trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
Stortinget tar i dag stilling til et Dokument nr. 8-forslag fra Sosialistisk Venstreparti. Forslaget fremmer et forbud mot bruk av røykgranater som inneholder hvitt fosfor, på skytefelt i Norge. Forsvarskomiteen har behandlet forslaget med den omtanke og respekt både miljøet og Forsvaret har krav på. Som politiker må jeg vurdere og balansere ulike hensyn og ulike saker opp mot hverandre. Behandlingen av Dokument nr. 8-forslaget har kanskje skapt inntrykk av at de som ikke støtter forslaget, ikke er så miljøvennlige som de som støtter det. Dette inntrykket er ikke riktig. Komiteens flertall har derfor understreket de miljøutfordringer bruken av hvitt fosfor kan føre med seg. Forsvaret har operative oppgaver. Slik er det, og slik ønsker jeg at det fortsatt skal være. For å være en operativ enhet hender det i noen tilfeller at Forsvarets virksomhet kommer i et motsetningsforhold til rene miljøhensyn. Dette kan også være tilfellet med bruk av granater med hvitt fosfor. La meg derfor kort si at brukt riktig representerer granater med hvitt fosfor liten risiko for miljøet. En utfordring for miljøet blir det først dersom partikler av hvitt fosfor får ligge uomdannet i vann. Partiklene av hvitt fosfor vil da ha en giftvirkning på organismer som får i seg disse partiklene. På denne måten kan hvitt fosfor utgjøre en miljøtrussel. Bruk av granater med hvitt fosfor kan såldes være en utfordring. Det er her det politiske spørsmålet, det vil si et spørsmål som krever politiske avveininger, dukker opp. Det politiske spørsmålet er om risikoen ved bruk av hvitt fosfor er verdt å ta for at Forsvaret skal få øvd sin stridsevne. Bruken av hvitt fosfor i såkalte røykgranater går ut på å danne en røyksky som primært skal skjerme styrker mot innsyn, blende og eventuelt isolere en motstander, og en slik røyksky kan også markere ulike strategiske og taktiske mål. Komiteens flertall har kommet til at opptrening av Forsvarets operative evne er så viktig at bruken av hvitt fosfor fortsatt kan tillates. Til det er imidlertid å si at komiteens flertall anerkjenner den potensielle miljøfare som kan oppstå ved feil bruk av granater med hvitt fosfor. Dette er da også noe Forsvaret selv er klar over, med den følge at en arbeidsgruppe er nedsatt for å se på utfordringen. Komiteen ser det som positivt at Regjeringen og Forsvaret tar den potensielle miljøfaren hvitt fosfor utgjør, på alvor. Dessverre finnes det ikke noe dekkende alternativ til hvitt fosfor, og det må derfor være en målsetting å framskaffe et alternativ til hvitt fosfor, for det bør helt klart være en viktig målsetting å kunne erstatte bruken av hvitt fosfor. Det er ingen grunn til å tro at brukbare alternativer til hvitt fosfor vil komme seilende av seg selv. For å finne et alternativ til hvitt fosfor må derfor innsatsen når det gjelder alternative stoffer, intensiveres, noe komiteen sterkt oppfordrer Forsvarsdepartementet til å ta tak i. For skulle et alternativ til hvitt fosfor dukke opp, er forsvarskomiteens flertall beredt til å revurdere sitt syn på bruken av hvitt fosfor.
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
Det har under behandlingen av denne saken i forsvarskomiteen ikke kommet fram noen diskusjon om alternativer. Vi har fått et svar fra Forsvarsdepartementet som vi forholder oss til, og i det svaret viser de til at det er utredet ulike alternativer til hvitt fosfor som røykmiddel, men tilfredsstillende erstatning finnes ikke. Det er det jeg som saksordfører har forholdt meg til. Men jeg registrerer jo at representanten Bjørklund i avisintervju i Nationen den 15. oktober viser til at ett av alternativene produseres av en norsk ammunisjonsfabrikk på Raufoss. Jeg forstår ikke hvorfor Bjørklund ikke kom med de opplysningene da vi behandlet saken i komiteen, og dokumenterte dette. Det er jo klart at da hadde flertallets syn på dette vært et helt annet. Men det har ikke framkommet, og vi har forholdt oss til de svar vi har fått fra Forsvarsdepartementet, og vi må forvente at de er korrekte.
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
SVs påstand om at det finnes alternativer til hvitt fosfor, blir jo ikke riktigere om den gjentas gang på gang. Komiteens flertall har gitt klart uttrykk for at det ønsker å forandre på dette hvis det skulle dukke opp skikkelige alternativer. Så sier representanten Bjørklund at det er produksjon av alternativer i Norge, og at våre allierte i Europa bruker alternativer. Han viser også til at vi ikke bruker rødt fosfor. Jeg burde kanskje ha vært tilhenger av rødt fosfor, og ikke hvitt, men la nå det ligge. Han stiller spørsmålet hvorfor vi ikke bruker det. Men vi har i svar fra Forsvarsdepartementet fått bekreftet hvorfor vi ikke kan bruke det: fordi det ikke er godt nok. Jeg vil gjerne høre konkret hvor representanten Bjørklund har det fra, som referert i Nationen, at tidligere Raufoss ammunisjonsfabrikker, Nammo, produserer et produkt som erstatning for hvitt fosfor. Jeg vil gjerne at representanten konkret svarer på dette spørsmålet.
