Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-10-12:
Regjeringsplattformen varsler en fortsatt aktiv og offensiv norsk utenrikspolitikk. Hovedlinjene for utenrikspolitikken ble grundig drøftet da Stortinget behandlet St.meld. nr. 15 for 2008–2009, Interesser, ansvar og muligheter. Vi vil prioritere våre satsinger ut fra hva som tjener norske interesser, og på de områder internasjonalt der Norge har forutsetninger for å gjøre en forskjell. Det tjener Norges interesser at utenrikspolitikken er bredt forankret. Regjeringen inviterer til dialog og samarbeid med alle partiene på Stortinget, og også en videreføring av en åpnere og bredere dialog om utenrikspolitikken med det norske samfunnet. Hovedlinjene i utenrikspolitikken er forankret i vår sterke oppslutning om FN og folkeretten, medlemskapet i NATO og EØS-avtalen, og at Norge ikke er medlem av EU. De globale utfordringer vi står overfor, krever innsats på en lang rekke områder: et aktivt klimadiplomati, systematisk arbeid for menneskerettigheter, konvensjonell og kjernefysisk nedrustning, åpen og rettferdig verdenshandel, fred og forsoning, bekjempelse av fattigdom og fremme av utvikling, et anstendig arbeidsliv og et stort engasjement for barne- og mødrehelse. Dette er områder som vil få økt oppmerksomhet. Nordområdene forblir Regjeringens viktigste strategiske satsingsområde. Satsingen vil forsterkes. Nordområdene og utviklingen i Arktis utgjør nå et hele, er vel plassert på den internasjonale dagsordenen, og vi ser utvikling på en lang rekke områder; fra samling av Forsvaret i nord til en intensiv klimaforskning og satsing på ny kunnskap og nye næringer. Nordområdestrategien og plandokumentet «Nye byggesteiner i nord» angir retningen for satsingen. Vi vil arbeide for stabilitet, miljø og bærekraftig forvaltning av naturressursene i nord – med et vedvarende fokus på kunnskap og verdiskaping på land. Klimaendringene er tydelige i nord og på isbreene på verdens tak. Smeltende is og åpnere hav understreker hvor viktig det er å handle for å stoppe oppvarmingen. I nord vil vi på grunnlag av havretten videreutvikle regler og standarder for transport, søk og redning og havovervåking i nordlige farvann. Regjeringen er i gang med dette arbeidet, sammen med våre naboer i nord og samarbeidspartnere i Arktisk Råd, Barentsrådet og andre fora. Vi vil fortsette utviklingen av et bredt og tillitsfullt samarbeid med Russland og arbeide videre mot en balansert sluttføring av delelinjeforhandlingene. Regjeringen vil føre en aktiv europapolitikk. EØS-avtalen regulerer kjernen i vårt forhold til Europa, til EU og EUs indre marked. Dette er den mest omfattende internasjonale avtalen Norge noen gang har inngått, og den er av stor betydning for norske arbeidsplasser, verdiskaping og velferd. Avtalen har nå virket i 15 år. Stortinget samlet seg i vår om et ønske om en bred gjennomgang av denne avtalen. Regjeringen vil nå, i tråd med regjeringsplattformen, igangsette en slik grundig og bredest mulig gjennomgang av EØS-avtalen og konsekvensene av den på alle samfunnsområder. Mye står på spill i Afghanistan. FNs sikkerhetsråd har enstemmig uttalt at situasjonen i landet representerer en trussel mot regional stabilitet og internasjonal fred og sikkerhet. Norge er i Afghanistan for å gi vårt sivile og militære bidrag til at afghanere kan styre i eget land uten at terroraktivitet fra afghansk jord utgjør en trussel mot andre. Vi gikk inn i ISAF-operasjonen sammen med våre NATO-allierte. Vi vil videreføre og sluttføre vårt oppdrag der sammen med våre allierte og i tett dialog med afghanske myndigheter. Det finnes ingen endelig militær løsning i Afghanistan. Et svakt styresett kan ikke kompenseres med flere soldater. Som Afghanistan-kjennere har understreket: Opprørsbekjempelse fungerer kun så godt som den regjeringen den støtter. Vi avventer det endelige utfallet av valget på ny president. Vi vil stille klare krav til en ny afghansk regjering når det gjelder demokratisk styresett, målrettet arbeid mot korrupsjon og narkotikaproduksjon og evne til å trekke kvinner og menn av alle etniske grupperinger i samfunnet inn i politikken. Afghanerne må selv ta skrittene mot forsoning. Vi må støtte dem på den veien, og det er nå en bred internasjonal enighet om en slik tilnærming. Vår sivile innsats bidrar til afghansk kapasitetsbygging. Vår militære innsats vris også i retning av opplæring, veiledning og samarbeid i felt med afghanske sikkerhetsstyrker, som selv må settes i stand til å ivareta sikkerheten i landet. Derfor bidrar vi betydelig til fond for utvidelse av hæren og til fond for utvidelse av politiet. Det gjøres framskritt, men jobben er ikke ferdig. Vi viderefører vårt militære nærvær i Afghanistan så lenge det er nødvendig. Tidspunktet for nedtrapping vil bestemmes i lys av utviklingen i landet og i tett samarbeid med våre allierte. Det internasjonale samfunnet må fortsatt styrke samordningen av den sivile innsatsen. FN må her spille en nøkkelrolle. La meg til sist få uttrykke en sterk anerkjennelse av den innsatsen norsk militært og sivilt personell utviser under krevende omstendigheter i Afghanistan. De utviser mot og engasjement i et oppdrag for fred, stabilitet og utvikling. Derfor fortjener de vår tydelige støtte.