trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Michael Tetzschner (Høyre), 2011-06-07:
Jeg vil begynne med å si at jeg merker en større imøtekommenhet fra statsråden for å diskutere problemene enn det jeg har oppfattet i kommunalkomiteen, ved de innleggene som har kommet fra komiteens leder, som fant tiden inne til å påpeke eventuelle italienske forbilder for representanten Helleland, hvilket jeg tror ligger litt på siden av debatten. Våre komitékolleger fra SV og Arbeiderpartiet har i denne debatten vært veldig opptatt av å forsikre oss om at regjeringen gjør alt som er mulig å gjøre, og når problemene da fortsatt ikke løses, må vi slå oss til ro med det. Det er vel antakelig slikt som hører en storby til, er gjennomgangstonen. Jeg mener at en viktig betingelse for å få gjort noe med samfunnsproblemer, er å erkjenne dem, erkjenne omfanget, for da kan man begynne en diskusjon om hva som er virkningsfulle midler for å bekjempe denne form for kriminalitet. Der må jeg igjen si at jeg føler en større åpenhet når jeg lytter til statsråden, selv om det er mer å gå på når det gjelder forkortet saksbehandlingstid. Jeg kan nevne at den såkalte 48-timersprosedyren bare gjelder 2,5 pst. av søknadene om asyl, og den såkalte treukersprosedyren gjelder omtrent dobbelt så mange, altså 5 pst. Så til sammen er det altså 7,5 pst. av et anselig antall søknader som går gjennom systemet rimelig raskt. Det er fortsatt en stor oppgave å sørge for at saksbehandlingstiden går ned for de resterende 92,5 pst. Så er det dette med virkemidler utover det som er nevnt i departementets høringsbrev. Da vil jeg peke på noe som fra Høyres side har vært fremsatt i andre sammenhenger, nemlig at alvorlig kriminelle handlinger også må påvirke utfallet av behandlingen av asylsøknaden. For det andre må bistandsmidler også kunne holdes tilbake overfor land som ikke tar egne borgere i retur. Og med det fokus det har vært på formelle avtaler, må vi minne hverandre om at det er en ulovfestet regel i folkeretten at alle land har en plikt til å ta tilbake egne borgere. Det tredje og siste poenget i denne sammenheng er at vi også har behov for å tenke gjennom vårt kontrollregime ved grensene, bl.a. fordi det er tilgjengelig nye teknologiske virkemidler som gjør at man kan kontrollere trafikkstrømmen med sikte på å slå til overfor trafikk med erfaringsmessig høy risiko for innførsel av narkotika.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Som representanten Lise Christoffersen minnet oss om, er det lett å mistenke dette for å være et forslag Venstre kun fremmer for å bruke i valgkampen i Oslo. Jeg mener også det er grunn til å reagere på begrepsbruken. Kriminelle asylsøkere er ikke noe man er; kriminalitet er noe man gjør, og årsakene kan være mange. Vi vet at mange asylsøkere utnyttes av bakmenn til å drive kriminalitet, og vi vet at mange drives inn i kriminalitet fordi de ikke har andre muligheter. Samtidig vet vi at mange kommer til Norge med ett formål – å begå straffbare handlinger. Det er med andre ord et sammensatt bilde, og det er uheldig om vi bidrar til å sette likhetstegn mellom asylsøkere og kriminalitet, og jeg er overrasket over at forslagsstillerne fra Venstre ikke er mer oppmerksomme på denne siden av saken. Når det er sagt, mener jeg likevel at vi skal legge godviljen til, og jeg tolker forslaget som et uttrykk for genuin bekymring over en situasjon som folk i Oslo opplever som veldig vanskelig. I likhet med Trine Skei Grande bor jeg noen få hundre meter fra de to stedene i Oslo hvor det begås mest åpenlys kriminalitet, salg av narkotika og annen kriminalitet – området rundt nedre Akerselva og området på og rundt Oslo S. Vi som passerer disse områdene hver dag, ser med stor uro på det som skjer. Jeg møter også bekymrede beboere på vei til og fra jobb, og nylig hørte jeg om en forretning på Vaterland som ble nedlagt etter en serie med væpnede ran. Jeg har også snakket med politiet og deltatt på debattmøter med beboere og næringsdrivende i området; alle er alvorlig bekymret. Det er riktig som representanten Holmås sier: Dette gjør noe med oss. Innlegget fra Trond Helleland ga virkelig grunn til bekymring. Han raljerte over forslaget om å pålegge asylsøkere et bestemt oppholdssted – det asylmottaket de faktisk tilhører. Det er tilsynelatende helt ok at kriminelle asylsøkere reiser til byen, med de konsekvenser det har for folk som bor her, men et problem om de samme menneskene pålegges å være på et asylmottak på landet. Det er visst nødvendig å minne representanten Helleland om at Oslo også er et bosted. Vi er helt enige om at mennesker som undergraver og misbruker asylinstituttet, og som ikke har krav på beskyttelse, skal ut av landet. Det er viktig av mange grunner. Spørsmålet er: Hvordan? Forslagsstillerne har rett i at tilbaketakelsesavtaler er et viktig verktøy, og Norge har nå 27 slike avtaler, hvorav 20 er inngått siden den rød-grønne regjeringen overtok. Trine Skei Grande minnet oss om at også hun har vært i posisjon. Ja visst – og da leverte ikke Venstre de tilbaketakelsesavtalene som hun i dag etterlyser. Det er en ærlig sak, men det setter hennes patosfylte innlegg og etterlysing av mer handling i et underlig lys.