Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2013-04-09:
EU er i dag vår viktigste handelspartner. Vi er avhengig av gode, stabile og forutsigbare relasjoner og avtaler med EU-landene og med EU. Våre nærmeste naboland er medlemmer. Det er en selvfølge at vi skal ha en forutsigbar utenriks- og handelspolitikk, ikke minst når det gjelder EU- og EØS-spørsmål. Senterpartiets landsmøte har i helgen nok en gang slått fast sin prinsipielle motstand mot EØS-avtalen. Vår grunnleggende skepsis bygger først og fremst på det demokratiske underskuddet avtalen medfører. NOU 2012: 2, Utenfor og innenfor, som stortingsmeldingen er basert på, viser til at det demokratiske underskuddet ligger innebygget i hele EØS-konstruksjonen. Utvalget mener at det er klare demokratiske svakheter ved dagens tilknytningsform og har analysert dette ut fra fire sentrale kjennetegn ved et velfungerende demokrati. På tre av fire scorer EØS-avtalen svakt, og det fjerde er tvetydig: For det første er ikke Norge representert i de beslutningsprosessene som reelt styrer utviklingen av store og viktige deler av norsk rett og politikk. For det andre er mulighetene for demokratisk kontroll og ansvarliggjøring svake. For det tredje er det store mangler og svakheter ved kunnskap og debatt om norsk europapolitikk, som gjør at dette området i liten grad lever opp til demokratiske krav til åpen og opplyst samfunnsdebatt. Jeg vil tilføye at større oppmerksomhet om EUs svakheter i sin grunnleggende konstruksjon også må til for en mer kunnskapsbasert debatt som kan redusere det demokratiske underskuddet. Det fjerde kriterium er rettigheter og rettighetsvern for private borgere og bedrifter. Utvalget mener at avtalene med EU generelt har ført til styrkede rettigheter og mer domstolskontroll. Samtidig begrenser dette handlingsrommet for folkevalgte organer. EØS-debatten dreier seg naturlig nok ofte om de praktiske konsekvensene avtalen gir – innvandring, importvern, populære og upopulære direktiver. Men vi skal ikke glemme at EØS-avtalen rokker ved noe grunnleggende. EU, som overbygning over nasjonalstatene, er ikke demokratisk oppbygd, selv om medlemslandene i EU selvfølgelig er demokratiske land. Jeg har ingen problemer med å anerkjenne EU og dermed EØS-avtalen, ved at den bygger på EUs grunnleggende prinsipper som viktig for et mer stabilt Europa. Imidlertid er det åpenbart at særlig det økonomiske samarbeidet i Europa de siste årene har knaket i sammenføyningene. Senterpartiet er opptatt av den åpne og fordomsfrie EU- og EØS-debatten. Etter mitt syn er den mest relevant når det er forholdet mellom Norge og EU som er gjenstand for debatt, og ikke spørsmålet om en EØS-avtale eller ikke. Senterpartiet er opptatt av at Norge, som alle andre land, trenger en regelstyrt handelspolitikk. Debatten om handlingsrommet i EØS-avtalen handler om å ivareta norske bedrifter og norsk næringsliv. På den måten styrker vi sjølråderetten. Slik sikrer vi også norske interesser. At Norge benytter seg av handlingsrommet innenfor de avtalene vi har inngått, er en bevisst prioritering av nasjonale interesser og norsk næringsliv, framfor næringslivet i EU. Jeg er opptatt av at Norge må legge bort naiviteten i handelspolitikken. Alle land forhandler på grunnlag av sine egne interesser. Det råder en beinhard realisme. Også vi må ha mulighet til å utnytte handlingsrommet som ligger i de ulike avtalene. Stortingsmeldingen omtaler de mulighetene norske myndigheter har til å påvirke innholdet i regelverket, og hvorvidt og hvordan man skal gjennomføre regelverket nasjonalt – bl.a. gjennom veto mot postdirektivet og endringer i tollvernet. Her vil jeg bare gjøre oppmerksom på at jeg registrerer at Høyre ikke vil svare på om innføringen av ostetoll går ut over norsk landbruk og norsk matindustri, og de sier heller ingenting om de er enig i Fremskrittspartiets holdninger om at landbruk skal inn i EØS-avtalen. Vi har videre sikret hjemfallsordningen og en differensiert arbeidsgiveravgift, for å nevne noen eksempler. Det viser at den rød-grønne regjeringen i praktisk arbeid ivaretar nasjonale interesser gjennom sin europapolitikk. Senterpartiets rolle som regjeringspartner rokkes ikke av vår prinsipielle holdning til EØS-avtalen. Enigheten mellom Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet om å styre på grunnlag av fortsatt NATO-medlemskap, EØS-avtalen og at vi ikke skal søke EU-medlemskap, bekrefter bare regjeringens styringsevne.