Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-16:
Den saken vi behandler i kveld, er ingen liten sak selv om den framstilles slik. Det er en sak som ikke handler om at noen setter pasientene først, mens andre setter systemet først. Det er vi som er mot direktivet, som tar hensyn til at vi trenger et helsevesen som handler om pasientrettigheter, istedenfor den utviklingen vi nå ser i Europa, der pasientene i større grad blir kunder i et marked. Jeg frykter at med tiden vil det vise seg at det vedtaket Stortinget gjør i kveld, er en langt større sak enn det flertallet her i salen gir inntrykk av. Med det første vil antallet pasienter som benytter seg av denne ordningen, være lite, men hvordan framtiden ser ut i et Europa der de nasjonale helsevesen integreres i et mer og mer kommersielt og forsikringsbasert marked, vet vi lite om i dag. Derfor synes jeg flertallet tar en stor risiko når en er villig til å slippe dette løs. Vi vil at norske helsekroner skal gå til å utvikle helsetjenester i Norge. Det viktigste vi kan gjøre for å sette pasientene i sentrum, er å utvide kapasiteten i vårt eget helsevesen. Det vi trenger, er et helsevesen som setter behov først, ikke lønnsomhet. Det dette direktivet i virkeligheten er, er en slags forhåndsgjennomføring av prinsippene bak regjeringens reform, fritt behandlingsvalg, som er en stor privatiserings- og kommersialiseringsreform. Den snikinnføring av den politikken som høyresiden ønsker seg, vil åpne opp for et helt annet element av kommersielle helsetjenester i Norge – det til og med i en periode på den måten at det blir ulike vilkår mellom norske aktører og utenlandske aktører. Det kan i utgangspunktet ikke ha vært tanken med fritt behandlingsvalg. Fra SVs side ser vi dette direktivet som nok et steg i retning av å gjøre helse til en vare på et europeisk marked. Vi anerkjenner ikke at EØS-avtalen skal ha den typen konsekvenser for Norge. Det var aldri tema da Norge skrev under avtalen. Det er en utvikling som går i retning av at EØS og EU-systemet omfatter stadig mer av velferdssektoren, og gjør viktige tjenester som f.eks. helsetjenester mer likt industriprodukter og varer i et marked. Av den grunn var SV i sterk tvil også i forrige periode da den rød-grønne regjeringen fikk dette direktivet til behandling. Det som gjorde at vi til slutt fant ut at vi kunne støtte det den gangen, var nettopp forhåndsgodkjenningsordningen som ville gi en tydelig innramming og tydelige begrensninger i denne ordningen. Så har trusselen om sak for EFTA-domstolen kommet i mellomtiden. Regjeringen har valgt å møte det med noe som jo er logisk ut fra regjeringspartienes politiske utgangspunkt, nemlig et europeisk frislipp på linje med det frislippet de vil ha for kommersielle aktører i Norge. Men den utviklingen gjør det også naturlig for SV i dag å gå mot direktivet som sådan og understreker også at den frykten vi har hatt for at EU-systemet vil ha en type dynamisk utvikling i retning av mer kommersialisering og mindre kontroll, var riktig. Det er flere argumenter for at vi bør si nei til direktivet. Det ene har jeg allerede nevnt, og det handler om kontroll over helsekronene. Det andre handler om prinsippet. Ønsker vi at det norske helsevesenet skal være integrert i et marked, eller skal det være et system basert på rettigheter for befolkningen uavhengig av lønnsomhet? Det tredje er problemstillingen rundt antibiotikaresistens, som jeg har merket meg at statsråden i liten grad har vært villig til å gå inn på i den offentlige debatten. Det er også verdt å minne om at i Dagsavisen tidligere i høst sa overlege Dag Berild ved infeksjonsmedisinsk avdeling ved OUS at å gå inn for dette var stikk i strid med all fornuft. Steinar Westin, professor i samfunnsmedisin, sa: «Det er et vettløst forslag.» Det er sterke ord som jeg forventer at regjeringspartiene vil komme inn på i denne debatten. SV kommer til å stemme for det forslaget vi har fremmet i innstillingen sammen med Senterpartiet om å avvise direktivet. Sekundært vil vi stemme for forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Selv om vi er i tvil om det vil stå seg i EØS og i møte med ESA, mener vi det er bedre at Norge står opp for den politikken som Stortinget har vedtatt, enn at vi gir oss uten videre.