Martin Engeset (Høyre), 2009-01-08:
I denne saken er det gledelig å konstatere at det er bred politisk enighet om målet med lovendringene, og jeg er glad for at saken endelig kan behandles i Stortinget i dag. Velferdssamfunnets grunnstein er tillit – tillit mellom den som har behov for hjelp, og behandler, og mellom den som har krav på en rettighet, og den som forvalter. Og viktigst av alt: For at vårt skattesystem skal ha legitimitet, må alle ha tillit til at ikke bare skal man få hjelp når man har krav på det, men det er også kun de som har krav på hjelp, som skal få hjelp. Trygdemisbruk er slik sett et angrep på hele fundamentet for vårt velferdssamfunn. Trygdemisbruk skaper mistillit, og alle taper på det. Når noen urettmessig tilegner seg trygd, innebærer det at en som rettmessig skal ha trygd, får dårligere behandling fordi man deler de samme ressursene i forvaltningen, og ikke minst fordi trygdemisbruk svekker samfunnets tillit til velferden og til dem som mottar trygd. Derfor er trygdemisbruk også et angrep på dem som rettmessig skal ha sin trygd og stønad. Trygdemisbruk bidrar til at de rettmessige mottakerne av trygd stigmatiseres. Det bidrar også til at folk ikke slutter opp om velferden, og at skattesystemet mister sin legitimitet. Det er noe av bakgrunnen for at den saken vi behandler, er viktig, og jeg la merke til at dette var et tema som også foregående taler var veldig opptatt av. Omfanget av trygdemisbruk er det vanskelig å si noe bestemt om. Rett nok har vi etter hvert gode data på antall anmeldelser, og hvor mye som avdekkes gjennom det, og rettskraftige dommer, men en kan ikke uten videre ta for gitt at dette nødvendigvis er den hele og fulle sannhet. Selv om man i dag nok har bedre verktøy enn tidligere for å avdekke trygdemisbruk, er det grunn til å være urolig for at det foregår mye som dessverre ikke blir avdekket. Vi kjenner til flere groteske tilfeller som har fått betydelig omtale i media. Det er nok å nevne to av dem. Den ene er den såkalte drosjeskandalen i Oslo, hvor mange trygdede har jobbet svart som drosjesjåfør og svindlet betydelige beløp gjennom en årrekke. Vi har også sett eksempler på at leger og psykiatere har skrevet falske legeerklæringer, og gjennom det bidratt til å lure behandlingsapparatet. Dette er alvorlig. Listen kunne selvfølgelig vært betydelig lengre, men poenget er å vise at denne type saker svekker den grunnleggende tilliten til at vi alle skal ha mulighet for bistand etter loven, og bidrar til å undergrave tilliten til velferdssamfunnet som sådant. Derfor er det viktig å avdekke og straffeforfølge trygdemisbruk. Mange av de tiltak som ligger i Regjeringens forslag, vil bidra til nettopp dette. Informasjonsadgangen må likevel alltid balanseres opp mot den enkeltes rettssikkerhet. For Høyre er det viktig at personvernet ivaretas. Vi er derfor skeptiske til den åpningen som Regjeringen legger til grunn for innhenting av pasientjournaler, og har et alternativt forslag til lovtekst i § 21–4 første ledd. Vi er redd for at den åpningen som Regjeringen foreslår, kan bidra til å svekke den grunnleggende tilliten som må være mellom pasient og behandler eller lege når det gjelder konfidensialitet om opplysninger. Regjeringen Bondevik II fremmet i 2004 flere forslag til lovendringer som ville bidra til å avdekke trygdemisbruk. Et av de forslagene som ble nedstemt, gikk ut på å gi de menneskene som etter folketrygdloven kan pålegges informasjonsplikt uten hinder av taushetsplikt, anledning til å gi informasjon til etterforskningsorganet ved dokumenterbar mistanke. Dette ble nedstemt av de daværende opposisjonspartiene. Både Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet stemte imot det forslaget i sin tid. Siden har Høyre og Kristelig Folkeparti foreslått det samme også i inneværende periode, men heller ikke da fikk dette flertall. Jeg er derfor glad for at dette nå synes å komme på plass gjennom de lovendringer vi nå behandler og vedtar. Men det er jo litt merkelig at det skulle ta fem år fra forslaget første gang ble fremmet, til et flertall i Stortinget slutter seg til dette. Jeg er glad for at regjeringspartiene nå har kommet oss i møte på dette punktet, men dessverre har man her tapt fem viktige år i kampen mot trygdemisbruk i Norge. Til slutt: Vi har også en alternativ lovformulering når det gjelder Navs adgang til å utlevere informasjon på eget initiativ til andre organer. For å ivareta kriteriet om at det foretas en kvalifisert og kompetent vurdering av hvert enkelt tilfelle det skal opplyses om, bør det fremgå av lovteksten at informasjonen skal utleveres fra lederen ved et kontor, eller en lederen har utpekt, samt at det skal begrunnes hvorfor informasjonen gis videre.