trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Monica Mæland (Høyre), 2021-04-22:
La meg starte med å takke interpellanten. Jeg synes det er veldig bra at man setter på dagsordenen viktige saker som diskuteres i samfunnet. Det gir jo også regjeringen en god anledning til å svare på saker som ikke til vanlig ligger i Stortinget. Det er jeg veldig glad for, fordi dette er viktige debatter. Så synes jeg vel et øyeblikk at representanten kanskje snudde et godt prinsipp og la til grunn omvendt bevisbyrde. Jeg synes det er et greit rettslig prinsipp at man er uskyldig fram til det motsatte er bevist. Det gjelder også politiet. Så er de våre fremste i å opprettholde lov og orden, og de skal også være våre fremste i å håndtere og følge lov og orden. Det sier seg selv. Vi har et politi – det er også viktig for meg å si – som nyter veldig høy tillit. 94 pst. av befolkningen har tillit til politiet, og innbyggerne i Norge har stor trygghet. Det er veldig bra. Men den gjelder selvsagt alle. Vi må nå gå igjennom og se at det ikke er grunnlag for å tro at det er noen systematisk svikt eller praktisering i strid med reglene. Det vil vi ikke ha. Det representanten korrigerte, var det jeg sa om Riksadvokatens uttalelse, og for å være helt presis sa han at «verken statsadvokatens inspeksjonsrapporter eller annen tilgjengelig informasjon gir grunnlag for å trekke den slutning at det foreligger en grov systemsvikt eller utbredt feilpraktisering av reglene på dette området». Det var altså en påstand basert på den kunnskapen man da hadde. Så vil vi jo nå få vite mer når man går igjennom dette, og det er viktig å gjøre. Så er det sånn at vi har fulgt opp og politiet følger opp de saker som kommer fra spesialenheten. Hvert år kommer det rundt 50 saker som skal følges opp i distriktene. Det gjøres også. Jeg legger selvfølgelig til grunn at både Politidirektoratet og politidistriktene tar dette på alvor. Så er det også slik at i tildelingsbrevet til Politidirektoratet både i fjor og i år har vi vært tydelige på at erfaringslæring fra spesialenheten skal prioriteres. Dette er et viktig arbeid, og det er en del av det å utføre politiarbeidet. Jeg takker for interpellasjonen, og jeg takker for debatten. Så skal vi helt sikkert snakkes igjen når vi får resultatet av gjennomgangen.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-22:
Jeg er glad for at regjeringen er enig i at vi skal følge Riksadvokaten, men det har skjedd mye før Riksadvokaten sendte brev. For eksempel var det en kvinne som demonstrerte for å legalisere cannabis – SV er imot det, men det er lovlig å demonstrere – som politiet mente så litt ruset ut, så de tok kvinnen inn. Hun hadde barn i barnevogn, så politiet tok barnet til barnevernet en natt. Hun måtte ta to rustester, men hun var ikke ruset. Det er mange saker, og vi har ikke sett på disse gamle sakene. Som jeg sa, skal SV foreslå en politikommisjon. Jeg vet at statsråden ikke skal gå inn i debattene i helse- og omsorgskomiteen, men jeg vil gjerne spørre: Vil regjeringen se på gamle russaker og se om det har vært maktmisbruk fra noen i politiet i russaker, slik at vi kan få vite hva som har skjedd, og kanskje hjelpe mange av de andre som har blitt straffet, men ikke burde ha blitt det? Jeg sier straffet, for når man har blitt strippet på gaten eller blitt tvunget til urin- eller blodprøve, er det nesten som straff, også når de ikke har ruset seg.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-04-22:
Det er veldig bra at Arbeiderpartiet er med og er enige med oss i at vi må se på disse sakene, og også Venstre, som sa at vi nå er ved et veiskille. Det må endres. Vi må endre kulturen og systemet. Men det er et innspill til justisministeren. Jeg tror at justisministeren sa at Riksadvokaten har sagt at det ikke har vært systematisk svikt. Det er feil – Riksadvokaten har ikke sagt det. Riksadvokaten har sagt at de ikke har informasjon om at det har skjedd, men nå henter de inn informasjon. Så vi vet ikke om det har vært systematisk maktmisbruk eller ikke. Jeg vet at noen prøver å si at de ikke har sagt at det har vært maktmisbruk. Men Riksadvokaten har heller ikke sagt at det ikke har vært maktmisbruk. Vi har spesialenheten, som jobber med disse sakene. Over 80 saker har de jobbet med, og alt har blitt avvist. Spesialenheten har sendt brev til Justisdepartementet og politiet om at det kan ha vært ulovlig praksis i mange år. Ingen har jobbet med disse brevene og fulgt opp det denne enheten har sagt. Det er også et problem at Justisdepartementet ikke har fulgt opp det spesialenheten har påpekt i mange år. Derfor håper jeg at justisministeren vil svare på det, og at Justisdepartementet vil følge opp informasjon fra spesialenheten, som har påpekt dette problemet i flere år.
Guri Melby (Venstre), 2021-12-07:
På vegne av representantene Ola Elvestuen, Sandra Bruflot, Sveinung Stensland, Bjørnar Moxnes, Seher Aydar, Kristoffer Robin Haug, Rasmus Hansson, Marian Abdi Hussein, Torgeir Knag Fylkesnes og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om å gjennomføre rusreformen.
