trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Fra SVs side setter vi pris på at Arbeiderpartiet, som her, kommer med konstruktive forslag til en styrket rusomsorg. Fordi SV og Arbeiderpartiet skal styre landet fra høsten av, skal jeg henlede oppmerksomheten på at rus også har et klasseperspektiv over seg. Dagens ruspolitikk støter systematisk ut de mest vanskeligstilte. RIOs Kenneth Arctander Johansen har vist at ungdom fra Oslo øst straffes mange ganger mer enn ungdom fra Oslo vest, til tross for at sistnevnte bruker dobbelt så mye cannabis. Ungdom med foreldre med lavere utdanning løper sju ganger høyere risiko for straff enn ungdom med foreldre med høyere utdanning. Det uvirksomme virkemiddelet for å redusere rusbruk er altså rulleblad som begrenser mulighetene for arbeiderklassens barn til arbeid og utdanning. En ny tvillingstudie viser at ungdom som kommer i kontakt med justissektoren, risikerer en fremtidig kriminell løpebane. Det er forebygging å unngå kriminalisering av ungdom. Dette handler selvsagt om oppvekstvilkår, levekår og klasseforskjeller. Det er forskjell på å vokse opp i en relativt skjermet tilværelse i en villa på Ullern og det å vokse opp trangbodd i en blokkleilighet på Stovner. Derfor handler forebygging mot rus om fritidsklubber, idrett og organisasjonsliv av alle slag som engasjerer barn og ungdom. Jeg tror vi alle i denne sal nok må erkjenne at den verbale styrkingen alle har snakket om når det gjelder fritidstiltak for barn og unge, ikke står i forhold til virkeligheten i Kommune-Norge. Utenforskap og levekårsforskjeller er en vesentlig årsak til at barn og ungdom faller utenfor og trenger bistand fra barnevern, psykisk helsevern eller rusomsorgen. For en rød-grønn regjering må derfor det å motvirke barn og unges utenforskap ha svært høy prioritet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Jeg er bekymret. Det tar mye tid å bli ferdig med rusen for mange av dem som har vært rusavhengige i mange, mange år. Vi trenger tverrfaglig spesialisert rusbehandling, men nå er det vanlig at avtalen mellom helseforetakene og institusjonene som hjelper, har en tidsbegrensning på tolv måneder. SV har jobbet for at den skal bli utvidet, at folk kan få hjelp ut over tolv måneder. Er regjeringen enig med SV i at det skal være mulig å få mer hjelp også etter tolv måneder?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Det er bra når både Senterpartiet og Arbeiderpartiet engasjerer seg og fremmer forslag til hvordan vi kan styrke rusomsorgen. Vi skal stille opp for syke mennesker med hjelp, ikke straff. Den bilen som relativt ofte står i Brugata her i Oslo, burde ikke ha vært en politibil, men en bil med helsearbeidere. Bent Høie sa klokt forleden dag: «Lenge trodde jeg at straff stoppet mennesker fra å ruse seg. Men slik er det jo ikke. Redselen for fengsel og bøter gjør det vanskelig å søke hjelp, både for rusproblemer og andre problemer. Du nøler med å be om hjelp for rusavhengighet hvis du frykter at du kan bli straffet. Du tør ikke gå til politiet og anmelde voldtekt hvis du er redd for å bli arrestert for bruk av illegale rusmidler.» Regjeringens forslag om rusreform, som vi skal behandle i komiteen, er derfor veldig viktig. Det gjøres en beundringsverdig og omfattende innsats innenfor bo-, omsorgs- og behandlingsapparatet. Én ting er noen måneders opphold på en behandlingsinstitusjon. Det er en skjermet tilværelse. Den store utfordringen kommer når man blir skrevet ut – ofte til intet eller til sine gamle ruskamerater i storbyen. Det er sagt fra denne talerstolen uendelig mange ganger de siste 10, 20, 30 årene at vi må styrke ettervernet. Vi har mange spennende enkelttiltak, men grovt sett tror jeg det er dekning for å si: Ressursinnsatsen på ettervern har en betydelig underdekning, og slik har det vært i veldig mange år. Representanter fra alle de partiene som er representert i denne sal, må erkjenne at vi alle har sviktet. En sentral del av en ny rusreform er avkriminalisering og samtidig en betydelig styrking av hjelpeapparatet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Jeg trodde at presidenter skulle jobbe for alle. SV ville gjerne ha replikker. Arbeiderpartiet fikk tre, og Senterpartiet fikk to. Jeg forstår at presidenten kommer fra Senterpartiet, og at Senterpartiet har sagt at de ikke vil regjere med SV, men vi skal også ha mulighet til replikkordskifte, selv om jeg kommer fra Senterpartiet(munterhet i salen) (munterhet i salen) SV har jobbet med å stoppe nedbyggingen av døgnplasser i psykisk helsevern. Endelig får vi flertall sammen med Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet. Hurra! Vi hadde en psykisk helsekrise før pandemien traff Norge. Nå er det enda verre. Jeg er glad for at vi fikk flertall for en psykisk helsekrisepakke denne uken, men jeg er skuffet over omfanget. Men flere ressurser er bedre enn ingenting. Nasjonalt senter for erfaringskompetanse innen psykisk helse sier at 92 pst. av innbyggerne har fått sin behandling avsluttet for tidlig minimum én gang. SV får flertall for en gjennomgang av utskrivingspraksisen innenfor rusfeltet og psykisk helsevern. Da håper jeg at de andre partiene forstår alvoret. Vi må ikke bare slutte å legge ned sengeplasser – vi må bygge opp hjelpeapparatet. Regjeringen har lokket med den gylne regel for at psykisk helsevern skulle bli styrket. Det har vi ikke hørt om fra regjeringen på mange år, siden folk har forstått at det var tullball. Psykisk helsevern er ikke blitt prioritert under denne regjeringen. Men i dag får vi flertall for å gjennomgå kapasitet og behov for å øke døgnkapasiteten i tråd med behovet.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Vi må fjerne de uverdige og kunstige begrensningene på stomiutstyr. Regjeringen og Helsedirektoratet har satt mange begrensninger på stomiutstyr. Foreldrene til Daniel måtte betale tusenvis av kroner hver måned for at Daniel kunne leke med de andre barna og hoppe på trampoline. Etter store protester fra brukergrupper vedtok Helfo i oktober 2020 å oppheve antallsbegrensningene på fortykningsmidler, kleberfjerner i spray og plateforlenger. Men begrensningene på belter og lukkeklips ble beholdt. Denne regjeringen har rammet en kronikergruppe med diagnoser og funksjonshemming som i stor grad er tabubelagt. Nå er saken litt ute av mediebildet, og regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har sagt at de vil beholde begrensningene på belter og lukkeklips. Jeg forstår ikke hvorfor disse partiene er imot å fjerne disse begrensningene. Tror de at de som har stomi, vil ta mer enn de trenger og selge det på det svarte stomimarkedet? Tror de at en stomipasient med hettegenser og kanskje en kniv tusler rundt på gata for å selge stomibelter og lukkeklips? Disse begrensningene skader en av de sårbare gruppene vi har i Norge. Regjeringen har prøvd å skyve ansvaret over på Helfo, som er en etat som regjeringen styrer, og si at det ikke er regjeringens feil. I denne saken blir det svært tydelig hvem som har ansvaret for dette. Hvis regjeringspartiene og støttepartiet Fremskrittspartiet stemmer for SVs forslag, vil alle som trenger dette nødvendige utstyret, få det. Hvis disse partiene stemmer imot, får personene ikke utstyret de trenger. Nå er det disse partienes ansvar: Vil de hjelpe de sårbare – eller ikke?