trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Henrik Asheim (Høyre), 2022-03-01:
Jeg tror kanskje, hvis man ser tilbake på debatten fra 2015, at både skremslene fra venstresiden og fagbevegelsen slo feil, og at noen av de håpene som regjeringen den gangen hadde, heller ikke slo til. Som jeg sa i mitt innlegg, er det klart at de som står lengst unna arbeidslivet, trenger først og fremst både tiltaksplasser, språkopplæring og arbeidstrening for å komme inn, og denne endringen var ikke først og fremst ment for dem, men nettopp, som statsråden sier, for noen av de andre som har fått en tilgang til arbeidslivet. Mitt andre spørsmål gjelder egentlig det som representanten Lundteigen påpekte, nemlig at vi har seks måneders prøvetid, og den er «reell». Nå har Fougner-utvalget vist til at den i realiteten ikke er det, i den forstand at hvis man ser på rettspraksis, er det ganske krevende å si opp noen som er på prøvetid. Det betyr igjen at man da stenger igjen en dør og viser til et annet tiltak, som Fougner-utvalget selv viser til ikke fungerer etter den hensikten. Er statsråden enig med representanten Lundteigen i at prøvetiden i dag er reell og er en erstatning for midlertidige ansettelser?
Henrik Asheim (Høyre), 2022-03-01:
Det som ser ut til å ikke nevnes når man diskuterer disse tingene, er de innstrammingene og innrammingene som kom samtidig som denne generelle adgangen ble innført, f.eks. at man kan ikke, som statsråden sa i sitt innlegg, bruke midlertidig arbeidskraft til varige oppgaver, for da går tiden ut etter tolv måneder, og da skal man få fast jobb. Dette var jo grunnen til at man sa at man ikke kan ha mer enn 15 pst. ansatt i midlertidige stillinger i en bedrift, og at man sa at man skal ha en karantenetid dersom man avslutter forholdet. Det kan kanskje være noe av forklaringen både på hvorfor det ikke har blitt mer brukt, og på hvorfor ikke en del av de skremslene som venstresiden kom med den gang det ble innført, slo til. Og da er mitt spørsmål tilbake: Hva kommer det av – altså hvis man ser på resultatene – at det er så viktig for regjeringen å stramme inn på dette, som altså har ført til at noen har fått tilgang, innenfor tydeligere rammer enn det som gjaldt før Solberg-regjeringen kom?
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Jeg har forståelse for at det er forskjellige politiske syn i denne saken, men Arbeiderpartiet har lenge hatt en retorikk om at midlertidige ansettelser er et løsarbeidersamfunn. Jeg er glad for at statsråden her åpenbart har en litt mer moderat linje nå når man har kommet inn i regjering, men er ikke statsråden enig i at man ofte møter seg selv i døren, når andelen midlertidige ansettelser gjerne er størst i kommuner som er styrt av nettopp Arbeiderpartiet og Senterpartiet, fordi de styrer de fleste kommunene i landet i dag?
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Dette er en gledens dag, for nå behandler vi en sak som er viktig for tusenvis av mennesker i Norge, nemlig en opptrappingsplan for varig tilrettelagte arbeidsplasser, såkalte VTA. Norge har et skrikende behov for å inkludere flere i arbeidslivet. Altfor mange står dessverre utenfor. Dessverre ble forslaget om en forpliktende opptrappingsplan nedstemt allerede i revidert statsbudsjett i juni, men vi klarer å få flertall for et kompromissforslag om å utrede behovet og komme tilbake i løpet av 2022. I tillegg vedtar vi at andre aktører enn Nav, f.eks. Helt Med, som gjør en fantastisk jobb, kan være ansvarlig for oppfølgingen. Dessverre går både Arbeiderpartiet og Senterpartiet imot dette, men heldigvis er de ikke i flertall, og det blir sannsynligvis sånn at samtlige andre partier på Stortinget går sammen for å vedta det. Helt Med er en fantastisk modell. Dessverre er ikke hele Stortinget helt med, men det er Fremskrittspartiet.
Agnes Nærland Viljugrein (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Er det én ting som står igjen etter de åtte årene vi har hatt med Høyre i regjering, er det hvordan de hadde muligheten til å velge, men aldri tok side med vanlige arbeidsfolk. Gang på gang så vi en regjering som svekket arbeidsrettighetene våre. Gang på gang svekket de det organiserte arbeidslivet med sterke fagforeninger vi har i Norge. Gang på gang gjorde de arbeidslivet vi unge møter, mer usikkert. Det som står igjen som det aller største sviket fra høyrepartienes arbeidspolitikk, er da de åpnet for å svekke arbeidsmiljøloven og få flere midlertidige ansettelser. Se for deg at du akkurat har fylt 20 år, og du har bestemt deg for å jobbe. Du søker på mange jobber, men den eneste du får tilbud om, er en deltidsstilling i tre måneder. Så blir de tre månedene forlenget til tre måneder til, tre måneder til og enda tre måneder til – til slutt uten begrunnelse. Hver gang lurer du på: Har jeg fortsatt jobben min neste gang kontrakten løper ut? I løpet av den tiden du jobber på den arbeidsplassen, tør du ikke si nei til ekstravakter som egentlig ikke passer. Du er redd for å melde deg syk i fare for at sjefen din kanskje synes du er for mye borte, og i verste fall er du redd for å melde fra om ugreie opplevelser eller seksuell trakassering, for alternativet å miste jobben er uansett verre enn bare å stå i det. Oppfattelsen mange unge møter i arbeidslivet, er at man ikke trenger forutsigbarhet når man er ung. Høyresiden argumenterer med at økt midlertidighet betyr mer frihet i arbeidslivet. Det er feil, for det er ingen unge som ønsker seg mer frihet i en arbeidshverdag der man ikke kan planlegge livet sitt framover. Det er ingen unge som vil ha fleksibiliteten til å ikke kunne få boliglån. Og det er ingen unge som ønsker seg friheten til ikke å tørre å etablere seg eller stifte familie. Økt midlertidighet er det motsatte av frihet og muligheter – det er økt utrygghet og ufrihet. Det er fortsatt mulig å ansette midlertidig hvis det er behov for det, men det er ikke behov for et arbeidsliv der flere unge møter midlertidighet uten begrunnelse. Nå rydder denne regjeringen opp. Arbeidsmiljøloven skal ikke svekkes; den skal styrkes. Er det én ting vi unge skal ha, er det et trygt arbeidsliv med faste stillinger, et arbeidsliv der vi kan bidra og engasjere oss på arbeidsplassen vår på lik linje med sjefene, og et arbeidsliv der det er trygt å varsle eller melde fra om ugreie opplevelser fordi vi vet at det ikke er farlig. Det er det norske arbeidslivet som vi er så stolte av, og som vi skal fortsette å kjempe for i årene som kommer.