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Det var Per-Willy Amundsens innlegg som fikk meg til å tegne meg igjen. Han lurer på om jeg er veldig opptatt av semantikk. Nei, jeg er ikke veldig opptatt av semantikk. Men det betyr faktisk noe hva slags ord vi bruker. I valgkampen i 2009 uttalte partileder Siv Jensen i Fremskrittspartiet at «det folk ute i Oslos gater ser er en stadig økende flom av kriminelle asylsøkere som selger narkotika og voldtar jenter uten grunn». Det er klart det gjør noe med bildet av asylsøkere, og jeg synes det er betimelig å minne om at det kun er ca. 1 pst. av all registrert kriminalitet som begås av asylsøkere. Så dette handler ikke om semantikk, dette handler om realiteter og det ansvaret vi må ta. Så er det spesielt at Per-Willy Amundsen i neste åndedrag bekrefter at han ikke ser forskjellen på kriminelle og asylsøkere, for hans anliggende er ikke å begrense kriminaliteten. Hans anliggende er å begrense antallet asylsøkere som kommer til Norge. Punktum. Debatten etterlater et bestemt inntrykk: Når opposisjonen ønsker mer handling, ønsker de faktisk mer av det som allerede skjer. Og det er bra, for det gjør vi også.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-07:
Denne debatten synest eg har vore veldig ålreit. Me har fått fram at komiteen jobbar godt saman, og at regjeringspartia når det er nødvendig, tek grep som ryddar opp i ting som ikkje fungerer godt nok i regjeringa. Det meiner eg er ein god illustrasjon på at det er ein god dialog og eit godt samarbeid i komiteen. Så vil eg takka justisministeren for det siste han sa knytt opp mot politiarrest, og at han forsøkjer å finna nye grep der, sånn at ein tek den kritikken som kjem frå sivilombodet, på alvor. Det er veldig bra. Det er jo ei gammal sak som er ein gjengangar, men eg høyrer no på statsråden at dette blir gripe fatt i. Så til slutt dette spørsmålet om kjønn, då – kjønnet på sivilombodet og at det framleis er ein del ting igjen å rydda opp i, anten det gjeld fylkesmannen eller andre ting. Eg er heilt einig med dei som har teke opp dette. Men når til og med – eg heldt på å seia – AKP-arane har gått vekk ifrå formann Mao og Framstegspartiet har gått vekk ifrå formann Siv, så er det vel på tide å kunna sjå på ein del andre løysingar for sivilombodet òg, i og med at det er eit ord som inkluderer kjønn i seg. Det eg sa i innlegget mitt, som opplysning til representanten Foss, var at forslaget gjerne kan komma opp i 2013 – det er jo sjølvsagt Stortinget som må avgjera dette – for då kan saka modnast hos Høgre og Framstegspartiet og dei andre partia til neste års melding. Så kanskje me får fleire med på laget, slik at eit samla storting tek nokre grep som gjer at me får vekk kjønnsdiskriminerande titlar. Takk for debatten!
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-07:
Eg synest saksordføraren har gjort greie for ein samrøystes komité sitt syn på dette på ein grundig og god måte. Eg har berre lyst til å utdjupa eitt av dei felta han har vore inne på, knytt opp mot EOS-utvalet og den gode konstruksjonen som EOS-utvalet er når det gjeld å sikra openheit rundt eit felt som er lukka, og demokratisk kontroll over ein potensielt veldig udemokratisk reiskap, nemleg dei hemmelege tenestene. Det har vore uheldige eksempel. No blei ikkje det nemnt, men i saka med den amerikanske ambassaden var det TV 2 som gjorde oss merksame på at det gjekk føre seg ulovleg overvaking, og det ser ut til at EOS-utvalet ikkje var informert om at PST faktisk visste om dette. Som Helga Hernes, leiaren av EOS-utvalet, sa på det tidspunktet: Ein må føresetja ein viss grad av tillit frå PST si side. Eg trur det som me er inne på her, er nettopp at dersom ein stiller spørsmål frå EOS-utvalet til PST om det er andre ting de vil fortelja om som vi ikkje har klart å spørja om, så er det noko der som eg meiner PST må sjå nærare på, sånn at ein faktisk fortel det som ein trur er viktig for EOS-utvalet å vita. Det er ein del av den tryggleiken me som stortingsrepresentantar og andre skal ha når det gjeld korleis dei hemmelege tenestene skal operera. Det var berre det poenget: Er det noko meir de vil fortelja oss, så må de seia det. Det poenget er det viktig for PST å sørgja for, slik at me ikkje får sånne episodar som me hadde i SDU-saka ved den amerikanske ambassaden. Det var poenget med dette litle innspelet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2011-06-07:
Med det gode politiske klimaet som nå eksisterer mellom Norge og nabolandet Russland, ikke minst etter inngåelsen og ratifikasjonen av delelinjeavtalen, burde det være mulig å komme videre på dette området, hvor det nå mangler noe. Det står i innstillingen at Den nordøstatlantiske fiskerikommisjon ikke har nådd frem med sitt ønske om å utveksle informasjon basert på satellittsporing. Utenriksdepartementet opplyser at de overfor russiske myndigheter arbeider med dette som en prioritert oppgave. Fiskerikommisjonen sier det samme. Mitt spørsmål er i grunnen om statsråden har noe nytt – for dette er jo nå relativt gamle opplysninger – å meddele på dette området, og om det har vært gjort fremstøt i den senere tid. Spørsmål 2 til fiskeriministeren ligger mer på det nasjonale. Det står i innstillingen at departementet nå gjennomgår fiskesalgslagenes virksomhet som «kontrollinstans» – jeg tror det er deres kontrollfunksjon det egentlig er ment å si – og at «komiteen forventer at det vil resultere i en nasjonal avklaring av hvilke kontrolloppgaver salgslagene skal ha». Med andre ord: Dette er noe vi kan ordne på nasjonalt plan. Hva er status for dette arbeidet? Det er gjennom denne rapporten dokumentert ganske ulik praksis i regionene, og det burde innenfor en såpass stor – ja, ikke altfor stor – statlig etat, statlig virksomhet, være mulig å få til en mer likeartet praksis. Så mitt spørsmål er: Hva er status også på dette området?
