trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Jeg takker for svaret. Når det gjelder nye arbeidsplasser, har også Arbeiderpartiet vedtatt at det er riktig å legge disse utenfor Oslo, når det er mulig og egnet. Så det er det enighet om. Men vi er ikke enig i at man skal ha en storstilt flytting av eksisterende arbeidsplasser ut fra Oslo. Det vil berøre mange familier, mange mennesker som har slitt et helt arbeidsliv, jobbet og stått på. Plutselig å få beskjed om at det er politisk bestemt at de skal flyttes et helt annet sted i landet – det trengs forståelse for at det kan være en ganske tung belastning, også for viktige miljøer her i Oslo. Jeg vil minne om den kraftige ordbruken til byrådsleder Erling Lae i en opphetet debatt under den forrige utflyttingen med daværende statsråd Victor Norman, hvor han sammenlignet dette med Pol Pot-metoder. Så jeg vil spørre statsråden: Har han forståelse for at Oslo også kan føle seg som en prygelknabe, føle seg utsatt, og at det gjelder å ivareta hensynene til dem som har jobber og sliter i disse jobbene her i byen?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Jeg takker for svaret. Det er jo ingen tvil om hva Arbeiderpartiets program er. Når det gjelder eksisterende arbeidsplasser, går vi ikke inn for en uflytting av dem, men nye arbeidsplasser skal være med og styrke kompetansemiljøer rundt om i landet, som statsråden sier. Når det gjelder prosessen rundt utflytting av et stort antall eksisterende statlige arbeidsplasser fra Oslo, er det viktig at statsråden forstår det opprøret som det skapte i Oslo forrige gang. Man føler at man blir kjøpslått med her, om noe som virker som det har lite med saken å gjøre, nemlig at man fikk flertall med Venstre alene om et nytt inntektssystem for kommunene på vårparten, der Oslo blir en slags prygelknabe i en avtale med Venstre. Det er rart at ikke statsråden vil involvere de ansatte, involvere disse arbeidsplassene, på en eller annen måte i prosessen nå, så jeg vil spørre: Skal det være en høringsprosess på noe tidspunkt under arbeidet med stortingsmeldingen, eller vil vi få den rett til Stortinget uten at de ansatte på noen måte har vært involvert, og der det er fare for at tingene er låst?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
La meg først bare få gjøre det klart at vi ikke har lagt opp til noen endring i flyplasstruktur. Det har også kommet tydelig fram i det regjeringen har sagt tidligere, så den usikkerheten er det ikke vits i å forsøke å spre. Vi har allerede sagt ja til et møte. Det er berammet et møte med Luftfartsforum Namdal 20. desember. Slik sett anser jeg at vi har imøtekommet også ønsket som representanten Grande her kommer med.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Jeg har merket meg gjennom ulike debatter med representanten Grande den siste uken at det handler om å skape mest mulig usikkerhet, selv der ting egentlig går veldig bra. Når han gir inntrykk av at det er en entydig tilbakemelding fra hele Nord-Norge, skal vi minne om at mange steder har en faktisk fått et mye bedre flytilbud enn det en har i dag. Det handler ikke om hvilke krav regjeringen setter i bunnen, for de kravene er stort sett uendret i forhold til under forrige regjering, men det handler om at Widerøe har hatt et tilbud der de tidligere har gått utover kravene, men der de har gått noe ned på det nå. Andre steder har de økt kraftig. For eksempel i Harstad og på Leknes tilbyr Widerøe flere frekvenser enn tidligere, selv om kravene i bunnen er akkurat de samme. Andre steder har de litt færre avganger, som de begrunner med at det nesten ikke har vært passasjerer om bord. Også fra mitt hjemsted, Stavanger, er det nå færre avganger på kvelden enn det har vært før. Det er ikke regjeringen som setter opp flyruter, men vi sikrer at det er et minimumstilbud rundt omkring i landet der en ikke har kommersielle ruter, og det skal vi ivareta videre.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Igjen får vi et eksempel på hvordan representanten Grande fordreier historien litt for å få fram en så negativ tilnærming som mulig. I alle debattene vi har hatt om aviser, har jeg sagt jeg ikke er tilfreds, mens representanten Grande går rundt og sier at regjeringen er tilfreds og gjør ingenting. Det er rett og slett feil, det er rett og slett løgn, for vi har mange ganger sagt at vi har mange møter med aktørene, nettopp for å løse de utfordringene som er. Så jeg håper at representanten Grande kan være ærlig debatten ut, slik at vi kan konsentrere oss om de reelle problemene og ikke oppkonstruere alt til å være et problem. På samme måte har vi sagt – og det har vi sendt skriftlig til Stortinget – at Widerøes foreløpige ruteplan fra 1. april er noe Widerøe nå har en runde med alle regionene om for å få innspill til. Så skal Widerøe ha møte med oss for å diskutere dette ferdig – mens representanten Grande gir inntrykk av at vi gjør ingenting. Det er feil. Vi bør ha en konstruktiv tilnærming til dette, slik at vi får løst problemene som finnes, istedenfor bare å svartmale.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Jeg skal garantere at vi gjør så mye som mulig for å gjennomføre prosjektet så bra som mulig, men også innenfor de kostnadsrammene som en i utgangspunktet hadde. Det vet vi kommer til å bli kjempeutfordrende, for vi har sett at kostnadene stiger. Jeg synes det er litt rart at representanten Rommetveit ber om at det blir gitt full gass, nærmest som om ingenting har skjedd, mens representanten Sivertsen, fra Arbeiderpartiet, i disse dager går rundt og er veldig bekymret nettopp på grunn av kostnadssprekkene og gir inntrykk av at vi må både utsette og stoppe prosjektet til vi får mer oversikt. Så Arbeiderpartiet bør snart få én stemme i denne debatten, sånn at vi sammen kan finne de konstruktive løsningene. Jeg er bekymret når vi ser at kostnadene øker så mye som de gjør. Nettopp derfor må vi bruke tid på å finne ut hva vi kan gjøre av endringer i prosjektet, sånn at vi faktisk får realisert det så raskt og så billig som mulig. Det er min målsetting. Vi skal ha respekt for skattebetalernes penger. Jeg tror også at