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
Som saksordfører har jeg bare lyst til å si et par ord til det siste som Marit Arnstad tok opp. Arbeiderpartiet vil stemme imot begge punktene i forslaget fra SV og Senterpartiet. Det som Gunnar Halvorsen tok opp, var ikke korrekt. Når det gjelder Senterpartiets oppsummering, sitter jeg igjen med det inntrykket at det liksom oppsummeres slik at de som er motstandere av hvitt fosfor, er de som har rett, mens vi andre, flertallet, har feil. Jeg sa i innlegget mitt, og jeg kan godt gjenta det, at skulle det dukke opp et alternativ til hvitt fosfor, er forsvarskomiteens flertall beredt til å revurdere sitt syn på hvitt fosfor. Det står jeg ved. Jeg vil ikke ha hengende på meg at vi i flertallet framstilles som at vi ikke er miljøvennlige, fordi SV og Senterpartiet er for rødt fosfor. Det er ikke riktig framstilt. Det er viktig, som det er sagt her: Dette er et skritt i riktig retning. Men vi er for dette skrittet. Vi har vist i innstillingen vår at vi er for at Forsvaret har tatt initiativ til undersøkelser der det jobbes med de svarene de skal gi framover i høst. Dette har vi vært for hele tiden, men det framstilles som at vi er imot det. Det vil vi ikke ha sittende på oss. Forsvarskomiteens flertall er svært bevisst når det gjelder bruk av hvitt fosfor og miljøet.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2003-10-21:
Jeg ser disse båtene i en helhet: i den totale samfunnssikkerhetspolitikken og i hele det arbeidet som er så viktig for at samfunnssikkerheten skal fungere i landet vårt. Det er jo hevdet med tyngde at det sivile og militære skal samarbeide. Derfor ser jeg disse båtene som et stort gode også i den måten å ivareta samfunnssikkerheten på. Så til spørsmålet om dette er en god måte å bruke pengene på for sysselsetting og arbeid. Jeg vil heller snu det den andre veien: Jeg synes det er veldig viktig å ta vare på den kompetansen som landet har i forhold til forsvarsindustrien, og det har vi iallfall gjort ved å bygge disse båtene. Hvordan kompetansen skal videreføres, er også noe vi må diskutere.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2003-10-21:
Jeg synes Sjøforsvarets oppgaver er veldig viktige i samfunnssikkerhetstenkningen, nettopp fordi havområdene er sju ganger større enn landområdene, og det er mye arbeid i forhold til sikkerhet til sjøs som gjenstår. Derfor ser jeg at den typen båter som MTB-ene er, kan være fleksible og er viktige i bruk langs hele kysten. Derfor må vi videre også i forbindelse med langtidsproposisjonen se på totaliteten og få til et veldig godt samfunnssikkerhetsarbeid i forhold til havområdene våre.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2003-10-21:
Jeg får antydning til stive nakkehår når noen snakker om sysselsetting – for meg er «sysselsetting» noe som en liksom plasserer folk i for å ha dem opptatt med noe. Og for meg er det arbeidet som gjøres gjennom Umoe Mandal og på Kongsberg, veldig viktig. Men jeg ser at vi i Norge kanskje framover må drøfte hvordan vi kan hjelpe den forsvarsindustrien vi har her i landet, til fortsatt å kunne være en drivkraft og en spydspiss. Kanskje de bedriftene etter hvert blir litt små. Det er også noe vi som politikere og spesielt i forsvarskomiteen må se på videre. Jeg synes det er veldig viktig at båtene blir bygd, at vi ivaretar kompetansen og utvikler den videre.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-10-21:
Grunnen til at jeg bad om ordet til replikk, er at det er vanskelig å akseptere at Høyres talsmann her implisitt påstår at Senterpartiet og SV skulle ha mindre øye for norske soldaters sikkerhet fordi vi ønsker å eliminere en av de største miljøtruslene knyttet til bruk av kjemikalier og annet stoff i forbindelse med øvelser i det norske forsvaret. Det er vanskelig å akseptere, fordi det er noe gjenkjennelig ved argumentene knyttet til dette fra Forsvarets side. Det er noe gjenkjennelig i forhold til de argumentene som ble brukt når det gjaldt landminer. Der ble det sagt at en kunne bli påført tap knyttet til øvelse og sikkerhet dersom en sluttet å bruke landminer. Det påstås også i denne saken. Mitt spørsmål til representanten Konradsen er rett og slett hvorfor det ikke skulle være mulig for det norske forsvaret å øve med rødt fosfor – som ikke er giftig på samme måte – når vi vet at det er det det amerikanske forsvaret gjør. Jeg regner med at heller ikke de ønsker å utsette sine soldater for redusert grad av sikkerhet eller manglende sikkerhet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-10-21:
Ja, det er opplagt det det gjør. Her finnes det opplysninger om at amerikanske styrker med godt resultat har brukt rødt fosfor i øvelse i Tyskland. Her finnes det opplysninger om at det på flere skytefelt i USA faktisk er restriksjoner på bruken av hvitt fosfor, uten at en på amerikansk side kan mistenkes for å ha mindre omsorg for sine soldater. Nå er det slik at Senterpartiet og Arbeiderpartiet en gang samarbeidet om et føre var-prinsipp knyttet til å forby landminer. Argumentasjonen fra Forsvarets og Høyres side om ikke å forby landminer var akkurat den samme som den vi møter her i dag. Allikevel valgte Arbeiderpartiet den gangen å legge føre var-prinsippet til grunn. Det velger de ikke i dag. Senterpartiet spør seg om hvorfor i alle dager en velger ikke å legge det til grunn, i forhold til et så giftig stoff som det her er snakk om. Det er klart at Forsvaret selv synes at rødt fosfor er mindre effektivt, fordi det ikke antenner så lett. Og grunnen til at det ikke antenner så lett, er antakelig rett og slett at det er mindre giftig – og dermed ikke skader naturen så mye. Men amerikanske styrker har åpenbart brukt det og er fornøyd med det.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-10-21:
Flertallet og Forsvarsdepartementet har gått et skritt i riktig retning. De har ikke gått de tilstrekkelige skrittene i denne saken, men de har gått et skritt i riktig retning, og det skal jeg gjerne gi statsråden. Lovlig sent var det for så vidt, men det var i riktig retning. Men jeg må fortsatt spørre, knyttet til de opplysningene som en her gir omkring alternativ og restriksjoner i andre land: Det står i brevet fra Forsvarsdepartementet at med unntak av det aktuelle skytefeltet i Alaska er det ikke innført restriksjoner av amerikanske myndigheter, men det kan være restriksjoner innført på grunn av skogbrannfare. Er det ikke riktig at det er innført restriksjoner på Fort Bragg, Fort Campbell, Fort Dix, Fort Drum, Fort Knox og Fort McCoy, ikke på grunn av brannfaren, men på grunn av miljøfaren?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-10-21:
Jeg føler behov for noen korte bemerkninger ved slutten av debatten. For det første har jeg lyst til å kommentere representanten Bredvolds spørsmål, om man her skal ta hensyn til soldaters liv og helse. Det er sjølsagt alle partiene opptatt av. Og hvis det her implisitt skulle ligge noen føring om at det er enkelte partier som ikke skulle ta hensyn til det, vil jeg sjølsagt avvise det og si at det handler jo også om å ta hensyn til liv i det hele tatt. Dette handler ikke bare om miljø. Dette handler om et meget giftig stoff som dersom det blir avsatt på en uheldig måte, kan skade både natur, dyr og mennesker. Så man må på en måte prøve å kombinere både hensynet til soldaters liv og helse og liv og helse generelt sett. Ellers har jeg lyst til å kommentere at man her har gått et skritt i riktig retning. Det synes jeg er bra. Men jeg synes det hadde vært viktig at Forsvaret også hadde åpnet for at man hadde kunnet foreta en kartlegging av det som skjedde før 1992. Det er klart at det ble skutt med ganske mye hvitt fosfor både på Terningmoen og i Sør-Varanger før 1992, som ingen i dag har oversikt over. Og igjen for å vise til det amerikanske forsvaret: Når det amerikanske forsvaret har forpliktet seg til å kartlegge helt tilbake til 1950-tallet, synes jeg også det norske forsvaret kunne ha åpnet for kartlegging av en større tidsperiode. For øvrig må jeg si at jeg fortsatt mener at den informasjonen som her er gitt komiteen, er utilstrekkelig. Det er riktig at det er en setning om at man ikke har noen generelle forbud i andre land, men det er ikke den setningen jeg er opptatt av. Jeg er opptatt av neste setning, der det faktisk står at med unntak av det skytefeltet i Alaska «har amerikanske myndigheter ikke innført restriksjoner på bruk av hvitt fosfor». Det er da jeg spør: Hva har amerikanske myndigheter gjort på Fort Bragg, Fort Cambell, Fort Dix, Fort Drum, Fort Nox og Fort McCoy? Jo, de har innført restriksjoner. En av grunnene til at de har gjort det, er antakelig de erfaringene de har gjort også i Alaska. Jeg håper at denne saken vil bety økt oppmerksomhet omkring bruken av dette stoffet i Forsvaret, og at vi også vil komme et skritt videre mot et forbud, som må være målet knyttet til bruken av hvitt fosfor. Ut fra de signaler som kom fra Arbeiderpartiets talsmann om at han kunne støtte punkt 2 i Senterpartiet og SVs forslag, vil jeg også spørre om det er mulig å dele voteringen mellom punkt 1 og punkt 2, slik at Arbeiderpartiet kan gis en mulighet til å støtte forslagets punkt 2.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
I et vedtak 13. juni 2001 vedtok Stortinget under romertallsvedtak I punkt 4 at Skjold-klasse MTB-er skulle innfases med seks fartøyer. I dag sikrer et bredt flertall i denne sal at dette vedtaket blir en realitet. Det er jeg glad for som forsvarsvenn og som sørlending. Båtene som sikrer sin plass i vår moderne forsvarsstruktur, er i dag unike. Det er båter som vil være en helt sentral del av norsk forsvar i mange år framover. Norge har en unik geografisk situasjon. Vi har enorme havområder som må overvåkes og patruljeres. MTB Skjold med sine store fartsressurser og «stealth»-kapasitet, er nærmest skreddersydd til denne typen oppgaver. Sammen med de nye fregattene bidrar de med dette til å gjøre kysten vår tryggere. Ikke minst har vi nå helt nye muligheter til å patruljere de enorme havområdene i nord. De nye MTB-ene er imidlertid også unike i en annen forstand, og det er at de er anvendelige på svært mange områder, helt fra den fredelige delen av skalaen til krig – fra redningsoperasjoner til moderne strid. De vil også kunne utvikle seg til å bli en av Norges fremste nisjekapasiteter i internasjonale operasjoner. Dagens MTB-er har så sent som i år tjenestegjort som eskorte for skipstrafikken i Gibraltar-stredet i operasjonen «Active Endeavour». Med de nye båtene vil Norge kunne bidra i enda større grad, og de vil gjøre en viktig jobb i framskutt forsvar av Norge. Dette kan sikkert forsvarsministeren komme nærmere inn på. Hedersmannen Gunnar Sønsteby hadde en innsiktsfull artikkel i Aftenposten lørdag. Han skriver at den største faren for Forsvaret er «alle dem som ønsker et større forsvar enn det er vilje til å betale for». Jeg har også oppfattet det slik at det er enkelte som frykter at disse båtene ikke vil bli brukt. Jeg føler meg trygg på at det ikke kommer til å skje. Det er vår oppgave som politikere å sikre den framtidige drift av fartøyene. Selvsagt skal vi ta Sønstebys bekymringer på alvor. Det gjør vi også. Hele den såkalte gjennomføringsproposisjonen som ble vedtatt under vårsesjonen i fjor, var å ta denne utfordringen på alvor. I det neste langtidsdokumentet for Forsvaret vil vi fortsatt ta disse viktige problemstillingene på største alvor. Vi kan ikke ha en militærstruktur som er større enn det som kan finansieres. Når vi imidlertid sier ja til MTB-er nå, innebærer det også et ja til drift i framtiden. Jeg er en varm forsvarer av Forsvarets nye båter. I tillegg til det sikkerhetspolitiske argumentet er det imidlertid enda en god grunn til at disse båtene skal anskaffes: De er norske. I en tid hvor norsk industri sliter og arbeidsledigheten stiger, er det noe vi ikke må glemme: MTB-ene er norsk høyteknologi av internasjonal klasse. Vi kan se begynnelsen på et industrieventyr på Sørlandet og på Kongsberg. Det er jeg glad for, og jeg ønsker det velkommen.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