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Forvaltningen av fiskeressursene i Barentshavet og Norskehavet utøves nå som et samarbeid mellom Norge og Russland på tre ulike arenaer: forskning, regulering og ressurskontroll. Målet for dette samarbeidet er å legge til rette for langsiktig verdiskaping gjennom en bærekraftig utnyttelse av ressursene. Ulovlig, urapportert og uregulert fiske har lenge vært en trussel mot bærekraftig utnyttelse av de marine ressursene i havet. Norske myndigheter har derfor gjennom mange år søkt å bekjempe denne type kriminalitet. Allerede da jeg i 1998 besøkte Murmansk på komitéreise, fikk jeg og mine kolleger et innblikk i denne problematikken. Vår generalkonsul fortalte at dette var et stort problem, og at man derfor hadde opprettet et eget kontor for bekjempelse av «fiskesnusk», som han kalte det. Det er hyggelig å se at også russiske myndigheter nå i langt større grad tar dette på alvor, noe som framgår av Riksrevisjonens rapport. Forvaltningen av de felles norsk-russiske fiskebestandene i Barentshavet og Norskehavet er styrket, heter det i rapporten, og det uregistrerte overfisket av torsk og hyse er redusert betydelig. Det slås likevel fast i rapporten at det fortsatt gjenstår noen utfordringer innen ressurskontroll og sanksjonering, og at organisert fiskerikriminalitet ikke blir fanget opp i tilstrekkelig grad. Det er også avdekket at det finnes forbedringspotensial i begge lands nasjonale forvaltning, og at det til tross for viktige framskritt fortsatt knirker noe i samarbeidet når det f.eks. gjelder informasjonsutveksling. Selv om problemene med uregistert, ulovlig og urapportert fiske ikke er like alvorlige i dag som for få år siden, har man ikke funnet en permanent løsning. Begge lands riksrevisjoner anbefaler derfor at man på begge sider må fortsette med en bred innsats mot slik ulovlig aktivitet. Rapporten vi behandler i dag, viser også at tidligere påviste svakheter ved lovverket er utbedret, mens politiets saksbehandlingstid fortsatt er altfor lang, og videre at samarbeidet mellom politiet og kontrolletatene ikke er tilstrekkelig til å avdekke og etterforske organisert kriminalitet samt straffe aktører som står bak dette. Jeg forutsetter derfor at regjeringen tar dette alvorlig og sørger for både et bedre samarbeid mellom etatene og de ressurser som skal til for å få bukt med problemet.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
La meg først få gi honnør til Riksrevisjonen og samtlige berørte instanser for det grundige og omfattende arbeidet som er gjort gjennom Riksrevisjonens rapport om forvaltning og kontroll med fiskeressursene i Barentshavet og Norskehavet. Jeg konstaterer at Riksrevisjonens undersøkelse viser at forvaltningen og de felles norsk-russiske fiskebestandene i Barentshavet og Norskehavet er styrket siden forrige revisjon, i 2007. Jeg merker meg også de positive merknadene fra kontroll- og konstitusjonskomiteen. Riksrevisjonens rapport slår fast at det ulovlige overfisket er redusert betraktelig i de senere årene. Dette er resultater av et kontinuerlig arbeid på en rekke fronter i de relevante sektorer for å styrke kontrollen med høsting av ressursene i Barentshavet og Norskehavet. På bakgrunn av en omforent norsk-russisk analysemetode er det ikke avdekket noe vesentlig ulovlig, urapportert eller uregulert fiske i disse havene i verken 2009 eller 2010. Jeg må si meg veldig glad for at vi alt i alt har en svært vellykket fiskeriforvaltning i Barentshavet og Norskehavet. Riksrevisjonen dokumenterer nettopp dette; at fiskeriforvaltningen i hovedsak virker etter målet om ansvarlig ressursforvaltning og hensiktsmessig kontroll med høsting fra havet. Arbeidet i de berørte instanser er godt, og samarbeidet mellom de forskjellige instansene er med få unntak også beskrevet som tilfredsstillende. Samtidig – som flere representanter pekte på – synliggjøres utfordringene i det videre samarbeidet med Russland. Det pekes også på enkelte oppgaver som det er behov for å arbeide videre med på norsk side. Til spørsmålet fra representanten Foss, om det er noe nytt når det gjelder Utenriksdepartementets jobbing overfor russiske myndigheter: Jeg har ikke fått tilbakemelding på at det har skjedd noe. Jeg vet det var et møte i Moskva i forrige uke, der også representanter for Fiskeridepartementet var til stede. Jeg er ikke oppdatert på det, men vil selvfølgelig bli det. Som også representanten Foss var inne på, trekker Riksrevisjonen fram variasjon i kontrollinnsatsen til de ulike fiskesalgslagene og forskjellene mellom Fiskeridirektoratets regioner når det gjelder bruk av sanksjoner. Fiskeri- og kystdepartementet jobber for å styrke forvaltningen på disse områdene. Den gjennomgangen pågår fortsatt. Jeg har ikke fått på mitt bord status, og da heller ikke forslag til hvordan vi kan gjøre det bedre. Det vil jeg komme tilbake til når jeg har fått det. Det er viktig å huske på at tilstedeværelse på havet, fiskeriinspeksjoner og etterforskning av fiskerikriminalitet krever sterk involvering fra andre myndigheter enn fiskerisiden alene, bl.a. tollvesenet, skattemyndighetene, Kystvakten og politi- og påtalemyndigheter. Dette er myndigheter som i tillegg til fiskerirelaterte oppgaver er pålagt å løse en rekke andre sektoroppgaver. Jeg er oppmerksom på det utviklingspotensialet som ligger der, og vil ta dette med meg inn i koordineringen av den nasjonale innsatsen for det helhetlige fiskeriforvaltningssamarbeidet vi har med Russland.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Som jeg redegjorde for i mitt innlegg, driver nå Kystverket på med en masse utredningsarbeid. Blant annet gjennomgår de slepebåtberedskapen langs kysten, og vil komme med forslag til Fiskeri- og kystdepartementet om hvordan den skal se ut i framtiden. For meg er det vanskelig og håpløst her i dag å komme med en responstid på 6 timer, 4 timer eller 8 timer, jeg må ha en faglig vurdering i bunnen. Jeg ser ikke bort fra at det kan være forskjellige krav på forskjellige plasser langs kysten. Videre er Kystverket i gang med å gå gjennom hele risikobildet. Det er det jeg oppfatter etter hvert kan defineres som en handlingsplan. Men igjen, før jeg kan komme med noe som helst forslag, er jeg avhengig av å ha faglige tilrådninger i bunnen. Jeg tror de beste politiske vedtak blir fattet når en har faget som et utgangspunkt.