Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-02-28:
Interpellasjonsdebatter preges ofte av faktakonflikter, ikke minst fakta-på-bakken-konflikter. Er det krise, eller er det ikke krise? Jeg syns nok at interpellanten svartmalte situasjonen vel mye – det har blitt påpekt av flere talere allerede. For mye skjer, og det er en vekst der ute, men den bør sjølsagt gjerne bli sterkere på visse områder, ikke minst når det gjelder matematikk, naturvitenskap og teknologi. For å gripe tak i nettopp dette siste nå helt innledningsvis: Når Harberg etterlyser ambisjoner fra statsråden, er det jo bare å høre på de siste setninger i statsrådens innlegg, der statsråden nettopp slår fast at hun anerkjenner den utfordringa som nå ligger der ved at det mangler forskerutdanning på visse områder – dem jeg nevnte – og at statsråden har lagt merke til ekspertgruppas anbefalinger og sjølsagt vil ta det med inn bl.a. i det årlige budsjettarbeidet. Så her er behovet på visse områder registrert, i tillegg til at det er klart slått fast at dette er noe vi tar med inn i det videre budsjettarbeidet. Så har interpellanten et poeng med hensyn til at det er et sug fra næringslivet der ute når det gjelder forskerutdanning. Men jeg syns interpellanten er litt unøyaktig når han sier at det er ikke lenger nok med master. Det vi vet, er at det er et sug fra næringslivet etter folk med ulike typer utdanning, alt fra fagutdanning via utdanninger på bachelornivå – jf. den debatten vi har omkring ingeniørutdanning – og det er absolutt også et behov for folk med masterkompetanse. Så slik sett har deler av næringslivet vårt behov for folk med utdanning på ulike nivåer. Hele utdanningssystemet vårt, inkludert arbeidslivet, må ta dette inn over seg, for mye av den utdanninga, fra fagarbeider og helt opp til og med doktorgradsnivå, forskerutdanningsnivå, må til dels foregå ute på arbeidsplassene. Så er jeg veldig enig med interpellanten i dette med midlertidighet, at det er viktig at den del av næringslivet/arbeidslivet som trenger folk med den type kompetanse, bør være noe flinkere enn det de er i dag til å gå inn i forskerutdanningene, fortelle veldig klart at her har vi behov for dere, og gjerne gi dem en ganske så sikker forestilling om at her er det arbeid å få, ikke midlertidig arbeid, men fast arbeid, hvis dere bare gjennomfører forskerutdanninga deres på en god måte. Så et siste poeng rundt dette med at vi trenger mer forskningsdebatt. Jeg er den første til å si at det skulle vi gjerne hatt mer av. Jeg syns det er veldig artig å diskutere forskning. Så er jeg ikke så sikker på om det er her i salen at jeg etterlyser mer debatt omkring forskning, for jeg syns slike stortingsdebatter er artige nok, men de blir litt interne. Nei, jeg tror vi kunne tatt mer i fraksjonene, og ikke minst i komiteen, kanskje vi kunne løse litt på måten vi jobber i komiteen slik at det kunne bli en mer kreativ diskusjon oss imellom, mer enn at noen møtes for å utveksle noen standpunkter. Men først og fremst tror jeg at hvis vi vil ha mer forskningsdebatt i samfunnet, skal vi nettopp ta den ute i samfunnet, gå ut og diskutere med alle dem som er opptatt av forskning, og delta i de debattene. Det er jo da vi virkelig fører dette feltet framover, når vi får til debattene ute blant dem som er opptatt av det, og ikke minst tar forskningsdebattene med alle dem som nå på ulike måter er opptatt av forskning og jobber med forskning. Så forskningsdebatter ja, men ikke minst ute i samfunnet og med samfunnet, som er opptatt av temaet.