Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-09:
Det finnes noen områder i den politiske debatten som er gjengangere. Forskning, utvikling og innovasjon er et slikt område. De ulike komiteene her på Stortinget har forskning og utvikling som en felles plattform, noe som også gjenspeiler seg i enkelte av forslagene i representantforslaget. Komiteen er samstemt om det helt vesentlige, som skjerpet fokusering på vekstmålets status og formulering, ønsket om å få mest mulig igjen, økonomisk og samfunnsmessig, for ressursinnsatsen og andre viktige delmål for forskningen. Videre er komiteen også veldig klar på ønsket om økt satsing på høyere utdanning og forskning, ikke bare for å realisere det tverrpolitiske målet om kunnskapssamfunnet, men også for å finne løsninger på sentrale samfunnsproblemer. Komiteen har vært opptatt av at det må finnes et handlingsrom som åpner for større satsing av strategisk art i forskningspolitikken. Komiteen mener også at oppdatert vitenskapelig utstyr og infrastruktur er avgjørende for at norsk forskning skal holde høy kvalitet. Når det er sagt, må det også sies at det er mange uløste oppgaver som Regjeringen, i opposisjonens øyne, ikke har fokusert på, og heller ikke har levert på. Vi ser at de offisielle forskningspolitiske prioriteringene i liten grad har blitt fulgt opp med økt ressurstilgang. Det er bemerkelsesverdig at det ikke er vekst i bevilgningene til forskning på fornybar energi og til klimaforskning. En samlet opposisjon mener også at de to siste årenes bruk av fondsavkastningen fra Forskningsfondet har vært kjennetegnet ved at Regjeringen foretar en stadig mer detaljert øremerking til bruk som driftskapital innen EUs 7. rammeprogram. Den spesielle rollen som fondet har hatt i forskningsfinansieringen generelt og for Forskningsrådet spesielt, er dermed i ferd med å forsvinne helt. Fremskrittspartiet, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, ønsker på enkelte områder flerårig budsjettering. Forskning og utvikling er et slikt område. Forskning har ingen av og på-knapp. Det er av avgjørende betydning å få fram langsiktigheten i forskningen, slik at både det private og det offentlige skal tørre å satse. Videre er vi i Fremskrittspartiet opptatt av at det i enda større grad blir fokusert på kvalitet i forskningen, samt at man stimulerer til økt fokusering på behovsmotivert forskning, herunder nettverksbygging og innovasjon. Innen forskning må det i enda større grad åpnes opp for samspill mellom universiteter, øvrige forskningsinstitusjoner og norsk næringsliv for å effektivisere utnyttelsen av forskning, utvikling og innovasjon. Et tettere samarbeid med de nordiske landene på forskningssiden vil kunne gi synergifordeler i en globalisert verden. Det må legges stor vekt på å støtte små og mellomstore bedrifter, der man kan skape clustere, og der de enkelte aktører kan trekke veksler på hverandre. Det kan synes som om de offentlige forskningsmiljøene er for lite markedsorientert. En økning skal selvfølgelig ikke gå på bekostning av grunnforskning og fokus på prioriterte områder, men man kan likevel faktisk styrke dette området en del. Ved å skape nye incentiver samt beholde eksisterende ordninger à la SkatteFUNN, ved å støtte ulønnet forskningsinnsats og øke timesatsene og beløpsgrensene, vil det kunne bli gitt et positivt signal til det private næringsliv og andre forskningsmiljøer. Noen vil si at vi med kunnskap kan gjøre noe om til penger, men forskning gjør faktisk også penger om til kunnskap, som igjen kan anvendes til videre vekst. Hvordan skal vi så lykkes i en stadig mer globalisert verden? Jo, ved å legge grunnlaget for de kommende generasjonene ved å satse på kunnskap, på forskning og utvikling og ikke minst på teknologibygging, både nasjonalt og internasjonalt.