trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Representanten Wisløff Nilssen tar opp problemstillinger knyttet til eksamen ved høgre utdanning for studenter som har dysleksi. Jeg skal ikke si at jeg sikkert kjenner til de konkrete sakene som er utgangspunktet for representanten Wisløff Nilssens spørsmål, og kan derfor ikke kommentere dem enkeltvis. Det er utdanningsinstitusjonenes styre som etter universitets- og høgskoleloven fastsetter eksamensreglementet. Det skal sikre at studentenes kunnskaper og ferdigheter blir prøvd og vurdert på en upartisk og faglig betryggende måte, samtidig som enkeltstudenters behov for tilrettelegging blir ivaretatt. Valg av eksamensform må heller ikke gå på bekostning av faglige krav, og studenter som får sine kunnskaper testet gjennom tilrettelagte eksamener, må vurderes ut fra de samme vilkår som stilles til andre studenter. Departementet sendte den 14. mars 2000 ut et brev til universiteter og høgskoler om studiesituasjonen for studenter med lese- og skrivevansker. Lærestedene ble i brevet bedt om å gjennomgå regler og praksis for tilrettelegging av studiesituasjon og eksamen for dyslektikere. De ble særlig bedt om å se nærmere på vilkårene for og omfanget av tilrettelegging av eksamenssituasjonen, bl.a. bruk av muntlig eksamen. Jeg har tillit til at institusjonene har fulgt opp denne oppfordringen. Jeg regner med at regelverket nå åpner for fleksible eksamener, og at dette praktiseres slik at dyslektikere kan få tilbud om tilrettelagte eksamensformer, forlenget eksamenstid og f.eks. tilbud om eksamensrom med PC. En arbeidsgruppe har sett på ulike problemstillinger knyttet til situasjonen for studenter med spesifikke lese-, skrive- og matematikkvansker i høgre utdanning. Rapporten, som ble lagt fram i september 2000, inneholder flere forslag som vil medføre en mer fleksibel tilrettelegging av studiesituasjonen, deriblant også en mer tilrettelagt eksamensform. Departementet er i gang med å følge opp de anbefalinger som arbeidsgruppen har kommet med. Arbeidet vil bl.a. bli sett i sammenheng med oppfølging av St.meld. nr. 27 for 2000-2001. Omlegging av eksamensformer for alle studenter er en viktig del av kvalitetsreformen. Jeg kan ikke nå si hvilke endringer dette vil kreve i lov om universiteter og høgskoler. Gjennom høringsprosessen vil det kunne belyses om nye lovbestemmelser i tilstrekkelig grad ivaretar de spesielle behov for studenter med dysleksi.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Departementet har ikke noen samlet oversikt over om situasjonen er bedre eller dårligere i år enn i fjor. Jeg vil jo virkelig håpe at universitetene og høgskolene har fulgt opp det brevet som ble sendt i fjor vår, og at man gjennomgår reglene og praksis for tilrettelegging av studiesituasjonen og eksamen for dyslektikere, som var formålet med det brevet. Det fins helt sikkert enkelttilfeller hvor studieinstitusjoner gjør feil – det kan enten være at de ikke har fulgt det opp ordentlig, eller det kan være andre mer formelle feil av en eller annen sort. Jeg forutsetter at institusjonene retter dette opp og følger det som ligger i brevet. Departementet har jo i dialogene med institusjonene også en mulighet til om ikke å gi pålegg, så i hvert fall å gjøre oppmerksom på forhold som vi ikke finner tilfredsstillende. I den grad vi blir kjent med denne typen saker, er jeg helt overbevist om at vi også gjør det vi kan for å sørge for at den enkelte student får det tilrettelagte tilbudet som skal gis.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Det er helt klart at de handlingsplanene vi lager, er laget for de brukergruppene hver enkelt handlingsplan skal komme til gode – verken for departementets politiske ledelse eller embetsverk. Jeg tror vi må foreta en omlegging av hele eksamens- og evalueringssystemet i høyere utdanning. Vi har jo lagt fram en stortingsmelding om høyere utdanning, hvor vi bl.a. sier at vi i mye sterkere grad må legge vekt på studentenes arbeid gjennom året på ulike måter – om det er prosjektarbeid, skrevne arbeider eller andre ting som gjør at studentene kan evalueres etter den innsats og den kvalitet de har lagt ned i sitt studiearbeid. Dette tror jeg også vil komme dyslektikerne til gode. Jeg tror det veldig ofte er skriveferdighetene, mer enn den faglige innsikten, som avgjør hvordan det går på en heldagseksamen en junidag. Vi vet at det er mange studenter som er i den situasjonen – og skal takle en slik situasjon – i dagene og ukene framover. Vi vil følge opp handlingsplanen, og vi skal legge til rette for en bedre vurderings- og evalueringsform, og jeg håper vi får Stortingets tilslutning til det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Departementet fastsatte i 1997 rammeplaner som medførte endringer i faglig innhold, arbeidsmåter og organisering av allmennlærerutdanningen. På samme tidspunkt ble det også bestemt at samisk lærerutdanning skulle utredes. Nergård-utvalgets innstilling ble levert departementet i 1999. Sametinget og flere andre relevante instanser gav høsten 2000 høringsuttalelser til innstillingen. I påvente av endelig behandling av innstillingen har Samisk høgskole – etter eget ønske – fått dispensasjon til å videreføre allmennlærerutdanningen etter de gamle rammeplanene. Høgskolen har imidlertid justert de lokale fagplanene slik at lærerstudentene får undervisning som er oppdatert og relevant i henhold til L97 og L97 Samisk. Etter min vurdering bør det derfor ikke være et kvalitativt problem at høgskolen bygger på de gamle rammeplanene for allmennlærerutdanningen. Framtidig innhold i og organisering av samisk lærerutdanning vil det være naturlig å vurdere i lærerutdanningsmeldingen som vi tenker å legge fram for Stortinget i 2002. Samisk høgskole har en kort historie, men er raskt kommet på et kvalitativt tilfredsstillende nivå. Samisk høgskole har gjort et godt arbeid når det gjelder kompetanseheving av eget personale, bl.a. ved hjelp av stipendiatstillinger til doktorgrad og hovedfag finansiert av departementet. Samisk høgskole overtok ved opprettelsen i 1989 en nedlagt militærforlegning i Kautokeino. Det var en hasteløsning som på lengre sikt ikke er spesielt egnet for høgskoleformål. For å legge forholdene til rette for Samisk høgskole ble det oppført et tilbygg med lesesal, bibliotek og kontorer. Departementet har mottatt planer om et nytt bygg for Samisk høgskole. Det skal i tillegg til høgskolen romme Nordisk Samisk Institutt, Samisk arkiv og Navnekonsulenttjenesten for samiske og finske stedsnavn. Man ønsker også at samisk spesialpedagogisk tyngdepunkt innen det statlige pedagogiske støttesystemet og det planlagte urfolkssenteret skal gis plass i dette fellesbygget. Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet har vurdert arealbehovene for de virksomhetene som er underlagt departementet, og har tatt kontakt med Kulturdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og Utenriksdepartementet for å få en avklaring av deres virksomheters behov. Når arealrammene er avklart, vil Statsbygg kunne gå i gang med planlegging av et fellesbygg for de samiske institusjonene i samarbeid med brukerne. Å samle de ulike institusjonenes samiskspråklige oppgaver og vitenskapelige virksomhet under samme tak vil styrke og effektivisere miljøet. Det er som kjent behov for å realisere en rekke byggeprosjekter i universitets- og høgskolesektoren. Jeg kan derfor ikke gi konkret løfte om når Samisk høgskole kan få dekket sitt behov for bedre lokaler.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Jeg er glad for at Stortinget har et engasjement i forhold til samiske spørsmål generelt og særlig – selvsagt – i forhold til utdanningsspørsmål. Det er ikke denne statsråden lei seg for. Men vi har valgt å si at vi kommer tilbake til en del av disse spørsmålene, bl.a. i 2002. Det ville vært litt unaturlig for meg å trekke konklusjoner av et slikt arbeid og en slik melding før vi kommer med den. Blant annet må vi se den samiske lærerutdanningen i sammenheng med allmennlærerutdanningen. Samisk høgskole er viktig, den gjør en viktig jobb og har en god kvalitet på det arbeidet som foregår der. Den har i løpet av den korte tiden den har eksistert, utviklet seg kraftig, så vi er tilfredse med det arbeidet som gjøres. Det er selvsagt slik at vi alle har et ansvar for å legge til rette for at den kan utvikle seg, også i sammenheng med andre tiltak og andre funksjoner som et slikt felles senter kan inneholde.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Når man ser på listene over bygg, er det veldig mange prosjekter som jeg veldig gjerne skulle løftet fram og sagt var veldig spesielle bygg, og dette skulle gjøres raskt. Vi har folk i Stavanger som har forholdsvis begrensede kår, vi har folk i Østfold som venter på en samlokalisering av sin høgskole, og vi har folk i Nesna som venter på en ny høgskole. Jeg ser at representanten Reikvam, fra Akershus, skal stille neste spørsmål, og vi har en høgskole der som venter på en samlokalisering av veldig mange bygg. Jeg tror det vil være naturlig, når vi får kartlagt dette arealbehovet og får en oversikt over det, ser hvilke virksomheter som eventuelt skal samles og får en plan fra Statsbygg og de andre departementene, at vi plasserer et slikt bygg på prioritetslisten. Hvor det kommer, vet jeg ikke, det får vi se på. Dette er en av de mange virksomhetene som må på en slik liste, som vi må vurdere i hvert enkelt års budsjett. Jeg tar til meg at representanten Tingelstad håper at denne statsråden kan få fart på dette arbeidet i årene framover.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
På slutten av 1980-tallet var det en viss bekymring for rekrutteringen til visse hovedfag innenfor høyere utdanning i Norge. Med virkning fra skoleåret 1989-90 ble det etablert en ordning med delvis ettergivelse av gjeld for låntakere som hadde avsluttet visse hovedfag. Som representanten Reikvam sier, anbefales det i NOU 1999:33, Nyttige lærepenger, at ettergivelsesordningen bør bortfalle. Det ble pekt på at med unntak for visse fag er rekrutteringen til hovedfag ikke lenger noen problem. Jeg har ikke fulgt opp denne anbefalingen i St.meld. nr. 27, Gjør din plikt – Krev din rett, kvalitetsreformen. Jeg vil rette oppmerksomheten mot den meget sterke satsingen på studiefinansieringen som foreslås i St.meld. nr. 27. Med en framtidig kortere gradsstruktur hvor studentene i løpet av hele studietiden har en meget god stipendordning, vil færre komme opp i de høyere sjiktene i avskrivningsordningen. Det vil kanskje ha noen økonomiske konsekvenser som kan bidra til å styrke studiefinansieringen generelt. Vi har ingen konkrete planer om å fjerne hovedfagsavskrivningen, men jeg gjør oppmerksom på at dette ikke er en hovedfagsavskrivning, det er en avskrivning for lengre studier hvor en har en gradering fra ti semester eller mer. Det er klart at man i framtiden må se på alle ordninger og se hva som fungerer best i forhold til det å stimulere studentene til å ta de studiene man etterspør, hvis man har en mangel på lengre type studier osv., som var motivasjonen for denne ordningen. I dag foreligger ingen slike konkrete planer om å endre på hovedfagsavskrivningsordningen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Representanten Reikvam peker på et svært viktig poeng: Det er Stortinget som nå har denne stortingsmeldingen til behandling. Regjeringen har foreslått et historisk løft i studiefinansieringen, det største løftet i studiefinansieringens historie, hvor kostnadsnormen skal opp fra 67 000 kr til 80 000 kr. Det er dette som er det viktigste elementet i studiefinansieringen: Hvor mye har studentene å leve for mens de er studenter. Det er det som avgjør om studentene kan være studenter på heltid, eller om de må tilbringe mye av den tiden som skulle vært tilbragt til studier, i kassa i en butikk, bak en bardisk eller i andre deltidsjobber. Vi har også lagt vekt på fra Regjeringens side at denne økningen må kompenseres med stipend, ellers vil lånebyrden til studentene øke vesentlig. Derfor er det, som Reikvam sier, spennende å se hva som skjer i Stortinget. Vi vet at f.eks. Høyre i sitt forslag i forbindelse med Mjøs-utvalget sier at man ikke ønsker en stipendandel på over 30 pst.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-09:
Det er godt mulig at det med økt kostnadsramme er et gammelt SV-forslag. Jeg tror det nok er vanskelig å finne påplussingsforslag som ikke var SV-forslag på et eller annet tidspunkt. Vi får bare registrere at vi i hvert fall har SVs støtte i forhold til studiefinansieringsordningen. Vi vet at vi ikke har Høyres, hvis de da ikke har forandret sin politikk på det som de vedtok i forbindelse med Mjøs-utvalget. Vi får håpe at vi har sentrumspartienes støtte til et slikt opplegg, de gikk jo til valg sist på å innføre 40 pst. stipendandel. Det ble ikke så mye av det. Men vi fikk heldigvis et regjeringsskifte, så vi får det kanskje til. Det er viktig at vi bedrer studentenes økonomiske kår, da får vi dem raskere gjennom studiene, da får vi mer kvalifisert arbeidskraft ut i produksjonslivet, og vi tjener antakelig mer enn vi bruker. Dette er en positiv ting både for studentene, for studieinstitusjonene, som får en økt intensitet i studiekvaliteten, og for samfunnet som kan tjene store verdier, ikke ved institusjonene, men ved at folk kommer ut i arbeid raskere.
