Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-02-28:
La meg først få si at jeg på bakgrunn av den lange saksbehandlingstida som det nå dessverre er i Utlendingsdirektoratet, og den siste tidas mange medieoppslag, har forståelse for at det blir stilt spørsmål om UDIs virksomhet. Jeg er glad for at representanten Svarstad Haugland sier at hun støtter de initiativ som allerede er tatt, og den jobben som er i gang, for dette er også forhold som selvfølgelig opptar meg. Jeg er innstilt på å bruke de midler som er nødvendige for å finne løsninger når det gjelder både den lange saksbehandlingstida og den i noen sammenhenger dårlige service og dårlige tilgjengelighet. Det er også bakgrunnen for at jeg har besluttet å foreta en gjennomgang av UDI der en skal se både på rutinene for økonomistyringa i direktoratet og på muligheter for å effektivisere saksbehandlinga. En viktig del av undersøkelsen vil også være å foreta en vurdering av ressursbehovet i direktoratet, gitt det regelverket vi har i dag. Men med de restanser som direktoratet har, kan jeg dessverre ikke forespeile noen veldig raske løsninger. Men det jobbes på spreng for å få gjort noe med situasjonen. I min redegjørelse til kommunalkomiteen den 13. februar i år om det samme temaet pekte jeg på de utfordringer som jeg mener direktoratet står overfor. Det er for det første svært store svingninger i antall asylsøkere som kommer til landet. Bare de tre siste åra har det vært en femdobling av antall asylsøknader sett i forhold til de tre forutgående åra. Bemanninga i den samme perioden økte med om lag 50 pst. Denne ubalansen kan sannsynligvis ikke løses med effektiviseringer alene. Vi har et budsjettsystem som forutsetter en viss langsiktighet og forutsigbarhet i etatenes ressursbehov. Svingningene på utlendingsfeltet er vanskelige å fange opp innafor dette systemet. Dette resulterer i restanser og et system som er lite fleksibelt. Statskonsult har også påpekt dette i sin gjennomgang av UDI i 1999. Når det er sagt, viser det seg at direktoratet også har undervurdert sine behov for ressurser i forbindelse med overtakelse av asylintervjuene 1. juli 2000. Likeså har behovet for opplæring av nyansatte vist seg å være større enn det som opprinnelig var planlagt. Det siste har tatt ressurser fra saksbehandlinga på kort sikt. Parallelt med at det nå blir satt ut et oppdrag for å få en gjennomgang av UDI, vil jeg sammen med direktoratets ledelse arbeide med å få satt i verk tiltak for å bedre servicen overfor publikum. Dette er et område som opptar meg sterkt, og jeg vil komme tilbake til disse spørsmålene når gjennomgangen av UDI er sluttført. UDI forvalter et lovverk der vedtakene får store konsekvenser, både for den enkelte og for samfunnet. Jeg ønsker en forvaltning som er smidig, som ivaretar rettssikkerheten til den enkelte, og som er i samsvar med norsk lov. Det betyr at direktoratet også må kontrollere opplysningene i hver enkelt søknad. Gjennom kontroll skal vi forsøke å forhindre bigami og tvangsekteskap. Ved familiegjenforening av barn, med en forelder i utlandet, må foreldreretten være fastslått, og inngåtte avtaler mellom foreldrene må være gyldige. Kontrollen skal også hindre at personer som ikke er ønsket i riket, får adgang. Samtidig skal søknadene behandles så raskt som mulig. Det betyr at direktoratet hele tiden må avveie motstridende interesser, der det i utgangspunktet ikke alltid er like enkelt å ta stilling til hva som er såkalt kurante saker. Men jeg er veldig opptatt av, i likhet med representanten Svarstad Haugland, at vi må ha en forvaltning som fatter vedtak innen rimelig tid, og som informerer og opptrer på en måte som fortjener publikums tillit. Da er det selvfølgelig viktig hvordan hvert enkelt menneske blir møtt av UDI. Som interpellanten også peker på, er det kommet kritikk av UDIs økonomiforvaltning. Det ser jeg meget alvorlig på. Dette er et område det skal fokuseres på ved gjennomgangen av direktoratet. Her gjør også Riksrevisjonen et arbeid. De vil følge opp direktoratet særskilt, og det pågår for tida en såkalt forvaltningsrevisjon som etter det jeg har fått opplyst, skal foreligge i 2002. I tillegg pågår det en revisjon av enkelte poster på UDIs budsjett. Samlet