Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Det er en glede for meg som Oslo-representant i dag å få lov til å være saksordfører og legge fram fase 1 av Oslopakke 3. Det som er fint med Oslopakke 3, i tillegg til de åpenbare fordelene, de gode og nye trafikale løsningene, er at den er basert på et veldig godt lokalpolitisk kompromiss. Dette er viktig fordi Oslopakke 3 er en pakke som skal gjennomføres og bestå i over 20 år. Da er det viktig at man ikke på bakgrunn av skiftende flertall, enten her, i bystyret i Oslo eller i fylkestinget i Akershus, går inn og gjør store endringer i pakken. Det er også flott å se at lokalpolitikerne i Oslo har tatt et så viktig ansvar for dette transportsystemet som vi vet at hele landet er avhengig av. Som sagt: Fra Fremskrittspartiet i Oslo til SV i Oslo, med mulig unntak av noen FrP-ere i Akershus, står man nå altså sammen om denne pakken. Nå er det vår tur her på Stortinget til å vedta dette, og derfor er jeg også som saksordfører glad for at vi har kommet fram til veldig mange felles merknader i saken. Jeg kan bare beklage at Fremskrittspartiet på Stortinget ikke er med på dette, ikke engang er med på den rosen som blir gitt til egne partikollegaer i Akershus og i Oslo. Denne pakken og lokalpolitikerne hadde fortjent full støtte. Vi har alle våre prinsipper og ting vi er uenig i eller kanskje skulle ønske var annerledes. Personlig synes jeg rushtidsavgift er en god måte å løse trafikkproblemer på, men jeg velger altså å se bort fra det, fordi jeg er mer opptatt av å komme fram til samlende og gode politiske løsninger enn av å markere prinsipper som ikke bidrar til noen utvikling for folk i regionen. Derfor hadde jeg kanskje ønsket at Fremskrittspartiet i denne store og viktige samfunns- og samferdselssaken kunne gått i dialog og kommet fram til løsninger, og ikke bare skulle markere seg og sin egen posisjon. Oslopakke 3 fase 1 er finansieringsopplegget for pakken. I fase 2, som kommer til høsten, vil vi komme tilbake til og diskutere mer de konkrete prosjektene, men det er allikevel viktige og konkrete ting som skjer også nå. Vi kommer i gang igjen med Ulven-Sinsen, et veiprosjekt som har stått stille altfor lenge, og vi kommer i gang igjen med byggingen av Kolsåsbanen, som er viktig for en stor del av befolkningen vestover. Men kanskje det viktigste som skjer, er satsingen på kollektivtrafikken. Det at vi nå som følge av endringer i veiloven kan bruke bompenger til drift av kollektivtrafikken, gjør at vi kan satse skikkelig. Bilistene kjøper kapasitet på veien på en helt annen måte enn det man gjorde før med å kjøre på asfalt. Nå kjøper man den fordi T-banen til Stovner kan gå hvert sju og et halvt minutt, og det betyr at mange flere vil kunne ta T-banen og finne det praktisk, og dermed vil det også avlaste veistrekninger som rv. 4 og E6. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre viser i tillegg til et forslag de hadde i forbindelse med behandlingen av Ot.prp. nr. 15, om at pengene fra Fjellinjen må gå direkte til det nye kollektivselskapet Ruter. Det mener vi er ivaretatt gjennom det som Samferdselsdepartementet skriver i proposisjonen, om at Vegvesenet skal strekke seg langt for ikke å ha innvendinger til det som det er oppnådd lokalpolitisk enighet om. Det skal nærmest bare betraktes som en tur innom kontoen, som er viktig for at vi skal ivareta det regelverket som er rundt bompenger, og ha kontroll med at dette skjer på en skikkelig måte. I tillegg er det viktig at man merker seg det vi skriver om at vi også i framtiden vil at 25 pst. av inntektene skal gå til drift. Men jeg er spesielt stolt av den felles merknaden som viser at vi som transportpolitikere her på Stortinget tar klimaproblemet på alvor, når vi skriver at endringer i klimaet også skal være en forutsetning og et grunnlag for å kunne diskutere videre endringer.