Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2011-06-07:
«Godafoss» skulle aldri ha gått på dette skjeret i Hvaler-skjergarden. Når ulukka først var ute, må me vera glade for at oljeforureiniga på land heldigvis vart svært avgrensa, takk vera at naudsynte aksjonar både på sjø og på land vart gjennomførde fortløpande. Likevel synte vêr- og isforholda seg å utgjera ei utfordring for aksjonen, og alle hendingar av dette slaget må også gje oss lærdom for å stå endå betre rusta til å takla komande hendingar. Derfor er det sjølvsagt naturleg også å diskutera korleis oljevernberedskapen fungerer, sjølv om den saka me har til handsaming i dag, først og fremst er ei budsjettendringssak. Stortinget er invitert til å auka kapittel 1062 post 21 med 110 mill. kr, for å dekkja utgiftene til aksjonen etter «Godafoss»-grunnstøytinga. Midlane er stort sett brukte opp til føremålet med heimel i kgl. res. 25. februar 2011, der Fiskeri- og kystdepartementet fekk fullmakt til å overskrida den budsjetterte løyvinga på kapitlet med inntil 110 mill. kr. Det er ein samla transport- og kommunikasjonskomité som står bak tilrådinga om å løyva 110 mill. kr til føremålet. I tillegg har opposisjonspartia fremma til saman fem forslag i tilknyting til saka. Regjeringspartia finn det ikkje rett å røysta for desse forslaga no – dette med bakgrunn i at regjeringa vil vurdera trongen for nye førebyggjande tiltak og tiltak for å styrkja beredskapen mot akutt forureining ytterlegare, med utgangspunkt i Kystverket sin oppdaterte miljørisiko- og beredskapsanalyse, som vil bli lagd fram no før sommaren. Dei siste åra har løyvingane til oljevernberedskap vorte auka kraftig, med ein auke på om lag 140 mill. kr dei siste tre budsjettåra. Gjennom dei auka løyvingane har me m.a. fått oppgradert utstyret i dei statlege depota, og Kystvakta sine fartøy vert utstyrte med nytt oljevernmateriell. I tillegg vert det i år lagt opp til større satsing på aksjonsleiing, på forsking og utvikling med tilknytta investeringar, beredskapsavtalar med fartøy og kurs og øvingar. I Høgre og Kristeleg Folkeparti sine komitémerknader står det m.a.: «Langs kysten er det fem sjøtrafikksentraler som i større grad enn i dag kan brukes til å fjernlose skip i områder hvor det er behov for det, uten at losen fysisk må om bord i skipet. Det er også grunn til å stille spørsmål ved om det er nødvendig å ha fire trafikksentraler langs norskekysten når flytrafikken overvåkes av én sentral. Disse medlemmer er også gjort kjent med at sjøtrafikken i Sverige overvåkes av kun én sentral.» For å ta det siste først: Eg er gjort kjent med at Sverige har to eigne sjøtrafikksentralar: Södertälje på austkysten og Göteborg på vestkysten. I tillegg samarbeider Sverige med Danmark om Sound VTS, som overvaker trafikken i Øresund. Ein annan påstand som må vera feil her, er at den norske flytrafikken vert overvakt av ein sentral. Så langt eg kjenner til, har me tre sentralar til dette føremålet – ein i Røyken, ein på Sola og ein i Bodø. Det som likevel er mest oppsiktsvekkjande og – vil eg påstå – urovekkjande, er ikkje samanlikninga med overvaking av sjø i Sverige og luft her i Noreg, men at ein trekkjer desse parallellane som eit argument for at fjernlosing kan erstatta sjøtrafikksentralane våre. Fjernlosing har tidlegare vore utprøvd i prøveprosjekt. I evalueringa vert ikkje fjernlosing tilrådd. Kostnaden ved fjernlosing er høg, m.a. fordi los må om bord i mange tilfelle uansett. Eg kan ikkje lesa desse partia sin merknad annleis enn at dei no går inn for at me kan avvikla dei statlege trafikksentralane i Horten, i Brevik, på Fedje, på Kvitsøy og kanskje sjøtrafikksentralen i Vadsø, og at me i staden skal ha éin trafikksentral – og elles klara oss med fjernlosing. Ei slik retning må vera ein totalt feil kurs, og eg ser fram til at me no snart skal få Kystverket sin oppdaterte miljørisiko- og beredskapsanalyse. Framtidige tiltak må tuftast på denne.