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Den 13. oktober sa statsråden at han ba Helfo se på disse begrensningene på nytt. Det er statsråden som har ansvaret og makten til å se på disse ordningene igjen. Høyrepartiene, Fremskrittspartiet og statsråden i svar til saken vil ikke fjerne begrensningene på belter og lukkeklips. Hvorfor vil regjeringen beholde begrensningene på belter og lukkeklips?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Statsråden har makten til å be Helfo igjen om å se på disse begrensningene. Vil statsråden be Helfo om å se på dette, for å få fjernet begrensningene for belter og lukkeklips?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
I 2015 fikk vi råd fra ekspertgruppen som la fram rapporten «Rett til rett kjønn – helse til alle kjønn». De fant ingen helsefaglige argumenter for kravet om irreversibel sterilisering som forutsetning for å endre kjønn. Jeg er glad for at Norge endret politikk. Nå kan personer endre juridisk kjønn uten sterilisering. SV mener at staten bør gi en offentlig beklagelse til transpersoner som har gjennomgått irreversibel sterilisering. SV får ikke flertall for dette forslaget. Jeg var ikke på Stortinget da ordningen med sterilisering skjedde, men jeg vil si fra Stortingets talerstol: Unnskyld. Unnskyld for at staten Norge ikke har vernet dere som trengte hjelpen dere ba om. Unnskyld. I Norge er det anslagsvis 500 personer som har gjennomgått sterilisering for å kunne endre juridisk kjønn. I Sverige har de en ordning for at disse personene kan søke om erstatning. SV foreslår en egen ordning, men får ikke flertall for dette. Men jeg er glad for at man fra Arbeiderpartiet til Høyre vil at disse personene skal få sine saker grundig behandlet gjennom de generelle erstatningsordningene vi har i dag. Jeg er svært usikker på hvilke ordninger disse personene kan søke om, så det vil jeg spørre statsråden om i replikkvekslingen. Flere land anerkjenner en tredje kjønnskategori i lovverket, som Canada, Danmark, India, New Zealand, Australia og flere stater i USA, men ikke Norge. Det vil SV gjøre noe med og fremmer forslag om det i dag. Jeg fremmer forslagene nr. 3, 4 og 5 fra SV. SV stemmer subsidiært for innstillingen hvis forslag nr. 4 faller.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Jeg sa det fra talerstolen, og jeg spør statsråden nå: Det er flertall for at man skal bruke de ordinære erstatningsordningene vi har i dag. Hvilke ordninger kan man bruke, og hvilke frister skal disse pasientene ha? Jeg har sjekket ut at f.eks. pasientskadeerstatning har en frist på tre år. Mange av disse personene har blitt sterilisert for mange år siden, og jeg er veldig bekymret for at det ikke er noen andre ordninger de kan bruke.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Vi hadde et utvalg, jf. rapporten «Rett til rett kjønn», som foreslo at vi skulle ha mer utredning om en tredje kjønnskategori. Det er flere år siden. Har regjeringen gjort noe som helst for å følge opp rådet fra utvalget?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Takk for arbeidet, Mats! Vi har hatt mange Facebook-samtaler hver uke. Så tusen takk for godt arbeid! Jeg må bare spørre Senterpartiet: Representanten Toppe har sagt at Stortinget ikke bør vedta en beklagelse. Jeg vil vise til Innst. 273 S for 2013–2014, som har en merknad fra hele komiteen: «Denne gruppen fortjener derfor en ytterligere politisk anerkjennelse og kollektiv berømmelse.» Det handlet om pionerdykkerne. Så det er feil, Stortinget har gjort det før, og vi kan gjøre det nå. Jeg er skuffet over at de andre partiene ikke har skrevet seg inn i merknadene for en beklagelse overfor disse personene. Jeg har også et spørsmål til Arbeiderpartiet, for de har foreslått at regjeringen skal vurdere en tredje kjønnskategori. Det er ikke et forslag om at et utvalg med fagfolk skal vurdere det, det er at regjeringen skal vurdere det. Regjeringen har sagt veldig tydelig at de er imot, så det er et tulleforslag fra Arbeiderpartiet. Jeg har spurt Arbeiderpartiet flere ganger om de kan stemme for SVs forslag, men de har sagt at de vil stemme imot. Jeg har sett i mange Facebook-poster at de skal jobbe med transpersoner. Nå er det dagen for å stemme for eller imot. Jeg er skuffet over at de roser seg selv for at de skal hjelpe disse personene, men har sagt i saken at de vil stemme imot å få en tredje kjønnskategori. Hvorfor det? Jeg har 53 sekunder. Jeg håper at Arbeiderpartiet vil svare. Hvis ikke er det veldig tydelig for Fri og de andre organisasjonene at Arbeiderpartiet ikke kan svare på dette spørsmålet. For det er et spørsmål som er veldig, veldig viktig for noen personer. Det er ikke mange, men det er veldig, veldig viktig for disse personene. Jeg har sett så mange poster fra Arbeiderpartiet om at de skal jobbe med det å ha en tredje kjønnskategori, og nå er det forslag på Stortinget om dette. Jeg håper de kanskje vil stemme for eller argumentere for hvorfor de har sagt at de ikke vil stemme for dette forslaget. Det er rart. Jeg tror kanskje jeg bare må slutte, men det er trist at Arbeiderpartiet ikke kan svare på hvorfor de vil stemme imot.