mener jeg at dette vil gi et godt grunnlag for videre å vurdere direktoratets forvaltning av de tildelte midlene. Det bevilges et betydelig beløp til flyktningarbeidet her i landet. For meg er det helt avgjørende at det er tillit til at disse midlene utnyttes og forvaltes på en best mulig måte og selvfølgelig i samsvar med de regler og instrukser som til enhver tid gjelder for statsforvaltninga. Interpellanten har også reist spørsmål om bruk av tolker. Norge mottok i 2000 asylsøkere fra 93 land med nesten like mange språk. Det sier seg selv at det av og til kan være vanskelig å framskaffe godt kvalifiserte tolker i alle språk. Noen ganger må det derfor hentes inn tolker fra våre naboland. UDI har i ettertid blitt oppmerksom på at det har forekommet at enkelte tolker har stått i kontakt med hjemlandets ambassader. Der dette er kjent, vil tolken selvfølgelig ikke bli brukt. Dette er etter de opplysninger jeg har fått, heldigvis ikke noe stort problem, men det har forekommet i forhold til enkelte nasjoner. Så til UDIs bruk av informasjon fra ulike kilder. Som et ledd i saksbehandlinga innhenter UDI informasjon om den politiske og menneskerettslige situasjonen i mange land og fra mange ulike kilder. Hvis det under behandlinga av en enkeltsak kommer ny informasjon som kan ha betydning for utfallet, vil den selvsagt bli tillagt vekt. Informasjon fra humanitære organisasjoner som f.eks. Røde Kors, Kirkens Nødhjelp og Amnesty International er viktig i denne sammenhengen. I tillegg kommer informasjon fra mer offisielle kilder som utenriksstasjonene og UNHCR. Dessuten foretar ansatte i utlendingsforvaltninga delegasjonsreiser til områder når det er behov for ytterligere informasjon. Den generelle kunnskapen som innhentes fra de ulike kilder, må så relateres til de opplysninger som søkerne kommer med i sine forklaringer eller søknader. Av og til må enkeltopplysninger undersøkes nærmere ved hjelp av våre utenriksstasjoner og av de utenriksattacheer som er utstasjonert i en del land. For utenforstående kan det nok av og til virke som om UDI ikke tar nok hensyn til informasjon fra enkelte kilder. Relevant informasjon skal imidlertid vurderes før det fattes vedtak i sakene. Noe annet vil gi grunnlag for klage og vil heller ikke være i direktoratets interesse. Jeg vil peke på de tiltak jeg så langt har satt i verk for å bøte på de problemene som utlendingsforvaltninga har opparbeidet over lang tid: Det skal, som jeg har orientert om, foretas en gjennomgang av UDI med fokus på økonomistyring og saksflyt. Det må også vurderes om forvaltningas ressurser står i forhold til de oppgaver de er satt til å løse. Sammen med direktoratet vil jeg sette i gang tiltak for å bedre servicen overfor publikum. Departementet er også i gang med justeringer av dagens regelverk for å korte saksbehandlingstida, særlig i forhold til arbeidstillatelser og visum. Jeg er nå i ferd med å nedsette et lovutvalg som skal foreta en revisjon av utlendingsloven. Jeg vil også vise til at jeg allerede har meddelt kommunalkomiteen at jeg vil komme tilbake med en ny redegjørelse når gjennomgangen av direktoratet foreligger mot slutten av sommeren, eller tidlig i høst. La meg så på tampen kommentere enkelte av de tingene som representanten tok opp i sitt innlegg. Først angående oppslaget i Verdens Gang i går: De nye retningslinjene som vi nå utarbeider for hvor fort saker skal bli behandlet og oppmykningene i den forbindelse, vil selvfølgelig ikke bare gjelde nye saker. Det er det ene. Når det gjelder spørsmålet om kvinner og de oppmykninger som skjedde i forhold til retningslinjer for kjønnsbasert forfølgelse, er det slik at de retningslinjene som ble iverksatt av regjeringa Bondevik, slik representanten påpeker, følges. Men jeg er også særdeles opptatt av kvinneperspektivet. Derfor har jeg sagt at når vi nå får en gjennomgang av hele utlendingsloven, som ble laget i en helt annen tid, er en av de tingene man da er nødt til å se veldig nøye på, nettopp kvinneperspektivet, for å se hvordan det fungerer i praksis. Men det er altså slik at de retningslinjer som ble iverksatt av regjeringa Bondevik, blir fulgt. Vi må ha et sterkt fokus på det, og dette kommer vi selvsagt til å følge veldig nøye også framover.