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Når det gjelder responstid og slepebåtberedskap i den saken vi diskuterer, altså «Godafoss», hadde det ikke hjulpet om det hadde ligget en slepebåt ved kaia. «Godafoss» ville fortsatt ha gått rett på den grunnen. Så her hadde ikke det hjulpet. Når det gjelder Kystvakten og den saken, er det, som representanten var inne på, en bedring i sør i forhold til det som på et tidspunkt var et tema. Når det gjelder Redningsselskapet, er det slik at vi bevilger store beløp direkte over mitt budsjett årlig til Redningsselskapet. I tillegg har nå Kystverket inngått en avtale med flere punkter med Redningsselskapet, der de bl.a. gjør avtale om ressursbruk, selvfølgelig da betalt med timebaserte satser. Det skal testes ut, både nytt utstyr og Redningsselskapet som aktør som en del av den totale beredskapen. Alt dette er nå nedfelt i en firepunkts avtale.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
I forbindelse også med denne ulykken er det flere aktører i bakkant av en sånn hendelse. Det jeg refererte, er at Kystverket skal gå gjennom aksjonen og evaluere den. Statens havarikommisjon for transport gransker grunnstøtingen av «Godafoss» og vil snu hver stein i kartleggingen av hvilke forhold som førte til den grunnstøtingen. Havarikommisjonen vil også gi tilrådinger om hva som kan gjøres for å unngå framtidige tilsvarende hendelser. Det er jeg veldig glad for. I tillegg etterforskes denne ulykken også av politiet. Politiet vil vurdere om det foreligger straffbare forhold, og om det skal reises tiltale. Så her er det mange aktører som på hvert sitt område går gjennom, gransker og etterforsker, og jeg er helt sikker på at vi vil få svar på alle de spørsmålene vi har knyttet til hendelsesforløpet, og vil selvfølgelig ta det med oss som læring i det videre arbeidet.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Først må jeg oppklare det som jeg legger til grunn må være en misforståelse, for «Godafoss» har aldri vært brukt som begrunnelse for at pengene ikke ble brukt i 2010. «Godafoss» gikk jo på grunn i vinter, så i den grad det ble framsatt som en forklaring, må det være absolutt feil. «Full City» var en av grunnene, det å trekke erfaringer etter «Full City»-ulykken når det gjelder hvilket utstyr som var mest hensiktsmessig. Men hovedforklaringen på hvorfor ikke alle pengene ble brukt opp i det året, var den store ulykken i Mexicogolfen. Da fikk vi henvendelse fra amerikanske myndigheter om vi kunne avstå utstyr til opptak av oljen der – «Deepwater Horizon». Det sa vi selvsagt ja til. Dermed trakk vi oss ut av køen. Vi tillot da at leverandørene kunne levere det utstyret til USA. Dette er ikke hyllevare. Det er ikke bare å gå inn på hvilken som helst butikk og kjøpe det; det må bestilles god tid i forveien. Amerikanerne fikk benytte seg av det utstyret. Men vi vil bruke pengene.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Representanten Hoksrud var opptatt av Redningsselskapet og deres bidrag inn mot den totale oljevernberedskapen. Han framsatte da en påstand om at jeg ville avvente en rapport. Jeg vil derfor lese fra den avtalen som er inngått mellom Redningsselskapet og Kystverket: «2. Kystverket og Redningsselskapet vil gjennomgå og beskrive slepeberedskapen redningsskøytene representerer, for å se på mulige samarbeidsformer og forbedringspunkter. Frist for gjennomføring 31.12.2011. 3. Kystverket og Redningsselskapet vil teste ut oljevernlektere og redningsskøytenes kapasiteter til å legge ut lenser. I testen inngår også utstyrsutrustning og samspill med losbåt. En første rapport vil være ferdig senest 15. oktober 2011. Egen avtale for langtids drift av to lektere, hvorav en stasjoneres på Hvaler skal utarbeides. Erfaring fra bruk av disse skal rapporteres. 4. I tillegg skal det gjøres en samlet vurdering av hvordan Redningsselskapets ressurser best mulig kan utnyttes i oljevernberedskapen» Dette arbeidet er satt i gang, det er satt tidsfrister, og vi vil få rapporter om det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Først av alt vil jeg også få henvise til at det på mange måter er en gladmelding, mye av innholdet i nettopp denne rapporten. Men det er fortsatt en del skjær i sjøen som det er viktig å ha stort fokus på. Det ene er det som står på side 7 i innstillingen: «Riksrevisjonen bemerker at Kystvaktens tilstedeværelse på havet for å utføre inspeksjoner av fiskefartøy har gått ned de senere årene.» Det er svært viktig at nettopp Kystvakten, den norske kystvakten, som ikke er et militærfartøy, men som er de som skal ha ansvaret for å kontrollere innenfor fiskeriforvaltningen, har de midlene og de fartøyene til rådighet som skal til for å utføre kontroller på en skikkelig måte. Det er Kystvakten som er selve bærebjelken i kontrollsystemet til sjøs. Derfor er det viktig at man sørger for at ikke antallet seilingsdøgn går ned, men at seilingsdøgnene som Kystvakten har til rådighet, blir økt i årene som kommer. Selv om det nå ser ut til at vi har et godt samarbeid med russiske myndigheter knyttet til bestandsutviklingen i Barentshavet, er det helt åpenbart at også årene som vi har foran oss, vil kunne by på betydelige problemer og utfordringer. Men vi får håpe at det også på dette feltet blir en ytterligere positiv utvikling i samarbeidet, all den tid avtalen knyttet til delelinjen i Barentshavet akkurat på denne tiden skrives under på Akershus slott. Så det er i hvert fall veldig positivt. Men det er en ting som undertegnede svært gjerne vil gripe litt fatt i. Det er knyttet til at man avdekker fartøy som fisker ulovlig – i forbindelse med UUU-fiske. Selv om man denne gangen ikke klarer å påpeke noen av disse fartøyene, er det svært viktig når man i en slik sammenheng oppdager fartøy som også skal komme inn på den norske svartelista – dette har jeg selv tidligere tatt opp med statsråden – at den svartelista ikke bare inneholder fartøyets navn og fartøyets historikk, men at man også gjør et grundig arbeid for å avdekke hvem det er som faktisk står bak disse fartøyene. Det hjelper ikke at man har på plass lov om landingskontroll, sanksjonsmuligheter og det meste i virkemiddelapparatet, hvis man faktisk ikke klarer å få fatt i bakmennene som står bak disse fartøyene. Bakgrunnen for mitt innlegg er nettopp at jeg vil be statsråden sørge for at man også i forhandlingene og ikke minst i de samtalene man har senere, både med russiske myndigheter og med andre myndigheter, må bli mye flinkere til å kunne få fatt i ikke bare fartøyenes historikk, men også de som står bak fartøyene. Der gjør vi altfor lite i dag. Det er et vanskelig arbeid, men det må intensiveres dersom vi skal komme videre på dette feltet framover.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
