Borghild Tenden (Venstre), 2010-11-30:
Først vil jeg takke miljøvernministeren for en god redegjørelse. Klimatoppmøtet i Cancún vil nok ikke føre til noe gjennombrudd for en ny klimaavtale. Men det er avgjørende for FN-prosessen at de to ukene med forhandlinger leverer på noen områder. Det viktigste blir å legge grunnlaget for en ny klimaavtale som forplikter. Sjansen for enighet er nok bedre på områder som skogbevaring og tilpasning til klimaendringen, som flere har vært inne på her i dag. Fortsatt er summen av utslippsreduksjonene statene har lovet, altfor liten. Målet er å ikke overstige en temperaturøkning på mer enn 2 grader, som er det forskerne mener kloden maksimalt kan tåle uten altfor store og irreversible konsekvenser. Med de utslippsreduksjonene som er blitt lovet nå, vil temperaturøkningen sannsynligvis ligge på ca. 3,5 grader. Venstre er blant dem som har argumentert for at Norge og andre land med muligheter til å handle, ikke lener seg tilbake og venter på beslutninger i FN før man setter inn tiltak for å få ned utslippene. De fleste er enige om at en avgjørende løsning på klimapolitikken ligger i utvikling, testing og iverksetting av teknologi – og at denne teknologien må tas i bruk i stor skala over hele verden. Men fordi det er billigere å forurense, går det sent. Vi vet dessuten at vi må få opp volumet på klimateknologi for at den skal bli billig nok for bruk. Konsensusen er også stor om at utvikling av klimavennlig teknologi vil være et av Norges aller viktigste bidrag i klimakampen. I påvente av internasjonal enighet utsetter vi avgjørende nasjonale tiltak. FN-prosessen har blitt en unnskyldning for ikke å iverksette nødvendige tiltak i Norge. Men en ny klimaavtale som alle står bak, vil nok på langt nær være effektiv nok til at ny klimateknologi utvikles raskt nok og til at CO2-utslippet kuttes. Regjeringen har utsatt klimameldingen i over ett år og også levert to statsbudsjett uten en klar plan for utslippskutt og en strategisk satsing på klimateknologi i Norge. Politikere sier at arbeidet med klimameldingen er svært krevende. Men å bli ening med seg selv kan da ikke være mer krevende enn å få med Kina og USA på en internasjonal klimaavtale? Hvis Norge vil være bidragsyter, må vi utvikle klimavennlig teknologi, teste den ut, ta den i bruk og rett og slett prøve og feile. Ved å gjennomføre rensetiltak som utløser teknologiutvikling, vil vi bistå verden med å gjøre teknologien billigere. Det vil være et godt bidrag, både til fattige og rike land. Det vil koste litt mer, men det fine er at vi ikke trenger å vente på at alle land skal bli enige før noe blir gjort. Det er få som tror at det kommer på plass en juridisk bindende avtale om utslippskutt i regi av FN de nærmeste årene. Dette betyr likevel ikke at det er umulig med utslippskutt, eller at det er umulig med andre avtaler og virkemidler for å få ned utslippene. Det finnes mange former for regionalt og internasjonalt samarbeid mellom større og mindre grupper – på tvers av formelle forhandlingsgrupper – av industrialiserte og mindre industrialiserte land, som kan få fortgang i å få ned utslippene. Norge har eksempelvis et betydelig klima- og energisamarbeid gjennom det utviklingspolitiske samarbeidet med bl.a. store utslippsland som India, Sør-Afrika og Brasil, som jo er nevnt av miljøvernministeren. Andre eksempler på allianser er det Norge sammen med andre europeiske land kan få til for å få på plass et betydelig teknologisamarbeid. Det er mange som mener at slike samarbeidsformer i sterkere grad må supplere FN-sporet. En kan se for seg at de ulike initiativene og samarbeidsformene på sikt kan bli formalisert i FN-regi. Siden klimatoppmøtet på Bali for to år siden har et av de sentrale temaene i forhandlingene vært finansiering av klimatiltak i utviklingsland. Statsminister Jens Stoltenberg har vært med på å lede arbeidet i FNs høynivågruppe om finansiering av klimatiltak, og 5. november i år la denne gruppen fram en rapport som viste at det var mulig å skaffe til veie opptil 100 mill. dollar årlig innen 2020 til klimatiltak i fattige land. Stoltenberg deltar selv i løpet av den andre forhandlingsuken i Mexico. Bare i 2009 subsidierte man forbruk av fossil energi med 312 mrd. dollar.