Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2010-02-04:
Forslagene fra Kristelig Folkeparti er i hovedsak behandlet av Stortinget tidligere, og prosesser er igangsatt i Kunnskapsdepartementet. Opposisjonens rolle er å være utålmodig, og det er bra at et så viktig tema som mobbing ofte kommer på dagsordenen i Stortinget. Jeg vil knytte noen kommentarer til forslagene. Forslag nr. 1, fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti, handler om et krav om at skoler enten skal ha et antimobbeprogram eller en forpliktende handlingsplan mot mobbing. Dette har tidligere vært behandlet i Stortinget, og hele komiteen stilte seg bak det å få Regjeringen til å utarbeide et forslag til hvordan disse tiltakene på en best mulig måte kan innføres. Det er viktig å presisere at skolene i dag er forpliktet til å arbeide aktivt og systematisk for å fremme et godt psykososialt læringsmiljø, som det står i opplæringsloven § 9a. I dette ligger det en forventning om at skolene skal ha en plan for hvordan dette arbeidet skal gjennomføres og følges opp, uavhengig av om skolen benytter seg av et program eller ikke. Forslagene nr. 2, 3 og 4 er forslag som Fremskrittspartiet står alene om. Forslagene illustrerer enkle løsninger på sammensatte problemer. Når det gjelder forslagene om tvangsflytting av mobbere og erstatningsspørsmålet for mobbeofre, er dette ikke tiltak som tar tak i det som virkelig er problemet. Jeg mener at mobbing først og fremst må forebygges. Ved å gå for slike forslag aksepterer man at mobbing forekommer, og at det vil forekomme i framtiden. Jeg vil være tydelig på at det er uakseptabelt at mobbing forekommer, og at vi må finne forebyggende tiltak. Det er behov for at skolene massivt jobber med trivsel og sosial tilhørighet hver dag, uavhengig av om det er mobbing på skolen eller ikke. Forslag nr. 2, som går ut på å tvangsflytte mobberen, tar ikke tak i det som virkelig er problemet, men overlater det til noen andre, til en annen skole. Det er sammensatte problemer som gjør at noen mobber og andre mobbes. Det er heller ikke så enkelt at det er én som mobber på en skole, og én som er mobbeoffer. Det kan like gjerne være en hel klasse som står bak mobbing av en enkelt elev, og da lurer jeg på hva som er Fremskrittspartiets løsning. Skal hele klassen tvangsflyttes? Jeg tror på tydelige skoleeiere som ønsker å forebygge mobbing og setter dette høyt på dagsordenen både blant sine ansatte, elevene og foreldrene. Elevene må så tidlig som mulig forstå hva mobbing kan forårsake. Mange får psykiske problemer og havner utenfor samfunnet på en eller annen måte senere i livet. Når det gjelder erstatningsspørsmålet, lurer jeg på om Fremskrittspartiets løsning handler om at alle skal gis erstatning hvis man føler seg litt urettferdig behandlet i samfunnet. Jeg er opptatt av å finne ordninger som fører til mindre mobbing, ikke til mer byråkrati. Dette forslaget innebærer en ordning som ikke vil føre til mindre mobbing. Man må jo innse at problemet er mer komplisert enn at kommuner og fylkeskommuner, som er skoleeiere, bare kan betale seg fri hvis de ikke følger opplæringsloven. Hvilken holdning er det vi lærer barna våre? Gjør du noe galt og kan betale for det, så er saken glemt. Føler du deg tråkket på, er det bare å saksøke. Det er en amerikanisering av samfunnet som jeg ikke ønsker. Forslag nr. 4 og forslag nr. 5, fra henholdsvis Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, henger sammen. Fremskrittspartiet foreslår å opprette et skoleombud, mens Kristelig Folkeparti foreslår å opprette et mobbeombud. Dette arbeidet er tidligere varslet, og det skal utredes om elevers sikkerhet er godt nok ivaretatt gjennom det eksisterende regelverket. Flertallet i denne salen avventer denne utredningen. Det fins ingen enkle løsninger for å hindre mobbing. Alle gode tiltak lokalt og sentralt vil kunne være med på å hindre dette. Jeg tror samtidig vi skal være forsiktige med å vedta mange ulike tiltak her i denne salen som man ikke vet konsekvensene av. Den viktigste oppgaven er først å få skoleeier til å ta tak i problemene før de utvikler seg, før sanksjoner må iverksettes, og før noen får ødelagt livene sine og føler at de har krav på erstatning. Avslutningsvis vil jeg si en gang til at det er uakseptabelt at noen utsettes for mobbing over lang tid uten at noen får stanset det. I opplæringsloven står det at lærerne og skolelederne må ta tak i problemet med én gang en elev forteller om mobbing. Det hjelper ikke å vente og håpe at det går over.