Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2000-03-09:
Regjeringen la våren 1999 fram St.meld. nr. 29 for 1998-99, den såkalte energimeldingen. I meldingen gis det en gjennomgang av sentrale forutsetninger, mål og strategier for energipolitikken, energiforsyningen i Norge, ulike teknologier for produksjon av energi, politikk for omlegging av energibruk og energiproduksjon, det norske kraftmarkedet og energipolitiske utfordringer. Det er i meldingen gitt en oppsummering av framskrivninger av energiforbruket fram til 2020 basert på Energiutvalgets beregninger, jf. NOU 1998: 11, Energi- og kraftbalansen mot 2020. Regjeringen legger i meldingen opp til en energipolitikk som skal bygge på at miljømålene vil bestemme produksjonsmulighetene. Det legges vekt på å føre en aktiv politikk for å begrense energiforbruket. Økt produksjon må ifølge Regjeringen i større grad baseres på nye fornybare energikilder, og det hevdes at en omlegging av energipolitikken må gjøres på en måte som er effektiv og samtidig akseptabel for velferden. Regjeringen vil stimulere til å utvikle fornybare energikilder gjennom et utviklingsprogram, med en utbygging av vindkraft på 3 TWh pr. år, og med vannbåren varme basert på fornybare energikilder, varmepumper og spillvarme på 4 TWh pr. år innen 2010. For å nå disse målene vil Regjeringen bruke 5 milliarder av befolkningens skatte- og avgiftskroner. Regjeringen vil også føre en aktiv politikk for å begrense energiforbruket og redusere avhengigheten av elektrisk oppvarming. Her vil en ta i bruk økte avgifter for å nå målet. Dette er allerede påbegynt i og med at budsjettavtalen med Arbeiderpartiet sist høst medførte en økning i elavgiften. Det er gjennom flere år skapt en myte i Norge om at vi er noen store sløsere av energi. Dette er ikke riktig. I en oversikt fra NVE, som riktignok er tilpasset samme klima, viser det seg at energiforbruket i norske husholdninger faktisk er mindre enn gjennomsnittet i EU, og mindre enn i eksempelvis Danmark. Norge framstår i dag som en energistormakt med en produksjon på nærmere 3 000 TWh i form av kraft, olje og gass, og vi greier bare å bruke 7-8 pst. av dette selv. I europeisk sammenheng sitter vi i dag på 30 pst. av vannkraftproduksjonen, vi har over 45 pst. av gassreservene og 75 pst. av oljereservene. For å sette det hele i et perspektiv utgjør vi altså mindre en 1 pst. av befolkningen i det samme området. Det er på bakgrunn av dette grunn til å stille følgende spørsmål: Hvorfor i all verden skal ikke det norske folk få bruke noe av denne enorme energirikdommen vi har for å kompensere for de ulempene vi har med å bo i et land med et kaldt klima? Er det så galt at vi bruker noen av de naturgitte ressursene vi har for å kompensere for noen våre naturgitte ulemper? Norge har nå gjennom flere år måttet importere store mengder kraft fra sterkt forurensende kullkraftverk i Danmark, selv i såkalte normalår. Dette varierer selvsagt fra år til år på grunn av varierende nedbørsmengde og temperatur. Etterspørselen etter energi, også i form av kraft, har imidlertid vært stigende. Regjeringens enorme og kostbare satsing på fornybare energikilder og vannbåren varme, vil ikke på noen måte imøtekomme etterspørselen etter energi verken i dag eller i framtiden. Vi vil fortsatt være avhengig av import av store mengder sterkt forurensende kullkraft, og det er planlagt flere kabler til Europa for å imøtekomme dette. Det er et faktum at produksjon av kraft ved hjelp av vindmøller ikke vil monne i denne sammenhengen, og at disse heller ikke vil kunne stå på egne bein økonomisk i overskuelig framtid, men være avhengig av sterk subsidiering. I tillegg til dette må vi ikke glemme de naturinngrep, for ikke å si den visuelle forsøpling, slike installasjoner vil medføre. Og vi registerer nå at naturvernorganisasjonene er på banen og går imot dette. Fremskrittspartiet vil imidlertid ikke på generelt grunnlag gå imot utbygging av vindmøller, men vil hevde at disse må stå på egne bein økonomisk, uten subsidiering fra det offentlige. Regjeringens kostbare satsing på vannbåren varme vil også ha svært begrenset betydning. Vårt land er som kjent spredt befolket, så utbygging av infrastruktur vil medføre enorme kostnader og bare være lønnsomt i tett befolkede områder. Vi kan ikke sammenlikne oss med f.eks. Danmark, hvor det bor mer enn 6 millioner mennesker på et område på størrelse med Finnmark. Fremskrittspartiet vil ikke være med på å bruke 5 milliarder av befolkningens skatte- og avgiftskroner på denne håpløse satsingen. Vi vil heller ta i bruk mer av våre enorme gassressurser i Norge, og legge forholdene til rette for bruk av gass i industrien både som energibærer og råstoff, i samferdselssektoren og til bruk i husholdninger. Her ligger det et enormt potensial for verdiskaping og industriutvikling. Vi vil også legge forholdene til rette for bruk av gass til kraftproduksjon. Dette vil i tillegg til å bedre den nasjonale forsyningssituasjonen og verdiskapingen i Norge også være god miljøpolitikk. Dette har sin bakgrunn i at forurensningen fra fremtidige gasskraftverk i Norge vil være langt mindre enn det som spys ut fra de sterkt forurensende kullkraftverkene i Danmark og resten av Europa. Flere av disse sterkt forurensende kullkraftverkene i Danmark skulle jo etter planen vært nedlagt, men norsk import har bidratt sterkt til at de fortsatt er i drift. Og hva vil skje når disse engang blir nedlagt? Jo, uten utbygging av gasskraftverk kan vi komme til å oppleve at vi må importere kraft til Norge som er basert på norsk gass som er eksportert til Europa. Da vil vi bruke store mengder energi på å frakte gassen fra Norge til eksempelvis Tyskland eller Holland. I tillegg må vi ikke glemme det enorme energitapet vi vil få i overføringsnettet ved å få kraften tilbake, og verdiskapingen vil skje på utenlandske hender. Dette kan umulig være god energi-, miljø- eller næringspolitikk. Bygging av gasskraftverk er den eneste fornuftige veien å gå for at energistormakten Norge også i fremtiden skal ha industriutvikling og verdiskaping på norske hender, slik at vi kan trygge velstanden for vår befolkning. Fremskrittspartiet vil legge forholdene til rette for en slik utvikling, og vi vil derfor ikke støtte Regjeringens satsing i energimeldingen, som ikke kan karakteriseres som noe annet enn et kostbart luftslott. Jeg vil med dette sette fram forslag nr. 1, på vegne av Fremskrittspartiet og Høyre, og forslagene nr. 7, 8 og 9, på vegne av Fremskrittspartiet. På bakgrunn av de betenkninger som er framkommet fra Justisdepartementets lovavdeling og den usikkerhet dette har medført, vil jeg ikke sette fram forslag nr. 6, men heller vise til vårt lovendringsforslag som ble fremsatt i Odelstinget den 7. mars, og som går ut på å ta ut CO2 av forurensningsloven. Det er et paradoks at i Norge må en lempe på forurensningsloven for å få gjennomført en bedre miljøpolitikk!