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Jeg har hatt slag, og jeg ser veldig dårlig på venstre øye. Så denne saken er personlig for meg, og jeg vil takke representanten Åshild Bruun-Gundersen for at hun tar opp denne saken. Det er uakseptabelt når Blindeforbundet opplyser at personer i gjennomsnitt venter i 5 år fra de mister synet, til de får synsrehabilitering. Og som vi vet: Jo lenger man venter, dess større konsekvenser kan dette ha, og mulighetene for rehabilitering blir dårligere. Jeg merker meg at regjeringspartiene ikke har skrevet noen merknader om rehabilitering og oppfølging av synsskader blant slagpasienter. Jeg vet ikke om de ikke har lest saken, eller om de bare har valgt å ikke jobbe med saken, men uansett er det ikke greit. Vi tjener 1 mill. kr – gjør jobben! Studier viser at mer enn halvparten av dem som har hatt hjerneslag, også får synsforstyrrelser. SV, Fremskrittspartiet, Senterpartiet og nå Arbeiderpartiet vil at alle personer som er blitt innlagt for hjerneslag, får undersøkt synsfunksjonen. Det er kjempebra. Jeg undrer meg over hvorfor dette ikke blir vedtatt enstemmig. Det gleder meg at vi får flertall for at personer som har fått påvist synsproblemer, skal bli henvist til rehabilitering. Jeg håper at Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, som stemmer for dette for slagpasienter med synsproblemer, også vil stemme for SVs forslag om en plan for hele rehabiliteringstilbudet – ikke bare for slagpasienter. Blindeforbundet og Fremskrittspartiet har reist en viktig sak. Takk for det.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Nå er jeg kjempeglad. Jeg trodde at vi ikke fikk flertall, men nå ser det ut som det er flertall for et veldig konkret forslag om å endre loven, slik at unge voksne og barn ikke skal bli bosatt på sykehjem uten at de ønsker det. Stortinget fattet et vedtak om at ingen kommuner kan plassere mennesker mellom 0 og 50 år på sykehjem mot deres egen vilje. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre stemte imot dette. SV og Kristelig Folkeparti fikk i 2018 flertall for at barn ikke skal bli bosatt på sykehjem, men vi vet at regjeringen ikke har fullført jobben. Isabella på to år er bare ett av flere syke barn som har blitt plassert på sykehjem for eldre. Når regjeringen ikke gjør jobben, må Stortinget ta ansvar og foreslå å endre loven. Jeg har ingen tro på at høyrepartiene vil stemme for forslaget. Kanskje kunne Kristelig Folkeparti gjort det, men de har valgt den blå siden for å prøve å torpedere endringene i bioteknologiloven. Men alle har sett at det ikke var en veldig god plan, så de har valgt å støtte Høyre, som vanligvis har stemt imot flere slike nye rettigheter. Jeg er glad for at SV får flertall for en gjennomgang av ordningen med ressurskrevende tjenester og et trinn to for å styrke ordningen. Da kan kommunene få de ressursene de trenger, og lage et godt hjelpetilbud hjemme. Da blir det mye lettere å kunne være hjemme selv om man er pleietrengende, og jeg håper at Isabella, de andre barna og de unge voksne endelig kan flytte hjem.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
SV og Bollestad fra Kristelig Folkeparti hadde et forslag om at ingen barn skal bli bosatt på sykehjem, som fikk flertall. Men vi vet at det har skjedd også etter 2018. Nå har vi fått flertall på Stortinget for at barn og unge voksne, de mellom 0 og 50 år, ikke skal bli bosatt på sykehjem. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre stemte imot det. Jeg er litt usikker på om det vil bli fulgt opp, så da vil jeg spørre veldig konkret: Vil regjeringen prioritere å jobbe med å endre denne loven i denne perioden, før sommeren, for at dette skal bli endret? Jeg forstår at det vil ta lengre tid før man blir helt ferdig. Men vil regjeringen starte jobben denne våren?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Statsråden viste til vedtaket vi hadde. Nå vil jeg vise til vedtaket vi skal fatte i dag. Det er et veldig konkret forslag for å endre loven, en paragraf i loven. Vil regjeringen prioritere å jobbe med dette denne våren?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Vi trenger å lovfeste krav om logoped i kommunene, slik at alle får den språkhjelpen de trenger. Jeg kan snakke igjen. Jeg har fått hjelp. Nå vil jeg bruke stemmen min for at alle de andre også skal få stemmen sin tilbake. Det har vært unison støtte til forslaget – fra Legeforeningen, Norsk forening for fysikalsk medisin og rehabilitering, Norsk Logopedlag, Hjernesvulstforeningen, Afasiforbundet, Dysleksi Norge, LHL Hjerneslag, Sunnaas sykehus, Hjernerådet, Personskadeforbundet og Norges Parkinsonforbund. Jeg har snakket med major Bjørshol, som fikk slag. Han måtte vente på logoped i flere måneder. Vi vet at det er best med tidlig rehabilitering, og når vi ikke gir hjelp tidlig nok, blir hjelpen mye dårligere. Folk som har fått en stor skade, kan ikke ringe private logopeder for å bestille en time. Hvordan skal de gjøre det uten språk? Jeg kunne bare si ett ord i flere uker etter skaden, og det er et basisord for alle: mamma. Skulle jeg ringe til private logopeder og si «mamma, mamma, mamma» og håpe at jeg fikk en time? Det er systemet vi har i dag. Derfor er det svært viktig at alle kommuner skal tilknytte seg logopeder. En undersøkelse fra 2019 viser at 62,7 pst. av kommunene ikke har en logoped for voksne. Vi har et system som privatiserer hele ordningen. Hvis en kommune ansetter en logoped, koster det. Hvis pasienten bruker private logopeder, betaler staten. Selvfølgelig fjerner flere kommuner logopeder med dagens system. De som bor ved store byer, kan få hjelp fra private logopeder, som staten betaler – hvis de har familie som kan hjelpe dem med å få en time, som jeg hadde. De andre får svært lite hjelp. Nå er tiden inne for at Stortinget hever sin stemme, slik at alle mennesker som har mistet sin, får den hjelpen de skal ha. Jeg tar opp det forslaget Sosialistisk Venstreparti står bak.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Jeg tenkte på bare å bruke ordet jeg hadde, «mamma», men jeg tror kanskje det ville være litt vanskelig for Bent Høie å forstå hva jeg ville si. Jeg har fått hjelp, men jeg fikk ikke hjelp fra kommunen min. Det var så lite hjelp, så jeg måtte bruke private logopeder i Oslo. Det er mye lettere hvis du bor ved store byer, og jeg hadde familie som kunne ringe denne private logopeden. Det er svært urettferdig, fra SVs ståsted, at det er så få logopeder rundt omkring i landet. For eksempel viser en undersøkelse fra 2019 at 62,7 pst. av kommunene ikke har offentlig logoped til voksne. Vil statsråden akseptere det? Og hvis statsråden ikke aksepterer det, hva vil statsråden gjøre med det?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-02-25:
Statsråden snakket litt om å autorisere. Norge har ikke autorisert logopeder. I Europa er det bare Bulgaria, Danmark, Estland, Kroatia og Ungarn som ikke har autorisert logopeder. Departementet har sagt nei til å autorisere logopeder i Norge – en gang til. Men jeg vet at det er en klage på gang. Hva mener statsråden om dette? Skal vi autorisere logopeder, slik flertallet av landene i Europa har gjort?
