trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Det er bestandig interessant å høre statsrådens beskrivelse av virkeligheten, selv om den kanskje er mer nyansert enn han ønsker å fremstille den. Det er iallfall et faktum at når justiskomiteen diskuterer politiets muligheter, gjør vi det bl.a. gjennom budsjetthøringer om høsten før budsjettet vedtas. Det som er rart, er at hver gang vi har budsjetthøringer, oppfatter i hvert fall jeg det slik at bl.a. Politiets Fellesforbund som i stor grad er budbringer når det gjelder situasjonen i Politi-Norge sett fra deres ståsted, er gjennomgående lite fornøyd med den rammen de gis. Jeg har også sett andre reaksjoner, kanskje spesielt fra avdelingen i Oslo som mer enn en gang har påpekt ulike forhold som de finner bekymringsverdig i forhold til egen virkelighet. Jeg hørte at statsråden nå skrytte av Oslo-politiet. Samtidig er vi klar over at det er lenge siden Oslo-politiet har vært så dårlig på vinningsforbrytelser som de er akkurat nå, noe jeg også anser som en del av statsrådens portefølje. I dag hørte jeg Arne Johannessen på radioen, som var bekymret for situasjonen i Politi-Norge i sommer. Da blir mitt spørsmål: Er det slik at statsråden mener at Politiets Fellesforbund kjører en permanent lønnskamp, eller er det slik at de gir en realitetsbeskrivelse av fakta i Politi-Norge?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Den saken som nå er til behandling, er et representantforslag fra stortingsrepresentantene Odd Einar Dørum og Lars Sponheim om heving av beløpsgrensen for overformynderiets forvaltning av umyndiges midler fra 75 000 kr til 200 000 kr. Det er ikke den saken som har skapt mest kontrovers i justiskomiteen, men det betyr ikke at det ikke er en viktig sak allikevel. Komiteen har vurdert innspillene og tatt med seg de betraktningene forslagsstillerne har fremmet, men har kommet til at man ikke over bordet kan si at 200 000 kr er det rette beløpet. Komiteen har derfor samlet anbefalt å foreslå at Regjeringen får i oppdrag å gjennomgå saken og foreslå en beløpsendring, og samtidig se på et regime for hvordan beløpet jevnlig kan endres, slik at man slipper å ha en tilsvarende debatt hvert åttende eller tiende år før det skjer noe. Jeg registrerer også at statsråden i sitt svarbrev skriver at om man skal heve beløpsgrensen fra 75 000 kr til 200 000 kr, så ville det kanskje vært ille nok om man skulle miste 75 000 kr. Vi må jo ikke glemme hva formålet med loven er, nemlig å sikre at umyndige personers kapital - om jeg kan bruke det begrepet - ivaretas på en god og forsvarlig måte. Loven har noen viktige intensjoner, og derfor er det viktig at man gjennomgår dette nøye før man kommer med konkrete endringsforslag. Jeg forutsetter selvfølgelig at de to representantene som har satt fram forslaget, har gjort nettopp det. Men komiteen ønsker likevel å få et bredere og tydeligere fokus på det. I tillegg har Fremskrittspartiet og Høyre et tilleggsforslag som går på at man fokuserer på hvordan man sikrer best mulig avkastning av de midlene overformynderiet styrer over. Det vil også kun være et plussforslag fra mindretallet, nettopp ved at man fokuserer på en best mulig avkastning av de midlene som overformynderiet styrer over. Med dette anbefaler jeg komiteens innstilling og tar opp mindretallsforslaget.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Fremskrittspartiet skal stemme imot forslag nr. 9 og støtte forslagene nr. 6 og 7, deretter over forslag nr. 9.
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-05-06:
Det har i lang tid vært vanskelig å få besatt politistillinger i de samiske kommunene i Finnmark. Hva vil justisministeren gjøre for å få ungdommer fra de samiske miljøene til å søke på Politihøgskolen?
Vera Lysklætt (Venstre), 2008-05-06:
Politiet har en rekke kjerneoppgaver knyttet til å ivareta sikkerheten til folk, opprettholde ro og orden samt bekjempe kriminalitet. Men politiet har også en rekke andre oppgaver. Sammenlignet med Sverige og Danmark har norsk politi flere roller utover kjerneoppgavene. Politiet i Norge har f.eks. oppgaver innen sivil rettspleie, utlendingsforvaltning samt redningstjeneste og annen krisehåndtering. Slike oppgaver gir politiet en lokal forankring. Det innebærer at norsk politi er tilgjengelig, men det medfører også at politiets ressurser blir presset. Venstre ønsker derfor å øke stillingene i politiet med 3 000 over en tiårsperiode. Vi mener det er viktig å planlegge langsiktig for å få en forsvarlig bemanning, og at bemanningen står i forhold til de oppgavene politiet skal utføre i de ulike distriktene i vårt langstrakte land. Jeg har mottatt mange bekymringsmeldinger fra tillitsvalgte i Politiets Fellesforbund, både i Øst- og i Vest-Finnmark politidistrikt, om konsekvensene av dagens ressursmangel. Dette må tas på alvor. Den nye tjenesteformen med reservetjeneste har med all tydelighet slått helt feil ut i Finnmark. Den fører til at de eneste som betjener befolkningen når det gjelder sikkerhet på kvelds- og nattetid i fylket, er to operasjonsledere som sitter alene på vakt i Hammerfest og i Kirkenes. Dette innebærer at hele Finnmark kan være uten en aktiv polititjeneste på kvelds- og nattetid fordi polititjenestemenn har hjemmevakt via sin mobiltelefon i påvente av å rykke ut. Oppdragene skal først vurderes av operasjonsleder - om det står om liv, legeme og helbred. Vi har med andre ord ikke en døgnkontinuerlig tjeneste hvor politiet er tilgjengelig hele tiden. Ressurstilgangen må ta hensyn til lokale forhold. Sikkerheten til befolkningen må stå i høysetet, og den må være den samme om vi bor i Vestfold eller på Finnmarksvidda. I Finnmark har vi svært store avstander, spredt bosetting og sist, men ikke minst, har vi ulike språk og kulturer å ta hensyn til. Det var ikke uten grunn, og det var helt nødvendig, at det i sin tid ble opprettet et samisk språk- og forvaltningsområde i Indre Finnmark, hvor kommunene Kautokeino, Karasjok, Porsanger, Tana og Nesseby inngår. Vi har også nå fått Indre Finnmark tingrett. Jeg vil spesielt trekke fram de vanskelighetene det har vært over lang, lang tid med å besette politistillingene i landets største kommune i areal, i Kautokeino. Det er dessverre mange eksempler på at politimangelen vi har her, er direkte uansvarlig. Det skjer ofte at ingen er på vakt. I dag er to stillinger besatt, og tre er ubesatt. Slik har det vært altfor lenge. Nærmeste politivakt på ettermiddager, netter og i helgene er i Alta, som ligger 140 km unna, dvs. svært lang utrykningstid. Det er behov for å se på modellen for ressursfordeling mellom politidistriktene - opptaket ved Politihøgskolen må økes, og politiyrket må gjøres mer attraktivt, slik at vi får besatt stillingene. Et ønske om mer synlig politi, slik politireformen legger opp til, lar seg ikke kombinere med det å drive kostnadseffektivt i et fylke på størrelse med Finnmark.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2008-05-06:
Det er viktig for menneskers trygghet at de kan leve et liv uten frykt for eller erfaring med vold. Jeg mener det er samfunnets ansvar å bidra til å forebygge vold og overgrep på gaten, på arbeidsplassen og i nære relasjoner. I et lokalsamfunn er det spesielt viktig med nærhet og tillit til politiet. De skal være med i forebygging og i akuttsituasjoner. Derfor er politi- og lensmannsetaten av stor betydning for enkeltmennesker i et lokalsamfunn. Samtidig er det viktig med mer spesialiserte tjenester for å kunne ta seg av forbrytelser som krever mer spesielle ressurser. Vi trenger begge deler, både et nært politi og et mer spesialisert politi. Etter politireformen, som bl.a. skulle imøtekomme behovet for et mer spesialisert politi ved å etablere en felles kriminalenhet, har bemanningen i mange distrikter blitt sterkt redusert. Dette har gått på bekostning av nærpolitiet. I vestre deler av Vest-Agder er politidekningen blitt redusert til et minimum, spesielt i Lister-regionen. Muligheten for å ivareta den enkeltes sikkerhet er dermed blitt redusert. Responstiden til politiet er som et resultat av dette blitt betydelig forlenget. Vi opplever noen ganger at politiet kommer fram til et åsted etter at den siste journalisten har reist fra stedet - hvis politiet har ressurser til å komme i det hele tatt. Dette er harde realiteter i Vest-Agder, og, som sagt, spesielt i Lister-regionen. Med en halvert bemanning innen politietaten i Flekkefjord må enkeltmennesker kanskje vente til mandag morgen før de får hjelp etter innbrudd i helgen. Brannfolk og ambulansefolk dirigerer noen ganger trafikken ved biluhell på E39. Og det blir nå snakket om borgervern etter at en lege holdt en innbruddstyv i 50 minutter til politiet kom. Han fikk selv bot. Dette er jo ingen positiv utvikling og bryter med folks allmenne rettsoppfatning. Folks trygghet settes dermed på prøve hver eneste dag fordi det ikke er nok politifolk i regionen, og dette er svært uheldig. Når innbrudd og annen kriminalitet forblir uoppklart eller ikke etterforskes i det hele tatt, går det ikke bare ut over folks opplevelse av trygghet, det går også ut over folks rettsfølelse og respekt for politiet. Enkeltmennesker forstår ikke nødvendigvis svære, flotte reformer og omorganisering og spesialisering av politiet i store byer. Enkeltmenneskets trygghet avhenger av respons, nærhet til etat og hjelp i en akutt situasjon. Venstre ønsker ikke et vektersamfunn. Det er politiet som skal utføre politiets oppgaver, ikke private aktører betalt av private selskaper og individer. Venstre vil at alle borgere skal kunne føle trygghet. Det er faktisk en oppgave å skaffe nok politi til distriktene.
Hilde Magnusson (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
I Norge er det mindreårige som av ulike grunner trenger vergemål. Det kan være at foreldrene har falt fra, eller det kan være at de har sparepenger som overstiger 75 000 kr, og overformynderiet blir koplet inn for å ha en ansvarlig økonomisk styring av midlene. Det er en viktig jobb verger og overformynderiet gjør. Vergemålsloven er under revidering, og det er bra. Det har skjedd mye i samfunnet siden loven kom for første gang i 1927. Men jeg synes det er bedre at vi har en helhetlig gjennomgang av loven enn små endringer nå og da. Det er derfor Arbeiderpartiet ønsker å se på beløpsgrensen for når overformynderiet skal styre økonomien til mindreårige, samlet ved gjennomgangen av loven. Det kan synes som om 75 000 kr er lavt. I forslaget går man inn for 200 000 kr. Er det for høyt? Hva er passe sum? Dette kommer vi tilbake til når vi skal se på loven. Vi bør også se på hvordan beløpet jevnlig kan reguleres på en fornuftig måte. Det kan være at vi skal knytte det til grunnbeløpet i folketrygden. Jeg ser derfor fram til at vi skal behandle loven i sin helhet. Overformynderiet og vergene er viktige aktører for rettssikkerheten til enkelte barn og voksne i dette landet. De fortjener å jobbe etter et regelverk som er i tråd med det samfunnet vi lever i i dag, og som på en best mulig måte ivaretar mindreåriges økonomiske verdier.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-05-06:
På slutten av en lang dag i Stortinget en litt doven forsommerdag, hvor det til tider har vært litt temperatur, har jeg sett, ser dette ut til å være en sak som iallfall ikke bør vekke den helt store temperaturen, siden det er en ganske bred oppslutning om at her er det behov for å gjøre noe, selv om det er litt ulikt tempo. Det hadde vært fristende etter å ha fulgt dagens debatter i Stortinget å gi en generell kommentar over en regjering som kanskje gir uttrykk for mer flertallsarroganse enn jeg har sett på veldig lang tid; sågar har vi hørt representanter gi uttrykk for at opposisjonen egentlig er noe som det er litt plagsomt å måtte forholde seg til. Det er ganske skremmende å høre. Men det skal jeg ikke kommentere nå - det krever et større publikum og et større format før vi tar den debatten for alvor igjen. I den saken vi nå behandler, er jeg glad for at det blir en såpass bred oppslutning om at her er det behov for å gjøre noe. Jeg må jo si at i forhold til de erfaringer vi har med å få gjennomslag for mindretallsforslag i denne salen, strekker flertallet seg veldig langt i å innrømme at her er det nødvendig å gjøre noe. Det er en imponerende ydmykhet fra flertallet som vi knapt noen gang har sett - det er i hvert fall lenge siden sist - ved å si at her er det behov for å gjøre noe, og at Regjeringen faktisk ikke har tenkt på alt for en gangs skyld. Det var en liten ting de hadde glemt å tenke på, og det var kanskje å begynne å tenke på å justere disse satsene her. Så kan man gjøre seg en refleksjon