Jeg vil gjerne følge opp det som representanten Lund var inne på til å begynne med her, dette med at det tydeligvis er slik at SV sitter med en del informasjon som ikke vi andre sitter med. Og det er ganske merkverdig. Det som vi har fått opplyst fra statsråden, er: «Jeg har ikke informasjon om at andre allierte land har generelle forbud mot bruk av fosforholdige røykgranater.» Det står uttrykkelig i svar som vi har fått fra statsråden, at det ikke er alternativer til hvitt fosfor for å få røykgranatene til å fungere på den måten som Forsvaret skal ha det. Sitter virkelig Bjørklund med informasjoner om noe som vi andre i komiteen ikke er informert om? Ellers synes jeg du bør være så klar i ditt språk at du sier at du har mistillit til den informasjonen som forsvarsministeren har gitt til Stortinget. Det er konsekvensen. Ett av de to: Enten får du komme med de saklige argumentene, eller så får du sette fram mistillit mot den informasjonen vi har fått.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
Dette forslagets punkt 2 er greit, det er jo alle for, og Forsvaret er for så vidt i gang med kartleggingen av denne forurensningen. Det støtter sannsynligvis alle opp om. Punkt 1 gjelder et forbud, og det er det som gjør det så vanskelig. Jeg føler at Senterpartiet, som jeg betrakter som et forsvarsvennlig parti, i alle fall kunne ha gått med på at en kunne bruke fosfor på øvelser der det er fjellgrunn eller betong, eller det som er nevnt i brevet fra Forsvarsdepartementet. Dermed kunne en i alle fall ha fått øvd med det, slik at norske soldater stilte likt med andre soldater. Det er viktig å sitere det som står i brevet fra forsvarsministeren: «Det er utredet ulike alternativer til hvitt fosfor som røykmiddel, men noe tilfredsstillende erstatning finnes ikke per i dag.» Så nevnes det to, rødt fosfor og noe som heter HC. HC-røyken utelukkes på grunn av gift, og det andre utelukkes på grunn av at det gir lite røyk og er vanskelig å antenne. Da må det finnes noe nytt utover det som er opplyst fra Forsvarsdepartementet, og som SV og Senterpartiet vet, men som ikke vi andre vet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Selvfølgelig skal vi drifte MTB Skjold. Vi drifter i dag Hauk-klassen MTB-er, 14 fartøy. Bemanningen på Skjold er ikke større enn bemanningen på Hauk. Vi har altså 14 fartøy, og når Hauk utfases og Skjold blir eneste hurtiggående fartøy, har vi seks. Hvis bemanningen da ikke er større på Skjold-klassen enn på Hauk-klassen, betyr det at vi med dagens nivå kan drifte Skjold-klassen. Det legger vi selvfølgelig opp til. Det er viktig at vi når vi prioriterer Sjøforsvarets ressurser, har det perspektivet at både fregattene, som de havgående fartøyene sammen med Kystvakten, og de kystnære fartøyene, Skjold eller Hauk, som i dag, skal få driftsmidler, og at det er de mest prioriterte oppgavene i Sjøforsvaret.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Det er riktig at noen prosjekter i Hæren skyves på. Det er det mye logikk bak. Da vi vedtok St.prp. nr. 55 våren 2002, var det så vidt jeg kan huske, forutsatt at 800 mill. kr. av Skjold-investeringene skulle tas i denne perioden, og resten skulle tas i neste periode. Det vil i realiteten si ca. 4 milliarder. Vi har en database med investeringsprosjekter i Forsvaret, og rekkefølgen av dem vil være avhengig av hva vi anser som mest presserende, og hva det er viktigst å komme i gang med. De hærprosjektene som nå skyves på, er prosjekter vi fortsatt vil realisere. Men fordi dimensjonering av Hæren er et viktig tema i neste fireårsproposisjon, som legges fram til våren, er det også riktig å ha volumet på disse investeringene tilpasset det volumet vi skal ha på Hæren. Ingen av de prosjektene som skyves på, er kritiske for sikkerheten til vårt personell i forhold til det ansvaret vi har i internasjonale operasjoner.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Selvfølgelig skal vi berøre det komiteen etterspør, i den fireårsplanen som framlegges til våren. Dette har jo vært en av de tingene som Forsvaret selv har vært mest opptatt av. Men når det gjelder muligheten for ulykker til sjøs, bl.a. ved alle disse fartøyene som går opp og ned norskekysten, er det ikke bare Forsvarets ressurser, men også andre ressurser, som må tas i bruk. Her kommer også andre departementer inn i bildet, bl.a. Fiskeridepartementet, og etater under Fiskeridepartementet som har oppdrag her. Derfor er det også gledelig å kunne si at en av de proposisjonene jeg fremmet ved møtets start, nettopp gjaldt nytt slepefartøy for å øke sikkerheten til sjøs i våre nordområder. Og Forsvarets fartøy KNM «Valkyrien» er jo nå nettopp nyopprustet med nyinvesteringer som skal gjøre det enda bedre egnet som slepefartøy for de største fartøyene. Både det nye kystvaktskipet K/V «Svalbard» og den øvrige delen av flåten til Sjøforsvaret er nettopp til disposisjon også ved ulykker, herunder overvåkingskapasiteten som vi har når det gjelder å oppdage dem tidlig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Jeg vil først og fremst si at jeg er glad for at komiteens flertall er opptatt av å minimere bruken av hvitt fosfor, men at det samtidig kan skje på en måte som ikke vil kunne medføre økt risiko for norske soldater i internasjonale operasjoner. Det er ingen hemmelighet at det finnes alternativer til hvitt fosfor. Men de er dårligere. Det som framstilles som en nyhet her, at det finnes rødt fosfor på markedet, det står jo i brevet fra undertegnede til komiteen. Rødt fosfor generer altså mindre røyk og er vanskeligere å antenne. Det forhindrer ikke at man i visse situasjoner kan øve med rødt fosfor, særlig i situasjoner der man har valgt å legge restriksjoner på bruken av hvitt fosfor. Også Norge ønsker å ha begrensninger i bruken av hvitt fosfor, bl.a. særlig i nærheten av vann. Men det er forskjell på restriksjoner og forbud. Grunnen til at det er viktig ikke å ha et forbud, er at hvis det er slik at det er hvitt fosfor som gir den hurtigste røykutviklingen, og som beskytter våre folk best i en internasjonal operasjon, er det viktig at de har prøvd det før de er ute i en situasjon der det kan stå om livet. Men det er altså forskjell på det å ville bruke hvitt fosfor mer enn det vi trenger for å ha den nødvendige treningsbakgrunn og