Svein Harberg (Høyre), 2021-12-07:
Stortinget sluttet seg i forrige storting til samordningen som ble foreslått mellom Stortingets underliggende kontrollorganer. Det ble da besluttet en annen organisering, som bl.a. berører Riksrevisjonen, der en skiller riksrevisors ledelse av kollegiet og oppgaver som ansvarlig overfor Stortinget fra rollen som daglig leder i organisasjonen. Fordi det i vår ble nedsatt et utvalg som har fått i oppdrag å evaluere Riksrevisjonens virksomhet og revidere riksrevisjonsloven, ba forrige stortings presidentskap dette utvalget om også å følge opp den endringen Stortinget sluttet seg til. Da arbeidet med å finne kandidater til riksrevisorkollegiet startet for noen uker siden, løftet presidentskapet spørsmålet: Burde ikke endringen i organisasjonen gjøres gjeldende fra nyoppnevningen ved nyttår, ved å endre den delen av lovverket nå? Det viste seg da at det var for kort tid til å få gjennomført dette på en måte der alle konsekvenser blir grundig utredet og tatt vare på før valg av nytt kollegium skjer. Endringen må dermed gjøres gjeldende først ved neste oppnevning. Da vil riksrevisjonsutvalgets forslag til revisjon av loven være ferdigbehandlet i Stortinget i god tid. Jeg har for øvrig ingen merknader til selve innstillingen.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2021-12-07:
Det fremmes i saken forslag om endringer i statsbudsjettet for 2021 knyttet til gjennomføring av en markedsanalyse for vaksineproduksjon og knyttet til bestillingsfullmakter for koronavaksinen for 2022 og 2023. Det europeiske samarbeidet på vaksineområdet har sikret den norske befolkningen tilgang til en rekke ulike vaksinekandidater, og det er vi takknemlige for. Derfor er det bra at Helse- og omsorgsdepartementet får denne fullmakten til også å foreta bestillinger av vaksiner for 2022 og 2023. Det må kanskje også ses i lys av regjeringens beslutning om en tredje dose. Samarbeidet med EU vil være viktig framover, og koronakommisjonen har anbefalt at internasjonalt samarbeid om legemiddelberedskap bør styrkes. I Europa arbeides det nå med flere omfattende tiltak for å styrke vår felles helseberedskap, både sentralt i EU og med mulige regionale samarbeid som kan sikre Europa tilgang til f.eks. vaksiner i en krisesituasjon. I Hurdalsplattformen er vi tydelige på at vi må ta et større ansvar nasjonalt og globalt for å sikre tilgang til viktige legemidler og vaksiner. Regjeringen vil understøtte behovet for en styrket totalberedskap i og utenfor Norge. I Hurdalsplattformen framkommer det også at regjeringen bl.a. ønsker å «utnytte potensialet for økt verdiskaping, eksport og sysselsetting ved å tilrettelegge for produksjon av kritisk viktige legemidler i Norge» samt «utrede etableringen av et nasjonalt farmasiselskap som kan stimulere til norsk legemiddel- og vaksineproduksjon, enten i egenregi eller i samarbeid med øvrig industri». Jeg viser også til markedsanalysen som skal gjennomføres, og vil understreke at det i det arbeidet bl.a. skal ses hen til eksisterende kompetanse og kapasitet i Norge, og på den bakgrunn vurderes hvilke ledd i produksjonsprosessen for vaksiner – også i lys av ulike vaksineteknologier – som anses som relevante og realistiske i en norsk kontekst. Med det vil jeg anbefale tilrådingen fra en samlet komité.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2021-12-07:
Først og fremst støtter Høyre innstillingen i denne saken. Som saksordføreren var inne på, er vaksineproduksjon ressurskrevende, og både markedet og forsyningskjedene er globale. Vi vil også peke på at det ikke anses som realistisk at Norge kan være selvforsynt med vaksiner i en eventuell fremtidig krise. Tilgang på vaksiner er og vil være avhengig av tett internasjonalt samarbeid, og derfor er det viktig at vi har en felles og styrket beredskap i Europa. Den vil også være avhengig av kapasiteten i de ulike landene. Vi mener at koronapandemien har tydeliggjort at vi trenger mer internasjonal solidaritet og mer multilateralt samarbeid, ikke mindre. Det er ingen land som kan løse denne krisen alene. Som et lite land vil vi være avhengig av å samarbeide med andre. Derfor deler vi også regjeringens og saksordførerens oppfatning om mer samarbeid og gode vilkår for sammen med de andre EU-landene og andre å kunne sørge for at vi har god tilgang på viktige vaksiner. Pandemien er langt fra over – ikke i Norge, og heller ikke i resten av verden. Dette er et viktig internasjonalt ansvar.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-07:
Jeg vil vise til at Fremskrittspartiet i mai 2021 fikk enstemmighet rundt forslaget om å be regjeringen utrede og om mulig inngå forhåndskjøpsavtaler med private aktører som ønsker å etablere noe vaksineproduksjon i Norge. Jeg er enig i at man ikke kan forvente at man skal kunne produsere alle typer vaksiner i Norge, men det handler om at man må være mer aktiv. Vi må jobbe og legge til rette for at private aktører som ønsker å være med og bidra på dette området, kan få til gode avtaler med staten. Det er gøy å registrere at både Sosialistisk Venstreparti og Rødt støtter opp om merknaden til Fremskrittspartiet og mener det er en god merknad, som er tydelig på at man må tenke på å legge til rette for å få på plass vaksineproduksjon i Norge. De ønsker nok et litt annet type selskap osv., så vi er ikke helt enig der, men vi er veldig enig i intensjonen om at vi må få mer produksjon i Norge. Det har pandemien vist med all tydelighet at vi må. Til slutt må jeg ha det litt morsomt også, for det er interessant å lese merknaden fra bl.a. Senterpartiet. Der er det ikke måte på hyllest av EU og hvor viktig EU-samarbeidet har vært. Det har vel ikke akkurat vært tonene fra Senterpartiet tidligere, men jeg synes det er viktig at vi har gode løsninger og sikrer at norske innbyggere får vaksine så fort som mulig. Fremskrittspartiet har også sett på andre typer løsninger som kunne gjort at vi fikk vaksiner og medisiner raskere, og det er viktig for oss å sørge for å ivareta våre innbyggere på en best mulig måte. Jeg synes som sagt det var litt interessant å registrere Senterpartiets iver etter samarbeid med EU.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-07:
Ja, Norge er en del av verden. Det tror jeg vi alle er enige om, og det er bra. Vi kan selvfølgelig ikke produsere alle typer vaksiner eller medisiner i Norge med den befolkningen vi har. Det skjønner alle. Men dette handler om at pandemien viste hvor sårbare vi var da ting slo inn, og hvor lite av den typen produksjon vi har i Norge. Det er det det handler om når man ønsker å styrke og bedre dette. Det var et enstemmig storting som i mai i år vedtok at man ønsket å ha en mer offensiv holdning når det gjelder produksjon av medisiner og eventuelt vaksiner i Norge. Hvordan har statsråden tenkt å følge opp det vedtaket fra mai i år? Det var et klart og tydelig «Go!» fra Stortinget og en marsjordre til statsråden om å følge det opp.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-12-07:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg synes det er litt lite offensivt. Jeg skal være litt forsiktig, siden statsråden ikke har vært statsråd veldig lenge, og det er mange saker, ikke minst det vi står oppi nå, som gjør at man selvfølgelig må fokusere på det, men jeg skulle gjerne sett at statsråden hadde vært litt mer offensiv og kunne vært litt mer konkret på når man tenker å komme videre med dette. Det er private aktører som ønsker å være med, og som ønsker å kunne levere dette og sette i gang produksjon i Norge, men de opplever nok at det er noen utfordringer fra det offentliges side.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-12-07:
Koronakommisjonen har anbefalt at internasjonalt samarbeid om legemiddelberedskap blir styrket for i det videre å stå bedre rustet til å møte nåværende og framtidige helsekriser. En viktig del av den utviklingen er produksjon og innkjøp av nødvendige legemidler siden det ikke kan anses som realistisk at Norge kan være selvforsynt med vaksiner. Der er vi helt avhengig av tett internasjonalt samarbeid, spesielt med EU. Koronakrisen er ikke lagt bak oss, og det vil sannsynligvis være et behov for koronavaksiner mot muterte varianter av viruset i årene som kommer. Norge må sikre seg nødvendig kompetanse for å være en del av leddene i vaksineproduksjonen. Derfor stiller jeg meg bak komiteens tilråding om å bevilge mer penger til gjennomføring av en markedsanalyse for vaksineproduksjon. Det vil gi oss kunnskap om eksisterende kompetanse og kapasitet og hvilke ledd i produksjonsprosessene som kan være aktuelle å satse på i Norge. Den norske tilknytningen til det europeiske samarbeidet på vaksineområdet har sikret den norske befolkning tilgang til en rekke ulike vaksinekandidater basert på ulike teknologier. Dette har vært avgjørende i den krisen vi har vært gjennom, og som vi fremdeles står i. I Europa foregår det enormt mye på forskningsfronten for å styrke legemiddelberedskapen i framtidige kriser. Det er helt avgjørende at Norge står på tå hev, sånn at vi kan bidra i dette arbeidet og stå bedre forberedt til å håndtere det nasjonale og globale vaksinebehovet i årene som kommer. For mange av oss i Norge, men også for resten av verden har koronakrisen vært en vekker. Den har vist oss hvor viktig det er å være forberedt på helsekriser og betydningen av forskning og oppbygging av kompetansemiljøer. Til slutt vil jeg minne salen om at Norge er en del av verden. Det forplikter norske myndigheter til å delta i fellesskapet og til å bidra der vi kan med håndtering av den globale helsekrisen.
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2021-12-07:
Eg skal fatta meg kort, men eg kjem ikkje utanom å gå opp her og avklara den iveren som vart uttrykt frå talarstolen. Iveren vår ligg sjølvsagt i å sikra den stabiliteten som krevst no, slik situasjonen er i samfunnet vårt. For Senterpartiet har det heile tida vore viktig, og er viktig, å sikra innbyggjarane våre og nasjonen vår dei beste føresetnader for å verta vaksinerte. Så legg denne saka opp til at me i fellesskap no òg skal sjå på dei moglegheitsromma som er, utover dei ordningane som allereie er etablerte. Iveren ligg i å sikra både at dei etablerte ordningane som allereie er i dag, vert intensiverte vidare, og ikkje minst at me legg til grunn vidare utgreiingar for korleis ein skal vareta potensiell norsk produksjon.
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2021-12-07:
Saka som no vert lagd fram for handsaming i Stortinget, omfattar endringar i statsbudsjettet for inneverande år. Innlegget mitt kjem ikkje til å skapa store overskrifter, og eg skal vera kort. Det er noko beklageleg at saka kjem seint til handsaming, men som kjent har det vore eit politisk val, og av den grunn har det teke tid før ein har fått konstituert ny fagkomité. Saka har ikkje hatt den framdrifta ein skulle forventa i slike saker. Dei budsjettendringane som følgjer saka, omhandlar det pågåande vaksinasjonsprogrammet for influensavaksinering, der ein ynskjer å leggja til rette for gratis vaksinering til særlege risikogrupper og helsepersonell. Dei endringane som er føreslått, vil ta høgd for potensielt å sikra 100 pst. vaksinasjonsdekning for personar over 65 år og 75 pst. dekning for helsepersonell. Det ligg òg til saka at kommunane skal sikra ei beredskapslinje for tredje vaksinedose mot korona, som er godt kjend for denne forsamlinga. Dette har seinare vorte forsterka gjennom regjeringa sin nye og tydelege strategi om å auka kapasiteten frå 200 000 dosar til 400 000 dosar per veke. Det ligg difor til Stortinget i dag å vedta auken i rammetilskotet for kommunane. Det er ein samla komité som legg fram tilrådinga, og eg tilrår difor innstillinga utan ytterlegare merknader til saka.
