Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2021-06-14:
Arbeiderpartiet har lagt noen mål til grunn for arbeidet med Nasjonal transportplan. For det første skal utslippene fra transportsektoren ned, slik at vi når våre internasjonale klimaforpliktelser. Vi skal bygge sterkere bo- og arbeidsregioner og styrke rammebetingelsene for norsk næringsliv. Det var mål nummer to. Mål nummer tre er at vi skal nå målene i visjonen om null drepte og hardt skadde i trafikken. Mål nummer fire er at vi skal bekjempe sosial dumping i transportsektoren. Et seriøst arbeidsliv er et av Norges viktigste konkurransefortrinn. Det femte målet er at samferdselsinvesteringer skal styrke norske bedrifter med norske lønns- og arbeidsvilkår. La meg med en gang si at det selvsagt er mye bra i regjeringens nasjonale transportplan. Det skal brukes 1 200 mrd. kr til samferdselsformål de neste 12 årene. Men det er noen problemstillinger som knapt er berørt i stortingsmeldingen. En av de aller største utfordringene i transportsektoren er sosial dumping, useriøse aktører og press på lønns- og arbeidsbetingelser. Jeg har lest meldingen godt. Jeg tror ikke begrepet «sosial dumping» er nevnt i stortingsmeldingen i det hele tatt. Vi må bekjempe sosial dumping i transportsektoren. Et seriøst arbeidsliv må være det vi skal jobbe for. Her er det mye ugjort, og derfor må innsatsen på dette området trappes opp. Dessuten må norsk næringsliv og norske bedrifter få igjen for de store beløpene vi nå skal bruke på samferdsel. Under denne regjeringen er mange av utbyggingsprosjektene blitt så enorme at norske anleggsbedrifter ikke er i stand til å legge inn anbud. Prosjektene er rett og slett for store. Sånn kan vi ikke ha det. Samferdselsinvesteringene må styrke norsk anleggsbransje med firmaer som følger norske lønns- og arbeidsvilkår, som har lærlinger, som tar arbeidet med helse, miljø og sikkerhet på alvor, som betaler skatter og avgifter til fellesskapet, og som er en del av samfunnsdugnaden. Arbeiderpartiet har foretatt noen endringer i det som var regjeringens NTP-opplegg. Over tolvårsperioden foretas omprioriteringer i vårt alternative opplegg på 9 mrd. kr. I tillegg til økt satsing på fylkesveger med 2,4 mrd. kr og økt NTP-ramme med 3,6 mrd. kr frigjør dette til sammen 15 mrd. kr til nye satsinger. Våre satsinger – som da altså kommer i tillegg til regjeringens forslag – går til fylkesveger, fiskerihavner, jernbane, byvekstavtaler og kollektivinvesteringer, rassikring og planlegging og oppstart av noen riksvegprosjekter i tillegg til dem regjeringen foreslår. Når det gjelder fylkesveger, foreslår vi at det bevilges mer til fylkeskommunene i vårt alternative budsjett hvert eneste år. Vi anslår at 200 mill. kr av det hvert år går til satsing på fylkesveger, til sammen 2,4 mrd. kr over tolvårsperioden. Når det gjelder fiskerihavner, har flertallet i denne salen – mot bl.a. Arbeiderpartiets stemmer – vedtatt at de skal overføres til fylkeskommunene. Det er en overføring som ikke i tilstrekkelig grad er finansiert. I dette øyeblikk er det vel fortsatt sånn at det er fire fylkeskommuner som ikke har skrevet under avtalen om overtakelse av fiskerihavnene. Arbeiderpartiet foreslår nå at det må etableres en ordning der fylkeskommunene kan søke om midler til opprusting av fiskerihavner gjennom en engangspott. Arbeiderpartiet vil føre en offensiv jernbanepolitikk. Vi vil stanse konkurranseutsettingen og oppsplittingen og ha en mer helhetlig og oversiktlig organisering. Vi vil ikke konkurranseutsette drift, vedlikehold og beredskap, som regjeringen nå legger opp til innenfor jernbanens infrastruktur. Det må utarbeides en langsiktig plan for å ta igjen vedlikeholdsetterslepet på jernbanen. Vedtatte jernbaneutbygginger må gjennomføres. Regjeringen skrinlegger intercityutbyggingen. Det mener Arbeiderpartiet ikke er riktig. Ambisjonen om