innsikt i bruken, og ikke å ville benytte andre alternativ der det er naturlig. At amerikanerne har nedlagt forbud for sitt felt i Alaska, som er et våtmarks- og myrområde, det er helt naturlig. Det betyr ikke at det ikke er andre områder i USA der man trener med hvitt fosfor, som da gir den beste beskyttelsen i kamp. Jeg tror jeg vil mane mindretallet i komiteen til å ta flertallets intensjon og også min intensjon på alvor, når vi sier at nettopp fordi hvitt fosfor er skadelig under gitte betingelser, så ønsker vi å minimere bruken av det. Det er en god intensjon. Det er også viktig å gi Forsvaret kredit for at man faktisk har tatt dette betydelig på alvor. Bare siste året: Man har kommet med en instruks, satt i gang en evaluering – man gjør så godt man kan for å minimere bruken av det. Men det er heller ingen tvil om at Forsvarets forskningsinstitutt, som er ekspertisen på dette, sier at pr. i dag er det ingen alternativer som er like gode, og at hvitt fosfor, såfremt det er brukt korrekt, er den røyksats som er det beste tilgjengelige alternativet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Det jeg uttrykker i mitt brev til komiteen, er at jeg ikke har informasjon om at andre allierte land har generelle forbud mot bruk av fosforholdige røykgranater, altså generelle forbud for hele landet. Det er jeg ikke kjent med at allierte land har. Men det kan være enkeltområder som av ulike grunner har restriksjoner. Det har faktisk vi òg, vi har selv sagt at vi har restriksjoner særlig knyttet til det med vann og bruken av hvitt fosfor, for da er risikoen høyest. Det vi har informasjon om, er skytefeltet Eagle River Flats i Alaska. Det er det vi har informasjon om. Jeg utelukker ikke at det også kan være andre skytefelt i USA, eller for så vidt også i andre deler av verden. Men det vi ikke har informasjon om, er at det er generelle forbud hos allierte land. Men jeg vil også gjerne legge til at om det skulle være slik at et alliert land har generelle forbud, ville vi likevel ikke anbefalt det i Norge. Det er hvitt fosfor som gir den beste beskyttelse for våre soldater i operasjon, og vi må derfor ha anledning til å trene med det.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Spørsmålet er ikke hvor mye i antall gram eller kilo. Det er under hvilke forhold det hvite fosforet brukes, som avgjør skadevirkningene. Det er jo det komiteens flertall har redegjort veldig grundig for, at brukt under rette forhold, på tørt underlag, har dette minimale skadevirkninger. Men brukt i nærheten av våtmarksområder vil det ha en helt annen skadevirkning. Det er altså områdene og under hvilke forhold man bruker hvitt fosfor, som er avgjørende, og ikke antall gram som brukes. Derfor vil jeg igjen benytte anledningen til å rose Forsvaret for at man har tatt denne utfordringen på alvor, at man nå registrerer på en helt annen måte enn tidligere, og at man fra Forsvarets side har en egeninteresse i å ha så liten bruk av hvitt fosfor som overhodet mulig. Men det er altså en grense, og grensen går ved det å ha trent på ting man skal bruke, for å beskytte liv i internasjonale operasjoner.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2003-10-21:
Det er jo nettopp fordi dette er så viktig av hensyn til soldaters liv og helse, at vi går sterkt imot forslaget om et totalforbud. Det er hvitt fosfor som fungerer best hvis man skal kunne blende eller isolere en motstander, hvis man skal skjerme egne styrker mot innsyn for å forhindre beskytning, eller hvis man skal ha nærstøtte fra fly og man trenger å markere mål med referansepunkt. Da er det ingen andre alternativer. Det er uaktuelt, både for meg som forsvarsminister og helt sikkert også for de fleste i denne sal, å sende norsk personell ut i skarpe operasjoner uten å gi dem best mulig beskyttelse. Her er det altså en avveining mellom to ulike forhold: best mulig beskyttelse av vårt personell og minst mulig miljøskade. Men det er ikke alltid slik at 100 pst. av det ene er det riktige svaret. Derfor er det også galt å gå for 100 pst. forbud mot bruk av hvitt fosfor, for da kan vi risikere å tape mer enn vi vinner.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2003-10-21:
I 1993 kom jeg inn på Stortinget for første gang. Da var man allerede i gang med å jobbe for bygging av MTB-er i Mandal. Ti år i et politisk liv er lenge. Som politikere er vi utålmodige, og ser helst at ting skjer over natten i forhold til det vi ønsker. Derfor er jeg helt enig med saksordføreren i dag når han sier at det er en gledens dag både forsvarspolitisk og i forhold til industriutviklingen her i landet. Endelig viste det seg at det fantes verktøy i verktøykassen til Regjeringen, også i dagens samfunn. Jeg sitter ikke i forsvarskomiteen, og ut fra det jeg har hørt av forsvarspolitisk argumentasjon fra både komiteen og statsråden, vil jeg konsentrere meg litt om det som går på industripolitikk. Jeg vil i mitt innlegg prøve å fokusere på industriutvikling og kompetanseoppbygging i Norge. Norge er i dag et høykostland. Det er et land med høy kompetanse, og vi vil i framtiden leve av å levere og produsere teknologi, som vi er gode på og som vi kan. Vi ser i dag en dramatisk nedbygging av industrien vår. Alle snakker om viktigheten av industrien, og at vi må gjøre oss mindre oljeavhengige – alle unntatt SV. I SV er de imot olje- og gassproduksjon. De vil bare bruke pengene. Det vi i dag kan slå fast, er at Sosialistisk Venstreparti overhodet ikke har noen industripolitikk. De er imot bygging av MTB-er. De er imot olje- og gassvirksomhet. De er imot vannkraftutbygging i Norge. De er imot EØS-avtalen. De er bare for å bruke de pengene som andre ansvarlige partier har skaffet landet. Det er en kjent retorikk vi hører fra Sosialistisk Venstreparti i dag. Her bruker de forsvarssjefen og FO som sannhetsvitner. I andre saker bruker de andre – ut fra hva som passer deres retorikk. SV er motkreftene til utviklingen av et bedre velferdssamfunn. Jeg tror at SV før eller senere må vise kortene. Det vil komme fram hva SV egentlig står for i industripolitikken, og den dagen ser jeg fram til. Mange års kamp og slit for mange