Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-30:
Representanten Ballo tar i denne interpellasjonen opp temaer som har vært debattert i denne sal en rekke ganger tidligere. Han går sågar tilbake til vedtakelsen av selve sykehusreformen. Innlegget hans bærer preg av at han ønsker en omkamp om reformen. I likhet med Senterpartiet, som også var imot reformen, har SV utmerket seg i den senere tid ved stadig å rette grunnleggende kritikk mot de vedtak flertallet i denne sal har gjort. Jeg har et annet utgangspunkt. Kristelig Folkeparti, det partiet jeg nå leder, var også imot reformen. Partiets daværende parlamentariske leder ble jo sitert av interpellanten nå om de vurderinger som Kristelig Folkeparti den gangen gav. Men i motsetning til de to andre nevnte partier i denne sal har mitt utgangspunkt vært at jeg skal gjennomføre den reformen Stortinget har vedtatt, med de rammebetingelser Stortinget vedtar, og med det siktemål at vi skal få til raskere og bedre behandling av norske pasienter. Det har vi i stor grad fått til. Vi har også fått til en bedre produktivitet i sykehusene første driftsåret. Det er også meget positivt. Til grunn for denne prosessen ligger Stortingets grundige behandling av både lovforslag og stortingsmeldinger som legger de helsepolitiske premissene for det som skal skje. Dette er dokumenter som de regionale helseforetakene skal forholde seg til. Jeg vil også trekke fram St.prp. nr. 1 og sosialkomiteens budsjettinnstilling til denne. Jeg la der, i henhold til lov om helseforetak, fram en årlig melding om situasjonen i helseforetakene. Flertallet i komiteen var av den oppfatning at meldingen var meget god som en begynnelse på å utvikle en hensiktsmessig kommunikasjon mellom storting og statsråd når det gjelder de generelle overordnede og prinsipielle forhold knyttet til spesialisthelsetjenesten. Helseforetaksreformen handler bl.a. om å ansvarliggjøre helseforetakene. Innenfor rammen av vedtatte budsjetter, lover og styringskrav formulert i tilknytning til tildelte midler, har helseforetakene en frihet til å velge sine måter å utvikle tjenesten på. Det er etablert et klarere organisatorisk skille mellom overordnet politisk nivå og helseforetakene. Styringen skal skje på en formell måte og i stor grad gjennom de årlige styringsdokumentene. Helsetilsynet er både nasjonalt og i fylkene tilsynsmyndighet og har et nasjonalt ansvar for å føre tilsyn slik at vi har visshet for at gode og forsvarlige tilbud opprettholdes i hele landet. Jeg er uenig med representanten Ballo i at en rekke av de foreslåtte tiltakene treffes uten forutgående politisk behandling. Stortinget har vedtatt budsjettrammene og aktivitetsforutsetningene for de regionale helseforetakene. Stortinget har også behandlet de overordnede prinsippene som nå legges til grunn for omstillingsprosessene, bl.a. for akutt- og fødetjenesten. Hele reformens intensjon er at helseforetakene innefor rammen av dette skal ha frihet og ansvar til å utvikle gode løsninger. Den generelle samfunnsutvikling, den teknologiske utvikling og den medisinske utvikling gjør sitt til at det både er desentraliserende og sentraliserende trekk i utviklingen av helsetjenesten i Norge. Det representerer unike muligheter til å gjøre en allerede god helsetjeneste enda bedre. Hvis vi skal lykkes med dette, er det særs viktig ikke å sementere gamle arbeids- og organisasjonsformer. Vi må gjennom en god politisk behandling av prinsipper og rammer legge grunnlaget for at dynamikken i utviklingen gir en kvalitetsmessig bedring i spesialisthelsetjenesten. Det er min intensjon å videreutvikle den årlige meldingen til Stortinget. Sosialkomiteen bad i budsjettinnstillingen bl.a. om en analyse av lokalsykehusenes rolle i en helhetlig helsetjeneste. Dette blir nå fulgt opp. Videre vil jeg legge vekt på å utvikle en melding som i sitt innhold skal gi tydelige budsjettpremisser, og som skal være tydelig i de helsepolitiske standpunktene. Gjennom dette systemet vil jeg invitere Stortinget til en debatt om mange av de elementene representanten Ballo trekker fram, og se disse i en bred sammenheng, også i en ressurssammenheng. Styringsdokumentene til de regionale helseforetakene sendes ut etter budsjettvedtaket og er et supplement til og en presisering av de vedtak som treffes i denne sal. Jeg mener derfor at de folkevalgte har stor innflytelse når det gjelder å legge rammer for de beslutninger helseforetakene fatter. Når rammene er lagt, gjelder det å vise tillit til at helseforetakene kan finne sin form innenfor det samfunnssystem som vi har etablert. Samtidig er jeg, som representanten Ballo, opptatt av at de modeller