Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2019-05-14:
Jeg vil først få takke for gode innlegg i debatten så langt. Jeg vil også få knytte noen ord først til brexit og brexit-forberedelsene. Det er, som Stortinget er godt kjent med, et arbeid som regjeringa har jobbet intensivt med i lang tid, og det er for å være best mulig forberedt på alle eventualiteter. Selv nå som brexit er utsatt, vet vi jo at forberedelsene både på EU-sida, på britisk side, på vår side og også på Island og Liechtensteins side går videre. I den sammenheng vil jeg vise til de orienteringene jeg har gitt jevnlig i Stortingets europautvalg, men også takke Stortinget for å ha vært raskt med å behandle de fullmaktene regjeringa trengte for å kunne innføre f.eks. forskriftsendringer som har vært nødvendige. Det er for så vidt også sånn at debatten følger kjente linjer. Jeg brukte tid i min redegjørelse på å forsvare EØS-samarbeidet. Jeg var veldig tydelig på at det eneste alternativet jeg ser til EØS-avtalen for Norges del, er fullt medlemskap, for at vi skal kunne ivareta våre interesser på samme eller bedre måte. Jeg brukte også tid på noen utviklingstrekk som jeg mener er bekymringsfulle i Europa. Det er utviklingstrekk som særlig dreier seg om framveksten av nasjonalisme og populisme, og det at enkelte europeiske land vender en del av det felles verdigrunnlaget vårt ryggen. Det er en bekymring jeg opplever at Stortinget også deler. Det er for så vidt ikke noe som er direkte knyttet til EU på annen måte enn at EU faktisk iverksetter sanksjoner og virkemidler for å kunne håndtere nettopp den utviklingen vi ser. Det er også positivt, etter min oppfatning, at vi nå ser en situasjon hvor samarbeidet med EU for Norges del er inne i en veldig positiv utvikling gjennom EØS-samarbeidet. Det ble tydelig markert den 22. mars, da både statsministeren og andre var til stede på markering av dette jubileet. Som presidenten for Det europeiske råd, Donald Tusk, understreket i sin tale, er EØS-avtalen et partnerskap der alle bidrar og alle får igjen. Jeg mener det er meget dristig politikk å se for seg at Norge skulle melde seg ut av EØS-avtalen, med den konsekvensen det vil ha for norske arbeidsplasser, for norske distrikter og ikke minst for utviklingen av vår velferd. Når Norge samarbeider tett med EU og Europa, er det fordi det tjener våre interesser, ikke fordi vi må. Det betyr selvfølgelig ikke at samarbeidet er problemfritt eller ikke kan forbedres. Det bruker da også regjeringa mye tid og energi på, både på å spille inn på temaer der vi mener at vi kan påvirke EUs politikk i riktig retning, som tjener våre interesser enda bedre, og vi gjør det i samarbeid med andre land, for å bidra til at regelverk vi er uenig i, ikke blir en del av EUs regelverk. Vi ser det f.eks. når det gjelder kabotasje, hvor vi har gått sammen med flere andre land. Dette foreslåtte regelverket er for øvrig noe som også er betydelig omstridt i EU, og det er foreløpig også utsatt. Helt avslutningsvis vil jeg bare si at det framkommer stadig vekk insinuasjoner om at Norge tvinges av EU til å privatisere jernbanen. Det er rett og slett ikke riktig, og det vet også representantene Lysbakken og Moxnes godt. Vi kan organisere sektoren etter våre nasjonale ønsker og behov. Vi kan finansiere jernbanen over de offentlige budsjettene, akkurat som vi gjør. Det er ikke krav til at infrastrukturforvalteren må være et foretak, men det er en modell vi har valgt, helt uavhengig av EU. Vi har ingen krav på oss til at jernbanen skal privatiseres, men det er adgang for private selskaper til å konkurrere om trafikkavtaler med det offentlige. Det er ingen krav om at drifts- og vedlikeholdsoppgaver som utføres av eller for infrastrukturforvalter, skal konkurranseutsettes eller privatiseres. Det er noe vi kan velge å gjøre. Vi kan velge å be Bane NOR gjøre det. Men dette har altså ikke noe med fjerde jernbanepakke å gjøre, og jeg tror det er viktig at vi er presise på hva som gjelder.