gir i dag avkastning. I dag kommer påskjønnelsen, og det er ikke til å legge skjul på at dette er en førjulspresang f.eks. til Mandal-samfunnet og Kongsberg-samfunnet. Umoe Mandal og Kongsberg Defence and Aerospace har vist at de er best i forhold til den teknologien som de nå skal produsere. De har hatt tålmodige arbeidstakere som har gått i uvisse i mange år. Ikke minst har de hatt en tålmodig eier, som har satset på dette, som har tatt store risker i forhold til økonomi, og som nå får uttelling i forhold til det. Jeg håper virkelig at de nå lykkes i forhold til det arbeidet de står foran. Vi skal fra Arbeiderpartiets side støtte og skryte av Regjeringen når de har gjort en god jobb. Jeg beklager at det er første gang jeg har vært på talerstolen og gjort det i denne perioden. Jeg mener det sier mye om Regjeringens politikk, men de skal i hvert fall ha skryt i forhold til denne saken. Jeg er sikker på at vedtaket som i dag fattes, vil åpne dører for både Umoe Mandal og Kongsberg. Det vil medføre en videre industriutvikling på de plassene, som vi alle bør være glade for, og som Arbeiderpartiet selvfølgelig er kjempeglad for.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2003-10-21:
Jeg har enda til gode å skryte av representanten fra Arbeiderpartiet. Kontrahering av fem Skjold-klasse missiltorpedobåter og en teknisk oppdatering og tilpassing av prototypen KNM «Skjold» vil gi en styrket suverenitetshåndheving, territorialsikring og støtte til sivile operasjoner. Med denne kontraheringen vil Sjøforsvaret ta i bruk fartøyer som er noe av det mest teknologisk avanserte som noensinne er bygd. Skjold-klassen vil bli bygd som luftputekatamaraner i komposittmateriale. Sammen med andre konstruksjonstekniske forhold vil dette gi fartøyer med lave signaturer overfor de fleste sensorer og våpensystemer. Verftet Umoe Mandal, som har bygd prototypen, og som skal bygge de resterende fem fartøyene, er i verdensklasse. Best illustreres dette ved at prototypen er verdens raskeste marinefartøy, med en toppfart på rundt 60 knop, og ved at Umoe Mandal er ett av tre konsortier som konkurrerer om en kontrakt med US Navy om fartøyer til kystnært forsvar av USA. Det at Stortinget nå godkjenner kjøp av Skjold-klassen, øker muligheten for at Raytheon, der Umoe Mandal inngår, blir foretrukket i USA. Prosjektet «Ny MTB-struktur» ble vedtatt ved Stortingets behandling av Innst. S. nr. 191 for 1994-95. Prosjektet innbefatter utvikling av en ny type MTB og oppdatering av marinens eksisterende 14 Hauk-klasse MTB-er. Prosjektet har for Umoe Mandal og de andre leverandørene vært preget av stor usikkerhet. Partier har siden 1995 skiftet standpunkt både om viktigheten av nye MTB-er og om framdriften av prosjektet. En utsetting av prosjektet nå vil bety avslutning av hele prosjektet og en utfasing av MTB-våpenet som sådant. Umoe Mandal har gjennom flere år drevet med underskudd og vært avhengig av sin langsiktige eier. Måten verftets eiere har håndtert situasjonen på, fortjener ros. Det er like fullt klart at ingen kan over lengre tid tape om lag 2 mill. kr pr. måned og fremdeles satse på noe som stadig skyves ut i tid. Bygging av fem nye MTB-er er for Høyre en meget god forsvarssak og gjøres ikke ut fra sysselsettingstiltakshensyn, men ut fra forsvarshensyn. Det er likevel en hyggelig bieffekt at 200 arbeidere med unik kompetanse forblir i forsvarsindustrien. Dette er en gledens dag for Forsvaret. Og det er en god norsk dag for leverandører av høyteknologi til det norske forsvaret.
Åge Konradsen (Høyre), 2003-10-21:
Hvis vi skal sende våre soldater ut i skarpe operasjoner, er de nødt til å ha trent på de situasjonene som de eventuelt møter i slike operasjoner. Jeg har ikke sagt at SV og Senterpartiet ikke tar norske soldaters liv og helse på alvor, men jeg har sagt at for Høyre i denne saken er det det som er bakgrunnen for at vi fortsatt ønsker å gi Forsvaret muligheten til å øve med hvitt fosfor. Når det gjelder rødt fosfor, har det vært forsøkt. Rødt fosfor gir ikke de samme skjermingsvirkningene som hvitt fosfor.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2003-10-21:
Dokument nr. 8:127 for 2002-2003 omhandler et eventuelt forbud mot bruk av røykgranater med hvitt fosfor på norske skytefelt – i utgangspunktet et forslag som kanskje alle kunne være med på, men verden er dessverre ikke så enkel. Vi må først se på hvorfor vi har denne type granater, hva de skal utrette, og om det finnes alternativer. Hvis så ikke finnes, må vi se på omfanget av dem i fredstid og etter beste evne prøve å minimalisere bruken til steder og tider hvor muligheten for at stoffet blir oppbrent, dvs. uskadeliggjort, er tilnærmet 100 pst. At stoffet er skadelig, er det ingen som benekter – dersom det blir en forurensningskilde. Men pr. dags dato er det kun på ett skytefelt, nemlig Eagle River Flats i Alaska, at det er påvist skade etter bruk av hvitt fosfor. Det er heller ingen allierte land som har et generelt forbud mot bruk av fosforholdige røykgranater. Når vi har denne typen granater, og bruker dem, er det bl.a. for å skjerme egne styrker mot innsyn for å hindre beskytningblende og isolere en motstandermarkere mål, f.eks. som referansepunkt i forbindelse med nærstøtte fra fly I en krigssituasjon er tidsperspektivet svært ofte en avgjørende faktor for å spare egne soldaters liv, spare materiell og bl.a. skjule framrykning eller en eventuell retrett. For å oppnå et tilfredsstillende resultat når det gjelder tid og mengde konsentrert røyk, finnes det i dag ikke noe godt nok alternativ, selv om det finnes produkter som kan brukes, og som produseres i Norge. Men, som tidligere nevnt, disse produktene tilfredsstiller ikke fullt ut de krav Forsvaret har bl.a. med tanke på å spare liv i en reell kritisk situasjon. Når dette er nevnt, vil jeg si at jeg er sikker på at Forsvaret tar alle former for miljøgifter på alvor, og at det hele tiden tenkes sikkerhet og på muligheten for å redusere til et minimum det som brukes, nettopp for å spare miljøet, noe også Forsvaret er bevisst på. Det nye regionfeltet er nettopp et sted hvor bruk av røykgranater er et hett tema. Slik sett må man kunne si at denne saken er positiv, da den setter søkelyset nettopp på miljøet og Forsvarets bruk av farlige stoffer. Nå har aldri en krig vært ufarlig, men man kan i den grad det er mulig i fredstid, redusere de eventuelle skader bruk av denne type granat gjør, til et minimum. Det tror jeg vi alle er enige om.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2003-10-21:
Representanten Bjørklund taler varmt for alternativer, og han snakker om rødt fosfor. Det som står om rødt fosfor, er at det produserer mindre røyk. Det er nemlig røyk som skal til, fra røykgranater, for bl.a. å spare soldaters liv. Så snakker vi også om miljøet. Når hvitt fosfor brennes opp, er det ikke noe miljøproblem. Men det står om miljøproblemer, og det står om rødt fosfor at det er vanskelig antennelig. Da skulle man kanskje tro at miljøproblemet ble enda større – hvis man brukte et produkt som var vanskeligere å antenne.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2003-10-21:
Spørsmålet til statsråden går på noe av det hun svarte på. Vi får opplyst at det brukes ca. 15 tonn hvitt fosfor hvert år i Hæren. Det opplyses også at det på en øvelse var planlagt å bruke 3 014 kg, men at det av miljøhensyn kun ble brukt 544 kg. Det er selvfølgelig bra at man bruker så lite som mulig, og at man blir så dyktig som mulig når det gjelder bruken av dette. Men grunnen til at man bruker røykgranater, er jo at man skal ha realistiske øvelser, at soldater får realistisk øvelse med hensyn til hvordan dette fungerer, nettopp for å spare soldaters liv og materiell, og i taktisk framrykning og tilbaketrekning. Kan statsråden utdype dette litt mer, at det ikke bare blir tatt miljøhensyn, men at det også blir tatt hensyn til soldaters liv?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-10-21:
Det er ingen tvil om at bruken av røykgranater med hvitt fosfor utgjør et miljøproblem, og at det er svært giftig. Her finnes det én ukjent faktor – hvor farlig dette stoffet egentlig er å få ut i naturen. Saken inneholder en kartlegging fra Forsvarets side som viser at denne type ammunisjon de senere år er konsentrert til sju skytefelt, hvorav to i Troms. Og omfanget av bruken av disse røykgranatene på disse skytefeltene er ikke bagatellmessig. For eksempel sier man at det er brukt 200–750 kg pr. år fra 1992 til 2002 på ett av skytefeltene i Troms. Mitt konkrete spørsmål til statsråden går på noe som hun tok opp, at det er behov for å redusere bruken av hvitt fosfor. Hvor mye hvitt fosfor skal brukes på skytefeltene i årene framover? Og hvor mye vil statsråden redusere bruken av hvitt fosfor?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2003-10-21:
Noen kommentarer til representanten Ine Marie Eriksens innlegg. Hun påstår at vi går i skyttergravene, og at det er de samme argumentene som går igjen hele tiden. Det er ingen her i denne salen som har talt mot at en skal drive med pedagogisk utviklingsarbeid også innenfor sidemålet, eller innenfor nynorsken, hvis vi skal snakke om det det egentlig dreier seg om. Jeg tror alle interesserte, som ønsker å styrke sidemålet, ønsker at det skal skje mye spennende innen dette faget. Forsøket jeg viste til på Holmlia, viser jo nettopp at det er pedagoger som tenker nytt omkring sidemålet, og faktisk lar elevene bruke nynorsk på områder de ellers hadde brukt hovedmålet sitt. Så sier representanten Eriksen at en ikke skal tvinge elever til å lære et av de to sidestilte språkene! Jeg synes faktisk det er ganske provoserende at representanten Eriksen bruker ordet «tvinge» om et språk som faktisk er lovfestet i landet vårt. Det er ikke rart om elevene får negative holdninger til språket når landets fremste politikere omtaler sidemålet og nynorsken på denne måten!
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2003-10-21:
Jeg vil igjen bare kommentere noe av det Ine Marie Eriksen sa. Når Ine Marie Eriksen bruker sitater der hun snakker om tvang, slik hun gjorde, sitter vi igjen med inntrykk av at en ikke skal tvinge elever, og at det er noe representanten faktisk mener. Robertsen sa nå i det siste innlegget sitt at alle på en måte er interessert i å styrke begge målformene. Men jeg mener fast og bestemt at det å gjøre et skriftspråk muntlig er å svekke faget. Hvis en ikke lenger skal ha skriftlig opplæring i begge målformene, skjer det en radikal endring i norsk språkpolitikk. Det er denne endringen vi har tatt til orde for, og som folk faktisk står bak i innstillingen. De sier at de ikke vil ha en endring i norsk språkpolitikk. Det er faktisk det vi her hevder. Vi ønsker altså ingen endring i norsk språkpolitikk, men noen av oss har vært klarere og tydeligere på at vi ønsker å styrke begge de sidestilte skriftspråkene, og ser fram til meldingen om norsk skole som kommer til våren, der også norskfaget vil bli omtalt. Vi ønsker altså å styrke begge de sidestilte språkene våre, som har vært sidestilt siden 1885.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2003-10-21:
Søren Fredrik Voie reiser interpellasjonen etter at én spesiell enkeltsak er kommet fram i media, i avisene, og bringer på en måte selve problematikken knyttet til habilitet i Forskningsrådet inn her i Stortinget. Det synes jeg er bra. Men jeg må jo si at jeg ble veldig beroliget da statsråden sa litt om omfanget, altså om hvor mange klager det har vært knyttet til dette med habilitet. Det har vært fire–fem klager over et enormt antall tusen søknader. Det viser at Forskningsrådet faktisk forvalter midlene på en veldig bra måte. Jeg synes det er trist hvis en skal få et inntrykk av at så ikke skjer. Men det er alltid viktig å sikre prosedyrer. Derfor er det positivt at statsråden har nedsatt et utvalg som skal gå gjennom prosedyrene, slik at en sikrer det og ser til at alt går rett for seg. Så har det altså vært et klageutvalg fra 1999 som viser at de aller fleste tildelinger skjer uten at det er grunnlag for klage. Det er, som sagt, veldig betryggende. Jeg deler representanten Reikvams syn om at når Smith-utvalget er ferdig med sitt arbeid, er det en sak mellom departementet og Forskningsrådet og ikke en sak for Stortinget her.