Arbeiderpartiet vet at dette er et komplisert prosjekt, for Arbeiderpartiet brukte veldig mange år, da de selv satt i regjering, på å finne ut hvordan de skulle håndtere det, nettopp fordi det var mange uløste utfordringer med det. Jeg tar det ansvaret med å prøve å løse dette. Det har vi også informert Stortinget om mange ganger. Vi har også fått eksterne kvalitetssikrere til å gå igjennom prosjektet. Min ambisjon er at dette prosjektet skal ferdigstilles, det skal gjøres så fort som mulig, vi skal få kostnadene bedre under kontroll. Men det er åpenbart at det er utfordringer nå som vi må håndtere. Da håper jeg at vi kan jobbe sammen om dette, sånn at vi får prosjektet ferdigstilt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Det vi jobber med akkurat nå, er å løse dette så godt som mulig. Jeg ser at andre folk, utenfor det politiske system, har sagt at en kan spare penger ved å gjøre folks reisehverdag vanskeligere. Min tilnærming som statsråd er å gjøre folks reisehverdag enklere og øke mobiliteten. Derfor framstår det litt fremmed for meg å skulle gjøre grep i det omfanget. Men fordi vi ennå ikke har fått behandlet dette skikkelig, vil jeg ikke konkludere nå, for jeg er også avhengig av at Stortinget bevilger nok penger til at vi kan realisere disse prosjektene. Vi vet at her må en se kost–nytte opp mot hverandre. Det tror jeg at også Stortinget er opptatt av. Vi har rekordhøye bevilgninger til jernbane. Vi har økt budsjettet for jernbane med over 50 pst. etter regjeringsskiftet. Det utgjør 6–7 mrd. kr mer hvert år. De pengene må vi bruke på en fornuftig måte, og med tanke på den tilnærmingen Arbeiderpartiet har hatt til prosjektet så langt, med kritikk mot kostnadsoverskridelser, vil det være veldig greit om Arbeiderpartiet er tydelig på om de vil akseptere en ytterligere kostnadsoverskridelse, som den løsningen som Rommetveit tar til orde for, innebærer.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Nasjonal transportplan blir framlagt om ikke så lang tid – det er helt riktig – og da vil en få svarene på hvordan vi prioriterer dette helhetlig. Men det jeg allerede har varslet, er at i motsetning til forrige regjering har vi faktisk tenkt å fikse problemene mellom Bergen og Voss. Vi har sagt at vi skal få bygd en bedre vei, og vi skal få bygd en bedre jernbane. Det lå ikke inne i forrige NTP, det kommer til å ligge inne i denne NTP-en. Det er også helt riktig, som representanten Rommetveit sier, at jernbanen først gir nytte når en kobler den til de endene som folk faktisk reiser til. Det må også ligge inne, og det er noe av det som er utfordringen her. Når en har fått kostnadsoverskridelser i den dimensjonen vi har, må vi klare å løse det. Da hadde det vært veldig bra om Arbeiderpartiet kunne kommunisert det med én stemme, istedenfor at de på den ene siden skal ha hastverk og ikke tenke kostnader, som Rommetveit her tar til orde for, mens andre folk i Arbeiderpartiet angriper den samme saken med veldig kritikk, nettopp fordi det har blitt dyrt. Det må kunne være én stemme fra ett parti. Det ville i hvert fall være nyttig for oss hvis vi skal få et samlet storting til å støtte det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Dette spørsmålet gjelder besetningsmedlemmer fra land utenfor EU og EØS-området, såkalte tredjeland. Spørsmålet er med bakgrunn i at Luftfartstilsynet foretar bakgrunnssjekk av de personene som skal ha adgang til sikkerhetsbegrenset område, på bakgrunn av bestemmelsen fra den såkalte securityforskriften. Det er altså besetningsmedlemmer i norske flyselskap som bor i et land utenfor EU og EØS-området som skal få utstedt Union Crew Identification Card etter bakgrunnssjekk utført av Luftfartstilsynet. Den bakgrunnssjekken blir gjort på bakgrunn av framlagt dokumentasjon, som f.eks. attester som gjelder utdanning og arbeidsforhold, og søker må også ha ID-papir. Utenlandske politiattester har ikke inngått i denne vurderingen. Vurderingen der er at den tilgangen de får til flyplassen, i utgangspunktet er den samme som vanlige passasjerer får. De får altså ikke tilgang til noe hemmelig område, eller til et spesielt beskyttet område, de får tilgang til ankomst- og avgangshall, de får tilgang til et venterom, og de får tilgang til det flyet som de faktisk jobber på. Det er alt. Tilgang til øvrige områder på flyplassen er begrenset. De må også gjennom den vanlige sikkerhetskontrollen som alle passasjerer går gjennom, når de skal ut og inn av flyplassområdet. De kan altså ikke ta med seg ulovlige gjenstander uten at de faktisk blir sjekket for det. ESA ba i brev av 6. juli om informasjon om saken. Vi orienterte dem i brev tilbake 23. august om regelverk og praksis, og så har de i brev til oss den 28. september vist til at securityforskriften ikke er i tråd med EØS-regelverket. Det betyr ikke nødvendigvis at sikkerheten ikke er godt ivaretatt, men at den ikke er i tråd med det regelverket de mener skal være. Så har vi gått en runde og sett på dette med politiattest, for det er primært det de har sett på, og i brev av 31. oktober til ESA opplyser vi at det kan være mulig å benytte politiattest fra tredjeland. Det vi har fått avklart i denne tiden, er at en kan fravike bestemmelsene i den norske politiregisterloven og forskriften hvis det følger av folkerettslige forpliktelser. Og i dette tilfellet gjelder altså regelverket en EU-forordning som er gjennomført gjennom EØS-avtalen på vanlig måte, og da er det den typen lovverk. Derfor jobber nå Luftfartstilsynet sammen med departementet for å utarbeide forslag til endringer av securityforskriften, og det forslaget vil bli sendt ut på alminnelig høring, og vi tar sikte på at det trer i kraft så fort som mulig. La meg understreke til det jeg har sagt, at på grunn av den begrensede adgangen disse folkene allerede har til flyplassen – de kan altså stort sett bare bevege seg der vanlige reisende kan – har man vurdert at sikkerheten er blitt godt nok ivaretatt, selv om vi nå gjør en liten endring for å tilpasse oss EØS-regelverket fullt og helt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Vi er veldig opptatt av sikkerheten, både på flyplassene og