Siri A. Meling (Høyre), 2010-05-11:
Det er en årsak til at Norges nest største eksportnæring målt i verdi er prosessindustrien eller kraftforedlende industri. Den er som vi kjenner til, bygget opp på basis av et område der Norge har og har hatt et komparativt fortrinn, nemlig tilgang på energi, og at denne energien har hatt konkurransedyktig prising. En del industribedrifter har eid kraftproduksjonen selv og således hatt kontroll på større deler av sin egen verdikjede. Dette har betydd utvikling og arbeidsplasser i mange lokalsamfunn rundt omkring i Norge, og denne industrien har gjennom generasjoner bidratt med kompetanseutvikling og inntekter til samfunnet. Høyre er opptatt av at denne industrien skal videreutvikle seg i Norge, og vi ønsker å legge forholdene til rette for at nettopp dette skal kunne skje gjennom dette forslaget fra en samlet opposisjon. Energikostnadene utgjør en relativt stor andel av kraftforedlende industris kostnadsbilde, og gjennom å kunne forlenge utleieperioden av kraftverk fra 15 til 30 år vil det både bli mer interessant og ikke minst sikre en større grad av forutsigbarhet for aktørene. Vi ble nylig vitne til at en stor aktør, nemlig Hydro, kjøpte seg opp i et gruveselskap for å sikre seg råstoffet som brukes i deres egen produksjon. Det er et ganske betegnende bilde at Hydro nå har sikret seg råstoff for 100 års produksjon, men bare har sikret seg energi et par år frem i tid innenfor det regimet vi har i Norge. Dette er et resultat av regjeringens politikk, og det er med forundring jeg konstaterer at bl.a. Arbeiderpartiet som det største av regjeringspartiene ikke er mer opptatt av å videreutvikle og sikre norske arbeidsplasser. Det er som representanten Henriksen og saksordføreren sa, at går en industribedrift over ende, går ofte lokalsamfunnet også over ende fordi disse bedriftene ofte representerer hjørnesteinsbedrifter. Det samme gjelder for Senterpartiet, når vi vet at disse industriarbeidsplassene hovedsakelig ligger i Distrikts-Norge. Tilrettelegging for vekst innenfor denne industrien er også god distriktspolitikk. Jeg husker tilbake til valgkampen i 2005, hvor spørsmålet rundt industrikraftregimet var et viktig tema, og hvor særlig Arbeiderpartiets representanter var tydelige på at et slikt regime skulle komme på plass. Nå kom ikke et slikt regime på plass nettopp fordi det var i strid med våre internasjonale avtaler, men i forbindelse med forrige valgkamp – i 2009 – kom et løfte om garantiordninger. Men selv denne ordningen er ennå ikke kommet på plass. Som representanten Skumsvoll ganske riktig refererte til, sto det i går i Trønder-Avisa at Norske Skog truer med å legge ned deler av sin aktivitet hvis ikke disse garantiordningene kommer på plass innen kort tid. Det sier noe om betydningen av energidelen for den kraftforedlende industrien. Arbeiderpartiet har til og med programfestet at de vil arbeide for at avtaleperioden på utleie av vannkraftverk utvides fra 15 til 30 år. Politikken som nå føres, er i strid med det programmet Arbeiderpartiet har gått til valg på for denne stortingsperioden, og jeg håper at dette faktum oppfattes av velgerne rundt omkring i mange lokalsamfunn hvor denne typen industri er lokalisert. Jeg håper også at fagbevegelsen merker seg dette faktum. Til slutt virker det som om Arbeiderpartiet er noe påvirket av å ha regjeringssamarbeid med Senterpartiet når det gjelder det eksemplet representanten Henriksen brukte, om at trenger du melk, så trenger du ikke kjøpe en hel ku, du kan bare kjøpe melken. Jeg vil si at jeg synes dette er en noe overfladisk tilnærming til en viktig problemstilling for den kraftforedlende industrien i Norge. Alvoret tilsier tiltak som monner, og jeg vil oppfordre Arbeiderpartiet til å være med og støtte opp om sitt eget program og støtte forslaget som nå foreligger.