Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2008-05-06:
Det framlagte forslaget føyer seg inn i en rekke debatter vi har hatt de siste årene om situasjonen for norsk politi. Det er ingenting i det forslaget som er nye tanker, eller som ikke har vært debattert tidligere. Det eneste som er nytt, er vel egentlig at forslagsstillerne med dette så til de grader tar et kraftig oppgjør med sin egen politikk, som de har ført gjennom mange år i posisjon. Det skal jeg komme tilbake til. Vi har i denne stortingsperioden behandlet en stortingsmelding om hvordan norsk politi skal være de neste ti-femten årene. Her var det et meget bredt flertall i Stortinget som vedtok veldig mange prinsipielle punkter. I forhold til forslagets punkt 1, har alle partiene i komiteen, minus Høyre, pekt på at vi fortsatt står inne for det som ble vedtatt i forbindelse med politirollemeldingen angående utdanningen ved Politihøgskolen. Det pekes også på at man fortsatt skal ha en bachelorutdanning i grunnutdanning for politimenn og -kvinner, og at Politihøgskolen skal tilby etter- og videreutdanning opp til masternivå. Dette gir også en mulighet til forskjellige karriereveier i politiet. Når det gjelder forslagets punkter 2, 3 og 4, vil jeg kommentere dem samlet. Det er ingen tvil om at den aller største utfordringen norsk politi har i dag, er mangelen på utdannet personell. Det erkjente den sittende regjeringen allerede før den kom til makten, og det er ett av momentene som det ble pekt på i Soria Moria. Derfor har også den sittende regjeringen økt opptaket ved Politihøgskolen betydelig i forhold til det som var normalnivået for tidligere regjeringer. Regjeringen har også varslet at de nå ser på muligheten for å utvide kapasiteten ved eksisterende avdelinger ved Politihøgskolen. Det gjør at man allerede neste år kan øke opptaket ytterligere hvis bemanningsprosjektet viser at det er behov for det, noe det fort kan vise seg at det er, på grunn av elendig utdanningstakt fra tidligere regjeringer. I politirollemeldingen peker man også på å utvide bruken av sivile ansatt i politiet. Dette har mange politidistrikt nå et aktivt forhold til, og antallet sivile øker for hver dag. Vi vet også at politimestrene har mulighet til å ansette enda flere siden underforbruket i Politi-Norge i fjor samlet var på godt over 200 mill. kr. Når det gjelder punkt 5 i forslaget, har det vært diskutert før. Blant annet ble det pekt på i forbindelse med budsjettdebatten i fjor høst, hvor man pekte på stortingsmeldingen om samfunnssikkerhet som kommer nå før sommeren. Med dette mener jeg at alle de fem punktene i forslaget er godt ivaretatt med den sittende regjeringens politikk, og det er bakgrunnen for at vi mener at forslaget bare bør vedlegges protokollen. Så vil jeg tilbake til det jeg varslet i starten av innlegget, nemlig at forslagsstillerne med dette erkjenner sin egen feilslåtte politikk. Forslagsstillerne skriver i sitt forslag: «Forslagsstillerne mener det er viktig å planlegge langsiktig for å få en forsvarlig bemanning i politiet.» Ja, det er jo derfor vi rød-grønne nå jobber på spreng for å rette opp igjen feilene fra forslagsstillerne. Det er på grunn av en slik manglende tenkning vi nå har en stor utfordring i forhold til bemanningssituasjonen. Det tar tre år å utdanne en politimann eller -kvinne. Det betyr at man må tenke langsiktig. Jeg vil derfor peke på de historiske fakta. Da Bondevik I tok over etter Jagland-regjeringen, var en av dagens forslagsstillere med i den regjeringen, riktignok som samferdselsminister til å begynne med. Det første budsjettet Bondevik I la fram, var en videreføring av det høye nivået fra Jagland-regjeringen på 432 politistudenter. Men så skjedde det noe som viser bakgrunnen for den nå problematiske hverdagen i Politi-Norge. Dagens forslagsstiller Dørum ble justisminister i 1999. Dette året stupte antallet studenter til 248. Året etterpå senket han det ytterligere til 240 studenter. Dette ble siden det jeg vil kalle Dørum-nivået for antallet studenter ved Politihøgskolen. Dette nivået hadde han i ytterligere tre budsjetter under Bondevik II-regjeringen - i 2001, 2002 og 2003. Så kom det riktignok en liten økning i det siste budsjettet hans til 288 studenter. I det første budsjettet til Stoltenberg II var vi oppe i 360 studenter, og nå har vi hatt to år med opptak av 432 studenter. Til tross for det har vi startet arbeidet med å se på muligheten for en ytterligere utvidelse neste år. Dette er vel det råeste forsøket på ansvarsfraskrivelse jeg har sett fra en tidligere minister. Forslagsstillerne skriver også i forslaget at man særlig må styrke arbeidet mot organisert, herunder økonomisk, kriminalitet. Ja, det er vi helt enig i. Derfor har vi også gitt Økokrim betydelig flere ansatte og bedre verktøy, f.eks. verktøy til å avdekke hvitvasking. Derfor fikk vi igangsatt kampen mot gjengkriminalitet, og derfor fikk vi i gang stopp-gruppa som skal jobbe mot trafficking, for å nevne noe. Dette var heller ikke ukjente kriminelle størrelser da Dørum var minister. Forskjellen er at vi iverksetter tiltak mens vi er i posisjon, istedenfor å komme med alle gode tiltak når vi ikke er i posisjon. Denne typen ansvarsfraskrivelse tror jeg er det viktigste bidraget til den såkalte politikerforakten.