I forbindelse med denne debatten har man vært inne på flere temaer, og det desidert viktigste temaet å gripe fatt i er tap av dyr, altså tap av tamrein. Jeg må som folkevalgt si at det er meget betenkelig at vi som et folkevalgt organ og som en forvalter av skattebetalernes penger her nærmest gir en fullmakt – altså gjennom denne avtalen – til å betale ut store beløp for tap av tamrein, og hvor vi ikke aner om de er tatt av rovdyr. Man sier at det er vanskelig å dokumentere, det er vanskelig å finne disse kadavrene fordi de forsvinner, har nettopp statsråden sagt fra denne talerstolen. Om sommeren forsvinner de så fort at vi ikke klarer å finne dem! Dette er ikke holdbart. For hvis man ikke klarer å gjøre et bedre arbeid med å dokumentere disse tapene, så kan vi faktisk heller ikke utbetale disse summene. Og hvordan er det mulig at denne næringen ikke klarer å være økonomisk lønnsom? Jeg vil lese fra posisjonens merknader, der man skriver at «flertallet viser til at reindriften er i en unik situasjon, hvor potensialet for etterspørsel er langt større enn potensialet for produksjon». Da er det jo merkverdig at man skal måtte bruke 102 mill. kr i støttetiltak til en næring som er i en «unik posisjon». Det finnes sikkert også andre næringer som er i en «unik posisjon», og som gjerne skulle hatt tak i mer av skattebetalernes penger. Dette henger ikke i hop. Videre kan det hende at man da skal se litt på systemet. Altså: Hvis du har et produkt som mange vil ha, ja, du klarer rett og slett ikke å produsere nok – og så klarer du ikke å tjene penger på det! Kan det hende – jeg stiller bare spørsmålet – at det systemet som denne regjeringen nå har fulgt siden de tiltrådte, har noen svakheter ved seg? Vi kan ikke stikke hodet i sanden og bare la disse tingene gå videre. Nå må man sørge for at det blir iverksatt tiltak. Det må kunne kreves bedre dokumentasjon før skattebetalernes penger blir brukt til å betale for tapte dyr som man faktisk ikke vet om er tatt av rovdyr.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Statsråden kan verken ha lest merknadene eller hørt mitt eller representanten Trældals innlegg. For saken dreier seg nettopp om systemet – vi stiller spørsmål om systemet er til hinder for at denne næringen får utvikle seg på en skikkelig måte. Det er jo ikke snakk om at staten skal gripe inn igjen og drive markedsarbeid. Det er snakk om at det systemet som man har per i dag gjennom reindriftsavtalen, er med på å understøtte dagens system, som gjør at man brenner inne med kjøttet og ikke får solgt det. Det er dagens system som gjør at vi gang på gang kan lese i media om konflikter mellom dem som driver med rein, og gårdeiere i Finnmark. Ja, vi har jo stadig oppslag i media knyttet til arealkonflikter, beitekonflikter. Og nå skal vi endelig få på plass en avtale med Sverige knyttet til bruk av beitemark. Det som er Fremskrittspartiets påpekning her, er at vi må se på det underliggende. Det kan jo hende at en av grunnene til at vi ikke kommer videre, er at man vet at man ikke får solgt kjøttet. Når vi ikke klarer å løse problemene, kommer staten med sine midler gjennom reindriftsavtalen. Det er systemet vi må sørge for å endre for at næringen skal kunne få en utvikling. Nå har man gitt utfordringen til statsråden. Vil vi da kunne få en egen reindriftsmelding som tar tak i alle disse problemstillingene? Vil statsråden gripe fatt i problemstillinger knyttet til det svært lave kravet til dokumentasjon for tap til rovvilt? Statsråden har ikke sagt noe som helst om hvorvidt han vil gjøre dette. Statsråden vil bare konservere det allerede etablerte, og så håper han at næringen selv skal klare å gjøre det. Det skulle bare mangle at næringen klarer å rydde opp selv. Men da kan vi jo ikke ha denne garantien i bakhånd, om at hvis man ikke klarer det, kommer statsråden og betaler likevel. Det er det som er svakheten i det som foreligger i dag, og det er de endringene som statsråden må gripe fatt i hvis vi skal komme et steg videre – som statsråden faktisk sier at vi må. Vi må bli flinkere til å dokumentere, vi må få et marked til å fungere på best mulig måte. Det gjøres ikke på den måten man gjør det i dag.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Bare en saksopplysning: Man trenger ikke gå tilbake til 1751, for det undertegnede snakker om, er faktisk den reinbeitekonvensjonen som man tok opp igjen til drøfting i 2005, som var sendt ut på høring sommeren 2010, som man ennå ikke har kommet på plass med en avtale om, og som det også henvises til i selve proposisjonen, der det står følgende: «I og med at ny norsk-svensk reinbeitekonvensjon ennå ikke er operativ, er situasjonen fortsatt slik at mangel på avtale forhindrer norske reinbeitedistrikt i å bruke vinterbeiter i Sverige.» Man trenger ikke gå tilbake til 1751, man kan forholde seg til både 2011 og også, ser det ut som, 2012.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-06-07:
Jeg vil gi statsråden ros fordi hun påpeker at det er viktig å ha en helhet i sjøsikkerheten og dermed også vurdere lostjenesten, elektroniske kart, og hvordan Kystverkets stasjoner opererer. Jeg registrerer og merker meg også at statsråden er opptatt av at Kystverket vil gå gjennom og evaluere hva som skjedde rundt «Godafoss»-ulykken. Hvorfor denne hangen til å la bukken passe havresekken? Hvorfor ikke en ekstern gjennomgang av det som skjedde? For, som representanten Rommetveit sa: Dette skipet skulle ikke gått på grunn. Det hadde los, og losen gikk av før losmerket, muligens gikk losen av enda før.
