trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Jeg er, aller først, glad for å bli benevnt som høy og mørk. Det er ikke så ofte. Når det gjelder vår innsats i forhold til de fornærmede, er jeg helt enig med representanten Ellingsen, og også med Fremskrittspartiet, i at der gjorde Stortinget viktige vedtak sist uke. Det var et systemskifte i den forstand at man nå skal få klare regler for hvordan man håndterer fornærmede i strafferettspleien, og som vil bidra til - det er Regjeringas ambisjon - at flere fornærmede melder fra, ikke bare til politiet, men også til barnehusene vi oppretter, og også til det sivile samfunn for øvrig når de har vært utsatt for en straffbar handling. Jeg er glad for at også Fremskrittspartiet støttet hovedtrekkene i de forslagene. Jeg tror det er ualminnelig viktig. Når det gjelder spørsmålet om erstatning, er det slik at der har allerede staten en ordning for dem som utsettes for vold og overgrep: voldsoffererstatningsordningen. Jeg mener - og Regjeringa står også for det - at det er avgjort viktig at vi får styrket voldsoffererstatningsordningen. Det er bakgrunnen for at man i løpet av de siste årene bl.a. har hevet taket for hvor mye man kan få utbetalt i erstatning. Det er også bakgrunnen for at vi utvider virkeområdet, som er gjort nå, og som er innbakt i årets budsjett, bl.a. skal barn i større grad kunne få voldsoffererstatning. Det er også bakgrunnen for at de som utsettes for vold og overgrep hjemme, særlig kvinner og barn, i større grad skal kunne få komme i posisjon for erstatning. Jeg mener at det er nettopp voldsoffererstatningsordningen som må ta vare på de økonomiske behov og imøtekomme de behovene som voldsofre har, og da er det den ordningen vi skal gjøre bedre, slik vi gjorde sist uke. Men jeg mener også at vi har arbeid å gjøre, og derfor har jeg sagt at vi skal komme tilbake til Stortinget når det gjelder å vurdere bl.a. tak og spørsmålet om erstatningsutbetaling der det er flere overgrep, og der det er flere ofre.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Vi går igjennom flere saker, særlig de sakene som nå når makstaket for voldsoffererstatning. Det er noen og tredve saker som man har en gjennomgang på, og jeg skal også ta med meg de sakene som representanten spør om. Samtidig må det være en glede at vi faktisk bruker voldsoffererstatningsordningen og den diskusjonen vi har hatt rundt den, til nettopp å utvide virkeområdet. Små barn som er vitne til overgrep hjemme, har nå en mulighet til å søke voldsoffererstatning. Det er ett eksempel på at vi foretar utvidelser overfor særlig sårbare grupper. Så er det grunn til å peke på at også her er det slik at de kronene som kommer fra det offentlige - og noen fra det private også - ikke vil være alfa og omega når det gjelder rehabilitering. Slike problemer løser vi ikke bare med erstatning. Vi ønsker oss ikke et samfunn som skal prise den type overgrep bare i kroner og øre. Derfor må vi også ha bevissthet rundt andre tiltak.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Regjeringas utålmodighet når det gjelder å møte ofre for voldtekt, og særlig vold som rammer i det som ofte benevnes som nære relasjoner, viser nettopp at her er vi ikke fornøyd med situasjonen, verken strafferettslig eller når det gjelder den økonomiske og den helsemessige oppfølgingen av disse ofrene. Det er bakgrunnen for den handlingsplanen vi la fram før jul som heter «Vendepunkt», som innebærer 50 konkrete punkter, og som jeg mener faktisk er viktig for å kunne løfte statusen til disse ofrene. Det er jo nettopp voldsoffererstatningsordningen som skal møte den voldtektsutsatte med henblikk på den økonomiske siden. Der er taket utvidet betydelig - opp til 1,3 mill. kr - og vi ser også at man i mye større grad enn tidligere har fått høyere erstatningsutmåling, noe som faktisk gagner nettopp de ofrene som representanten peker på.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Staten foretar jo allerede en utbetaling, og på mange måter en forskuttering, i forhold til det sivile krav, ved at man har etablert voldsoffererstatningsordningen. Jeg har ikke tro på en generell ordning hvor staten nærmest står som en garantist for alle erstatningskrav. Det forstår jeg at heller ikke Høyre vil bevege seg inn på når man snakker om avgrensning. Det er Regjeringas oppfatning at der er voldsoffererstatningsordningen en veldig god ordning. Og det er som jeg sa i mitt forrige svar, det som er bakgrunnen for at vi nettopp bruker voldsoffererstatningsordningen når vi nå velger å utvide erstatningsutbetalingene fra det offentlige og til dem som trenger det aller mest. Der kommer de gruppene som er svakest, enten det er barn som utsettes for vold, eller kvinner som utsettes for vold hjemme, grove voldtekter eller mindre grove voldtekter, ute i det offentlige rom eller privat. Jeg syns også at det er en riktig måte å gjøre det på - rasjonelt og godt. Vi vet også at voldsoffererstatningsordningen praktiseres godt i Finnmark.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Når vi snakker om voldtekt, har jeg aller først lyst til å si at også der er det slik at de fleste forbrytelser skjer hjemme. Vi snakker altså om henimot 16 000 stipulerte voldtekter i Norge i løpet av et år. Det gjør at vi må bygge ut mottak ute i landet, og i Oslo, for å kunne sikre oppfølging for dem som rammes av en så alvorlig forbrytelse. Det er ikke gitt meg eller mitt departement å håndtere spørsmålet om voldtektsmottakene i Oslo, men jeg skal i hvert fall love representanten Syversen at vi skal gjøre hva vi kan for at de som utsettes for voldtekt i Oslo, skal ha det tilbudet som man nå bygger ut på landsbasis, nemlig voldtektsmottak. Vi er nå i ferd med å få på plass voldtektsmottak over det ganske land, og det ville jo være paradoksalt om vi skulle stille oss i en situasjon i Oslo hvor man ikke hadde et slikt tilbud. Jeg vil også si at man i forbindelse med arbeidet til Voldtektsutvalget også har valgt å utvide bistandsadvokatordningen, slik at man nå får bistandsadvokat før anmeldelse inngis. Vi har også valgt å fokusere på det å kunne oppklare flere av disse sakene. Under 1 pst. av de jentene som utsettes for voldtekt, opplever at det i det hele tatt blir noen oppklaring av saken deres - ikke nødvendigvis fordi politiet gjør en dårlig jobb. Den DNA-reformen vi setter i verk nå, er imidlertid helt nødvendig for å få opp oppklaringsprosenten. De teamene som vi etablerer i politidistriktene, er helt nødvendige, og vi utvider familievoldskoordinatorene, slik at det blir hel stilling. I tilknytning til dette er det også viktig at vi får på plass den sivile delen, nemlig voldtektsmottakene, for de er viktige bevissikrere. Derfor skal jeg gjøre hva jeg kan for å bistå, og jeg er overbevist om at også min kollega i Helsedepartementet vil bistå til at vi sikrer at også de voldtektsutsatte i Oslo får et godt tilbud.