André Oktay Dahl (Høyre), 2010-03-11:
Da vi behandlet stortingsmeldingen om kriminalomsorgen, fikk Regjeringen tilslutning til hovedlinjene i denne – ja, faktisk var alle partier enige om at f.eks. Halden fengsel skal være et pionerprosjekt for en ny måte å tenke på, selv om vi den senere tid har sett at ikke alle har vært like klippefaste i media når det gjelder det, og selv om tegningene av fengselet og budsjettene vel ikke akkurat var ukjent for noen av de foregående medlemmene av justiskomiteen eller noen partier. Denne interpellasjonen er ikke reist fordi Høyre er imot alle statsrådens tanker om kriminalomsorgen, men fordi veldig mange av de tankene som vi står sammen om, ikke ser ut til å bli realisert i forhold til noen av de store ordene vi ser i en del pressemeldinger og medieinnslag sammenlignet med hvordan en del mennesker opplever situasjonen ute i felten. Det er behov for å ta denne diskusjonen inn i stortingssalen, da det er lite tilfredsstillende at Stortinget som organ vet mindre og mindre om hva som egentlig skjer. En del spørsmål man tar opp, blir regnet som svartmaling, og man hensettes på mange måter utelukkende til å forholde seg til informasjon som minner litt mer om kampanjenotat. Justisministeren hadde et viktig mål. Det var å fjerne soningskøene. Han har også ved gjentatte anledninger fremhevet denne regjeringens fremragende måloppnåelse innenfor kriminalomsorgen: Kriminalomsorgen har vært satset på og har levert. Spørsmålet nå er til hvilken pris, og hva man har levert. Kriminalomsorgens Yrkesforbund beskriver situasjonen på følgende måte i innlegg i ulike media og i sitt eget KY-blad: «Det er riktig at Kriminalomsorgen har levert. Statsråden har kynisk utnyttet Kriminalomsorgens tilsatte for å oppnå egne politiske målsetninger. Lojalt og med engasjement har de tilsatte jobbet dugnad i håp om at de har bidratt til et bedre og tryggere samfunn, og i håp om å få en bedre arbeidshverdag. De har akseptert å jobbe gratis, de har akseptert å jobbe underbemannet, de har akseptert å jobbe med ufaglærte, de har akseptert å jobbe i gamle bygg som er helsefarlige, de har akseptert et arbeidsmiljø som ligger langt under den standard som en kan forvente(…) De fengselstilsatte er stolte av jobben sin, de setter samfunnets trygghet foran egen velferd, de tilsatte ønsker av hele sitt hjerte å levere god Kriminalomsorg til det beste for samfunnet.(…) Storberget har i sin regjeringsperiode brukt Kriminalomsorgen til å gamble med samfunnets trygghet. Kriminalomsorgen er blitt bedt om å ta større og flere sjanser i forhold til å overføre innsatte fra lukkede til åpne fengselsplasser.» (…) (…) I mange av fengselsvesenets anstalter er pr. i dag antallet ufaglærte og vikarer urovekkende høyt. Grunnen må antas å være tosidig, tilgjengelighet på faglærte fengselsbetjenter og lønnsforskjellen mellom faglært og ufaglært. Per i dag vil en anstalt kunne spare vesentlige lønnsmidler ved å bruke flest mulig ufaglærte. Artikkelen fortsetter slik: «Statsråden er skyldig i århundrets profesjonsdrap!(…) Nå har dagen derpå kommet. Prisen for enkle løsninger er i ferd med å bli høy. Vi har tidenes største varetektsinnsettelser og vi ligger godt an til å bygge en ny soningskø. Med fengsler som er i ferd med å bryte sammen på grunn av manglende vedlikehold, et mer effektiv og tallmessig politi, bedre teknologi, mer internasjonal kriminalitet, for få fagutdannede tilsatte i fengslene, opptak av for få aspiranter på fengselsskolen og en ubalanse i straffesakskjeden vil nok denne realiteten komme tilbake til statsråden som en bumerang(…) (…) (…) Dette er selvfølgelig formulert av en ansatteorganisasjon, men stort klarere kan det ikke uttrykkes hvilken situasjon man nå opplever at det er i store deler av kriminalomsorgen. LO-forbundet Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund, NFF, skriver på sin side i et notat fra forbundsleder Bjørkli til de regionale og lokale tillitsvalgte i NFF følgende: NFF «ønsker at aktiviteten reduseres i 2010. Det er særlig ønskelig at prioritering av programmer trappes kraftig ned eller legges ned midlertidig, og at også arbeidet med framtidsplaner, individuell kartlegging og kontaktbetjentordningen reduseres da individuell kontakt er svært arbeidskrevende.(…) KY presiserer også at høy kapasitetsutnyttelse må få konsekvenser for innhold og aktivitet». (…) Og videre: «Sentralstyret» – altså i NFF – «ber om at lokalforeningene og regionavdelingene følger den samme linje som forbundet sentralt. Vi ber om at forbundets tillitsvalgte i de forestående drøftingene om budsjettfordelingen foreslår at aktiviteten tilpasses budsjettrammene, dvs reduseres betydelig. Det er viktig at disse forslagene kommer med(…) (…) Dette er en ganske alvorlig beskrivelse. NFF sier at kriminalomsorgen er i en krise. Spørsmålet til et samlet storting, en flertallsregjering og en statsråd er da: Hva gjør man nå, ikke minst hvis felles mål i kriminalomsorgsmeldingen skal nås? Den 13. november 2009 streiket de ansatte i kriminalomsorgen for å markere sin misnøye. De pekte på at hver fjerde tjenestemann i fengslene ikke har etatsutdanning, og at opptaket til etatsutdanningen i realiteten er redusert i forhold til behovet. Høyre frykter, i likhet med dem, at soningskøene om kort tid begynner å øke igjen, at sikkerheten rundt ansatte og innsatte reduseres, og at varetektskapasiteten – til tross for åpningen av Halden fengsel, som vi alle er for – fortsatt vil være krevende. I tillegg føler mange av de frivillige på feltet at de ikke får støtte eller goodwill som korresponderer med festtalene, f.eks. Røde Kors’ nettverksgruppe. I saken om Skien fengsel, hvor TV 2 kom inn i det aller helligste med våpen, så vi hvordan ting varsles, men blir sett bort fra i fem år når det gjelder de ansattes sikkerhet. Flere og tyngre kriminelle med utenlandsk bakgrunn skaper en mer utrygg hverdag. Narkotikaen flommer i f.eks. Bjørgvin fengsel. De siste tallene viser at over halvparten av urinprøvene som blir tatt i Bjørgvin fengsel – et fengsel med såkalt lavt sikkerhetsnivå – viser bruk av narkotika. Og da er spørsmålet: Bør slike fanger sitte i et fengsel med lavt sikkerhetsnivå? I 2009 ble det tatt 611 urinprøver av de innsatte i Bjørgvin fengsel. 309 av prøvene var positive, 187 kan knyttes direkte til bruk av narkotika i selve fengselet. Dette fengselet ble åpnet som et ledd i å fjerne soningskøene og – spørsmålet her – til hvilken pris? Summa summarum: Hvorledes vurderer statsråden situasjonen i kriminalomsorgen, på bakgrunn av de ansattes og befolkningens bekymringer når det gjelder behovet for trygghet – som jeg her har redegjort for – og behovet for en bedre balanse i straffesakskjeden?