Ingjerd Schou (Høyre), 2011-06-07:
Til representanten Rommetveit er det det å si at nei, saken kan ikke leses på en slik måte at vi vil avvikle stasjonene langs kysten, men det ligger i dette at vi ber statsråden komme til Stortinget med en bred og helhetlig gjennomgang av sjøsikkerhet og en handlingsplan i forhold til dette. Det oppsiktsvekkende er at jeg opplever at statsråden faktisk imøtekommer og er positiv til å ha en bred og helhetlig gjennomgang, men at regjeringspartiene ikke vil stemme for det – altså en helhetlig og bred gjennomgang av både slepebåtkapasitet, lenser, los og lostjeneste, elektroniske kart osv. Denne saken som er foranledningen, og som egentlig handler om en budsjettjustering eller budsjettpåplussing – avhengig av hvordan man leser det – politietterforskes. Losen forlot «Godafoss» før losmerket, og det var ikke første gang. Det har blitt påtalt, og det skal etter sigende også ha blitt rettet opp. Det kan også være grunnlag for å spørre om losen forlot «Godafoss» lenge før losmerket, altså før man vanligvis pleide å forlate skipene, enten det var «Godafoss» eller andre. Men dette tilligger politietterforskningen. Redningsselskapet har sagt at responstiden kunne ha vært kuttet med en tredjedel, og vi tror at det hadde vært klokt med en handlingsplan og en forsterket oljevernberedskap, hvor man hadde avklart både finansieringen, oppgradering av oljevernutstyr og fartøy som ligger som kapasitet i området. Det handler om slepebåtkapasiteten. Det handler om depotdekning. To fylkesordførere – både i Vestfold og Østfold – har funnet grunn til å sende et felles brev, som sier noe om at potensialet for en svær miljøskade var til stede med «Godafoss». Det havnet midt i en nasjonalpark. Det er to millioner mennesker som har dette som friluftsområde. Vi tror at det hadde vært klokt med en ekstern evaluering. Det er mange som er berørt, og som har en aksje i å rydde opp. Heldigvis var isen tykk, forholdene lå til rette, og skadene ble mye mindre enn man kunne frykte. For mange av oss som ferdes i mindre båter langs kysten, virker det jo eiendommelig at elektroniske kart ikke i større grad er så utviklet at man bruker vanlig GPS, og dermed hadde kunnet varsle kapteinen på brua på «Godafoss» fra Horten: Nå nærmer du deg et skjær, kaptein! Det å komme tilbake med en handlingsplan som inneholder både kapasitet og kvalitet, hvor man ser denne helheten i sammenheng, hadde vært ønskelig nettopp i lys av denne saken, og i lys av saker vi har hatt tidligere, fordi forholdene omkring det å gå på skjær og få olje langs kysten, er dramatiske for dem som berøres.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
Lat meg først få oppklara noko som var veldig gale i det eg sa i mitt første innlegg. Sjøtrafikksentralen er i Vardø, han er ikkje i Vadsø. No er Aust-Finnmark eit av dei få distrikta denne komiteen enno ikkje har reist i, og mi vankunne viser òg at dette med fjernlosing antakeleg ikkje er heilt godt! Litt til Redningsselskapet og desse 30 knopane. Ein kan endeleg slepa ein lekter i 30 knop om det er smult og flatt farvatn, men det har òg litt å seia kva som er oppe i desse lekterane, og kva dei er brukande til. Det at statsråden gjennom Kystverket no har inngått ein «speed date» med Redningsselskapet, må me sjå positivt på. No får ein testa ut dette og sjå kva det er godt for. I dei fleste ulukkene av denne arten borte på Vestlandet, der eg kjem frå, har ein då endeleg fått ut både lenser og greier, men dei har vorte rivne sund, det har skvulpa over, og dei held ikkje. Så det er mykje det at utstyret ikkje er godt nok. Desse lekterane har vel heller ikkje, slik dei til no er laga, oppsamlingsutstyr. Så det må nok ein del teknologiutvikling til, og det ligg inne i desse midlane som er løyvde ekstra no i år. Så synest eg me kanskje skal vera litt forsiktige med å karakterisera kva delar av kysten vår som er mest verdifull. For dei som bur der, er det strandområda der som er det viktigaste. Sjølvsagt vil det vera område som er meir sårbare enn andre ut frå både biologisk mangfald, tett befolkning og slikt, men eg ser òg fram til analysen som kjem no – som er den gjennomgangen som Ingjerd Schou viste til – som nok òg vil gjera det lettare å finna ut kor ein skal setja inn dei viktigaste ressursane. Men responstid og total beredskap vil vera veldig avgjerande opp i dette.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Slepebåtberedskapen langs norskekysten er ikke god nok. Dette er noe Fremskrittspartiet mener vi må få på plass så fort som mulig. Vi ønsker en slepebåtberedskap langs hele kysten med normal responstid på 6 timer og maksimalt 12 timer, basert på seilingsleden langs kysten, slik at vi slipper å omdirigere slepebåter fra andre distrikt når det skjer ulykker, som f.eks. i Østfold. Med den lille slepebåtkapasiteten vi har, er det usikre forhold langs store deler av kysten. Med stor beredskap tilgjengelig er det betydelig lettere å avverge store ulykker. Føre-var-prinsippet er viktig her. Forslaget som vi har fremmet under III, ser ut til å bli nedstemt i dag. Forslaget inneholder det jeg har snakket om tidligere. Senterpartiet og SV støttet dette da de selv var i opposisjon. Jeg lurer på: Hvorfor vil ikke statsråden sørge for at slepebåtberedskapen er maksimal, slik at vi er bedre rustet når ulykken først er ute? Og hvorfor vil ikke statsråden legge fram en handlingsplan for forsterket oljevernberedskap i løpet av 2011?