ikke minst når en er om bord i flyet. Derfor jobber vi hele veien med hvordan vi kan sørge for at den praktiske sikkerhetskontrollen gjennomføres på en best mulig måte, og for at Luftfartstilsynet fungerer på en best mulig måte. Vi jobber tett med både Avinor og flyselskapene. Nå gjør vi de endringene som trengs for å tilfredsstille ESA- og EØS-avtalen. Men som sagt: Den tilgangen disse personene har på flyplassen, er stort sett den samme tilgangen enhver som helst som har kjøpt seg en flybillett, har. I sin ytterste konsekvens, hvis disse personene begynner å bevege seg på steder de ikke har lov til – men det ville også en flypassasjer i realiteten kunne ha gjort – hvis en begynner å bryte regelverket og bryte seg inn på steder, da ville sikkerhetskontroller avslørt dette fordi det er alarmer på dørene og lignende. Jeg mener vi har allerede et godt sikkerhetsnivå generelt på flyplassene for folk som reiser. Nå får vi også sørge for at lovverket er i tråd med det ESA mener er nødvendig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
La meg understreke noe som virker å bli forbigått i stillhet. Representanten Juvik nevnte at dette regelverket skal på plass. Den store tiraden som nå kom, virker litt unødvendig med tanke på at regelverket faktisk vil ordne det som Juvik mener er et problem, men som jeg mener egentlig er godt ivaretatt slik det har vært praktisert. Nå er det i arbeid, og vi regner med at det vil komme på plass i løpet av noen måneder.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
«I Bergens Tidende 24. november kjem det fram at jernbaneprosjektet Bergen-Arna blir om lag dobbelt så kostbart som føresett. Samtidig går det fram at byggetida vil auka frå 5 til 9 år. Full effekt av Ulrikentunnelen er avhengig av at også strekninga Bergen-Fløen blir gjennomført som planlagt. Kan statsråden garantera at det blir halde fullt trykk for å gjennomføra Bergen-Arna med rasjonell framdrift, og at ein held dei tidlegare oppgitte tidsfristane?»
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Takk for svaret, som eg oppfattar som nokså «fullt trykk». Ifølgje Bergens Tidende ønskjer både konsulenten som har vurdert prosjektet, og Jernbaneverket å stengja Bergen stasjon i inntil åtte månader for å kunna spara 200 mill. kr–400 mill. kr. Ei slik stenging vil ramma til saman to millionar reisande. Det vil også medføra ein svært vanskeleg trafikksituasjon på eit frå før sterkt belasta vegnett og skapa parkeringsproblem. Dei fleste vil meina at dette vil vera ei heilt uhaldbar løysing, og det håpar eg at også statsråden kan seia seg einig i. Mitt spørsmål vert då: Kan statsråden avkrefta at regjeringa og ministeren vurderer å stengja Bergen stasjon i åtte månader?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Takk for svaret. Viss ein byggjer dobbeltspor, dobbel tunnel gjennom Ulriken, har det lite for seg viss ein ikkje også ordnar den biten inn mot Bergen. No ser ein dette i samanheng, og når det gjeld Bergen–Fløen – eg trur ikkje det er så veldig mange som reiser mellom Bergen og Fløen. Det er ikkje så veldig sentralt. Fløyen er det mange fleire som reiser til, enn til Fløen. Så eg synest det er bra at statsråden signaliserer at han ser det som utenkjeleg med så lang stenging av Bergen stasjon. Bergen–Arna er første etappe i moderniseringa av Vossebanen. Særleg på grunn av rasfaren er det viktig å koma i gang med fellesprosjektet Arna–Voss. Kan statsråden forsikra om at kostnadssprekken på Arna–Bergen ikkje vil føra til at veg og bane mellom Arna og Voss vert nedprioritert i Nasjonal transportplan, som regjeringa skal leggja fram om ikkje så lang tid?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Mitt spørsmål går da til samferdselsministeren, og ved en inkurie har det falt ut en setning som nå er tatt inn, i hvert fall i den elektroniske versjonen: «Statsråden har henvist til Luftfartstilsynet og Samferdselsdepartementet som hele tiden har hevdet at regelverket knyttet til bakgrunnssjekk av flygende personell fra tredjeland, er forsvarlig, og at ordningen har blitt nøye vurdert. Men ESA var i sitt brev i september krystallklar på at den norske holdningen «bryter med en grunnleggende felles forståelse for standarden for sikkerhet i europeisk luftfart». Hvordan kunne statsråden ta så feil og samtidig avvise alle innvendingene mot at det forelå en sikkerhetstrussel?»
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Takk for svaret. Jeg vet ikke om jeg skal føle meg mer beroliget. I hvert fall gjør ikke Norsk Flygerforbund det. De går såpass hardt ut at de, så sent som den 27. november, sier at terrorister kan ha adgang til flyvninger. Norske myndigheter unntar hundrevis i luftfarten fra kravet om bakgrunnssjekk og politiattest, noe som nettopp nå ble bekreftet av statsråden. Og så sier de: Nå roper Norsk Flygerforbund et varsku. I ytterste konsekvens kan dette bety at potensielle terrorister nå er gitt en nøkkel til å befinne seg om bord. Jeg synes statsråden tar temmelig lett på det når han sier at dette blir behandlet som øvrige flypassasjerer. Jeg er ikke helt enig i det når en blir godkjent som crew. Men det er ganske sterke påstander fra forbundet, og følgespørsmålet mitt blir da: Deler statsråden denne bekymringen?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Jeg må bare si at det bekymrer meg ganske mye når man sammenligner en kabinansatt med godkjenning, med en passasjer. Vitterlig er det to forskjellige ting. Det ene er hva de gjør på selve flyplassen. Det andre er at det ikke er noen tvil om at en kabinansatt har større tilgang inne i et fly og til flygerne, når det gjelder betjening av dem. Jeg synes dette er å dra det veldig langt. Det er ikke bare norske flymyndigheter som er skeptisk. Også den europeiske partnerorganisasjonen til Norsk Flygerforbund, ECA, har heller ikke vært nådig i sin kritikk. Deres korte kommentar er: Hva er det Norge driver med? Hvorfor tillater vi en mulig sikkerhetsrisiko, både i Norge og i resten av Europa? Som statsråden viser til, har også overvåkingsorganet ESA bedt Norge om dette. Da vil jeg spørre: Når kan vi forvente at de nye reglene er på plass?