Seher Aydar (Rødt), 2021-12-07:
Jeg vil egentlig fortsette litt der representanten fra Fremskrittspartiet slapp, i samme spor, og det handler om produksjon, for vi er nødt til å være mer selvforsynte og mer solidariske. Vi som fremmer behovet for mer produksjon i Norge, gjør det ikke fordi vi tror Norge blir 100 pst. selvforsynt i morgen. Vi gjør det fordi vi mener at Norge trenger å være mer selvforsynt enn det vi er i dag. Det haster å sette i gang dette arbeidet, vi trenger å gjøre det i morgen, for hvis vi fortsetter å være så sårbare og så avhengige av internasjonale forsyninger, svekker det vår beredskap. Vi er nødt til å styrke beredskapen, og en del av arbeidet med å styrke beredskapen handler om å produsere mer av de legemidlene og vaksinene vi trenger, i Norge. Så vil jeg nevne at det er viktig å jobbe for at befolkningen i Norge og i andre deler av verden får tilgang til medisiner, men jeg vil være uenig med representanten fra Senterpartiet i én ting, og det er at det ikke var riktig å låse seg kun til EU. Det var én av veiene, men man kunne også vært mer åpen, og det var man ikke fordi man låste seg for mye til EU-samarbeidet.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-12-07:
Jeg er egentlig litt forundret over at det blir en debatt om denne saken, for Norge er et lite land i verden, og mutasjonene skjer hvis vi ikke klarer å være med og henge sammen med verden – og hvis vi ikke fordeler både vaksiner og medisiner. Vi ser situasjonen i dag: Vi har ikke fordelt vaksiner, vi får mutasjoner, og da er vi ikke avhengig av hvor vi produserer, men at vi fordeler. Derfor er jeg veldig opptatt av at Norge som et lite land faktisk skal ha mulighet til å produsere de medisinene vi har forutsetninger for å produsere. Men husk at mange av medisinene er så spesielle at vi, med litt over 5 millioner innbyggere, ikke vil være i stand til å produsere det vi skulle trenge i full beredskap, av verken vaksiner eller medisiner. Derfor er Norge helt avhengig av å være en del av verden – å være en del av produksjonen i verden og å være en del av fordelingen i verden – hvis vi skal utrydde pandemier og alvorlige sykdommer. Det er vårt internasjonale ansvar. Skal vi ivareta vår egen befolkning, må vi også være med på å ivareta verdens fattigste for i det hele tatt å ha mulighet til å utrydde dette i den situasjonen vi nå er i.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-12-07:
Jeg slutter meg til siste taler: Norge er en del av verden, og vi er nødt til å samarbeide. I vårt land, i Norge, er nærmere 90 pst. av den voksne befolkningen nå fullvaksinert. Samtidig ser vi at stadig nye virusvarianter oppstår, og det vil være behov for vaksiner mot covid-19 i både 2022 og 2023. For at Norge skulle kunne delta i de europeiske vaksineanskaffelsene for 2022 og 2023, ble det i kongelig resolusjon 23. juni i år gitt samtykke til at staten kan pådras forpliktelser for framtidige budsjettår med inntil 3,5 mrd. kr. I tråd med Stortingets bevilgningsreglement fremmes det derfor forslag til stortingsvedtak om bestillingsfullmakt. Norge har, som andre nordiske land, tilgang til flere ulike vaksiner mot covid-19 gjennom det europeiske samarbeidet. Koronakommisjonen har anbefalt at internasjonalt samarbeid om legemiddelberedskap bør styrkes. Regjeringen skriver i Hurdalsplattformen at den ønsker å «utnytte potensialet for økt verdiskaping, eksport og sysselsetting ved å tilrettelegge for produksjon av kritisk viktige legemidler i Norge», samt «utrede etableringen av et nasjonalt farmasiselskap som kan stimulere til norsk legemiddel- og vaksineproduksjon, enten i egenregi eller i samarbeid med øvrig industri». I denne proposisjonen foreslås det en bevilgning knyttet til en studie for vaksineproduksjon. Det er også satt i gang en gjennomgang av ulike virkemidler og modeller for samarbeid mellom offentlige og private aktører om vaksineproduksjon i utvalgte EU/EØS-land, i regi av Nærings- og fiskeridepartementet. Jeg vil igjen understreke at vaksineproduksjon er ressurskrevende og avhengig av globale forsyningskjeder. Helsetjenestens tilgang til legemidler påvirkes av en rekke faktorer som én stat alene vanskelig kan påvirke. En legemiddelberedskap basert på kun nasjonal selvforsyning i møte med en framtidig helsetrussel er ikke realistisk. I Europa arbeides det nå med omfattende tiltak for en styrket felles helseberedskap, herunder også legemiddelberedskap. Det pågår flere initiativer sentralt i EU, og mulige regionale samarbeid utforskes. Jeg mener det er viktig å sikre at nasjonale utredninger tilpasses den internasjonale utviklingen der det er formålstjenlig for framtidig norsk helseberedskap.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-12-07:
Det følges delvis opp i den proposisjonen som Stortinget skal gjøre vedtak om etterpå. Jeg mener også at Hurdalsplattformens formuleringer er godt i tråd med det stortingsvedtaket som representanten viser til. Det har også tidligere vært forslag fra denne salen om å se på norsk produksjon av både legemidler og vaksiner, og at det kan gjøres i et samarbeid mellom offentlige og private aktører, gjerne også som en type beredskapsproduksjon. Vi utforsker hvordan det kan gjøres i Norge, men også hvordan dette kan virke sammen med det europeiske samarbeidet som nå holder på å bli forsterket på helseberedskapssiden.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-12-07:
Jeg synes det er veldig besnærende at representanten Hoksrud ønsker at statsråden skal være enda mer framoverlent, for han inviteres jo her til å være med på å vedta en bevilgning til en studie om vaksineproduksjon i Norge, som vil være akkurat i tråd med det de industrielle aktørene har meldt av interesse til oss. Det skjer i regi av Nærings- og fiskeridepartementet, og det vil ha en framdrift som jeg opplever har blitt godt tatt imot av både industrien og arbeidstakersiden, for her har det vært en bred mobilisering for å se på mulighetene for denne typen industriell virksomhet i Norge.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-12-07:
Regjeringens hovedmål er å beholde kontrollen over pandemien slik at den ikke fører til en betydelig sykdomsbyrde eller belastning på kapasiteten i kommunehelsetjenesten og i sykehusene, samtidig som offentlige tjenester kan ytes på et forsvarlig nivå, og økonomien vår beskyttes. For å nå målet er vaksinasjon det viktigste tiltaket. Vi antar at omikronvarianten er mer smittsom enn deltavarianten. Vi er usikre på hvor godt vaksinene beskytter mot dette viruset, og om viruset gir mer alvorlig sykdom. Smitteverntiltak er iverksatt for å forsinke spredningen av omikron inntil flere eldre har blitt vaksinert og vi har fått mer kunnskap. Alle som er 65 år og eldre, er anbefalt å ta en oppfriskingsdose fem måneder etter dose 2. Hittil har 65 pst. av denne gruppen takket ja. Noen kommuner og bydeler er faktisk i mål. Det synes jeg er gledelig. Det er behov for økt tempo i denne vaksineringen. I brev til kommunene har Folkehelseinstituttet bedt om at alle som er 65 år og eldre, skal ha fått tilbud om oppfriskingsdose innen jul. Kommunene er bedt om det samme når det gjelder vaksine mot sesonginfluensa. Tydelig kommunikasjon til denne delen av befolkningen og til kommunene er viktig for å sikre en høy vaksineringsgrad raskt. I uke 44 vaksinerte kommunene våre like over 300 000 personer med enten influensavaksine eller koronavaksine. Dette forløp uten varsler om kapasitetsproblemer, men samtidig bruker mange kommuner i større grad fastleger til influensavaksine og sentraliserte kommunale tilbud til koronavaksine. Dette gjør at den totale kapasiteten er større når man vaksinerer mot både influensa og covid-19. Det er viktig å gi kommunene forutsigbarhet også utover i 2022. Derfor har regjeringen bedt kommunene om å ha beredskap til å sette 400 000 doser i uka ut april. Gitt denne vaksinasjonstakten og tilgang på vaksiner til alle vil alle over 18 år ha fått tilbud innen påske neste år.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2021-12-07:
Takk for anledningen til å fremme et representantforslag om korrigering av rammene for statsbudsjettet for 2022. Stortinget gjorde som kjent torsdag 2. desember vedtak om rammene for statsbudsjettet for 2022, og ved en inkurie ble det feil i to av rammene, ramme 18 og ramme 21. Siden det ikke er mulig å votere separat over disse to rammene, vil jeg på vegne av Sigbjørn Gjelsvik, Kari Elisabeth Kaski og meg selv framsette et representantforslag om rammevedtak for statsbudsjettet 2022. Forslaget er identisk med forslag nr. 277, som ble vedtatt på torsdag, med stemmene til Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, bortsett fra rammene 18 og 21, som nå er rettet opp. Jeg ber videre om at forslaget blir behandlet etter Stortingets forretningsorden § 39 annet ledd bokstav d, dvs. tas opp til behandling straks.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2021-12-07:
Til stemmeforklaring: Jeg vil anbefale at Fremskrittspartiet stemmer imot, all den tid vi i vårt alternative budsjettforslag har foreslått hvordan vi mener rammefordelingen skal være. Vi aksepterer at forslaget blir fremmet, men vi vil altså stemme imot. Så vil jeg påpeke at vi i Fremskrittspartiet skjønner at ting som dette kan skje. Når noe skal gjøres ferdig under et veldig sterkt tidspress, kan det skje menneskelige feil, selv om dette er en uheldig framgangsmåte. Men vi har altså stor forståelse for situasjonen. Ved en tidligere anledning, i 2016, glapp det nesten for oss også, på akkurat samme vis, men det ble oppdaget om morgenen, så vi klarte å rette på det. Jeg har likevel lyst til å benytte anledningen til å minne om at ordskiftet den gang var usedvanlig hardt i denne sal. Flere på den rød-grønne siden var særdeles høye og mørke når det gjaldt å komme med formaninger om prosess, brutte frister, manglende innstilling å forholde seg til, og ikke minst om det kaoset som oppsto ved det nærmest uforståelige at budsjettprosessen var nødt til å bli håndtert med løse forslag i salen. Jeg skal ikke henge ut enkeltrepresentanter ved navn – så representanten Arnstad skal ikke bekymre seg(munterhet i salen) (munterhet i salen)
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2021-12-07:
Jeg skjønner at presidenten vil støtte forslagsstillerne og behandle dette etter bokstav d i § 39. Da har jeg et spørsmål til presidenten om hvorfor. Det er fordi det forleden dag var andre representanter som fremmet et representantforslag hvor man i forslaget ba om at regjeringen skulle komme tilbake til Stortinget innen 15. desember – altså hastet det å få forslaget ferdigbehandlet i plenum. Da foreslo presidenten at man ikke skulle etterkomme forslagsstillernes ønsker. I en annen sammenheng var det slik at forslagsstillernes ønske ble etterkommet. Begge ganger hvor forslagene har blitt etterkommet, har det vært forslag fra regjeringspartiene, mens da det var et opposisjonsparti som ba om en hastebehandling etter bokstav c, sa presidenten nei. Jeg vil gjerne ha en forklaring fra presidenten på hvorfor ikke presidenten er konsekvent når det gjelder behandlingsmåten. Er det slik at det er forslagsstillernes ønsker som skal legges til grunn, er det greit, men da må det gjelde alle forslagsstilleres ønsker.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2021-06-15:
Jeg registrerer at SV kritiserer regjeringen for å ha lyttet mer til arbeidsgiversiden og ikke stoler på arbeidstakerne. Jeg vil heller kanskje snu på det, for jeg har all tillit til at arbeidstakersiden var villig til å gi dispensasjoner når saken først hadde eskalert. Samtidig må jeg ha tillit til de faglige vurderingene fra kommune, brannvesen og DSB som uavhengige tilsynsmyndigheter, noe SV åpenbart ikke har. Jeg vil bare referere til proposisjonen, hvor det står at skiftlederen og to operatører var tatt ut i streik fra samme skift, slik at Frevar sto uten bemanning i kontrollrommet. De hadde søkt om dispensasjon for å kunne bemanne med minst én person. Det var tidligere avslått flere ganger, og klage var avslått. Det betyr at når man har eskalert situasjonen til dit at arbeidstakersiden er villig til å innvilge dispensasjon, kan det ha gått for langt. Det er ikke lenger nok med bare én dispensasjon til én person. Det er flere ting som må til. Så to ord om helgebemanning. Det er fullt mulig å organisere en tjeneste slik at hovedaktiviteten skjer på dagtid, i normalarbeidstid, og legge lettere tilsyn og oppfølging til kvelds- og helgetid