over hvorfor vi har et system hvor den type satser ikke blir mer automatisk justert, slik at det som opprinnelig var lovgivers intensjon med verdiene bak slike satser, fanges opp mer automatisk, istedenfor at en må ha disse av og til litt tilfeldige måter å møte det på. Her som på andre budsjettområder, f.eks. hvor Finansdepartementet opererer med automatiske konsekvensjusteringer av satser, burde en også tenkt på at en burde hatt en måte å justerte slike mer lovregulerte satser på, og dermed holdt verdiene mer konstant - om ikke hvert år så i alle fall med faste mellomrom. Kanskje burde det ha vært en del av den løpende utredningsinstruks som de ulike departementer og etater forholder seg til. Jeg kunne brukt mye tid på å kommentere akkurat innholdet og detaljene i dette, men jeg tror jeg bare avslutter med å si at jeg er fornøyd med at et samlet storting her velger å gå så langt. Jeg velger å ta det som en tilslutning til Venstres forslag. Dette er vel ikke et forslag som bør gå opp de store politiske skillelinjene. Det handler bare om å gjøre en jobb på et område som er viktig for mange, og som jeg tror det er nødvendig å gjøre noe med. Jeg synes vel kanskje statsråden i sitt brev er litt slapp i å uttrykke viljen til å gjøre det. Men det går jo an å utfordre ham på at det går an å skjerpe seg og prøve å få gjort dette. Jeg mener isolert sett at disse beløpene kunne vært justert uavhengig av loven i og for seg, for det er behov for det. Så min oppfordring til statsråden er å uttrykke gjennom praktiske forslag det som det åpenbart er Stortingets vilje bør skje.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-06:
Jeg velger å ta ordet på bakgrunn av det siste taler sa. Jeg tror det er veldig mange som kikker mot Norge fordi vi har klart å beholde et bosettingsmønster som faktisk er noe av det beste i Europa, og det har vi fordi det har vært en omforent politikk i Stortinget. Det har vært litt uenighet om doseringa, men enighet om at det er viktig at vi har bosetting i hele landet. Det Fremskrittspartiets representant nå sier, er at det er ikke så nøye når det gjelder å ha bosetting i hele landet, man skal ikke drive en politikk der man syns det er viktig at man befolker Lofoten, Vestlandet, områdene i Gudbrandsdalen osv. Det er interessant, for det tror jeg Fremskrittspartiet står helt alene om. Så kommer Fremskrittspartiet stadig vekk tilbake til ordet «subsidier» - alle de subsidiene som går til Distrikts-Norge. Den største tiltakssonen vi har, er Oslo. Det er ingen steder vi har så mange tiltak som i Oslo når det gjelder offentlige arbeidsplasser, satsing på kultur og satsing på infrastruktur. Det er mange hundre ganger så mye som det man satser i enkelte landsdeler. Men så er det da slik - og det syns vi i SV også - at det er rett å satse på kulturtiltak som opera og teater i hovedstaden. Det er rett å satse på tiltak som god infrastruktur, med jernbane, trikk osv. i et så tettbygd område. Men så har vi en del utfordringer i distriktene, og det er bl.a. mangel på arbeidsplasser. Da er det rett at man også satser på tiltak der. Det er ikke slik at tiltak i Distrikts-Norge der det er et behov som skal dekkes, må ses på som unødvendige subsidier, mens tiltak i byene der det er nødvendige behov, er god politikk. Begge deler er god politikk. Vi må ha en politikk som på en måte er med på å styre samfunnsutviklinga, og derfor er det rett at vi har en distriktspolitikk som er med på å skape arbeidsplasser i de områdene der man har behov for nye arbeidsplasser. Det er ikke subsidier, det er god politikk.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-06:
Flere av Fremskrittspartiets representanter har kommentert mitt innlegg, så jeg tenkte jeg skulle gi en kommentar tilbake. Først til Finnmark. Det er ingen tvil om at den plassen vi driver mest aktiv distriktspolitikk på i Norge, er i Finnmark og Nord-Troms - og det er riktig. Det er riktig fordi det er det mest marginale området vi har. Det var ingen selvfølge i 1945, da store deler av Finnmark var brent ned, at man skulle bygge det opp igjen. Regjeringa Gerhardsen tok et valg - et meget klokt valg - der man satset på Finnmark. I dag har vi kommet opp i en befolkning på 75 000 innbyggere, men det er fortsatt meget marginalt. Det er klart at det at vi satset på Finnmark, var riktig av mange grunner. For det første er det enorme naturressurser som ligger i Finnmark, både på land og utenfor kysten ikke minst. Det har også stor strategisk betydning for Norge. Så den satsinga som ble gjort i 1945 var riktig, og det er viktig at vi viderefører den tradisjonen. Da er det slik at vi må ha en aktiv distriktspolitikk. Jeg ser representanten Sponheim sitter bak i salen. Jeg husker at i forrige periode var jeg hos Sponheim og forhandlet om å få lagt et regionkontor av Mattilsynet til Kautokeino. Det var et klokt valg av den forrige regjeringa, at man ville legge den type arbeidsplasser til Finnmark. Det er klart at den viktigste ressursen i Finnmark er fisken. Det er den som historisk har vært den ressursen man har høstet av hele tida, og som man også vil høste av i framtida. Så derfor til Korsbergs spørsmål om SVs skepsis til olje- og gassutvinning: Ja, SV er et parti som er kritisk til olje- og gassutvinning fordi vi er redde for at man da skal gå for fort fram, og at det kan gå ut over en så viktig ressurs som fisk, ikke minst i Nord-Norge. Den er både historisk og i framtida en så enormt viktig ressurs. Det er faktisk en evigvarende ressurs - i motsetning til olje og gass. Helt til slutt: Som saksordfører må jeg si jeg er veldig glad for at vi har et flertall i dette Stortinget som avviser Fremskrittspartiets politikk på dette området. Hadde Fremskrittspartiet fått styre norsk distriktspolitikk, hadde vi sannsynligvis hatt en bosetting mellom Lillehammer og Drammen. Det hadde fortsatt vært spredtbygd, men det hadde vært et annet Norge enn det vi ser i dag - det Norge som reiselivet vil ha, og som mange av oss er stolte av at vi har klart å bosette fra Finnmark og ned til Lindesnes. Det er viktig, og det er en tradisjon vi skal ta vare på videre, en tradisjon som mange politikere har kjempet for før oss. Jeg syns den holdningen som de enkelte representantene i Fremskrittspartiet viser her, er en bunnløs historieløshet. Ja, den er bunnløs!
