Bjørn Lødemel (Høyre), 2010-03-23:
Det nye forslaget til kompetanseforskrift som NVE har sendt på høyring, stiller nye og svært omfattande krav til kompetanse i kraftbransjen. Kompetanseforskrifta kan umogleg vere føreslegen ut frå energifaglege kriterium. Det er meir truleg at det er på grunn av at fagbevegelsen skal ha tilbakebetalt for den støtta dei gav til dei raud-grøne partia i valkampen. Ho er etter mitt syn langt på veg eit bestillingsverk frå LO. Det er lett å forstå at kraftbransjen reagerer sterkt på så strenge og rigide krav, som det langt på veg vil vere heilt urealistisk å gjennomføre i praksis. Det er stort behov for nye investeringar i straumnettet både innanlands og i sambandet med utlandet. Denne vinteren har òg vist oss at oppgradering av eksisterande linjenett set store krav til kompetanse. Variasjonar i nettkapasiteten reduserer òg forsyningstryggleiken og fører til uakseptable og ulike prisar på straum i landet. Dette er derfor òg ein god grunn til å nytte den kompetansen som er i kraftselskapa i dag, på ein god og effektiv måte. Forslaget legg opp til ein standard modell som kraftselskapa skal nytte for å løyse sine utfordringar. Det seier seg sjølv at det er svært ulike utfordringar i nettselskapa, og det vil vere svært meiningslaust å påleggje kraftselskapa ei slik tvangstrøye. Val av bemanning og organisering er ein viktig del av eit selskap sin strategi for å produsere gode og effektive tenester. Det er store utfordringar når det gjeld både utbygging og modernisering i kraftbransjen, og det seier seg sjølv at standard framgangsmåtar over heile landet er både gamaldags og forelda tankegods. Det undrar meg svært at NVE kan leggje fram slike utkast til forskrifter. Kraftbransjen står framfor betydelege utfordringar når det gjeld rekruttering i åra som kjem. Gjennomsnittsalderen i kraftbransjen er høg. Veksten i seniorar er tre gonger så høg i kraftbransjen som i privat sektor samla sett. Det gjer at det er eit svært stort behov for nye tilsette i nettselskapa framover. Då må vi sørgje for at vi kan utnytte den kompetansen som allereie er i bransjen, på ein best mogleg måte, og ikkje innføre nye ordningar som forverrar den vanskelege situasjonen. Det er svært urovekkjande å sjå at den nye forskrifta kan føre til oppsplitting av gode fagmiljø, og at ho kan øydeleggje gode og velfungerande samarbeid mellom ulike aktørar i kraftbransjen. Det er òg urovekkjande å sjå at den nye forskrifta vil føre til betydeleg større kostnader utan at det blir betre beredskap, leveringskvalitet eller leveringssikkerheit. I eit brev til Olje- og energidepartementet frå Energi Norge blir det vist til fleire lokale eksempel på negative konsekvensar dersom forslaget til forskrift blir gjennomført. Og som interpellanten viste til: Nord-Trøndelag Energi må reversere effektiviseringstiltak som allereie er gjennomførde i konsernet, og det vil gå ut over viktige oppgåver som tilstandskontroll, vedlikehald og feilretting. Sunnhordland Kraftselskap sin driftssentral er utstyrt for å kunne overvake og betene delar av nettet for ni lokale nettselskap. Dette samarbeidet vil ikkje kunne halde fram dersom den nye forskrifta blir gjord gjeldande. Òg i mitt eige heimfylke kan den nye forskrifta få negative konsekvensar. Sogn og Fjordane Energi er bemanna for å ha ei effektiv og rasjonell drift, og må ha ein stor utnyttingsgrad av kompetansen i selskapet. Det betyr at det ved enkelte høve er behov for å leige inn spesialkompetanse. Dersom den nye forskrifta blir gjeldande, vil dette føre til dyrare drift for selskapet, og det igjen betyr auka nettleige og høgare straumpris for kundane. Høgre vil oppfordre statsråden til å sende forslaget til ny kompetanseforskrift på den politiske skraphaugen der ho høyrer heime, og i staden finne gode, pragmatiske løysingar på korleis vi kan utnytte ressursane og kompetansen til å møte dei utfordringane framtidas energiforsyning stiller oss overfor. I staden for å stille detaljerte krav til bemanning og organisering av nettselskapa bør reguleringa skje ved at det blir stilt konkrete krav til kvaliteten på dei tenestene som nettselskapa skal levere. Beredskap er ein viktig del av desse tenestene. Myndigheitene bør ta vare på myndigheitsoppgåver ved å stille krav og føre tilsyn, i tråd med slik ein moderne offentleg sektor i 2010 bør fungere. Krav og eventuelle sanksjonar vil medføre at selskapet innrettar seg på ein hensiktsmessig måte. Det kan òg stillast krav til på kva område konsesjonæren skal ha kompetanse, utan dermed å stille krav til storleiken på eiga bemanning og utan å stille krav til at tenestene skal produserast med eigne tilsette.