Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-14:
Vi skal diskutere rammeområde 20 under finansadministrasjonen, der man ser på Finansdepartementet og statsbudsjettets 90-poster, og kapitlene som gjelder Statens pensjonsfond utland. Akkurat det siste, med 90-postene, er jo litt interessant, for her kan det bevilges mye penger som ikke omfattes av handlingsregelen, og som brukes gjennom ulike selskaper, men vi kan la den debatten ligge i dag. Finansdepartementet sier at deres prioriterte oppgave i 2013 vil være å arbeide med forvaltningen av Statens pensjonsfond, arbeide med regelverk på finansmarkedsområdet, økt etterlevelse og innsats mot skatte- og avgiftsunndragelser og annen økonomisk kriminalitet, arbeid med bærekraftig utvikling og klima, og en ny felles ordning for arbeidsgivernes innrapportering av ansettelses- og inntektsforhold m.m. Det er områder som finanskomiteen stiller seg bak og støtter. Men for Fremskrittspartiets del vil jeg si at selv om dette er viktige ting, må man fra regjeringens side – i størst mulig grad – ha norsk næringslivs og norske bankers konkurransesituasjon i mente når man gjør endringer i regelverk. På samme måte som når man bekjemper økonomisk kriminalitet, må man ikke lage så rigide system at selv ærlige sjeler nærmest kriminaliseres. Men jeg stoler på at det blir hensyntatt av finansministeren. Det er ikke grunnlag for mye polemikk om ulike standpunkt her, mye av dette har vært diskutert i andre fagkomiteer allerede, men fra Fremskrittspartiets side vil jeg nevne et par ting som jeg synes er litt besynderlig, om ikke annet. Det ene er at på dette området blir det bevilget penger til både å kjøpe og selge klimakvoter. Det er litt rart at regjeringen skal kjøpe 19 millioner kvoter og selge 35 millioner kvoter, og der en statssekretær i Finansdepartementet konkluderer med at Norge må kjøpe kvoter. Det kan jeg ikke se noe poeng i, i og med at vi er netto selger. Det må være andre årsaker til at man velger å gjøre dette. Det kan selvsagt regjeringen argumentere for. Jeg synes det er veldig riktig, spesielt det Venstre tar opp, at hvis man ønsker å kutte CO2-utslippene raskest mulig, er det å makulere kvotene faktisk et bedre virkemiddel enn å selge kvoter – hvis man ønsker kjappe utslippskutt. Opposisjonen fremmer forslag om kapitalinnskudd i et u-landsfond, altså at man dedikerer en liten andel av oljefondet til å investere i finansmarkedene i fattige land. Det tror jeg er et godt forslag som vil bidra til at oljefondet styrker utviklingen for å utvikle næringsliv i de fattige landene. Jeg skulle ønske at også regjeringspartiene ville vurdere det i sterkere grad. Det er et paradoks at regjeringen i fjor avviklet Forskningsfondet, i år avvikler man Kulturminnefondet, og man sier at den måten å finansiere viktige tiltak på ikke er i tråd med fondsmodellen, der man altså er avhengig av obligasjonsrentene, men samtidig velger man å opprette et klimatiltaksfond basert på akkurat de samme premissene – som da altså ikke er gode nok for kulturminner og forskning. Det virker ikke rimelig, med mindre man forsøker å lure miljøbevegelsen til å tro at man satser mye, men egentlig slipper unna ved å bruke lite. Jeg skulle gjerne hørt finansministeren forklare hvorfor fondsløsninger fungerer på noe, men er helt uegnet til andre ting. Når det gjelder kapittel 2800, om Statens pensjonsfond utland, post 50, overføringer til fondet, som jo er der de store pengene går, er det jo en kuriositet at regjeringen har sagt at i utgangspunktet skal alle inntekter fra oljesektoren inn i fondet, men man har altså opprettet et NOx-fond, som gjør at det kommer oljepenger direkte inn i norsk økonomi uten å gå via oljefondet. Det er jo faktisk et brudd med handlingsregelen, og handlingsregelen har jo denne regjeringen selv innført. Så det hadde vært interessant om finansministeren også kunne kommentere det. Fremskrittspartiet foreslår at det skal opprettes to statlige selskap, ett for veiinvesteringer og ett for jernbaneinvesteringer. Dette er i tråd med anbefalinger fra Sigbjørn Johnsen – før han ble finansminister, riktignok. Det er veldig gledelig å se at opposisjonen begynner å tenke likt her. Venstre har et lignende fond, og også Kristelig Folkeparti. Det er viktig at man får en større og bedre helhetlig tilnærming til utbygging av viktig infrastruktur i Norge. Denne regjeringen støtter altså at man skal gjøre det når det gjelder kraft, når det gjelder strømnett, og når det gjelder oljeinvesteringer. Jeg synes også man skulle sett på viktig infrastruktur, som vei og jernbane, innenfor de samme rammene – ikke for å lure budsjettsystemet, men for faktisk å gjøre det på en bedre måte og få mer vei igjen for pengene. Derfor foreslår vi dette og håper at det kan bli en realitet om få år – vi vet at andre også ser på det på samme måten. Herved tar jeg opp de forslagene som Fremskrittspartiet står alene om og de vi er medforslagsstiller til.