trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Det er da verdt igjen å minne om at abortloven i Norge er 40 år. Det har vært en praksis å ha en egendefinert reservasjonsrett blant fastleger og leger i den perioden, som ikke har gitt pasientene noen mulighet for informasjon eller rettigheter når denne retten har blitt praktisert. Det som jeg kommer til å sende ut på høring, vil derfor innebære en dramatisk og betydelig forbedring av pasientenes rettigheter. Pasientene vil få informasjon om hvilke leger som har reservert seg, i brevs form, og de vil også kunne få informasjon om det på de sidene der en velger fastlege. Det er kommunene som har sørge-for-ansvaret for den type primærhelsetjeneste som legene utøver. Denne ordningen vil derfor være lokalt forankret. Sikringen rundt at det er gode alternativer til stede uten at det vil innebære unødvendig reisetid eller forsinkelse for pasienten, er et av de spørsmål kommunene skal vurdere i den sammenheng.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Jeg er enig med nestlederen i Kristelig Folkeparti Dagrun Eriksen i at dette er et vanskelig spørsmål, men den reservasjonsmuligheten som vi jobber med nå, skal omfatte alvorlige samvittighetsspørsmål knyttet til liv og død, dvs. henvisning til abort og eventuelt eutanasi dersom det en gang i framtiden blir tillatt i Norge. Den ordningen som vil bli sendt på høring, og det forslaget som vil bli utarbeidet, vil derfor ikke innebære at fastleger skal kunne reservere seg mot å henvise til assistert befruktning eller f.eks. å forskrive prevensjon, men være begrenset til de to områdene som jeg nevnte innledningsvis i mitt svar.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Nei, på ingen måte. Hvis en kjenner både mitt standpunkt, Høyres standpunkt og Kristelig Folkepartis standpunkt til det spørsmålet, er det absolutt ikke på dagsordenen. Men jeg oppfatter at fastlegene opplever det som viktig å kunne forsikre seg om, hvis et flertall i denne sal en gang i framtiden gikk til det skrittet å åpne opp for aktiv dødshjelp, at en kan reservere seg mot å bidra i en sånn sammenheng. Så er jeg også overbevist om at hvis diskusjonen noen gang dukker opp om å legalisere det i Norge, vil det selvfølgelig da bli en diskusjon om en egen reservasjonsmulighet knyttet til det blant dem som jobber i spesialisthelsetjenesten. Men det er naturlig å ta denne diskusjonen nå når en allikevel skal etablere en reservasjonsmulighet, og siden dette har vært et viktig argument for dem som er opptatt av reservasjonsmuligheten, for nettopp å innføre denne ordningen.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Jeg forutsetter at fastleger i Norge i dag forholder seg til det regelverket og det lovverket som er, og de presiseringene som er gjort på det området, og ikke begynner å praktisere en ordning før den er forankret i lov og forskrift.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Jeg tar sikte på å sende ut et høringsnotat med forslag til reservasjonsmulighet rett over nyttår. Deretter skal forslaget, etter planen, legges fram for Stortinget som en ordinær lovsak høsten 2014. Jeg vil ikke foreslå å regulere reservasjonsordningen i abortloven. Dette handler i hovedsak om å gjøre unntak for fastlegenes listeansvar. Jeg vil derfor foreslå et tillegg i bestemmelsen i helse- og omsorgstjenesteloven, som er den som hjemler fastlegeforskriften i § 3-2 tredje ledd. Tillegget skal gi grunnlag for nærmere regler om reservasjonsordningen i fastlegeforskriften. Hovedtrekkene i forskriften vil også bli presentert for Stortinget i lovproposisjonen, sånn at Stortinget har et godt grunnlag for å diskutere denne saken og gi et grunnlag for de lovendringene som skal til for også å endre forskriften.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Det at vi skal innføre en reservasjonsmulighet, er det et flertall i Stortinget som har bedt regjeringen om å jobbe med, men en reservasjonsmulighet har jo et omfattende innhold, som også skal reguleres i lov og forskrift. Ikke minst viser detaljgraden i den del av de spørsmålene jeg har fått om denne saken i dag, at det er andre spørsmål enn bare prinsippet om å innføre en reservasjonsmulighet som interesserer Stortinget og omgivelsene. Gjennom høringen vil vi få brede innspill på alle spørsmål knyttet til en reservasjonsmulighet. Alle vil selvfølgelig ha lik status i det høringsarbeidet, og det er denne salen som til slutt avgjør innholdet i ordningen.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Ut fra min kontakt med de kvinnene som er engasjert i dette spørsmålet, tror jeg ikke de trenger råd fra meg om hvordan de skal gå fram for å påvirke det politiske miljø. Det tror jeg de er veldig i stand til selv. Jeg har inntrykk av at de jobber veldig effektivt politisk med å bidra i denne saken, og det vil de sannsynligvis også gjøre når saken er ute på høring, og en da har muligheten til å komme med sine synspunkter både på prinsippet og på innholdet i denne ordningen. Jeg tror nok at Høyre-representantenes tilbakemelding på de mailene handlet mer om omfanget av kopimailer enn innholdet og måten å jobbe på ellers.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Det er viktig at reservasjonsordningen gjennomføres på en mest mulig skånsom måte for pasientene. Blant annet er det viktig å sikre pasientene god informasjon. Jeg vil i høringen foreslå at fastleger som inngår avtale med kommunen om reservasjon, skal sende brev til alle sine listepasienter og informere om avtalen. De pasientene som ønsker det, skal da ha muligheten til å få ny fastlege uten at dette telles som et bytte etter reglene om rett til å bytte fastlege to ganger i året. Nettsiden for bytte av fastlege skal ha tydelig informasjon om hvilke leger som har reservert seg. Alle som vil bytte fastlege, skal være oppmerksom på at legen de ønsker å bytte til, har reservert seg. De som ikke ønsker å stå på listen til leger som har reservert seg, skal kunne velge en annen lege som sin fastlege. Alle pasienter som ikke selv velger fastlege, men får tildelt en fastlege, skal informeres dersom legen de får tildelt, har reservert seg. Jeg vil også vurdere om jenter under 16 år, på visse vilkår, bør kunne skifte fastlege uten samtykke fra foreldrene, etter eventuelt samme modell som i abortloven. Jeg ser at dette reiser en del praktiske