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2011-06-07:
Denne saken gjelder kostnadene knyttet til oljevernaksjonen etter forliset av det Antigua og Barbuda-registrerte containerskipet «Godafoss», som gikk på grunn 17. februar 2011 i Hvaler i Østfold. Heldigvis gikk det bra. Senterpartiet mener at det er riktig at staten forskutterer kostnadene for denne typen oppryddingsarbeid, men peker på at det er viktig at forurenser tar ansvaret for kostnadene knyttet til begrensning og opprensking av oljesølet. Regjeringen har de siste årene økt bevilgningene til oljevernberedskap i tråd med Kystverkets anbefalte investeringsplan fra 2006. Det har gjort at utstyret er oppgradert i de statlige depotene. Kystvaktens nye fartøy er blitt utstyrt med nytt statlig oljevernmateriell. En ytterligere økning i 2011-budsjettet på 25 mill. kr skal brukes til å styrke Kystverket og de interkommunale utvalgene mot akutt forurensning, til kurs og øvelser, til forskning og utvikling og beredskapsavtaler med fartøy. Det er også viktig at det blir etablert et felles ledelsessystem for håndtering av alle typer hendelser på området, og med å tydeliggjøre roller og ansvar. Kystverket legger fram sin oppdaterte miljørisiko- og beredskapsanalyse nå før sommeren. Etter det vil det være helt naturlig å vurdere behovet for nye forebyggende tiltak og for flere tiltak mot akutt forurensning. Senterpartiet mener at ulykkesrisikoen som følge av dagens omfattende skipstrafikk, som også øker, må møtes med en sterk innsats på forebygging og beredskap. Norge har en lang, vakker, flott kyst, med en omfattende og variert aktivitet. Det er Senterpartiets mål å få mer gods på kjøl og bane, og derfor må innsatsen forenes og styrkes.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2011-06-07:
Stortinget behandler i dag reindriftsoppgjøret 2011/2012, som har en økonomisk ramme på 102 mill. kr. Statens tilbud innebærer en økning på 7 mill. kr på inneværende avtale med virkning for budsjettåret 2011 for å bidra til finansiering av vedtatte ekstraordinære slakte- og reguleringstiltak. Finansiering av tiltak for distrikt som er forhindret fra å bruke vinterbeiter i Sverige på grunn av at ny reinbeitekonvensjon ikke er operativ, vil også bli løst gjennom reindriftsavtalen 2011/2012. Den 17. februar ble det brudd i forhandlingene mellom partene, og i samsvar med hovedavtalen og vedlagt sluttprotokoll fra forhandlingene er det statens siste og reviderte tilbud som er grunnlaget for reindriftsoppgjøret 2011/2012. Forslaget til reindriftsoppgjør vektlegger tiltak som kan bidra til å bedre gjennomføringen av slaktingen gjennom sesongen og økt salg. I tillegg legges det stor vekt på å stimulere til markedsrettet produksjon og verdiskaping. Forslaget er særlig innrettet mot reindriftsutøvere som har reindrift som hovednæring, og forslaget innebærer en videreføring og videreutvikling av de produksjonsavhengige tilskuddene. Reindriften kan gi god utnyttelse av ressurser i marginale utmarks- og fjellområder og er en sentral bærer av samisk kultur. Senterpartiet er derfor opptatt av at tiltakene i reindriftspolitikken må innrettes slik at næringen sikres, utvikles og styrkes innenfor de geografiske områder næringen skal drive. Det er videre svært viktig at reindriften drives på en bærekraftig måte. Det er nedgang i resultatmålene fra 2008 til 2009, og det er meget store variasjoner i vederlag målt per årsverk for arbeid og egenkapital. Det å sikre, utvikle og styrke reindriftsnæringen innebærer krevende utfordringer både for næringen og myndighetene. En felles virkelighetsoppfating og samhandling mellom aktørene er derfor en avgjørende forutsetning. Jeg vil i denne sammenheng vise til at det fortsatt er store utfordringer knyttet til forholdet mellom beitetrykk og ressursgrunnlag i flere distrikt i Finnmark. Innenfor det sørsamiske området er det store problemer både med å sikre arealer for den vanlige driftsformen og med det meget store tapet grunnet rovvilt. Reindriften er i en unik situasjon hvor potensialet for etterspørsel er langt større enn potensialet for produksjon. Ifølge en undersøkelse som er gjort av MatPrat, sier 83 pst. av norske barnefamilier at barna deres liker å få servert reinsdyrkjøtt, og at hele 44 pst. av befolkningen svarer at de ønsker å spise mer reinsdyrkjøtt enn de gjør i dag. Dette, sammenholdt med at reinkjøtt er en arktisk delikatesse og noe av det mest eksklusive kjøttet Norge har å by på, tilsier at reindriften bør ha gode muligheter til å nå de målsettinger for næringen som Stortinget har satt. Reindriftspolitikk vil bli en del av den varslede stortingsmeldingen om landbruks- og matpolitikken, og meldingen vil bl.a. ta for seg systemer for hvordan uavklarte rettighetsforhold skal avklares.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2011-06-07:
I Prop. 11 S for 2010–2011 om kapitalforhøyelse og statlig lån til Statskog SF gikk regjeringen inn for et framtidig arronderingssalg av Statskog SFs eiendommer, og et flertall i komiteen sluttet seg til dette i sine merknader. Eiendommene drives, forvaltes og utvikles av Statskog SF alene eller i samarbeid med andre. Statskog SF har sin virksomhet innenfor fire kjerneområder: eiendom, energi, skog og friluftsliv, og Statskog SF er en viktig bidragsyter til verdiskaping i de regionene der Statskog har sine eiendommer. Ved behandlingen av Prop. 11 S ga flertallet i næringskomiteen sin tilslutning til de vurderingene som var lagt til grunn, jf. Innst. 153 S for 2010–2011. Komiteens flertall var fornøyd med at det var lagt opp til et omfattende arronderingssalg av spredte skogteiger som foretaket eier fra før. Flertallet ba videre regjeringen vurdere, innenfor de samme rammene, arronderingssalg av spredte skogteiger også i Nordland og i Troms. Det ble forutsatt at regjeringen i den videre dialog med selskapet legger til grunn at et slikt videresalg av eiendommer gir muligheter for et aktivt lokalt eierskap, og at inntektene fra arronderingssalget brukes til å nedbetale det statlige lånet på 475 mill kr. Senterpartiet forutsetter at dette arronderingssalget blir gjennomført i tråd med de vedtakene som Stortinget tidligere har fattet i denne saken, og vi støtter helt og fullt opp under flertallets innstilling.