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg er glad for at Stortinget deler regjeringens engasjement for at mennesker med psykiske helseutfordringer og rusavhengighet skal få bedre tjenester. Regjeringens rusreform er et viktig steg i riktig retning. I reformen gjør vi det helt klart at rusavhengighet bør behandles, ikke straffes. Å bryte ned stigmaene knyttet til rusbruk og rusavhengighet vil bidra til at mennesker kan hjelpes tidligere og bedre. Det er bred enighet om at oppfølging etter døgnbehandling er av stor betydning for den enkelte pasient. Regjeringen har prioritert tjenester til pasienter med rus og psykiske helseproblemer høyt. Det gjøres mye godt faglig arbeid innenfor tverrfaglig spesialisert behandling. Behandlingskapasiteten er økt, og ventetiden er redusert. Det er pasienter med de største hjelpebehovene som ofte lider under at sykehus og kommuner ikke samarbeider godt nok. Regjeringen og KS har derfor inngått en avtale om å etablere 19 helsefellesskap, bl.a. for å bedre samarbeidet om denne pasientgruppen. Regjeringen har innført et nasjonalt kvalitetsregister innenfor tverrfaglig spesialisert rusbehandling. KVARUS ble tatt i bruk januar 2020 og vil styrke kunnskapsgrunnlaget om effekten av rusbehandling. Vi har god kunnskap om at regjeringens innsats har bidratt til at mange har fått det bedre, men det er fortsatt utfordringer. Bolig og arbeid er viktig for å lykkes med oppfølgingen etter behandling. Under denne regjeringen har det blitt færre bostedsløse, og flere har kommet i aktivitet, men vi er ikke i mål. Regjeringen vil bidra til at flere pasienter med utfordringer knyttet til rus og psykisk helse kan få en bolig. Et lovforslag som er på høring, foreslår å tydeliggjøre kommunenes ansvar for boligsosial planlegging. Det vil gi bedre boligsosiale tjenester. Spesialisthelsetjenesten og kommunene samarbeider om aktivt oppsøkende behandlingsteam etter ACT- og FACT-modellene. Disse teamene er for pasienter som har stort behov for tjenester innenfor psykisk helse og rus, og de har et helhetlig ansvar for å følge opp pasientene. Forslaget tar igjen opp spørsmålet om arbeidsdeling mellom spesialisthelsetjenesten og kommunene. Dette har vi vurdert, men å endre finansieringsmåten eller ansvarsfordelingen mellom nivåene vil ikke gi bedre tjenester, men øke risikoen for samarbeids- og samhandlingsutfordringer. Pasientenes helsetjeneste er regjeringens førende prinsipp. Med etablering av pakkeforløp og helsefellesskap legges grunnlaget for at vi skal lykkes bedre med en sammenhengende innsats for den enkelte pasient. Jeg har stor tro på disse tiltakene og vil selvfølgelig følge nøye med på utviklingen og erfaringene.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det har en sentral posisjon. Jeg vil minne om at det første valgløftet disse fire partiene som er grunnlaget for dagens regjering, kom med i 2013, var en opptrappingsplan for rusfeltet. Den opptrappingsplanen har bidratt til 2,4 mrd. kr i styrking av ikke minst det som handler om det forebyggende arbeidet i kommunene, men også oppfølgingsarbeidet i kommunene. Den opptrappingsplanen har gitt resultater. Det er nå 2 700 flere årsverk som jobber med rus og psykisk helse i kommunene. Vi har nærmere halvert antall bostedsløse. Men jeg er ikke fornøyd med tingenes tilstand, og jeg ser fram til at Stortinget når man behandler lovproposisjonen om rusreformen, også har en diskusjon om hvordan vi ytterligere både kan forsterke forebyggingsarbeidet og sikre at de som ber om hjelp, får hjelp. Det er et av suksesskriteriene for rusreformen at flere av dem som har behov for hjelp, får hjelp.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Regjeringen har i den proposisjonen som Stortinget nå har fått til behandling, veldig tydelig skrevet at dette er en tilleggsoppgave som kommunene får, og som vil kreve finansiering fra statens side. Men som representanten Mørland vet, fremmer vi ikke bevilgningsforslag i lovproposisjoner. Bevilgningsforslagene for gjennomføringen av denne reformen, hvis Stortinget slutter seg til den, vil eventuelt komme i budsjettene som vanlig. Hvis vi da får grunnlag for å gjennomføre denne reformen, f.eks. fra 1. januar 2022, må bevilgningene til kommunene for å følge opp dette, komme i statsbudsjettet for 2022.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det korte svaret på det er ja. Derfor har vi også veldig klare føringer på at det må vurderes individuelt, uavhengig av de avtalene en har. Det må også tas høyde for at det er noen pasienter som har behov for lengre døgnbaserte opphold. I pakkeforløpstenkningen og i helseforetakene ligger det at en skal sørge for at det etableres et samarbeid med kommunene tidlig i et tverrfaglig spesialisert rehabiliteringsforløp, sånn at en også vet på forhånd hva en kan bli møtt av i kommunen når det gjelder både bolig, aktiviteter og ikke minst oppfølging av helsehjelp samt hva spesialisthelsetjenesten kan bidra med også etter at en er skrevet ut av tverrfaglig spesialisert behandling. Det er noen som har behov for lengre tid enn seks måneder og tolv måneder. Det er mange som også kan få god hjelp med mer poliklinisk oppfølging, men det gjelder ikke alle.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg er helt enig i det. Vi ser at for mange er fastlegen veldig viktig – ikke bare når en er inne til behandling eller etterpå, men rett og slett gjennom livet. Fastlegen kan hjelpe med mye i ulike situasjoner. Hvordan dette skal bli bedre, mener jeg er noe av det vi virkelig har adressert i den handlingsplanen for fastlegeordningen som vi har lagt fram. Den er basert på en analyse av at der vi ser at fastlegene også kan bidra enda mer, er nettopp overfor pasienter som har mer langvarige og sammensatte lidelser. Det er en av grunnene til at jeg er veldig tydelig på at den framtidige fastlegeordningen er en teambasert ordning, der en kan jobbe sammen også med andre faggrupper, men der fastlegen er den som leder teamet.