spørsmål, bl.a. knyttet til hva foreldrene skal få vite. Det er likevel prinsipielt riktig at jenter i en slik situasjon får en selvstendig rett til å velge den legen hun vil ha hjelp fra. Jeg vil derfor utrede en slik ordning. Det er veldig viktig at fastleger som har reservert seg, møter kvinner som trenger henvisning til abort, på en profesjonell og verdig måte. Dersom en av pasientene til en lege som har reservert seg, trenger henvisning til abort, må legen skaffe time hos en annen lege i nærheten – senest innen ett døgn. Aller helst bør dette skje idet kvinnen ber om time hos legen, og før hun møter opp til timen. Legene som reserverer seg, må sørge for at denne delen av ordningen gjennomføres på en slik måte at ulempene for pasientene blir minst mulig. Det er også viktig for meg å få ut informasjon om at det ikke er et krav å gå om fastlegen for å få utført abort i Norge. Alle kvinner kan oppsøke spesialisthelsetjenesten direkte. Dette gjelder også kvinner under 18 år. I abortloven er det regulert slik at for kvinner under 16 år , bortsett fra i noen tilfeller, vil det være et krav om å informere foreldre, men det er jo et generelt krav som ikke vil bli berørt av dette. Det er derfor viktig å få ut informasjon, bl.a. til skolehelsetjenesten, om at denne ordningen allerede eksisterer. Skolehelsetjenesten er derfor i god stand til å gi god informasjon til jenter under 18 år om at de har muligheten til å oppsøke spesialisthelsetjenesten direkte, og at det ikke er et krav om å gå om fastlege. Dette kan være et tilbud som er viktig for unge kvinner å benytte seg av uavhengig av om fastlegen har reservert seg eller ikke.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Jeg tror det er viktig at unge jenter får informasjon i forkant i mye større grad enn det som har vært tilfellet i de siste 40 årene i Norge – hvis legene har reservasjon mot å henvise til abort. Det betyr at unge kvinner, som andre kvinner, vil komme i en helt annen situasjon nå, etter denne ordningen, enn det som har vært praksisen i Norge de siste 40 årene. De vil ha helt andre rettigheter knyttet til dette, og helt andre muligheter til å få informasjon. I tillegg kommer jeg til å ta initiativ til at det blir gitt ut mer informasjon til helsetjenesten om den ordningen som allerede eksisterer, nemlig muligheten til å henvende seg til spesialisthelsetjenesten direkte. Jeg tror kanskje mange av de spesielt sårbare jentene, som representanten viser til, uansett vil synes det er lettere og bedre å få den type informasjon av skolehelsetjenesten, og så oppsøke spesialisthelsetjenesten direkte.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Dette vil jo innebære begge deler av det som representanten tar opp, nemlig både en styrking av informasjonen til skolehelsetjenesten om en eksisterende ordning og samtidig etablering av en ny ordning som sikrer pasientene både bedre informasjon og rettssikkerhet i forbindelse med at fastleger benytter seg av en reservasjonsmulighet – og jeg understreker en reservasjonsmulighet – ikke en reservasjonsrett, som var den diskusjonen som jeg som stortingsrepresentant også deltok veldig sterkt i. Jeg mener at det er en betydelig forskjell mellom en egendefinert reservasjonsrett, som den enkelte fastlege selv definerer innholdet i – og som ikke inneholder noen rettigheter for pasienten eller informasjonssystemer – og den reservasjonsmuligheten som jeg har beskrevet, og som jeg kommer til å sende ut på høring rett over nyttår. Det å få mer informasjon til pasientene, det å styrke pasientens rettigheter, er også en del av denne regjeringens politikk.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Alle kommuner har ansvar for at innbyggerne i kommunen får tilbud om nødvendige allmennlegetjenester, bl.a. tilbud om å stå på liste hos en fastlege. Hensynet til pasienten skal derfor være avgjørende ved utformingen av reservasjonsordningen. Fastlegene skal få en mulighet til å reservere seg, men ikke en rett. Det vil si at en fastlege ikke kan få avtale om reservasjon dersom pasientenes rettigheter ikke er sikret. Kommunene må avgjøre ut fra lokale forhold om fastleger kan få reservere seg. Den eneste fastlegen på et lite sted med lang reisevei til neste legekontor kan derfor ikke få en sånn avtale. Om en fastlege kan få avtale om reservasjon, vil derfor avhenge bl.a. av hvor i landet legen vil jobbe. Regjeringen synes at de som er best egnet til å vurdere dette i første omgang, er kommunen, som har et sørge-for-ansvar, og som kjenner de lokale forholdene best. Men selvfølgelig vil fylkesmannen i etterkant kontrollere at kommuner ikke inngår reservasjonsavtaler med fastlegene som er i strid med de intensjonene som beskrives i lov og forskrift på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Det er iallfall veldig klart at kommunen må vite dette før de inngår avtale med fastlegen. Det er kommunen som er avtalepart, og det er jo derfor det også er naturlig at det er kommunen som i første omgang vurderer disse spørsmålene, fordi det er kommunen som er avtalepart med fastlegen, og det er kommunen som har et sørge-for-ansvar for sine innbyggere. Det er også kommunen som best kjenner de lokale forholdene og kan vurdere om det er hensiktsmessig i deres kommune eller ikke. Hvordan de rent praktisk gjør det, om det er i intervju eller på andre måter, i utlysningstekst – det er mange tenkelige måter å gjøre det på – vil ikke jeg gå i detaljer på nå. Men hvis det der er noen utfordringer med hensyn til det som regjeringen sender ut på høring, regner jeg med at de utfordringene vil framkomme i høringen, og da kan vi ta hensyn til det ved utformingen av reglene.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Jeg synes det er uproblematisk at kommunen tar dette opp i forkant av inngåelse av en avtale med en fastlege, for dette er et vesentlig spørsmål knyttet til fastlegens oppgave. Det tror jeg at representanten og jeg er enige om. Derfor er det viktig at dette avklares i den forbindelse. På hvilken måte det gjøres, tror jeg kommunene selv er i stand til å finne ut på en god måte. Men dette er jo personer – de som ønsker å benytte seg av reservasjonsmuligheten – som vil være fullstendig klar over lov- og regelverk og forskrift på dette området, og som også vil ha et veldig bevisst forhold til det. Jeg tror ikke de vil oppleve det som ubehagelig eller på annen slik måte, å gi uttrykk for sitt syn på det. Så er det da kommunen som må avgjøre om det er en kommune som ønsker å åpne opp for dette eller ikke.