Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2011-12-01:
Først må jeg få lov til å takke interpellanten for å ha tatt opp et viktig tema og for å få til en god debatt i Stortinget. Dette er en sak som har vært mye diskutert, selv om det nå har blitt mer stille enn det det var for noen uker siden. Interpellanten tar for seg både overfallvoldtekter og voldtekter i nære relasjoner, i sin tekst. Jeg vil kalle det en bølge av overfallsvoldtekter, fordi det er så mange flere i år enn det det har vært før. Jeg ser også at andre byer, som Stavanger, som interpellanten viser til, har klart å gjøre noe med det. Derfor tenker jeg at dette er en diskusjon om voldtekter generelt, men det er også en diskusjon om overfallsvoldtektene, som skaper en enorm frykt i hele byen og i hele landet. Samtidig er det også en diskusjon om voldtekt i nære relasjoner, som også er forferdelig. Jeg vil prøve å komme med mine momenter om begge deler, fordi jeg mener, som representanten Gina Knutson Barstad på en glimrende måte også påpekte, det er viktig å bekjempe begge deler. På kort sikt mener jeg det er veldig viktig nettopp å stoppe overfallsvoldtektsbølgen, fordi den skaper en enorm frykt, og fordi en ikke lenger kan gå trygt rundt i byen. Et viktig poeng for Kristelig Folkeparti er nok synlig politi. To momenter der er f.eks. at det er mange nyutdannede politimenn/kvinner som i dag går uten jobb. De kunne fått en jobb og skapt trygghet i byen. Et annet poeng er at en kunne redusert skjenketidene og gjennom det frigjort mye ressurser i politiet, som bruker tiden sin på feil tid av døgnet, som heller kunne brukt sin kapasitet og sine ressurser på flere politifolk som kan være med på å forebygge voldtekter. Så vil et annet poeng være kompetanse på etterforskning og også at DNA-bevis må komme raskt. En vet at mange av mennene i forbindelse med overfallsvoldtekter er serievoldtektsmenn. Det å få dømt dem så fort som mulig vil også hindre nye voldtekter. Så må vi ha en bedre ivaretakelse av ofrene, slik at flere tør og orker å melde fra. Og så må vi se til dem som har lyktes, om det er til utlandet, eller om det er til Stavanger. Men jeg synes poengene fra Stavanger – der en klarte å stoppe det helt – er veldig gode. Koordinering er et stikkord – ha et eget forum, som de f.eks. har i Stavanger, der frivillige organisasjoner, DIXI, Ottar, flyktningmottak, flyktninghjelp, drosjer, kommuner og politi jobber sammen. En får da også mye mer fokusering på spaning. Dette er tiltak som er mer på kort sikt, som jeg mener det er viktig å gjennomføre nå, for å få redusert antall overfallsvoldtekter og stoppe den bølgen som er nå. Men på lang sikt, som det kanskje er vel så viktig å snakke om når en diskuterer voldtekter, etterlyser Kristelig Folkeparti at det blir fattet et vedtak om en nasjonal handlingsplan mot voldtekt og seksuelle overgrep. Jeg mener at statsråden bør gå i bresjen for nettopp en nulltolleranse når det gjelder voldtekt, at en tydelig sier at det er uakseptabelt, og at en tverrpolitisk kan lage en handlingsplan som går ut på det overskriften, eller tittelen, på Voldtektsutvalgets rapport, som kom i 2008, var: «Fra ord til handling». Jeg synes rapporten fra Voldtektsutvalget nettopp beskriver viktigheten av en nasjonal handlingsplan. Den kom med klare anbefalinger, og vi vet at i dag er det ni av tolv av de forslagene som ikke er fulgt opp. Det viser at vi trenger ansvarsfordeling, å vite hvem det er som sitter med ansvaret. Vi trenger egne budsjetter. Vi trenger tidsfrister når det gjelder tiltakene. Hvis en kan gjøre det forpliktende, blir det også fulgt opp. Det kunne det blitt gjort gjennom en handlingsplan. Et annet poeng er forebygging. Man må få bedre seksualveiledning og ansvarliggjøring av gutter når det gjelder hvor grensene går. Det må skje i skolen, og det må, som flere har vært inne på, skje i asylmottak. Innvandrermiljøene og skolene må få enda mer kunnskap og innføring i nettopp det å sette grenser og i likestilling. Så mener jeg at det også må være mer forskning på sedelighetsdømte, slik at en kan få mer kunnskap. Det bør etableres en nettportal der det er mulig både å søke informasjon og å gjøre det lettere å kunne anmelde. Så vil jeg kjapt komme inn på et poeng til, og det er at domfellelsesprosenten er betydelig lav. Voldtekt er nesten en av de tryggeste forbrytelsene å gjøre. 90 pst. blir ikke anmeldt, sa Voldtektsutvalget. Åtte av ti anmeldelser blir henlagt. Det er alvorlig at ikke ofrene opplever at når de anmelder, blir voldtektsmannen også dømt.