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-05-09:
Jeg vil stille følgende spørsmål til kirke- utdannings- og forskningsministeren på vegne av kulturministeren: «For første gang blir en norskprodusert film tekstet på kino. Hørselshemmedes Landsforbund bærer selv kostnadene ved teksting av filmen «Elling». Vil statsråden foreta seg noe for at alle norskproduserte filmer som får statlig filmstøtte, blir tilgjengelig i tekstet versjon?»
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-05-09:
Takk for svaret. Det var en gledens dag for mange da det sist fredag ble vist en norsk film på kino med norsk teksting. Det er over 600 000 nordmenn som har et betydelig hørselstap, og det er altså 14,5 pst. av befolkningen, så det er en stor del av det norske folk som er avhengig av teksting for å få med seg sammenhengen i en film. Inntil «Elling»-filmen ble vist på Frogner kino, er det ingen norskproduserte filmer med norsk tale som er blitt tekstet. Det er en oppsiktsvekkende stor gruppe mennesker som har vært ekskludert fra filmopplevelser som andre har deltatt i. Når det nå sies at det koster 10 000 kr – og selv om det kan bli mer for andre filmer – så er det dog ikke de store summer vi snakker om. Statsråden sa at han ville vurdere et krav, men jeg vil spørre: Er statsråden enig i at det er en offentlig oppgave å tekste norskproduserte spillefilmer, slik at det kan stilles som et krav for å få statsstøtte at man fremskaffer en tekstet spillefilmkopi?
Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2001-05-09:
Det er ikke noe nytt å tekste norske filmer, for det har vi jo sett på TV. Det er visse krav til både NRK og TV 2 når det gjelder teksting av filmer, også norske, på grunn av hørselshemmede, så det er fint at Hørselshemmedes Landsforbund nå har tatt initiativ til at også kinofilmer skal tekstes. Det bør jo ikke være slik at en stor gruppe mennesker er utestengt fra opplevelsene med norsk film og bare overlatt til utenlandske filmer. Det står i FNs standardregel nr. 10 for funksjonshemmede at statene skal arbeide for at funksjonshemmede får mulighet til å delta i kulturelle tilbud, samt at statene skal ta initiativet til å utvikle og bruke spesielle tekniske hjelpemidler for å gjøre litteratur, film og teater tilgjengelig for funksjonshemmede. Jeg forventer derfor at Regjeringen følger opp dette. Mitt spørsmål er: Hvilke egnede måter ser statsråden at dette kan gjøres på, f.eks. i statsbudsjettet for neste år?
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-09:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Søknader om tilrettelegging av eksamen for studenter med dysleksi er ikke imøtekommet ved Universitetet i Oslo. Det samme gjelder noen av høgskolene. I St.meld. nr. 27 for 2000-2001 uttrykkes klare intensjoner om at brukerbasert tilrettelegging skal bli en realitet. Kan statsråden ta initiativ til at søknader om tilrettelegging blir imøtekommet nå, hvilke tiltak kan iverksettes inntil permanent ordning er etablert, og vil retten til brukerbasert tilrettelegging bli lovfestet?»
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-09:
Jeg takker for svaret. «Brukerbasert tilrettelegging», det synes jeg er et veldig godt uttrykk som departementet har brukt i St.meld. nr. 27. Men det nytter ikke lenger med pene ord fra storting og regjering hvis de opplevelsene som studentene har i hverdagen, er preget av manglende forståelse og motarbeiding. Derfor ble jeg litt skuffet, for jeg tenkte også på det brevet som ble sendt for ca. et år siden, og hadde forventet en bedring ved eksamen i vår. Dessverre ser vi at tilbakemeldingene er omtrent like mange som i fjor. Vil statsråden ta en ny runde for nærmest å få innskjerpet at dyslektikere har en rettighet etter sakkyndig vurdering, slik at de får den tilretteleggingen som de skal ha? Senest i dag fikk jeg melding om at en student går opp til skriftlig istedenfor til muntlig eksamen, som hun søkte om.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2001-05-09:
Det er laget handlingsplaner for funksjonshemmede i våre høgskoler. De er etterlyst av dyslektikere, og avdelinger under høgskolen har ikke kjent til disse handlingsplanene. Disse handlingsplanene ble vel ikke laget for departementets skyld, eller bare for «moderhuset», for å si det slik, men også for at avdelingene under skal bruke dem. Jeg har lest noen av dem, og de er veldig gode. Mitt spørsmål blir da: Vil statsråden gjøre noe med den biten?
Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2001-05-09:
Jeg skal få stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Samisk høgskole følger fortsatt gammel nasjonal rammeplan på dispensasjon fra Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet, etter sigende i påvente av Nergård-utvalgets behandling. Skolen har også utilfredsstillende lokaler. Hva vil statsråden gjøre for at Samisk høgskole skal komme opp på et kvalitativt tilfredsstillende nivå, både med hensyn til faglig innhold og lokaler til å drive undervisningen i?»
Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2001-05-09:
Jeg takker statsråden for et fyldig svar og vil vise til at han sikkert – i likhet med meg – har fått innspill fra samiske miljøer om at skuffelsen er stor over at St.meld. nr. 27 ikke nevner Samisk høgskole noe særlig. Det fins noen få linjer, mens Mjøs-utvalget derimot hadde en større utredning om dette. Det er på denne bakgrunn dette spørsmålet stilles, og ut fra det statsråden selv kaller meldingen, en kvalitetsmelding, og også en policymelding. Jeg er interessert i å få utdypet litt mer hva slags policy Regjeringen har, utover det som allerede er sagt om at Samisk høgskole er den eneste høgskolen i landet som skal ivareta disse særoppgavene i urfolks perspektiv og tenkning. Det skal ligge til grunn. Jeg synes det er svært viktig at Stortinget får en klar melding om dette allerede nå, når det er gått så lang tid fra Nergård-utvalget leverte sin innstilling.
Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2001-05-09:
Jeg takker igjen for svaret, og viser til at et komiteflertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, i innstillingen til statsbudsjettet i høst trakk fram Samisk høgskoles spesielle knutepunktfunksjon innen samisk lærerutdanning. Vi forutsatte at den måtte få de nødvendige rammevilkår for å fylle denne oppgaven. Det er klart at med dårlige lokaler og gamle rammeplaner er ikke dette det rekrutteringsincitamentet som er nødvendig for å få flere til å søke her. Og når vi også vet at det er stor mangel på samiske lærere, er situasjonen ganske alvorlig. Men nå setter jeg min lit til at statsråden får skikkelig fart på dette. Jeg har også registrert at Samisk høgskole ikke står på noen av byggeplanene. Da spør jeg direkte: Kan statsråden komme med noe mer konkret akkurat på dette området? Kan han si at denne skolen er så spesiell at den må vi løfte fram?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-05-09:
Jeg har følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «I NOU 1999:33, Nyttige lærepenger, ble det foreslått å avskaffe dagens ordning med såkalt hovedfagsavskrivning. St.meld. nr. 27 for 2000-2001 omtaler ikke denne avskrivningen, men ordningen er ikke tatt med i tabellen(side 71) som sammenlikner dagens ordning med Regjeringens forslag til studiefinansieringsordning. (side 71) Vil statsråden videreføre ordningen med hovedfagsavskrivning for studier normert til ti semestre eller mer?»
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-05-09:
Jeg takker for svaret. Det var et godt svar sett fra mitt ståsted. Dette betyr at dagens ordning vil fortsette etter at vi har behandlet St.meld. nr. 27, hvis ikke Stortinget da vedtar noe annet – det er selvsagt forutsetningen. Dagens ordning er slik at en for ti semestre får en avskrivning på 22 000 kr. Har en 13 semestre, får en en avskrivning på ca. 53 000 kr. Dette har vært et viktig rekrutteringstiltak for å få studenter til å ta lengre utdanning. Jeg er ganske overbevist om, selv om jeg ikke har data på og fakta om det, at dette har vært med på å rekruttere folk til hovedfagsutdanning. Det signalet som statsråden nå gir, er rimelig klart og rimelig entydig: Denne ordningen skal fortsette, hvis ikke Stortinget vedtar noe annet, noe jeg rekner med Stortinget ikke kommer til å gjøre. Dette er et viktig signal til de framtidige studentene.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-05-09:
Jeg er glad for det Regjeringen nå har lagt fram når det gjelder studiefinansiering. Det å øke kostnadsnormen er et gammelt og godt SV-forslag. Statsråden skal ha ros for at han har fulgt det opp, og at dette skal gis som stipend. At en nå øker kostnadsrammen til ca. 80 000 kr, er et viktig skritt. Det er dette studentene skal leve av mens de studerer. Men så har en det problemet når en er ferdig med studiene, at det da skal betales tilbake igjen. Det er derfor viktig at vi tar vare på disse avskrivningsordningene som stimulerer studentene til å ta lengre utdanning, uten at de behøver å ha frykt for å sitte med en gjeldsbyrde som er uhåndterlig når de er ferdig med utdanningen. Så kostnadsnormen er veldig viktig. Dette er veldig bra, og jeg håper inderlig at Stortinget kommer til å støtte opp om det selv om en del høyrepartier har sagt at dette ikke er veien å gå. Men samtidig er det også viktig det som statsråden signaliserer, at avskrivningsordningen skal opprettholdes.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-06:
På vegne av representantene Ågot Valle, Hallgeir H. Langeland og meg sjøl vil jeg sette fram forslag om økologisk landbruk.
Annelise Høegh (Høyre), 2001-03-06:
På vegne av Børge Brende og meg selv vil jeg fremme forslag om likebehandling av private og offentlige røntgeninstitutter.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Det er pent vær i dag, og det er nok så langt Erik Dalheim og jeg kan komme når det gjelder å være enige. Det er nok også det som har gjort at representanten Nistad har vært veldig optimistisk i dag. Dalheim snakket om høyrepopulisme. Hvis populisme er å bry seg om dem i samfunnet som har minst, ja, da håper jeg det kommer flere populister inn i denne sal. Arbeiderpartiet, SV og Kristelig Folkeparti har vært opptatt av at barn til fattige ikke får anledning til å delta i lek, musikk- og kulturopplevelser sammen med andre barn – at de må sitte hjemme. Da bør det sige inn i Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og SV, og kanskje i Senterpartiet spesielt, at det bor en del fattige barn i Distrikts-Norge også. Det er bl.a. disse man rammer når foreldrene ikke har råd til å frakte barna til leikarringer, kulturopplevelser og lek med andre barn – de må sitte hjemme. Det er bl.a. de skyhøye bensinavgiftene som gjør at noen foreldre ikke har råd til å kjøpe bensin for å frakte barna sine dit. Det bør disse partiene ta innover seg. Men hvis det er populisme å hjelpe de svake i samfunnet, ja, da vil jeg heller være populist enn å sette meg på min høye hest og latterliggjøre disse problemene. Jeg er rimelig oppgitt over at flertallet ikke tar innover seg den målsettingen de selv vedtok i forbindelse med budsjettet. Det er bare å beklage at flertallet ikke gjør det. Så var Børge Brende fra Høyre oppe på talerstolen her og snakket om at Fremskrittspartiet ønsker å oppheve konkurransen. At Høyre ikke forstår hvordan det fungerer, er det ikke noe å gjøre med. Det er jo slik i dag at de fleste selskapene kjøper råolje på det samme markedet til de samme prisene. Allikevel er det selvfølgelig full konkurranse mellom bensinstasjonene og mellom operatørene i Norge, og det ønsker vi selvfølgelig skal fortsette. Vi ønsker ikke konstant like priser. Det vil det selvfølgelig heller ikke være om man får et slikt systemet som Fremskrittspartiet har foreslått. Det vi vil få, er lavere priser. Men vi vil få konkurranse mellom selskapene, og da vil vi få forskjellige priser mellom bensinstasjonene og selskapene – det er det konkurranse går ut på. Poenget til Fremskrittspartiet, som Høyre bør ta innover seg – de har gang på gang stemt imot når Fremskrittspartiet har foreslått lavere bensinavgifter – er at det er lav bensinpris som er viktig.