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Det er viktig for meg igjen å understreke at jeg ikke vil foreslå at fastleger skal få en generell rett til å reservere seg, men en mulighet. Det er en forutsetning for at legen skal kunne reservere seg at det er mulig samtidig å ivareta pasienten på en god måte. Det er kommunene som avgjør om legene kan få en avtale om reservasjon ut fra de lokale forholdene. Den eneste fastlegen på et lite sted med lang vei til neste legekontor kan derfor ikke få en avtale om reservasjon. Fastlegen som har reservert seg, skal ikke bare henvises til å skaffe kvinnen time hos en annen lege. Fastlegen har også plikt til å sørge for at kvinnen får time hos annen lege i nærheten, senest innen et døgn. Hva som er akseptabel reiseavstand, må vurderes ut fra de lokale forholdene. Dette punktet vil jeg vurdere nærmere og vil særlig be om høringsinstansenes syn på hva som vil være naturlig regulering av akkurat det spørsmålet som representanten tar opp, men i det arbeidet vil det være hensynet til pasienten som vil være det avgjørende. Så har jeg også en grunnleggende tro på at de som sitter i kommunestyrene lokalt og i kommunene lokalt, er er best egnet til å vurdere de lokale forholdene. Det er ikke nødvendigvis sånn at alt dette må reguleres i detalj fra statens side.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Hvis jenta er over 16 år, har hun muligheten til å holde dette hemmelig for sine foreldre. Er jenta under 16 år, er det en regulering av det i abortloven allerede som vi ikke har noen planer om å gjøre endringer i. Jeg vil da si at den ordningen som vi her nå foreslår, vil innebære en betydelig forbedring av situasjonen og muligheten for det tenkte eksempelet i forhold til det som har vært praksisen mange steder i Norge i nærmere 40 år. I den sammenheng er det også viktig å få fram nettopp det poenget som representanten tar opp I denne sammenhengen er det også viktig å få fram nettopp det poenget som representanten tar opp: at det er mulighet for å oppsøke spesialisthelsetjenesten direkte og der få god informasjon, og ikke minst å få god informasjon i skolehelsetjenesten, sånn at skolehelsetjenesten kan være med og informere kvinnene i dette arbeidet på en bedre måte enn det sannsynligvis er mulig å gjøre innenfor det som er praksisen i dag, og å kunne ivareta dette hensynet godt.
Bent Høie (Høyre), 2013-11-06:
Dette handler på den ene siden om å innføre en reservasjonsmulighet som imøtekommer et sterkt ønske og behov hos mange leger til å kunne reservere seg i alvorlige spørsmål knyttet til liv og død. Jeg mener det er positivt at leger er bevisst på at de ønsker og har rom for en etisk refleksjon rundt sin virksomhet. Jeg ønsker ikke at vi i Norge skal ha leger som opererer på autopilot med hensyn til det som staten til en hver tid har bestemt eller mener. Dette var et forhold som undertegnede var opptatt av også i diskusjonen om reservasjonsrett, fordi jeg mente at dette var to gode forhold som måtte balanseres opp mot hverandre. I en diskusjon om reservasjonsrett falt vektskålen for min del ned på at i en generell reservasjonsrett var det ikke mulig å ivareta pasienten på en god nok måte. Innenfor denne ordningen med reservasjonsmulighet, som vi nå foreslår, mener jeg at disse vektskålene er balansert, og det er mulig å ivareta begge forhold.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
«Daværende stortingsrepresentant Bent Høie sa i Vårt Land 27. februar 2012 om reservasjonsretten for fastleger: «Det er nok arbeid for leger i Norge. Har en så sterke motforestillinger mot å henvise til lovlige helsetilbud, så bør en søke arbeid alle de stedene en ikke utsettes for dette.» Er statsråd Bent Høie enig med stortingsrepresentant Bent Høie?»
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg takker for svaret. Jeg vil kort følge opp det siste statsråden nevner, nemlig at han nå tar sikte på å sende et forslag på høring. Som statsråden sikkert er kjent med, har regjeringen i henhold til utredningsinstruksen pålegg om, når man sender lovforslag på høring, nettopp å høre hva folk og organisasjoner mener. Da er spørsmålet: Hva skal være innholdet og rammene og alvorlighetsgraden med tanke på i hvor stor grad man skal lytte til hva som faktisk kommer av motforestillinger og andre ting? Kan statsråden her og nå si at dersom det skulle komme sterke motforestillinger fra så mange sentrale aktører, vil han ikke bare endre lovforslaget han har planer om å sende på høring, men om nødvendig trekke forslaget dersom det skulle være grunner til det?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Da vil jeg over til de mer praktiske implikasjonene og konsekvensene av det statsråden faktisk foreslår. En av tingene som man må ta stilling til, er hvordan kvinner og pasienter skal kunne sikres informasjon om hvilke leger som man ikke kan henvende seg til i en vanskelig, alvorlig livskrise, kanskje. Jeg er helt enig med statsråden i at abort er ikke noe enkelt spørsmål. Det tror jeg veldig mange jenter og kvinner som har vært ufrivillig gravide, vet veldig godt. Da er spørsmålet: Hvordan skal kvinnene og pasientene sikres informasjon om dette? I mange kommuner er det slik at fastlegene har vikardekning for hverandre. Betyr f.eks. det Høie tidligere har antydet, at innbyggerne i kommunen kun skal få brev fra den fastlegen som har reservert seg? Eller vil alle innbyggerne som er pasienter i en kommune, få tilsvarende informasjon, i og med at de kan møte en vikarierende lege?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
«Kristelig Folkepartis nestleder Dagrun Eriksen sa i fjernsynsprogrammet Debatten at spørsmålet om reservasjonsretten for fastleger skulle gjelde assistert befruktning og p-piller, var vanskelig. Med andre ord sa hun at det ikke var avklart. Dette skaper stor usikkerhet rundt hva som faktisk ligger i forslaget. Det er fastleger som mener at å skrive ut resept på f.eks. spiral og p-piller er like galt som å henvise til abort, og vil ønske å reservere seg. Er statsråden enig med Dagrun Eriksen, eller vil han garantere for at det ikke skal gjelde prevensjon og assistert befruktning?»
