forfordele noen industrier foran andre? Nei, vi gjør det gjennom mer regionale utviklingsmidler, vi gjør det gjennom å styrke Enova, vi gjør det gjennom å satse på utbygging av bredbånd, vi satser på fiskerihavner, for de aller fleste havnene som vi ønsker å bygge ut, går det en vei til, og vi satser på et verdiskapingsprogram for kysten og økt forskning. Vi mener at disse satsingene er viktige, for det er et faktum at bedriftene ikke investerer nok i Norge i dag, og at andelen av voksne i arbeid synker.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2017-12-04:
I innlegget sitt nevnte representanten Slagsvold Vedum en rekke områder som er tilgodesett med påplussinger i Senterpartiets budsjett – f.eks. har Senterpartiet 1,3 mrd. kr mer enn alle andre til Hæren og Heimevernet. Så hørte vi lite om inndekningen. Hvis vi ser nærmere etter, ser vi at det er en hel rekke urealistiske inndekninger i tillegg til usosiale kutt. Senterpartiet kutter til sammen 1 mrd. kr på helse, et område representanten Slagsvold Vedum trakk fram som viktig, og kutter 1,2 mrd. kr på eldreomsorgen. Men det mest usosiale er kanskje likevel at man tar bort 500 mill. kr til kjøp av private tjenester i barnevernet. Om man ikke legger det tilbake til det offentlige, betyr det redusert kapasitet, og at det er beredskapsplassene som rammes. Hvorfor er det de svakeste gruppene – de syke, de eldre og de aller mest utsatte barna – som skal betale for Senterpartiets satsinger?
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2017-12-04:
Flere i distriktene som venter på ny stamvei, har merket seg at Senterpartiet vil kutte i bevilgningene til Nye Veier med 200 mill. kr. Det vil gi en mer ineffektiv veibygging. I tillegg ser vi at Senterpartiet vil svekke Avinors økonomi med 150 mill. kr, noe som i neste omgang kan gå ut over driften av kortbanenettet. Det kommer i tillegg til det Dokument 8-forslaget fra Senterpartiet som nå er til behandling i Stortinget, om å overlate taxfreesalget til Vinmonopolet. Det vil i neste runde kunne innebære en ytterligere svekking av grunnlaget for finansiering av kortbanenettet. Synes Senterpartiet det er god distriktspolitikk?
Knut Magne Flølo (Fremskrittspartiet), 2017-12-04:
Som gammal næringslivsmann er eg oppteken av verdiskaping, for verdiskaping er nødvendig for å finansiere alle dei løfta som Senterpartiet har lagt inn i sitt budsjett. Dei skjerpar skattane, dei vil kutte ut EØS-finansiering – milliardbeløp. Eg vil spørje Slagsvold Vedum: Korleis har han tenkt å skaffe alle desse midlane – når ein ser dei lovnadene som er lagde inn i Senterpartiets alternative statsbudsjett? Det er for meg ei gåte.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Skal vi klare å kutte utslipp av klimagasser, må vi både redusere biltrafikken i sentrale strøk og ta i bruk miljøvennlige drivstoff, som f.eks. biogass. For at vi skal kunne ta i bruk biogass, må vi sørge for at biogassen lønner seg framfor den fossile gassen. Veibruksavgift på flytende fossil gass, LPG, er et viktig virkemiddel for å få til nettopp dette, men den vil Senterpartiet fjerne. Hvorfor vil Senterpartiet svekke konkurransesituasjonen for biogassen, et drivstoff partiet ellers framsnakker?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Klimaendringene er, som vi har hørt tidligere i dag, allerede i gang og vil ramme de mange som kommer etter oss. Derfor må alle statsbudsjett være tidenes miljøbudsjett – for de mange, ikke for de få. I dag styrer regjeringen med stø kurs mot å bryte Stortingets klimaforlik om store kutt i de norske utslippene innen 2020. Derfor vil jeg spørre Høyres Helleland: Hvor store utslippskutt kan vi forvente av regjeringens budsjettforslag, og hvor mye større blir kuttene etter enigheten med Venstre og Kristelig Folkeparti?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-04:
Denne høsten har mange nordmenn, særlig på Sørlandet, fått oppleve klimaendringene på kroppen. Flommen gjorde stor skade på folks hjem. Både olje- og energiministeren og kommunal- og moderniseringsministeren dro for å besøke flomofrene. Til NRK sa kommunalministeren: Vi ser hvor sårbare vi er, så det er viktig at man forbereder seg på mer uvær og sterkere krefter. Olje- og energiministerens budskap var at flommen var en kraftig påminnelse om at det må jobbes enda hardere med forebyggende arbeid knyttet til flom og skredsikring. Besøket og løftene om sterkere innsats for å unngå slike skader som en følge av klimaendringene kom den 4. oktober. Litt over en uke etterpå kom statsbudsjettet med svaret. Der ble det kuttet i bevilgningene som nettopp skal gi oss denne beskyttelsen, en beskyttelse det blir stadig større behov for, dess mer tid vi kaster bort på ikke å kutte utslipp av klimagasser. Tidligere i dag sto parlamentarisk leder i Høyre her og sa at utslippene gikk ned med den sittende regjeringen. Det stemmer i og for seg. Etter en økning i begynnelsen av perioden med Høyre og Fremskrittspartiet gikk utslippene marginalt ned. Grunnen var at regjeringen og støttepartiene sørget for å pumpe regnskogødeleggende biodrivstoff inn i det norske drivstoffmarkedet. Globalt ga dette økte utslipp. Uansett har vi ingen tid til marginale utslippskutt. Det er tid for de store utslippskuttene – kutt som kan berge oss fra de verste klimaendringene. Men hva er svaret fra regjeringen? Jo, bl.a. en massiv satsing på motorveier, som gir mer bilkjøring og mer forurensning. I hele dag har Oslo-lufta vært helseskadelig. Svaret da er ikke å pumpe flere biler inn mot byen gjennom utbygging av E18. Vi trenger kollektive løsninger som gir utslippskutt som monner. Vi trenger løsninger for de mange, ikke for de få. SV legger derfor fram et budsjett som tar miljøutfordringene på alvor, som viser vei, som kutter utslipp, og som tar vare på norsk natur.
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2017-12-04:
Jeg deler representanten Kaskis syn på at det er viktig å få flere i jobb, spesielt våre unge. Derfor mener jeg at det som er mest grunnleggende, er at norske bedrifter får beholde mer av sine egne penger, slik at de faktisk kan skape de jobbene som vi alle skal leve av. Vi er nødt til å skape mer, ikke skatte mer. Det som også er viktig i denne sammenhengen, er at samfunnet ikke slutter å stille krav og har en tett oppfølging. Da regjeringen innførte aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere under 30 år, så vi i media glade ungdommer fortelle at de fikk et push for å komme seg ut av sengen, få sin egen lønn, få sin egen frihet – men det er SV imot. Da regjeringen innførte fraværsgrensen, fikk den tøff kritikk fra SV. Nå ser vi rektorer og avisledere landet over som mener at grensen stort sett fungerer og har fått fraværet ned med 40 pst., noe som er kjempebra, noe som SV er imot. Når vi ser at disse tiltakene faktisk fungerer, hvorfor er da SV imot?
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2017-12-04:
I februar i år sa helsedirektøren at antallet uføretrygdede mellom 20 år og 29 år er doblet de siste ti årene. Han sa videre at problemet starter med frafall i den videregående skolen. Med fraværsgrensen er fraværet gått ned med 40 pst. i forrige skoleår, men fortsatt er SV konsekvent imot. Vil representanten erkjenne at fraværsgrensen virker, slik rektorene selv sier?
