trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Nei, det mener jeg ikke. Hvis det er slik at det forsurer forholdet mellom en eiendomsmegler og en kunde at det faktisk må framgå hvor mange timer eiendomsmegleren har jobbet med en sak, må det være fordi kunden stusser over hvor lite antall timer som har gått med, og hvor mye vedkommende faktisk har avtalt å betale. Da mener vi at dette er meget viktig forbrukerveiledning for alle kunder i dette markedet, fordi det har vært altfor lite konkurranse mellom eiendomsmeglere. At Norges Eiendomsmeglerforbund ønsker å ta opp denne saken via representanten Flåtten, har jeg forståelse for. Men jeg ville tro at representanten Flåtten var bedre tjent med å være opptatt av at kundene har god oversikt over markedet og hva de faktisk betaler for, og at det er sunt med konkurranse, som den gode Høyre-mannen han er.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
I Soria Moria-erklæringen har Regjeringen forpliktet seg til å videreføre og evaluere SkatteFUNN. Som representanten Dørum påpeker, ble SSBs evalueringsarbeid nylig sluttført. SSBs evaluering viser at SkatteFUNN i hovedsak virker etter hensikten. Den utløser mer FoU i næringslivet. Likevel har økningen i næringslivets samlede FoU-utgifter vært beskjeden fra 2002, og næringslivets FoU-utgifter som andel av BNP har faktisk falt. SkatteFUNN ser heller ikke ut til å bidra til innovasjoner i form av patentering eller nye produkter for markedet. SSB mener at hovedtrekkene i SkatteFUNN bør videreføres, men foreslår likevel enkelte endringer, herunder at ordningen legges om til en tilskuddsordning. SSBs evaluering av SkatteFUNN består av en rekke delrapporter. Nå skal vi ta oss tid til å gå skikkelig gjennom dette materialet før det eventuelt foreslås endringer i ordningen. I oppfølgingsarbeidet vil vi også vurdere næringslivets innspill. Jeg tar sikte på å komme tilbake til Stortinget med denne saken i forbindelse med budsjettet for 2009.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Jeg er selvsagt åpen for at SkatteFUNN-ordningen, som det står i Soria Moria-erklæringen, skal videreføres og evalueres. Men det kommer interessante opplysninger rundt de rapportene som SSB nå har levert, som det er viktig å ta med seg. For målsettingen vår - og det regner jeg med er Dørums og min felles målsetting - er at vi får størst mulig forsknings- og utviklingseffekt ut av de offentlige kronene vi bruker. Da er vår diskusjon på hvilken måte vi skal rette inn dette gjennom SkatteFUNN-ordningen, eventuelt andre ordninger, og eventuelt gjennom forbedringer eller endringer i SkatteFUNN-ordningen, sånn at den totale innsatsen blir så god som mulig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Jeg er fullt klar over at virkeligheten når det gjelder FoU, ser annerledes ut for små bedrifter enn for store bedrifter. Det er heller ikke slik at jeg har noen spesiell aversjon mot noen virkemidler. Min troskap går først og fremst til målet, nemlig at vi skal ha virkemidler som oppfordrer næringslivet, enten bedriftene er små eller store, til å satse på forskning og utvikling. Dersom en skatteordning er best egnet til å få til det, er det et godt virkemiddel. Dersom tilskuddsordninger isteden - som et supplement, eller som kanskje den viktigste delen, men hvor en skatteordning også kan inngå - er de viktigste virkemidlene, er det en fornuftig miks. Men jeg tror det er veldig klokt i politikken at en ikke gifter seg med virkemidlene, men med målsettingene, og derfor har jeg et pragmatisk forhold til hvordan disse best skal utformes.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Spørsmålet lyder: «Norge har gjennom EØS-avtalen valgt å stå utenfor Euratom. Dermed står Norge utenfor EU-programmer som omhandler blant annet nukleær sikkerhet, strålevern, spredning av radioaktivt materiale og radioaktivitet i naturen. Flere forskere anbefaler nå norsk medlemskap i Euratom, og mener dette bør gjøres uavhengig av politikernes standpunkt til kjernekraft. Thoriumutvalget har også anbefalt at Norge engasjerer seg mer i nukleær forskning. Vil Regjeringen ta initiativ til norsk medlemskap i Euratom?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg takker for svaret. Selv om Norge i dag kan delta på noen av Euratoms forskningsområder, sier stort sett alle miljøene i Norge som driver med dette, både Institutt for energiteknikk, Universitetet i Oslo, Universitetet i Bergen, osv., at Norge likevel står utenfor mange av de viktige områdene fordi vi ikke er medlem. Sveits er heller ikke medlem av EU, men er et assosiert medlem av Euratom. Dermed får de en fot innenfor når det gjelder det som skjer, selv om det ikke er planer om å bygge kjernekraftverk i Sveits. Så dette er ikke nødvendigvis et kjernekraftspørsmål, men det handler om å være med og ta ansvar for den utviklingen som skjer. Arbeidet i Euratom omfatter både det med å utvikle generasjon 4 av kjernekraftverk, der en ikke har avfallsproblemer, og en har tatt hånd om sikkerhet, en har tatt hånd om veldig mange av utfordringene, i tillegg til at en ser på fusjonsteknologi. Spørsmålet blir da: Vil Regjeringen iallfall sørge for at Thoriumutvalgets rapport blir gjenstand for debatt i Stortinget?