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-03-06:
Det er jo veldig fint vær i dag, og jeg må nesten poengtere, etter innlegget til Kenneth Svendsen, at vi har det veldig bra i dette landet – også materielt. De aller fleste har det utrolig bra sett med andre lands øyne. Hvis vi går til den konkrete saken, har jeg, som de fleste, akseptert at et såkalt marked, tilbud og etterspørsel, styrer prissettingen på de fleste varer og tjenester. Men i mange tilfeller kan man også registrere at sterke krefter evner å manipulere prisstigningen slik at de oppnår stor fortjeneste. En rekke aktører i oljemarkedet inngår i dette. I de senere år har vi hatt ekstreme prissvingninger på olje. Hvis vi går to år tilbake, registrerte vi oljepriser helt ned i 10 dollar. Vi har vært helt oppe i 35 dollar, og vi har hatt prissvingninger i norske penger bare i løpet av korte perioder på hundrelappen. Så det er utrolige svingninger i det markedet som Kenneth Svendsen her beveger seg inn på med sin løsning. Det gjennomsnittlige prisnivået har steget betraktelig. Stortinget fant ved siste budsjettbehandling det nødvendig å redusere statens inntekter fra diesel- og bensinsalg for å kompensere noe av de merfortjenester som aktørene i oljemarkedet har skaffet seg, samtidig som man gjorde nødvendige avgiftstilpasninger til nabolandene. Statsbudsjettets inntekter og utgifter fastsettes for ett år av gangen, og de henger sammen. Endringer i budsjettets forutsetninger bør av mange grunner unngås. Spesielt blir det når svingningene i markedsprisene én vei, opp, skal kompenseres med umiddelbare reduksjoner i statens inntekter, slik vi nå ser eksempler på i Dokument nr. 8:56 om bensinpriser. Hva denne type atferd vil medføre i forhold til markedets prising, kan kun omtales fra selgers side som: meget bekvemt. Jeg for min del mener det kun er ett begrep som er dekkende for det forslag vi nå har på bordet: meget populistisk. Arbeiderpartiets gruppe vil stemme imot forslaget, og det tror jeg flere gjør.
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-03-06:
Det er i grunnen for å rette opp en åpenbar misforståelse, bare så det ikke skal hefte noen løssluppenhet knyttet til min atferd i forhold til statens inntekter. Jeg vil bare presisere at når jeg i det senere har uttalt meg i forhold til bilavgifter og en omlegging av dem, så har jeg nok hatt det som noen kanskje vil definere som litt radikale holdninger, men jeg har liggende i bunn at statens inntekter skal opprettholdes. Når det eksempelvis gjelder bilbruk, som i og for seg er en grei måte å hente penger til statskassa på, er jeg veldig opptatt av at man skal forsøke å få til et system hvor man gjerne kan gjøre det noe billigere å kjøpe en bil, men at de totale kostnadene knyttet til bilhold i landet vårt bør være oppimot det nivået som er i dag. Når det gjelder de andre forholdene som representanten tok opp her knyttet til justeringer, vil jeg bare understreke at de justeringer som gjøres, ikke bare kan gjøres én vei, de må også justeres i forhold til statens inntekter på andre poster. Så her er det orden!
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-03-06:
President – en åpenbar misforståelse!
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-03-06:
Dette med avgifter og biler og sånn er veldig alvorlige greier, og det berører veldig mange folk. Og fordi det ikke skal være noen løssluppenhet i en slik sammenheng, har altså Stortinget i forbindelse med budsjettet for 2001 fattet et konkret vedtak som alle partiene var med på, om at bilavgiftene skal tas opp til behandling i løpet av 2003. Det betyr at vi i budsjettet for 2004 antakelig vil se konturene av nye avgiftssystemer for bil. Så den kvikke svingen om reduksjoner til neste år må jeg dessverre lukke døren for.
Erik Dalheim (Arbeiderpartiet), 2001-03-06:
Jeg beklager nesten, men på grunn av at dette blir skrevet ned, og siden det blir sagt litt bombastisk at bilavgiftene bare har gått opp, så vil jeg bare peke på at i 1996, med en arbeiderpartiregjering, gikk bilavgiftene ned med 15-16-17 pst. Det ble foretatt noen justeringer etterpå som gjorde at de gikk den andre veien i noen grad, men en netto reduksjon fikk vi tatt vare på. Så det er noen nyanser her, men jeg vil gjerne presisere at det altså ikke er riktig at bilavgiftene bare går opp.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2001-03-06:
Det prinsippet som forslagsstillarane ber om vert vurdert no, nemleg at avgiftene skal motverka marknadssvingingane, vart òg vurdert ved behandlinga av Dokument nr. 8:39 for 1999-2000. Etter budsjettvedtaket i haust vil avgiftsreduksjonen på bensin frå 1. juli i år vera ca. 1,20 kr samanlikna med år 2000. Då er avgifta nede på nesten same nivå som i Sverige, og lågare enn f.eks. i Tyskland, Frankrike og Nederland. Dette er ein monaleg reduksjon av avgifta. Det var eit fleirtal for denne avgiftsreduksjonen ved budsjettbehandlinga i haust, og dette var òg ein del av den økonomiske heilskapen i budsjettet. Avgiftsreduksjonen er i rute. Eg ser derfor ingen grunn til å forsera den framdrifta som allereie er vedteken, med nokre ganske få månader. Kristeleg Folkeparti kjem til å stemma mot forslaget.
