Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2010-11-19:
I mine samtaler med rusmisbrukere og med barnevernsbarn har det slått meg at nesten alle forteller at «alle» visste, men ingen gjorde noe. Gang på gang kan vi konstatere at vi kommer på banen altfor sent. I min kommune ønsket vi å ta konsekvensen av dette. Vi ville derfor adoptere urinprøveprosjektet som Manglerud politikammer hadde brukt over tid, og som de mente var det mest effektive virkemidlet de hadde. Senere fikk jeg selv se dette på nært hold, fordi jeg fikk snakke med ungdom som benyttet seg av tilbudet. En god del tilhører den gruppen som føler et press i vennegjengen. Det er vanskelig å si nei. Ved å delta i urinprosjektet er det lettere å si nei ved å kunne vise til at man er tatt av politiet og må avlevere urinprøver. Gjengen respekterer dette. Nå, flere år senere, er jeg kjent med at dette i dag er voksne mennesker som er ferdig med sin utdannelse. De rørte aldri narkotika igjen. Men ifølge helsesøster handler det om mer enn urinprøver. Det handler om å snakke sammen, både med foreldrene og med ungdommen. Ofte handler det om helt andre ting enn press fra gjengen. Ofte handler det om selvmedisinering, problemer på skolen eller rus i hjemmet. Et tett og nært samarbeid mellom flere instanser innen kommunen gjør det mulig å rydde opp i de problemene som ungdommene sliter med. Når barnevernet kobles inn, har det som oftest kommet for langt. Sjansen for å lykkes mangedobles når vi kommer tidlig inn, noe helsesøster i min kommune mener urinprosjektet har vist. Og det er jo det vi vil. Prosjektet ble stipulert til å koste 500 000 kr i året, og da tok vi godt i. Vi er en ganske stor kommune, med 32 000 innbyggere, så kostnaden ble ikke ansett som stor. Dessuten ville én reddet ungdom bære hele tiltaket økonomisk. Jeg ble derfor litt opprørt over påstandene i helseministerens brev om tvang og annen elendighet. Min erfaring etter samtaler med personer inne i prosjektet, politi og helsestasjon i og rundt Oslo, er at det bare gis positive tilbakemeldinger. Jeg vil oppfordre helseministeren til selv å sjekke ut tiltaket, særlig fordi helseministeren selv sier i sitt svar til komiteen at «vi mangler gode og kunnskapsbaserte tidlig intervensjons-metoder» for målgruppen 15–18 år. Et annet forslag fra Fremskrittspartiet handler om å dømme ungdom som blir tatt for førstegangsbruk eller -besittelse, til et informasjonsprogram. Ideen er hentet fra Frankrike, som har hatt dette programmet i flere år. Jeg har selv vært i Paris og snakket med aktuelle personer innen rusomsorg og narkotikapolitikk, og de var veldig fornøyd med resultatene av sitt prosjekt. Justisministeren har ved flere anledninger snakket om tilsvarende tiltak fremfor å behandle førstegangsbrukere som hardbarkede kriminelle. I en debatt i Sytten Tretti og i Dagsnytt Atten den 18. juni tok han igjen opp dette temaet, men understreket at det ikke handlet om en legalisering, noe jeg er glad for. I Aftenposten samme dag sier justisministeren at han ikke har klarert sitt syn med regjeringen, men at han har diskutert det med helseministeren. Ut fra helseministerens brev til komiteen er det vanskelig å se at en slik diskusjon har foregått. Det er i hvert fall ingenting i svaret som tyder på at helseministeren er enig med justisministeren, og det kan være forklaringen på at regjeringspartiene ikke støtter forslagene. I svarbrev til komiteen kan vi derimot lese at helseministeren har tillit til at faginstansene vurderer og velger virkemidler som er best. Alt i alt har Fremskrittspartiet fremmet tre konkrete forslag for å forhindre unge i å utvikle et alvorlig og mangeårig rusmisbruk. Foreløpig har nyrekrutteringen overhodet ikke stoppet opp. Vi ønsker derfor ikke å sitte stille, men ønsker å utvide ordninger vi vet fungerer, samt forsøke nye ordninger som andre land har funnet som gode. Jeg gremmes over alle de nye og unge ansiktene jeg ser henger rundt steder hvor kjøp og salg av narkotika skjer åpenlyst. Jeg fortviler når jeg leser om alle de nye unge som var registrert i Nygårdsparken i Bergen i sommer. Derfor støtter jeg Stoltenberg-utvalget når de foreslår alternative reaksjoner for de yngste. Derfor støtter jeg justisministerens tilsvarende tilnærming. Og derfor fremmer Fremskrittspartiet forslag om nettopp dette i dag. Jeg har lyst til å legge til at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet i går inviterte rusmisbrukere, tidligere rusmisbrukere og interesseorganisasjoner inn på Stortinget. Vi hadde besøk av 50 stykker. Det var flere som fortalte at de begynte med heroin da de var 13–14 år gamle. Det er veldig skremmende. Jeg tar opp forslagene fra mindretallet i saken.