Sigurd Kvammen Rafaelsen (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Da den tidligere regjeringen innførte generell adgang til midlertidige ansettelser i 2015, innebar det en svekkelse av retten til fast stilling. I dag skal vi rette opp i tidligere feiltrinn og tidligere prioritering. Vi fører nå landet inn på en ny kurs – en rett kurs. Trygghet for arbeid er noe av det viktigste man har. Når man skal investere i bolig, enten det er i Finnmark eller her i Oslo, er fast inntekt noe som midlertidighet ikke kan gi. For når man skal forsørge familien, er det viktig å vite at man har et arbeid å gå til – i dag, i morgen og i tiden framover. Man må ha en forutsigbar framtid. Når man skal planlegge ferien, må man vite at man har trygghet i jobben. For oss er trygghet og trygt arbeid jobb nummer én i denne regjeringsperioden. Et seriøst arbeidsliv med et sterkt trepartssamarbeid er nøkkelen for å ta oss videre. Derfor doblet vi fagforeningsfradraget før jul og styrket retten til et organisert arbeidsliv. Vedtak vi gjorde da, og vedtak vi gjør i dag, trygger små forskjeller blant folk. Trygge arbeidstakere skaper mer, og trygge arbeidstakere gir bedre helse. Faste, hele stillinger skal være normen i det norske arbeidslivet. Det har velgerne gitt klart uttrykk for ved valget i fjor høst, og nå skal vi holde det løftet. Dette handler om paragrafer – men det handler i aller høyeste grad om folk.
Eivind Drivenes (Senterpartiet), 2022-03-01:
Som saksordfører vil jeg takke komiteen for et godt arbeid. VTA-arbeidsplasser – varig tilrettelagte arbeidsplasser – i skjermet eller ordinær virksomhet er en viktig del av norsk arbeidsliv. Mange mennesker som har uføretrygd, har fått verdighet i livet med VTA-plasser. I mange tilfeller er det de som sitter nederst ved bordet, som har fått dette tilbudet; det å ha en jobb å gå til, føle seg nyttig, være med på å skape noe og ikke minst det å ha et fellesskap i lunsjen, noen å dele livets opplevelser med. VTA kom som et resultat av HVPU-reformen for noen tiår siden. Det å kunne gi denne delen av befolkningen jobb og et innholdsrikt liv gir mening med det å ha verv som politiker. I de senere årene har det blitt et økt antall VTA-plasser, og det er bra. Det denne saken dreier seg om, er hvor fort antallet VTA-plasser skal øke, og hvordan oppfølgingen skal skje for dem som er ute i ordinære virksomheter. Skal den oppfølgingen skje via de ordinære kanalene innenfor Nav og alle arbeidsmarkedsbedriftene, eller er det andre måter å gjøre det på? Helt Med, en stiftelse som jobber med tilrettelegging og oppfølging innenfor de ordinære virksomhetene, er et av forslagene. I forrige uke besøkte jeg en arbeidsmarkedsbedrift i Tvedestrand i gamle Aust-Agder – Lisand, en interkommunal bedrift i østre Agder. Der hadde jeg gleden av å se og oppleve de fantastiske menneskene som jobber i den bedriften med bl.a. å veve arbeidskluter og oppvaskkluter. Den gleden og stoltheten jeg så over de arbeidsoperasjonene de utførte, og den stoltheten av å gjøre et håndverk, ser vi kanskje ikke så mange andre plasser enn i den typen bedrifter. Jeg vil si det er unikt i arbeidslivet. Da jeg etterpå hadde samtale med arbeidsveilederne der, sa de også i Lisand at de kan gjøre akkurat den samme jobben som Helt Med, og de gjør det for så vidt for Helt Med mange plasser i landet, men de må bli satt i stand til det og få muligheten til det gjennom Nav. Komiteen er enstemmig på at det er viktig at Nav-veiledere er godt involvert i oppfølgingen av deltakerne i VTA i ordinære virksomheter, og ikke bare ved oppstart. Det er viktig at VTA-deltakere som ønsker å arbeide i ordinær virksomhet, får god oppfølging. Det er små variasjoner mellom forslagene i dag. Vi i det som ser ut til å bli mindretallet, ønsker nok en litt mer utfyllende grunn for og dokumentasjon på det vi gjør, for det er tross alt kanskje noen av de svakeste i samfunnet vi skal hjelpe. Vi er opptatt av at vi skal få et godt tilbud til dem som trenger det i VTA.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
I Hurdalsplattformen slår vi fast at alle som kan og vil jobbe, skal få muligheten til det. I vårt mål om full sysselsetting ligger det muligheter, men det ligger også ansvar. Regjeringen legger arbeidslinjen til grunn i velferds- og arbeidspolitikken, og det er fordi arbeid og velferd henger sammen, både for enkeltmennesket og for samfunnet. Dette forplikter også fellesskapet til å stille opp med aktive tiltak for å hjelpe folk ut i arbeid. Folk med nedsatt funksjonsevne og helsemessige utfordringer skal møte et arbeidsliv som er åpent og inkluderende. I Hurdalsplattformen sier vi at vi skal styrke flere ordninger for å få folk i arbeid, herunder varig tilrettelagte arbeidsplasser, og gjøre dem tilgjengelig for flere, noe vi også viste gjennom det første budsjettet som Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen la fram i høst. Regjeringspartienes medlemmer støtter intensjonene i forslagene som er lagt fram, og som er til behandling her i dag, men vi mener at det er elementer i ordlyden som er problematisk. Vi fremmer derfor to løse forslag i denne saken. De forslagene fremmes på vegne av Arbeiderpartiet og Senterpartiet. I det første forslaget ber vi regjeringen utrede behovet for flere varig tilrettelagte arbeidsplasser i skjermet og ordinær virksomhet og komme tilbake til Stortinget med dette på egnet måte. I det andre forslaget ber vi regjeringen sørge for at det utvikles bedre modeller for oppfølging i VTA-O, inspirert av eksempelvis Helt Med, og komme tilbake til Stortinget på egnet måte. Tilrettelagt oppfølging av personer med utviklingshemning i ordinært arbeidsliv må være av varig karakter. Det er to årsaker til at vi her foreslår alternative formuleringer til det som ligger i innstillingen. For det første ønsker vi å legge opp til en grundigere prosess enn det man rekker i den tiden man har til rådighet fram til statsbudsjettet for 2023 presenteres. For det andre er vi litt bekymret for at en setning som låser det til et omfang av oppfølging tilsvarende det i Helt Med-modellen, kanskje kan sørge for at man ikke får den riktige oppfølgingen for alle. Personer med utviklingshemning er en mangfoldig gruppe med ulike behov og forutsetninger, og noen av dem kan trenge mer omfattende oppfølging enn det som det legges opp til i Helt Med-modellen. Med det tar jeg opp de to forslagene som er fremmet.