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-11-30:
TISA er en viktig avtale for Norge. Det er dessverre ikke lenger utsikter til å sluttføre avtalen i år, men prosessen har kommet langt, og vi håper å sluttføre så raskt dette er mulig. Norge har en særlig avhengighet av åpne, frie og velfungerende markeder internasjonalt, ikke minst for tjenester, som utgjør tre fjerdedeler av vårt BNP. Vi har sterke, konkurransedyktige, internasjonalt orienterte selskaper innenfor energirelaterte tjenester, skipsfart, telekommunikasjon, finansielle tjenester med mer. De er avhengig av gode, forutsigbare rammevilkår for å lykkes. Det er ingenting i TISA som vil innskrenke norsk handlingsrom når det gjelder nasjonalt eierskap eller utbytte av norske naturressurser. Utvinning av naturressurser er i hovedsak regnet som vareproduksjon i handelssammenheng, mens TISA omfatter tjenestehandel. TISA påvirker ikke norsk suverenitet over naturressursene. Som for tjenesteavtalen i WTO, GATS, er det også slik at retten til å regulere ligger til grunn for TISA.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-11-30:
Det ligger til grunn for TISA-forhandlingene, og det ligger til grunn for Norges posisjoner, at eierskap, retten til å regulere og retten til å eie er på nasjonale hender, og at det viktige – utover det – er at man sikrer likebehandling, i den grad man åpner for internasjonal konkurranse, f.eks. Vi er på energifeltet opptatt av at norske energitjenesteleverandører som konkurrerer internasjonalt, ikke skal diskrimineres. Da er vi forpliktet til å ha en tilsvarende tilnærming på hjemmebane. Men prinsippet om likebehandling dreier seg bare om forskjellsbehandling av tjenestetilbydere basert på nasjonalitet, og påvirker ikke innholdet i nasjonale krav og reguleringer.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-11-30:
Jeg må gjenta at TISA dreier seg om handel med tjenester, ikke om det grunnleggende eierskapet til naturressurser eller den grunnleggende retten man har nasjonalt til å regulere både eierskap og forvaltning av naturressurser. Det ligger til grunn – det ligger til grunn for forslaget fra Norge og Island, og det ligger til grunn for hele forhandlingen. Det er med utgangspunkt i at vi ønsker å styrke mulighetene for energitjenesteleverandører internasjonalt, vi forhandler – ikke med et utgangspunkt om å ville rokke ved vår rett til å regulere våre naturressurser.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-11-30:
Jeg har stor respekt for at mennesker føler frykt for ulv som er nærgående. Den respekten har jeg, selv om det er slik at ulven er relativt ufarlig for mennesker. Det er viktig for meg å understreke at ulven er fredet i Norge. Ulven er kritisk truet, og vi har et internasjonalt ansvar for å ta vare på denne arten i norsk natur. Derfor skal det grundige overveielser til før man vurderer uttak av ulv på det grunnlaget som representanten viser til. I de aller fleste tilfeller der ulv blir observert og vurdert til å være lite sky, handler det om unge individer. Unge ulver på vandring eksponerer seg ofte mer enn stasjonære ulver. Det forekommer imidlertid også situasjoner der ulv knyttet til etablerte ulverevir i perioder kan oppholde seg svært nær befolkede områder. Et eksempel på dette er fra det såkalte Slettåsreviret i 2015, da en ulveflokk oppholdt seg noen dager nær et gårdsbruk i Trysil. Statens naturoppsyn var på stedet og observerte situasjonen i noen døgn. Man så imidlertid ikke ulvene på nytt, og ulvene forlot trolig området etter noen dager. Miljødirektoratet og deres feltpersonell i Statens naturoppsyn har beredskap for å følge opp enhver situasjon med nærgående ulv. Det har vi også sett i den saken som representanten Slagsvold Vedum tar opp. De har kunnet bekrefte at det har vært ulv på gårdsplassen, også fordi de har vært der, men de har observert at det ikke lenger er en aktuell situasjon. De gjør en faglig vurdering i hvert enkelt tilfelle. Det første som nesten alltid blir prøvd, er å forsøke å skremme for å få individene bort og gjøre dem mer skeptiske til folk. Lykkes man ikke med dette og man fortsatt har en uønsket atferd, vil felling vurderes. Jeg har full tillit til at Miljødirektoratet er egnet til å gjøre en god vurdering konkret av når det er nødvendig å iverksette felling av store rovdyr med uønsket atferd, og hvor dette anses som nødvendig.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-11-30:
Jeg forstår, som jeg sa i mitt svar, at alle situasjoner der ulv er nærgående, kan skape frykt. Det er også derfor vi tar dette alvorlig. I de situasjonene er det viktig med en god vurdering av hvert enkelt tilfelle. Det er derfor Statens naturoppsyn ved varsel rykker ut til stedet og observerer situasjonen. Hvis rovdyret i den aktuelle situasjonen ikke lar seg skremme vekk, eller hvis det av andre årsaker fortsetter å vise uønsket atferd, vil man allerede i dag vurdere om avliving vil bli iverksatt. Men det første man gjør, er å rykke ut. Det beroliger lokalbefolkningen, og det gjør at man kan gjøre en faglig vurdering på stedet av hva man skal gjøre.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-11-30:
Vi har et system i dag som tar utgangspunkt i Stortingets vedtak om ulvesoner og bestandsmål, og i at vi er forpliktet av Bern-konvensjonen og naturmangfoldloven, som setter vilkår for hva som skal til for å tillate uttak av en totalfredet art som ulv i Norge. Det fungerer godt, og i situasjoner der ulven er nærgående, er det etter min mening tjenlig at vi har et system der Statens naturoppsyn rykker ut og kan gjøre en vurdering på stedet av hva som er nødvendig. I første omgang forsøker man som sagt å skremme ulven, og dersom det ikke fungerer, vurderes andre tiltak, inklusiv mulig felling.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
«Tilgang på natur er viktig for folkehelse og rekreasjon uavhengig av størrelsen på lommeboka di. I de områdene der naturen er lett tilgjengelig, har innbyggerne lavere terskel for å bruke naturen enn der naturen er mindre tilgjengelig. Tall fra SSB viser at fylkene i indre Oslofjord har minst tilgjengelig strandsone, samtidig som tilgjengelig strandsone krymper både i Aust- og Vest-Agder og i noen områder på Vestlandet. Hvordan vil statsråden sikre lik rett til naturen for alle?»