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Takk for svaret igjen. De samme forskerne sier at det engasjementet vi har i dag, ikke er tilstrekkelig, og at det norske miljøet blir skadelidende. En får ikke en kompetanse i Norge som gjør at vi får den kunnskap vi trenger å ha, tatt i betraktning at alle våre naboland, unntatt Danmark, har kjernekraftverk, og at mange naboland ønsker å bygge nye eller å øke kapasiteten ved eksisterende kjernekraftverk. Da har vi en egeninteresse i å være med og bidra til at forskning og utvikling på kjernekraftverk, og spørsmål relatert til det, blir best mulig, slik at vi ikke blir skadelidende om uhell skjer andre steder, som følge av at de gjerne ikke har den teknologien de kunne ha hatt hvis flere var med og bidro. Thoriumutvalgets rapport er ute på høring, og alle er glade for at den er på høring. Det synes jeg også er bra, men jeg skulle ønske at Regjeringen var litt tydeligere på at den også ønsker en politisk debatt. Hvorfor nedsetter en et utvalg hvis en ikke også ønsker å ha en offentlig debatt om dette i etterkant? Så jeg ber statsråden ta en runde til på det. Vil det bli en debatt på Stortinget om dette til slutt?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-05:
Det er rett at Thoriumutvalet i sin rapport, som olje- og energiministeren fekk overrekt 15. februar, har tilrådd at Noreg engasjerer seg meir i nukleær forsking. Thoriumutvalet fekk i oppdrag å jobba fram eit kunnskapsgrunnlag rundt moglegheiter og risiko knytt til bruk av thorium til energiproduksjon på lang sikt. Ei av tilrådingane til utvalet var at Noreg burde melda seg inn i Euratom. Noreg deltek allereie i dag i aktivitetar innafor Euratom som såkalla tredjeland. Der deltek vi i forskingsaktivitetar som dekkjer strålevern og avfallshandtering. Det betyr at Noreg deltek i Euratoms aktivitetar - dei som er mest relevante for oss i kjernekraftsamanheng. Ei eventuell meir formell deltaking i Euratom må ein sjå i ljos av atomenergipolitikken vår. Å delta vil òg vera kostbart og må sjåast i samanheng med forskingsinnsatsen vår elles. Regjeringa har sine tydelege prioriteringar innan utbygging av ny fornybar energi som bioenergi, vind og havmøller, i tillegg til at vi vil satsa på energieffektivisering. Det er også her vi ynskjer å leggja trykket innafor energiforsking. Vi løyver i tillegg betydelege midlar for å realisera teknologi knytt til karbonfangst og -lagring. No har altså Thoriumutvalet levert sin rapport, der bl.a. spørsmålet om innmelding i Euratom blir teke opp. Denne rapporten er sendt på høyring med frist 31. mai. Regjeringa vil deretter ta stilling til den vidare prosessen rundt saka.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-05:
Når høyringsfristen er ute, og når høyringsutsegnene er behandla, vil Regjeringa vurdera nærmare på kva måte utvalet si tilråding eventuelt skal følgjast opp. Men lat meg understreka: Sjølv om Noreg i dag ikkje er formell deltakar i Euratom, deltek altså Noreg som såkalla tredjeland. Det inneber at norske forskarar har moglegheit til å delta på prosjekt til prosjekt-basis. Men det at norske institusjonar ikkje mottek pengestøtte frå EU, betyr òg at her er til saman seks departement inne med midlar, 1 mill. kr kvar, for å finansiera norsk deltaking i prosjekt som vi har meint er relevante for oss.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2008-03-05:
Spørsmål knytte til kjernekraft vart grundig behandla på 1970-talet. Bygging av kjernekraft fekk ved behandlinga inga støtte på Stortinget, og kjernekraft har faktisk sidan den tid ikkje vore eit reelt alternativ i den norske energiforsyninga. Dei to atomreaktorane i Halden og på Kjeller er berre forskingsreaktorar som vert nytta for å auka tryggleiken for kjernekraft generelt og for å vidareutvikla forskingskompetansen på området. Regjeringa sin politikk ligg fast. Det betyr at det ikkje ligg føre nokon planar om å tillata bygging av kjernekraftanlegg i Noreg. Samtidig er det altså slik at innstillinga frå utvalet er på høyring, og Regjeringa kjem då til å vurdera på kva måte tilrådingane der eventuelt skal følgjast opp.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
«Det er no dokumentert at Hamas driv systematisk agitasjon for vald, terror og drap, og mot fredsprosessar, gjennom organisasjonen sin barne-TV i Gaza. Regjeringa har hatt kontakt med Hamas på høgt politisk plan. Vil utanriksministeren no gje ein skarp norsk reaksjon mot at Hamas misbrukar barne-TV til å spre hat mot jødar, Israel og Vesten, for å oppmoda til sjølvmordsaksjonar, til å motarbeida fredsforhandlingar og no sist også for oppmoding til drap av danske statsborgarar?»
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
Eg takkar statsråden for svaret. Det som har sjokkert så mange, er at barn, og barneprogram vert bruka på ein så rå og kynisk måte. Barneprogram bør vera ei frisone. No ber eg om at statsråden kanskje er litt meir presis. Er det slik at ein har framført ein protest overfor palestinske styresmakter, slik at dei kan formidla dette vidare til Hamas? Det vart litt uklart for meg kva som eigentleg er gjort her. Eg meiner at Noreg må vera krystallklar på at dette er noko som me ikkje aksepterer. Då er det ikkje nok at me berre seier at me reagerer på dette, utan at me gjer noko spesielt meir, men at me brukar alle middel for å få fram at dette ikkje er eit sivilisert samfunn verdig.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