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Det er ingen flere som har bedt om replikk, men jeg må medgi at en av de tingene jeg savner med kommunepolitikken, er at debattene er litt mer dynamiske, nettopp med mulighet til å ta replikk på flere representanter enn bare statsråden. Jeg må innrømme at jeg ble veldig fristet til å trykke på nettopp replikknappen under representanten Dagfinn Henrik Olsens innlegg, men jeg benytter anledningen til å ta et innlegg i stedet. Selv om jeg i likhet med representanten Kirsti Bergstø har stor sympati for det som er lagt fram her, og den utfordringen mange har havnet i på grunn av konsekvenser pandemien har ført til, lurer jeg på om representanten Dagfinn Henrik Olsen egentlig hørte sitt eget innlegg. For hva er det Fremskrittspartiet har gjort med folk som er på arbeidsavklaringspenger, som ikke er blitt ferdig utredet av det offentlige, som står helt uten skyld i at de ikke har fått hjelp fra det offentlige, og som ikke går ned fra 100 pst. til 66 pst., men som blir stående med null – som ikke får noen ting, som er blitt bedt om å selge unna bil og hus for å få sosialstønad? Jeg synes det hadde vært interessant om representanten Dagfinn Henrik Olsen ville reflektere rundt det. Eventuelt er min anbefaling: Les innlegget på nytt. Sett inn arbeidsavklaringspenger. Sett inn null i stedet for 66 pst., og tenk etter hva det har betydd for folk de siste årene.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Gjennom mange besøk og mange samtalar er det ikkje vanskeleg å bli begeistra når vi snakkar om dette temaet. Og noko som kanskje er like viktig, er at det er vanskeleg å ikkje la seg røre i hjartet, altså kjenne på den sårheita som det er for dei som ikkje får vere med i ulike ordningar, som VTA-arbeidsplassar og ulike tiltak i arbeidslivet. For sanninga er jo at for dei fleste av oss, antakeleg for alle, er det å vere ein del av eit kollegium, å føle at ein får brukt dei evnene og ressursane ein har ibuande i seg, noko av det som gjer oss til dei vi er, det som gjer at vi kan føle oss nyttige for nokon. Eg tenkjer litt på det av og til, at måten vi snakkar om folk som har evner og ressursar på, der ein av og til snakkar om det som ein dugnad, at vi skal hjelpe dei, kanskje ikkje er den rette måten å snakke om menneske på. For sanninga er at dette er menneske som har mykje å kome med, mykje å bidra med, ein verdi for oss like mykje som at vi har ein verdi for dei. Nettopp derfor er eg òg glad for at denne regjeringa har gjort ord til handling og auka antalet VTA-plassar. Det betyr noko for alle dei enkeltmenneska. Og sjølv om dette ikkje er det temaet som blir debattert aller mest i dei store debattane, betyr det ufatteleg mykje for alle dei enkeltmenneska som opplever den stoltheita og moglegheita til å vere med i eit fellesskap, i eit kollegium der ein får bruke evnene sine, og der ein får vise kva ein er god for. Eg har sett gnisten i auga på fleire som har fått vere med i dette, og eg unner alle ein plass der ein kan høyre til. Vi skal vere i frontlinja i dette arbeidet. Vår regjering skal levere. Det meiner eg at vi har fått ein ganske god start på, og det aktar vi å fortsetje med. Som representanten Moflag sa, er jo dette ei mangfaldig gruppe, og dei skal vi alle sørgje for finn ein plass der dei kan høyre til. Det gler meg veldig sterkt at vi deler ein felles ambisjon i denne saka, eit engasjementet som strekkjer seg på tvers av – som Mímir sa det – verdas lengste hestesko. Akkurat i dette tilfellet kan eg vere med på den hesteskoen. Det går heilt greitt. Så skal vi levere.
Torbjørn Vereide (Arbeiderpartiet), 2022-03-01:
Som saksordførar ønskjer eg å begynne med å takke komiteen for eit godt og grundig arbeid i denne saka. Dette representantforslaget handlar om å sikre sjukepengar til pasientar som står i helsekø som følgje av at behandlingane er utsette på grunn av covid-19. Det er dette som er utgangspunktet for forslaget, nemleg ei bekymring for at ulike folk opplever at dei som følgje av desse utsetjingane mistar retten til sjukepengar. Eg ønskjer å leggje fram det som ein samstemt komité vil vise til, nemleg at i 2020 var den gjennomsnittlege ventetida til oppstart av helsehjelp i spesialisthelsetenesta 63 dagar. For referansen si skuld: Dette er ein auke på fire dagar samanlikna med 2019. I andre tertial i 2021, derimot, var ventetida tilbake igjen til 59 dagar. Dette er noko som ein samla komité påpeikar. Det er likevel ei bekymring frå forslagsstillarane si side om at dei enkeltpersonane som opplever fråfall av sjukepengar, vil gå ned frå sjukeløn til det som er arbeidsavklaringspengar, som i staden dekkjer 66 pst. Det er ei bekymring som forslagsstillarane har gjort klart. Men for fleirtalet i komiteen, som består av Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV, er det eit poeng at når ein samanliknar situasjonen før korona og den vi står i no, er det ingen forskjell i talet på ventedøgn. Det er verd å merke seg når vi skal ta stilling til dette forslaget. Ein annan ting som er viktig, er at det er mange pasientar som står i helsekø på grunn av forhold som ikkje skuldast pandemien. Vidare er eit heilt sentralt element at det er utfordrande å skilje kva pasientar som står i helsekø på grunn av covid-19, eller ikkje. Nettopp difor er vi tydelege i vår stemmegjeving: Vi støttar ikkje forslaget, men vi forventar at ein følgjer opp helsefaglege grunnar for å prioritere alle som treng helsehjelp.