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Som jeg sa i mitt første svar, er det slik at vi nettopp nå foretar et samlet grep, ikke bare for Oslo sin del, men også for hele landet under ett, slik at man sørger for at man i hvert fall har voldtektsmottak på plass. De er viktige som bevissikrere, og viktige for å møte de jentene og guttene som utsettes for voldtekt. Nå skjønner jeg at den saken som representanten Syversen henviser til, er i prosess, og faktisk også ligger under et annet departement enn mitt, men jeg kan love at vi skal ha full fokus på at også de som utsettes for voldtekt i Oslo, skal ha det samme og gode tilbudet som man nå er i ferd med å bygge ut andre steder i landet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Ja, her var det mange forutsetninger i spørsmålet som ikke er riktige. Det er jo nettopp de tiltakene som man nå har iverksatt, som er et resultat av at man har valgt å samhandle i forhold til bl.a. de voldtektsutsatte. Det er ikke så ofte at jeg mottar rapporter fra offentlige utvalg som er nedsatt av Regjeringa, og med mandat laget av Regjeringa, der vi ved mottakelsen faktisk kan si at mange av de punktene som skisseres i utvalgets rapport, er man er i ferd med å levere på. Det at man bygger ut voldtektsmottak, som man har ambisjoner om skal være på plass i løpet av 2008, er jo et sentralt punkt i denne utredningen, likeledes at man får egne team ute i politidistriktene. Det er elleve politidistrikter som i disse dager er i ferd med å etablere egne polititeam for bedre å kunne etterforske denne type saker. Det at vi har innført bistandsadvokat for de voldtektsutsatte før anmeldelse inngis, er også et slikt tiltak. Det at man bygger fem barnehus i løpet av dette året - vi har åpnet to allerede - er også et tiltak for å møte særlig de minste som utsettes for seksuelle overgrep, og som også er i grenselandet til voldtekt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Igjen må jeg understreke at den saken som det pekes på i forhold til Oslo, er, slik jeg forstår, i prosess, og man har et utvalg som har foreslått diverse tiltak. Jeg kan ikke si annet enn at for Regjeringas del er det en målsetting at vi i løpet av 2008 skal ha gode voldtektsmottak over hele landet, og det skulle bare mangle om ikke det tilbudet også er på plass i Oslo. Det gjelder ikke bare spørsmålet om voldtektsmottak. Det gjelder også den store frivillige innsatsen som bl.a. gjøres av frivillige organisasjoner, bl.a. Dixi her i Oslo, og som også har slitt med finansieringen, bl.a. fra kommunen. Jeg er glad for at den finansieringen er på plass, slik at vi får bredde i tilbudet, for dette gjelder jo mennesker med mangeartede problemer og utfordringer, slik at vi er helt avhengige av at flere er med og drar dette lasset. Jeg skal bidra til å gjøre mitt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Vi har ingen ambisjoner om - det har vi også signalisert i debatten om voldtekt - å senke beviskravene for voldtekt. Da ville vi gjøre ofrene en stor bjørnetjeneste, og vi ville også gjøre de siktede og de som er undergitt etterforskningen, en stor bjørnetjeneste. Da går det på rettssikkerheten løs. Men når det er under 1 pst. av de jentene som utsettes for voldtekt - og noen gutter - som får saken sin oppklart, har vi et betydelig problem i forhold til oppklaring. Vi er helt avhengig av, hvis vi skal få det fokuset og den giv i arbeidet mot voldtekt, og også vold i nære relasjoner, å få opp oppklaringsprosenten. Det er jo derfor Regjeringa i år ønsker å bruke over 60 mill. kr på DNA-reformen. Jeg tror at det vil gi resultater. Men det er også viktig at politidistriktene i større grad får status rundt denne type arbeid. Det er bakgrunnen for at vi har etablert teamene ute i elleve distrikter, og det er også bakgrunnen for at vi bygger ut familievoldskoordinatorene til hele stillinger. Jeg har tro på at det er gode bidrag, men det er helt sikkert også ytterligere utfordringer.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Jeg vil ta sterk avstand fra at dette er et enmannsprosjekt i Regjeringa - snarere tvert imot. Grunnen til at vi i år lykkes med å etablere det vi oppfatter som særdeles viktige tiltak for kriminalitetsofre, er nettopp at flere departementer drar sammen. Det å etablere barnehusene, hvor vi altså tar de aller minste og de mest sårbare og møter dem på en helt annen måte - der er barnevernet inne, der er helsevesenet inne, der er justissektoren inne - har vi kunnet gjøre fordi det er flere departementer som har klart å løfte blikket i forhold til en slik sårbar gruppe. Det at man gjør det løftet med å utvide bistandsadvokatordningen, og det at man gjør det man gjør i forhold til polititeamene ute, er nettopp basert på et tverrsektorielt samarbeid. Så jeg vil gi stor honnør til mine regjeringskollegaer fordi man har vært med og bidratt på et felt hvor vi i justissektoren tradisjonelt på mange måter har hatt monopol på hvordan virkemidlene skal brukes. Det at man ser bredere på det, bidrar også til at vi vil få opp oppklaringsprosenten, og at man får bedre hjelp.