Eg trur nok me er einige om at dialoglinja, det at folk snakkar saman, er ein av dei aller viktigaste premissane for å løysa konfliktar. Sjølv då me hadde - skal me seia - ein smule tilspissa diskusjon for vel eit år sidan, då den norske regjeringa godkjende samlingsregjeringa, var det spørsmål om kva ein meinte om at regjeringspartia snakka med representantar for Hamas. Dersom eg ikkje hugsar heilt feil, sa me at det er alltid klokt at folk snakkar saman, me legg oss ikkje bort i kven som snakkar med kven. Men det som er viktig her, er at denne norske protesten er så tydeleg at han kjem fram til Hamas på ein utvitydig måte, for me veit at Noreg har hatt og har stor respekt i Midtausten og i Midtausten-konflikten. Så stemma til Noreg vert lytta til, kanskje framfor mange andre stemmer, og det er difor me er så opptekne av at òg den norske stemma, den norske bodskapen, skal vera krystallklar, og at ho skal nå fram til Hamas.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
La meg først understreke at Regjeringen tar sterkt avstand fra dette fjernsynsprogrammet som sprer hat og oppfordrer til voldsbruk. Jeg finner det spesielt opprørende at programmet primært retter seg mot barn. Norge har i dag ikke løpende politisk kontakt med Hamas. Vi forholder oss til den palestinske regjeringen i Ramallah, og den har ikke mulighet til å gripe inn overfor disse sendingene i Gaza. Hamas som står ansvarlig for dette programmet, har sitt politiske tyngdepunkt i Gaza etter maktovertakelsen med vold der i fjor. Deler av ledelsen sitter ellers i Damaskus. Norge opprettholder det syn at Hamas må etterleve det internasjonale samfunns krav om anerkjennelse av Israels rett til å eksistere og avstå fra bruk av vold. Samtidig er det norsk politikk å være i dialog med alle parter i Midtøsten. Slik har det vært gjennom mange år. Derfor opprettholder Norge forbindelsen med Hamas på embetsnivå ved behov i regionen. Vi har i denne dialogen bl.a. gjort det klart hva det internasjonale samfunnet forventer av Hamas. Vi har uttalt oss offentlig om dette tv-programmet. Vi har grunn til å tro at dette har kommet Hamas for øre. Norske representanter vil ved neste naturlige anledning, uten at jeg kan si når det skal være, ta opp dette omtalte tv-programmet og oppfordre Hamas til å stanse det og tilsvarende hatefulle budskap. Norge vil også fortsette å oppfordre Hamas til å overlate makten i Gaza til den palestinske selvstyremyndigheten, oppgi vold mot Israel og slutte seg til den politiske prosessen.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Både min statssekretær og jeg har uttalt oss offentlig om dette. Derfor sier jeg det er grunn til å tro at det kommer Hamas for øre. Det er ellers litt paradoksalt at representanten Sørfonn, som jo er sterkt skeptisk til enhver kontakt med Hamas, nå er opptatt av hvordan vi har kontakt med Hamas for å formidle dette. Jeg har da sagt at jeg tror de følger med på hva vi sier, og at de har merket seg hva vi har sagt. Ved neste naturlige anledning, som jeg ikke kan si når er, fordi vi ikke har politisk kontakt med denne organisasjonen, vil våre representanter ta opp dette. Palestinske selvstyremyndigheter er klar over hva vi mener om dette. Jeg tror vi har merket oss at det nå pågår et drama i Midtøsten mellom palestinske grupper, som faktisk overskygger selv denne anledningen, selv om den er alvorlig, og hvor kontakten mellom selvstyremyndighetene og Hamas, mellom Fatah og Hamas og de ulike palestinske gruppene er i en dramatisk situasjon. Men som sagt: Jeg tror ikke det er noen tvil om hva det norske synet er, og det er formidlet for offentligheten.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Jeg kan bare si at jeg tror Norges stemme stort sett er klar, og det legger vi vekt på i utenrikspolitikken. Som sagt har jeg uttalt meg for åpen mikrofon om dette, og de fleste organisasjoner som Norge har kontakt med, følger også hva som skjer i denne debatten. Ved en naturlig anledning til samtale med den organisasjonen - det er ikke en regelmessig kontakt - vil vi sørge for å formidle dette synet på en klar og utvetydig måte.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-03-05:
«Årsakene til avskoging kan være sammensatte og skyldes forhold utenfor skogsektoren, for eksempel svak regulering/korrupsjon og underutvikling. Dette tilsier at kriteriene for bruk av 3 milliarder kroner årlig for å hindre avskoging i tropiske regnskoger ikke bare er kortsiktig reduksjon i trehugst, men også mer langsiktige utviklingsmål. Bedre styresett, fattigdomsbekjempelse og alternativer til skogdrift er sentrale stikkord. Hva konkret vil Regjeringen gjøre for at bruken av skogmilliardene skal fremme utvikling?»
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-03-05:
For Venstre som et sosialliberalt parti er det viktig at bistand innrettes slik at den fremmer mottakerlandenes styring med og eierskap av egen utvikling. Dette mener jeg er viktig også når det gjelder regnskogmilliardene. De bør ikke brukes slik at mottakerland får inntrykk av at lille Norge er mest opptatt av sitt eget CO2-regnskap. Videre bør ikke styringen av regnskogmilliardene bli så stram at myndighetene i mottakerlandene ender opp som statister i dette systemet. Jeg har derfor lyst til å spørre statsråden om hva Regjeringen konkret vil gjøre for å sikre at mottakerland får det nødvendige eierskap til skogvern og utvikling som skogmilliardene skal fremme.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-03-05:
Etter påtrykk fra bl.a. Venstre har disse regnskogmilliardene kommet med i klimaforliket med Regjeringen. 3 milliarder kr årlig er et ganske betydelig beløp å bruke, og det legges til grunn at den økte innsatsen mot avskoging og klimatiltak i utviklingsland ikke skal gå på bekostning av dagens norske innsats mot internasjonal fattigdom. I gårsdagens klimadebatt ble det reist spørsmål om disse tre milliardene kan benyttes i inneværende år. Det er et dilemma mellom dette kortsiktige tiltaket og de langsiktige tiltakene. Kan statsråden si noe om hvordan han vil løse dette dilemmaet?
