Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-11-22:
Først av alt vil jeg få lov å takke utenriksministeren for redegjørelsen som ble holdt. Jeg vil nok ha en litt annen innfallsportal til denne problemstillingen enn det en del andre har hatt her. Jeg kommer til å forholde meg mye til næringsperspektivet, og jeg skal begynne på følgende måte: En av de tingene som bekymrer meg i lys av den eurokrisen vi har, i lys av den problemstillingen som en del av de europeiske landene sliter med, er at det er all mulig grunn til å frykte, dersom man ikke er veldig varsom og årvåken, at det kan komme nasjonale ordninger som har proteksjonisme i seg. Jeg tror at det fokuseres for lite på disse tingene. Hvis vi ser på skipsbyggingsindustrien, f.eks., har vi med en del av de landene som vi konkurrerer med i Europa, hatt en stadig dialog om hvorvidt man bruker støtteordninger eller finansieringsordninger for å ivareta egne lands interesser innenfor en del bransjer. Det bringer meg over på den norske saken og det som har vært omtalt som Eksportfinans' framtid eller manglende sådan, og den debatten som har vært knyttet til hvorvidt regjeringen hadde mulighet til eller ønske om å sørge for at vi fikk et mer varig unntak fra kapitalkravdirektivet. Derom strides de lærde. Vi har fått med oss regjeringens og ikke minst finansministerens innfallsportal til dette, men når vi ser på de betenkningene som Rederiforbundet har fått utarbeidet i saken, og på det som Norsk Industri har kommet med, er det helt åpenbart at virkelighetsforståelsen er forskjellig. Jeg ber om at regjeringen er veldig varsom med bruken av den nye ordningen, slik at dette ikke blir en politisk ordning, men at en fortsetter i samme spor som Eksportfinans. Et annet område, som er lite omtalt, men desto viktigere fra norsk side, er knyttet til fiskeripolitikken. Det er helt åpenbart at man har gående en konflikt knyttet til makrellen – ikke nødvendigvis mellom Norge og EU, men med andre land. Da er spørsmålet: Hvordan kan vi i større grad enn i dag klare å få en felles front i disse spørsmålene? EU går i en positiv retning når det gjelder fiskeripolitikken, det må vi ta inn over oss, og det er veldig bra. Hvis det som fiskerikomiteen foreslår, blir vedtatt, er det viktig at vi finner arenaer der vi kan stå sammen med EU for å sørge for forvaltningen, særlig i Norskehavet, av både sild og makrell, for der har vi en felles utfordring. EU er vårt desidert viktigste marked. Det er et svært viktig marked nettopp innenfor det som har med fiskeri å gjøre, og jeg håper at man har stor oppmerksomhet om dette. Når det gjelder den tidligere saken, som jeg allerede har vært inne på, knyttet til kapitalkravdirektivet, tror jeg også det er på tide at vi stopper litt opp og tenker oss om når det gjelder alle de direktivene vi faktisk har implementert i norsk lovverk. Da er mitt spørsmål: Er vi så opptatt av at disse direktivene skal gå så fort gjennom denne salen at vi kanskje ikke alltid gjør grunnlagsarbeidet like godt på alle felt? Jeg tror vi må være oppmerksomme på dette, særlig i forbindelse med Lisboa-traktaten og måten man vil kunne jobbe på i parlamentet. Vi må være mye mer forutseende og ha mye bredere kontakt inn i en tidlig fase. Vi får heldigvis samtidig med EU-landene se hvilke direktiver som er på gang, men vi har en lang vei å gå når det gjelder å få behandlet disse på en skikkelig måte i Stortinget. Jeg håper også Stortinget er oppmerksom på dette og gjør grunnarbeidet sitt når direktivene skal til behandling her i salen. Det tror jeg har vært rimelig mangelfullt i en del saker.