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Jeg vil be spørreren om å utvise varsomhet med ved enhver anledning å si at det er manglende ressurser, og at det ikke oppnås resultater. Det er et uheldig signal å sende ut, all den tid et samlet storting faktisk har bevilget mer penger til politiet og til tiltak når det gjelder dette. Så trekkes Lommemannen-saken fram. Hvis det skulle være et eksempel på at vi nå står i en situasjon hvor vi ikke satser på denne typen saker, sender vi ut feil signaler. Da må man i så fall rette adressaten til tidligere justisministere og den tidligere regjering, som i så fall ikke lyktes med bl.a. å få gjennombrudd i den typen saker. Når vi faktisk får gjennombrudd, må det jo være grunn til å si at dette er saker hvor man ser at det nytter å sette i verk tiltak. Det nytter å bruke mer ressurser på det, og nå har man jo - som jeg sa i mitt svarinnlegg - tatt sikte på å jobbe med å få økt bemanningen i Kripos i forhold til den typen saker spørreren spør om.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Jeg undrer meg over spørrerens vinkling i disse sakene. Det er ikke slik at jeg har sagt at dette ikke handler om ressurser. Snarere tvert imot har jeg sagt at det handler om ressurser. Det var jo derfor Regjeringen kom til Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett i fjor og sa at vi ønsket en tilleggsbevilgning til Kripos i forhold til politistasjon på nett på 6 mill. kr. Det er jo derfor vi har valgt å bruke 2,4 mill. kr til å støtte Interpols arbeid i forhold til identifisering. Det er derfor vi har brukt ressurser på å sette ned Faremo-utvalget og nå ønsker å få en egen politistasjon på nett som et resultat nettopp av det. Det som er min advarende pekefinger, er at representanten fra Høyre stadig trekker fram at det ikke gjøres noe, og at man ikke får gjennombrudd. Det er et veldig uheldig signal i forhold til alle ofrene som har forventninger om at det skal gjøres noe. Vi må også signalisere at det er mulig å få gjennombrudd i sakene. All den tid Høyre også bidrar til å skape flertall for de forslag som kommer bl.a. når det gjelder ressurser til Kripos, synes jeg faktisk at vi skal stå sammen om å si utad: Vi styrker Kripos med bl.a. 6 mill. kr.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Jeg skal svare på dette spørsmålet på vegne av min statsrådskollega Bjarne Håkon Hanssen. Det er fastsatt i utlendingsloven at det er Utlendingsnemnda sjøl som bestemmer avgjørelsesform i den enkelte sak, med unntak av saker som behandles i stornemnd. Beslutninga om hvorvidt saken skal avgjøres i nemndmøte eller av nemndleder, tas av en nemndleder ut fra lovens kriterium «vesentlige tvilsspørsmål». Med dette forstås i praksis saker som byr på tvilsspørsmål av vesentlig betydning for avgjørelsen eller utfallet av saken. Slike saker skal avgjøres i nemndmøte. Det er viktig for meg å understreke at også saker som vurderes og avgjøres av nemndleder, er forberedt og vurdert av andre fagpersoner i Utlendingsnemnda. Dette har også vært tilfellet i Thien-saken. Det må foretas en vurdering basert på sakens dokumenter, sett opp mot foreliggende landinformasjon, regelverk og praksis. Man kan ikke alltid bedømme grunnlaget for vurderinga av avgjørelsesform utelukkende ut fra faktum i den konkrete enkeltsaken. Andelen nemndmøtesaker vil kunne påvirkes av hvilken type saker som kommer inn til Utlendingsnemnda som klagesaker. I forbindelse med forskriftsarbeidet til ny utlendingslov vil Arbeids- og inkluderingsdepartementet vurdere om det kan fastsettes regler om at bestemte typer saker som hovedregel skal avgjøres i nemndmøte. Det vil i denne forbindelse også bli vurdert om det skal gis forskriftsbestemmelser knyttet til begrepet «vesentlige tvilsspørsmål», som er et sentralt begrep i forhold til å avgjøre prosessform. Jeg kan også opplyse om at departementet har igangsatt en ekstern gjennomgang av praksis i Utlendingsnemnda når det gjelder valg av avgjørelsesform. Utreder skal gjennomgå minst 100 tilfeldig utvalgte asylsaker avgjort i 2006 og 2007. Resultatet av denne gjennomgangen vil bli brukt som grunnlag for arbeidet med forskrifter til den nye utlendingsloven. Avslutningsvis vil jeg understreke at hurtig saksbehandling også er en side av rettssikkerheten, noe som tilsier at en andel av Utlendingsnemndas saker bør avgjøres på annen måte enn i nemndmøte.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Aller først har jeg lyst til å si at det er viktig og bra at vi har et stort engasjement rundt saker som behandles i Utlendingsnemnda, og også av nemndleder alene. Dette er viktige spørsmål, hvor vi trenger all mulig folkelig engasjement. Jeg tror det er en av forutsetningene for at vi også får gode avgjørelser i de organer som faktisk skal fatte avgjørelsene. Dette hører inn under en annen statsråds departement, men jeg er overbevist om at statsråd Bjarne Håkon Hanssen også er opptatt av at alle de rammebetingelser som omgir disse reglene, blir løpende vurdert. Det at man nå arbeider med forskriften, er nettopp et signal om at man er bevisst bl.a. i forhold til begrepet «vesentlige tvilsspørsmål», som gjør at man sikrer prosess. Så må jeg samtidig si, med god erfaring fra justissektoren, at vi er avhengige av å finne en balanse for å sikre en rask prosess når det gjelder disse sakene også, slik at noen saker må gå i forenklet spor. Det gagner også dem som søker.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-02-13:
Jeg må bare henvise til at Arbeids- og inkluderingsdepartementet nå arbeider med hvordan begrepet «vesentlige tvilsspørsmål» blir tolket og anvendt, og om det er behov for å gjøre endringer i den praksisen i forhold til de forskriftene som kommer. Samtidig vil jeg understreke at en del av vår oppgave som leder av et departement, det å være i regjering, er nettopp å være lydhør overfor den aktivitet som skjer ute i samfunnet. Jeg mener at disse reglene står seg best ved at vi har bred legitimitet og tillit rundt dem. Derfor synes jeg det er grunn til å hilse alt mulig engasjement, også rundt denne typen saker, velkommen, fordi det kaster viktig lys over usedvanlig viktige utfordringer for både enkeltmennesker og samfunnet.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Vi har hørt her at justisministeren har snakket varmt om at utvidelse av voldsoffererstatningsordningen er det som er løsningen. Men vi har også fått flere eksempler på at dette ikke blir ivaretatt godt nok - eksempler på at unge jenter som blir voldtatt, ikke får den erstatningen de skal ha, på grunn av at den skyldige ikke har penger. Føler statsråden at disse unge jentene som blir utsatt for denne kriminelle handlingen, blir ivaretatt godt nok?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-02-13:
Det er riktig at Stortinget forrige uke satte nye, viktige ting på plass i forhold til fornærmedes og etterlattes stilling i norsk rett. Men det er dessverre også et faktum at mange ofre for kriminalitet må vente svært lenge på å få sin erstatning. De får den kanskje ikke i det hele tatt, fordi lovbryteren ikke er i stand til å gjøre opp for seg. Det er en vanskelig problemstilling, og hensynet til ofrene tilsier at man bør se nærmere på om det finnes mulighet for å unngå at de må vente på sin erstatning over lang tid. Det er forskjell på å være utsatt for hærverk på bilen og å bli utsatt for voldtekt eller annen alvorlig skade på legemet. Så spørsmålet mitt til statsråden er om han vil vurdere å se nærmere på muligheten for å avgrense en forskuttering av sivile krav fra statens side for de aller mest alvorlige forbrytelsene som har ført til stor skade på liv og helse.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-02-13:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «NRK Brennpunkt hadde 5. februar reportasje om et pedofilt nettverk som har operert i tredve år og med identifiserte nordmenn i sentrale roller. Overgrep har funnet sted både i Norge og i utlandet, og et stort antall barn er involvert. Håvard Aksnes, Kripos, erkjente i Brennpunkt at årsaken til at politiet ikke var kommet til bunns i saken, var at slik etterforskning er usedvanlig ressurskrevende. Mener statsråden det er akseptabelt at en så alvorlig sak ikke etterforskes når nettverket fortsatt synes å være i full aktivitet?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-02-13:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg tror det er all grunn til bekymring når det gjelder ressurssituasjonen i politiet og deres evne til å følge opp. Jeg synes at man i etterforskningen av Lommemannen-saken nå ser at det er tegn til at politiet tar selvkritikk, at man mener at man tidligere ikke har tatt saken nok på alvor og at man ikke har satt inn nok ressurser. Jeg synes også når det gjelder det pedofile nettverket, selv om en del av dette ligger langt tilbake, at det er mye som tyder på at de er i full sving. Jeg forventer at man skal følge det opp på en aktiv måte. Dette handler også om det omdømmet Norge har i forhold til at vi er et land som har lagt stor vekt på at barn skal føle trygghet. Vi skal etterforske, og vi skal komme til bunns i slike saker. Jeg har et spørsmål til statsråden: I forbindelse med folkemorddiskusjonen her i går kom det en nyhet om at det var kommet åtte nye stillinger i Kripos for å prioritere den typen etterforskning. Når vil Regjeringen følge opp med tilsvarende påfyll til Kripos for å følge opp overgrep mot barn?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-02-13:
Mer enn noen andre i dette landet har Redd Barna engasjert seg i overgrep mot barn. De har gjort mange undersøkelser og mye godt og grundig arbeid. Det de er veldig tydelige på, er særlig at identifisering av ofrene, barn som blir ofre for overgrep, er et veldig omstendelig og vanskelig arbeid. Jeg synes nesten det er oppsiktsvekkende at statsråden da prøver å fortelle her at ikke det handler om ressurser til Kripos. Det handler om hvor mye folk man har, som man kan sette på jobben til å forfølge denne typen saker. Statsråden svarte heller ikke på - når det gjelder pedofilisaken og en del andre type eksempler som vi nå har - om han ikke ser at det skader Norges omdømme ute at vi ikke greier å holde orden i eget hus, når vi er så opptatt av å fortelle hvor flinke vi er i forhold til å bekjempe overgrep mot barn. Sannheten er jo at vi har noen historier og eksempler nå som viser at også Norge har klare forbedringspunkter på dette området.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-02-13:
Jeg har et spørsmål til statsråd Haga. Det er ikke ukjent for noen i denne salen at de rød-grønne partiene har et brennende ønske om mer og økt politisk styring av selskapet StatoilHydro. Det siste har i denne omdreiningen anskueliggjort seg gjennom statsrådens klare melding om at hun akter å gjennomføre fire såkalte eiermøter med selskapet - ikke mer og ikke mindre. Og når vi ser den rød-grønne tråd fra man overtok regjeringsansvaret, fra forsøket på å utnevne ny styreleder i Hydro, hvordan Eivind Reitens skjebne ble beseglet, hvordan vi har sett oppløpet videre, hvordan en konsernsjef offentlig er tatt i skole av representanter fra Regjeringen, så ser vi hvordan man nærmest har et ønske om og forventer at StatoilHydro på mange måter gjennom sin fremtidsaktivitet skal utøve en slags rød-grønn politikk. Men er man ikke nå fullstendig i en gråsone, hvor myndighetsutøver, hvor konsesjonsgiver, den myndighet som utgir blokker på sokkelen til et dominant selskap - Nordens største selskap - nå faktisk er i en situasjon hvor man i et lukket forum i departementet utveksler styringssignaler med eiersignaler? Er man ikke redd for at informasjon og innsideinformasjon nå kan gli over i hverandre? Er man ikke redd for at børsregler og -lover brytes? Er man ikke redd for at man får en ulik behandling av eiere i selskapet? Hvordan i verdens navn harmonerer dette med prinsippet om statlig styring?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-02-13:
Her bekrefter statsråden at man ønsker å videreføre en linje hvor de uformelle strukturene på utsiden av de formelle strukturene som er hjemlet i aksjeloven, på mange måte nå skal gi de fremtidige styringssignaler. En ting er at dette er en politisk suppe av en gråsone. Det andre er at jeg tror dette også bidrar til å sette Nordens suverent største selskap i en vanskelig - for ikke å si umulig - situasjon. Her er det altså snakk om lukket forum. Statsråden peker i sitt svar tilbake på St.meld. nr. 13. Her står det i punkt 1, 2 og 3 - jeg går ut fra at de ikke er tilfeldig nummerert: «1. Aksjonærer skal likebehandles. 2. Det skal være åpenhet knyttet til statens eierskap i selskapene. 3. Eierbeslutninger og vedtak skal foregå på generalforsamlingen.» Man frontkolliderer med sin egen politikk på alle disse områdene.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