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Representantene viser til at noen pasienter har ekstra stor sykdomsbyrde som krever sammensatte tjenester, og nevner eksempler på hvordan hjelpen ikke har strukket til. Dette er historier som gjør inntrykk på oss alle sammen, og vi har tatt flere grep for å forebygge at flere skal oppleve dette. Rus og psykisk helse er et satsingsområde for regjeringen. Det er over flere år iverksatt en rekke tiltak for å styrke tilbudet til personer med ROP-lidelser. Gjennom Opptrappingsplanen for rusfeltet er antall årsverk, kapasiteten og kompetansen i kommunene betraktelig styrket. Forebygging av selvmord i døgnpsykiatriske avdelinger har vært et av innsatsområdene i pasientsikkerhetsprogrammet «I trygge hender 24–7». Perioden rundt innleggelse og utskriving er en høyrisikoperiode for selvmord. Derfor har bl.a. tiltak ved utskriving, som kriseplan og «time i hånda», vært en viktig del av tiltakspakken. Et annet innsatsområde har vært forebygging av overdosedødsfall, hvor man også vet at risikoen er stor i forbindelse med utskriving fra institusjon eller som følge av avbrudd i behandlingen. Helsedirektoratet jobber nå med to pakkeforløpsmoduler spesielt rettet mot denne gruppen. Disse er oppfølging etter overdose og oppfølging av ROP-pasienter. Bostedsløsheten blant personer med ROP-lidelser er kraftig redusert siden 2016. Med en ny boligsosial strategi vil vi redusere bostedsløsheten blant vanskeligstilte på boligmarkedet ytterligere. Regjeringen har også satset på etablering av tverrfaglige, oppsøkende team, såkalte ACT- og FACT-team. I dag finnes det om lag 80 slike team, og de har svært gode resultater med reduksjon av tvang og færre døgnopphold. Den største gevinsten er at både pasienter og pårørende foretrekker denne oppfølgingen. Jeg har bedt helseregionene, i samarbeid med relevante aktører, om å analysere det framtidige behovet for psykisk helse- og rustjenester. Dette inkluderer både polikliniske tjenester, ambulante tjenester og døgntjenester. Dette vil være et viktig grunnlag når spesialisthelsetjenesten skal dimensjonere sine tjenester framover. Helseforetakene er bedt om å etablere områdefunksjoner innen psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert behandling for innsatte i fengsel. Dette vil gi faste, stedlige tjenester i alle fengsler på begge fagområder. I Nasjonal helse- og sykehusplan er jeg tydelig på at tilbudet til brukere med alvorlige og sammensatte behov skal styrkes. Derfor er personer med alvorlige psykisk helse- og rusutfordringer en av fire pasientgrupper som skal prioriteres. Selv om vi har gjort mye, har vi fortsatt en lang vei å gå. Jeg vil derfor følge situasjonen nøye og selvfølgelig komme med nødvendige nye tiltak etter hvert som vi får et mye bedre grunnlag for å beslutte hvilke tiltak som det er riktig å prioritere nå.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Hadde jeg ment at dette var akkurat sånn som det burde vært, hadde jeg heller ikke – i Nasjonal helse- og sykehusplan, som Stortinget har hatt til behandling – varslet det store utredningsarbeidet som nå pågår, nettopp for å gi svar på det helt grunnleggende spørsmålet som ingen har kunnet gi et svar på til nå, nemlig hva som er det faktiske behovet for døgnbehandling i psykisk helse i Norge, ikke bare nå, men også framover. Det vi har gjort, er at vi har sammenlignet oss med andre land. Det er fortsatt sånn at Norge bruker mer døgnbehandling innenfor psykisk helse enn de fleste andre land som vi normalt sett sammenligner oss med. Det kan gi en indikasjon på at vi fortsatt har mennesker med psykiske helseutfordringer for lenge liggende inne på institusjon, som kunne fått bedre oppfølging der de bor. Men for å finne ut av det spørsmålet har vi satt i gang et stort utredningsarbeid, som tidligere ikke er blitt gjort.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
For det første er det sånn at vi følger ganske nøye med på de planene som er for eventuelt å gjøre om døgnplasser til oppfølgingsteam, desentraliserte tilbud, polikliniske tilbud. Det er ikke sånn at vi bygger ned tilbud innenfor psykisk helse. Nå vil jo Stortinget, sannsynligvis i dag, si at man skal ta en pause. Det kommer vi til å følge opp, men en må være klar over at konsekvensene av det også kan være at helt nødvendige omlegginger – der en hadde brukt fagfolk til å jobbe ute, møtt barn og unge der de er, sånn at de kunne gå på sin skole, være i sin klasse, ikke flyttes hjemmefra – er arbeid som da stoppes opp. Så mener Stortinget at dette er nødvendig å gjøre akkurat nå, og det kommer jeg til å følge opp, men en kan ikke gjøre den typen beslutninger uten også å være bevisst på hvilke negative konsekvenser en sånn beslutning kan ha. Til det representanten spør om, er svaret å gjøre mer av det vi vet virker, fordi dette er pasienter som en kan etablere gode tilbud til, hvis en etablerer tverrfaglige team mellom kommunene og spesialisthelsetjenesten. Det er det som hjelper best for denne gruppen.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg oppfatter ikke at disse omleggingene handler om penger. Dette handler om hvor det er vi gir best mulig hjelp med de menneskene vi har i helsetjenesten som har denne kompetansen. Ja, det er skrikende mangel ikke minst på spesialister, psykologer og psykiatere, som har spesielt barn og unge som sitt kompetanseområde. Måten de jobber på, hvordan de jobber med barn og unge, er veldig avgjørende for hvor mange vi klarer å hjelpe, og hvor godt hjelpen blir gjort. Det står ikke psykologer og psykiatere og banker på døren til BUP i Norge og ønsker å jobbe der hvis en bare får en stilling. Det er ikke det som er situasjonen. Det er det motsatte som er situasjonen. Mange av de institusjonene vi har, har allerede mangel på fagfolk, og det er store utfordringer for dem som jobber der allerede, med en ekstremt travel hverdag, ikke minst nå som følge av koronaen. Det er en stor utfordring at de ikke har flere kollegaer å dele den jobben med.