Dagfinn Henrik Olsen (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
I disse tider, med det styret vi har rundt oss, kan dette synes som et lite problem, men ved flere av landets sykehus har det blitt overført kapasitet fra ordinær pasientbehandling til beredskap og til å håndtere pasienter med covid-19. Dette har fått betydelige konsekvenser for enkeltmenneskene som får sine behandlinger og operasjoner utsatt. De som har fått sine behandlinger og operasjoner utsatt, opplever ikke bare helseutfordringer og alt det medfører, men også en betydelig økonomisk utfordring. Noen av pasientene har ventet så lenge på behandling at de rett og slett mister retten til sykepenger, som flere har påpekt, og da blir det å flytte dem over på arbeidsavklaringspenger. For de fleste som dette påvirker, gir det en betydelig økonomisk utfordring, da arbeidsavklaringspenger målt opp mot sykepenger fører til en reduksjon i inntekt på 36 pst. Det er urimelig at den enkelte som venter på behandling, skal betale prisen for økt ventetid i helsevesenet. De fleste av disse ønsker å gå tilbake i ordinær jobb raskest mulig, men blir hindret fordi de ikke får den behandlingen de har behov for. Det er betenkelig at flertallet i denne salen tilsynelatende mener at det er rett at de som mister sykepenger og venter på behandling, skal bli tvunget til å gjøre store endringer i sine liv for å få endene til å møtes, når det handler om årsaker som er utenfor deres kontroll. Flertallet er mer opptatt av å vurdere gjennomsnittlig ventetid i behandlingene enn å ta inn over seg de problemene det medfører for dem som blir rammet. Det kan være ulike ventetider ved Sørlandet sykehus og Hammerfest sykehus, og det kan være utslaget som gjør at det nettopp ikke er noen stor forskjell på gjennomsnittet. Ekstra ille blir det for dem som rammes når de registrerer at det finnes ledig kapasitet hos private, men regjeringen ikke ønsker at disse skal brukes grunnet ideologiske standpunkt. Derfor blir ikke pasienten henvist videre til tjenester utenfor det offentlige. Det er trist for dem det gjelder, at de blir rammet økonomisk av en pandemi, men det er enda tristere at flertallet istedenfor å hjelpe dem heller ønsker å ramme dem hardere, ved at de ikke får muligheten til å bli behandlet av private tjenester betalt av det offentlige. Med dette er Fremskrittspartiets forslag tatt opp.
Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2022-03-01:
Forslaget fra Kristelig Folkeparti om å innføre fritak for merverdiavgift for varer som gis til veldedige formål, har gode intensjoner om å redusere kasting og destruering av brukbare varer. Derfor har hele komiteen stilt seg bak et forslag om at regjeringen må se på om dagens regler er for rigide eller skaper barrierer mot sirkulære verdikjeder. Komiteen mener også at dette er noe som f.eks. regjeringens skatteutvalg skal kunne se på. Det er med andre ord enighet om at destruksjon av fullt brukbare varer er et problem som fører til overforbruk av ressurser, noe som verken er bærekraftig økonomisk eller i et miljøperspektiv. Likevel er det ikke flertall for flere forslag i denne omgang, for slik jeg oppfatter flertallet, er det et ønske om en mer helhetlig tilnærming. Det kan virke rigid at momsfritak for frivillige gjenbruksbutikker kun gjelder dersom alle som jobber der, er frivillige og at alt som selges, er fritatt for moms. Men dette er ikke bare begrunnet i at et effektivt skattesystem forutsetter brede skatte- og avgiftsgrunnlag og lave satser. Derfor bør ikke merverdiavgiften ha så mange fritak eller varierte satser. Det er også uheldig om unntak for noen fører til konkurransevridninger i disfavør av andre, eller undergraver etableringene av velfungerende sirkulære forretningsmodeller og verdikjeder. I tillegg kan fritak for merverdiavgift på alle varer til veldedige formål svekke kontrollfunksjonen mot svart omsetning, som da kan bortforklares med at varer er gitt som gaver. Selv om regjeringen Solberg innførte fritak for mat og drikkevarer som gis til veldedige formål, var det fordi matvarer ofte ikke kan videreselges på grunn av f.eks. holdbarhetstid eller skadd emballasje. Likevel måtte produsenter og leverandører betale avgifter dersom de ga bort matvarer framfor å destruere dem. Ved destruksjon bortfalt avgiftsplikten. Dermed ble det økonomiske insentivet å kaste framfor å gi bort. Fritak ble derfor innført for å redusere matsvinn. Men selv om det i noen tilfeller kan være hensiktsmessig med unntak i hovedregelen, er det ikke gitt at dette er hensiktsmessig for andre tilfeller. Så selv om det ikke er flertall for flere forslag, er det et generelt ønske i komiteen om at skatter og avgifter ikke skal skape utilsiktede barrierer mot effektiv ressursbruk. Dette er jo et godt markedsøkonomisk prinsipp. Effektiv ressursutnyttelse lønner seg for næringslivet, gir generelt bedre produkter og tjenester til vanlige folk og er god samfunnsøkonomi. Et godt utformet skatte- og avgiftssystem som priser innsatsfaktorene riktig, bidrar til en mer effektiv ressursutnyttelse, som kan hindre overproduksjon og sløsing av ressurser. Jeg vet at representanten Kjell Ingolf Ropstad hadde ønske om å delta i debatten her i dag, men har vært forhindret. Men jeg har lyst til å benytte anledningen til å takke både ham, som forslagsstiller, og Kristelig Folkeparti for å reise debatten, og jeg er helt sikker på at vi kommer til å få dette fulgt opp videre, bl.a. gjennom forslaget som hele komiteen har stilt seg bak, og som jeg redegjorde for tidligere.