I St.meld. nr. 13 for 2006-2007, Et aktivt og langsiktig eierskap, er det nærmere beskrevet hvordan kontakten mellom staten som eier og selskaper med statlig eierandel skal organiseres. Alle møter som jeg vil ha med StatoilHydro, vil selvfølgelig skje i tråd med bestemmelsene i allmennaksjeloven og i henhold til prinsippene for god virksomhetsstyring. Så er det sjølsagt opp til selskapets styre og ledelse å ta med de innspillene og synspunktene som kommer fram, i sine videre beslutninger. Alle beslutninger av eiermessig karakter skal sjølsagt tas opp i generalforsamlingen og få sin avgjørelse gjennom aksjonærdemokratiet på ordinær måte. Olje- og energidepartementet har gjennom flere år hatt regelmessige møter med Statoil, nå StatoilHydro, på embetsnivå. Det har normalt vært fire av disse møtene. Det er den samme praksis som jeg ønsker å følge opp. Den eneste endringen er at politisk ledelse i større grad vil delta på disse møtene enn det som har vært tilfellet tidligere. Dette innebærer ingen endring av de systemer og rutiner som finnes på dette området. Embetsverket i et departement er som kjent til enhver tid underlagt statsrådens beslutninger. Så det er ingen prinsipiell forskjell på de møtene vi har hatt tidligere med selskapet, og de møtene som vi kommer til å ha i tida framover.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
På ingen måte - da hørte representanten dårlig etter hva jeg sa. Og jeg kan samtidig vise til hva Helge Lund har presisert, nemlig at StatoilHydro gjennomfører regelmessige møter med en rekke aksjonærer, også staten ved Olje- og energidepartementet. Det er system og rutiner på dette fra StatoilHydros side, de følger de samme rutinene og prosedyrene overfor staten ved Olje- og energidepartementet som de gjør overfor andre viktige aksjonærer. Møtene håndteres innenfor rammene av selskaps- og verdipapirlovgivningen, og samme informasjon gis sjølsagt til alle aksjonærer.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Det er intet som er nytt i den måten vi håndterer StatoilHydro på. Dette bekreftes også av Helge Lund. Helge Lund presiserer at de møter staten ved Olje- og energidepartementet på samme måte som de møter en rekke aksjonærer, og de har i forbindelse med kvartalsoversiktene møter med disse aksjonærene. Det vil de da også ha med staten som eier framover. Det er intet nytt i dette, det er ingenting som tilsier at øvrige aksjonærer på noen måte skal føle seg truet. Her snakker man med en profesjonell eier, fra vår side, og man snakker om et profesjonelt selskap. Så er det helt naturlig at vi har møter med StatoilHydro for å bli informert om ulike spørsmål(presidenten annonserer neste taler) (presidenten annonserer neste taler)
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Det er helt opplagt, som representanten Sponheim sier, at ingen aksjonær skal være forfordelt. Det ligger til grunn i all vår behandling av StatoilHydro. Det skulle bare mangle. Jeg har fått et spørsmål, et brev fra representanten Korsberg fra Fremskrittspartiet - dvs. jeg har ikke fått det, han har derimot varslet i Dagens Næringsliv at han vil sende et brev om å få se referatene fra slike møter. Jeg har ikke fått det brevet som er varslet gjennom Dagens Næringsliv, men jeg vil sjølsagt besvare det når jeg mottar det. Det er ikke vanlig at det gis referater fra møter mellom aksjeeier og selskap, heller ikke for statens del, men jeg skal komme tilbake til dette og svare på kløktig vis på dette. Er det noe jeg har lagt vekt på i hele mitt virke som olje- og energiminister, er det nettopp å øke åpenheten(presidenten annonserer neste taler) (presidenten annonserer neste taler)
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
For denne statsråd er likebehandling av aksjonærer et opplagt forhold. For denne statsråd er det helt opplagt at alle aksjonærer skal ha tilgang til informasjon parallelt. Slik er det. Slik skal det definitivt fortsette å være. StatoilHydro gjennomfører møter med staten som eier på lik linje med andre store aksjonærer. I tillegg er det helt naturlig at staten har møter med StatoilHydro når det oppstår spesielle ting, som f.eks. situasjonen på Snøhvit. Jeg tror ikke Stortinget ville vært tilfreds om ikke statsråden hadde satt seg inn i forholdene knyttet til de enorme investeringene på Snøhvit, hvor man nå er i en situasjon som man sliter med. Anlegget står overfor utfordringer, og hvis ikke statsråden(presidenten annonserer neste taler) skulle være informert om den type ting, tror jeg Stortinget ville stilt store spørsmål. (presidenten annonserer neste taler)
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
President, det skal jeg sørge for å etterleve.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Jeg følger gjerne opp dette - innenfor tidsrammen. Dette illustrerer jo nettopp at man i denne sal tenker noe ulikt omkring hvordan statens eierskap skal utøves. Slik jeg forstår denne representanten, mener man at staten skal gripe inn i konkrete prosjekter, som spørsmålet om hvorvidt StatoilHydro skal gå inn i oljesand i Canada, eller om man skal gå inn i blokker i havet utenfor Alaska. I tråd med god eierforvaltning kommer ikke staten til å gripe inn i enkeltbeslutninger som selskapet tar stilling til. Det vil være i strid med de retningslinjene som foreligger for det statlige eierskapet. Det er altså opp til selskapet sjøl å fatte den type kommersielle beslutninger som representanten nevner i sitt spørsmål.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Jeg skal forholde meg til Stortinget når det er korrekt, og til Postverket når det er korrekt. Jeg har fått varsel om at det kommer et skriftlig spørsmål. Det skal jeg sjølsagt svare ryddig på. Jeg kan bare gjenta det jeg sa til representanten Sponheim, at det ikke er vanlig at det gis referat fra møter mellom aksjeeier og selskap, heller ikke for statens del. Kontaktmøter mellom Olje- og energidepartementet og StatoilHydro vil bli avviklet innenfor de retningslinjer og spilleregler som gjelder i forholdet mellom eier og selskap. Jeg er opptatt av åpenhet, og jeg har derfor sjølsagt til hensikt å orientere offentligheten om hvilke tema som har vært diskutert i slike kontaktmøter. Det er sjølsagt noe annet enn å offentliggjøre referater fra møtene. Det skal jeg få komme tilbake til. Jeg er opptatt av åpenheten, men jeg er også opptatt av å følge de spillereglene som har eksistert.