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Formålet med det forslaget deler jeg hundre prosent, for det er behov for et bedre og tettere samarbeid og bedre informasjonsutveksling mellom de ulike delene av tjenestene for å unngå at viktig informasjon blir vekk på veien, og at folk ikke får den hjelpen de skal ha. Dette er et stort problem. Det er ikke sikkert at den løsningen som en peker på her, er den rette løsningen, men jeg er helt åpen for å se på det. Jeg har ikke noe prinsipielt imot det, men det viktigste er å oppnå målet. Det er noe av det vi også ønsker å gjøre gjennom etableringen av helsefellesskapene. Dette er en av de prioriterte pasientgruppene som vi skal bidra til at en får et helt annet, tettere og reelt samarbeid mellom spesialisthelsetjenesten og kommunen om.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg er opptatt av det samme som representanten. Jeg vil også understreke at vi er i den heldige situasjonen at vi nå har en dokumentert metode for å kunne gi disse pasientene som dette representantforslaget handler om, bedre hjelp. Jeg er veldig opptatt av at vi ikke går inn i denne debatten med en oppfatning om at dette er ekstremt vanskelig, og at vi ikke har noen løsninger. Vi har fått prøvd ut team-baserte løsninger rundt disse pasientene som vi ser gir en helt annen mulighet til å klare å bo, til å klare å jobbe, til å unngå døgninnleggelser, til å unngå tvangsbehandling. Egentlig er jo svaret at vi må gjøre mer av det som virker, og få både kommunene og sykehusene til å prioritere dette, for det er fornuftig sett fra både brukerens side og samfunnets side.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Helfo innførte 1. januar 2020 antallsbegrensninger for enkelte typer hjelpemateriell ved stomi som blåreseptordningen dekker. Helfo var allerede i gang med å evaluere disse endringene høsten 2020 – etter tilbakemeldinger fra pasientorganisasjoner og fagpersoner. Som kjent ble antallsbegrensningen opphevet for noen produktgrupper fra 1. november i fjor. Begrensningene på belter og lukkeklips ble beholdt siden Helfo vurderte at taket ikke var satt for lavt. Dette er produkter som kan brukes flere ganger. For den ene beltetypen ble det også i januar 2020 fjernet vilkår om at pasienten måtte ha utviklet parastomalt brokk for å få refusjon, slik at flere pasienter kunne få disse produktene. Brukere som har hatt utlegg i perioden 1. januar til 1. november 2020 som følge av antallsbegrensningen, kan få refundert utlegget dersom de sender inn nødvendig dokumentasjon til Helfo. Ifølge Helfo har svært få søkt om dette. Jeg er glad for at Helfo opphevet endringer som viste seg å ha utilsiktede konsekvenser for enkelte brukere. Jeg presiserer at endringene ble innført av Helfo som en del av deres aktive forvaltning av området, for å sikre riktig bruk og god kostnadskontroll. Blåreseptforskriften inneholder en liste på 14 ulike tilstander der utgifter til medisinsk forbruksmateriell dekkes. Produkter og gjeldende vilkår oppføres i rundskriv og produkt- og prislister. Dersom alle produktgrupper og vilkår i dette regelverket skulle vært forskriftsfestet og alle endringer skulle vært på høring, ville det blitt et svært tungvint og lite dynamisk system. Samtidig er det viktig at vi har et godt regelverk som sikrer likeverdig behandling av pasienter. Vi gjennomgår nå regelverket for folketrygdens stønad til medisinsk forbruksmateriell og næringsmidler. Et mål med dette arbeidet er å implementere prinsipper for prioritering også for disse produktgruppene – på lik linje med legemidler som dekkes av blåreseptordningen. Jeg er opptatt av at pasienter med stomi får god oppfølging og veiledning om rett bruk og valg av stomiprodukter, slik at de kan mestre hverdagen med tilstanden best mulig og bruke utstyret på riktig måte. Jeg opplever at alle aktørene deler denne målsettingen, og at de samarbeider godt. Blant annet har faggruppen for sykepleiere i stomi- og kontinensomsorg nylig kommet med en kunnskapsbasert veileder til hjelp for helsepersonell som veileder og følger opp stomiopererte.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det er helt riktig at jeg ba Helfo om å se på dette på nytt. Det viste seg også at Helfo selv, på bakgrunn av innspillene de hadde fått fra brukerne, var i gang med å se på den beslutningen de hadde tatt i januar på dette området. Men selv om jeg ber dem om å se på det på nytt, betyr ikke det at jeg da tar stilling til den typen spørsmål som representanten Wilkinson nå stiller. Dette er en del av den jobben som Helfo gjør, og som jeg oppfatter at de i denne sammenhengen har hatt et godt samarbeid med brukerorganisasjonene om. Det betyr at de nå har justert dette og også gitt muligheten for dem som eventuelt fikk avslag på de andre områdene, til å få penger igjen. Det er ganske få som har søkt om det, men det er viktig for de få som har fått den muligheten.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg opplever at Helfo har gjort det og mener at her har ikke begrensningene på antall den typen negative konsekvenser som en del av de andre endringene hadde, og som de har rettet opp i.