trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-01-07:
Det nye året preges av mye usikkerhet og utrygghet. Jeg har sammen med store deler av Høyres stortingsgruppe besøkt mange bedrifter nå på nyåret. Vi har hatt møte med Fellesforbundet, LO-forbundet, men også med mange bedriftsledere, og det er først og fremst usikkerheten og utryggheten som preger bedriftene. Mange slåss for å redde arbeidsplasser. Mange er redde for å miste jobben sin. Da er det selvsagt viktig at vi har en regjering som viser evne til å handle. Finansministeren sa tidligere i dag at man før jul la frem en bankpakke, og at den begynner nå å virke. Det er også mitt inntrykk. Samtidig er det en realitet at vi har gått over i en ny fase i finanskrisen. Så selv om den bankpakken som ble vedtatt, langt på vei virker etter hensikten, er det en realitet at bedriftene ikke får lånt penger. Mange får heller ikke fornyet sine kreditter, og det kan få ganske dramatiske effekter. Jeg forstår at finansministeren ikke kan stå her og peke på hva man da skal gjøre, men la meg peke på to virkemidler. Det ene er at bankene har behov for mer ansvarlige lån, såkalt hybrid kapital. Det andre er at staten gjennom Statens pensjonsfond – Utland kan tilføre Statens pensjonsfond – Innland mer kapital som gjør at man kan kjøpe foretaksobligasjoner. Jeg tror det er to virkemidler som Finansdepartementet nå bør vurdere svært aktivt og seriøst. Det er kanskje enda viktigere å få dette på plass enn den krisepakken som skal komme 26. januar, for hvis bankene ikke låner ut penger, stopper det aller meste opp. Statsministeren sa allerede i midten av desember at han fryktet at lønnsomme bedrifter kan gå konkurs. Er det et inntrykk som også finansministeren har?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-01-07:
Jeg er glad for at finansministeren viser at hun har samme virkelighetsoppfatning som det Høyre har, og som vi også får et klart inntrykk av fra de fleste bedrifter. Vi tok opp denne problemstillingen allerede i november/desember, og jeg er kjent med at finansministeren pekte på det i tiden før jul. Da er også tiden kommet til å handle. Jeg er glad for at man nå har gått bort fra det sporet hvor man kjefter på bankene fordi de ikke låner ut penger. Poenget er jo at banker viser samfunnsansvar når de er opptatt av sin egen sikkerhet. Derfor er vi nå kommet over i en fase hvor det er helt nødvendig å ta i bruk nye virkemidler for å sørge for at bankene igjen kan begynne å låne ut penger. Så la meg bare konstatere at jeg oppfatter finansministeren dit hen at det vil komme nye tiltak som kan bidra til at bankene igjen begynner å låne ut penger. Jeg håper ikke finansministeren venter for lenge før det kommer på plass.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Ja, jeg vet ikke om jeg skal ta bølgen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Det får vi se etter hvert, men en krise gir jo også muligheter. Denne regjeringen har etter min mening høstet berettiget kritikk for å være bakpå når det gjelder miljøutfordringene, men nå, med en ny tiltakspakke rundt svingen, kan Regjeringen kanskje komme litt mer på offensiven i så måte. For det er jo ikke til å komme fra at overforbruk, grådighet og ensidig materiell fokusering har vært noe av bakgrunnen for den krisen vi nå faktisk ser. Derfor bør vi også bruke denne til å dreie samfunnet og økonomien i en mer bærekraftig retning. Så mitt spørsmål, positivt stilt, er: Vil finansministeren sørge for at krisepakken som snart legges fram, bidrar til nettopp det: å dreie samfunnet og økonomien i en mer bærekraftig retning?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Dette ser ut til å bli finansministerens spørretime. Vi er i disse dager vitne til en blodig, væpnet konflikt. Det skjer grove brudd på menneskerettighetene, og den humanitære situasjonen er prekær. Som så ofte før er det uskyldige sivile, både barn og voksne, som rammes, som også TV-bilder fra krigshandlingene kan dokumentere. Som i andre konfliktområder er det også et klart innslag av økonomiske interesser, ofte i nærkontakt med de stridende parter. Det er mange som mener at enkeltselskaper her driver virksomhet på en måte som i hvert fall indirekte gjør dem medskyldige i brudd på menneskerettigheter. Siden Norge også er en stor finansiell aktør i det globale finansmarkedet og har etiske retningslinjer som sier at vi ikke skal investere slik at vi blir medskyldige i slike brudd, er dette et viktig spørsmål. Den konflikten jeg nå tenker på, er krigen som har pågått, og som pågår, i Den demokratiske republikken Kongo. Drap på sivile, massevoldtekter, tvangsrekruttering av barnesoldater og nærmere 300 000 fordrevne internflyktninger bare de siste månedene er grundig dokumentert. Fra naturens side er det et svært rikt utrustet område. Det er derfor flere store internasjonale selskaper som driver virksomhet her, og som nødvendigvis må ha et eller annet forhold til de stridende parter. Fraværet av en effektiv, fungerende rettsstat i kombinasjon med mulighet for økonomisk utbytte gjør potensialet for medvirkning til brudd på menneskerettighetene ekstra alvorlig. Sett i lys av alvoret i situasjonen vil finansministeren ta et initiativ til at det blir foretatt en særlig gjennomgang av Norges investeringsportefølje og de selskaper som har virksomhet i dette konfliktområdet?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Utgangspunktet her må jo være at det ikke er noen forskjell på Tor og Loke. Konflikten i Kongo berører millioner av mennesker, og jeg tror grusomhetene knapt kan beskrives. Samtidig er dette et område med betydelige naturrikdommer, som innebærer at mange har store økonomiske interesser i området. Det er også en del av bakgrunnen for at det faktisk er en slik konflikt der. Finansministeren har bedt Etikkrådet om en redegjørelse for rådets arbeid med saker knyttet til selskaper som har virksomhet i Israel og i de palestinske områdene. Det har vi fra Kristelig Folkepartis side intet imot. Jeg regner altså med – og oppfatter det positivt – at finansministeren vil ta et tilsvarende initiativ overfor de selskaper som har virksomhet i Kongo.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Det er vel slik at situasjonsbeskrivelsen og virkelighetsoppfatningen når det gjelder Politi-Norge, er litt ulik, for å si det forsiktig, ut fra hvilket ståsted man har. Jeg vil allikevel benytte anledningen til å stille et spørsmål til justisministeren, all den tid man nå står foran en tiltakspakke. Det er vel liten tvil om at politiet har et betydelig behov for investeringer innenfor sine rekker, investeringer som også kan bidra til at man får mer ressurser der det trengs, nemlig for å motvirke og kjempe mot den økende kriminaliteten som er på viktige områder. Så mitt spørsmål er: Har justisministeren gjort akkurat det samme som statsråd Aasland, nemlig gitt finansministeren gode innspill med tanke på hvilke investeringsprosjekter man kan prioritere på denne sektoren når en tiltakspakke skal presenteres?