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Jeg skal svare konkret på spørsmålet om saksbehandlingskapasitet, men først må jeg nesten rydde opp i noen misforståelser. Satsingen på fornybar energi gir resultater så det suser. Enova ligger foran prognosene, og vi veit at det nå foretas investeringer i småkraftverk, som er viktige. Vi legger til rette for en ny runde på vindkraft, med en ny runde om investeringsstøtte. Vi har en positiv utvikling på en rekke områder innen feltet fornybar energi. Så det går bra, og det går raskere enn Enova har framskrevet. Det skyldes ikke minst en stor økonomisk satsing. Så er det riktig at vi har utfordringer når det gjelder saksbehandlingskapasiteten i NVE. Det skyldes nettopp at entusiasmen for å bidra i utviklingen av fornybar energi er så stor. Ja, det er lang kø både når det gjelder konsesjonsbehandling av småkraftverk, og når det gjelder vindkraft. Derfor er det også satt inn økte ressurser i NVE. Det er opplagt ikke nok. Jeg skal diskutere dette med NVE i morgen, hvordan vi skal håndtere det videre framover, men det er satt inn mer ressurser. NVE er også bedt om å prioritere ressursene inn mot konsesjonsbehandling. Vi har bedt dem først og fremst om å legge vekt på de søknadene som vil kunne bidra til rask effekt fra ny produksjon, og Midt-Norge står også i en særstilling. Men poenget er: Vi har maksimal oppmerksomhet rundt utfordringene knyttet til manglende saksbehandlerkapasitet.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Jeg tror jeg kan framskrive spørsmålet. Det har vært et betydelig taktskifte og en vesentlig kursendring når det gjelder satsinga på fornybar energi med denne regjeringa. I arbeidet framover skal vi legge til grunn det breie forliket i Stortinget, som riktignok ikke Fremskrittspartiet deltok i, men som er offensivt når det gjelder fornybar energi. En viktig stolpe i dette arbeidet framover vil forhåpentligvis være grønne sertifikat. Nå er vi inne i drøftinger med våre svenske venner om en ordning for grønne sertifikat. Det er sjølsagt for tidlig å framskrive om vi kommer i mål, men det er et sterkt ønske på begge sider om å få dette til. Dette vil være en ordning som formodentlig vil utløse betydelige mengder fornybar energi. Det er en markedsbasert ordning, som vil innebære at forbrukerne kommer til å merke dette på strømregningen, men det forstår jeg også at Fremskrittspartiet - selv om de ikke har vært involvert i forliket når det gjelder klima - er innforstått med.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Igjen - i forhold til de opplagte misforståelsene: NVE har rundt 420 personer ansatt. Det er langt flere enn tre av dem som holder på med fornybar energi, bare så det er tindrende klart. Regjeringa representerer et taktskifte, en betydelig kursendring når det gjelder fornybar energi, og det skjer svært mye. Ja, det er riktig at man på en del områder og i enkelte land har bedre ordninger på kontinentet, og dem studerer vi. Vi må ikke glemme at Norge har 99 pst. fornybar elektrisitetsproduksjon. Vi står således i en helt annen situasjon enn landene på kontinentet. Men det forhindrer ikke at vår ambisjon er å få opp ytterligere fornybar energi. Derfor er vi i ferd med å jobbe fram en(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
Her var det mange elementer, og ikke alle var riktig gode å forstå når det gjelder ESA og forholdet til et grønt sertifikatmarked. Men under alle omstendigheter er situasjonen den at vi er i drøftinger med våre svenske venner om grønne sertifikat. Vi jobber sjølsagt ut fra et ønske om at forhandlingene skal føre til et positivt resultat, slik at vi får de ordningene på plass så raskt som mulig. Det står i klimaforliket at vi skal innføre andre ordninger dersom vi ikke kommer i land med grønne sertifikat, ordninger som skal bidra til minst like gode vilkår for dem som ønsker å satse på fornybar energi som de grønne sertifikatene. Jeg kan bare bekrefte det jeg har sagt mange ganger før. Vi har maksimal oppmerksomhet omkring forhandlingene med svenskene, og ønsker sjølsagt at de skal komme i land så fort som mulig. Vi jobber parallelt med å tenke over hva vi skal gjøre hvis de ikke skulle komme i land.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2008-02-13:
For det første forundrer det meg litt at Venstre reduserer klimaforliket til ei krykke. Jeg mener at det er betydelig mer vesentlig enn det. Når det gjelder det konkrete spørsmålet, er svaret ja. Når det gjelder saksbehandlingskapasiteten i NVE, er vi meget klar over at den ikke er god nok på fornybarfeltet nå. Vi må søke å løse dette ved at NVE omprioriterer sine ressurser. Det har de gjort i noen grad. Sannsynligvis må de gjøre det i større grad. I tillegg er dette et budsjettspørsmål. Det handler om de totale ressursene til NVE. Det har vi også full oppmerksomhet på. Når det gjelder småkraftverk spesielt, er det klargjort at alle søknader som lå i NVE før 5. oktober, skal behandles etter det gamle regimet. Så skal vi nå ha en gjennomgang av det skatteregimet som ble vedtatt i Stortinget før jul. Vi vil komme tilbake til det i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett.
Lars Sponheim (Venstre), 2008-02-13:
Det er en hårfin balansegang som statsråden her har begitt seg ut på, og det er ikke et uviktig skritt at de informasjonsmøter som er med eieren og embetsverket som representant for en stor eier, utvides med at også den politiske ledelse går inn i disse møtene. For staten har invitert andre til å være med og eie StatoilHydro. Markedsplassen for de aksjene er børsen, og da er det helt avgjørende for verdien av og tilliten til StatoilHydro at ikke noen eiere er forfordelt eller får informasjon. Det er helt avgjørende. Og når statsråden selv går inn i disse møtene, er det fare for - kan en ha mistanke om - at alminnelig rød-grønn eierstøy bringes inn i dem. Da er åpenhet, hva innholdet er i disse samtalene, helt avgjørende for at dette skal gå. Kan statsråden love oss at det vil bli åpenhet om hva som skjer i disse møtene?