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Først vil jeg takke spørreren for et veldig viktig og sentralt spørsmål som vil være helt grunnleggende i hele vår tenkning rundt skogsatsingen videre. Den har et miljøsiktemål, nemlig å bidra til redusert utslipp av CO2. Et annet miljøsiktemål er å sikre naturmangfoldet i noen av de viktigste områdene i verden. Den har selvfølgelig også et utviklingssiktemål, i og med at regnskogland og skogland til dels er noen av de fattigste landene i verden. Vi trenger for det første et globalt regime og et globalt regelverk, hvor utslippene fra regnskog kommer inn i et globalt klimaregime etter 2012, men avtalt på konferansen i 2009. Som et ledd i det trenger man globale strukturer som kan sertifisere de avtalene som man får. Og det som i det lange løp vil fungere, er den type globale avtaler. Og det som i det lange løp vil fungere, er den typen globale avtaler. I tillegg, på vei dit, må vi inngå avtaler med enkeltland og også med globale institusjoner - det kan være FN-systemet eller Verdensbanken - hvor det grunnleggende må være å sikre en sammenheng mellom de pengene som kommer ut, og målbar utslippsreduksjon. Hvis man sprer pengene tynt rundt på mange i og for seg gode enkeltprosjekter, vil man aldri få den målbare reduksjonen i utslippene som vi er ute etter. De tiltakene man så i praksis må sette i verk, tror jeg vil være en blanding av utviklingsprogrammer for å sikre at de som i dag hogger ned skog, får alternativ sysselsetting og andre gode jobber. Mange av dem gjør det simpelthen for å forsørge sin familie ved f.eks. å produsere soya eller storfe. Det vil til sjuende og sist alltid måtte være polititiltak for å sikre at de lover og regler som er satt i verk, blir overholdt. I tillegg til det må det brukes satellittbilder og andre ting for å monitorere at de avtalene man inngår, faktisk fører til reduksjon i avskogingen. Så dette er et veldig komplisert område. Vi vil i neste uke, forhåpentlig, ansette lederen for dette prosjektet, som så skal gi råd til Regjeringen. Vi vil selvfølgelig legge alt fram for Stortinget, og vi vil få rik anledning til å diskutere dette ved mange korsveier framover. Men det er altså en blanding av et globalt regime, avtaler med viktige regnskogsland og avtaler med globale institusjoner som Verdensbanken og FN.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Jeg kunne ikke være mer enig. Jeg vil si det enda sterkere - og det uten å være sosialliberal: Hvis ikke regjeringen i et land eller landets myndigheter tar kontroll med dette viktige området, vil ingenting kunne fungere. For å ta et praktisk eksempel: Du kan gi penger for å verne skog på Sumatra, men hvis Indonesias ledere ikke tar noe ansvar, vil skoghogsten bare flytte seg til Ny-Guinea eller Borneo. Du kan verne skog i en del av Amazonas i Brasil, men hvis ikke Brasils regjering tar et overordnet ansvar, vil hogsten bare flytte til et annet sted. Du er helt avhengig av nasjonale planer som det grunnleggende elementet. De landene som så langt, i alle fall overfor meg, har framlagt de mest overbevisende nasjonale planer, er Brasil og Papua Ny-Guinea. Det sistnevnte landet vil jeg si er ganske imponerende til å være et så lite og ressurssvakt land. Grunnplanken i vår videre regnskogsatsing må være nasjonale planer i det enkelte land, som spørreren spør om, i kombinasjon med globale strukturer i Verdensbanken eller FN. Norge skal ikke ta styring med dette selv, men bidra inn i disse strukturene.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Regjeringen og jeg ønsker å bruke pengene så fort som overhodet mulig, fordi det haster å komme i gang med dette. Men det vil være et totalt bomskudd for oss alle hvis vi bruker pengene på ting som ender opp i korrupsjon eller vanstyre, og hvis de resultatene vi i fellesskap ønsker å få til, ikke produseres. Vi skal komme til Stortinget så fort det lar seg gjøre, og bruke penger, men bare hvis det er på en forsvarlig måte, ellers vil det bli en bumerang tilbake til oss alle. Vi må bygge dette prosjektet gradvis opp, men ambisjonen er å kunne bruke 3 milliarder kr årlig så fort som mulig. Om det er mulig å gjøre det i år eller i 2009, er en annen sak. Vi må også sette i gang en del pilotprosjekter for å vinne erfaring. Noen av landene vi snakker om, spesielt de afrikanske, er land som er i krig, i konflikt, og noen av dem vil score meget, meget høyt på en indeks over verdens mest korrupte land - med andre ord veldig vanskelige land å arbeide i, og land Norge lettest kan jobbe i gjennom multilaterale institusjoner som FN og Verdensbanken.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
La meg bare først si at jeg skal gjøre hva jeg kan for at representanten Gundersen skal få svar på rovviltspørsmål, som hyppig stilles. Hvis ikke jeg er til stede, skal selvfølgelig en annen svare på spørsmålet på vegne av Regjeringen. Vi legger til rette for den måten å svare på, og så må Gundersen enten vente, hvis jeg er i utlandet, eller la en annen svare. Når det gjelder det saklige, er Gundersen meget vel kjent med den todelte målsettingen vi har. På den ene siden ønsker vi, i tråd med Stortingets rovdyrforlik, å ta vare på de fire store rovdyrartene i Norge. På den annen side ønsker vi å legge til rette for landbruksnæringen, bl.a. med beiteområder for sau og storfe og andre som kan være truet av rovdyr. Denne vanskelige kombinasjonen skaper konflikter og lokale problemer. Det er det ingen grunn til å legge skjul på. Ett av virkemidlene for å bidra til å løse dette har vært inngjerding. Det har også vært av de virkemidlene som ofte har blitt krevd av bygdefolket selv. Men som alle andre virkemidler er heller ikke det uten problemer og kontroverser. Vår oppfatning er at dette har vært et vellykket virkemiddel opptil flere steder. Det er et virkemiddel som skiller store rovdyr fra sau i tid og rom, og man har kunnet innrette det slik at det ikke fører til andre store problemer. Man kan ta det ned om vinteren, og det har vist seg at hjort kan hoppe over. I all hovedsak fungerer det, men det er et virkemiddel som krever omfattende og grundig planlegging i forkant. Tiltakshaver må sørge for å ivareta interesser med hensyn til andre dyr og friluftsliv, og det er viktig å sikre en tett dialog med både grunneiere, kulturminnemyndigheter og andre lokale parter. De utfordringene som vi står overfor her, skal vi forsøke å møte etter beste skjønn. Gjerder kan være et estetisk problem og kan føre til ulemper for andre. På den annen side har det vist seg å være et godt virkemiddel for å redusere de lokale konfliktene. Jeg er overbevist om at representanten Gundersen som jeg er opptatt av å sørge for at vi får til et forvaltningsregime for rovdyr - i tråd med Høyres ønske - som minimaliserer de lokale konfliktene.