Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 1999-04-15:
Ved gjennomføringen av høgskolereformen fikk Stortinget raskt signaler om at flere høgskoler fikk store økonomiske vansker med driften. Flere knyttet dette til selve reformen, men også til at dette skjedde i en tid da studenttallene økte. Det var bakgrunnen for at Kristelig Folkeparti støttet vedtaket i Stortinget i november 1996 om å få en gjennomgang av økonomien i høgskolesektoren. St.meld. nr. 26 for 1998-99 er veldig teknisk i sin gjennomgang, og det har vært uenighet mellom Kostnadsberegningsutvalget og høgskolesektoren både om kriterier og konklusjon. Jeg synes derfor det har vært noe vanskelig å forholde seg til denne debatten når premissgrunnlaget synes å være så forskjellig. Imidlertid: Den viktige politiske konklusjon i meldingen er likevel erkjennelsen av at høgskolesektoren har fått en strammere budsjettsituasjon. For perioden 1992-97 utgjør dette 60 mill. kr, hvis vi holder oss til utgift pr. student. Denne erkjennelse vurderte Kostnadsberegningsutvalget som «rimelig stabil», en kommentar det ligger mye politisk vurdering bak, etter min mening. Det viktige er at Stortinget også nå erkjenner denne utviklingen, og Kristelig Folkeparti vil ha dette med i vurderingene når vi arbeider videre med høgskolesektorens framtid. Representanten Reikvam har i en replikk hevdet at flertallet ikke trekker noen konklusjon på denne bakgrunn. Det er jeg uenig i. Når det så gjelder høgskolereformen generelt, skal den evalueres, og vi får senere anledning til å komme tilbake til en drøfting av den. Da tror jeg kanskje at en vil se at kostnadsbildet i høgskolesektoren også har en del andre faktorer enn bare rent administrative rutiner og kostnader. Det videre arbeid med å identifisere og kvantifisere kostnadsdrivende faktorer blir viktig for å komme videre. Jeg tror både høgskolene og departementet er tjent med å bli enige om måten å beregne disse faktorene på – ellers vil vi få en ørkesløs debatt som mange byråkrater bruker for mye tid på. Jeg er fornøyd med departementets planer for det videre analyse- og kartleggingsarbeidet og håper den prosessen samtidig kan føre til forbedringer, forenklinger og samordning av rapporteringssystemer, slik at en ikke bruker mer tid på rapportering og dokumentasjon. Forslaget i innstillingen fra Fremskrittspartiet og Høyre som går på disse tingene, er etter min mening – i og med at en samlet komite sier dette i en merknad – unødvendig å vedta. Det vil være forskjeller i økonomien mellom høgskolene. Blant annet har flere høgskoler desentraliserte studier og en desentralisert struktur på sine studiesteder. Kristelig Folkeparti ser det ikke som ønskelig med noen sentralisering av høgskolestrukturen i dag. Det vil være behov for å nå stadig større befolkningsgrupper med relevante studietilbud. Derfor må også høgskolene få økonomiske rammer som gir mulighet til å gi studietilbud desentralisert, og jeg er helt enig i det representanten Norvoll sa i sitt innlegg. Under arbeidet med denne saken har vi blitt gjort oppmerksom på flere saker som har sammenheng med høgskoleøkonomien. Komiteen har ikke ønsket å gå inn i enkeltsaker, men heller fokusere på de generelle prinsipper i meldingen. En sak som imidlertid har engasjert meg, er situasjonen for Høgskulen i Sogn og Fjordane og mulighetene for å opprettholde Sandane som studiested. Jeg er glad for at statsråden i brev til Kristelig Folkepartis stortingsgruppe har bekreftet at han forutsetter at en flytting av vernepleierutdanningen fra Sandane kompenseres med annen studieaktivitet av tilsvarende omfang. Kristelig Folkeparti ønsker fortsatt å beholde Sandane som studiested, og jeg regner med at også Høgskulen i Sogn og Fjordane selv ønsker dette.