Lars Sponheim (Venstre), 2008-02-13:
Poenget er at Aker Kværners aktivitet på Sellafield bidrar til å gjennomføre et prosjekt som jeg har forstått den norske regjering er imot, på lik linje med tidligere regjeringer. Det har Aker Kværner full rett til. Innenfor EØS-avtalen kan de ta på seg oppdrag selv om det er imot norske politiske interesser. Problemet blir jo vesentlig større når den norske regjering, med statsråd Solheim ved bordet, velger å kjøpe seg inn i dette selskapet. Det kan bare oppfattes utad som at en på den måten legger mindre vekt på det politiske engasjementet ved ikke å gjenåpne Thorp-anlegget eller prosesseringsanlegget. En biskop kaller dette dobbeltmoral. Tidligere statsråd Berntsen er flau. Jeg har selv gode minner fra gnistrende runder mellom tidligere statsråd Berntsen og daværende stortingsrepresentant Erik Solheim. Jeg har bare en forestilling om hvilke ord representanten Solheim ville brukt i dette tilfellet. Hva vil han bruke når han står på den siden av talerstolen?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Olje- og energiministeren har på vegne av staten som deleier varslet at hun vil ha fire orienteringsmøter med StatoilHydro. Jeg må si at jeg oppfatter det mye mer som påvirkningsmøter overfor StatoilHydro. Informasjon er alltid viktig og fornuftig for alle eiere, uansett om de er store eller små. Nå har det seg slik at staten slett ikke er noen eneaksjonær i StatoilHydro. Hva med de øvrige eierne? Skal de føle at de er mindreverdige i forhold til staten? Hvordan vil det bli oppfattet fra deres ståsted? Ville det ikke forretningsmessig vært mye ryddigere at alle aksjonærene fikk tilgang til samme informasjon i selskapets generalforsamling? Og et tips: Kanskje hyppigere generalforsamling kunne vært noe med tanke på likebehandling med hensyn til informasjon overfor alle aksjonærene?
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Statsråden sier at Enova er godt i rute i forhold til å gi tilskudd til fornybare prosjekter. Det er kjempepositivt. Hun sier også at Regjeringen nå gjenopptar forhandlingene med Sverige om et forutsigbart grønt sertifikatsystem. Det er også positivt, men ut fra at vi må ha forutsigbarhet, så haster dette. For vi vet også at EUs fornybare direktiv ikke vil tillate noen somling fra norsk/svensk side. Tar forhandlingene for lang tid, kan ESA bli tvunget til å si nei til den svensk-norske sertifikatordningen. Innser statsråden at det haster med å få fullført dette arbeidet? Mener statsråden at vi ligger godt an i arbeidet med innføringen av det svensk-norske elsertifikatsystemet? Når vil dette arbeidet eventuelt være ferdig?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Eg er litt oppteken av kva som skjer i kontakten mellom staten og StatoilHydro. Det statlege eigarskapet i StatoilHydro gjev både moglegheiter og utfordringar. Ei av utfordringane opptrer når investeringar vert sedde på som miljøskadelege prosjekt, samtidig som Regjeringa ønskjer å framstå som miljøvenleg og støttar berekraftig utvikling. StatoilHydro har kjøpt lisensar i havet utanfor Alaska. Frå tidlegare veit me at ein har investert i eit tjæresandprosjekt i Canada. Under Sandefjordkonferansen sa ein av næringslivsleiarane som hadde vurdert å investera i tjæresand på 1970-talet, at det er pengar me ikkje skal tena. Kva meiner den raud-grøne regjeringa? Er det nokon pengar den norske staten ikkje skal tena gjennom det statlege eigarskapet sitt? Og er statsråden komfortabel med dei investeringane som StatoilHydro no gjer i tjæresand i Canada?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Å ri to hestar er ein sport som eg ikkje trur ein bør anbefala. Men denne kombinasjonen av Golfstraumen og det at technetium, bl.a. frå Sellafield-anlegget, har ei halveringstid når det gjeld radioaktivitet, på 200 000 år, gjer dette til ein kjempetrussel imot norskekysten. Det kan ikkje berre leggja norskekysten svart, men det kan faktisk nesten gjera han lysande, endå verre. Bondevik II-regjeringa fekk stoppa utsleppa frå Sellafield. No opplever me at sterke kapitalinteresser har heilt andre vurderingar. Det faktum at eit norsk, stort industriselskap, der staten nyleg gjekk tungt inn på eigarsida, har kontrakt med Sellafield-anlegget, svekkjer det norske engasjementet imot skadeverknadene frå Sellafield. Mitt spørsmål er: Bekymrar dette statsråden, og kva vil han gjera for å hindra at Thorp-anlegget på nytt vert opna?