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Først: Jeg vet at det er min jobb å svare - og ikke Gundersens. Jeg vil likevel utfordre ham til å være med i en konstruktiv dialog om hvordan vi kan nå de to målene som både Høyre og SV - altså både Høyre og Regjeringen - har stått sammen om: å forvalte de fire store rovdyrartene i tråd med våre internasjonale forpliktelser, slik at vi har levedyktige stammer av disse, og samtidig minimalisere de lokale konfliktene knyttet til utmarksnæringer. Det er et felles prosjekt. Stortinget har stått sammen om det, både Høyre og SV har stått sammen om det. La oss da få på bordet alle ideer som kan realisere dette på en konstruktiv måte! Når det gjelder gjerder, har vi fått en rekke krav fra ulike distrikter om å bygge slike - man føler at det har vært et viktig virkemiddel. Men vi er selvfølgelig beredt til å se på de stedene der bruk av gjerder eventuelt måtte føre til ulemper som ikke står i forhold til det positive med det. Gjerder har mange steder vært et konstruktivt virkemiddel for å redusere konfliktene. Skulle det være problemer knyttet til gjerder, må vi se på dem.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Igjen: Det er ingenting jeg heller vil enn å ha en dialog om disse spørsmålene. Men fundamentet for den dialogen må være Stortingets rovdyrforlik, som går ut på at vi skal sikre rovdyrartene i Norge. På basis av det er ingenting bedre enn å få til en dialog om hvordan vi reduserer konflikter og ulemper. At det kan være ulemper med et gjerde på samme måte som det kan være ulemper med en vei, er aldeles innlysende, slik jeg ser det. I går var det en debatt i Stortinget om veier. Det er fordeler og ulemper med dem. Det kan det også være med gjerder. Vi er mer enn interessert i å bli gjort oppmerksom på steder hvor gjerder eventuelt fører til urimelige ulemper. Hensikten med gjerder er å dempe konflikter og få til en balansert utvikling med hensyn til både utmarksnæring og rovdyr. Hvis gjerder fører til ytterligere konflikter istedenfor å dempe konflikter, er hensikten borte. Det ser vi gjerne på.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Først vil jeg for ordens skyld få notert at Kårstø-anlegget er et anlegg som jeg har vært skeptisk til hele tiden, og vi forsøker nå å gjøre det beste ut av situasjonen der. Dernest: Det er selvsagt meget viktig - som spørreren etterlyser - å redusere antall gratiskvoter og i maksimal grad ha betalte kvoter. Der har Norge gått foran. Vi har færre gratiskvoter enn EU. Heldigvis ser utviklingen i EU ut til å gå i retning av færre gratiskvoter, slik at vi fra 2012 forhåpentlig får et regime uten gratiskvoter. Når det gjelder Kårstø, er det ikke slik at det er delt ut kvoter. Jeg sier ikke at det ikke kan komme, men så langt er det satt av «en kvotereserve til nye gasskraftverk som skal basere seg på rensing, og høyeffektive kraftvarmeverk med konsesjon». I et forskriftsutkast er det foreslått at det opprettes en kvotereserve på 9 millioner kvoter for perioden 2008-2012 til dette. Forskriften er ennå ikke fastsatt. Det er således ikke avklart hvordan tildelingen til det enkelte kraftverk vil bli, og jeg kan selvsagt ikke i Stortinget forskuttere en søknadsbehandling hvor det er SFT som skal spille inn etter søknad. Så til det prinsipielle i dette spørsmålet: Jeg ser ikke negativt på at man kan selge kvotene. Det motsatte ville føre til en mye farligere situasjon, for det ville bety at man ikke hadde et incitament til å redusere utslippene. Det at en kvote kan selges, enten den er gitt gratis eller kjøpt, er i seg selv et viktig incitament til å redusere egne utslipp, fordi man får en stor fortjeneste av å redusere utslippene. Så det at kvotene er salgbare, må være positivt. Det håper jeg vi kan være enige om. Så kan man ha en diskusjon om hvorvidt de bør deles ut gratis eller bør kjøpes. Men enten de er kjøpt eller man har fått dem gratis, må de være salgbare, slik at det blir et sterkt incitament til å redusere utslippene.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Det siste er selvsagt et helt sentralt poeng, for stramheten i kvotesystemet bestemmer prisen. Nå er det ikke norske kvoter som avgjør prisen. Det er den europeiske kvoteprisen som her er avgjørende. Men ja, det er definitivt viktig at kvotesystemet er så stramt at prisen på kvotene går opp, og at man dermed får en mye sterkere tilskyndelse til å redusere utslippene. Nå er jo dette innenfor den øvre grense som er satt på norske kvoter, så hvorvidt de gis her eller der, har således ingen betydning for det samlede utslippet. Det er all grunn til å holde antall gratiskvoter i sjakk og sørge for at det går i retning av at kvoter må kjøpes. Men enten de er gitt ut gratis eller de er kjøpt, må de være salgbare, for det er selve hensikten for å få et sterkt incitament til å redusere utslippene. Hvis man skulle komme dit hen at det når kraftverket på Kårstø står stille, skulle være et økonomisk incitament gjennom kvotesystemet til å få det til å gå, ville det være det stikk motsatte av det både Line Henriette Holten Hjemdal og jeg ønsker.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Det er klart at det er et viktig spørsmål hvor man skal legge det samlede antall norske kvoter. Det er til sjuende og sist politisk bestemt. Men en skal huske på at vi har lagt det veldig stramt fra norsk side. Vi ligger absolutt i spiss i Europa. For det første har vi et lite antall kvoter, og dernest har vi en høy grad av betaling for disse kvotene, sammenlignet med andre europeiske land. Så vi går allerede foran, som spørreren spurte om. Jeg har heller ikke registrert noen stor uenighet om hvor det samlede antall kvoter skulle ligge.