med en annen form for bemanning. Det betyr forsvarlig bemanning gjennom hele uken, men ikke nødvendigvis at man kan kjøre hele uken med helgebemanning. Det må vel være en grunnleggende forståelse av at man klarer å organisere offentlige tjenester i Norge på en god måte, slik at man bruker ressursene riktig. Samfunnet og berørte parter må, som jeg har sagt tidligere, i utgangspunktet tåle de ulemper som arbeidskamper fører med seg, men dersom arbeidskamper fører til fare for liv og helse, er det dessverre nødvendig å gripe inn. Det er naturlig at konflikter oppstår i arbeidslivet. Det er ulike interesser som står mot hverandre, men som representanten Dale var inne på, handler ikke denne saken om støtte mot lønnskrav, men om å lytte til de faglige vurderingene fra uavhengige tilsynsmyndigheter. Det er ingen grunn til å tro at dette blir brukt til å undergrave streikeretten i Norge, og det er synd at SV og – kanskje ikke overraskende – Rødt ikke stoler på de faglige myndighetene og politiserer dette grunnlaget. Det er det som undergraver partene i arbeidslivet.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-06-15:
Jeg har tre spørsmål til statsråden. Tok regjeringen kontakt med arbeidstakersiden før det aktuelle møtet fredag 4. juni kl. 16 for å avklare de faktiske forholdene før statsråden tok sin vurdering om tvungen lønnsnemnd? Anerkjente begge partene i dette møtet at det var fare for liv og helse på det aktuelle tidspunktet? Har noen av partene tatt kontakt med regjeringen og påpekt feil i proposisjonene som statsråden har lagt fram, og som er grunnlaget for Stortingets behandling?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-06-15:
Jeg takker for svaret. Jeg mener det er veldig avklarende, og det viser at begge partene anerkjente at det på det gitte tidspunktet var fare for liv og helse. Da er det meget ekstraordinært og uheldig, vil jeg si, hvis Stortinget skal inn og overprøve faglige myndigheters vurderinger og en situasjon som begge partene anerkjente på det tidspunktet tvungen lønnsnemnd ble besluttet. Ingen av partene har heller tatt kontakt med komiteen om feil i proposisjonen, og dermed har Stortinget i realiteten intet valg. Det andre som ligger i en av innstillingene her, i tilråding B, er å få ILOs kjernekonvensjoner inn i menneskerettsloven. Hvorfor stritter høyresiden sånn imot når det gjelder å kunne styrke ILOs kjernekonvensjoner ved å gi dem en plass i norsk lov, sånn at partene har muligheten til å føre spørsmål om tvungen lønnsnemnd for norsk rett?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2021-06-15:
Det er riktig som presidenten påpekte, det var ikke et forslag, men komiteens tilråding bokstav B jeg henviste til og anbefaler. Den får dessverre ikke flertall. Det er veldig tydelig at høyresiden nekter å være med på å styrke organisasjons- og streikeretten, men det holder ikke når høyresiden bruker argumenter om at ILO allerede er forpliktende for Norge. For regjeringen viser, ved hver eneste korsvei, at det ikke stemmer. Statsråden har ikke fulgt opp ILOs anbefalinger om å ha en dialog med partene, om å sikre en reell streikerett. Det ble igangsatt under Anniken Hauglie. Ennå har det ikke skjedd noen verdens ting. Nå sier statsråden at han skal ta tak i det, men det er ikke varslet annet enn at han har tilføyd et lite tilleggspunkt under eventuelt på et møte som var planlagt for lang tid siden om noe helt annet. Så det er ikke særlig forpliktende. Det andre er at regjeringen skriver i proposisjonene som ligger til grunn her, at dersom det skulle være motstrid med internasjonale forpliktelser, er det likevel riktig, ifølge regjeringen, å gå til tvungen lønnsnemnd. Det viser at ILO ikke har den tyngden i henhold til norsk lov og praksis som den burde hatt. Statsråden, høyresiden, ser muligens ikke at det er forskjell på om ILO gir regjeringen en smekk på fingrene, og om organisasjoner faktisk kan føre saken for norsk rett for å vurdere det faglige grunnlaget for en tvungen lønnsnemnd. Eller kanskje de ser nettopp det, og derfor ikke ønsker at streikeretten gjennom det i realiteten vil bli styrket? Så et tilsvar til Moxnes, som viser til et forslag vi diskuterte i forrige uke, som egentlig vil føre til det stikk motsatte av det Moxnes og Rødt hevder de vil. De prøver sågar å skyve LO foran seg, men de har jo ikke snakket med LO. Det har vi. LO sa: Vær så snill, ikke støtt det forslaget fra Rødt, for det vil kortslutte lovlige maktmidler som både arbeidsgivere og arbeidstakere har. Det føyer seg inn i rekken av flere forslag vi har sett det siste halvåret, som vil true organisasjonene og true den norske lønnsdannelsen. Vi har hatt forslag i Stortinget om nasjonal minstelønn, vi har hatt forslag om å lovfeste innholdet i hovedavtalen og som vil gjøre det helt uvesentlig om folk er organisert eller ikke, vi har hatt forslag om hvem og hvilke yrkesgrupper som fortjener høyere lønn, og hvem som ikke gjør det. Og nå tar SV og Rødt til orde for at Stortinget skal overprøve faglige institusjoners vurderinger knyttet til spørsmålene for tvungen lønnsnemnd, til tross for at begge partene sa det var fare for liv og helse på det aktuelle tidspunktet, og til tross for at ingen av partene har tatt kontakt med komiteen om feil eller mangler i proposisjonen. Det viser partier som er på helt ville veier.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2021-06-15:
Eg kan starte med å slutte meg til det som dei to føregåande talarane har sagt, både om ansvaret til partane for å fastsetje lønsdanninga og ikkje minst bruken av tvungen lønsnemnd og at det er regjeringa som er suveren til å bruke det verkemiddelet. Så vidt vi ser av dei to sakene vi behandlar no, kan det vere gode grunnar for at regjeringa har gjort akkurat det i dette tilfellet, basert på dei grunngjevingane som både Helsetilsynet og DSB har gjeve undervegs. Eg har likevel lyst til å seie at det står fram som underleg for mange av oss som berre er lekmenn i dette, at KS ikkje viser ei større kløkt når dei vert oppmoda om å søkje dispensasjon, slik ein gjorde i den eine saka. Det er for så vidt Stortinget uvedkomande, men eg synest likevel det bør verte sagt at når vi har eit år bak oss der både mange lærarar og mange i helsetenesta har ytt utover det mange kunne forvente, burde etter mine omgrep arbeidsgjevar i dette tilfellet opptredd med større forstand enn det det kan synast som, basert på den informasjonen Stortinget har fått tilsendt. Det endrar ikkje det faktum at regjeringa må basere dei vedtaka dei har gjort, på den situasjonen ein reelt var i. Eg meiner likevel det burde gje grunn til refleksjon for dei som styrer KS, at vi har hamna i den situasjonen vi no er i, der tvungen lønsnemnd vart nødvendig i årets lønsoppgjer, med dei betydningar det har for streikeretten i dette konkrete tilfellet, men også den betydninga det har for mange arbeidstakarar som har ytt meir enn mange kunne vente det siste året. På den bakgrunnen som tidlegare har vore referert, som er skildra i proposisjonen som er bakgrunnen for forslaga som regjeringa kjem med, ser heller ikkje vi nokon grunn til å gjere anna enn det som Stortinget må gjere i denne saka, nemleg å la forslaget om tvungen lønsnemnd gå gjennom, basert på dei føringane som har vore lagde, og dei råda som regjeringa openbert har fått frå tilsynsmyndigheitene sine.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2021-06-15:
Det den radikale venstresida på mange måtar tek til orde for i denne debatten, er potensielt farleg. Når representanten Knag Fylkesnes etterlyser at regjeringa skal ettergå dei faglege vurderingane som Helsetilsynet og DSB gjer, betyr det for alle praktiske føremål at denne typen vurderingar i ytste konsekvens skal vekk frå fagfolka som har kompetanse på det, over på skriveborda i departementa. Tvungen lønsnemnd skal berre brukast i tilfelle der liv og helse står i fare. Ei politisering av den vurderinga kan gå ut over liv og helse. Det er illevarslande at representantar som Knag Fylkesnes, med sentrale verv i eit parti som tek mål av seg til å sitje i regjering, faktisk ikkje reflekterer over det i det heile. I iveren etter å snakke folk etter munnen og framstå som mest mogleg fagforeiningsvenleg går han solid i fella og tek til orde for ein politikk som ikkje ville stå seg i to sekund viss han i praksis skulle vore etterlevd. Difor vil eg bruke denne anledninga til å gjere noko så sjeldan som å gje honnør til Arbeidarpartiet, som faktisk framstår som ryddige og bidreg til å vareta det som vi alle er opptekne av, at lønsdanninga skjer mellom partane i arbeidslivet, og at vi ikkje bruker tvungen lønsnemnd unødig, men at vi har det som verkemiddel når liv og helse potensielt vert sett i fare. Det har vore – og må framleis vere – ei fagleg vurdering gjord av folk som har kompetanse til å gjere det, ikkje ei vurdering som er flytta inn i departementet, slik SV tek til orde for. Det viser jo kvifor eit stort fleirtal på Stortinget sluttar seg til ein politikk som står seg over tid, ikkje ein politikk som først og fremst er eigna til å lage nokre overskrifter tett før valet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-06-15:
Først vil jeg si meg enig i den felles virkelighetsforståelsen angående Unio og KS som representanten Grande nå redegjorde for. Søknad om dispensasjon fra streiken i KS-området skal komme fra arbeidsgiver. I denne situasjonen var arbeidsgiver Fredrikstad kommune og Oslo kommune. Ved en arbeidskonflikt innenfor ansvarsområdet til KS er det altså den enkelte kommune som søker dispensasjon, ikke KS. En søknad gjelder da for hver enkelt streikende for én dag. Sånn er det ikke i NHO-området. Det er et annet system. Mener statsråden at det bl.a. ut fra årets erfaringer er behov for å se nærmere på regelverket for dispensasjon fra streik i kommunal sektor?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2021-06-15:
Regjeringa har satt ned et utvalg som skal gjennomgå og vurdere behandlingen av sakene hos fylkesmennene, nå statsforvalterne, Statens helsetilsyn og Statens helsepersonellnemnd som gjelder overgrep begått av helsepersonell mot pasienter i perioden 2010–2020. Utvalget får også i mandat å gjennomgå Varhaug-saken for å se hvilke læringspunkter som kan trekkes fra denne saken når det gjelder dagens praksis. Denne gjennomgangen skal omfatte kontakt med ofre som er villige til å uttale seg. I lovforslaget i proposisjonen er lovens formål å sikre utvalget tilgang på opplysninger som er nødvendige for å få utført sitt arbeid i henhold til mandatet. Forslaget til lovhjemmel er etter høringsrunde strammet inn, slik at det begrenses hvilke instanser og personer som skal ha plikt til å gi opplysninger til utvalget. Senterpartiet støtter lovforslaget og innrammingene, og vi forutsetter at behandlingen av personopplysninger gjøres i tråd med EUs personvernforordning. Utvalget har taushetsplikt, og opplysninger som utvalget mottar, kan ikke senere bli brukt i en straffesak. Saken som er utgangspunktet, Varhaug-saken, er svært alvorlig. Det handler om ofrene og deres pårørende, men også om hele tilliten til helsetjenesten. Hvordan kunne det skje at psykologen kunne praktisere i tre tiår uten å bli stoppet? Senterpartiet har engasjert seg i at Varhaug-saken burde bli gransket. Man trenger å få på det rene hvilket omfang saken har, og etter VGs kartlegging har flere nye ofre meldt seg. Vi sa tidlig at ofrene og deres pårørende bør få en unnskyldning, noe som de nå har fått fra helseminister Bent Høie på vegne av helsetjenesten. Man må lære av saken for å sikre at lignende aldri kan komme til å skje igjen. Representanten Kjersti Toppe tok opp saken i et skriftlig spørsmål den 10. mai i år, og gikk da grundig inn i saken. Spørsmålet er hvordan dette kunne skje i det offentlige helsevesenet. Senterpartiet er glad for at det nå er satt ned en ekspertgruppe for å gjennomgå Varhaug-saken, slik Senterpartiet hadde foreslått, og at ofrene har fått en offentlig beklagelse fra statsråden.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-15:
Vi har bak oss et år med rungende applaus til sykepleierne, til dem som har stått i frontlinjen i kampen mot pandemien, som virkelig har holdt hjulene i gang i dette samfunnet. Nå hadde vi mulighet – mulighet til å vise at vi mente noe med applausen. Tvungen lønnsnemnd er et svært alvorlig grep å ta. Vilkårene for å ta dette i bruk er at det skal være fare for liv og helse. I begge de streikene vi nå diskuterer, er det uenighet om det faktisk er til stede. Unio har sagt at de var klar til å gi dispensasjon for de ansatte ved avfallsanlegget i Fredrikstad, hvor det var fare for brann. Vi stoler på det Unio sier. Det gjorde tydeligvis ikke høyreregjeringen. I altfor liten grad ville man høre på hva de streikende sa. Man hørte i stor grad på hva arbeidsgiverne kom med. I den andre konflikten har Sykepleierforbundet vært ute og kritisert at de ikke ble kontaktet og tatt med på dialog i forkant av beslutningen. SV mener at Helsetilsynet må snakke med begge parter og ikke bare arbeidsgiver, når man skal vurdere om det er fare for liv og helse. ILO har vært svært tydelig i sin kritikk av Norges bruk av tvungen lønnsnemnd, og det med rette. Streikeretten er en menneskerett, og tvungen lønnsnemnd går på tvers av dette. Derfor skal man være varsom med bruken av det. En Fafo-rapport om bruk av tvungen lønnsnemnd i Norge viser at særlig helsesektoren peker seg ut som et område hvor uenigheter og tvister blir løst med tvungen lønnsnemnd, både i offentlig og i privat regi. Rapporten peker på at når arbeidstakerorganisasjonene klager til ILO, er det begrunnet med at statlige inngrep mot streik og henvisning av tvisten til løsning i Rikslønnsnemnda innebærer en begrensning i streikeretten som ikke er forenlig med ILO-konvensjonen. Ved å gripe for raskt inn begrenses også muligheten mellom partene og den muligheten man har til å bruke streik som virkemiddel for å fremme og ivareta sine interesser, samtidig som det kan påvirke partenes tilpasning av streiken og bidra til å svekke tilliten til helsemyndighetene. Stortingets oppgave er ikke å vurdere om det er fare for liv og helse ved en streik. Det er vi klar over. Men vi ser oss nødt til å gi tydelig beskjed når vi mener at saken kunne ha vært håndtert på en annen måte, og med så store konsekvenser som tvungen lønnsnemnd har for arbeidsfolk, velger vi å ta deres side. Det har vært helt tydelig i konflikten mellom Unio og KS at arbeidsgiver ikke ville ha søkt om dispensasjon en gang til etter at all informasjonen var gjort tilgjengelig for begge parter. Det har i fagbevegelsen lenge vært stilt spørsmål ved om arbeidsgivere spekulerer i tvungen lønnsnemnd. Som oftest tjener dette arbeidsgiver på bekostning av arbeidstakerne. Her har vi to tilfeller av tvungen lønnsnemnd hvor det er stor uenighet om mange faktorer, noe som setter tvil ved bruken av dette virkemidlet. Derfor velger vi i SV å stå utenfor innstillingen ved å stemme imot, og jeg tar med dette opp SVs forslag i saken.
Torill Selsvold Nyborg (Kristelig Folkeparti), 2021-06-15:
Streikeretten er ein grunnleggjande rett i arbeidslivet, som det er viktig å vareta. Tvungen lønsnemnd er eit svært inngripande verkemiddel som må nyttast med varsemd. Streikeretten skal vera reell, og han skal ikkje undergravast. Retten til å streika skal likevel aldri gå ut over liv og helse. I arbeidstvisten mellom Unio og KS vurderte Fredrikstad kommune situasjonen som kritisk og kontakta på dette grunnlaget Statsforvaltaren. Direktoratet for samfunnstryggleik og beredskap, DSB, gav si faglege vurdering, som støtta bekymringa til Fredrikstad kommune for den gjeldande situasjonen. Enkelte hevdar at problemet vart løyst, og at streiken ikkje skulle ha vorte avbroten ved tvungen lønsnemnd. Situasjonen vart mellombels sett på som løyst ved etablering av eit alternativt branntilsyn i verksemda FREVAR. Situasjonen forverra seg fredag 4. juni, og det vart konkludert med at situasjonen vart sett på som kritisk. DSB støtta denne beskrivinga av situasjonen. Det er semje om at arbeidsgjevaren søkte om dispensasjon, men dette vart avslått. Også klage på avslag vart avslått. Det vart difor klart for departementet at partane ikkje klarte å løysa situasjonen som sette liv og helse i fare. I arbeidstvisten mellom Unio og Oslo kommune vart streik sett i verk 27. mai, noko som førte til at mange innanfor skule, barnehagar, heimetenester, sjukeheimar og andre offentlege verksemder vart tekne ut i streik. Den 2. juni vart streiken trappa opp. Helsemyndigheitene vart sjølvsagt varsla om streiken og vurderte fortløpande konsekvensane for helsetenestene. Gjennom møte mellom statsråden og partane vart det klart at partane sjølve ikkje ville finna ei løysing på situasjonen som sette liv og helse i fare. ILO-konvensjonen vernar organisasjonsfridomen og streikeretten. Det vert stilt strenge krav for inngrep i streikeretten, men det vert også her opna for inngrep dersom streiken set liv, helse eller personleg tryggleik for heile eller store delar av befolkninga i fare. Ei fagleg vurdering av faren for liv og helse kan ikkje sjåast på som tynn. Ein vert sjølvsagt skuffa når ein arbeidsstans vert avbroten utan det ønskte resultatet. Likevel må vi ha respekt for at ei grundig vurdering av kriteriet liv og helse må leggjast til grunn. Direktoratet for samfunnstryggleik og beredskap og Helsetilsynet er kompetente til å vurdera situasjonar på sitt felt. Kristeleg Folkeparti forstår at ein vert skuffa over at arbeidstvistar vert avbrotne ved tvungen lønsnemnd, men det er diverre enkelte gonger nødvendig. Omsynet til liv og helse må gå føre – uansett.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-06-15:
Grunnlaget for lønnsnemnda her i Oslo er omstridt fra arbeidstakersiden, som peker på at det var helgebemanning i hjemmetjenesten som var grunnlaget for akutt fare for liv og helse. Det sier noe interessant – enten om bemanningssituasjonen i hjemmetjenesten i Oslo kommune og andre kommuner eller om at det kanskje ikke var så vanntett. Uansett er iallfall reaksjonen fra arbeidstakersiden at de ikke har noen som helst mulighet til å komme med innspill på den faglige vurderingen av om det er fare for liv og helse. De som er nærmest pasientene hver dag, som sikrer liv og helse hver dag året rundt, har ingen som helst mulighet til å komme med noen innspill til denne vurderingen. Røe Isaksen har sagt at han er villig til å se på systemet, gjennomgå det. Men Høyre har jo stemt mot Rødts forslag om en gjennomgang av nettopp bruken av tvungen lønnsnemnd og lockout for ikke å undergrave streikeretten. Hvorfor er Røe Isaksen åpen for en vurdering, mens partiet hans stemmer mot en sånn gjennomgang her i Stortinget?