Alvhild Hedstein (Venstre), 2009-01-07:
Det er i dag dessverre en sammenheng mellom arbeidsledighet og klimagassutslipp. Ofte er det slik at lav ledighet gir høye utslipp, mens høyere ledighet gir lavere utslipp. Miljøvernministeren har jo ved flere anledninger, og senest på nyhetene i dag, varslet at Regjeringens pakke for å møte finanskrisen også skal være en pakke for å møte den klimakrisen vi står midt oppe i. Men vi har til gode å høre hvilke konkrete tiltak Regjeringen vil iverksette som på kort sikt både vil forhindre økende arbeidsledighet og redusere klimagassutslippene. Kan finansministeren bekrefte at Regjeringens varslede krisepakke vil være en klimapakke? Hvis hun kan det, vil jeg be henne konkretisere hvilke klimatiltak krisepakken som legges fram om noen dager, vil inneholde.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
Jeg vil starte med å ønske finansministeren godt nytt år, jeg også. I Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett foreslår vi en rekke tiltak for å begrense konsekvensene av finanskrisen, og vårt budsjett ble bl.a. omtalt av sjefsøkonom Øystein Dørum som det som var best tilpasset situasjonen. I vårt alternative statsbudsjett foreslår vi 7 milliarder kr i økte person- og minstefradrag, 2 milliarder kr i økte minstefradrag for pensjonister, 10 milliarder kr i øremerkede tilskudd til samferdselstiltak, 3 milliarder kr i øremerkede tilskudd til vedlikehold av kommunale bygg og infrastruktur og 600 mill. kr i redusert dokumentavgift. Like før jul uttalte finansministeren at verken Høyre eller Fremskrittspartiet hadde kommet med noen konstruktive tiltak i forbindelse med finanskrisen. Hva Høyre har foretatt seg, får partiet selv tale for. Men mener finansministeren at ingen av de ovennevnte tiltak er konstruktive? Og benekter finansministeren at enkelte av disse tiltakene også vil være en del av Regjeringens tiltakspakke?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
På en pressekonferanse mandag hevdet finansministeren at Israel okkuperer Gaza, og at en slik okkupasjon er brudd på folkeretten. Hun sa videre at det vil være brudd på de etiske retningslinjene dersom Statens pensjonsfond har investert i bedrifter som bidrar til okkupasjonen. Finansministeren kommer her først med en påstand det ikke er dekning for, og så trekker hun sine konklusjoner basert på den. Israel har de siste dagene blitt beskyldt for det meste. Men det er faktisk ingen som har påstått at Israel har gjenokkupert Gaza. Det er bred enighet om hvilke intensjoner Israel har for å føre en bakkekrig i Gaza, nemlig å ødelegge Hamas’ militære kapabiliteter og de utskytningsrampene som terrororganisasjonen benytter for å skyte sine raketter inn i Israel. Dette er en militær operasjon som Hamas har provosert frem. Selv SV – på en god dag – mener at Israel har rett til å forsvare seg. Mener finansministeren at israelske bedrifter, som gjennom forsyninger og annet hjelper sitt eget lands militære operasjon for å få en slutt på rakettangrepene, bryter med de etiske retningslinjene for Statens pensjonsfond? Og hvor i retningslinjene står det skrevet at finansministeren har anledning til å foreta selvstendige utenrikspolitiske vurderinger når det gjelder hvilke selskaper Norge kan investere i?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
Jeg vil også ønske finansministeren et godt nytt år. Jeg vil vise til Dagens Næringsliv i dag. Vi ser på førstesiden: «Bedrifter på panisk kapitaljakt». Jeg lurer på om finansministeren er enig i de beskrivelsene som stortingsrepresentant Jan Tore Sanner nå kom med. I Dagens Næringsliv i dag, sidene 4 og 5, står det at det kun er eksisterende, gode og lojale kunder som blir prioritert og får lån av bankene. Med andre ord: Nye gründerbedrifter og store bedrifter som ikke har vært lojale, men som har fulgt finansministerens tidligere oppfordring om å bytte bank, blir nå straffet. Jeg lurer også på hvor lenge finansministeren har visst om at tiltakspakken, disse 350 milliarder kr til bankene, ikke var tilstrekkelig for å løse bankkrisen. Hvis hun har visst om det en stund, hvorfor har hun ikke gjort noe tidligere?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Det er eit kjempeviktig poeng vi diskuterer no, for tiltakspakka for bankane har redda bankane. Men det kan verka som om det har vorte ein slags propp i systemet. Pakka hjelper ikkje på god nok måte dei som verkeleg treng det, nemleg bedriftene. Finansministeren sa i det siste svaret at denne tiltakspakka for bankane hadde verka etter føresetnadane. Eg er ikkje sikker på at det er heilt korrekt, for eg oppfatta det slik at statsråden tidlegare stadfesta at det er ei utfordring at denne pakka når ut dit ho skal, og at det fungerer på ein god måte, og at det blir flyt i systemet, slik at bedriftene som no treng kapital, får kapital. Kan statsråden gå litt nærmare inn på det? Så eit spørsmål til: Innovasjon Norge er jo eit viktig verkemiddel. Har finansministeren vurdert å gje større lånekapital, større fullmakter, til Innovasjon Noreg sine regionalkontor, nettopp for å avhjelpa denne situasjonen?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-07:
Jeg oppfatter det som svært positivt at finansministeren vil komme med ytterligere tiltak. I den sammenheng vil jeg ta opp et tema som er beslektet med det som er tatt opp, og det er det faktum at vi er avhengig av å ha et sted å bo. Noen lager de boligene vi bor i. Noen setter de boligene i stand. Det er mitt inntrykk, gjennom det jeg har hørt, at noen banker nå har begynt å opptre normalt mot normale lånekunder med normal sikkerhet. Men vi har signaler også i offentligheten om at bankene ikke uten videre ser det som sitt ansvar å bidra til det vi kan kalle normal lånefinansiering, mellomfinansiering av bolig. Vi snakker altså ikke om spekulasjon eller risikoprosjekter, men om dem som rett og slett må oppleve at det skal fungere for at systemet fungerer. Mitt spørsmål til finansministeren er om hun vil se på denne situasjonen for bankene, slik at bankene tar sitt samfunnsansvar når det gjelder å sikre mellomfinansiering av bolig, og slik at også den delen av samfunnsmaskineriet vil virke i denne finanskrisen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-07:
Jeg har et spørsmål til finansministeren i forbindelse med kunnskaps- og kompetanseoppbygging som krisestrategi. La meg starte med en egen erfaring. Under Bondevik I-regjeringen hadde vi en svært vanskelig og alvorlig situasjon ved Aker Verdal. I den situasjonen valgte Regjeringen å gå inn med kompetansemidler gitt til arbeidstakerne i bedriften for å sørge for at de var der for å unngå at man endte med permitteringer – eller enda verre: med ledighet. Man bygde kompetanse, man sørget for at det var en aktiv del av det å møte en krise. Jeg tar det for gitt at det er en type tenkning som Regjeringen har med seg. Men mitt spørsmål går videre. Ser Regjeringen og finansministeren at det å bygge kompetanse på en bredere måte – innovasjon, en forskning som stimulerer næringsrettet utvikling og den grunnforskningen som ligger bak denne næringsrettede forskningen som er en forutsetning for å få til næringsrettet aktivitet – også kan være en viktig del av en motkonjunkturpolitikk? Jeg spør på den måten, for det er vel neppe noe som er så samfunnsøkonomisk lønnsomt i enhver henseende som det å forske, både med hensyn til det som er grunnlaget for det som senere blir praktisk, og med hensyn til det som så blir praktisk og helt klart er næringsrettet. Når jeg sier det på denne måten, er grunnen den at når vi er opptatt av å møte en krise, blir vi opptatt av svært praktiske tiltak – vi skal sette i stand bygninger, vi skal bygge kompetanse. Og jeg har lært at noe av det mest effektive vi kan gjøre for å gå på tvers av store trender internasjonalt, er å bygge kunnskap og å forske. Da er mitt – og Venstres – resonnement at også i en finanskrise vil det være god motkonjunkturpolitikk faktisk å gjøre det vi ellers burde gjort, nemlig å satse på det som bryter trender, det som går på tvers av trendene, det som går på tvers av krisene. Så mitt spørsmål til finansministeren er: Er finansministeren enig i en slik betraktning, at en aktiv forskningspolitikk med en aktiv næringsrettet forskning, er et sentralt element i en motkonjunkturpolitikk?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-07:
Finansministeren og Venstre deler den betraktning at det er viktig å tenke langsiktig, og å skjønne at det langsiktige også kan ha en effekt kortsiktig. Finansministeren uttalte rett før helgen, jeg tror det var i Dagens Næringsliv, at Norge er bedre stilt enn de fleste land når det gjelder å møte krisen. Det er jeg helt enig i når det gjelder den finansielle styrken i landet, det har finansministeren vært inne på. Men jeg er ikke enig i det når det gjelder evnen og viljen til å prioritere og satse på innovasjon, næringsrettet forskning og den grunnforskningen som bærer den næringsrettede forskningen. Vi er ved inngangen til et år i den situasjonen at vi kan risikere å få svekket slik innsats fordi vi har fått klare meldinger om at universiteter og høyskoler mangler ca. 400 mill. kr for å drive på den måten de skal for å holde oppe aktiviteten, for å levere gode resultater og levere bidrag til forskningen. Vil finansministeren sørge for at de kan drive uten å måtte slite med denne mangelen på penger, slik at aktiviteten holdes oppe?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-07:
Venstre deler statsrådens oppfatning av at man ikke deler ut lønn i tariffperioden. Men at man fører en dialog, som man gjør nå, oppfatter Venstre som svært positivt. Jeg er like glad som statsråden over at effekten f.eks. av høye opptak på slutten av forrige regjeringsperiode gir gledelige utslag nå, og at det er bred enighet om å styrke dette. Jeg skal være opptatt av å diskutere hvordan vi kan få mer trygghet – ikke fordi politiet gjør en dårlig jobb, men fordi folk ønsker trygghet. De to andre har vært inne på andre temaer, så jeg går rett på sak, til et tema som jeg har opplevd særlig som hovedstadspolitiker. Jeg har vært med politiet på jobb i 15 år, og det er min opplevelse at de politifolkene som er ute på gaten – som er avgjørende for kontakten med folk flest – raser gjennom denne tjenesten ganske fort, enten ved å rykke inn på et kontor eller flytte til andre steder. Derfor har jeg i lang tid vært opptatt av å fremme spørsmål og synspunkter om å få til anstendige, lønnsmessige karriereveier og kompetansebygging for disse politiets fotsoldater. Vil statsråden ta dette med som en del av sin satsing på politiet framover?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-01-07:
Ved siden av bygg- og anleggsbransjen er kanskje skipsfartsnæringen den næringen som er hardest rammet av fallet i etterspørsel og et knusktørt kredittmarked. Konsekvensen av det er avbestillinger, kanselleringer, fravær av nye bestillinger i hele den maritime klyngen, som gjør at tusenvis av arbeidstakere i denne bransjen føler berettiget og stor usikkerhet knyttet til framtiden i 2009. I forbindelse med overgangsordningen til ny rederiskatteordning lovte Regjeringen at 7 milliarder kr av skattekreditten på 21 milliarder kr skulle kunne føres som egenkapital i disse bedriftene. Forskriften ble likevel nesten som et prokuratorknep, utformet slik at disse 7 milliardene ikke kan føres som bokført egenkapital. Konsekvensen i et knusktørt kredittmarked er at disse bedriftene i større grad får problemer med innlåning, og det påvirker selvfølgelig aktiviteten i den maritime klyngen. Vil Regjeringen i lys av finanskrisen se nærmere på denne forskriften, slik som Høyre har foreslått?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-01-07:
En viktig del av strategien under nedgangskonjunkturen i 2001–2003 var, som representanten Dørum sa, å styrke bedriftenes konkurranseevne i framtiden. Et tiltak som den gang var innlysende, og som jeg mener er innlysende også i dag, er SkatteFUNN-ordningen. SkatteFUNN-ordningen er nesten som et næringspolitisk kinderegg i den situasjonen vi har nå. Skattefradraget gir generelt en styrket økonomi i bedriften. Dette skattefradraget går på arbeidsplasser, det handler om at ingeniører forsker for framtiden istedenfor å gå arbeidsledige. For det tredje styrker SkatteFUNN-ordningen den framtidige konkurranseevnen til bedriftene. Det er også fullt mulig å forsterke SkatteFUNN-ordningen kraftig på midlertidig basis. Ser finansministeren at forskning i bedriftene og SkatteFUNN-ordningen kan være et veldig godt grep, slik Høyre har foreslått i forbindelse med finanskrisen?