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Eg vil takke statsråden for svaret. Det overraskar meg litt at regjeringspartia og Kristeleg Folkeparti tek debatten om aktiv dødshjelp saman med debatten om reservasjonsrett. Retten til å få helsehjelp er ein lovfesta rett. Aktiv dødshjelp er i dag forboden. I og med at ein ønskjer å leggje desse debattane saman, ønskjer eg å spørje statsråden om det kan bety at ein no ønskjer å opne for aktiv dødshjelp.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Eg trudde eg kjende standpunkta til helseminister Høie, men i debatten om reservasjonsrett har eg vel teke feil. Statsråden varslar at han vil endre loven, slik at fastlegar, i motsetning til i dag, kan nekte enkelte tilbod til kvinnelege pasientar. Eg er tvilande til at eit slikt forslag vil få veldig stor tilslutning i ei høyring. Eg håpar at statsråden kjem til å ta høyringa på alvor. Uansett vil dagens regelverk gjelde fram til Stortinget eventuelt endrar loven. Det er ein del fastlegar som tek til orde no for at dei vil reservere seg – dei tek altså ei slik lovendring på forskott, då det ikkje er anledning til å gjere det i dag. Derfor lurer eg på kva statsråden konkret vil gjere som ansvarleg for Helsedepartementet for å handheve dagens regelverk, slik at ingen kvinner blir nekta tilbod før Stortinget eventuelt har gjort den lovmessige endringa som må til for at det skal kunne gjerast.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
«Kvinnens rett til abort reguleres gjennom lov om svangerskapsavbrudd(abortloven) (abortloven) Vil statsråden nå endre abortloven for å utvide helsepersonells adgang til reservasjon ved å legge frem et lovforslag for Stortinget?» Et av de mange emnene som har forblitt uavklart i debatten om reservasjonsrett, er hvorvidt kvinners rett til abort henger sammen med reservasjonsretten. Den sammenhengen erkjente Stortinget i svangerskapsavbruddloven § 14, når de der nedfelte helsepersonells reservasjonsrett mot å utføre eller assistere ved abortinngrep. Vil statsråden nå endre abortloven for å utvide helsepersonells adgang til reservasjon ved å legge fram et lovforslag for Stortinget med tilhørende høringer? Og henger det sammen med høring at det også vil foregå …
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg takker statsråden for svaret. Statsråden går i dag langt i å si at høringen nærmest bare vil være for syns skyld, og at avgjørelsen er tatt på forhånd. Jeg er opptatt av at alle stemmer i denne saken skal bli hørt. Statsråden har tidligere sagt at Legeforeningen vil bli ubønnhørlig hørt. De har sagt at de er for reservasjonsretten, og ministeren har flere ganger sagt at de vil bli tatt med på råd når det gjelder å utforme det praktiske omkring reservasjonsretten. Hvordan vil ministeren sikre at de andre interessene og de andre synene i denne saken vil bli hørt på samme måte?
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Helseministeren er innforstått med at det er stor forskjell på å høre og å lytte. Det er mange hundre kvinner som har sendt e-post til stortingsrepresentanter, fordi de er bekymret og imot dette forslaget. De har også sendt e-post til representanter fra ministerens eget parti, Høyre, og blitt møtt med svar om at de mangler folkeskikk. Hvordan mener helseministeren at disse kvinnene skal gå fram for å bli hørt – lyttet til – av representanter fra Høyre? Hva er foretrukket kommunikasjonsform? E-post er tydeligvis ikke det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Fastlegen er jo porten inn til de helsetjenestene som myndighetene har ansvar for overfor sine innbyggere(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Beklager. «Tildeling av eller valg av fastlege er ofte tilfeldig. Ungdom(barn under 18 år) har som regel automatisk morens fastlege, pasientlister blir overdratt ved flytting, ungdom studerer borte fra hjemkommunen og fastleger vikarierer for hverandre. (barn under 18 år) Mener statsråden det må forventes at kvinner skal holde seg oppdatert på hvilke reservasjoner den aktuelle fastlegen til enhver tid har, og at ungdom skal bytte fastlege pga. mulig fremtidig helsehjelp?»
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg vil takke statsråden for svaret – et veldig fyldig svar, som omhandler mange av de forhold som er viktig for unge jenter å oppdatere seg på, som en del av primærhelsetjenesten, og som en del av skolehelsetjenesten. Noe av utfordringen rundt reservasjonsrettens formål er jo at dette ofte er forhold som jentene ikke har en konkret mulighet til å reflektere rundt før de er i en eventuelt vanskelig situasjon. Mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden blir om han kan utdype litt i hvor stort omfang han mener det er legitimt at unge jenter skal drive «research» på moralske ståsted som de opplever hos sin fastlege.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
I regjeringsplattformen står det at regjeringen ønsker mindre byråkrati og en enklere hverdag for folk flest, og jeg hører jo at statsråden langt på vei har kommet dit hen i sitt resonnement at dette vil hjelpe pasienten og være en styrke for pasienten. Representanten Kjerkol føler seg ikke like overbevist om det. Jeg hadde faktisk litt større sympati for den tydelige røsten statsråden utviste da også han var representant. Hvordan mener helseministeren i dag at dette harmonerer med en enklere hverdag? Snakker man i realiteten om en styrking av skolehelsetjenesten, eller snakker man om en endring i henvisningsplikten? Nå forstår jeg at alt dette skal tilbake til Stortinget, men foreløpig er det fulle bildet for denne representanten at dette er mer byråkratisk og et vanskeligere terreng å manøvrere i for unge jenter.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
«Representanten Linda C. Hofstad Helleland uttalte i trontaledebatten at leger med reservasjonsrett ikke kan jobbe i distriktene. Hvis statsråden er enig med sin partifelle, hvordan vil han sikre at lik rett til helsetjenester over hele landet fortsatt skal være et viktig prinsipp i norsk helsevesen, samtidig som legers samvittighet skal veie like tungt uavhengig av arbeidssted?»