intercityutbyggingen på Dovrebanen, Østfoldbanen, Vestfoldbanen og Ringeriksbanen må stå ved lag. Dessuten trengs det flere tiltak for mer gods på bane. Arbeiderpartiet hilser velkommen regjeringens økte satsing på byvekstavtaler og tilskudd til kollektivprosjekter, men det er ikke tilstrekkelig. Arbeiderpartiet vil øke satsingen på byvekstavtaler, kollektivprosjekter og andre kollektivsatsinger betydelig. Arbeiderpartiet mener det må lages en nasjonal rassikringsplan, og at den må utarbeides sammen med fylkeskommunene og gjelde både fylkesveger og riksveger. Vi er glad for at vi har fått hele Stortinget med på at det skal lages en nasjonal rassikringsplan, men det må følges opp med bevilgninger. Arbeiderpartiet foreslår en betydelig satsing på rassikring i vårt NTP-opplegg. Vi legger også inn penger til videre planlegging og oppstart av en del vegprosjekter i første planperiode, som da kan fullføres i siste planperiode. Så vil jeg si noen ord om NTP-prosessen. Det er første gang siden 2005 at det ikke er flertall i Stortinget for NTP. Det er trist, for Nasjonal transportplan blir et bedre dokument når det er et flertall bak. Fremskrittspartiet forspilte sin rolle. De ønsket rett og slett ikke å inngå noe kompromiss med regjeringen. Det så vi da vi så deres alternativ, som jo er et fullstendig urealistisk NTP-opplegg – ja, jeg vil si useriøst NTP-opplegg. Det er Fremskrittspartiets valg, men resultatet var at de ikke fikk påvirke noe i det som var regjeringens NTP. Det er deres valg. NTP er et godt planleggingsverktøy hvis det brukes riktig. Med Fremskrittspartiets NTP-opplegg ville planen blitt et luftslott som det ikke er mulig å gjennomføre. Fremskrittspartiet har over 100 forslag om enkeltprosjekter. SV har over 50 forslag. Det er varslet at det på morgenen i dag er fremmet enda flere forslag. De er foreløpig ikke lagt ut, så jeg sitter ikke på antallet, men det er i alle fall et enormt antall forslag. NTP-behandlingen nærmer seg nå en forslagsbonanza. I helga ble jeg oppringt av flere medier over hele landet: Nå kommer det enda flere forslag om enkeltprosjekter, vil dere støtte det, og vil dere støtte det? Arbeiderpartiet er enig i mange av Fremskrittspartiets forslag og de aller fleste av SVs forslag, men hva ville NTP ha blitt dersom Stortinget hadde vedtatt 150 eller 200 eller 250 enkeltforslag om enkeltprosjekter? Nasjonal transportplan er ikke en samling av enkeltvedtak og enkeltprosjekter. Nasjonal transportplan er en samleplan for samferdselssektoren de neste tolv årene. Sånn må det være, og sånn bør det være. Da blir planen et godt planleggingsverktøy. Det er synd hvis det nå ødelegges. La meg så si noen ord som saksordfører for Harstadpakken, sak nr. 38 på dagens kart. Det er gledelig at det er et stort flertall i Stortinget for revidert finansieringsopplegg for Harstadpakken. Med det som nå vedtas, vil det bli bygd ny infrastruktur i og rundt byen, på både veg og kollektivtransport. Det er prosjekter som er helt nødvendige for den byutviklingen Harstad skal gjennom. Byen har store planer for byutvikling og legger opp til at det skal føres en moderne areal- og transportpolitikk basert på framtidas utfordringer. Det er gjort et godt stykke arbeid lokalt i Harstad. Det er solid behandlet i Troms og Finnmark fylkeskommune, og Stortinget godkjenner det reviderte finansieringsopplegget for Harstadpakken. Med de prosjektene og tiltakene som ligger i pakken, tror jeg vi kan slå fast at Harstad vil bli en enda bedre by enn det Harstad er i dag. Helt til slutt vil jeg benytte anledningen til å ta opp noen forslag. Det er altså i sak nr. 31, Nasjonal transportplan, og det gjelder forslagene nr. 1–7, på vegne av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, forslag nr. 8, på vegne av Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og forslag nr. 10, på vegne av Arbeiderpartiet.