Svein Flåtten (Høyre), 2009-01-07:
I forbindelse med den granskningen finansministeren har varslet om selskaper i de palestinske områder, sier hun til Dagsavisen følgende: «Dette handler ikke om hva selskapet har gjort i fortid, men om det er en fare for at selskapene i framtida vil medvirke til brudd på menneskerettigheter.» Etikkrådet har tidligere ved undersøkelse av selskaper – også israelske – konkludert med at det ikke er grunnlag for å trekke investeringer ut, fordi det er umulig å bevise hva noen vil gjøre i fremtiden. Og det har vært et prinsipp at oljefondet ikke skal brukes i norsk utenrikspolitikk. Er det da slik nå at statsråden tenker å endre Etikkrådets mandat, slik at de kan anbefale uttrekk f.eks. etter den til enhver tid sittende finansministers utenrikspolitiske preferanse?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-01-07:
Venstre imøteser den gjennomgang som finansministeren bebudet med hensyn til de problemstillingene som er tatt opp av de foregående talere. Dagens retningslinjer utgjør, slik finansministeren redegjorde for, et opplegg som innebærer at vi ikke skal investere i bedrifter som har grov miljøskade som del av sin virksomhet. Jeg tror det kan være naturlig i dagens situasjon også å rette søkelyset mot områder og bedrifter hvor en ønsker å medvirke for å bidra positivt, og som kan gi seg utslag i økt engasjement knyttet til miljø, fornybar energiproduksjon osv. Det vil være god butikk, det vil være god samfunnsetikk, og det vil bidra til en positiv utvikling. Jeg ønsker å invitere statsråden til å reflektere litt rundt hvorvidt en kan bruke oljefondet nettopp for å se løsninger knyttet både til finanskrise og til klimakrise i sammenheng, så det ikke bare blir fokusert på det en ikke skal være med på, men at en også skal være en mer aktiv(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
Denne regjeringen har ikke satset stort på UH-sektoren eller på forskningssektoren de siste tre årene, dessverre. Det gjør at utfordringene i universitets- og høyskolesektoren står i kø. Nå ser det ut til at den mangler 400 mill. kr for å opprettholde et forsvarlig driftsnivå. Dette har ikke Regjeringen tatt høyde for i budsjettet for 2009, og det til tross for at man allerede da var kjent med den økonomiske utviklingen som vi nå er inne i. Når det er nedgangstider, viser det seg at andelen studenter i universitets- og høyskolesektoren øker radikalt. Det ble det som sagt ikke tatt hensyn til i budsjettfremlegget til denne regjeringen i høst. Spørsmålet blir da om statsråden i krisepakken som legges frem senere i år, vil sikre universitetene tilstrekkelig finansiering på en slik måte at det tas høyde for at det blir flere studenter i nedgangstider.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-01-07:
Norge er bedre stilt enn andre land i disse krisetider fordi vi har finansiell styrke. Vi er rike på penger, men vi har også en større kapital, nemlig den humane kapitalen, som er og blir viktigere enn alle oljeinntekter til sammen. Det er viktig at vi satser på de kloke hodene for å være en kompetanse- og kunnskapsnasjon – ikke for å sysselsette forskere, men for å skape morgendagens arbeidsplasser. Jeg har forståelse for at finansministeren ikke kan si hva som kommer i tiltakspakken, vi får smøre oss med tålmodighet og se. Men i går sa statsråd Tora Aasland på Solamøtet at det aldri har vært så viktig å satse på forskning som akkurat nå. Hun sa i tillegg at dette ikke bare var hennes budskap til konferansen, men også til egen regjering. Mitt enkle spørsmål til statsråden blir: Er finansministeren enig med den ansvarlige statsråd i at det er viktigere enn alt annet å satse på forskning nå?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
Jeg ønsker å vekke justisministeren til dyst, og vil starte med å ønske ham et riktig godt nytt år. 2008, som har vært mye av temaet så langt, vil bli husket for mye. Det vil primært sannsynligvis bli husket for finanskrisen. Andre vil huske det for det norske fotballlandslagets manglende suksess – og motsatt håndballjentenes store suksess. For noen av oss tror jeg det også vil bli husket for det vi kan kalle politikrisen, som var et hett tema i 2008. For dem av oss som mener at politiet er et av de viktigste fundamentene i rettsstaten, har det vært spesielt ille å se på det som har vært situasjonen. Jeg vil gå så langt som å si at i noen tilfeller tror jeg befolkningen følte seg som gissel for en manglende satsing fra denne regjeringen, fordi man ikke sørget for at man hadde nødvendig politidekning. Jeg tror at det har vært stor forskjell i oppfatningen ute blant befolkningen om hvordan den politiske ledelsen i Justisdepartementet har beskrevet virkeligheten. Nå kan man selvfølgelig være uenig om det, men målet må likevel være at man tar tak i det og får gjort noe med det. Det har også vært en form for kamp mellom Politiets Fellesforbund og ledelsen i Justisdepartementet når det gjelder virkeligheten, hva slags tiltak man må iverksette. Rett før jul hadde Politiets Fellesforbund en dugnad hvor de stilte opp frivillig, gikk på jobb og tok et samfunnsansvar for å vise at det går an hvis man finner gode og felles løsninger. Den kvelden var det mer synlig politi enn det har vært på lang tid i det ganske land. Man bidrar til å forhindre mer kriminalitet, man bidrar til å ta tak i kriminalitet umiddelbart, og man bidrar til å gjøre det vi forventer at norsk politi skal gjøre; være der når det trengs, og gjøre jobben når det trengs. I etterkant av det har jeg jo hørt statsråden mer enn én gang si at denne regjeringen satser mer enn noensinne. Derfor blir mitt spørsmål ganske enkelt: Når kan vi forvente at Regjeringen vil kunne levere politidekning på det nivået vi så den kvelden da PF tok ansvar og stilte opp?