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
I forslag til endringer i plan- og bygningsloven som Stortinget har til behandling nå, har regjeringen foreslått forenklede regler for bl.a. dispensasjon. Miljødirektoratet har vært en av høringsinstansene som har advart mot dette, fordi de mener at endringer vil kunne bety større utbyggingspress i strandsonen og på grøntområder i tettbygde strøk, ved at dispensasjonskravene senkes. Det betyr at en vanlig familie, en vanlig turgåer, får mindre strand, mindre grøntområder i sentrum å bruke til rekreasjon og folkehelse. Hvorfor mener statsråden at det hastet så mye med endringer i plan- og bygningsloven at man ikke tok seg tid til å gjøre de nødvendige utredninger av konsekvenser av hvordan planverket og loven har fungert i praksis siden 2009?
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Vi kommer tilbake til debatten om plan- og bygningsloven til neste år, når denne salen skal behandle den. Men i naturmangfoldsmeldingen og behandlingen av den ble det understreket at Norge trenger økt kunnskap om naturen og mangfoldet, og at det haster med å få utarbeidet et helhetlig økologisk grunnkart for hele landet. Dette vil være et viktig arbeid for kommunene i deres planer og i arbeidet med arealforvaltningen, slik at verdifulle arter, naturtyper og naturen generelt kan sikres mot inngrep og nedbygging. Mener statsråden at kommunene i dag har nok kunnskap til å sikre en helhetlig forvaltning av verdifull natur og friluftsarealer, mot nedbygging?
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til barne- og likestillingsministeren: «For tredje år på rad øker antallet personer som stadig har betalingsproblemer, ifølge en ny SIFO-rapport. Private husholdninger har 90 mrd. kr i forbrukslån, på toppen av 3 500 mrd. kr i annen gjeld. Disse tallene har aldri vært så høye før. Samtidig har regjeringen somlet med å få på plass et gjeldsregister og regler for å stanse den aggressive markedsføringen av lettvint kreditt. Hvorfor bruker statsråden så lang tid på dette viktige arbeidet?»
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Takk for svaret. I forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for ett år siden uttrykte både Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti en spesiell bekymring for økningen i betalingsanmerkninger og inkassosaker blant ungdom. Fra regjeringspartiene var det derimot tyst i både budsjett og merknader. Nå har det gått enda ett år. Som statsråden var inne på i sitt svar, viser tall fra Finanstilsynet at forbruksgjelden øker med nesten 10 pst. årlig. I dag er den på om lag 100 mrd. kr. Halvparten av denne gjelden er knyttet til unge i alderen 18 til 26 år. Den bekymringen som vi uttrykte i fjor, er fortsatt høyst reell. Det er bra at det nå tas sikte på å få behandlet en sak om gjeldsregister i 2017, men fra regjeringen trakk det rød-grønne gjeldsregisterforslaget og fram til i år, har forbruksgjelden blant nordmenn økt med 25 pst., og med spesielt stor økning blant unge. Hvilke tanker gjør statsråden seg om det?
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Om interessen fra regjeringspartiene i fjorårets statsbudsjettbehandling var laber, var vi tilsvarende aktive. Vi etterlyste også tiltak mot aggressiv markedsføring av lån og kreditt. Nå er vi på vei inn i enda en julehandelsmåned der det lokkes med kjappe og enkle lån og kredittløsninger. Et kjapt søk på internett gir f.eks. følgende treff: «Verdiriktig kredittkort til julehandelen» og «Julehandel med forbrukslån, forbrukslån på dagen». I sistnevnte treff omtales forbrukslån som den optimale løsningen når en lurer på hvordan en skal få råd til å handle inn alt en trenger til jul. Dette ble som sagt påpekt også i fjor. Spørsmålet er da: Hva har statsråden gjort fra i fjor til i år for å unngå at årets julehandel bidrar til ytterligere gjeldsøkning og flere betalingsproblemer?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Det er, som representanten var inne på, slik at forbruksgjelden i Norge er på ca. 100 mrd. kr, og den stiger med nærmere 10 pst. årlig. Det kommer i tillegg til allerede svært høy boliggjeld. Det er spesielt bekymringsfullt at mange ungdommer påtar seg mer gjeld enn de klarer å håndtere. Høy gjeld, særlig forbruks- og kredittkortgjeld, er dyre lån som skaper en rekke utfordringer for enkelte. Regjeringen tar nå tre viktige grep på dette området: Vi har sendt på høring forslag om å etablere et privat gjeldsregister, vi har fått vurdert begrensninger i kredittmarkedsføring, og vi har støttet flere forslag om å styrke opplæring i personlig økonomi. Det er riktig at arbeidet med et gjeldsregister har tatt tid. Etablering av et regelverk på dette området er komplisert. Vi har måttet gjøre vurderinger av både hvordan beskyttelsen av personopplysninger kan bli best mulig, og hvordan gjeldsregisteret kan drives på en sikker og effektiv måte. Forslaget er nå sendt på høring, og det går ut på at private aktører skal kunne få konsesjon til å etablere gjeldsregisterforetak, som så skal godkjennes av det offentlige. Vi legger i denne saken opp til en meget hurtig prosess og tar sikte på at Stortinget kan behandle forslaget i løpet av våren. Dersom det blir vedtatt, kan det bli anledning til å søke om å opprette gjeldsregister allerede neste år. Regjeringen har nylig også fått utredet hvilket handlingsrom vi har til å regulere markedsføring av kreditt og på denne måten bremse den mest pågående markedsføringen. Utredningen viser at vi har relativt stor frihet sett i forhold til EU-regelverket. Regjeringen vil nå gå gjennom utredningen og vurdere om noen av forslagene til reguleringer skal følges opp. Regjeringen har også foreslått strengere rutiner for fakturering av kredittkort, samt en plikt til å avslå søknad om slike kort dersom kredittvurderingen tilsier det. Vi har alle et personlig ansvar for økonomien vår, men arbeidet med forebygging og god kunnskap om personlig økonomi er helt sentralt. Her er skolen en viktig arena. Forbrukerombudet og Finans Norge har utviklet et nettbasert læringsverktøy for personlig økonomi, og regjeringen har bidratt til flere tiltak på dette området. I fjor høst lanserte Finans Norge «Skolemeny», en nettside med mange ulike opplæringsverktøy i personlig økonomi. I går deltok jeg sammen med bl.a. Ungt Entreprenørskap på en temadag om personlig økonomi på Edvard Munch videregående skole og møtte der 800 engasjerte elever som skulle lære om personlig økonomi. Det er også viktig at det finnes en utvei når økonomiske problemer har oppstått. Gjeldsordningsloven, som skal hjelpe dem som er hardest rammet av gjeldsproblemer, er et viktig virkemiddel som vi stadig arbeider med å utvikle og forbedre. Jeg er glad for representantens engasjement på dette området og kan forsikre om at det er et engasjement som både jeg og regjeringen deler.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