vi har, fungerer etter hensikten. Derfor er det positivt med en kritisk debatt rundt spesialisthelsetjenesten. Jeg mener at gitt reformens kompleksitet og omfang er de to årene som har gått, altfor kort tid til å felle en endelig dom over modellens kvaliteter. Det bærer preg av omkamp. Mitt utgangspunkt er at jeg fortsatt tror på modellens muligheter til å realisere de helsepolitiske målene. Men det krever vilje til åpen vurdering av modellens virkemåte og vilje til å rette opp det som måtte utvikle seg av lite hensiktsmessige måter å arbeide på. Den viljen har denne statsråden. Jeg har ikke vært med på å foreslå denne reformen og har derfor ingen prestisje i forhold til å justere ting som jeg er overbevist om ikke fungerer. Det vil jeg være med på. Jeg mener at tiden er inne for å iverksette en bred evaluering av foretaksmodellen og dens funksjonalitet neste år. Jeg vil legge fram et opplegg for den evalueringen i høstens statsbudsjett. Jeg mener derfor at svaret på representanten Ballos hovedspørsmål må bli ja. Jeg vil bidra til en gjennomgang av hele helseforetaksmodellen. Der vil jeg også sørge for et eksternt og et internasjonalt blikk på reformen. Det tror jeg vi kan ha godt av i Norge. Jeg minner om at til tross for de debatter som pågår her hjemme, har altså British Medical Journal med støtte av WHO utpekt Norges helsetjeneste til nest best i verden. Det skulle en tro var en statshemmelighet, så lite som det har vært omtalt her i landet. Men slik er det faktisk. Jeg vil på denne måten legge til rette for at Stortinget skal få forholde seg til en samlet evaluering og kunne vurdere behov for justering av reformen i en sammenheng. Sentrale sjekkpunkter ved evalueringen og min tilbakemelding til Stortinget vil være bl.a. praktisering av åpenhet, som representanten Ballo var inne på, hvordan brukermedvirkning fungerer, og i hvilken grad samspillet med lokale og regionale politiske myndigheter fungerer. Jeg er, i likhet med flere som har deltatt i debatten, opptatt av at det samspillet må bli bedre, at tilknytningen mellom de regionale helseforetakene og de fylkene de er satt til å tjene, skal fungere på en bedre måte. En av de former for samarbeid som jeg synes er veldig spennende, og som nå blir utviklet, er i Helse Nord, hvor Helse Nord har inngått samarbeidsavtaler med samtlige tre fylkeskommuner nettopp med dette som siktemål. Det synes jeg er et eksempel til etterfølgelse også for andre foretak. Men her velger man litt ulike tilnæringer. Samtidig vil jeg nok en gang minne om at spesialisthelsetjenesten er underlagt politisk styring. Det er et ansvar for storting og regjering å sørge for å gi den politiske styringen et reelt innhold gjennom de formelle ansvarsforhold som modellen har etablert, og at vi gir helseforetakene den frihet og det ansvar som modellen også legger opp til. La meg avslutningsvis si noe om de forhold som representanten Ballo tar opp knyttet til lønn og pensjoner. Det tør være vel kjent at jeg har reagert meget skarpt på den spredning av relativt gunstige pensjonsavtaler som har skjedd i enkelte helseforetak. Jeg har forlangt en gjennomgang av dette i samtlige regionhelseforetak. Den gjennomgangen pågår fortsatt, og jeg vil ha en tilbakemelding i løpet av våren på konklusjonene i den. Regjeringen har også tatt initiativ til å legge opp nye retningslinjer for godtgjørelse og lønn til ledelse og styrer i statlige foretak, etter initiativ fra næringsministeren. Det vil også Stortinget på en egnet måte bli orientert om. Vi har altså grepet fatt i dette, og det er ingen grunn til gjentatte ganger å komme tilbake til dette i et angrep mot Regjeringen. Vi har faktisk forholdt oss til at dette må det ryddes opp i. Når det gjelder lønnsveksten, har jeg ennå ikke mottatt materiale fra teknisk beregningsutvalg om lønnsveksten for leger i 2003. Det synes å være klare indikasjoner på at denne til dels har vært utover rammer som er forutsatt. Jeg legger til grunn at partene, bl.a. av de grunner jeg har vært inne på tidligere, selv foretar kritiske analyser av dette og finner fram til en nødvendig oppfølging. Det er uakseptabelt for den foretaksorganisering som er valgt, dersom det skjer en lønnsutvikling som vesentlig avviker fra forutsatte rammer. Og jeg reagerer personlig relativt sterkt på at yrkesgrupper som først forhandler seg fram til slike avtaler, deretter går ut i et spill hvor man peker på helseministeren og politikerne og ber om hjelp til å prioritere hvilke pasienter som ikke skal behandles. Det er uverdig. Det er et spill som vi som politikere ikke bør bidra til – et spill som vi snarere tvert imot bør avsløre og motarbeide.