Annelise Høegh (Høyre), 2001-04-05:
Jeg vil gjerne slutte meg til alt Woie Duesund sa, og spesielt til det siste hvor hun takket saksordføreren, som har loset komiteen godt gjennom en ny lov med mange endringer. Det er gledelig at vi nå får en permanent pasientskadeerstatningslov til avløsning for den midlertidige. Det styrker pasientrettighetene. Til tross for et i og for seg godt forslag fra Regjeringen har komiteen gjort en rekke endringer i loven, og Høyre tilhører flertallet hele veien. Jeg synes det er naturlig å nevne at særlig Norsk Pasientforening, Lægeforeningen og FFO har gitt nyttige innspill til de endringene som komiteen har villet foreslå. Den alminnelige erstatningsretten gir ikke pasientene et så godt vern som man ønsker når skade skjer i helsevesenet. Derfor har pasientskadeloven en mindre streng uaktsomhetsregel, for å si det slik. Vi skyver tyngdepunktet fra uaktsomhet og feil hos helsepersonell til en vurdering av om pasienten har fått skade, selv om ingen kan lastes. Det er viktig for å få en så god erstatning som mulig for de pasienter som blir utsatt for skader under behandling eller opphold i helseinstitusjoner. La meg så si noen ord om saksbehandlingen. Høyre er også med i det flertallet som foreslår at uansett hvor skaden har skjedd, er det Norsk Pasientskadeerstatning som skal utrede saken. Det er vel et litt uvanlig prinsipp å legge seg på, men vi har ment at det har vært riktig ut fra hensynet til å ivareta pasientenes interesser først og fremst. Det vil sikre, som flere har vært inne på, en mer ensartet behandling av klagesakene. Det vil også gi en for pasientene enklest mulig måte å gå frem på dersom de blir skadet, og det gir størst sikkerhet for at like tilfeller blir behandlet likt. Naturlig nok har forsikringsforbundene ønsket en annen løsning, den som var Regjeringens opprinnelige, nemlig at de private helseinstitusjonene som har tegnet en privat forsikring, skal utrede der hvor de selv blir part i en sak. Vi har altså ikke villet legge avgjørende vekt på det. Det er sagt at dette bryter med det som er praksis ellers, og det er jo riktig. Men det er fordi hele pasientskadeerstatningsloven bryter med de alminnelige erstatningsregler, nettopp ved å se bort fra om det er uaktsomhet eller feil, men legge vekt på at en pasient skal få erstatning for en skade som har oppstått. Flertallet har også støttet seg til NOU 1992: 6, fra det såkalte Lødrup-utvalget, som jo var bakgrunnen for hele denne saken, og der man foreslo at Norsk Pasientskadeerstatning uansett skal utrede saken. Så til slutt noen ord om et par av de siste paragrafene. Som det har vært nevnt av flere, støtter også Høyre at vi beholder fem medlemmer i Pasientskadenemnda. Jeg tror det er viktig for å få med juridisk ekspertise, men også medisinsk ekspertise og brukerekspertise. Det siste er ikke minst viktig. Til slutt vil jeg si at jeg synes det er gledelig at en enstemmig komite går inn for at det i loven slås fast at lovens virkeområde også skal gjelde norske pasienter som blir behandlet i utlandet, når behandlingen helt eller delvis dekkes av det offentlige. Jeg er spesielt glad for at komiteen sier at dette også skal gjelde ved de såkalte behandlingsreisene til utlandet. Her har det offentlige, spesielt Rikshospitalet, gitt feil informasjon i mange år, slik at pasienter som har blitt skadet under opphold i utlandet ved de såkalte behandlingsreisene, ikke har fått en slik dekning som de trodde de ville få, idet Rikshospitalet i mange år har sendt ut brosjyrer hvor det står at de er dekket som om de var behandlet på et norsk sykehus. Ved at vi nå slår fast at loven skal gjelde også ved behandlingsreise til utlandet, håper jeg – jeg håper jo først og fremst at få blir skadet – at skulle skade oppstå, får de dekket behandlingen som om de ble behandlet hjemme.