Raymond Robertsen (Høyre), 2003-10-21:
Alle debatter rundt norskopplæringen i Norge medfører et stort engasjement. Ordningen med obligatorisk opplæring i begge de norske skriftspråkene har vært og er omstridt. Kvalitetsutvalget har i sin innstilling omtalt forholdet mellom hovedmål og sidemål. Blant annet foreslås det at elever bare skal ha eksamen i ett av skriftspråkene, etter en tilfeldig modell. Regjeringen vurderer nå alle forslagene og høringsuttalelsene til Kvalitetsutvalget. Stortinget skal senere få seg forelagt en stortingsmelding med bakgrunn i dette arbeidet. Det vil derfor være riktig å trekke konklusjoner bl.a. om norskfaget når Stortinget behandler nevnte stortingsmelding. I debattene rundt sidemålsopplæringen i skolen blir som regel to aspekter trukket inn. Den ene siden handler om norsk språkpolitikk, som har en lang tradisjon og er gjenstand for mye følelser. Den andre siden handler om innhold og metode i norskfaget. Høyres tilnærming i denne saken tar i hovedsak utgangspunkt i det siste. Alle fag er gjenstand for evaluering, og Høyre mener dette også bør gjelde norskfaget. Høyre er derfor glad for at Revetal Ungdomsskole er gitt mulighet til å drive forsøk med alternative metoder i opplæring i sidemål. Dette vil på sikt gi oss mer kunnskap og erfaring i fremtidig organisering av norskfaget med hensyn til sidemålsopplæringen. Høyre har i sitt stortingsvalgprogram programfestet at skriftlig sidemålsopplæring skal være valgfritt i videregående opplæring. Høyre har det utgangspunkt at innenfor norskfagene på dette nivået bør bare ett av de norske skriftspråkene være obligatorisk. Lesing av litteratur skrevet på begge målformer bør etter Høyres mening fremdeles være obligatorisk, da all norsk litteratur er viktig i språk og kulturopplæring. Høyre konstaterer at et flertall i nåværende storting ikke støtter Høyres programformulering om valgfritt skriftlig sidemål i videregående opplæring. Når Høyre ikke støtter forslaget i Dokument nr. 8:110 for 2002-03, er det med bakgrunn i to ting. Det ene er at forslaget går mye lenger enn det Høyre ønsker. Blant annet foreslås det valgfri sidemålsopplæring i grunnskolen. Det er Høyre ikke enig i. Det andre aspektet er at Stortinget senere skal behandle en stortingsmelding om kvalitet i grunnopplæringen. Da vil hele norskfaget i en større helhet bli gjenstand for debatt. Jeg vil i sakens anledning også komme med noen personlige betraktninger. Jeg har aldri helt forstått debatten rundt obligatorisk skriftlig opplæring i begge målformer. For mange er det allerede ikke obligatorisk, og da tenker jeg spesielt på dem som ikke har norsk som morsmål. I tillegg er samisk blitt et offisielt språk i Norge, noe som medfører at mange i den samiske befolkningen ikke har opplæring i de to norske skriftspråk. Sett i lys av dette og den økte fokuseringen på opplæring i fremmedspråk mener jeg at det er grunn til å sette spørsmålstegn ved dagens praksis. Jeg tror ikke på noen revolusjon innenfor dette området, men jeg tror tida jobber i retning av ett obligatorisk norsk skriftspråk. Jeg tror ikke det er spørsmål om om, men når dette blir en del av den offisielle norske språkpolitikken.
Raymond Robertsen (Høyre), 2003-10-21:
Denne debatten fikk jo etter hvert litt temperatur, og det var vel noe man burde regnet med. Som jeg sa i mitt første innlegg, vil vi få en debatt med mye følelser når vi snakker om norsk språkpolitikk og sidemål. Det er ingen tvil om at dette er to temaer som blir veldig integrert i hverandre, og det har debatten nettopp bevist. Jeg tror også at representantene skal være oppmerksom på at når noen snakker om at det er nynorsken man skal til livs, og noen snakker om sidemål, er det klart at dette er en materie som er litt mer kompleks enn det. Dette er, som statsråden sier, noe som helt klart må ses i en større sammenheng uansett norskfaget eller språkfaget generelt. Vi skal ikke glemme at det er en del elever i Norge som har samisk som hovedmål, og bokmål som sidemål. Å fjerne obligatorisk opplæring i sidemål vil naturligvis bety at man ikke får opplæring i norsk. Det tror jeg ingen her i denne sal ønsker. Jeg er overrasket over temperaturen i debatten ut fra hva som egentlig blir sagt. Jeg føler at flertallet i denne salen er enige om to ting: Det ene er at man ønsker å støtte opp om begge målformene, og da snakker jeg om de to norske skriftlige målformene, og at representanter som har vært oppe på denne talerstolen, er veldig søkende etter metoder for å styrke begge språk. Det føler jeg er et veldig godt utgangspunkt for det arbeidet som statsråden skal gjøre med hensyn til det som kommer i en stortingsmelding senere. Derfor mener jeg at det Fremskrittspartiet egentlig ønsker og krever, en egen stortingsmelding om dette, er unødvendig, og spesielt med bakgrunn i den debatten vi har hatt i dag. Den har vært veldig givende. Jeg tror at viljen i denne salen til å støtte begge språkene og finne gode metoder innenfor begge språkene i opplæringen er til stede. Og da føler jeg at statsråden egentlig har en jobb å gjøre som har rimelig stor legitimitet i denne salen.