Inge Lønning (Høyre), 2008-02-13:
Jeg hørte med en viss overraskelse at statsråden avviste å besvare representanten Sponheims spørsmål om åpenhet rundt møtene mellom statsråden og StatoilHydro, med den begrunnelse at hun først vil besvare et brev hun ennå ikke har mottatt. Med all respekt for Senterpartiets omsorg for Postverket: Ville det ikke være enklere både for statsråden og for Stortinget om hun svarte her og nå? Det er jo tross alt Stortinget statsråden skal forholde seg til, ikke Postverket.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Jeg har et spørsmål til justisministeren. For ikke lenge siden mottok justisministeren en utvalgsrapport som omhandler voldtektsofres situasjon. Tar jeg ikke feil, er det en sak som også justisministeren er svært opptatt av - i alle fall sa han selv, da utvalget leverte sin innstilling, at vi må gi bedre hjelp til ofrene. Så er situasjonen den at et velfungerende tiltak for voldtektsofre står i fare for bli nedlagt i denne byen. Voldtektsmottaket ved legevakten i Oslo mottar kanskje de fleste voldtektsofre i landet. De har et godt tilbud. Over 30 pst. av voldtektene er overfallsvoldtekter. Nå står skadelegevakten i fare for å bli nedlagt. Det vil si at alle voldtektsofrene, de som har vært utsatt for de mest grove overgrepene, ikke lenger skal kunne behandles på legevakten, men må skysses rundt til de ulike sykehus som de hører til. Utvalgets rapport har overskriften «Fra ord til handling». Det som er i ferd med å skje når det gjelder politikken overfor voldtektsofre, er jo at det går fra ord til negativ handling. Mitt spørsmål er: Vil justisministeren og Regjeringen sørge for at det uhyre viktige tiltaket som skadelegevakten i Oslo innebærer for voldtektsofre, ikke legges ned, men opprettholdes?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Spørsmålet gjelder ikke selve voldtektsmottaket. Det vil nok bestå. Poenget er at Regjeringens ene hånd åpenbart ikke vet hva Regjeringens andre hånd gjør. Helseministeren, som jo har ansvaret totalt sett, har fraskrevet seg ansvaret i denne saken. Så mitt håp er knyttet til det justisministeren selv sa for tre uker siden, at noe av det viktigste man kan gjøre, er å sikre at ofrene blir tatt imot på en bedre måte. Vi vet at de vi her snakker om, som vil bli rammet av denne nedleggelsen, er de som har vært utsatt for de groveste overgrepene, nemlig overfallsvoldtekter. Når det gjelder dette tilbudet, som er velfungerende, men som står i fare for å bli nedlagt, så er min oppfordring, ikke minst på vegne av dem som rammes av dette, at Regjeringen tar et samlet grep for denne gruppen. Vil justisministeren sørge for det?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Det er ikkje så mange dagar sidan NOU-en «Fra ord til handling - Bekjempelse av voldtekt krever handling» blei lagd fram. Ei rekkje tiltak har blitt nemnde for korleis vi kan hindre at dette skjer, og korleis ein kan sørgje for at dei som blir utsette for det, får hjelp. Regjeringa har som første punkt i utvalet sitt mandat sagt: «Utvalget skal utrede tiltak for å sikre bedre oppfølging av personer som blir utsatt for voldtekt.» Her har Regjeringa i utgangspunktet vist ei evne til å tenkje breitt. Men så er det så typisk at når ein kjem til konkrete tiltak, blir det «nei, dette er ikkje mitt bord, dette er ein annan statsråd sitt bord». Ein ser ikkje totaliteten i det som skjer. Kva vil statsråden gjere for at det ikkje blir fleire slike tilfelle der ein heilt tydeleg ser at eit godt hjelpetiltak kan forsvinne fordi ein i Regjeringa ikkje snakkar saman om viktige tiltak?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Det er ei glede å kunne stille følgjande spørsmål til barne- og likestillingsministeren: «Aksjonen reddesmå.no er et nettverk av fagfolk, politikere og privatpersoner fra ulike samfunnsarenaer som gir sin støtte til kravet om at innsatsen for barn utsatt for vold, overgrep og omsorgssvikt må intensiveres og utvides radikalt. Aksjonen krever også at myndighetene fremskaffer betydelig økte ressurser til dette arbeidet. Vil statsråden etterkomme kravene fra aksjonen reddesmå.no?»
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Eg vil takke statsråden for svaret. Det finst mange gode tiltak i dag, og det er bra. Men samtidig har eg lyst til å ta fram nokre av erfaringane eg har hatt sjølv. Eg har besøkt mange kommunar. Sist veke besøkte eg Psykologisk Forebyggingsteam i Asker, som fokuserer på hjelp til barn og unge med samansette og psykiske problem. Eg har besøkt Kristiansund kommune og barnevernet der, og dei skildra ein del av dei utfordringane som er i barnevernet. Og eg veit at mange som jobbar i barnevernet, ønskjer å gjere ein god jobb, og dei hjelper veldig mange. Men utfordringane er at det er for lite ressursar. Den verkelegheitsbeskrivinga ein får om dei tiltaka som finst, høyrest veldig bra ut, men for dei som jobbar på helsestasjonen, og for dei som jobbar med barnevern og ulike tiltak i kommunane, er kvardagen slik at ressursane ikkje strekkjer til for å hjelpe dei mest utsette barna. Dei føler at det blir for lite merksemd rundt det. Kva vil statsråden gjere med mangelen på ressursar?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-02-13:
Eg takkar statsråden på nytt. Eg håper òg at statsråden vil samarbeide med dei ulike departementa, for når det gjeld å byggje opp kunnskap, f.eks. i utdanninga for førskulelærarar, i utdanninga for barnevernspedagogar og for dei som er lærarar, er det viktig at ein utnyttar dei ressursane som er, òg med tanke på å styrkje kunnskapen. Det er mange tilsette i barnehagar og i skular som er usikre når det gjeld bekymringsmeldingar, som er usikre på framgangsmåten, og som òg synest det er svært belastande. Dette medfører at barn som kanskje skulle ha vore melde inn, ikkje blir det. Det er veldig bra at ein har mange planar, men det er veldig viktig at ein i den praktiske politikken får samhandlinga til å fungere, og at ein lyttar til grasrota, for både fosterforeldre og barnevernsarbeidarar gir direkte førstehandskunnskap om kva som kan bli betre. Der har vi framleis ein stor jobb å gjere.
André Oktay Dahl (Høyre), 2008-02-13:
Justisministeren har i lang tid lovet bedre forebygging av kriminalitet og bedre rehabilitering av ofre for kriminalitet på vegne av seg selv og hele Regjeringen. Det er det hovedspørsmålet her dreier seg om, nemlig at det er lovet en hel mengde på vegne av flere områder enn Justisdepartementets ansvarsområde. Men dessverre ser det ut til at andre statsråder ikke har det samme, slik jeg oppfatter det, genuine engasjementet og den samme styrken i engasjementet som det statsråd Storberget har. Resten av Regjeringen bygger f.eks. ned barnevernet, bygger ned psykiatrien, bygger ned en rekke tiltak for voldtektsofre som ikke ligger i Justisdepartementets portefølje, men som ligger andre steder - men som får den samme negative effekt som dette tiltaket. Hva har Regjeringen konkret tenkt å gjøre i forhold til å sørge for at hele Regjeringen, ikke bare statsråd Storberget, kommer med løfte om at handlinger også følges opp?