Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-01:
Da vil jeg først ta opp forslagene fra SV i innstillingen. Det gjør jeg fordi det er behov for å tenke nytt om bosetting. Det er ingenting som er frihet i det å ha fått lov til å få opphold i et land når man ikke får lov til å bosette seg noe sted. Det er et paradoks at man har gitt kommunene i Norge veto på dette. Det har gjort situasjonen vanskelig og hemmet integreringen. Jeg er helt enig i det regjeringen skriver i sitt budsjett. Der står det: «Jo raskare ein flyktning får etablert seg i ein kommune, desto raskare kan vedkomande delta og bidra med sin kompetanse og sine ressursar i arbeidsliv og lokalsamfunn.» Det er hele hensikten bak forslaget – det er at man skal komme i gang, bli bosatt og kunne bidra i samfunnet og komme i gang med livet sitt så fort som mulig. Det er behov for å tenke nytt. Det er behov også for å få en bedre ordning for sjølbosetting, og jeg registrerer at flertallet langt på veg erkjenner at SV har hatt rett i disse forslagene, og går ganske langt sjøl i det forliket som de har inngått. Forskjellen på SVs forslag og det forliket som er inngått, er at med SVs forslag sikrer vi at alle som får lovlig opphold i Norge og får lov til å bosette seg, faktisk får en bosettingskommune, og vi garanterer at kommunene får dekket sine utgifter til bosetting. Det er forskjellen. Ellers leser jeg også av teksten at forutsetningen er at man skal få bosatt alle, og det må man jo da finne noen løsninger på. Bosetting av flyktninger er verken dugnad eller skippertak, det er en løpende oppgave. Det er viktig at kommunene som gjør dette, gjør det kontinuerlig og jevnlig, for da bygger man opp kompetanse. I den sammenheng er det også viktig at flere kommuner nå får mulighet til å drive de asylmottakene vi skal ha, for da kan man kombinere det allerede tidlig med den integreringen man gjør når man skal bosette mennesker. Det er helt riktig at kommunene nå virkelig har lagt seg i selen for å si ja til bosetting av mange. Det var noen her som kalte det et taktskifte, og det er riktig. Men jeg har hatt litt interesse for hvordan dette taktskiftet har foregått, så jeg har nå gått igjennom 37 kommuner og sett hvordan vedtakene har vært gjort der. Det er en helt klar systematikk på vedtakene. Hvis SV hadde fått bestemme, hadde vi fått bosatt flere. Hvis Fremskrittspartiet hadde fått bestemme, hadde det vært vesentlig færre, for i 22 av disse 37 kommunene har Fremskrittspartiet enten stemt imot alle eller en vesentlig del av bosettingene: Kristiansund 77 færre, Fredrikstad 180 færre, Levanger 71 færre, Hamar 105 færre, Porsgrunn 110 færre, Tromsø 70 færre, Stavanger 70 færre, Eigersund 45 færre, Skedsmo 130 færre – og jeg kunne listet opp flere. Det betyr at hvis Fremskrittspartiet hadde fått bestemme lokalt, hadde antallet som kunne bli bosatt nå, vært vesentlig færre, og det hadde vært et problem. Det er dette mange nå sier er så fantastisk flott, at man skal sitte lokalt og diskutere: Skal det nå få lov til å bo noen i denne kommunen, eller skal det ikke? Det blir veldig god stemning av det, skjønner jeg, når man stemmer imot, nei her skal det ikke være noen. Det er veldig fint når det blir et flertall som selvfølgelig stemmer for noen. Men en vet godt at det sitter noen der som ikke ville at de skulle vært der. Det er ingen god måte å si velkommen på til dem som har fått lovlig opphold av regjeringen og skal være her. Så det er behov for ordninger som gjør at diskusjonene i kommunestyret handler om god integrering og hvordan man skal få til det, og ikke om og hvis man skal bosette eller ikke. Denne debatten har – for å si det sånn – noen skjønnhetsflekker som jeg synes noen kunne ha spart seg for. Det er behov i 2016 for å bosette 18 526 – det er de siste tallene jeg har fått oppgitt, det kan ha blitt noen flere de siste dagene – og det er gjort bosettingsvedtak på 15 411. Det er altså 3 115 igjen, og det er ganske mye bosetting. Så det hadde vært behov for å få på plass en ordning som sikret også dette. Så til slutt: Det er ikke bare bolig som er viktig, men bolig er kjempeviktig. 70 pst. av kommunene sier at det er av det viktigste. Derfor er det ganske overraskende at flertallet i dag ikke er med på det forslaget.