Ingjerd Schou (Høyre), 2003-11-11:
En styrking av behandlingstilbudet for rusmiddelmisbrukere har stått sentralt i Regjeringens arbeid. Det er flere måter å gjøre dette på. En av dem har vært å omorganisere og foreta en opprydding i institusjonstilbudet for rusmiddelmisbrukere, dvs. rusreformene. Innføring av rett til individuell plan etter sosialtjenesteloven er en annen. Regjeringens mål har vært at rusmiddelmisbrukere skal få bedre tjenester at tiltaksapparatet må danne en helhetlig kjede at tiltakene må organiseres slik at rusmiddelmisbrukernes individuelle behov fanges opp slik at mangfoldet og bredden i tilbudet sikres at ansvaret er klart, og at det samarbeides mellom og innenfor de ansvarlige forvaltningsnivåer Hensikten med organiseringen og ansvarsplasseringen er å forhindre gråsoner og ansvarsfraskrivelser som gjør rusmiddelmisbrukerne og deres pårørende til kasteballer i systemet. Jeg er opptatt av at tiltaksapparatet er i stand til å identifisere, fange opp og tilby hjelp til personer som er i ferd med å utvikle en misbrukskarriere. Vi stod overfor tre alternativer i organiseringen av fylkeskommunens restansvar: å fortsette som før, som praktisk talt ingen ønsker å legge ansvaret til staten å legge ansvaret til kommunene Regjeringen foreslo det siste – og det er godt begrunnet i proposisjonen – men konstaterer at det ikke er flertall for dette. Valget av organisering er et spørsmål om hvor grensen mellom den kommunale sosialtjenestens og de regionale helseforetakenes ansvar skal gå. Sagt på en annen måte: Hva er spesialisthelsetjeneste, og hva er en del av kommunenes naturlige ansvarsoppgaver? For å sikre helhet i tjenestetilbudet er imidlertid utfordringen vel så mye å sikre gode verktøy for samarbeid, som å finne en god avgrensning mellom de to instansenes ansvar. I innstillingen er grensen mellom den kommunale sosialtjenestens ansvar og de regionale helseforetakenes ansvar trukket et annet sted, dvs. at staten ved de regionale helseforetakene også bør få ansvar for Rusreform II-tjenester, og at disse tjenestene skal være å betegne som spesialisthelsetjenester. Det betyr ikke at den sosiale dimensjonen ikke lenger skal være viktig. De regionale helseforetakene overtar hele det nåværende fylkeskommunale ansvaret, herunder ansvaret for å inkludere den sosialpedagogiske tilnærmingen i arbeidet. Dette går også frem av lovformuleringen. De regionale helseforetakene får ansvar for «tverrfaglig spesialisert behandling for rusmiddelmisbruk». Reformene medfører ingen endringer i den kommunale sosialtjenestens overordnede ansvar for rusmiddelmisbrukere. Dette ansvaret videreføres. Innstillingen er et godt kompromiss mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Hovedtanken bak Regjeringens forslag – en deling av ansvaret for tiltak for rusmiddelmisbrukere på to aktører som sikres gode verktøy for samordning og samarbeid seg imellom – ligger fast. Vi ønsket å rydde og forenkle. Løsningen som er valgt, endrer ikke på det. Reformen sørger for at både sosialtjeneste og lege får henvisningsadgang, som vil si at misbrukeren kan bli henvist til behandling i institusjon av den instans han eller hun først kommer i kontakt med. Jeg er glad for at det nå lovbestemmes at spesialisthelsetjenesteinstitusjonen skal varsle sosialtjenesten før utskrivning når utskrivning vil kreve oppfølging av tiltak fra sosialtjenestens side. Dette vil redusere «glippene» som ofte eksisterer mellom tiltak. Reformen innebærer dessuten at den enkelte etter sosialtjenesteloven – på samme måte som etter helselovgivningen – skal ha rett til individuell plan når det er behov for langvarige og koordinerte tjenester. Mange rusmiddelmisbrukere har slike behov. Dette er viktig i målet om å sikre misbrukerne helhetlige og koordinerte tjenester. Ikke minst gjelder det oppfølgingen før, under og etter institusjonsopphold. Denne retten vil gjelde alle personer som har behov for langvarige og koordinerte tjenester etter sosialtjenesteloven. Jeg tror det bidrar til aktiv brukermedvirkning, større trygghet og forutsigbarhet for brukerne, avklaring av ansvarsforhold og sikring av samordning og samarbeid mellom ulike deler av tjenesteapparatet. Det er svært gledelig at en samlet sosialkomite står bak Regjeringens forslag om dette.