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-12-04:
Det Venstre har prioritert gjennom flere år, er at vi må føre en politikk som får flere folk i arbeid, og at en har en næringslivspolitikk som legger opp til skatteendringer – hele formuesskatteendringen er nettopp for at vi skal legge til rette for flere norske bedrifter. Vi har gjennom de årene som vi har bak oss, tatt for oss hele virkemiddelapparatet, fra å gjøre det enklere for de minste bedriftene ved at en har forretningsengler som får skattelette, gjennom at vi har såkornfond, vi har presåkornfond, og vi har støttet opp under det som er Innovasjon Norges miljøteknologiordninger, det som ligger i Enova, det som ligger i Fornybar AS – hele virkemiddelapparatet for å få en næringsutvikling med flere i arbeid og en grønnere næringsutvikling. Det henger sammen med skatteforslagene som vi har kommet med, og de støtteordningene som er lagt inn.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-12-04:
Dette er et budsjett som vi er godt fornøyd med på det som er våre hovedprioriteringer, både satsing på skole og høyere utdanning, det som går på klima og miljø, og det som går på fattigdomsbekjempelse. Som jeg også var inne på i mitt innlegg, tror jeg alle partier må ta inn over seg at med perspektivmeldingen, med de utgiftsøkningene vi ser framover, og de strammere rammene som vi har, kommer vi også til å måtte gå inn på andre diskusjoner, at vi må ha reduserte utgifter, som dem som ble påpekt, som vi har foreslått i vårt budsjett. Vi er likevel godt fornøyd med budsjettforslaget og den enigheten som vi har.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-12-04:
Satsing på økt bredbånd og bredbånd i distriktene har jo vært en hovedprioritering både i vårt forslag og inn i det som er enigheten. Så en av vinnerne er jo bredbånd. Økningen er vel på over 80 mill. kr i den enigheten som vi nå har. Et akkurat årstall kan jeg ikke si, men at dette er et satsingsområde, at man her tar et viktig steg i den retningen med bredbånd, og at dette er en av de større endringene ved enigheten, er det ingen tvil om.
Ola Elvestuen (Venstre), 2017-12-04:
For det første var det Venstre som fikk til en enighet med Høyre og Fremskrittspartiet om å sette seg målet om bare å selge nullutslippskjøretøy i 2025. Vi har et mer ambisiøst mål enn noen andre land i verden. Vi fører også en politikk for nullutslippskjøretøy som er mer ambisiøs enn det noen andre land er i nærheten av å få til. Og det er resultatene som teller, og sist måned var vel rundt 20 pst. av bilene som ble solgt i Norge, rene elbiler. Det viktigste vi gjør, er å opprettholde de fritakene som vi har – noe som vi også gjør i den enigheten vi har for neste år – og klarer å holde tak i fordelene lenge nok til at vi når målet for 2025. 2025-målet ligger fast, det er en forpliktelse for alle de fire partiene som nå er med på å lage budsjett. Er det noe jeg er fornøyd med for Venstres del, både i den forrige perioden og i denne perioden, er det taktskiftet og den tryggheten man har for omstilling innenfor transportsektoren.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Regjeringa føreslår å kutte i ordinære tiltaksplassar for å hjelpe folk i arbeid med 2 000, eller 12 pst. Det vart heller ikkje prioritert i forliket som kjent. Venstre ser i sitt alternative budsjett ut til å vere godt fornøgd med regjeringa sitt nivå på arbeidsmarknadstiltak – dette trass i at fleire står lenger unna arbeidslivet, at fleire innvandrarar vil ha behov for arbeidsmarknadstiltak framover, og at manglande kompetanse for mange er den største barrieren for å kome inn i arbeidslivet. Manglande tilbod om oppfølging, arbeidsmarknads- og kompetansehevande tiltak bidrar til at for mange kjem inn i eit helsespor og blir skyvde endå lenger unna arbeidslivet. Burde ikkje dette tilseie ein forsterka innsats på arbeidsmarknadstiltak, ikkje kutt, i dette budsjettet?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2017-12-04:
Men altså då ingen fleire arbeidsmarknadstiltak, og det er kanskje ikkje oppsiktsvekkjande at Venstre ikkje har prioritert det i forhandlingane. Det som derimot er litt overraskande, er at partiet ikkje har ordna gjennomslag for andre viktige kampsaker i dette budsjettet. Ferien for dei over 60 blir ikkje kutta, sjukeløna og AFP-en består, og fagforeiningsfrådraget blir ikkje halvert, slik Venstre eigentleg ønskjer. Det betyr at arbeidsfolk og fagorganiserte kan puste letta ut. Men dette kan vel ikkje vere eit budsjettforlik på arbeidslivsfeltet som Venstre er særleg fornøgd med?