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Jeg vil gjerne også takke for at vi får dette forslaget, og for å få satt tekstilbransjen og dens store miljøbelastning på dagsordenen. De nyeste rapportene på feltet anslår at klær er ansvarlig for 6,7 pst. av de globale menneskeskapte CO 2 -utslippene, mens sko står for 1,3 pst. Tekstilproduksjonen har også et stort forbruk av vann og energi, samtidig som den bruker land som kunne blitt brukt til matproduksjon. Produksjonen og forbruket av klær er ute av kontroll, og det fører også til en avfallskrise i land i sør. Vi vet også at 87 pst. av alle brukte tekstiler globalt går til forbrenning eller havner på søppeldynge, og siden klærne ofte er syntetiske, altså mye plast, gir det også enormt mye forurensing av mikroplast. Vi nordmenn ligger på toppen når det gjelder bruk og kast av klær i Europa. Hver og en av oss kaster 23 kg tekstiler hvert år. Hvis vi ser litt utenfor Norges grenser, kjøper folk i Europa over dobbelt så mange klær i dag som for 15 år siden, og bruker dem også bare halvparten så lenge. Skal vi klare å gjøre noe med denne enorme sløsingen med ressurser, kan ikke ansvaret alene ligge på hver enkelt av oss. Vi trenger også reguleringer og tiltak som reduserer sløsingen og miljøbelastningen fra moteindustrien. De viktigste kleskjedene kan gjøre mer for å bli mer miljøvennlig, og det viktigste da er å produsere færre klær og sørge for at klærne som blir produsert, er av god kvalitet og har lang levetid. SV, sammen med flere av partiene her i salen i dag, mener derfor i behandlingen av dette forslaget at produsentansvar kan være et viktig virkemiddel for å sikre økt innsamling av tekstiler for ombruk og sikre at en større del av tekstilavfallet blir materialgjenvunnet. Miljødirektoratet fikk i 2020 i oppdrag å gjennomgå og foreslå forbedringer av produsentansvarsordningen i Norge. Å utrede et mulig nytt produsentansvar for tekstiler falt imidlertid utenfor mandatet. Frankrike har innført produsentansvar for tekstiler, Nederland har også varslet innføring, og i Sverige har man hatt forslag om produsentansvar på høring. Produsentene er nødt til å ansvarliggjøres i større grad for å få ned volumet av overskuddsvarer, sørge for ansvarlig avhending og donasjon, forlenge levetiden på produktene og tilby bruktsalg, reparasjon samt sørge for mer gjenbruk, redesign, klespleie og resirkulering. Det blir ikke flertall for det her i dag, men jeg er sikker på at gjennom behandlingen nå har vi kommet oss et skritt framover for å forandre klesindustrien. Signalene er sterke fra mange partier på Stortinget, om å sikre at forbrukeren kan velge mer miljøvennlig. Med det tar jeg opp forslagene SV er med på.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Vi får bidra til å ha litt debatt, selv om det ikke var mange som tok ordet. Jeg takker for innlegget fra statsråden. I denne saken har flere av partiene stilt seg positive til å få på plass en utvidet produsentansvarsordning for klesbransjen, men regjeringspartiene er ennå ikke med på det. Mitt spørsmål til finansministeren er om dette er noe regjeringen vil være villig til å vurdere, også i lys av at Miljødirektoratet skal gjennomgå produsentansvarsordningen, og der også se på om en kan inkludere klesbransjen i det.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Jeg takker for det. Vi skal absolutt fortsette å følge dette opp overfor miljøministeren, men også overfor statsråden som har ansvar for forbruk, for jeg tenker også er en viktig del av dette. Finansministeren var i innlegget sitt inne på viktigheten av nettopp den gjennomgangen som komiteen ber om. Betyr det at regjeringen vil følge opp, og at vi nå får en gjennomgang av skatte- og avgiftssystemet for å tilrettelegge for mer sirkulærøkonomi og tilrettelegge for mer gjenbruk, og i hvert fall sørge for at det ikke er til hinder for det, slik det er i dag?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-03-01:
Jeg ser at Kristelig Folkeparti ikke har hatt mulighet til å delta i debatten. Sånn er det noen ganger. Jeg har likevel lyst til å skryte litt av Kristelig Folkeparti, som har tatt initiativ til dette Dokument 8-forslaget, og av tidligere partileder Knut Arild Hareide, som egentlig er pådriveren for at man fikk det avgiftsfritaket som man har når det gjelder matsvinn, og at man klarte å få unntak fra det generelle avgiftsregelverket når det gjelder næringsmidler. Det kom egentlig etter at Knut Arild Hareide deltok i programmet «Sløsesjokket» og dro i gang en stor debatt, og da klarte å få med seg forrige regjering på det. Selvfølgelig har også Stortinget den samme målsettingen som det Knut Arild Hareide dro opp. Så det er et veldig godt formål. Jeg ser også at det forslaget som ligger her, har bare gode hensikter og gode intensjoner. Men jeg mener at det man gjorde i forrige stortingsperiode, med at man klarte å målrette det mot matsvinn, var en mye lettere innramming. Næringsmidler er en egen kategori, og det er, som også saksordfører Heidi Nordby Lunde redegjorde for, enklere å ha kontroll på datostempling. Det er også lettere å unngå det vi er redd for, f.eks. at man kan bruke den typen unntak som Kristelig Folkeparti her foreslår – i den aller, aller beste hensikt – til skatteunndragelse, svart omsetning og ting man ikke ønsker. Nå har vi satt ned et skatteutvalg, og de får gå gjennom og se på om det er ting man kan gjøre for å styrke gjenbruk eller det vi i politisk sammenheng kaller sirkulærøkonomi – folk flest kaller det gjenbruk – og mindre bruk og kast. Vi får se på hvilke forslag de kommer med, og så får vi over tid se på hvordan det unntaket som Knut Arild Hareide klarte å få inn, vil virke – om det faktisk reduserer matsvinn, noe vi håper på. Så jeg har egentlig bare lyst til, siden Kristelig Folkeparti ikke er her, å takke for at de gjorde den jobben de gjorde. Jeg mener at vi får la dette virke, og så får vi se om det har ønsket effekt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-03-01:
Det som er Stortingets store frihet, og som jeg er veldig glad for at Stortinget har frihet til, er at man selv om dette er en avgiftssak, løfter inn ulike ting. Men jeg kjenner ikke godt nok til detaljene rundt det arbeidet, så derfor må det også stilles til klima- og miljøministeren, som jobber med det til daglig. Jeg kjenner ham som en særdeles engasjert minister og som helt sikkert er mer enn interessert i å diskutere det med Kari Elisabeth Kaski.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-03-01:
Vi mener at skatteutvalget allerede skal se på det i sitt arbeid, og at det er det også Stortinget ønsker. Når det da blir et nytt anmodningsforslag, må vi selvfølgelig følge opp det. Men vi mener at hovedoppfølgingen er gjennom det skatteutvalget vi har, for der skal det være en bred gjennomgang av skattesystemet, og så vil det da komme til behandling i Stortinget etter hvert. Det er naturlig, når man ønsker at det skal bli mindre bruk og kast, og hvis det er tilpasninger man kan gjøre i skattesystemet for å få det til, at det kommer gjennom den gjennomgangen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2022-03-01:
Vi har en dyktig tolletat i Norge. De er til stede i absolutt alle deler av landet både i hardt vær og mildvær og står i ganske mange krevende utfordringer. Det vi nå gjør, er å foreslå en ny lov om inn- og utførsel av varer og en ny lov om tollavgift, som vil erstatte dagens tollov – altså får vi to lover. De siste årene er det gjennomført flere endringer i oppgavefordelingen mellom tolletaten og skatteetaten. Skatteetaten har fått et mer helhetlig ansvar for reglene om indirekte skatt, altså merverdiavgift og særavgifter. Tolletaten er styrket for å drive effektiv kontroll og administrasjon av vareførselen, samtidig som etaten har beholdt forvaltningsansvaret for toll. Det overordnede målet med lovforslaget har vært å etablere et oppdatert lovverk som er tilpasset tolletatens ansvarsområder. Lovforslaget synliggjør etatens egne oppgaver og klargjør og innarbeider i loven at etaten utfører en rekke oppgaver for andre myndigheter. Reglene om vareførsel og reglene om tollavgift har ulik begrunnelse og formål. Det er bakgrunnen for at regelverket på området deles i to lover. Den sterkt økende handelen med varer inn og ut av Norge gjør at tolletatens vareførselskontroll blir stadig viktigere. Tolletaten kontrollerer tillatelser og restriksjoner på vegne av en rekke andre myndigheter, og det er viktig at etaten da har et klart og oversiktlig regelverk. Dette oppnås ved en egen lov om vareførselen. Ny lov om vareførsel viderefører i stor grad de bestemmelsene i dagens tollov som gjelder innhenting av opplysninger om og kontroll med varer som inn- og utføres fra Norge. Lovens formål er å sikre riktige og fullstendige opplysninger om varer som grunnlag for fastsetting av avgifter og til bruk for kartlegging og statistikk. Det er viktig at man har en god og tydelig lov for vareførsel. Så skal vi ha en egen lov om tollavgift. Med en egen lov der får vi klargjort at reglene gjelder det offentligrettslige pengekravet. Betegnelsen «toll» erstattes med betegnelsen «tollavgift». Tollavgiftsloven viderefører de bestemmelsene i tolloven som gjelder selve tollkravet. Dette omfatter bestemmelser om når tollavgift skal beregnes, og hvem som er ansvarlig for tollavgiften. Videre omfatter det satser og beregningsgrunnlag, nedsettelse av tollavgiftssatser for landbruksvarer og fritak. Fritak som i hovedsak har betydning for merverdiavgift ved innførsel, flyttes til merverdiavgiftsloven. Forvaltningsreglene er oppdatert og utformet på samme måte som for andre skatte- og avgiftskrav, som ble oppdatert ved skatteforvaltningsloven av 2016. Arbeidet med lovforslagene har vist at to ulike lover gjør at reglene på hvert område får en bedre struktur. Selv om enkelte høringsinstanser har vært skeptiske til å erstatte dagens tollov med to nye lover, mener jeg de to lovene både synliggjør tolletatens egne oppgaver og klargjør at etaten utfører oppgaver for en rekke andre myndigheter.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2022-03-01:
Jeg vil benytte anledningen til å takke komiteen for samarbeidet i denne saken, som i disse dager kanskje ikke er den største kioskvelteren, men som allikevel er en viktig sak. Tolletaten ivaretar et viktig samfunnsoppdrag, og det er viktig at tolletaten har gode og tydelige rammer for sin virksomhet. Tolletaten bidrar til både å beskytte samfunnet mot ulovlig innførsel av varer, sikre fellesskapet inntekter og beskytte bedrifter og arbeidsplasser mot konkurranse fra uærlige aktører. Det denne saken handler om, er bl.a. at vi i dag, etter eksisterende lovverk, har én lov om toll og vareførsel. I forslaget ligger det inne at vi skal ha to lover: én om tollavgift og én om vareførsel. Dette har vakt betydelig engasjement underveis i høringsprosessen. Det har også vært en lang prosess. En rekke instanser har i høringen uttalt seg imot, og det er også en del instanser som har uttalt seg for. Det blir også vektlagt fra komiteens side at det finnes argument både for og imot å gjøre det grepet. Samtidig har de instanser som har uttalt seg, og som komiteen også har hatt kontakt med underveis, vært tydelige på at en ønsker at arbeidet med denne saken nå skal sluttføres. Derfor er det også viktig at man i den videre prosessen bidrar til at en kan få en ny lovgivning som er tydelig og klar, at en kan bidra med god veiledning, at en får tydelige forskrifter, og at det nye regelverket blir gjort brukervennlig og bidrar til mindre byråkrati og tydeligere rammer enn i dag. Mindretallet i komiteen vil nok gi uttrykk for hvorfor en mener det er hensiktsmessig å gå nye runder på saken, som innebærer utsettelser og ytterligere bruk av tid for de involverte. Det har også vært en diskusjon rundt begrepet «deklarant», som er et etablert, innarbeidet begrep for dem som jobber med tollspørsmål, og det har vært viktig for dem som håndterer dette på golvet, i hverdagen, som har hatt tydelige tilbakemeldinger, at det begrepet skal bestå som før. Det har komiteen i samarbeid med departementet funnet løsninger for, sånn at en i loven innfører begrepet «deklarasjonspliktig», og at begrepet «deklarant» fortsatt kan være i bruk, slik det har vært fram til i dag.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2022-03-01:
Jeg vil si at de synspunktene som representanten Steffensen tok til orde for på vegne av Fremskrittspartiet, er viktige synspunkter som har vært til stede i prosessen basert på den høringen som var tilbake i 2019. Derfor var det viktig i arbeidet med denne saken, og for meg som saksordfører, å høre hvilke vurderinger de instansene som uttalte seg i 2019 basert på et høringsdokument, har i 2022, basert på den proposisjonen som er lagt fram, og det arbeidet som har skjedd underveis. Det gjelder både det som er knyttet til våre internasjonale forpliktelser og hvordan tollspørsmål blir håndtert i andre land, det gjelder med tanke på å bidra til et oversiktlig og forståelig regelverk og med tanke på begrepsbruk. Jeg vil si at gjennom de møtene jeg har hatt med viktige aktører – flere aktører har jeg også hatt møte med i flere runder – er det kommet viktige og nyttige innspill både fra Tollerforbundet, fra Advokatforeningen, fra NHO og fra en stor aktør som Orkla, som er vant med å håndtere mange tollspørsmål i det daglige, og som har bidratt til at en har fått en innstilling der en forsøker å ta høyde for en del av de synspunktene som er kommet. Samtidig blir det gitt ganske tydelig uttrykk for at en ønsker å sluttføre prosessen og komme videre, men ikke minst ønsker en også være i inngrep med det videre arbeidet med forskrifter, noe jeg har full tillit til at regjeringen håndterer på en god måte. Så er det en del andre spørsmål som dels blir berørt av dette lovverket, men som også blir viktige i andre sammenhenger, og som en rekke av de instansene er opptatt av. Det gjelder bl.a., som det er vist til i innstillingen, hva slags kontrollhjemler tolletaten har i dag, og hva slags kontrollhjemler tolletaten bør ha i framtiden. Der viser en også til de innspillene som er kommet fra de fagmiljøene selv og muligheten til eksempelvis å samordne kontroll etter de to nye lovene, dele informasjon med andre etater, lagre informasjon og benytte observasjon, postsperre og ny teknologi som f.eks. droneteknologi. Tolletaten ivaretar et viktig samfunnsoppdrag på vegne av oss alle. Det er viktig at de har gode og tydelige rammer for sin virksomhet, og at vi i fellesskap bidrar til at det nye lovverket blir utformet på en best mulig måte.
Mahmoud Farahmand (Høyre), 2022-03-01:
Jeg vil starte med å takke for godt samarbeid og god dialog i denne saken. Som foregående taler påpekte, ble det litt engasjement, og mye av engasjementet ble effektuert gjennom lange e-postrekker om deklaranter og mer til. For oss i Høyre er det viktig med en mest mulig effektiv og minst mulig byråkratisk forvaltning av lover og regler – og en forvaltning som gjennomfører sine oppgaver til beste for befolkningen og næringslivet i Norge. I denne sammenheng kommer denne saken godt med. Den bidrar til å fjerne gråsoner og klargjøre ansvarsforhold mellom etatene ytterligere, noe vi håper kan bidra til å forenkle hverdagen til innbyggere og de i næringslivet som er berørt av disse lovene. Med det sagt er dette et krevende lovverk å fordøye, og som foregående taler var inne på, er det viktig at loven tilgjengeliggjøres for brukerne gjennom et godt veiledningsmateriale, og at det gis tilstrekkelig veiledning og innføring i ny lov og i lover og regler. Det er blitt uttrykt bekymring rundt tollbehandling ved vareførsel til og fra sokkelen. Sokkelen er viktig for Norge og for norsk økonomi, og dermed bør prosedyrene i størst mulig grad forenkles for at dette arbeidet skal bli mest mulig effektivt og kostnader og tidsbruk forbundet med vareførsel til og fra sokkelen reduseres. Videre er det viktig at tolletaten gis mulighet til å samordne kontroll etter de to nye lovene. I denne sammenheng er det viktig at nevnte etat har mulighet til å jobbe aktivt i etterretningssporet ved å lagre informasjon samt benytte observasjoner i sitt innhentingsarbeid. Videre må man også kunne gi tolletaten mulighet til å drive med aktiv innhenting ved bruk av droner. Nok en gang ønsker jeg å takke for samarbeidet og god dialog – med et ønske om at de nye lovene kommer befolkning og næringsliv til gode gjennom økt effektivitet i forvaltningen. Før jeg går ned fra talerstolen, ønsker jeg å takke presidentskapet for innledningen til dagens møte med en viktig påminnelse om situasjonen i Europa, som vi alle bør være oppmerksomme på.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2022-03-01:
Regjeringens forslag handler om at reglene på hvert av tolletatens ansvarsområder skal få en bedre struktur og bli mer oversiktlige. Finansdepartementet mener dette best gjøres ved å erstatte tolloven med to nye lover om henholdsvis tollavgift og vareførsel. Fremskrittspartiet deler målsettingene i det som i dag er foreslått: å få en god struktur og ikke minst at det skal være oversiktlig for brukerne. Dette arbeidet har pågått i en del år, og det var daværende finansminister fra Fremskrittspartiet som sendte dette forslaget på høring. Poenget med å sende ting på høring, er jo at en skal lytte til det som kommer, og basert på høringssvarene tror ikke vi det er formålstjenlig å gjøre det regjeringen og stortingsflertallet i dag foreslår. Flere av tilbakemeldingene handler om at ved å erstatte én lov med to, innebærer det en byråkratisering, ikke forenkling. Spesielt advokatfirmaer og Advokatforeningen påpeker at det for brukerne vil være tyngre å undersøke to steder enn ett, og at det kan føre til et dobbelt sett av samsvarende definisjoner og et dobbelt sett av regler som gjelder etter begge lovene. En frykter rett og slett at forslaget vil gjøre regelverket mindre tilgjengelig og svært lite brukervennlig, for både publikum og forvaltning, og viser til at dette kan føre til at rettssikkerheten kan bli svekket. I proposisjonen argumenteres det med at det for skatteetaten vil være en forenkling, men høringsinnspillene tyder altså på at det utenfor forvaltningen kan føre til økt byråkratisering. Fremskrittspartiet registrerer at vi i dag blir stående alene med vår skepsis, men vi vil benytte anledningen til å påpeke at i forbindelse med lovarbeidet i 2007 ble det framhevet som det mest brukervennlige at bestemmelser om toll og vareførsel var samlet i én lov. Basert på de mange høringsuttalelsene etter at lovforslaget ble sendt på høring i 2019, mener vi at synspunktet sett fra brukernes side er like gyldig den dag i dag. Vi frykter at dagens vedtak fra flertallet kan skape uklarheter for brukerne av regelverket og mer byråkratisk etterarbeid for å gjøre det nye lovverket forståelig nok. Fremskrittspartiet foreslår derfor at Prop. 237 L for 2020–2021 sendes tilbake til regjeringen, og at det isteden fremmes forslag om en samlet lov om toll og vareførsel.