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Prosjekt «Ren Oslofjord» skal være et miljøprosjekt. Jeg er derfor selvfølgelig svært opptatt av at deponeringen av forurenset masse i dypvannsdeponiet gjennomføres som forutsatt i tillatelsen. Det er, for å si det veldig, veldig snilt og vennlig, svært uheldig at det har foregått ulovlig dumping av forurensede masser i dypvannsdeponiet. Når Statens forurensningstilsyn nå har politianmeldt Oslo Havn og Secora AS, er det et klart uttrykk for at denne typen brudd på tillatelse ikke kan tolereres og er noe vi både beklager og sterkt tar avstand fra. Nå hører det også med til historien at Norsk institutt for vannforskning har konkludert med at den ulovlige dumpingen ikke har hatt alvorlige miljøkonsekvenser. Grensen for det samlede tillatte utslippet er ikke overskredet. Det betyr likevel ikke noen form for aksept for det som har skjedd. Det bidrar også til å så tvil om regimet når den typen brudd på regelverket forekommer. Jeg har all mulig grunn til å ha tillit til at Statens forurensningstilsyn fortsatt vil følge denne saken nøye, og at de reagerer dersom noe skulle skje i strid med tillatelsen, slik de har gjort fram til nå. Jeg tar til etterretning at Nesodden kommune har vedtatt å oppheve reguleringsplanen for dypvannsdeponiet. Oslo Havn har tillatelse fra Statens forurensningstilsyn til å fortsette deponeringen uavhengig av vedtaket i Nesodden kommunestyre. Fylkesmannen i Oslo og Akershus og Oslo kommune har fremmet innsigelse mot opphevelse av reguleringsplanen, og saken vil derfor kunne komme til Miljøverndepartementet for avgjørelse. Jeg kan derfor ikke si noe om hva utfallet av dette måtte bli.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
La meg først si, som også Syversen indikerer, at dette er en vanskelig sak, som jeg har arvet. Det er simpelthen en veldig vanskelig sak å håndtere. En av grunnene til det er at det er to respektable miljøer som står mot hverandre. Det ene er den faglige ekspertisen, som Statens forurensningstilsyn og en rekke andre statlige etater besitter. Deres oppfatning er at overvåkingen er tilfredsstillende, og at de analysene som man får, viser at prosjektet alt i alt ikke har negative miljøkonsekvenser. Samtidig har jeg den største respekt - jeg har møtt ordføreren på Nesodden og en rekke talspersoner for Innbyggerinitiativet - for den alternative faglige ekspertise de besitter. Det kan aldri være slik at de statlige etatene besitter den rene sannhet. Vi - både Miljøverndepartementet og andre statlige etater - har tatt feil tidligere, så det er utrolig viktig at det også kommer opp alternative synspunkter. Det jeg forsøker å tilskynde, er at de ulike faglige miljøene i så stor grad som mulig møtes for å utveksle synspunkter og se om det er mulig å utvikle felles faglige synspunkter på hva som er riktig å gjøre.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-05:
Svaret på det er et veldig klart ja. Det er egentlig ikke mer å legge til, men jeg kan legge til en litt større, overordnet betraktning. Jeg har den absolutt fulle tillit til Statens forurensningstilsyn og de statlige kontrolletatene vi har, til vårt eget embetsverk i Miljøverndepartement - kort sagt til hele det kontrollapparatet vi har. På den annen side tilsier all historisk erfaring at selv de beste offentlige etater har tatt feil. I de fleste tilfeller har man rett, av og til tar man feil. Derfor er det viktig i alle saker - ikke bare i denne, men i alle saker - å få fram alternativ ekspertise, at innbyggerne studerer det som gjøres, skaffer seg kunnskap, bringer inn alternative eksperter, enten det er fra Norge eller fra utlandet. Og disse skal også bli hørt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-03-05:
Det er jo hyggelig at miljøministeren er i Norge så jeg kan få stilt et spørsmål til ham sånn engang i blant. Jeg har prøvd et par ganger. Mitt spørsmål er: «Konfliktnivået mellom tradisjonell bruk av utmarka og rovvilt er økende i store deler av landet. Inngjerding av store utmarksområder er forsøkt i enkelte områder. Dette er store, stygge inngrep i utmarka med langt større synlighet og konsekvenser enn de fleste andre inngrep. Allikevel synes det ikke som om disse inngrepene omhandles med den samme skepsis som andre næringsrettede tiltak i utmarka. Hvilke analyser har statsråden lagt til grunn for denne politikken?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-03-05:
Ja, det er vi enige om. Men hvis miljøvernministeren tror at dette reduserer konfliktene, tror jeg han tar ganske grundig feil. Dette er et tiltak som på en måte retter seg mot én av de berørte interessene når det gjelder rovvilt. Jeg har her et bilde av et gjerde som er bygd gjennom utmarka. Det er omtrent som å se en vei, men i tillegg er det altså et tre meter høyt gjerde som går gjennom utmarka. Man tar bort veldig mange av de tradisjonelle verdiene knyttet til utmarka for å verne én liten interesse i konfliktområdet. Jeg har fått mail fra en mann som er berørt: «I fra Skasen i vest til Rotna i øst er vår eiendom «gjerdet inn» av et statlig prosjekt uten at vi har fått noen som helst informasjon eller beskjed.» Han har altså ikke fått nabovarsel og er direkte berørt. Hvis jeg skulle bygd en vei over min eiendom, ville miljøverninteressene ha omfattet det med mye større interesse. Ser ikke miljøvernministeren at det her er en ganske bred problemstilling, som må tas opp?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2008-03-05:
Det synes jeg var et konstruktivt svar. Det første miljøvernministeren burde gjøre, var å sette seg ned og se at i de områdene som er sterkest berørt, går faktisk interesser, verdier og rettigheter tapt. Da ville man tatt det på alvor. Det har man ikke gjort når det gjelder norsk rovviltpolitikk. Hvis miljøvernministeren og jeg er enige om at det kunne være et grunnlag, ville man ha begynt å gå inn i problemstillingen på en helt annen måte. Jeg tror man kunne ha senket konfliktnivået i forhold til lokalbefolkningen ganske betydelig ved bare å anerkjenne at dette er en belastning. Når vi som er berørt av dette, leser i Aftenposten om en rødrev som har krysset over et slalåmanlegg rett utenfor Oslo by, og at den må fjernes fordi den er farlig for barn, skjønner vi at dette er folk som har laget en politikk som de ikke selv er berørt av, og som fører til at vi taper ganske mange verdier i vår utmark. Hvis miljøvernministeren anerkjente det og lagde et fundament på det grunnlaget, tror jeg vi ville hatt et helt annet perspektiv å bygge videre på.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