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Takk til statsråden for svaret. La oss ta et eksempel: Lurøy kommune – som er en mindre kommune – har to fastleger. De har p.t. en fastlege og er i gang med å ansette fastlege nr. 2. Det vil selvfølgelig være en bred utlysningsprosess. Men skal det i den prosessen være sånn at det i intervjuet med den framtidige fastlegen, eller med dem som har søkt jobben, vil bli stilt spørsmål ved om han eller hun har benyttet seg av denne reservasjonsretten?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Takk. Som statsråden skjønner, er det usikkerhet knyttet til flere av detaljene i dette forslaget. Vi ser fram til høringsrunden som skal være. Det er jo flere detaljer i dette som er problematisk, nettopp fordi de kvinnene som kommer i denne vanskelige situasjonen, bør møte et helsevesen som er så enkelt som mulig, slik at de får hjelp til å løse det problemet de har kommet opp i, på en enkel måte. De har jo tross alt krav på denne hjelpen også. Synes statsråden at det blir uproblematisk at man skal gå inn på en jobbsøkers samvittighet eller religiøse ståsted ved en eventuell ansettelse?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
«I min hjemkommune Rissa er det få fastleger. Har fastlegen i en liten kommune reservert seg, blir situasjonen vanskelig for den pasienten som ønsker en videre henvisning. Kvinner i en sårbar situasjon må ut på en omvei om en ny fastlege og krevende samtaler før de får den henvisningen de trenger. Hva mener statsråden er akseptabel reiseavstand for en pasient til fastlegen, og hvor lang tid er akseptabel ventetid?»
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Tusen takk for et godt svar fra helse- og omsorgsministeren. Et oppfølgingsspørsmål: Det er jo sånn at mange kommuner i Norge er små. La oss si at man har en 16 år gammel jente som bor i en liten kommune – eksempelvis Osen kommune med under 1 000 innbyggere og fire-fem timers reiseavstand til Trondheim kommune. Den 16-åringen er gravid og ønsker å få utført en abort. Hun trenger enten en ny henvisning til en ny lege eller å dra til spesialisthelsetjenesten i Trondheim, og hun trenger skyss for å komme seg dit. Jenta på 16 år har lyst til å holde graviditeten hemmelig for foreldrene sine. Ser statsråden at dette kan skape store problemer for unge jenter i en sårbar posisjon med hensyn til hvordan man faktisk praktisk skal få løst situasjonen?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg blir litt forundret, fordi undertegnede har oppfattet at denne saken handler om en reservasjonsmulighet – som statsråden sier – for fastleger. Nå sier statsråden videre at legen kan søke om å få innvilget denne muligheten til reservasjon, men at det skal være opp til kommunene å avgjøre om fastlegen får den innvilget. Er det da sånn at denne saken ikke lenger dreier seg om fastlegenes samvittighet, men om kommunestyrenes samvittighet?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-11-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til næringsministeren: «Kan statsråden redegjøre for hvilke forpliktelser knyttet til arbeidsvilkår SAS, som et norsk statlig deleid selskap, har for sine ansatte i og utenfor Norge?»
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-11-06:
Jeg takker for svaret. SAS er også deleier i andre flyselskaper, og over tid har det noen har karakterisert som nærmest slavelignende lønns- og arbeidsvilkår, blitt avdekket i enkelt flyselskaper. Dette skjer for å tilpasse seg den tøffe konkurransen som vi vet er i internasjonal luftfart. Kan statsråden bekrefte eller avkrefte at arbeids- og lønnsvilkår som gjelder i selskaper som SAS er deleier i, har ansvarlige regelverk på disse områdene?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2013-11-06:
Takk for tilleggssvaret på spørsmålet. Helt til slutt: Jeg skjønner at her er det et arbeid på gang. Da vil jeg bare spørre: Vil regjeringen følge opp denne problemstillingen også når det gjelder selskaper som SAS har et deleierskap i – som et norsk statlig deleid selskap?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-06:
På vegne av nærings- og handelsministeren er svaret som følger: SAS er et svensk konsern med ansatte i Norge, Sverige, Danmark og Finland. Konsernet forholder seg til en rekke arbeidstakerorganisasjoner i de ulike landene og har kollektive avtaler med alle de ulike organisasjonene. Som aksjonær i SAS har ikke staten innsyn i konkrete avtaler mellom selskapet og dets ansatte, men basert på statens eierdialog med selskapet legger jeg til grunn at kollektivavtalene er i tråd med selskapets lovpålagte forpliktelser som arbeidsgiver. Jeg forstår det også slik at kollektivavtalene i de enkelte tilfeller går lenger enn disse pliktene. For eksempel har selskapet mer restriktive arbeidstidsbestemmelser for kabinansatte enn regelverket krever. Hva angår regelverket har SAS-konsernet datterselskaper og baser i flere nordiske land. Disse datterselskapene forholder seg til lover og regler i de enkelte landene. I Norge vil det relevante regelverket bl.a. være luftfartsloven, arbeidsmiljøloven, forskrift om arbeidsmiljø m.v. for luftfart, forskrift om arbeidstid i luftfarten samt utlendingsloven og utlendingsforskriften. I tillegg er europeisk fellesregelverk for luftfart gjeldende i Norge gjennom EØS-avtalen. Ettersom spørsmålet kan synes foranlediget av den diskusjonen som har vært rundt andre flyselskapers bruk av arbeidskraft utenfor Norden, kan det nevnes at SAS har et begrenset antall kinesiske og japanske fulltidsansatte i sin arbeidsstokk. Disse jobber som kabinansatte på SAS’ flyvninger mellom Danmark og Kina og Japan, hvor de utgjør maksimalt 20 pst. av det totale kabinpersonalet på enkelte flyvninger. De kinesiske og japanske ansatte arbeider ifølge selskapet under europeiske arbeidstidsbestemmelser. Lønnsvilkårene fastsettes i hovedsak lokalt, men ettersom de ansatte arbeider opp til 15 pst. av tiden i dansk luftrom, fastsettes 15 pst. av lønnen ut fra den danske kollektivavtalen. Jeg vil for øvrig presisere at SAS er et børsnotert kommersielt selskap, og det faktum at selskapet er delvis statlig eid, har i seg selv ingen betydning for hvilke forpliktelser eller regler selskapet skal forholde seg til.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-06:
SAS er som nevnt et svensk konsern med datterselskaper og baser i flere nordiske land, og de ulike datterselskapene har de ulike lands regelverk å forholde seg til. I tillegg må de også forholde seg til dette felleseuropeiske regelverket. Samtidig er luftfart en globalisert bransje, og man ser fra tid til annen saker som belyser viktige problemstillinger med hensyn til hvilket lands regelverk som skal gjelde. Samferdselsdepartementet arbeider for tiden – i samarbeid med flere andre departementer – med en bred utredning som skal belyse problemstillinger og utfordringer knyttet til økt konkurranse og globalisering i luftfarten. Det er ventet at dette arbeidet skal være fullført i løpet av dette året – i 2013.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-06:
Som jeg nevnte i mitt forrige svar, arbeider Samferdselsdepartementet bredt sammen med andre departementer om tilnærming til denne problemstillingen, og vi vil komme tilbake til dette når den utredningen er ferdig.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-06:
Det er riktig at jeg har varslet en ny gjennomgang bl.a. av terrorlovgivningen, til tross for at de siste endringene i regelverket ble vedtatt av Stortinget så sent som i juni i år. Bakgrunnen for dette er at jeg ser med uro på den klart økende tendensen til at unge norske statsborgere reiser til krigsområder for å kjempe sammen med ekstreme islamistiske grupper. Vi ser bl.a. situasjonen i Syria. De som reiser, tilegner seg sannsynligvis militære ferdigheter, blir i større eller mindre grad traumatisert og ikke minst ytterligere radikalisert. I et terrorperspektiv er det nettopp slike personer det knyttes bekymringer til fra sikkerhetstjenestene. Dette gjelder ikke minst fordi de ved hjemkomst ofte har en høyere status i de miljøene de ferdes og større påvirkningskraft overfor andre som er radikalisert eller i en radikaliseringsprosess. Målet er selvfølgelig at færrest mulig reiser. Terrorlovgivningen og mulige strafferettslige konsekvenser kan være et virkemiddel i den forbindelse. Jeg vil også tilføye at regjeringen ser behov for en ny handlingsplan for å forebygge radikalisering og voldelig ekstremisme. Det er etter min oppfatning viktig å ansvarliggjøre en rekke samfunnsaktører til forpliktende innsats. Dette vil bl.a. gjelde politi, skole, barnevern, helsevesen og frivillige organisasjoner. Det er også viktig at familie og venner bidrar til å forebygge radikalisering og hindre at personer fra Norge reiser til konfliktområder. I en slik helhet er det naturlig å se på om det også er behov for eventuelle regelendringer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-06:
Jeg takker for tilleggsspørsmålet, for det gir meg anledning til å avklare noe som er veldig viktig: I den grad det er aktuelt med endringer i lovgivningen, vil det ikke være i en mer liberal retning, det vil være i en mer innskjerpende retning. Jeg er opptatt av at regjeringen skal ha en proaktiv tilnærming til disse problemstillingene. Her skjer det veldig mye, veldig raskt, og derfor er jeg også opptatt av at lovverket ikke må være statisk, men at vi må ha en dynamisk tilnærming til den situasjonen som utvikler seg. Jeg er overbevist om at det regelverket som ble vedtatt i siste runde, vil ha en avskrekkende virkning, og det er ikke aktuelt å akseptere at en unnlater implementering i påvente av eventuelle reguleringer. Det er ikke nødvendigvis snakk om store endringer, men det er en gjennomgang av systemet og regelverket for å se om vi kan gjøre enda mer i den situasjonen vi nå ser.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-06:
Det er ikke mitt utgangspunkt at lovene ikke fungerer godt nok. Spørsmålet er om vi må se på muligheter for suppleringer av lovverket, og det vil også være en del av det arbeidet som regjeringen nå veldig bredt har igangsatt med denne planen for forebygging av radikalisering og voldelig ekstremisme. Der kan det også være aktuelt med regelendringer som kan virke inn på det samme lovverket rundt bekjempelse av terror. Jeg tror representanten Bøhler og jeg er enige om viktigheten av at de lovene som er vedtatt, skal virke. Men jeg tror også vi er enige om at vi må ha en proaktiv tilnærming og se om vi kan gjøre enda mer, basert på den utviklingen vi ser, som skjer veldig fort. Det kan være en del enkle tiltak som ikke nødvendigvis trenger lovendring, men jeg tror det er viktig for en ny statsråd å gå gjennom hele dette området for å være helt trygg på at vi har det mest effektive lovverket og regelverket for å bekjempe terrorisme.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «I juni vedtok Stortinget lovforslagene i Prop. 131 L(2012–2013) om terrortrening, deltakelse i terrororganisasjoner, soloterrorisme m.m. Det var en enstemmig innstilling fra justiskomiteen, og under høringen gav bl.a. PST aktiv støtte til forslagene. De nye terrorlovene tas i bruk nå i høst, og det blir viktig å følge med på om de virker etter hensikten. Imidlertid varsler justisministeren allerede i media 24. oktober at det nye lovverket ikke er tilpasset en ny situasjon. (2012–2013) Hva i de nye lovene er det statsråden ser behov for å endre?