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-06:
Jeg har full forståelse for at presidenten vil avslutte debatten, når han ser at folk sitter nede på gaten her og tar seg en pils. Så jeg skjønner godt at man gjerne vil bli ferdig med debatten, og jeg skal være kort. Representanten Korsberg oppfordret meg to ganger når det gjelder SVs olje- og gasspolitikk, til å svare på om vi i det hele tatt er for noe prosjekt. Jeg gjentar det jeg sa: SV har vært et parti som har vært kritisk til for rask og for mye utbygging av olje- og gassfeltene. Men vi har stemt for en rekke prosjekt. Det siste er jo forvaltningsplanen for Lofoten-Vesterålen som vi var med på her for to år siden. Vi har stemt for Ormen Lange, og vi har også stemt for mange andre prosjekt. Men jeg gjentar: Vi er et parti som ønsker å være føre var. Vi ønsker altså å bygge ut i et noe mindre tempo enn det vi har gjort fram til nå i Norge, men vi er ikke et parti som er fullstendig imot olje- og gassutvinning. Vi har stemt for mange prosjekt.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det er i dag eit klart fleirtal i Stortinget for at ein skal gjere alt ein kan for at dagens busetjingsmønster skal haldast oppe. Regjeringa legg aktivt til rette for dette, m.a. ved å stimulere til næringsverksemd i distrikta. Ikkje minst spelar Innovasjon Norge ei viktig rolle i denne samanhengen. Som det står i brosjyren til Innovasjon Norge: «Vi gir lokale idear globale moglegheiter». Innovasjon Norge er vårt viktigaste statlege verkemiddel for nyskaping og verdiskaping rundt om i landet. Gjennom Innovasjon Norge utløyser me dei ulike regionane sine næringsmessige moglegheiter. Med sitt forslag vil Framstegspartiet setje ein strek over store delar av den verksemda Innovasjon Norge byggjer på. Da Innovasjon Norge blei oppretta i 2004, fekk næringslivet éi dør å halde seg til, ved at Turistrådet, Eksportrådet og Statens rettleiingskontor for oppfinnarar blei slått saman med SND. Før det hadde det vore ein prosess der etter kvart både DU, Landbruksbanken, Fiskarbanken, Industrifondet, Den norske Industribanken og Småbedriftsfondet blei slått saman i SND. Det at Høgre støttar dette forslaget, skal me vel ikkje undrast over. Høgres kommunalpolitiske talsmann har nyleg klart gjeve uttrykk for at han ønskjer å trekkje ut pengane frå fylkeskommunen og Innovasjon Norge for å byggje fleire vegar. Høgres kommunalpolitiske talsmann vil med dette kutte 1,7 milliardar kr i året i m.a. næringsutvikling i distrikta for å ruste opp riksvegnettet. Det er vel og bra å byggje og ruste opp vegar, men det har lita hensikt dersom resultatet blir at det ikkje lenger kan bu folk i distrikta. Det å setje næringsutvikling og distriktsutvikling opp mot kvarandre på denne måten har eg liten sans for. Men det at korkje Høgre eller Framstegspartiet er opptekne av distrikta, er ikkje noko nytt. Det har me ikkje minst sett demonstrert når Stortinget behandlar landbrukspolitikken, distriktspolitikken og jordbruksoppgjeret. Når ein summerer opp dei kutta dei vil gjere overfor jordbruket, og det dei her vil gjere med Innovasjon Norge, blir det ikkje mykje att til verdiskaping i bygdene og i distrikta rundt om i landet vårt. Demografien, som det heiter på fagspråket, er urovekkjande. Det blir født for få barn i distrikta. Og for mange unge flyttar ut - og inn til urbane område. Dei halvgamle og gamle blir dermed altfor dominerande ute på landsbygda. For å snu dette krevst det ein aktiv nærings- og distriktspolitikk. Du kan sjølvsagt ikkje tvinge vaksne i trettiåra med barn til å bli buande i distrikta dersom dei ikkje vil - og heldigvis for det. Det er avgjerande at dei vaksne må ha arbeidsmoglegheiter. Barn og unge må få gå i barnehage og skule. Helse og omsorg må vere tryggja og på eit høgt nivå. Og moglegheita for rekreasjon i form av anten friluftsliv, kulturopplevingar eller på anna vis må vere der. Ein bra bustad til ein anstendig pris er heller ikkje av vegen. På denne bakgrunnen er det så avgjerande viktig med ein aktiv statleg næringspolitikk, med god politisk styring, som medverkar til å nå fleire samfunnsmessige mål. Verkemidla i Innovasjon Norge er eit viktig instrument i så måte.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Det har vært en artig opplevelse å følge debatten. Det de fleste andre partiene har kastet seg over, er at fordi vi ønsker universelle løsninger, er vi distriktsfiendtlige. Vi er distriktsfiendtlige fordi vi ønsker løsninger som er for alle, altså prosjekter, ordninger, som alle kan søke på. Da er vi plutselig fiendtlige overfor distriktene. Jeg klarer ikke å se det. Jeg tror vettet og de gode ideene er jamt fordelt over hele landet. Da vil det utløse midler fra Innovasjon Norge uansett. Det kan være at flesteparten som har hatt ordet i denne saken, mener at man har dårligere ideer, mindre kompetanse og dårligere prosjekter i distriktene enn i sentrale strøk. Vi mener at en universell ordning ikke diskriminerer distriktene i det hele tatt. Hvis vi må øremerke mesteparten av midlene til Innovasjon Norge til distriktene fordi man mener de har dårligere prosjekt der ute, så er det ikke støtte lenger. Da snakker vi om subsidiering. Så må jeg bare inn på dette med vei. Jeg er enig med representanten Gullvåg, som var inne på det. Skal vi snakke om distrikt og muligheten for både å bo i distriktet, beholde ungdommen i distriktet og satse i distriktet, må det satses på vei. Da hjelper det ikke å stå på denne talerstolen og skryte av at man har oppfylt Nasjonal transportplan når man vet at forutsetningen for NTP var et helt annet prisnivå enn det som er i dag. Det må satses enormt mye på samferdsel, både på vei og på bane, hvis man skal oppleve at det kommer nye etableringer i distriktene, og at ungdommen skal bli værende. Jeg har hatt den glede å reise land og strand rundt med næringskomiteen, og jeg har møtt mange dyktige gründere. Jeg har sett masse gode prosjekter, og jeg har sett selskaper som har vokst seg enormt store. Ikke nødvendigvis fordi Innovasjon Norge har stått der med en konvolutt med noen penger, men fordi ideen var god, fordi evnen til å legge all innsats i å vokse og bære fram selskapene har vært god. Jeg ønsker universelle løsninger, for da kan alle søke på dem, og man gir Innovasjon Norge muligheten til å løfte større prosjekter der det behovet skulle komme, uansett om det er i distrikt eller i sentrale strøk.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-05-06:
Det er gått fire år siden etableringen av Innovasjon Norge, og Høyre mener derfor det haster med å få tatt en grundig gjennomgang av ordningen, spesielt av hensyn til effektiv bruk av fellesskapets midler, men også av hensyn til det å oppnå viktige mål som sysselsetting, verdiskaping og bosetting. Jeg registrerte at statsråden i sitt innlegg sa at han vil starte evalueringen av Innovasjon Norge i 2009. Ser ikke statsråden at det etter en så stor omorganisering haster med å foreta en kritisk gjennomgang, for å sikre at fellesskapets midler blir brukt på best mulig måte? Når i 2009, i så fall, vil en evaluering komme?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-05-06:
Kristeleg Folkeparti ser ingen grunn til å endra på målsetjingane til Innovasjon Norge. Det er svært viktig at Innovasjon Norge framleis har både næringspolitiske og distriktspolitiske mål om innovasjon, entreprenørskap, sysselsetjing, busetjing og auka samla verdiskaping i heile landet. Det er viktig at oppstartprosjekt og nyetableringar vert tilførte nødvendig kapital. Kombinasjonen av høg risiko og avstand mellom gründer, forskar og investor er sannsynlegvis ei viktig årsak til mangel på slik kapital. Kristeleg Folkeparti vil framheva at satsing på likestilling gjev auka verdiskaping, og at Innovasjon Norge må arbeida for at gode kvinnedrivne prosjekt vert gjennomførde. Me legg ikkje skjul på at Innovasjon Norge sine målsetjingar er krevjande å oppfylla. Det er difor viktig at det med jamne mellomrom vert gjort evaluering av dei ulike tiltaka for å sikra best mogeleg bruk av fellesskapet sine midlar, og at Innovasjon Norge når viktige mål som verdiskaping og sysselsetjing i heile landet. Innovasjon Norge vart oppretta 1. januar 2004 gjennom at Statens nærings- og distriktsutviklingsfond - SND - Noregs Eksportråd, Noregs Turistråd og Statens veiledningskontor for oppfinnarar vart lagde til den nye institusjonen. Så dette er på mange måtar ein ung organisasjon. Kristeleg Folkeparti og Høgre meinar at det no er på tide med ei evaluering av dette. Det å avventa innovasjonsmeldinga vil innebera at evalueringa dreg altfor langt ut i tid. Over tid er det bygt opp ein vesentleg virkemiddelstruktur i fylkeskommunane. Dette kan vera positivt, men samtidig er det ei utfordring om det vert bygt opp fleire parallelle tenester. Det kan gjera landskapet endå meir uoversiktleg for brukarane. Kristeleg Folkeparti ser Innovasjon Norge som ei viktig brikke i ein større, heilskapleg politikk for innovasjon og verdiskaping. I dette store biletet er element som skule og kunnskap, ein velfungerande arbeidsmarknad, tilstrekkeleg konkurranse i produktmarknadane, eit godt skattesystem og eit enkelt og effektivt regelverk svært viktige. Me ser fram til at Regjeringa sin handlingsplan for ein heilskapleg innovasjonspolitikk kjem, og me håpar at han vil koma med konkrete framlegg på desse sentrale områda for norsk økonomi og for norsk innovasjonsevne. På denne bakgrunnen vil Kristeleg Folkeparti røysta imot framlegget frå Framstegspartiet om å endra målsetjingane til Innovasjon Norge.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2008-05-06:
Når en hører på Fremskrittspartiet her i dag, kan en få et inntrykk av at norsk distriktspolitikk overhodet ikke har virket, at vi bare kaster penger rundt oss, og at det gir få eller ingen resultater. I hvert fall ble det sagt i klartekst fra denne talerstolen at en slik politikk kommer Fremskrittspartiet aldri til å støtte. Jeg har også lyst til å henlede oppmerksomheten mot hvordan virkeligheten ser ut i Norge, og hvordan virkeligheten ser ut i land vi ønsker å sammenlikne oss med. Det er helt annerledes å reise rundt i Sverige, der man ikke har ført en aktiv distriktspolitikk, og se hvorledes det landet har stelt seg. Det er gode resultater, og disse resultatene har ikke kommet av seg selv. De har nettopp kommet fordi det har vært en vilje og en evne til å prioritere på mange felt, alt fra samferdsel til næringspolitikk og til offentlig utbygging av utdanningstilbud, og jeg er både glad og forholdsvis stolt over at jeg lever i et land der det har vært en parole at det skal være en jamnstilling mellom by og bygd. Tybring-Gjedde tok opp dette med press i økonomien, og det har jeg lyst til å kommentere. Det er sånn at på tross av at man fører en aktiv distriktspolitikk, er det i alle høykonjunkturer - de er jo sentraliserende i seg selv - press på de sentrale områdene. Det opplever vi også i dag. Det er jo ytterligere en grunn til å forsterke, og ikke redusere, de distriktspolitiske virkemidlene. Jeg er selv fra Trondheim, og har mye erfaring derfra. Det er ikke uproblematisk for et lokalsamfunn, for en kommune eller en by av Trondheims størrelse, å håndtere den pressproblematikken som kommer av at den vokser uhemmet. Det lærer vi også alt om når vi kommer hit, mot Oslo. Nå diskuteres inntektssystemet til Oslo, og da er Oslo først ute med å påpeke alle de problemene som press og vekst fører med seg, og forlanger økonomisk kompensasjon for det. Det har blitt sagt at norsk distriktspolitikk betales av oljen, altså at det er oljepengene som finansierer dette. Jeg har nok en gang lyst til å bruke norsk oljepolitikk gjennom de siste 40-50 årene som et svært godt eksempel på hvordan en aktiv stat, vilje til politikk og vilje til styring, har ført til at vi har fått en balansert utvikling over hele landet, en balansert utvikling som har kommet fellesskapet til gode. Det er altså ikke flertallet i denne salen som har fremmet grunnlovsforslag om at du ikke skal bruke av overskuddet til noe annet enn pensjoner, som har fremmet forslag om skatteletter, som har fremmet forslag om deregulering av oljesektoren og mer styring til oljeselskapene, en politikk som ville ha umuliggjort en aktiv politikk og tvert imot overført profitten til store multinasjonale selskaper.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2008-05-06:
Som jeg sa i innlegget mitt, var det en betydelig nedgang fra 2006 til 2007 når det gjaldt antallet involverte personer som var deltakere i gründervirksomheter, faktisk en nedgang på ca. 30 pst. Den samme rapporten som ble kjent i dag, viser også at det er en kraftig nedgang i antallet personer som kan tenke seg å starte egne bedrifter innen tre år. Dette er jo alarmerende signaler når vi vet at det er behov for stadig å skape nye arbeidsplasser, at arbeidsplasser går tapt, at vi må omstille oss, og at nye må bli en realitet. Er statsråden enig i at det nå må tas et krafttak med tanke på sosiale ordninger, tilrettelegging og stimulans for gründere, slik at det blir enklere å starte små bedrifter i Norge?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Nå har jeg akkurat sagt at jeg tar sikte på å sette i gang en evaluering av Innovasjon Norge - slik at spørsmålet for så vidt er besvart allerede. Vi må selvfølgelig evaluere om alle virkemidler er effektive. Jeg husker fra min tid som landbruksminister - det begynner å bli ganske mange år siden - at vi forvaltet bygdeutviklingsmidlene og hadde en evaluering av dem i et par fylker. Det er midler som nå blir forvaltet av Innovasjon Norge. Da viste det seg at det var et av de mest effektive virkemidlene vi hadde. Det viste seg også at den sikreste investering når det gjelder å etablere nye arbeidsplasser - som var en veldig effektiv investering gjennom bygdeutviklingsmidler - faktisk var de investeringene som ble foretatt av kvinner, noe som er relevant i forhold til Fremskrittspartiets forslag. Vi skal altså ha en gjennomgang for å se på hvilke virkemidler som treffer best, og hvem som gir best effekt når det gjelder sysselsetting, og når det gjelder distriktspolitikk.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det er slik at jeg kommer til å omtale den evalueringen i forbindelse med innovasjonsmeldingen, som jeg har sagt skal legges fram i løpet av 2008. Jeg er innstilt på å få gjennomført en slik evaluering så fort som mulig i 2009. Hvis jeg kan si det på den måten, er det jo kanskje en kjent sak at den type evalueringer som skal basere seg bl.a. på eksterne konsulenter og den type ting, krever en viss nøyaktighet og ordentlighet når det gjelder det å ha anbud, inngå kontrakter på korrekt måte, osv. Det skal vi selvfølgelig også i den saken sørge for er i orden. Jeg kan derfor ikke nå si en dato for når evalueringen kan være ferdig. Jeg er opptatt av at evalueringen skal være god, og der tror jeg representanten Røbekk Nørve og jeg er enige. Så er det slik at selv om dette ble etablert i 2004, bør en slik etablering få noe tid på seg før en har grunnlag for å evaluere. Jeg minner bl.a. om at vi helt opp til det siste har opprettet nye Norwegian Centres of Expertise, f.eks., som vi da har veldig kort erfaring med som grunnlag for evaluering.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Nå har vi tatt noen grep for at det skal være enklere å drive selvstendig virksomhet i forhold til det å være ansatt, f.eks. når det gjelder mulighetene for betalt svangerskapspermisjon, som har vært et av de mest sentrale og etterspurte virkemidler i den sammenhengen. For øvrig er det slik at det i 2007 - nå tar jeg tallet på husken - var 51 000 nye etableringer. Det har ikke noen gang vært et så stort antall nye etableringer, så etableringsviljen i Norge er faktisk veldig stor. Men jeg er enig i at en av de tingene vi bør se på når vi skal foreta en grundig evaluering av Innovasjon Norge, er hvorvidt Innovasjon Norge bidrar til effektiv etablering av arbeidsplasser. I tillegg til det antallet som blir etablert, synes jeg det er like viktig å få evaluert overlevelsesevnen over år til de nyetablerte arbeidsplassene. Derfor synes jeg det er riktig å ta en evaluering når det nå har gått fire-fem år.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
En får forskjellige signaler om det. Noen ganger er det regionale forskjeller, der en etablerer er veldig fornøyd med Innovasjon Norge i sitt distrikt, andre er kanskje ikke så fornøyd i sitt distrikt. Så vil det bestandig være noen prosjekter som er veid og funnet for lett, og der en da mener at det er Innovasjon Norge som ikke har gjort en god nok jobb. Det kan også være, faktisk, at de har gjort en god nok jobb, og den type respons får jeg en del av. Så registerte jeg på NHOs konferanse i år at de positive eksemplene de brukte på kompetansebasert nyutvikling av arbeidsplasser, var knyttet til steder der vi har etablert Norwegian Centres of Expertise. Jeg er relativt sikker på at det i hvert fall er et virkemiddel som fungerer veldig bra som spisskompetansemiljøer. Men helheten når det gjelder de vurderingene som representanten spør etter, får vi først når vi har hatt en grundig gjennomgang og en grundig evaluering. La meg for øvrig få lov til å si at jeg er glad for at det er en bred støtte også fra Høyre, selv om en kanskje kan diskutere nyanser, til at Innovasjon Norge skal være et virkemiddel både for distriktspolitikk og for generell næringsetablering.