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Loven om endring av juridisk kjønn, som vi innførte i 2016, var svært viktig for veldig mange. Endringen innebærer at den enkelte skal kunne endre sitt juridiske kjønn ut fra sin egen opplevelse av kjønnstilhørighet. Det var et viktig oppgjør med den måten som dette var blitt praktisert på i Norge fram til da. Jeg forstår at den tidligere ordningen har vært en belastning for dem som ønsket å endre juridisk kjønn, men som ikke ønsket en medisinsk behandling og sterilisering, slik kravet var tidligere. Samtidig er det, på godt og vondt, en kjensgjerning at det er mye i vår nære historie som vi ikke står inne for i dag, men som det i liten grad ble stilt spørsmål om tidligere. Min vurdering er at det var på høy tid endringen i loven om juridisk kjønn kom i Norge, og at vi i for lang tid hadde hatt en praksis som etter min vurdering ikke var i tråd med det som vi står for på andre områder når det gjelder menneskerettigheter. Jeg slutter meg til Justis- og beredskapsdepartementets vurdering av at det er problematisk å etablere en egen ordning for én gruppe i henhold til særskilte kriterier når det gjelder erstatning. Det vil kunne utvide denne ene gruppens rettigheter i forhold til andre grupper. Personer som ikke tilhører den bestemte gruppen, men som har vært utsatt for andre belastende forhold, vil være henvist til den alminnelige erstatningsretten og rettferdsvederlagsordningen. En særskilt ordning for én gruppe vil derfor kunne føre til en urimelig forskjellsbehandling i forhold til andre grupper. Hensynet til likhet kan i neste omgang brukes som argument for at det burde opprettes særordninger også for andre grupper som en mener har et legitimt krav, og som i dag ikke imøtekommes av de etablerte ordningene på en måte som de er fornøyd med. Dette vil være en uheldig tilnærming som kan skape ubalanse og utfordre prinsippet om likebehandling. Jeg mener derfor at det i utgangspunktet ikke bør opprettes en egen kompensasjonsordning for personer som ble sterilisert for å endre juridisk kjønn, men at slike krav må kanaliseres gjennom allerede etablerte ordninger, slik som rettferdsvederlagsordningen. Dette synes å være i samsvar med vurderingene som storting og regjering tidligere har sluttet seg til, når en har diskutert disse spørsmålene mer prinsipielt, f.eks. i forbindelse med spørsmål om kompensasjonsordninger for ulike andre grupper. Det pågår en sak i rettsapparatet om dette spørsmålet, og jeg vil avvente å konkludere inntil det foreligger en rettskraftig dom.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det mest nærliggende er å peke på Stortingets egen ordning, rettferdsvederlagsordningen, som nettopp har til hensikt å fange opp denne type forhold, og der det er helt andre krav til både tid og bevisbyrde, osv. Vi mener at den kanskje er det enkleste å peke på som en åpenbar ordning som kan benyttes.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Dette var et spørsmål som Stortinget også behandlet i desember 2019, og det forslaget fikk ikke flertall. Dermed er det heller ikke fulgt opp av regjeringen. Dette er nok et spørsmål som i sin natur hører hjemme i de ulike partienes programprosesser. Slik situasjonen er nå, har et flertall på Stortinget verken programfestet at en ønsker en tredje kjønnskategori, eller at en ønsker å utrede det.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg tror nok at veldig mange ser på dette som mer enn et rent praktisk og økonomisk spørsmål. Jeg har full respekt for at De Grønne har programfestet det, og at andre partier har programfestet det, men jeg tror dette er et spørsmål som er så viktig at det vil være riktig at velgerne får lov til å si sin mening om det når de stemmer ved stortingsvalget. Derfor er dette et tema som hører naturlig hjemme i de ulike partienes programprosesser. I mitt eget parti har dette forslaget blitt nedstemt ved noen anledninger. Det er fullt mulig at denne debatten kommer opp igjen på vårt landsmøte, og slik tror jeg det også er i de andre partiene.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
I brev til komiteen av 6. november 2020 uttalte jeg at jeg ønsker å sikre at personer med alvorlig øyesykdom får tilbud om rehabilitering, og vi har vurdert hvordan Stortingets vedtak kan følges opp. I tildelingsbrevet for 2021 har Helsedirektoratet fått i oppdrag å utarbeide en faglig anbefaling om rehabiliteringstilbudet til personer med alvorlig øyesykdom. Stortinget har bevilget 1 mill. kr til dette arbeidet i 2021. Helsedirektoratet fikk også i oppgave å foreslå tiltak for å sikre at oppfølging av synsforstyrrelser etter hjerneslag blir fulgt opp i sykehusene, i tråd med den nasjonale retningslinjen for hjerneslag. Arbeidet skal gjennomføres i samarbeid med brukerorganisasjoner og tjenester i relevante sektorer. Komiteen ber regjeringen «sørge for en fast praksis i alle helseforetak, der alle pasienter med påvist synsnedsettelse blir henvist til nødvendig rehabilitering». Helsedirektoratet har gjennomgått oppdraget om rehabilitering ved synsnedsettelse. De uttaler at en forutsetning for å kunne henvise til et rehabiliteringstilbud er å ha oversikt over pasientgruppene som skal ha synsrehabilitering, hvordan tilbudet organiseres, juridiske rammer og hvilke faglige aktører som kan bidra. Pasientenes og tjenestens oppfatning av hva som er et godt rehabiliteringstilbud, er et viktig grunnlag for å utvikle rehabiliteringstjenester ved alvorlig øyesykdom generelt og for oppfølging av slagrammede med synsforstyrrelser spesielt. Helsedirektoratet foreslår å tilnærme seg rehabiliteringstilbudet til synshemmede på en helhetlig måte, tilpasset den enkeltes behov, og jeg vil følge direktoratets vurderinger. Med denne framgangsmåten vil direktoratet sikre sammenhengen mellom forslagene om å endre praksis i sykehusene for rehabilitering ved alvorlig øyesykdom ved også å definere og beskrive helsetjenestene som må være klare til å gi rehabiliteringstilbudet. Dette vil også imøtekomme oppdrag gitt i 2018 om å utrede organiseringen av tilbudet til hørselshemmede og synshemmede. Utredningen om hørsel er gjennomført. Jeg sa i behandlingen av representantforslaget om hørselsplan 11. februar at jeg ønsket at også synstap ble utredet når pandemisituasjonen tillater det. Helsedirektoratet foreslår å starte oppfølgingen av representantforslaget nå og vil levere et kunnskapsgrunnlag, tiltak og plan for videre arbeid innen 1. desember 2021. Helsedirektoratet arbeider med en oversikt over dagens rehabiliteringstilbud til personer med alvorlig øyesykdom, der de vil ta for seg på hvilke områder i forløpet det er viktigst at tiltak settes inn for å utnytte ressursene og øke kvaliteten. Dette vil være starten på en helhetlig tilnærming og utvikling av rehabiliteringstjenester til personer med alvorlig øyesykdom.