I likhet med representanten er jeg bekymret for at den økningen skjer spesielt blant unge. Vi vet det er tall som viser at ungdom mellom 18 og 25 år nå i år har ca. 1 mrd. kr i forbruksgjeld, og det er bekymringsfullt. Gjeldsregister er ett av disse tiltakene. Noe av det viktigste vi kan gjøre for ungdom, er å gi dem informasjon om og god opplæring i personlig økonomi. Det er viktig at det blir satt på dagsordenen i skolen, og jeg er veldig glad for at mange skoler gjør dette nå. Skolemeny.no, som Finans Norge har lansert, og okonomilappen.no, som regjeringen har vært med og finansiert, er med på å gi lærerne verktøy for å lære ungdom hva inkasso betyr, hva effektiv og nominell rente er, og hva det vil si å ta opp kredittkort- og forbruksgjeld. Dette er dyr gjeld som det er viktig at ungdommen er klar over og har god nok informasjon om.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Jeg har lyst til å understreke at vi alle har et personlig ansvar for den situasjonen vi setter oss i, men jeg er, i likhet med representanten, bekymret for at det er en aggressiv markedsføring av kreditt som kan være en belastning for veldig mange. Derfor var det viktig for oss å få en utredning for å se på hvilket handlingsrom vi hadde opp mot EU-regelverket for å kunne regulere og stramme inn regelverket for aggressiv markedsføring. Denne rapporten har vi fått nå, og den viser at vi har et tydelig handlingsrom. Det er noe regjeringen vil følge opp for å se på hvordan det skal følges opp videre. Finansministeren har også sett på det å foreslå strengere rutiner for fakturering av kredittkort og på plikten til å avslå søknader om slike kort dersom kredittvurderingen tilsier det. Det er veldig viktig for meg å få understreket at både i neste års budsjettproposisjon og i årets har regjeringen vist til flere tiltak på dette området, som jeg nå setter i gang.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-11-30:
«Altaposten 25. april 2016 omtalte at dei fire direktørane i helseføretaka hadde gjort eit vedtak om luftambulansen i eit AD-møte. Ifølgje avisa Dølen gjorde det same AD-møtet den 14. november 2016 nytt vedtak i sak om ambulanseflytenesta. AD-møtet er ikkje eit formelt organ, og korkje sakslister, vedtak eller referat er offentlege. Er det i tråd med lova at direktørar i helseføretaka kan fatte viktige vedtak om folk sine helsetenester utanom ordinær styrebehandling og offentleg innsyn?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-11-30:
Eg har tidlegare tatt opp i skriftleg spørsmål det som eg får mange tilbakemeldingar frå tillitsvalde i helseføretaka om, at dei oppfattar at AD-møta i praksis meir og meir vert eit forum der avgjerdene vert tatt – om ikkje formelt, så i praksis er det der avgjerdene vert tatt utan at ein sørgjer for verken forankring eller involvering av dei tillitsvalde. Dette er ei sak som viser at innretninga på luftambulansen har skapt stort engasjement i nord, og spørsmålet mitt er om ikkje helsestatsråden ser at dette kan verka uheldig.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-11-30:
Så statsråden ser ikkje noko problematisk ved praksisen til helseføretaka i AD-møta, og statsråden ser heller ikkje noko problematisk når han får vita at tillitsvalde rundt omkring i landet faktisk ser på AD-møta som eit demokratisk problem slik at dei ikkje til fulle kan gjera jobben sin som tillitsvalde. Eg har vorte kontakta av tillitsvalde frå forskjellige delar av landet, og eg synest det er ganske spesielt når det òg står omtalt i avisene at AD-møta faktisk gjer vedtak. Så eg vil igjen spørja om ikkje statsråden ser noko problematisk ved desse tilbakemeldingane, som eg i alle fall bringar fram her, og om statsråden synest det er heilt greitt at dei administrerande direktørane får fullmakter frå styret i ei så viktig sak.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
«I 2011 var opposisjonspolitikar Høie, ifølgje NRK, «bekymret for at økningen i private helseforsikringer fører til et klassedelt helsevesen, der de uten private ordninger bokstavelig talt havner bakerst i helsekøen. Det blir et klasseskille.» I valkampen 2013 fekk vi vete at med Høgre sitt forslag til helsereform, ville «dagens helseforsikringer i hovedsak falle bort». I 2016 hadde rekordhøge 481 000 privat helseforsikring. Er statsråd Høie einig i at aukinga i private helseforsikringer gjer eit klassedelt helsevesen?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Eg registrerer at statsråden ikkje vil svara på spørsmålet mitt, som var om han framleis meiner som i 2011, at helseforsikringar aukar klasseskiljet i samfunnet. Det er vel som med mange av dei andre lovnadene Høie kom med i opposisjon – det kan openbert vera vanskeleg å levera når ein kjem i regjering. Eg tenkjer t.d. på dei 12 ekstra milliardane som han lova til norske sjukehus. Lat meg difor spørja på nytt om det Høie i opposisjon sa i 2013, at med Høgre i regjering vil behovet for private helseforsikringar falla bort. Men med Høie som helseminister har nesten 80 000 fleire no private helseforsikringar. Kvar er det statsråden ikkje har lukkast, når endå fleire no opplever at dei treng ei slik forsikring? Kva tiltak vil ministeren setja inn?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Ein SINTEF-analyse i 2015 viste at private helseforsikringar ikkje gav reduksjon i sjukefråværet i bedrifter som teikna dei. Undersøkingar viser at det i hovudsak er private arbeidsgjevarar som teiknar helseforsikring for sine tilsette. Er statsråden uroa for at tilsette i offentleg sektor skal få dårlegare tilbod enn tilsette i privat sektor, og dermed at offentleg sektor skal verta mindre attraktiv? Det er spørsmålet mitt. Så vil eg òg minna statsråden om at Stoltenberg tok bort skattefrådraget som Bondevik-regjeringa hadde innført på nettopp helseforsikringar, for å gjera dei mindre attraktive.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
«Gutter og jenter i Norge velger fortsatt utdanning og yrke svært tradisjonelt. Det påvirker i sin tur framtidige muligheter for lønn, karriere og heltids- kontra deltidsarbeid. Arbeiderpartiet mener det er på tide å gjøre mer systematiske grep for å gjøre noe med tradisjonelle utdanningsvalg. Vi gikk sammen med Kristelig Folkeparti inn for en rekrutteringsstrategi i likestillingsmeldingen som ble behandlet sist vår. Hva vil statsråden gjøre for å bidra til mer likestilling når det gjelder utdanningsvalg?»