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Jeg har ikke tenkt å gå inn på representanten Korsbergs påstand om at det er tomt for vann i bassengene, men heller ta utgangspunkt i de spørsmål som ble stilt av representanten Tybring-Gjedde. Jeg lurer på om det er noe forvirring ute og går, for representanten Tybring-Gjedde påstod at de kronene som ligger i systemet til Innovasjon Norge, er inflasjonsdrivende. Jeg har sett på det representantforslaget vi nå diskuterer, og der er det altså ikke foreslått å redusere pengebruken - ikke der. Noen ganger er det foreslått fra Fremskrittspartiet i budsjettet, men ikke der. Det er foreslått at alle ordninger skal gjøres tilgjengelige for hele landet. Det er ingen innsparing, som man kan få inntrykk av i representanten Tybring-Gjeddes innlegg, så det må bero på en misforståelse. Når den samme representanten påstår at vi år etter år i Norge har brukt distriktspolitiske virkemidler som ikke virker, vil jeg anbefale representanten til om ikke annet å ta en tur over svenskegrensen. Representanten kan f.eks. dra til Lierne i Nord-Trøndelag og se på bosettingen der, med velholdte gårder, jord i drift og aktivt skogbruk, og så stikke over svenskegrensen og se på forholdene på tilsvarende områder på svensk side. Sånn kan vi ta region for region og sammenlikne distriktspolitikken i Norge og resultatene av den med distriktspolitikken i f.eks. Sverige, som ligger ganske nær oss. Det er ingen tvil om at de distriktspolitiske virkemidlene - som det i Stortinget heldigvis er veldig bred enighet om generelt, jf. denne debatten - virker med hensyn til å bidra til at vi skal opprettholde det målet som de fleste partier har, om en spredt bosetting og god levestandard over hele landet. Så sier representanten Tybring-Gjedde at vi ikke kan bruke én krone på samferdsel. Det har ikke blitt brukt så mange kroner på samferdsel som det blir nå! Nå blir det brukt akkurat det antall kroner på samferdsel som en samlet opposisjon i forrige periode, herunder Fremskrittspartiet, ble enige om at det skulle bli i Nasjonal transportplan. Det som er sensasjonelt, er at det er første gang i verdenshistorien at en norsk regjering overholder en vedtatt nasjonal transportplan. Så at det er viktig å investere i samferdsel, det er vi helt enige om. Når det gjelder etterspørselspress og den type ting knyttet til virkemidlene i Innovasjon Norge, kan jeg til slutt si at min ambisjon med næringspolitikken i Norge nettopp er at vi nå skal ta de grepene som trygger den langsiktige utviklingen for sysselsettingen på områder der vi har konkurransefortrinn, sånn at vi kan lande denne høykonjunkturperioden som vi er inne i, på en myk måte for å ha noe å leve av etter oljen og gassen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Teknisk Ukeblad har gjort en beregning som viser at Innovasjon Norge bruker en kvart million på hver arbeidsplass de redder eller skaper. Det er vanskelig å vite hva som burde være en eksakt sum og et fornuftig beløp, men summen er jo så høy at det er grunnlag for å stille spørsmål om vi bruker samfunnets ressurser på den beste måten, slik de blir forvaltet gjennom Innovasjon Norge. Derfor vil jeg spørre statsråden om han ikke mener at disse beregningene bør gi et grunnlag for en gjennomgang og en helhetlig evaluering av Innovasjon Norge, slik at vi i større grad kan avgjøre om virkemiddelapparatet er innrettet på en fornuftig måte.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Siden representanten Tybring-Gjedde stilte noen spørsmål, og ennå ikke har fått svar, skal jeg holde et lite innlegg mens representantene som fikk den utfordringen, tenker ut hva de skal svare, for jeg regner med at det er noen som ønsker å gi et svar på de utfordringene Tybring-Gjedde kom med. Jeg har bare lyst til å knytte noen kommentarer til de innleggene som er holdt i dag, der jeg på mange måter ikke kjenner meg igjen i virkelighetsbeskrivelsene. Jeg vil bare minne de rød-grønne og en del andre om at for et og et halvt år siden fremmet Fremskrittspartiet et forslag om å flytte Investeringsfondet for Nordvest-Russland fra Oslo til Kirkenes. Det stemte de rød-grønne partiene imot. Det ønsket de ikke. Jeg vet ikke om man bruker ordet «distriktspolitikk» om det, men det er i alle fall realiteten. Så er de rød-grønne opptatt av distriktene og arbeidsplassene. Ja, det er også vi i Fremskrittspartiet. Jeg skal gi dere et godt eksempel, nemlig Snøhvit-utbyggingen utenfor Hammerfest. Der var det forespeilet at lokalt og regionalt næringsliv skulle få kontrakter for ca. 600 mill. kr. Summen er vel nå kommet opp i rundt 4 milliarder kr. Der var situasjonen den at Senterpartiet stemte imot Snøhvit-utbyggingen. SV stemte imot Snøhvit-utbyggingen, og i tillegg lenket de seg fast der oppe. Og halve Arbeiderpartiet, med AUF i spissen, var imot Snøhvit-utbyggingen. Det er altså den distriktspolitikken som de rød-grønne forfekter i denne salen. Til SV: Det er jo litt interessant å høre innlegget til representanten Ryan, der man er så opptatt av å dele ut penger til ulike prosjekt rundt omkring i landet. De midlene som deles ut, må skapes et sted. Mye av de midlene man har, kommer fra olje- og gassektoren. Jeg vil bare spørre representanten Ryan: Hvilke olje- og gassprosjekt har SV stemt for i denne salen? Representanten Ryan trenger ikke et treminuttersinnlegg for å forklare det. Han trenger ikke 1 minutt engang for å forklare det, for SV har stemt imot samtlige prosjekt og den verdiskapingen det gir, både nasjonalt og regionalt, i form av at man også har en leverandørindustri som er lokalisert rundt omkring i hele Norge. Representanten fra Senterpartiet har vært på denne talerstolen og snakket om en aktiv distriktspolitikk. Ja, vi fører en aktiv distriktspolitikk, og det er bl.a. å satse på samferdsel, på veiene. Han nevnte også at vi vil rasere kommuneøkonomien. Det er ingen partier på Stortinget som har fremmet forslag om mer overføring til kommunene enn Fremskrittspartiet. Det er fremdeles tomt vann i bassengene, og det er de rød-grønnes fortjeneste - eller skyld.