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Når det gjelder økt opptak på Politihøgskolen, er vel det noe som Stortinget gjennomgående har vært enig i og sluttet seg til. DNA-reformen er også et viktig tiltak i så måte, men det forutsetter faktisk at det finnes folk som kan gjøre jobben – hente inn bevis og faktisk få gjort det prosessmessig korrekt. Den hjelper ikke uten at vi har nødvendige folk til stede. Så sier statsråden at det er en satsing på gang. Ja, i et distrikt jeg kjenner godt, mitt eget, hadde vi en episode rett før jul hvor man pågrep en fyr privat og holdt vedkommende nær sagt bak lås og slå i tre og en halv time før det var mulig å få tak i politi. Etter mitt skjønn er det klart at det er uholdbart og helt i grenseland når det gjelder lovlighet. Salten politidistrikt og Helgeland politidistrikt melder om at man hadde avgang i fjor på 35 personer. Man har altså ikke mulighet til å fylle opp på samme nivå som avgangen er. Det betyr at avviket blir større og større, og det rapporteres om at de budsjettmessig også i år må holde stillinger vakante. Da blir mitt spørsmål: Kan man forvente at de krisebeskrivelsene vi så i fjor, ikke vil komme til syne i år med Regjeringens satsing?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-07:
Det er betryggende å høre at statsråden er våken, og det er også betryggende å høre at statsråden har en god dialog med finansministeren. Jeg går ut fra at i en tid hvor det hevdes at det er vanskelig å få tak i folk, må man kunne se på alternative tiltak for å frigjøre og effektivisere norsk politi. En av de tingene som jeg vet statsråden var med på i forrige periode – som jeg tror ikke har kommet på plass ennå – er investering i pansrede kjøretøy i hvert enkelt politidistrikt. Jeg mener det ble vedtatt som en oppfølging av NOKAS-saken, og jeg mener sågar at Stortinget har sagt at hvert enkelt distrikt skal ha minst ett pansret kjøretøy. Kan statsråden si noe om hvor vi står i forhold til det vedtaket? Det andre som jeg vet statsråden er kjent med at andre land har, men som vi ikke har, er en såkalt håndholdt PC om bord i politiets kjøretøy. Jeg vet at statsråden har besøkt andre land som økonomisk nok ikke er i samme liga som oss, men som har den type utstyr. Jeg vet også at man har beregnet kostnadene for det. Her i landet er vi ikke kommet dit. Når ser statsråden for seg at vi kan ha på plass et system for at uniformerte kjøretøy har en PC om bord?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-01-07:
Jeg vil også ønske statsråden godt nytt år. Det er altså slik at vi tydeligvis hører og registrerer forskjellige ting når vi er ute, og det bekymrer meg at vi, etter de mange debattene vi hadde i 2008, fortsatt ikke kan være enige om hvordan situasjonen er ute i politiet. Det er altså en rekke oppgaver som de ikke rekker over, og det som er en gjenganger, er at det dessverre er det forebyggende arbeidet som blir liggende. Vi hører at man på narkotikasiden har store utfordringer i Norge. Jeg vil tilbake til de konkrete forslagene som kom fra Politiets Fellesforbund før jul, og som jeg oppfattet statsråden møtte med en del formelle innvendinger som er ganske vanskelige å forstå. Dette gjelder forslag om å forhandle fram nye arbeidstidsavtaler – tiltak som kan gi umiddelbar effekt. Jeg spør nå: Vil justisministeren ta initiativ til slike forhandlinger, som fra 2009 vil kunne gi oss større politikraft og bedre politidekning i Norge?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-01-07:
Spørsmålet mitt går til justisministeren. Representanten Jan Arild Ellingsen har beskrevet en situasjon i politiet hvor vi har manglende dekning, og hvor vi ikke har den personellmessige kapasitet som vi skulle ha ønsket oss. Det er en rekke oppgaver i politiet som man i dag må ta lett på – ta for lett på, etter Høyres mening – og da blir spørsmålet: Hvordan kan vi på andre måter bedre effektiviteten i politiet? Hvordan kan vi på andre måter frigjøre politikraft til andre og prioriterte oppgaver? Hvis man går til bemanningsrapporten, Politiet mot 2020, tas flere ting opp der. Man skal bl.a. utdanne flere, men man er også opptatt av IKT-systemene i politiet. Vi må vel bare innrømme, hvis vi sammenligner politietaten med andre statlige etater, at politietaten ligger etter. Vi må på mange måter kunne karakterisere mange av løsningene som gårsdagens løsninger. Man er ikke engang internt godt nok på nett, og man er slett ikke i stand til å kommunisere med publikum slik som man burde. I en presset personellsituasjon er det jo viktig å kunne ta ut effektiviseringsgevinster, bl.a. gjennom moderne teknologi. I Danmark har publikum gjennom flere år – mange år antakelig – kunnet anmelde via Internett. Høyre tok opp dette i et Dokument nr. 8-forslag, som ble diskutert i Stortinget den 9. oktober 2007. Statsråden redegjorde da for at man jobbet med saken, og at det skal legges til rette for elektroniske anmeldelser også i Norge. I romjulen i år hadde Aftenpostens nettutgave en sak som jeg tror ble en skikkelig overraskelse for oss alle, for der stod det nemlig at man denne våren tar i bruk nye nettløsninger i politiet, men uten at man er i stand til å få denne toveis kommunikasjonen med publikum. Mitt spørsmål til statsråden er derfor: Hva er egentlig status for IKT-satsingen i politiet? Og hvordan vil justisministeren forklare at man kommer opp med nye dataløsninger i politiet som ikke gjør en i stand til å håndtere kommunikasjon med publikum via Internett?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-01-07:
Jeg hører jo hva statsråden sier. Men jeg synes det er bekymringsfullt, hvis det er slik at man er kommet så langt i arbeidet med lansering av nye nettsider i politiet at de skal lanseres denne våren, at statsråden og departementet oppunder jul – noen få måneder før lanseringen – blir klar over at så viktige funksjoner som denne toveis publikumskontakten ikke er ivaretatt i den fasen som man nå skal i gang med. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Er det virkelig slik at justisministeren ikke er mer «hands on» i forhold til de IKT-systemene som er under utvikling i politiet? Når kan Stortinget eventuelt få en redegjørelse om når man tenker seg å ha på plass de systemene som politiet trenger for å kunne bli mer effektivt, også med en beskrivelse av hvor mye politikraft dette kan frigjøre når man får systemene opp å stå?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2009-11-12:
På vegner av representantane Laila Dåvøy, Rigmor Andersen Eide, Knut Arild Hareide og meg sjølv har eg gleda av å leggje fram eit representantforslag om ein nasjonal dugnad mot fattigdom i Noreg.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-11-12:
Det er ingen tvil om at finanskrisen gav oss spesielle utfordringer. Det er ikke nødvendig å putte debatten fra revidert inn i en parentes, for Høyre står oppreist i forhold til de forslagene vi fremmet den gang. Det vi påpekte gjennom hele våren, var ubalansen i Regjeringens forslag, nemlig at de var nesten ensidig rettet gjennom utgifter over offentlige budsjetter, og i mindre grad gjennom skattereduksjoner for bedrifter. Det har også i ettertid vist seg at det er vanskeligere å reversere offentlige utgifter enn det hadde vært f.eks. å gjøre noe med arbeidsgiveravgiften. Det som vi nå ser i 2010-budsjettet, er at man fortsetter stimulansen gjennom offentlig sektor, og så fjerner man tiltakene i privat sektor. Flere av tiltakene som Regjeringen iverksatte, bl.a. startsavskrivninger, er fjernet for neste år. Det er der jeg ikke kjenner igjen finansministerens nye slips i forhold til det han brukte i 1991. Daværende finansminister Sigbjørn Johnsen argumenterte kraftig for at vi måtte gjøre mer for å stimulere veksten i privat sektor, og det ble den gang argumentert sterkt for bl.a. reduksjoner i formuesskatten, som et tiltak rettet inn mot små og mellomstore bedrifter. Jeg er glad for at finansministeren også inviterer til samarbeid om de langsiktige utfordringene, og jeg er enig i at vi må overholde generasjonskontrakten. Det mener jeg at vi ikke gjør i dag, nettopp fordi vi skyver nye byrder, skattebyrder, over på dem som kommer etter oss. Tallene står i finansministerens eget budsjett. Neste generasjon vil stå overfor valget om enten å kutte kraftig i den offentlige velferden eller å øke skattene. Med andre ord: De vil stå overfor mye vanskeligere valg enn det vi står overfor i dag. Det er der jeg mener at med det handlingsrommet vi tross alt har, må vi være villige til å foreta noen av de valgene nå. Jeg vil utfordre finansministeren på hvilke konkrete tiltak Regjeringen vil iverksette. Vil man nå gå inn i en diskusjon om hvordan vi kan få ned sykefraværet og bruk av uføretrygd, gjennom å stille strengere krav til aktivitet og bedre kontroll? Hva vil man gjøre for å modernisere offentlig sektor og sørge for at vi får mindre vekst i statlig administrasjon? Hvordan tenker den nåværende finansministeren å stimulere veksten i privat sektor, slik at vi kan få en verdiskaping som gjør at vi kan bære velferden fremover?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-11-12:
La meg starte med å takke for stort engasjement. Ikke minst gleder det meg at så mange i regjeringspartiene også deltar i denne debatten. Jeg merket meg med interesse flere innspill fra Lundteigen, som jeg ser frem til at vi kan debattere videre. Et par kommentarer til noen av de spørsmålene som kom opp. Jeg er enig med Christian Tybring-Gjedde i at det er viktig å – jeg vil si – supplere dagens handlingsregel ved å sørge for at den underliggende utgiftsveksten i offentlig sektor er lavere enn veksten i totaløkonomien. Det har alltid ligget til grunn for borgerlige regjeringer, og vi klarte også å gjennomføre det i forrige periode. Jeg er grunnleggende uenig med representanten Torgeir Micaelsen når han sier at opposisjonen vil bruke opp pengene på skattelette. Det er ikke slik at skattepengene i utgangspunktet er politikernes eiendom. Det er verdiskaping som vi mener i større grad bør bli igjen hos dem som skaper verdiene, hos arbeidstakerne, hos bedriftene – for å bidra til ny verdiskaping. Så legger jeg merke til at flere sier at budsjettet for 2010 er i tråd med handlingsregelen. Jeg tror jeg vil begrense meg til å si at vi må legge handlingsregelen til grunn for de kommende budsjetter. Det er en særdeles velvillig tolkning å si at det er i tråd med handlingsregelen. Jeg mener at vi har vært inne i et par unntaksår på grunn av finanskrisen. Det kan begrunne at man tøyer strikken veldig langt. Men skal vi ha troverdighet i forhold til handlingsregelen, må vi også kunne legitimere at vi har en politikk som gjør at vi kan komme raskere tilbake enn i 2018, slik Kristelig Folkeparti også understreker. Så jeg vil derfor utfordre finansministeren på to spørsmål. Punkt 1: Når har Regjeringen ambisjon om at vi skal komme tilbake til 4 pst.