Birgit Oline Kjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-01:
Klimaendringar og menneskeleg aktivitet truar artsmangfaldet, og det er dessverre slik at trua dyr ofte blir skotne for å hamne i marknaden for sjeldne varer og trofear. Difor er det viktig med sertifisering og gode tollordningar. Noreg innførte forbod mot isbjørnjakt på Svalbard i 1973, men sjølv om isbjørnjakt er forbode i Noreg, har ein tvilsam handel med isbjørnskinn fortsett. Noreg var i perioden 1976–2015 den fjerde største importøren av isbjørnskinn i verda. Sidan 2011 har Noreg rykt opp på andre plass over importnasjonar – berre slått av Kina. Import av skinn er ikkje forbode i seg sjølv, men det er forbode å handle med skinn frå trua isbjørnbestandar. Og her er problemet som Stortinget må ta tak i, for mykje tider på at Svalbard blir brukt som transittområde for å importere isbjørnskinn. Skinna går via Tromsø og så ut i ein vidare marknad. Men kontrollen og systemet for sertifisering er dårleg, og Tollvesenet har difor sett isbjørnskinn på lista over risikovarer, i lag med andre smuglarvarer. Det blir skote opp mot 1 000 isbjørnar kvart år. Cirka 600 av desse i Canada, og jakta skjer i eit omfang som ikkje på nokon måte er berekraftig. Det blir betalt mest for dei største skinna med best kvalitet, noko som motiverer til å skyte dei største isbjørnane som er i best kondisjon. Denne selektive jakta, i tillegg til klimaendringane, kan føre til at isbjørnen som art blir utrydda. Ifylgje CITES-konvensjonen skal alle skinn ha opphavsmerke som syner at dei ikkje kjem av ulovleg jakt, men det blir dårleg kontrollert – også i Noreg. Dette er noko det norske CITES, ved Vitenskapskomiteen, har orientert Klima- og miljødepartementet om, og dei kom med fylgjande konklusjon i sin rapport 2. juni 2020: «Vi kan ikke utelukke at internasjonal handel med isbjørn fra Canada kan true artens overlevelsesevne.» I 2019 gav også Norsk polarinstitutt råd om å stanse import av isbjørnskinn frå kanadiske bestandar inntil ein grundig gjennomgang og vurdering av importen opp mot CITES-avtalen er gjort. SV har stilt spørsmål om denne handelen og dette kontrollsystemet mange gonger, men det er ikkje blitt teke tak i. I proposisjonen på side 38 står isbjørnskinn spesifikt nemnt, noko som synleggjer at her er det eit problem som vi absolutt bør rydde opp i. Eg vil med dette fremje mindretalsforslaget frå SV i innstillinga og håpar at fleirtalet i Stortinget støttar vårt forslag om å be regjeringa stanse import av alle isbjørnskinn frå Canada til ein har hatt ein gjennomgang av desse ordningane.
Mudassar Kapur (Høyre), 2022-01-11:
På vegne av representantene Helge André Njåstad, André N. Skjelstad og meg selv vil jeg fremme et forslag om endringer i folketrygdloven for utbetalinger ved ekstraordinære tilfeller. Så håper vi at den relevante komiteen kan behandle saken raskt når de får den.
Mudassar Kapur (Høyre), 2022-01-11:
Det er ingen tvil om at de store utslagene i strømprisen de siste månedene har vært en belastning for veldig mange, både enkeltpersoner, familier og husstander. Derfor har det vært viktig for fellesskapet å stille opp, og særlig for de svakeste gruppene. Vi vet at veldig mange av dem sliter. Mange av de gruppene som sliter mest, er de som allerede har svak økonomi. Denne saken gjelder i utgangspunktet personer som mottar bostøtte. Kommunalkomiteen har på kort tid nå hatt tre slike saker, og jeg vil takke komiteen for godt samarbeid. Det går fort når man skal behandle slike saker, og i forbindelse med denne saken vil jeg gjerne takke både komitélederen og ikke minst saksordføreren for god tilrettelegging. Jeg vil også sende en ekstra takk til statsråden for å svare raskt på våre henvendelser. Det betyr mye i en sak som skal behandles raskt. Selv om denne saken handler om bostøtte, er det også andre grupper som sliter i samfunnet vårt. Derfor har vi i Høyre, sammen med Fremskrittspartiet og Rødt – jeg vet at vi kommer til å få støtte fra Venstre i hvert fall – foreslått å utbetale 1 000 kr ekstra til alle som er ledige, permitterte eller mottok arbeidsavklaringspenger ved utgangen av desember 2021, ved neste utbetaling. Det er ikke noen tvil om at dette er en gruppe som hadde det ganske tøft, og har det ganske tøft, særlig på grunn av koronakrisen. De opplever stor usikkerhet. Jeg synes det er synd at vi ikke får støtte til dette forslaget. Særlig hadde vi satt vår lit til SV i denne saken, som kunne vært med på å vippe dette flertallet i favør av dem som trenger disse pengene. Jeg må også påpeke at i den situasjonen som vi har vært i, har dessverre regjeringen flere ganger vært bakpå og kommet sent på banen. Jeg skulle ønske at regjeringen hadde jobbet med disse tingene allerede da regjeringspartiene satt i forhandlinger med SV. Dette er ikke en ukjent problemstilling, og jeg håper at man nå vil følge tett med på situasjonen videre. Jeg fremmet tidligere i dag et lovendringsforslag på vegne av Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre. Det er også nødvendig for å kunne få til denne typen utbetalinger som ligger i vårt forslag, forslag nr. 1, i denne saken. I desember fikk komiteen informasjon om at det skulle komme en større strømkrisepakke. Den gangen var vi bekymret for at bostøttemottakerne, som skulle få penger i desember, ikke ville få hjelp til å betale regningene sine, som forfalt da. Det fikk vi faktisk rett i. Men vi er glade nå for at regjeringen kommer tilbake med bostøtte for de neste tre månedene, og vi støtter det forslaget. Vi håper at regjeringen vil følge tett med på situasjonen framover. Avslutningsvis tar jeg opp forslag nr. 1, som Høyre er en del av.