Børge Brende (Høyre), 2001-03-06:
Selv med den forsiktige nedsettelsen av bensinavgiften som Stortinget vedtok i fjor høst, er det et faktum at avgiftene på bensin er høyere i Norge enn i våre naboland. Stortinget har vedtatt at bensinavgiften settes ned med 50 øre fra 1. januar, og at den skal settes ned med ytterligere 32 øre fra 1. juli. Forslagsstillerne viser til at utviklingen på det internasjonale bensinmarkedet motvirker effekten av avgiftskuttet på pumpeprisene og foreslår derfor å fremskynde andre trinn i avgiftsreduksjonen. Forslagsstillerne viser også til Fremskrittspartiets modell for bensinavgift, der avgiften skal reguleres løpende etter utviklingen i oljeprisene, slik at pumpeprisene holdes konstant. Jeg vil peke på at Høyre ved behandlingen av budsjettet for 2001 foreslo at hele avgiftsreduksjonen skulle skje fra 1. januar. Å støtte en fremskynding av avgiftsnedsettelsen vil derfor være i tråd med vårt alternative budsjett. Jeg vil samtidig understreke at Høyre har tatt avstand, og tar avstand, fra Fremskrittspartiets modell for en konstant utsalgspris for bensin. En slik modell ligger svært langt fra markedsøkonomisk tenkning, der tilbud og etterspørsel bestemmer prisene.
Børge Brende (Høyre), 2001-03-06:
Jeg må si jeg spisser ørene når Øystein Djupedal nevner ordet «populisme», for det er nemlig noe han har greie på. Men at han skal få det til å fremstå slik at Høyre opptrer populistisk, fordi om vi i dag også stemmer for noe som vi var tilhengere av i vårt alternative budsjett, er helt utrolig. Det er ingen i Høyres gruppe som har problemer med å stemme for en reduksjon på bort imot 1 kr når det gjelder bensinavgiften. Det fremmet vi forslag om i høst, og det vedstår vi oss nå også. Vi har ikke tatt initiativet til å fremme et forslag nå i Stortinget om en avgiftsreduksjon. Men når forslaget først ligger på bordet, er det klart vi stemmer for noe vi er tilhengere av. At SV vil at folk skal betale mest mulig for bensin, slik at barnefamilier kommer dårligere ut, er forutsigbart. At SV ønsker at den enkelte skal få beholde mindre av det man tjener, ved at staten skal ta pengene og bruke det på det SV synes er viktig, som ikke nødvendigvis er i overensstemmelse med det folk selv ønsker med privatøkonomien sin, er forutsigbart. Fra Høyres side ønsker vi ikke at vi i Norge skal ha en bensinavgift som ikke er i tråd med det man har i våre naboland. Og det er slik at med den reduksjonen som Høyre stemmer for i dag, så er den norske bensinavgiften fortsatt høyere enn i andre nordiske land. Det jeg vil understreke, er at vi avviser forslaget fra Fremskrittspartiet om en konstant bensinpris, dvs. en bensinpris som skal være lik, uavhengig av den internasjonale oljeprisutviklingen. Det er kanskje et forslag som SV har mer sansen for, et brudd på markedsøkonomiens prinsipper om tilbud og etterspørsel. Der kan vel egentlig SV og Fremskrittspartiet finne hverandre i sin avstandtagen til markedsøkonomi og sunne økonomiske prinsipper.
Børge Brende (Høyre), 2001-03-06:
Det var en interessant dialog som foregikk mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet om bilavgiften. Jeg trodde faktisk ikke at jeg skulle komme i den situasjonen at jeg måtte oppklare litt i forhold til Fremskrittspartiet og bilavgiften, men jeg tror faktisk representanten Nistad kom i skade for å være litt vel optimistisk da han gledet seg over at representanten Dalheim ville gjøre noe med bilavgiftene – det skulle bli billigere å anskaffe seg bil. Det har vi faktisk hørt i 20 år uten at det har skjedd. Noe har faktisk skjedd: Det har blitt dyrere å anskaffe seg bil. Så denne leksen har vi hørt før. Jeg ser ikke noen grunn til at Nistad skal være altfor optimistisk, selv om det er en pen dag. Det hjelper lite når bil er så dyrt som det er i Norge – altfor dyrt!
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-06:
Bare noen korte kommentarer til SVs syn på dette. Men først noen ord til representanten Brende, som nå åpenbart slåss med Fremskrittspartiet om høyrepopulisme. Det at et parti som i sin alminnelighet fremhever økonomisk dyd, langsiktig tenkning og ikke minst forutsigbarhet, hopper på den typen populistiske forslag om avgiftsnedsettelse midt i en sesjon, vil jeg tro at vanlige konservative i Høyres gruppe vil synes er ganske oppsiktsvekkende. Men la nå det ligge – det får bli Høyres problem. SV støtter ikke denne avgiftsnedsettelsen og har heller ikke gjort det. Det betyr at vi ikke har gått inn for en reduksjon av drivstoffavgiftene i sin alminnelighet, og grunnen til det er rett og slett den at vi ikke har, i motsetning til det som sies av mange her, en veldig høy drivstoffpris i Norge. Tvert imot er det slik at hvis en sammenligner det med det alminnelige lønnsnivået, som jo er den eneste relevante sammenlignbare størrelsen, så er Norge faktisk blant de land som har de laveste bensinprisene i Europa. Det skyldes også at vi har et høyt lønnsnivå sammenlignet med de aller fleste land. Et annet forhold som gjør at SV ikke vil gå inn for dette, er at denne avgiftsreduksjonen har medført et betydelig inntektstap for staten. Det har medført at vi har større klimagassutslipp enn vi ellers ville hatt. I januar var det rekordsalg av bensin og drivstoff i Norge. Det har aldri vært solgt så mye drivstoff i løpet av én måned, noe som selvfølgelig også betyr at utslippene øker. Det betyr at man ikke kan stikke hodet i sanden og late som om klimaproblemene ikke er en reell trussel. Drivstoff er faktisk en av de viktigste årsakene til den globale oppvarming. Det er selvfølgelig en belastning for mange at man har høy pris på drivstoff, samtidig har man altså ikke noe alternativ. Det er den eneste måten man faktisk kan klare å få ned utslippene på, så SV går mot dette forslaget fra Fremskrittspartiet. Vi har heller ikke tidligere støttet den avgiftsreduksjonen som stortingsflertallet vedtok ved behandlingen av det ordinære statsbudsjettet.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-06:
Det var et voldsomt engasjement fra representanten Brende så tidlig i debatten! Jeg synes innlegget hans bare bekrefter én ting: Dette er et useriøst, høyrepopulistisk forslag som Høyre ikke burde ha støttet.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Enkelte representanter i denne sal er rimelig forutsigbare – særlig når det gjelder standpunkt i skatte- og avgiftspolitikken i dette landet. Både representanten Dalheim og representanten Djupedal føyer seg inn i denne rekken – jeg holdt på å si – i stor grad, og det forundrer meg overhodet ikke. Jeg tror det er viktig å legge merke til at bensinprisen nå faktisk ligger over det som Regjeringen anslo å være smertegrensen. Da er det underlig at det forslaget som her foreligger, ikke ser ut til å få flertall i dag. Dette forslaget fremmes nettopp av hensyn til distriktene i dette landet, av hensyn til næringslivet, av hensyn til befolkningen og folks mulighet til å kjøre bil til og fra arbeid og til i størst mulig grad å kunne benytte inntekten sin slik de selv ønsker, og ikke slik som staten nødvendigvis ønsker, selv om det er det Arbeiderpartiet tydeligvis legger opp til. Jeg vil minne om at når det gjelder bensinprisen – som nå er kommet opp på det nivået som den var på – tar staten faktisk inn sin del av den, fordi det er moms på bensin. Dette forslaget utgjør derfor ikke noen stor fare for statens inntekter, men går mer på å gi noe tilbake til den norske befolkning, slik at man har mulighet til å forvalte og bruke en del av inntekten sin på en bedre måte enn det staten ønsker å legge opp til. Jeg tør også minne om at årsavgiften på bil er høy i Norge. I disse dager skal vi betale årsavgiften, og der henter staten inn betydelige inntekter. Bilavgifter, ikke minst, bompengeavgifter og fergepriser, bl.a. i distriktene, gjør at den norske befolkning får stadig større utgifter når det gjelder bilhold. Det å innføre avgiftsreduksjonen allerede nå er å gi et håndslag til den norske befolkning, slik at man får en normal pris på bensin – og dermed en lavere pris på bensin – og slik at man kan bruke egen inntekt på en bedre og mer fornuftig måte og slik la befolkningen heller enn staten hele tiden stå igjen som vinner. Og det er jo underlig at når det fremsettes et forslag i denne sal som skal komme den norske befolkning til gode, da er det populisme.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Representanten Dalheim sa det så godt her oppe: De fastsetter budsjettet for ett år av gangen, og det skal henge sammen. Men hva har vi nå sett, etter at budsjettet er fastsatt? Da har det ikke hengt så mye sammen, da har vi fått den ene retretten etter den andre. Vi har fått konjunkturavgiften, men den kan vi plutselig gå tilbake på, og vi har fått avskrivingssatsene for landbruket, og de kunne vi bare gå tilbake på. Da var det ikke snakk om at budsjettet skulle henge sammen. Representanten Dalheim tar ordet «populisme» i sin munn når han snakker om Fremskrittspartiet. Men hvem er det vi ser figurere i alle motorbladene og bilbladene? Jo, det er Dalheim: Ned med avgifter, det er altfor dyrt med bilbruk, bensinen er for dyr – alt mulig er for dyrt. Når representanten Dalheim for én gangs skyld har en sjanse til å gjøre noe med alle disse avgiftene, kan han få lov til å gjøre det i dag, han har en god sjanse til det nå. Og jeg vil bare minne representanten Dalheim på at staten tar inn 40 milliarder kr i året – dette vet han godt – og det som brukes til både drift, vedlikehold og investeringer i veier, utgjør stakkars 10 milliarder kr. Dette misforholdet utgjør et enormt gap. Vi kan egentlig gjøre to ting. Vi kan sette av mer penger til drift og vedlikehold av veiene våre, og vi kan bygge ut flere veier. Jeg vil vise til Nasjonal transportplan, som vi nylig behandlet her i salen, der vi ville øke investeringene til veier og vedlikehold med ca. 4,5 milliarder kr i året. Det var altfor mye for denne sal, og det var alt- for mye for representanten Dalheim. Selv med denne lille økningen er det langt igjen til de 40 milliardene – kjempelangt. Så vi kan gå inn for dette forslaget og ytterligere redusere avgiften på bensin lite grann. Vi ber jo ikke engang om en økning av den, vi ber bare om å framskynde avgiftsreduksjonen noen måneder, og det vil ikke bety så voldsomt mange kroner på budsjettet. Men det vil bety en god del for dem som bor i utkantene, der vil en framskynding av denne avgiftslettelsen bety temmelig mye. – Og det er jo et paradoks at de som snakker høyest om å bevare utkantene, de har allerede forlatt salen og er tydeligvis ikke interessert i noen som helst bevaring av utkanter og lettelser for dem som bor der.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Jeg er glad for det Dalheim sa nå, at han vil gjøre det billigere å kjøpe bil. Det skal jeg faktisk ta med meg i neste budsjettrunde. Da får vi se om representanten Dalheim er så ivrig etter å sette ned avgiftene, for en må jo sette ned avgiftene hvis det skal bli billigere å kjøpe bil. Dalheim sa jo at statens inntekter skal være de samme. Det vil si at en må øke avgiftene på driften av bil, og da vil altså bensinprisen øke ytterligere med representanten Dalheim. Men at det vil bli billigere å kjøpe bil – det skal det bli hyggelig å følge videre.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Jeg vet ikke om det var en utfordring til meg. Det var vel mer en utfordring til representanten Dalheim og Arbeiderpartiet. Det var vel egentlig dit han skulle ha stilt den replikken. Jeg er veldig glad for at Børge Brende nå setter ytterligere fokus og tommeskruen på Arbeiderpartiet, for representanten Dalheim sa vitterlig at han ville sette ned bilavgiftene. Så kom han opp her etterpå og sa at de skulle se på dette, og kanskje blir det en gang i løpet av 2004. Børge Brende sier at dette har han hørt i 20 år. Ja, vi skal ha et valg til høsten, og da får vi bare minne velgerne om at Arbeiderpartiet har sagt dette i 20 år. Det var vel kanskje det Brende ville gjøre, og det er jeg takknemlig for, for da kan vi stå sammen og si til velgerne at dette har Arbeiderpartiet sagt i 20 år.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Presidenten sier at vi lever i et kupert land, og kupert må jammen forslagene og de budsjettene som Arbeiderpartiet legger fram, være, for nå sier representanten Dalheim at bilavgiftene har gått ned med 17 pst. Jeg lurer sannelig på hvor de 17 pst. har blitt av. Jeg har ikke sett noe til dem når jeg har kjøpt bil. Det kan jo hende at representanten Dalheim etter å ha lest i et eller annet motorblad ligger en natt og sover godt og drømmer at bilavgiftene går ned, og så i et intervju dagen etterpå sier at bilavgiftene skal ned. Nå har du sjansen her i salen i dag til å si hva du vil gjøre, og så får vi se hvordan det går når avstemmingen kommer.