-grensen? Punkt 2: Når kommer tiltakene? Jeg vil tro – jeg tror ikke jeg spår veldig feil – at man kan få høyere inntekter allerede i revidert budsjett knyttet til større utbytte fra statsselskapene osv. Men vi kan ikke basere oss på at vi skal tilbake til handlingsregelen bare gjennom at inntektene stiger, det må også iverksettes tiltak, reformer som gjør at vi kan få utgiftsveksten under kontroll. Er det slik at vi må vente til 2011-budsjettet, eller vil Regjeringen iverksette tiltak tidligere? Jeg mener det er viktig at vi holder fast ved handlingsregelen. Det handler om generasjonssolidaritet, at dagens og morgendagens pensjonister kan være trygge på å få pensjon, og at vi ikke skyver en økt skatteregning over på våre barn og barnebarn. Men handlingsregelen er også viktig fordi den skal sikre oss et handlingsrom til å foreta nødvendige investeringer i kunnskap, i infrastruktur og bedre rammevilkår for jobbskapere for de små og mellomstore bedriftene. Det er det handlingsrommet som langt på vei nå er borte. Jeg mener vi må ha en strategi for å gjenskape det handlingsrommet, slik at vi kan få en verdiskaping som gjør at vi kan bære fremtidens velferd.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2009-11-12:
Jeg mente ikke å sette diskusjonen om revidert nasjonalbudsjett i en parentes. Det som var mitt poeng, var at jeg ikke har tenkt å bruke så veldig mye tid på å snakke om det som skjedde i går. Jeg er veldig opptatt av å se framover. Det var for så vidt bare i parentes bemerket at bidraget til å bedre budsjettbalansen ikke var spesielt imponerende. Det var i grunnen det som var mitt poeng. Jeg vil heller snakke om framtiden, for det er der de store utfordringene ligger. Når det gjelder budsjettet for 2010, mener jeg at det er godt tilpasset den konjunktursituasjonen vi er inne i, men det er klart at det reiser betydelige utfordringer når man ser på banen for bruk av oljeinntekter i budsjettet for 2010. Vi er nå i gang med arbeidet med å se på en forlengelse av IA-avtalen, som er et viktig grep når det gjelder hvilke muligheter vi har for både å få ned sykefraværet og å dempe utgiftsveksten i en av de tunge overføringsordningene i folketrygden. Jeg er enig i at her må vi være villige til å se på flere tiltak. Selv har jeg veldig tro på at det er mulig å få til ting ved å se på hva slags ansvar hver og en av oss har – hva slags ansvar vi har for å passe på helsen vår, hva slags ansvar arbeidsgiver har for å sørge for at folk får gode og trygge arbeidsmiljøer. Jeg har stor tro på at det å tilbakeføre et noe større egenansvar når det gjelder å passe på seg selv og på arbeidsmiljøet, vil ha en positiv virkning, ikke bare på sykefraværet, men også for å ta vare på arbeidskraften vår over lengre tid. Vi har i denne salen veldig mye fokus på avkastningen fra oljeformuen, men det er faktisk slik at 80 pst. av nasjonalformuen er den menneskelige kapital. Hvis vi gjennom gode tiltak klarer å øke avkastningen på folket med noen tideler av en prosent, så er det store gevinster på lang sikt. Jeg er enig i at vi skal ha et kritisk blikk på det som skjer i offentlig sektor, slik at forvaltningen og skal fungere på en effektiv og god måte. Så vil jeg også si at vi alle, både finansministeren og alle som er i salen her og i det politiske miljøet, har et felles ansvar for ikke å bære unødvendig ved til utgiftsbålet og fyre opp under forventningene som er der ute. Jeg tror vi skal være så pass ærlige overfor oss selv og si at vi lever i et land med store muligheter. Vi lever i et land med et høyt velferdsnivå og et høyt privat forbruk. Jeg tror det også må gjøre at vi blir noe ydmyke når det gjelder å bruke ytterligere utgifter for å øke vår egen velferd, som til syvende og sist vil gå på bekostning av neste generasjon hvis vi ikke klarer å bære fram generasjonskontrakten gjennom dagens politikk.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-11-12:
Jeg vil innledningsvis berømme interpellanten for å ta opp dette viktige temaet. Når Venstre valgte å bli med på eldreforliket, var det for å få til en rekke tiltak for å bedre innhold, kvalitet og kapasitet i eldreomsorgen, og i forventning om at et forlik ville gi et langsiktig og mer forutsigbart løft. Utfordringene i eldreomsorgen er store og omfattende, både når det gjelder hender, kompetanse, kvalitet og sykehjemsplasser. Derfor er vi glad for at avtalen kom på plass. Vi hadde store forventninger til at dette ville bety at Regjeringen forstod alvoret i situasjonen. Det er vi ikke så sikre på at den gjør. I revidert budsjett i fjor la Venstre inn 600 mill. kr ekstra i sitt alternative budsjett til flere sykehjemsplasser. Det er flott at interpellanten tar opp forskjellen i estimerte behov og faktiske prioriteringer. For oss var eldreforliket et minstemål, og vi har hele tiden lagt inn forbehold om at dimensjoneringen må være tilstrekkelig. Hvis investeringstilskuddet innrettes slik at det «lønner seg» for kommunene heller å bygge omsorgsplasser enn sykehjemsplasser, er det etter vår mening i strid med den avtalen som ble inngått. Framtidens omsorg er avhengig av sterkere og større kommuner for å styrke kommunehelsetjenesten, eldreomsorgen og fastlegene. Her tør ikke Regjeringen å ta noen grep. Venstre har lenge pekt på nødvendigheten av at primærhelsetjenesten må styrkes, samt å unngå at eldre blir kasteballer mellom kommuner og sykehus. Dersom Regjeringen hadde ønsket å få ned antallet eldre