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg takker for svaret og for at justisministeren tar dette på det største alvor. Det er svært viktig for landet og også for det internasjonale samfunnet. Det som er min bekymring, er at når politi, påtalemyndighet og rettsapparat nå skal utvikle en praksis for å håndheve og iverksette de nye lovene som vi vedtok før ferien – bl.a. en praksis overfor radikaliserte miljøer – er at lovene ikke skal virke avskrekkende og forebyggende, at man ikke forstår at det kan bli seks års straff, og at det er alvorlig å oppsøke miljøer hvor det drives terrortrening – som steder i utlandet, f.eks. Syria. Det jeg er bekymret for, er virkningen når de hører at disse lovene ikke er gode nok – at den forebyggende virkningen av disse lovene kan bli svekket hvis vi gir inntrykk av at de ikke er fullt ut funksjonsdyktige. Og på samme måte: Når PST nå skal følge opp, håndheve og utvikle metoder for å bruke disse lovene overfor de personene som måtte bevege seg til disse terrormiljøene, er jeg også urolig for at de kan sette det litt på vent hvis det blir en forventning om at det snart kommer nye lover.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Det er bra. Vi hadde en omfattende høring i ett års tid før vi behandlet de nye lovene her på Stortinget. Vi hadde også høring i justiskomiteen. Da var vi opptatt av det samme: om lovene ville kunne brukes, om de ville kunne praktiseres. PST sa under høringen i komiteen at de var fornøyd med forslagene, og det samme sa bl.a. Riksadvokaten. Det vi nå må ta veldig alvorlig – vi har jobbet med dette på Stortinget, og det var enstemmige innstillinger og bred oppslutning – er at det er viktig for land og rike at dette fungerer. Hvis statsråden har den vurderingen at lovene ikke fungerer godt nok, er det også viktig at Stortinget blir informert, og at man kommer tilbake til Stortinget så snart som mulig. Så tilleggsspørsmålet mitt er: Når ser man for seg at nye endringer kan komme til Stortinget?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
«Barnehagen er en viktig arena for innvandrerbarn til å lære norsk. Språkutviklingsarbeidet i barnehager på steder der andelen innvandrere er høy, har vært en viktig prioritet for den rød-grønne regjeringen. Nå ser vi eksempler på at språkutviklingsarbeidet står i fare pga. nedsalg av barnehager øst i Oslo. Hva vil statsråden gjøre for å sikre disse ungene god språkutvikling?»
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg takker statsråden for et grundig og godt svar, og jeg er glad for at også han er opptatt av god språkutvikling blant innvandrerbarn. Men på den annen side har jeg merket meg at regjeringa har varslet at de vil utvide kontantstøtten. Jeg lurer på om statsråden kan svare på om han mener at kontantstøtte er et godt tiltak for å sikre språkutvikling blant innvandrerbarn.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2013-11-06:
Jeg takker igjen statsråden for svaret og registrerer at han forsvarer kontantstøtten varmt, selv om den etter min mening undergraver muligheten for en god språkutvikling for innvandrerbarn. Da er mitt siste spørsmål til statsråden: Hvilke tiltak vil statsråden sette inn for å motvirke konsekvensene av at foreldrene velger kontantstøtte istedenfor å sikre ungene barnehageplass, slik at de har et godt språk før de begynner på skolen?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-11-06:
Jeg er enig med representanten Mandt i at barnehagens arbeid med barns språkutvikling er viktig. Det kommer tydelig til uttrykk i regjeringsplattformen, der vi sier at vi vil «styrke bruken av norsk og språkutviklingen i barnehagen for å forberede barna på skole og utdanning». Vi sier videre at vi vil «styrke språkopplæringen for alle med minoritetsbakgrunn» og «gi nødvendig hjelp til barn som har svake språkferdigheter». Barnehagen er en frivillig, men viktig første del av det norske utdanningssamfunnet og kan bidra til å minske sosiale forskjeller. Forskning viser at gode pedagogiske tiltak i førskolealder gir gevinster på lang sikt i form av bedre skoleresultater og økt arbeidsdeltagelse. Alle barn som fyller ett år innen utgangen av august, har rett til barnehageplass samme år dersom foreldrene har søkt om barnehageplass innen fristen for hovedopptaket. Kommunen er ansvarlig for å oppfylle denne retten. Barnehagens eierform har ingen betydning så lenge kommunen sørger for at det er nok barnehageplasser tilgjengelig til å oppfylle retten til plass. Alle barnehager, både kommunale og private, skal følge barnehageloven. Rammeplanen for barnehagens innhold og oppgaver er forskrift til loven og legger føringer for arbeidet i barnehagen. I rammeplanen står det bl.a.: «Barnehagen må støtte at barn bruker sitt morsmål og samtidig arbeide aktivt med å fremme barnas norskspråklige kompetanse.» Kommunene mottar et øremerket statlig tilskudd til tiltak for å bedre språkforståelsen blant minoritetsspråklige barn i førskolealder. Tilskuddssummen baseres på antall minoritetsspråklige barn i barnehage i kommunen og er ikke avhengig av – jeg understreker det – om barnet går i kommunal eller privat barnehage. Kommunen kan velge innretningen på tiltak og kan bidra med egne midler. Jeg kjenner for øvrig også til at Oslo kommune har etablert prosjektet Oslobarnehagen, der man gjennom et bedre kvalitetsstyringssystem, kvalitetsstandarder og felles opplegg på viktige områder ønsker å skape et betydelig kvalitetsløft i Oslos barnehager. Byrådet i Oslo har meg bekjent også som mål at alle barn skal kunne norsk før skolestart, og har satt av midler til en språkpakke for barnehagene. Midlene skal brukes til språkkartlegging, språktiltak for barn som trenger ekstra oppfølging, og styrking av barnehageansattes kompetanse. Dette er i tråd med de ambisjoner som også ligger i regjeringsplattformen, selv om jeg understreker at det er en vesentlig forskjell mellom regjeringen og Oslo kommune. Jeg vil komme tilbake til konkrete tiltak på nasjonalt nivå for å oppfylle det regjeringen skriver i sin plattform.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-11-06:
Kontantstøtten vil, som veldig mange andre ordninger, ha både fordeler og ulemper. Vi i regjeringen er opptatt av at flere skal gå i barnehage, og kommer i løpet av perioden også til å komme med forslag for å få dette til – bl.a. for at minoritetsspråklige skal gå i barnehage. Kontantstøtten har også en annen side ved seg, og det er at den f.eks. gir valgfrihet for foreldrene. Det er denne regjeringen også opptatt av. Det kan også være viktig med kontantstøtte for toåringer, fordi det er mange som må vente en stund på barnehageplass. Da den foregående regjering tok vekk kontantstøtten for toåringer, gjorde det at mange sto uten noen midler. Det er også verd å legge merke til at da den forrige regjeringen reduserte kontantstøtten, var dommen fra Fafo klinkende klar, nemlig at dette isolert sett øker barnefattigdommen. Så den regjeringen som sitter nå, har sagt nei til å kutte kontantstøtten og nei til å øke barnefattigdommen – men det valgte den forrige regjeringen å gjøre annerledes.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-11-06:
Jeg nevnte i mitt første svar at jeg vil komme tilbake til Stortinget med konkrete tiltak for å oppfylle den delen av plattformen som dreier seg om språkopplæring. Men jeg har lyst til å nevne to andre ting. Det ene er at den politikken som den foregående regjeringen sto for, hvor man fastholdt et veldig rigid maksprisprinsipp i barnehagen, har gjort at prisen på en barnehageplass i praksis har gått ned for dem med høyest inntekt. De med lav inntekt har nytt mindre godt av en lav barnehagepris enn dem med aller høyest inntekt. Det er dårlig fordelingspolitikk, og det er også med på å gjøre at flere som burde ha barna i barnehagen, ikke sender barna sine dit. Derfor vil denne regjeringen også i løpet av perioden komme tilbake til Stortinget med et system hvor man sikrer at de som har dårlig råd, får lavere barnehagepriser enn de som har god råd.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-11-06:
Tusen takk for spørsmålet. Dette er en sak som er viktig, og det første som var naturlig å gjøre, var å se på hva som er dagens system. For å sikre redelighet innenfor høyere utdanning og forskning må man selvfølgelig avdekke tilfeller av fusk og plagiat. Dette er et arbeid som må prioriteres høyt av universitetene og høyskolene, og min oppfatning er vel at dette også gjøres i dag. Jeg er enig med representanten Vinje i at det er viktig for kvaliteten i norsk høyere utdanning og for tilliten til utdanningssystemet vårt at vi har et system som avdekker og håndterer fusk. I Norge har vi et nasjonalt system som skal sørge for at fusk forebygges, avdekkes og sanksjoneres. Universitets- og høyskoleloven fastsetter rammene for sanksjonering av fusk. I de tilfellene en student har fusket eller forsøkt å fuske til eksamen, gir loven hjemmel til å annullere eksamen og utestenge studenten fra institusjonen. Klager over vedtak i fuskesaker behandles av en nasjonal klagenemnd. Klagenemndas årsmelding gir veiledning til universiteter og høyskoler om saksbehandling og sanksjonsnivå og bidrar til at sektoren legger til grunn en felles forståelse av hva som er fusk, og sanksjonerer fusk på en enhetlig måte. Ved siden av et lovverk som tilrettelegger for håndteringen av slike saker, vil en viktig del av arbeidet ligge hos institusjonene i å veilede studentene i riktig bruk av tilgjengelig informasjon og hjelpemidler. Det stilles strenge krav til studentenes aktsomhet, og studentene må som del av utdanningen også få den nødvendige innsikten i akademiske normer og verdier. I forbindelse med en pågående revisjon av universitets- og høyskoleloven, hvor høringsfristen nettopp har utløpt, har Kunnskapsdepartementet foreslått noen endringer i bestemmelsene om fusk. Ett av forslagene er at også medvirkning til fusk skal kunne føre til utestengning. I samarbeid med sektoren arbeider Kunnskapsdepartementet også med å opprette et felles register som skal muliggjøre en effektiv og trygg formidling av vedtak om utestengning og lignende. Informasjonsutvekslingen skal forhindre at utestengte studenter gis opptak ved andre høyere utdanningsinstitusjoner i utestengningsperioden. Jeg mener at vi har et rimelig godt system, som bidrar til at akademisk uredelighet straffer seg, og som samtidig ivaretar studentenes rettssikkerhet gjennom adgangen til å klage. Samtidig er det viktig å understreke at de foreslåtte endringene i loven i tillegg vil gjøre systemet bedre enn i dag.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2013-11-06:
Da oppfattet jeg vel spørsmålsrunden som ferdig, men jeg kan legge til at jeg synes det er veldig viktig at vi hele tiden tar opp disse spørsmålene til diskusjon. Det er ikke sånn at dette regelverket står skrevet i stein, så det kan godt hende vi vil måtte komme tilbake til det senere, men per nå mener jeg at systemet vårt er tilfredsstillende, og at vi går noen steg i riktig retning.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-11-06:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «I et oppslag i Vårt Land 28. oktober 2013 fremkommer det at Norge ikke har noe felles system for å avsløre juks og plagiering på bachelor- og mastergradsnivå. En undersøkelse viser også at noe slikt system heller ikke finnes i EU-land. Kvalitet i høyere utdanning fordrer at institusjonene har rutiner for å avdekke og håndtere juks og plagiat, også på bachelor- og mastergradsnivå. Vil statsråden vurdere å innføre et felles nasjonalt system for håndtering av dette, i samarbeid med utdanningsinstitusjonene?»
Kristin Vinje (Høyre), 2013-11-06:
Jeg takker for den grundige redegjørelsen. Jeg er tilfreds med at det blir justeringer som kanskje gjør dette systemet enda bedre, sånn at vi sikrer oss at det i framtiden ikke blir lett for noen institusjoner å lage lokale regler som er dårligere når det gjelder å håndtere juks og plagiering i denne sektoren. Så takk skal du ha.
Kristin Vinje (Høyre), 2013-11-06:
Ja, tusen takk for den redegjørelsen. Jeg kan også informere om at jeg kommer til å følge med på disse sakene framover.