Christopher Stensaker (Fremskrittspartiet), 2001-03-06:
Norge er et av verdens dyreste land når det gjelder bensinavgifter, og det virker som om det er milevis mellom intensjonene om bosetting i distriktene, som mange er så opptatt av, satsing på turisme, lavere fraktomkostninger og de skyhøye bensinprisene. De foreslåtte prisreduksjonene er jo bare en dråpe i havet, de betyr ingenting for den vanlige bilist, og de har ingen betydning for våre transportavgifter eller distriktene. Det må nok gås kraftigere til verks. Jeg vil vise til at det tas inn ca. 40 milliarder kr fra bil og bilisme, og bare ca. 10 milliarder kr kommer tilbake i form av bedre veier eller trafikksikkerhet. Bilen er blitt en gedigen melkeku som ekstrabeskattes gjennom skyhøye avgifter, som kommer på toppen av de høye skattene og avgiftene vi har her i landet. I tillegg til avgiftene som kommer inn fra bilen, og som ikke går til veivedlikehold, veibygging eller sikkerhet, har man også fått et system med at våre veier i stadig større grad bygges ved hjelp av bompenger. Fremskrittspartiet mener at nok er nok, og at det nå er på tide å ta på alvor at vi bor i et land der de fleste er avhengig av bilen når det gjelder en families behov for å handle, komme seg til arbeidet og frakte familiemedlemmer til barnehage eller fritidsaktiviteter. Mener de andre partiene at det er viktig med bosetting i distriktene, konkurranse innen vareproduksjon i forhold til utlandet og turisme, er en lavere bensinpris den beste måten å få dette til på. Bilavgiftene fører også til at vi har en gammel, forurensende og mindre trafikksikker bilpark her i landet enn det vi kunne hatt, og det må man snart begynne å ta på alvor.
Gunnar Skaug (Arbeiderpartiet), 2001-03-06:
Jeg skal være ganske kort. Det er selvfølgelig viktig at stortingsvedtakene blir fulgt opp. Stortingets forretningsorden fastsetter da også at Regjeringen plikter å legge fram en årlig melding. Denne skal inneholde både en omtale av de såkalte anmodningsvedtak og også hvilken skjebne private forslag som er oversendt Regjeringen til utredning og uttalelse, de såkalte utredningsvedtak, har fått. Når jeg tar ordet, er det bare for å minne om at Stortinget, som et hjelpemiddel for Regjeringen i dette oppfølgingsarbeidet, har opprettet et eget vedtaksregister. Dette vil også på mange måter bedre stortingsrepresentantenes muligheter til selv å finne ut hvilken oppfølging deres egne forslag har fått i de enkelte departementer. Det vil være svært tidkrevende om kontroll- og konstitusjonskomiteen alene skulle gå gjennom alle de ulike anmodnings- og utredningsvedtak. I komitemøte den 22. januar i år ble det derfor vedtatt å oversende meldingen til de øvrige elleve fagkomiteer i Stortinget, for å be dem gjennomgå oppfølgingen av de ulike anmodnings- og utredningsvedtak som er omtalt i meldingen fra Regjeringen. Kontroll- og konstitusjonskomiteen er for øvrig av den prinsipielle oppfatning at anmodnings- og utredningsvedtak som omtales i de årlige meldinger, alltid bør oversendes fagkomiteene til uttalelse, slik Stortingets forretningsorden også åpner for. Jeg viser også til komiteens presisering av at «dersom det i den første meldingen som fremmes etter at et vedtak er gjort, opplyses at regjeringen senere vil følge opp vedtaket, må det i den neste meldingen gis nærmere opplysninger om dette».
Carsten Dybevig (Høyre), 2001-12-13:
De forslagene vi skal behandle i dag, er nærmest et lite oppsamlingsheat av mindre endringer i flere lover som vedrører næringslivet. Det foreslås endringer i reglene for åpningsbalanse ved stiftelse av selskaper og ved omdanning fra aksjeselskap til allmennaksjeselskap. Endringen innebærer en forenkling for næringslivet i forhold til de bestemmelsene som har vært gjeldende så langt – samtidig som den nye bestemmelsen fanger opp en praksis som allerede har vært fulgt en tid. Endringen av egenkapitalkravet ved kapitalnedsettelse er en presisering av lovbestemmelsen, slik at det ikke skal oppstå misforståelser. Disse endringene burde være uproblematiske for alle. Også endringen i kravet til revisjon av mellombalanser ved fusjon innebærer en forenkling for næringslivet. Fra krav om full revisjon går vi nå over til å kreve begrenset revisjon. Kravene til dokumentasjon ved slike fusjoner er uansett omfattende – og det bør de selvsagt være, slik at alle får den informasjonen som de har krav på. Den endringen som her er foreslått, vil ikke innebære noen endring i kravene til informasjon, kun en noe enklere og mer effektiv kontroll av det som fremlegges. Forslaget om en hjemmel i forsikringsavtaleloven for å kunne fastsette forskrifter om taksering ved skadeoppgjør i forsikring har sitt utgangspunkt i Stortinget. I 1996 bad et flertall her i salen om å få vurdert en uavhengig klagenemnd. Regjeringen har konkludert med ikke å anbefale en slik nemnd, men altså i stedet åpne for forskrifter. Dette slutter komiteen seg til, i likhet med høringsinstansene. Den siste endringen som nå foreslås, innebærer en tilpasning til EØS-regelverket. Her finner komiteen grunn til å understreke behovet for at norsk lovverk raskt tilpasses EØS-regelverket når det avdekkes uoverensstemmelser. Dette er et selvstendig poeng, som ikke minst vedrører norsk næringslivs betingelser og muligheter til å kunne forholde seg til et klart og forutsigbart regelverk. Selvsagt skal normal saksbehandling følges, og vi skal ta oss tid til å kvalitetssikre det vi gjør. Men med den forutsetningen i bunnen er det viktig at vi sørger for å holde tempoet oppe og unngår unødvendige forsinkelser og utsettelser.