«I Regjeringens forslag til nasjonal allokeringsplan for kvotehandelssystem i perioden 2008-2012 tildeles Naturkrafts anlegg på Kårstø gratiskvoter. Gasskraftverket har et årlig utslipp på 1,239 mill. tonn CO2. I planen får Kårstø ca. 80 prosent av utslippene gratis, som gir dem 991 000 tonn CO2-kvoter pr år. Kårstø-anlegget har stått stille i mange uker pga. svake priser i markedet. Kvotepris på 20 euro kan gi Kårstø god gevinst for videresalg. Hvordan vil statsråden forholde seg til videresalg av slike gratiskvoter?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
Jeg takker for svaret. Det at Kårstø står stille, er jo godt for miljøet, for da slippes det ikke ut noen miljøgasser. Men det at de selger kvotene som de har fått gratis, gjør jo at andre kan øke sine klimautslipp. Dermed kan man få en negativ gevinst i klimaregnskapet. Kristelig Folkeparti er for at man helst skal rense selv, men så har dette med kvoter kommet inn. Prinsippet om at forurenser skal betale, er her brutt når Regjeringen går inn for gratiskvoter til Kårstø - om de blir så eller så store. Jeg har følgende spørsmål: Ser statsråden problemet med at staten dobbeltsubsidierer ved at man får gratis kvoter som man så kan selge? Og også at hvis det er for mange kvoter i kvotesystemet, blir ikke kvotesystemet stramt nok, og vi klarer ikke å utvikle teknologi som gjør at vi får ned forurensningen, i stedet for at man kan kjøpe seg kvoter?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
For å ha et stramt kvotemarked, som vi er opptatt av å ha, kunne det være tenkelig for statsråden at vi skroter noen av våre kvoter, og at vi legger opp til en politikk der Kårstø og andre som skal få gratiskvoter, får et passe antall? De har søkt om 7 500 driftstimer i 2008. Anlegget har allerede stått stille en del uker, og de trenger ikke alle disse timene når vi allerede har kommet til mars. Da er spørsmålet: Burde vi ikke gå inn for å holde kvotemarkedet så stramt som mulig, og heller gå foran som et foregangsland og skrote kvoter for å få opp prisen, slik at vi får opp teknologi som gjør at vi klarer å få ned klimautslippene, som er hensikten vår?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
«Dumpingen av giftslam ved Malmøykalven i indre Oslofjord er en konstant verkebyll. Siste utvikling er at Statens forurensningstilsyn har anmeldt Oslo havn og Secora til politiet fordi slammet er dumpet i strid med forutsetningene. Videre har Nesodden kommune opphevet reguleringsplanen for dumpingen. Hvilke konsekvenser mener statsråden at dette bør få for den pågående giftslamdumpingen ved Malmøykalven?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
Statsråden nevnte at overskriften på dette prosjektet er «Ren Oslofjord». Problemet er at for innbyggerne som berøres av dette, fremstår dette nå i realiteten mer og mer som en vits. Det er for meg helt uforståelig at man har gått med på - det skal ikke miljø- og utviklingsministeren legges til last - en deponering i sjøen, når man hadde sikre alternativer på land. Så er jeg klar over at Innbyggerinitiativet på Nesodden - og dette er jo ikke mennesker som arbeider for seg selv og meler sin egen kake, de er opptatt av noe utenfor dem selv, nemlig miljøet - er i dialog med Miljøverndepartementet både når det gjelder overvåkingsmetode og resultater og konsekvenser av den dumpingen som skjer. Mitt spørsmål er: Vil man fortsette denne dialogen med Innbyggerinitiativet for å få enighet om fakta i saken?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-03-05:
Jeg tolker det dit hen at miljøministeren vil fortsette dialogen med Innbyggerinitiativet, kommunen og andre som har klare synspunkter på dette, og som føler at den overvåkingen som skjer, ikke får med seg de utslipp som de mener faktisk skjer. Og det er jo grunn til også å minne om at et tilsvarende prosjekt i Göteborg avdekket at man ikke fanget opp lekkasjer. Så har jeg lyst til å minne om at den overvåkingen man sier er tilfredsstillende, ikke er den overvåkingen som avdekket det som nå er politianmeldt. Det var det en helt annen, en varsler, som i realiteten gjorde. Det sier noe om kompleksiteten og også utfordringene i dette for statsråden. Men som sagt: Jeg vil gjerne bare ha det helt klart at dialogen skal fortsette, og at man er åpen for at det kan være andre konklusjoner enn de som hittil har vært.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «Næringslivet i Norge opplever en tyngende skjemabelastning fra det offentlige. Ifølge en oversikt fra Oppgaveregisteret ble det registrert 12 nye skjemaer i 2007. Mener statsråden det er viktig å redusere skjemabelastningen for næringslivet, og når skal eventuelt antall skjemaer næringslivet må forholde seg til, reduseres?»
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Det er vanskelig for representanter på Stortinget å forholde seg til noe annet enn til de opplysninger vi får fra Oppgaveregisteret. Derfor blir en måleparameter for representanter i dette hus oversikten over antall skjemaer. Grunnen til at jeg fokuserer på dette nå, er at Regjeringen ved statsråden har lovet å arbeide intensivt for å redusere skjemabelastningen overfor næringslivet. Regjeringspartiene gikk sågar imot et forslag fra Fremskrittspartiet i 2006 om et samarbeidsprogram mellom offentlig og privat sektor for å få fart på dette arbeidet. Jeg registrerer hva tidligere statsråd Odd Eriksen sa - og nå siterer jeg fra behandlingen av forslaget i Stortinget: «I stedet for å opprette flere grupper, bør vi videreutvikle og styrke eksisterende strukturer og påse at de fungerer.» Etter dette har det vært tre møter i kontaktforumet, altså ett pr. år. Mener statsråden at dette er en sterk satsing på forenklingsarbeidet fra Regjeringens side, når man bare har hatt tre møter på tre år?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-03-05:
Jeg vil bare bemerke at den kartleggingen som ble gjort i forhold til å etterleve regelverket, tross alt viser en kostnad på 57 milliarder kr pr. år. Det viser behovet for å følge opp arbeidet. Noen konkrete spørsmål vil jeg prøve å få inn til sist her: Vil den handlingsplanen som statsråden nå viser til, bli forelagt for Stortinget, slik at Stortinget kan bli involvert i det forenklingsarbeidet som er, og at vi kan ha sterkt fokus på det, uavhengig av partier? Vil statsråden sette en målsetting for dette arbeidet, slik bl.a. EU har gjort, der har man sagt at man skal redusere skjemaveldet eller skjemabelastningen - som utgjør enorme kostnader for næringslivet - med ca. 25 pst.? Og vil statsråden legge fram en sak for Stortinget som skal komme på basis av det kartleggingsprosjektet som nå har vært?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Det er riktig som representanten Fostervold har fått med seg, at det i Oppgaveregisteret ble registrert tolv nye skjemaer i fjor. Det representanten åpenbart ikke har fått med seg, er at det også ble fjernet elleve skjemaer, slik at nettotallet er ett skjema mer i 2007. Antall skjemaer går opp og ned fra år til år og utgjør alene ikke noe godt mål på framdriften i forenklingsarbeidet. Vi kan raskt få til en reduksjon i antall skjemaer ved f.eks. å slå sammen de skjemaer som gjelder selvangivelse for næringsdrivende. En slik endring ville gitt en reduksjon i antall skjemaer på ca. 10 pst., men for brukerne ville det vært bortimot en katastrofe. Flere skjemavarianter betyr at næringslivet får skjemaer som er bedre tilpasset, noe som gjør rapporteringen enklere og tidsbesparende. Derfor er en fokusering på antall skjemaer alene et misvisende forenklingsmål. Eller sagt på en annen måte: Representanten Fostervolds tilnærming er rett og slett for skjematisk. Jeg er selvsagt enig i at vi må fjerne unødvendige skjemaer. Besparelsene ligger likevel ofte i andre samordnings- og forenklingstiltak. Dette kan f.eks. være: forenkling knyttet til forarbeid og utfylling redusert innrapporteringshyppighet overgang til elektronisk rapportering gjenbruk av data Forenkling av regelverk og overgang til elektronisk innsending av informasjon gjør skjemabegrepet mindre viktig. Tilbudet om elektronisk registrering i Foretaksregisteret er ett eksempel. Her får du kun opp de spørsmål som er relevante for ditt foretak. Dette er brukerretting i praksis. En mer presis måte å måle skjemabelastningen på er å fokusere på belastningstall, årsverk, for næringslivet knyttet til disse oppgavene. I 2007 er det en netto nedgang i belastningstallene på 137 årsverk. Regjeringen satser for fullt på arbeidet med forenkling og tilrettelegging for næringslivet. Dette er et krevende arbeid, som må angripes bredt. Å redusere antall skjemaer alene er ikke nok.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Jeg hadde møte senest i forrige uke eller uka før det, jeg vet ikke om representanten har fått telt med det. Men det viktigste er uansett ikke antall møter, men hvordan møtene følges opp. Nå har vi faktisk hatt en gjennomgang og en kartlegging og undersøkt ca. 1 000 bedrifter i Norge, et prosjekt der vi har gått ut og spurt konkret om hva som er belastningene med de rapporteringene som skal skje til offentlig sektor. De rapportene skal vi bearbeide, og så på grunnlag av dem, skal vi legge fram en handlingsplan for forenkling som går mye bredere enn det enkle poenget som gjelder antall skjemaer. Det er en oppfølging av det som både den forhenværende og den nåværende regjering er enige om - at det er behov for å forenkle og være bevisst på ikke å få for mange skjemaer for for så vidt mange gode formål. Men dette følger vi opp konkret, for det første gjennom en bred analyse med næringslivet selv, for det andre i tett samarbeid med næringslivet i kontaktforumet og for det tredje ved at det kommer en handlingsplan.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-03-05:
Når representanten refererer til hva EU har gjort, har de gjort det stikk motsatte av det som var grunnlaget for spørsmålet: De teller altså ikke skjemaer, de teller og måler belastning - bare for å holde fast ved hovedspørsmålet og utgangspunktet for det. Vi kommer til å ha klare ambisjoner om å redusere tidsbruken på offentlig registrering framover. Vi trenger å gå gjennom materialet i forhold til hvilke av registreringene og hvilken del av byråkratiet som f.eks. er en del av EØS-regelverket. Der kan vi ikke stoppe opp. Vi kommer så til å se på hvilke av registreringene selskapene selv har nytte av - uavhengig av at vi må gjøre det for det offentlige - og så eventuelt prøve å redusere det som kan framstå som unødvendig og i hvert fall for vanskelig registrering. Fra Regjeringens side er det ment å lage en handlingsplan - altså at Regjeringen forteller hva Regjeringen skal gjøre. Det betyr selvfølgelig ikke at de tiltakene som ligger i handlingsplanen, ikke kan være gjenstand for debatt, både i Stortinget og i offentligheten for øvrig.
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-03-05:
«Lier statlige ventemottak ble åpnet i 2006 som et botilbud for personer med endelig avslag på søknad om asyl som ikke forlater landet frivillig, og som ikke kan tvangsreturneres. Da mottaket ble åpnet, var intensjonen at beboerne skulle bo der i en kort periode, og at de skulle motiveres til å forlate Norge frivillig. I dag bor det personer ved mottaket som har vært der i de snart to årene det har eksistert, og det bor personer der som har vært forsøkt returnert. Mener statsråden at ventemottaket er vellykket?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-03-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er helt enig i intensjonene med etableringen av mottaket, og veldig enig i oppstarten av det. Men kanskje det er tid for å evaluere hvorvidt man har nok tiltak som stimulerer til retur ved ventemottaket, slik som det fungerer i dag? For eksempel har ikke beboerne lov til å ha kontakt med hjemlandet i form av telefon og annet, noe som kanskje kunne ha stimulert til kontakt der man hadde funnet igjen familie og kunne opprettet kontakt igjen. Oppfølgingsspørsmålet til statsråden er: Er statsråden villig til å evaluere hvorvidt det ligger gode nok tiltak i ventemottaket som stimulerer folk til retur, og som stimulerer til kontakt med hjemlandet, som på en bedre måte kanskje hadde motivert til retur?
Trine Skei Grande (Venstre), 2008-03-05:
Jeg takker for svaret, og jeg vet at mange faktisk vil bli glad for det statsråden nå sa. Det andre oppfølgingsspørsmålet går på dem som er ureturnerbare, altså de som norske myndigheter mener egentlig kommer fra land vi ikke kan returnere til i dag. Syns statsråden dette er en grei plassering for dem som ikke har fått opphold, men som også av oss defineres som ureturnerbare fordi de er fra så turbulente områder at det er vanskelig å returnere dem i dag - sjøl om de altså ikke har rett til opphold her i landet?