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Jenter gjør det bedre på skolen. Gutter har mye større frafall fra videregående skole. Det finnes knapt gutter på design og håndverk eller helsefag. Det finnes knapt jenter på elektro, bygg- og anleggsteknikk. Det samme gjelder fagskolene. Trenden er lik, men ikke like sterk innen høyere utdanning. Jeg opplever at statsråden har et engasjement i denne saken, men like fullt opplever jeg kanskje at de konkrete tiltakene ikke er så mange. De han viser til, handler om ekstra poeng, studiepoeng, som stortingsflertallet påla regjeringen å innføre, noe Høyre og Fremskrittspartiet ikke ivret for. Er statsråden enig i at det er gode virkemidler å bruke, og er det andre virkemidler man kan ta i bruk i skolen – ikke sammen med arbeidslivets parter, men i skolen – for å gjøre noe med likestillingsutfordringene våre?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
En av fire lærere er menn, men sjelden i barneskolen. I barnehagene er 8,5 pst. menn, og på psykologi ved Universitetet i Oslo er 11 pst. menn, av dem som ble uteksaminert i 2015, lavest noensinne. Alle disse skal jobbe tett på mennesker, av alle kjønn. Jeg mener en så skjev kjønnsfordeling i denne type grupper er spesielt uheldig, og det går etter mitt syn ut over kvaliteten på tjenestene, og det gir ikke reell valgmulighet i situasjoner hvor kjønn har betydning. Ofte står våre egne holdninger i veien for å fatte nødvendige beslutninger, og da har jeg lyst til å lese følgende: «Dersom vi ser på jenters utdanningsvalg, så oppfatter de nok ofte realfag som virkelighetsfjernt og lite egnet til å bidra til noe godt i verden. Derfor er det viktig å vise frem at realfag også har myke verdier.» Dette er statsrådens egne ord i VG et halvt år etter at han ble statsråd. Står statsråden fortsatt inne for at realfag er virkelighetsfjernt og ikke bidrar til noe godt i verden, og at det må myke verdier til for at jenter skal fatte interesse?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-30:
Norske gutter og jenter, kvinner og menn velger i stor grad kjønnstradisjonelt når de tar utdannings- og yrkesvalg. Det er særlig tydelig i fag- og yrkesopplæringen i videregående opplæring og innen enkelte fagområder i høyere utdanning. Jeg er enig med representanten Aasen i at likestilling er viktig, og regjeringen prioriterer dette bl.a. gjennom oppfølging av likestillingsmeldingen. Kunnskapsdepartementet har satt i gang oppfølgingsarbeid med to anmodningsvedtak i behandlingen av likestillingsmeldingen. For det første vil vi se på nasjonale regler om kvotering ved inntak til videregående opplæring. I samarbeid med Utdanningsdirektoratet kommer vi til å utrede hvordan reglene for inntak kan bidra til bedre kjønnsbalanse i videregående opplæring, og komme tilbake til Stortinget på en egnet måte. For det andre har vi startet arbeidet med å utrede utforming og innføring av ekstra poeng for studier innen høyere utdanning der det er stor overrepresentasjon av ett kjønn. Jeg har bedt universitetene og høyskolene om å spille inn forslag til flere utdanninger som vil kunne ha behov for slike tilleggspoeng for å oppnå bedre kjønnsbalanse. Gjeldende likestillingslov tar særlig sikte på å bedre kvinners stilling, og dette medfører at Kunnskapsdepartementet per i dag ikke kan fastsette kvote for menn og heller ikke gi menn tilleggspoeng til alle studier der de er sterkt underrepresentert. Utkastet til ny likestillingslov har vært ute på høring, og utkastet omfatter hjemmel til særbehandling av menn. Dermed kan særbehandling begge veier bli lovfestet. Anmodningsvedtaket om tilleggspoeng for menn må derfor følges opp etter at ny lov om likestilling er behandlet i Stortinget våren 2017. For øvrig er det i høyere utdanning en rekke tiltak på plass, og utviklingen går i riktig retning. De fleste universiteter og høyskoler arbeider aktivt med å bedre kjønnsbalansen i sine studier, og mange av institusjonene har rekrutteringstiltak og stimuleringsprosjekter. Men regjeringen kan ikke alene endre de tradisjonelle utdanningsvalgene og det kjønnsdelte arbeidsmarkedet. De incentivene som Kunnskapsdepartementet rår over, er neppe tilstrekkelige alene. Dette er problemstillinger som må løses i fellesskap, og som derfor også diskuteres med partene i arbeidslivet.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-30:
Jeg er i utgangspunktet enig med Høyre og Fremskrittspartiet på Stortinget. Nå er det kanskje litt forskjell på de to partiene, men Høyres tradisjonelle holdning har vært en skepsis til kjønnskvotering, men ikke dogmatisk motstand. Det er verdt å huske at det var en Høyre-næringsminister – riktignok omdiskutert i eget parti – som lanserte f.eks. 40 pst. kjønnskvotering i ASA-styrene. Jeg tror problemet med kjønnskvotering er at veldig mange ganger er det ikke et virkemiddel som egentlig adresserer problemet. Hvis man ser på f.eks. veterinærstudiet, vil man se at grunnen til at det er så skjev rekruttering der, ikke handler om forskjellig poengsum, det er ikke tilleggspoeng som gjelder, men det er rett og slett fordi det i utgangspunktet er færre gutter enn jenter som søker. Jeg tror den nye rammeplanfornyelsen i skolen gir en mulighet til også å tiltrekke flere jenter til realfagene, ved å vise frem bedre hva realfag kan brukes til, som et eksempel.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-30:
Nå feilsiterer jo Marianne Aasen, i hvert fall når hun parafraserer hva jeg sier. Jeg sier ikke at det er virkelighetsfjernt, eller at det ikke har noe å si for verden. Men det har vært flere rapporter som har pekt på at en mulig årsak til at det er så svak rekruttering av jenter og kvinner til realfag og teknologifag, er at jenter i mindre grad, sannsynligvis av kulturelle årsaker, oppfatter det som relevant for områder de er interessert i. Så er det selvfølgelig noe farlig med et slikt resonnement også, for det kan lett lede til at man mener at man må ha en egen type realfag for jenter, men utgangspunktet vårt er at jenter i Norge har ikke noe svakere realfagsresultater enn guttene. Med andre ord er det ikke noen faglige barrierer for at de skulle velge f.eks. fordypning i matematikk og fysikk. Det må være noe annet, og da vil jo kjønnspoeng være en fryktelig dårlig løsning. Det handler sannsynligvis om kultur og kanskje også om hva man er interessert i.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Spørsmålet har en alvorlig karakter. Brennpunkt har satt søkelys på flere aktuelle problemstillinger og utfordringer knyttet til dagens havbruksproduksjon. Flere av disse utfordringene har hatt, og har, høy prioritet, og skal ha høy prioritet, både i forvaltning og innen forskning. Jeg tror jeg har vært ganske tydelig og ganske så klar på at vekst innenfor havbruksnæringen skal være miljømessig forsvarlig. Lakselus er den største miljøutfordringen vi ser i oppdrettsnæringen i dag, men forskerne og forskningsmiljøene våre har i hvert fall ikke så langt kunnet påvise noen sammenheng mellom bruken av legemidler i oppdrett og rekedød. Jeg har, og regjeringen har, på tross av at man ikke har full dokumentasjon på noen ting som helst, ut fra et føre-var-prinsipp og en føre-var-tilnærming vurdert, og vurderer, ulike tiltak for å redusere mulig negativ miljøpåvirkning, og jeg har også hatt på høring flere forslag. Av hensyn til fiskens helse og velferd vil jeg ikke – og jeg tror heller ikke det er noe politisk flertall for det – forby bruk av legemidler til fisk i sjø, men vi må alle sammen sikre oss at bruken av legemidler skjer på en forsvarlig måte, og et forbud vil kanskje også bli komplisert i forhold til at det dukker opp nye legemidler som på sikt kanskje kan hjelpe oss når det gjelder denne utfordringen. Lakselus er et krepsdyr, og at medikamenter som er laget for å bekjempe lakselus, også vil påvirke krepsdyr i nærheten av oppdrett, er selvfølgelig naturlig. Det er det ikke noen tvil om, men vi vet ikke nok, og det vi ikke vet nok om, er hvordan og i hvor stor grad bruken av lakselusmidler i sjøen påvirker krepsdyr, andre plankton og fiskeyngel i nærheten. Så langt indikerer forskningen at effektene er kortvarige, da fortynning, nedbryting og inaktivering av lusemidler går raskt, bortsett fra for midlet som kalles flubenzuron. Jeg har derfor foreslått særlige restriksjoner på bruk av disse.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
Nå skal det komme et nytt vekstregime fra 2017, og innenfor det er det lagt rammer som er veldig strenge med hensyn til å få vekst i framtiden. Nå er ikke næringen helt på linje med regjeringen og statsråden i forhold til det som ligger der. Jeg har også lagt på plass et tilbud til næringen med en 5 pst. vekst ut fra meget, meget stramme forhold når det gjelder lus, for det er lakselusa som er et kriterium framover for å få vekst. Så er det sånn at det er ikke statsråden eller regjeringen som mener at det er muligheter for en femdobling. Det er forskningsmiljøene som er klar på at det er en mulighet i framtiden for å få en femdobling av eksportverdien innenfor sjømat, men det innebærer også mye annet – teknologiutvikling og det som går på det – det er ikke bare laks alene, men kvaliteten på hvitfisk bl.a., det er mange ting som ligger i dette.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-11-30:
La meg bare først presisere: Det er ikke jeg som har sagt at det er mulig med en femdobling i utgangspunktet, det er det forskning som har lagt til grunn for Stortinget, som gjennom havbruksmeldingen har fulgt opp dette. Det er en mulighet til å få en femdobling av verdiskapingen eller eksportverdien innen det som går på hav, og jeg følger opp det som Stortinget har vedtatt gjennom havbruksmeldingen. Men så er jeg helt enig med representanten Hansson, og der er jeg veldig optimistisk. De siste fire tillatelsene innenfor det som heter utviklingskonsesjoner, kom nå. Det går nettopp på det som representanten Hansson er inne på, lukkede anlegg, stenge for rømning og stenge for lus, og dette ser jeg mange søkere på nå. Også leverandørindustrien er med hensyn til dagens oppdrettsmerder veldig ivrig og framoverlent i forhold til å utvikle utstyr som sikrer dette. Så har også denne regjeringen lagt til grunn at det er vederlagsfritt å etablere oppdrettsanlegg på land.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2016-11-30:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til statsministeren – eller nå: arbeids- og sosialministeren: «Et samfunn med store forskjeller mellom folk er mer utrygt. Framveksten av underklasser skaper grobunn for krefter vi ikke ønsker. «Norge er et samfunn med små forskjeller, det er et gode vi må jobbe for å ta vare på», sa Solberg i 2010. Det er jeg helt enig i. Nå er Solberg statsminister i en borgerlig regjering som fører en politikk som står i stor kontrast til prinsippet om små forskjeller. Er statsministeren villig til å ta lederansvar for å minske forskjellene i samfunnet?»