Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-05-08:
Først vil jeg gi honnør til representanten Vallersnes for å ha satt en viktig sak på Stortingets dagsorden, og også for hans nyanserte innlegg, et innlegg som statsråden kunne si ja og amen til. Det er det nok mange av oss andre som også kan si til det innlegget. Det pågår et matopprør flere steder i verden, og årsaken er den dramatiske veksten i matvareprisene. Den positive utviklingen som vi har sett de senere årene, med reduksjon i antall absolutt fattige i verden, er i ferd med å snu. Ifølge Verdensbanken kan økte matpriser sende bortimot 100 millioner mennesker ut i absolutt fattigdom og alvorlig underernæring, og andre vil ta ut barna av skolen for at familier skal klare seg. For de mest sårbare betyr dette sult og død. Bølgen av økte matpriser er som en stille tsunami. Verdensbanken, FN, OECD og mange andre er enige om at noe må gjøres. Vi vet at de økte matvareprisene skyldes mange ulike faktorer: redusert produksjon på grunn av klimaendringer, lav produksjon i mange utviklingsland, et historisk lavt kornlager og økonomisk vekst i flere land, noe som medfører krav om mer mat. Det siste er tross alt en positiv utvikling som er villet, men det har noen konsekvenser. Energiprisene har steget, og også transportprisene. Vi bruker også dyrket mark til å produsere biodrivstoff. Norge har et ansvar for å bidra når det gjelder matkrisen i verden, fordi vi tjener store penger på en av de sterkeste drivkreftene bak matkrisen, nemlig de økte oljeprisene. Yaras nylige rekordresultat viser også at vi profitterer på de økende gjødselsprisene til fattige lands bønder. FNs klimapanel har kommet med en kraftig anbefaling om at vi må kutte utslippene drastisk, og at det haster. I Norge kommer 25 pst. av klimautslippene våre fra transportsektoren, så det er selvsagt for oss at denne sektoren må bidra. Derfor er forslaget fra etatene til Nasjonal transportplan ikke tilstrekkelig i et klima- og miljøperspektiv. I klimaforliket ble vi enige om at i det videre arbeidet med biodrivstoff skulle vi på bakgrunn av høringen vurdere forslaget om innføring av omsetningspåbudet for biodrivstoff. Videre ble vi enige om at en bærekraftig produksjon og import skulle være en forutsetning for innfasing av biodrivstoff, og at Norge skulle øve påtrykk internasjonalt for å få på plass ordninger som kan sikre dette. Under EUs toppmøte i mars i fjor ble det vedtatt at bindingsmålet på 10 pst. måtte ses i sammenheng med utviklingen av andregenerasjons biodrivstoff. Dessverre ser det ut som at denne forutsetningen ikke er så sterkt til stede i EU i dag som den var for et års tid siden. Satsingen på biodrivstoff må ses i sammenheng med andre målsettinger som vi har på andre politikkområder. For det er bare slik vi kan lykkes. Og vi må lykkes, for kloden vår tåler ikke at vi ikke lykkes. Et norsk omsetningspåbud ville i dag bare kunne realiseres ved hjelp av storstilt import av biodrivstoff framstilt bl.a. av soya, raps, mais, sukker eller palmeolje. Enkelte av disse typer biodrivstoff fortrenger annen matproduksjon. Kristelig Folkeparti mener at vi må etablere en pålitelig sertifiseringsordning. Dette er noe annet enn en slapp rapporteringsordning hvor det f.eks. kan rapporteres «opphavsland ukjent». Når vi har fått på plass en slik pålitelig sertifiseringsordning, er tiden inne for et omsetningsforbud. En sertifiseringsordning må sikre at biodrivstoff som selges i Norge, har en dokumentert klimanytte på minimum 50 pst., ikke medfører tap av biologisk mangfold, ikke medfører økte matvarepriser og ikke fører til tap av regnskog, våtmarksområder eller vernede områder. Det har vært antydet av representanter i denne sal at Kristelig Folkeparti har snudd i denne saken. Det stemmer ikke. Vi er tro mot den politikken vi har stått for hele tiden, og vi tar også inn over oss den debatten som går. Men biodrivstoff må være og er en viktig del av løsningen med hensyn til klimautfordringene.