Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2011-04-05:
Jeg blir sikkert klubbet hvis jeg sier det, så da lar jeg være å si at naiviteten kjenner åpenbart ingen grenser – sånn at det ikke er sagt. Når man er villig til å tro på at språkopplæring er det som skal til for å stoppe fremveksten av radikal islamisme, befinner man seg sannsynligvis i en litt annen virkelighet enn oss andre, for det er langt fra tilstrekkelig. Det betyr ikke at det ikke er et godt tiltak i seg selv. Isolert sett er det det. Mange av de tiltakene som Arbeiderpartiets representant viser til, er gode tiltak, men det er ikke nok i seg selv. Vi har altså en situasjon der det kommer imamer fra den iranske stat til Norge og sprer sin hatpropaganda mot Vesten. Det er dokumentert. De står for en islamistisk ideologi som er totalt uforenlig med vårt samfunn og våre verdier. Så snakker man om at det er ulovlig å oppfordre til lovbrudd og den type ting. Men hva med å gjøre noe med problemet før det oppstår, som å forhindre at disse imamene får innreise til kongeriket? Det er ikke sånn at man ikke har mulighet for å regulere dette i utlendingsloven. Selvfølgelig har man det. Det å henvise til religionsfrihet nok en gang blir – med all respekt – en total avsporing. Merk forslaget, merk hva vi snakker om her. Vi snakker om politisk og religiøs aktivitet. Islamisme er først og fremst en politisk ideologi basert på en religiøs verdensanskuelse. Det å ikke se den problemstillingen at personer med innvandrerbakgrunn, at andregenerasjon vokser opp i dag og blir utsatt for dette hatet, blir formørket i sine sinn av dette hatet som disse imamene fra Iran sprer, og ikke være villig til å gjøre noe med det, synes jeg er forbløffende. Å vise til religionsfriheten, vel, det kan man gjerne gjøre, men jeg henleder oppmerksomheten på artikkel 9, tanke-, samvittighets- og religionsfrihet, i Den europeiske menneskerettskonvensjon. Den har altså et punkt nr. 2, der står det følgende: «Frihet til å gi uttrykk for sin religion eller overbevisning skal bare bli undergitt slike begrensninger som er foreskrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfunn av hensyn til den offentlige trygghet, for å beskytte den offentlige orden, helse eller moral, eller for å beskytte andres rettigheter og friheter.» Det vi snakker om her, er nettopp særlig det siste, for den islamistiske ideologien som spres av disse imamene, er en trussel mot rettighetene til for så vidt oss alle, men særlig til de personer med innvandrerbakgrunn som lever i undertrykkelse i det norske samfunnet i 2011. Det handler ikke minst om likestilling. La meg henlede oppmerksomheten på en veldig aktuell sak i media i dag. De siste dagene har det vært begått fem overfallsvoldtekter. Advokat Celine Bache-Wiig uttaler følgende: «Det er omtrent 100 prosent ikke-etniske nordmenn som står bak overfallsvoldtekter. De har en annen kulturell bakgrunn og et annet kvinnesyn.» Her er det også en sammenheng. Når man sprer denne ideologien, som er bl.a. ekstremt kvinnefiendtlig, er det også til hinder for likestilling. Det er en kulturell ballast man tar med seg til Norge. Og så opplever man i et fritt samfunn som andregenerasjonsinnvandrer at det endog kommer imamer fra det diktaturet man tok farvel med, og sprer det samme hatet og den samme undertrykkelsen. Jeg kan ikke skjønne at vi skal være bekjent av det, og at ikke vi, som storting, skal kunne sette i verk regler for å bøte på denne problemstillingen. Det er klart vi kan det. Å henvise til religionsfriheten blir for enkelt. Jeg ber Stortinget og komiteen i særdeleshet om å se nærmere på dette problemet, for dette handler ikke om språkopplæring. Jeg tar til slutt opp Fremskrittspartiets forslag.