Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2013-01-15:
Aller først må jeg slutte meg til dem som roser interpellanten. Det var ikke noe dårlig sluttinterpellasjon i Stortinget i dag, det vil jeg virkelig si. Den begrunnelsen som ble gitt, håper jeg får større nedslagsfelt enn bare oss som sitter her i salen – den var veldig god. Den analysen kan jeg skrive under på – hundre prosent! Jeg er også glad for at vi har en helsestatsråd som så ivrig og dedikert trekker fram folkehelseaspektet og betydningen av det forebyggende arbeidet. Denne debatten er viktigere enn bare den alkoholpolitiske, etter min mening. Alkoholpolitikken er særs viktig. Det er en dimensjon i det – inn mot det politiske arbeidet i Norge – som jeg mener er helt avgjørende framover. Skal vi fortsette å ta del i et milliardkappløp om hvordan vi skal bruke mest mulig penger på både det ene og det andre, og skal vi fortsette med et kappløp hvor vi i stor grad slår hverandre i hjel med argumenter om hvem som reparerer best, kommer forebyggingen til å tape. Spørsmålet blir egentlig: Hvordan skal vi klare å løfte forebygging til å bli det politiske feltet som vi virkelig blir prøvd på, enten vi er statsråder eller stortingsrepresentanter, og hvor ventelistene inn mot forebygging blir målt? Alle ungene som nå er nevnt – 200 000 unger i Norge rapporterer om at de gruer seg til høytider. Det er en plagsom venteliste. For de politikerne som måtte være opptatt av formynderi i den sammenhengen: Hvor ligger formynderiet overfor disse 200 000 barna? Hva slags frihet er det de er ute etter – friheten til å kunne feire jul på vanlig måte, slik man ser nabogutten får oppleve, friheten til å unngå å være et voldsoffer? Hvem er formyndere i det aspektet? Det må vi snakke om. Dette formynderskapet og den friheten er det denne politiske debatten inviterer til å ta stilling til – og det er på høy tid. Det er på høy tid fordi her finnes det politiske virkemidler som i mange henseende ikke koster noe. Jeg har erfaring fra min tid i regjeringa, da vi så at ungdomskriminaliteten i Oslo gikk betydelig ned – og det fortsetter den å gjøre. Hva er årsaken til det? Er det fordi man har bevilget mer penger til Oslo politidistrikt? Nei, ikke bare det. Det er først og fremst fordi Oslo kommune, Oslo-politiet og mange andre aktører har tenkt aktiv forebygging. Det er en gratis politikk med mange gode effekter. Volden i Midtbyen i Trondheim har gått ned med 30–40 pst. Hva er årsaken til det? Er det fordi man har pøst på med penger og reparative tiltak? Nei, det er fordi man har strammet inn skjenketida og gjort en del andre tiltak i tillegg. Man har sett en massiv nedgang i fyrverkeriskadene i dette landet i løpet av de siste årene – som mange kan oppfatte som kuriøst, og som vi diskuterer 1. nyttårsdag – fordi man fjernet styrepinnene på nyttårsrakettene. Det var gratis å gjøre det. Det er en type politikk som jeg mener vi i større grad må investere politisk prestisje i. Jeg må også si at jeg syns representanten Schou fra Høyre holdt et veldig godt innlegg. Jeg mener at vi må tillate oss å spørre om legitimiteten i det. Det er helt åpenbart at Vinmonopolet har stor legitimitet i Norge, fordi man har utvidet serviceaspektet. Men interpellanten – og det er vel det eneste jeg har å pirke på når det gjelder hans innlegg – beskrev det som en del upopulære grep. Mange av grepene inn mot alkoholpolitikken er mer populære enn det vi aner. Det er gjort opinionsundersøkelser rundt skjenketida, om man nå skal stramme inn med én time, som kommunen har makt til å gjøre, og 60–70 pst. av Norges befolkning støtter det – også om det skulle være et statlig regime. Så noen ganger er vi litt for beskjedne på befolkningens vegne, for de fleste mennesker er hjemme på det tidspunktet. Jeg syns vi skal tørre å ta tak i dette i større grad enn det vi gjør i dag. Det er ingen hemmelighet at jeg er tilhenger av å stramme inn skjenketida. Jeg mener at det er det mest effektive tiltaket man kan gjøre for å få mer politikraft, for å skape mer trygghet og for å bidra til at man får løftet forebyggingsaspektet. Jeg vil utfordre regjeringa og helseministeren på at man i folkehelsemeldingen skriver at man bruker ett år – 2013 – på å se hvordan kommunene innretter sin politikk, ser om man følger opp statsrådens initiativ og alt det har vi har av forskning, og at man etter 2013 tillater seg å ta en ny vurdering av om man er nødt til å endre de statlige rammeforutsetningene når det gjelder skjenking. Det er et konkret forslag som kanskje kan aktivisere debatten, for denne debatten bør holdes oppe.