May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 1999-06-15:
Bygging av et nytt operahus i Oslo er utvilsomt viktig for utviklingen av operakunsten i Norge. Kristelig Folkeparti håper at Stortinget nå fatter et positivt, retningsgivende vedtak i saken. Vi har ikke til hensikt å ende opp med et nullvedtak som i fjor! Proposisjonen fra Kulturdepartementet er preget av grundighet, og viser at det er foretatt en skikkelig utredning og konsekvensanalyse av Bjørvika-alternativet og Folketeaterkvartalet i tillegg til Vestbanealternativet. Operadebatten har i det vesentlige dreid seg om lokalisering. Det kulturpolitiske målet med et nytt operahus er å formidle opera og ballett av høy kvalitet til et bredt publikum, der også nye publikumsgrupper kan nås. Et nytt operahus vil gi muligheter for flere forestillinger og mer varierte oppsetninger som kan nå og engasjere et stort og bredt sammensatt publikum. Vi i Norge er i den heldige situasjon at vi har den kunstneriske kompetansen og viljen som må til for å få til vår tids største kultursatsing, nemlig bygging av et nytt operahus i Oslo, Norges hovedstad. Men vår utmerkede opera kan ikke vente lenger på et operavedtak. Det er derfor viktig at det i dag blir fattet et vedtak. De ansatte i Operaen og operavennene har ventet lenge nok. Mange har prøvd å lage et motsetningsforhold mellom nasjonalopera og satsing på kultur i distriktene. Dette vil jeg tilbakevise. På sikt er jeg overbevist om at det er av stor betydning å ha en nasjonalopera for å stimulere til ytterligere kulturell aktivitet rundt om i vårt langstrakte land. En nasjonalopera vil også trenge inspirasjon, engasjement og talenter fra distriktene. Det må aldri bli slik at nasjonaloperaen turnerer og distriktene kun konsumerer. Kristiansund har vi nevnt i debatten flere ganger i dag. Og deres satsing på ballettskolen er et godt eksempel på at opera kan nå langt lenger ut enn til «fiffen» i Oslo, som enkelte omtaler det. På ballettskolen i Kristiansund skapes ballettdansere i eliteklassen, og opera er folkekultur. «For i Kristiansund har opera vært like naturlig og populært for forretningstopper og fiskebaroner som for fiskere og sjauere», skriver Aftenposten 13. juni 1999. Kristelig Folkeparti har arbeidet for og håpet på at Stortinget ville gå inn for lokalisering på Vestbanen. Hovedbegrunnelsen vår er at dette alternativet klart framstår som den gunstigste og sikreste lokalisering for et nytt operahus. Dette standpunktet hadde vi også i forrige operadebatt. Det synes ikke så langt i debatten som om vi vil få flertall for denne løsningen. En kunne ønske at Fremskrittspartiet kunne ha tatt sine velgere mer på alvor, i alle fall gjort operautgiftene så lave som mulig i forhold til den motstanden de har vist. Det kunne også være interessant hvis Fremskrittspartiet hadde tatt den utfordringen på alvor, kanskje ved å ha en votering hvor Bjørvika og Vestbanen blir satt opp mot hverandre. Vestbanetomten vil ha sikrest fremdrift og de laveste investerings- og engangskostnadene. Vi ser også mulighet til å lykkes fra første dag med lokalisering på Vestbanetomten. Operaen vil der bli plassert inn i et levende bymiljø midt i Oslo sentrum. Bjørvika-alternativet innebærer stor risiko for forsinkelser, med sterkt negative konsekvenser for Den Norske Opera. Vi ser også risikoen for reduserte egeninntekter de første driftsårene i Bjørvika. Fordi Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi nå trenger en nasjonalopera, er vi allikevel villige til å stemme subsidiært for Bjørvika-alternativet. Men vi har satt som en klar forutsetning for det at operaprosjektet kan gjennomføres som et selvstendig byggeprosjekt, om nødvendig frakoblet den øvrige byutvikling og basert på en særskilt reguleringsplan for operatomten. I Langtidsprogrammet 1998-2001 til regjeringen Jagland ble det skrevet: «Norge mangler et tidsmessig bygg for opera/musikkteater. Regjeringen vil derfor påta seg det kulturpolitiske løftet som bygging av en ny opera innebærer.» Regjeringen Jagland innfridde ikke sine løfter. Og i et replikkordskifte med Grethe Fossum tidligere i dag, der jeg uttalte at to av Arbeiderpartiets tidligere kulturministre uttalte at de ønsket å ha en ny opera liggende på Vestbanen, uttalte Grethe Fossum at det var lov å ha private meninger, men at operasaken ikke var behandlet verken i sentralstyret, stortingsgruppen eller Regjeringen. Og det avslører virkelig den reelle interessen som Arbeiderpartiet da har hatt for Operaen den tiden de satt med regjeringsmakten. Sentrumsregjeringen lovte å legge fram en stortingsmelding om bygging av en ny opera i løpet av stortingsperioden. Det har vi holdt, og for andre gang kommer vi tilbake med saken. Og i dag ser det ut til at vi endelig kan få et vedtak.