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Det kunne vært moro å spørre statsråden om dette med faglige tilbakemeldinger når det gjelder responstid, om hun ikke har lest de rapportene som Kystverket har kommet med tidligere, om hva man forventer av responstid når det gjelder slepebåtberedskap, og hva man ønsker når det gjelder slepebåtberedskap. Jeg synes det høres veldig flott og fint ut å fortelle at man må styrke beredskapen, men det er ikke veldig lenge siden den samme regjeringen i forbindelse med statsbudsjettbehandlingen ønsket å legge ett av kystvaktskipene i dokk for at det ikke skulle være tilgjengelig. Heldigvis ble det avverget. Men Redningsselskapet – som er en kjempeviktig aktør som førstelinjetjeneste for å kunne være med og bistå når det skjer ting på sjøen, og som kan være med å bidra til å hindre at ulykker skjer fordi de kan bistå på et tidlig tidspunkt – har kjempestore problemer, og de har ikke økonomi til å opprettholde beredskapen sin. Hvordan kan statsråden mene at dette er med på å styrke beredskapen, når noen i førstelinjetjenesten legger ned en del av beredskapen?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Saken gjelder som kjent i utgangspunktet «Godafoss» og å sørge for å finansiere opprydningen etter forliset. Men det er en viktig dimensjon i denne saken som gjør at opposisjonen er bekymret for at man ikke følger opp og sørger for at man kommer videre med beredskapen. Det er altså ikke mer enn et drøyt halvt år siden forrige katastrofe var der, og jeg har selv gått rundt i griseriet og sett hva det gjør med lokalsamfunn å se olje som omtrent kommer inn i et tempo som mange stusser fælt over. Og når man altså ser at det ikke skjer noe fordi man ikke har utstyr i nærheten, fordi man må bruke tid på å få tak i utstyret, er det en stor frustrasjon for befolkningen og andre som er rundt. Det var heller ikke lange tiden før det at vi hadde Fedje-ulykken – vi har hatt flere andre ulykker – og jeg vet at det skjer ofte nestenulykker som heldigvis går bra. Det er takket være den beredskapen vi har. Men det betyr jo ikke at vi må hvile på laurbærene og la den beredskapen vi nå har, være det som er godt nok. Jeg synes det er ganske fantastisk herlig å høre enkelte representanter fra regjeringspartiene stå på denne talerstolen og si at de er kjempefornøyd med at vi har fått lov til å putte på nytt utstyr på kystvaktbåtene. Ja, den ene båten er det altså ikke mer enn et halvt år siden den samme regjeringen ville legge i dokk – den skryter man nå av er en del av beredskapen. Takket være et massivt press fra mange ble det sånn at man ikke la den båten i dokk som man hadde tenkt å legge i dokk, den er en del av beredskapen her, kanskje spesielt på Østlandet. Jeg synes også det er spesielt at når man nå får tilbud fra Redningsselskapet om å bruke det samme utstyret som en gjør i nabolandet vårt, som gjør at en kan frakte lenser og utstyr i 30 knop, noe som vil gjøre at man kan øke responstiden betraktelig i forhold til den situasjonen man har i dag, er svaret fra statsråden at man skal vente på at Kystverket har ferdig utredningen, og den skal komme før sommeren. Hvis det skjer en ulykke om kort tid, har man ikke tid til å vente på en utredning. Det man da trenger, er å få utstyret fort på plass, så man kan sørge for at utslippet blir minst mulig. Det er jo dét det handler om. Det handler om å ha beredskap, men jeg synes det er spesielt at man har en regjering som mener at beredskapen på Østlandet og noen deler av landet er mindre viktig enn andre deler av landet, fordi man har en langt bedre slepeberedskap i en del av landet enn man har i resten av landet. Det er det dette handler om. Det handler om at vi må få action. Vi kan ikke fortsette å vente på at ulykkene skal få lov å skje. Vi må sørge for at man har utstyret sånn at når ulykken skjer, blir det minst mulig skade på miljøet og andre deler.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-06-07:
Først er jeg veldig glad for at statsråden nå har kommet på bedre tanker enn dem hun kom med da hun svarte meg på et spørsmål i mars, for da skulle man vente på tilbakemelding fra Kystverket i juni før man skulle se på hva man skulle gjøre. Nå er det i hvert fall kommet noe konkret. Det er jeg veldig glad for. Til representanten de Ruiter: Jeg synes det er viktig å skryte, og jeg synes det er bra å skryte, men man skal skryte av dem som fortjener skryt. I denne saken opplever jeg nok ikke at det nødvendigvis er regjeringen, men definitivt dem som jobber ute i felten og prøver å gjøre en best mulig jobb – Kystverket og andre, som er ute i krigen når det står på som verst, og som gjør alt det de kan med de ressursene de har fått stilt til rådighet. Det er det denne debatten her handler om. Skal man stille mer til rådighet, eller skal man fortsette med det man gjør nå? Jeg er veldig glad for at statsråden nå i hvert fall sier at man har inngått noen intensjonsavtaler som man skal teste ut, og så skal man se hva man kan klare å få til. Jeg er også veldig enig med representanten Rommetveit. Jeg er veldig glad for at ikke regjeringen – og ikke vi – har tenkt å legge ned noen trafikksentraler, som det kan oppfattes som om et par partier nå foreslår, i hvert fall ber man om å få det utredet. Jeg tror ikke det er noen god løsning. Jeg synes definitivt at situasjonen i Langesund i forbindelse med «Full City»-havariet er et eksempel på at man kanskje bør vurdere å gi dem større ansvarsområde, og ikke mindre ansvarsområde. Det er en diskusjon som har oppstått i ettertid i forhold til hva Kystverket hadde ansvaret for og ikke ansvaret for, og hvor båten la seg eller ikke la seg da det som skjedde, skjedde. Jeg synes det er veldig bra, og jeg skryter som sagt veldig av dem som gjør jobben ute i felten, men jeg er ikke like imponert over en regjering som først ville legge ned Kystvakten, og som nå skryter hemningsløst fra denne talerstol av at man har styrket kystvaktbåtene og sørget for at de har fått det utstyret som de burde hatt for lenge siden. Man burde sørget for at de var enda mer operative, og kanskje styrket kystvaktberedskapen enda mer. Til representanten Rommetveit: Han sier han er veldig opptatt av ikke å fastsette hvilken del av kysten man ser på som viktigere enn andre, og det er jeg helt enig med ham i. Men da bør man i hvert fall ha som mål å jobbe mot en skikkelig og lik beredskap langs hele kysten. Det er jo et av forslagene som ligger fra opposisjonen, nemlig å sørge for en responstid på 6 timer og maksimalt 12 timer. Det handler faktisk om å ta alle på alvor, å ta hele kysten på alvor og sørge for at det ikke blir forskjellsbehandling enten man bor i den ene eller den andre delen av landet, at man har god beredskap over hele landet. Når det skjer en ulykke, er det selvfølgelig viktig at man har utstyr og mulighet for å kunne både forhindre og skadebegrense. Det man definitivt opplevde med «Full City», var at mye kunne ha vært gjort annerledes, mye kunne ha vært bedre, hvis man hadde hatt det rette utstyret på plass.