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det er derfor jeg har gitt Helsedirektoratet i oppdrag å foreslå tiltak for å sikre at oppfølgingen av synsforstyrrelser etter hjerneslag blir fulgt opp i sykehusene, i tråd med den nasjonale retningslinjen for hjerneslag. Dette arbeidet skal gjennomføres i samarbeid med brukerorganisasjonene og tjenestene i relevante sektorer, så da regner jeg med at direktoratet kommer med forslag til tiltak for å sikre at dette følges opp i tråd med retningslinjene.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Hadde jeg visst hvilke tiltak, hadde jeg ikke bedt direktoratet om å komme med forslag til tiltak. Det er derfor jeg har bedt om disse tiltakene, og jeg ser fram til å få forslag om det. Direktoratet vil også være i dialog med brukerorganisasjonene og tjenestene, og hvis de da får tilbakemeldinger om at det er direktoratets egen faglige retningslinje som er noe av utfordringen, vil det kunne være ett av tiltakene som direktoratet veldig enkelt kan følge opp, for det er direktoratet som selv fastsetter disse retningslinjene.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det er da viktig at det er direktoratet som fastsetter faglige retningslinjer og ikke statsråden eller departementet.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Barn og unge personer med nedsatt funksjonsevne bør ha et mest mulig selvstendig liv, selv om de har behov for hjelp. De bør ikke bo på institusjon som er beregnet for eldre. Det er et kommunalt ansvar å gi et godt omsorgstilbud til innbyggerne. Retten til medvirkning og de faglige og etiske normene i forsvarlighetskravet står sentralt når kommunen skal sørge for et tilfredsstillende tjenestetilbud. Mitt inntrykk er at kommunene generelt strekker seg langt for å hindre at unge plasseres på sykehjem når dette er i strid med de unges eller pårørendes eget ønske. Dersom en bruker mener at kommunen setter viktige hensyn til side, og at forsvarlighetskravet ikke oppfylles, kan dette klages inn for Statsforvalteren. Helsedirektoratet har i flere år fått i oppdrag å sørge for at Statsforvalteren har oversikt over og følger opp kommuner som har unge personer bosatt i institusjon beregnet for eldre. Statsforvalteren skal veilede disse kommunene helt konkret for å finne gode løsninger. Hvor mange personer mellom 18 og 49 år som bor i alders- og sykehjem, varierer noe fra år til år, men de siste årene har vist en nedadgående tendens. Også flere av dem som har ønsket å flytte, har en konkret plan for flytting. Fra 2020 er også barn mellom 0 og 18 år tatt med i rapporteringen. Stortinget har bedt regjeringen fremme en nødvendig lovendring som slår fast at ingen kommuner kan plassere personer mellom 0 og 50 år på sykehjem mot deres vilje. For et barn vil det være den nærmeste pårørendes vilje som gjelder. Stortinget vil på egnet måte bli orientert om hvordan dette anmodningsvedtaket blir fulgt opp, og eventuelle forslag til lovendringer vil bli sendt på høring. Toppfinansieringsordningen skal legge til rette for at kommunene kan gi et godt tjenestetilbud til mottakere som har behov for omfattende helse- og omsorgstjenester. I 2021 er det budsjettert med vel 11 mrd. kr til dette. Det er også innført en ordning med tilleggskompensasjon gjennom skjønnsmidlene, med 55 mill. kr for kommuner som har høyere egenandeler per innbygger. Stortinget har bedt regjeringen om å foreslå en mer treffsikker metode for å beregne tilskudd til de minste kommunene med størst behov for ressurskrevende tjenester. Dette vil vi komme tilbake til i forbindelse med kommuneproposisjonen for 2022, som legges fram i mai.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Jeg vil si at mennesker selvfølgelig ikke skal bo på institusjon mot sin vilje, og det er spesielt viktig at dette ikke gjøres når det gjelder barn og unge. Det er også noe av årsaken til at vi har bedt statsforvalterne følge opp disse tiltakene helt konkret overfor hver enkelt kommune, og at det også blir ettergått at det er konkrete planer for utflytting i de tilfellene der en bor på institusjon mot sin vilje. Dette er det utrolig viktig å følge opp, det er jeg helt enig med Stortinget i. Jeg oppfatter også at det har vært veldig tett fulgt opp over tid, men vi ser fortsatt at det er kommuner som av ulike grunner benytter seg av institusjoner i en periode, selv om det er i strid med det som er de nasjonale føringene.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Det er helt riktig. Jeg tror faktisk at denne ordningen ble etablert da hun som er president nå, var ansvarlig for dette, og det har vært en veldig nøye oppfølging av kommunene. Hensikten der er ikke å gi en aksept, hensikten er å påse at kommunene faktisk etablerer konkrete planer for utflytting av dem som er unge, og som bor på institusjon mot sin vilje.
Bent Høie (Høyre), 2021-02-25:
Ja, vi startet å jobbe med dette etter at Stortinget vedtok dette før jul, men jeg kan ikke nå gi noen tidsplan for det arbeidet. Dette er en lovendring som vil ha ganske mange konsekvenser, så det er viktig at også kommunene som blir berørt bl.a. av denne lovendringen, får mulighet til å uttale seg, og at en får se konsekvensene før en eventuelt fremmer en sånn lovendring til Stortinget. For det er klart at det som i den kommunale virkeligheten vil framstå som en ganske stor utfordring, er hva de skal gjøre som et alternativ i en situasjon der de mener at de ikke har noe annet forsvarlig tilbud. Det er det som kommer til å være det store dilemmaet med denne loven.