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Jeg skal egentlig bare holde et lite, moderat innlegg for ikke å forlenge denne debatten. I den siste runden, etter at man i debatten gikk over til treminutters innlegg, har det vært interessant å se på den vinklingen enkelte tar: Ola Borten Moe ville gjerne prate om andre land. Han ville ikke prate om situasjonen i Norge, men viste til Sverige. Steinar Gullvåg var i sitt første innlegg tilbake på 1980-tallet og ville prate om Willoch, og Inge Ryan var tilbake til etter krigen for å snakke om Finnmark. Han viste til at man hadde fått Mattilsynet i Kautokeino, og at det var god næringspolitikk. Men Inge Ryan svarte egentlig ikke på utfordringen som jeg gav ham: Hvilke olje- og gassprosjekt har SV vært for? Realiteten - og jeg kan gi svaret her nå - er ikke det at man er kritisk til olje- og gasspolitikken som føres i landet, man er imot den. Hadde SV styrt alene i denne salen, hadde det ikke vært bygd ut et eneste prosjekt. Det er realiteten. Så viste representanten Inge Ryan til hvor viktig fisk er for Finnmark. Ja, fisk er veldig viktig for Finnmark, men da må også representanten Inge Ryan huske på den strukturmeldingen som denne regjeringen, som SV er en del av, har lagt fram. Der skulle man altså strukturere helt ned til 10 meter. Det førte til et massivt opprør langs hele kysten mot den fiskeripolitikken som denne rød-grønne regjeringen fører. Det tror jeg han også må ta med seg. Så viser man til at med Fremskrittspartiets politikk ville alle ha bodd et sted mellom Drammen og Oslo. Det er ganske merkelig, for jeg skal ikke si at Oslo kanskje er et av de stedene vi gjør det dårligst i valg, men vi gjør det svært bra i valg over hele Norge. Hva kommer det av? Jo, det kommer av at vi har rett og slett den beste politikken, og at det er flere og flere som begynner å bli klar over det, også der de driver landbruk. Rogaland er et av de største jordbruksfylkene. Der har de faktisk skjønt at den politikken som denne regjeringen fører, og som SV står i spissen for, ikke fører fram. De har skjønt at skal man ha en aktiv og en god landbrukspolitikk, må man ha nye elementer. Det nytter ikke lenger å la bondeorganisasjonene stå i fjøsdøren og rope etter mer penger. Man kommer ingen vei med det. Man må behandle norske bønder som det de er, nemlig selvstendig næringsdrivende. Takk. Da tror jeg at jeg avslutter nå.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-05-06:
Statsråden varsler nå at denne evalueringen vil bli gjennomført så raskt som mulig, og ut fra den erfaringen vi har med det tempoet Regjeringen har når det gjelder å engasjere konsulenter, antar vi at det kommer til å bli rimelig raskt i 2009. Høyre vil derfor gjøre dette forslaget, forslag nr. 1, om til et oversendelsesforslag i forbindelse med voteringen i dag. Det kunne vært interessant å høre statsrådens oppfatning av effektiviteten i virkemiddelapparatet ut fra det vi har sett så langt. Hvordan fungerer det i forhold til å etablere nye arbeidsplasser, og hva er inntrykket når det gjelder bedriftenes respons på den servicen som Innovasjon Norge yter til næringslivet i dag?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-05-06:
Fremskrittspartiet mener Innovasjon Norge spiller en viktig rolle for å utnytte potensialet i norsk innovasjonskraft. Skattepengene som overføres til Innovasjon Norge, bør derfor ha ett overordnet mål: støtte de ideene som har best forutsetning for å lykkes i et globalt marked, uavhengig av hvor disse ideene klekkes, uavhengig av hvorvidt disse ideene klekkes av en kvinne eller en mann, men isteden setter altså Innovasjon Norge en rekke begrensende kriterier for hvilke prosjekter som skal motta støtte. Det er ikke det jeg skal ta opp i mitt innlegg, men jeg har lyst til å stille næringsministeren, og for så vidt også Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, noen spørsmål. Dere er alle enige om at det er et press i norsk økonomi. Dere er alle enige om at ytterligere én krone brukt over statsbudsjettet vil føre til inflasjon, press på kronekursen og utflagging av norske arbeidsplasser. Dere er alle enige om at det er mangel på arbeidskraft. Jeg har aldri tidligere hørt at det var avhengig av hvor i landet man var, men det er jo interessant. Jeg skal ta med tilbake til finanskomiteen og finansfraksjonen at det altså ikke er mangel på arbeidskraft i deler av Norge. Det er interessant, og jeg skal se på hvordan vi legger opp vårt statsbudsjett på bakgrunn av den informasjonen som kom fra flere rød-grønne representanter her i dag. Mine spørsmål er: Hvorfor ønsker man å bruke 5 milliarder kr, eller innenfor 5 milliarder kr, på Innovasjon Norge dersom dette har alle disse negative konsekvensene, når, ifølge Innovasjon Norge, én krone brukt på Innovasjon Norge har et potensial til å ta firegangeren, slik at økt aktivitet i norsk økonomi er 20 milliarder kr på 5 milliarder kr? Hvordan henger det sammen med at en ikke kan bruke én krone på å bygge infrastruktur, som er vårt ansvar, når man kan bruke 5 milliarder kr på ting som i utgangspunktet ikke er vårt ansvar? Det vil jeg gjerne ha et svar på. Man trenger flere arbeidsplasser i distriktene. Med andre ord: Det er altså ledige hender i distriktene. Det er mangel på arbeidskraft i de sentrale strøk, det er blitt sagt i dag, og da er Regjeringens medisin: Det er helt galt å flytte de ledige hendene fra der de finnes - det ble sagt i dag av saksordfører Ryan at det er ledige hender i distriktene - til sentrale strøk hvor det er mangel på arbeidskraft. Det man gjør, er at man øker landbrukssubsidiene, man har spesielle kriterier når det gjelder dem som bor i distriktene, slik at de har bedre tilgang til midler fra Innovasjon Norge. Er det en fremtidsrettet visjon for Norge når det gjelder næringsliv og hvordan det skal se ut i dette landet 10-20-30-40-50 år frem i tiden? Skal disse subsidiene bare økes og økes, og hvor går egentlig grensen for hvor mye subsidier man vil gi til distriktene, for fremdeles flykter folk fra distriktene til byene? Hvorfor øker man da ikke andelen til distriktene slik at folk blir værende der, hvis de tror det er den rette medisinen for at folk fortsatt skal bo i distriktene? Fremskrittspartiet har ingen tro på den medisinen, uansett hvor mye man bruker av den.