Olemic Thommessen (Høyre), 2007-10-23:
Her er det sagt mye godt og mye man kan slutte seg til. Jeg vil bare knytte noen kommentarer til en del områder som Høyre og jeg selv mener står sentralt. Utgangspunktet er at vi de siste månedene har sett at giganten Telenor har tråkket frem litt som – tror jeg mange vil oppleve det som – en elefant i et glassmagasin. Vi ser en kamp mellom mange aktører for å posisjonere seg for fremtiden etter hvor pengeflyten skal gå, hvor inntektene skal kunne ligge – kort og godt om man skal tjene på å være formidler, om man skal tjene på å være innholdsleverandør, eller om man kanskje skal tjene enda mer på å være begge deler. Det er sånn at når noen kommer fra nabobygda og begynner å hugge i allmenningen, blir det alltid bråk. Det har vi sett nå de senere ukene. Det er ikke bare et vakkert bilde vi har sett. Store aktører innenfor begge sektorer snakker med hverandre, og man fristiller seg i ganske stor grad fra det som vi ellers ofte opplever som det jeg vil kalle en vanlig forståelse av konkurransemessige forhold. Vi som politikere må først og fremst ha for øye at vi skal ha et godt rom for ytringsfriheten, et godt rom for den offentlige debatt. Vi skal sikre at innbyggerne i landet vårt får tilgang på informasjon og på det å være aktør i denne offentlige samtalen. Da er vi avhengige av flere ting slik som utviklingen nå har vært. Vi er både avhengige av at vi har gode distribusjonsplattformer, og vi er avhengige av at vi har gode innholdsleverandører. Vi er avhengige av at konkurransen fungerer innenfor hele bredden. Og jeg synes nok at de som har hoppet på at det å dele Telenor liksom er sesam, sesam, uten å sette dette inn i en større sammenheng, ikke har levert svaret på det vi står overfor. Jeg er glad for statsrådens presisering, at vi snakker om objektive og generelle virkemidler, som vi nå må lete oss frem til, eventuelt å styrke dem vi har. Det skulle da også bare mangle! Skulle staten bruke sitt eierskap overfor en bedrift som Telenor til å begynne å lage noen spesialreguleringer for det selskapet, tror jeg nok at staten ville utsette seg for betydelig kritikk og mistillit som offentlig eier. Jeg ser frem til den saken som er lovet fra Regjeringen om vertikal integrering. Man må der sørge for å komme frem til at det vil være romslighet og lønnsomhet også i det å være formidler ved å bygge plattformer. Vi har forventninger om at de private aktører skal bruke kanskje milliardbeløp på å bygge ut nett, på å bygge satellitter – på å bygge bakkenett for den saks skyld. Da må det også være mulig å få igjen sparepengene sine og sørge for at det må være rom for å utvikle forretningsideer rundt det. Det skal ikke stikkes under stol at det er en betydelig utfordring å kombinere med det å gi aksess til alle innholdsleverandører til en lavest mulig pris. For det som er vårt hjerte nærmest, kanskje, det man først kommer på, er jo at vi ønsker at flest mulig av innholdsleverandører, oftest et større spekter av små aktører, skal ha mulighet til å slippe til overfor alle, og slik sett at vi skal bruke de nye teknologiske vinningene vi har, i innovasjon, i å styrke ytringsfriheten, i å styrke den kreative utvekslingen av informasjon. Jeg tror at det er all grunn til å se på hvordan tilsynene fungerer seg imellom. Der er det kanskje den regulatoriske bakgrunnen som er viktigst. Det er også grunn til å merke seg at EUs regelverk kanskje gir litt andre føringer enn det det later til å være praksis for i vårt land. I alle fall er det tydelig at kjøttvekt ikke på samme måte gjør seg gjeldende i EU som i vårt land. Det er all grunn til å gå inn på lovverk. Men til dem som nå i departementet skal begynne å lage en utvidet eierskapslov, vil jeg nok si at jeg tror at det kan bli en betydelig og ganske krevende øvelse. Jeg tror heller man skal se litt på hvordan konkurransen fungerer. Men altså: Målet er et godt klima for innovasjon og utvikling, både teknologisk og på innholdssiden. Det er det som vil gi det beste resultat for brukerne.