som venter på en sykehjemsplass, hadde de opprettet flere forsterkede sykehjem, slik at eldre i større grad kunne behandles i sitt nærmiljø. I dag blir altfor mange pleietrengende eldre liggende for lenge på sykehus etter behandling. Det brukes enorme ressurser på sykehusene, som i stedet kunne vært brukt på sykehjem og gitt eldre en verdigere avslutning på livet. Regjeringen har heller ingen plan for rekruttering av helsearbeidere. Venstre vil innføre en ordning med ettergivelse av studiegjeld for sykepleiere og hjelpepleiere som vil jobbe i primærhelsetjenesten. Skal vi dekke behovet for arbeidskraft i framtiden, må hver tredje person som går ut av videregående skole, velge helsefag. Vi trenger flere incentiver og gode fagmiljøer for å kunne gi god omsorg. Venstres velferdsreform er mer behandling og mindre byråkrati, mer forebygging og mindre reparering. Regjeringen har varslet at det skal bygges 12 000 sykehjemsplasser eller omsorgsboliger med heldøgns pleietilbud fram til 2015. Det har flere vært inne på i dag. I St.meld. nr. 25 for 2006–2007 beskriver Regjeringen selv imidlertid at behovet er 60 000 nye plasser fram til 2030. Regjeringen har dermed dimensjonert færre plasser enn behovet den selv beskriver framover mot 2030. Antallet personer med demens i Norge vil i de kommende 40 årene øke med over 1 500 pr. år. I år skal 157 mill. kr ekstra gi 1 500 flere sykehjems- og omsorgsplasser. På sikt trenger vi 60 000 flere ansatte og 2 milliarder kr mer i året for å møte det store antall pleietrengende eldre de neste 20 årene. Slik Venstre ser det, er det Regjeringens ansvar at dette blir gjort.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-11-12:
Som andre har sagt, har interpellanten reist en viktig debatt, men jeg er noe forundret over at engasjementet og deltakelsen fra opposisjonen er overraskende begrenset. Det hadde vært hyggelig om flere kunne deltatt i debatten. Jeg skal ikke bidra til så stor forlengelse av debatten, tror jeg, men det er noe jeg har lyst til å påpeke. Representanten Tybring-Gjedde pekte helt riktig på at noe av det som er mest bekymringsfullt, er veksten i de regelbundne utgiftene. Vi har gjort noe med kanskje det tyngste og viktigste gjennom pensjonsreformen, men det er andre ting – som utstøting fra arbeidslivet, uføretrygding og sykelønnsutgifter – som er like bekymringsfullt, og som det er mye mer krevende å få tatt grep om. Det er mye som må gjøres med det. Men det jeg savner fra Fremskrittspartiets side, er jo en erkjennelse av utfordringene når det gjelder regelbundne utgifter – for det er jo det Fremskrittspartiet vil gjennomføre, eller innføre, på så å si alle velferdsområder. Pengene skal følge pasienten. Eldre skal ha rett til sykehjemsplass – og staten skal betale på samme måte som man gjør det når det gjelder sykepenger, bruker man som argument. Ser ikke Fremskrittspartiet at det vil være ytterligere en kraftig pådriver for en utgiftsvekst som vi da ikke vil ha kontroll over? Så jeg håper at Fremskrittspartiet ikke bare tenker igjennom behovet for en budsjettreform, men kanskje også en politisk programreform der man tenker igjennom konsekvensene av alle gode forslag og hvilken virkning de vil ha på statsbudsjettets utgiftsside. Ellers er det for så vidt interessant at Fremskrittspartiet nå uttrykker bekymring for oljepengebruken. Nå har jo de aldri akseptert klokskapen i handlingsregelen. Jeg tror ikke de helt har skjønt den, for i den tiden vi har bak oss, har partiet ikke hatt noen bekymring for oljepengebruken. Når vi har hatt høy fart, har de trådt mer på gassen. Nå, når vi trenger å holde foten på gasspedalen, skal de slippe litt opp. Det er liksom det motsatte av hva som er poenget med handlingsregelen. Vi skal holde igjen i gode tider, slik Regjeringen gjorde i perioden bak oss i forhold til 4 pst.-regelen, og vi skal kunne bruke mer i perioder når det er nødvendig, slik Bondevik II-regjeringen gjorde i sin periode, og slik vi nå gjør i den krisen som ikke er over. Så jeg håper at Fremskrittspartiet også tar inn over seg det som noen har vært inne på her, at vi alle har et felles ansvar for ikke å skape forventninger der ute som vi ikke er i stand til å innfri, og som det kanskje ikke er grunnlag for å innfri. Det gjelder også hvordan vi beskriver den virkeligheten som er der ute. Vi må kanskje være litt mer tilbakeholdne med å tabloidisere problemer opp til store katastrofer, være litt mer presise i beskrivelsene og litt mer nøysomme med hensyn til hvor fort og hvordan vi kan løse dem. Det gjelder oss alle, men jeg må si at det er en særlig utfordring for Fremskrittspartiets politikere.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-11-12:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg oppfatter at statsråden helt klart sier at man skal utvide rammen for de 12 000 plassene dersom det blir behov for det, slik at valgløftet om at alle skal få en plass når de trenger det, blir oppfylt. Jeg er veldig glad for den klare presiseringen og anser det slik at om det ikke er skrivefeil, må det iallfall være en eller annen kommunikasjonssvikt når jeg bare for få dager siden fikk helt klar beskjed om at totalrammen på 12 000 omsorgsplasser ikke skulle overskrides. Om det er finansministeren som har skrevet dette – i og med at det kommer via Finansdepartementet – eller om det har vært en annen kommunikasjonssvikt, vet ikke jeg. Men jeg ble veldig, veldig bekymret. Vi har mange svært syke eldre som i dag har behov for plass. Det er litt pussig at de 20 000 plassene som fylkesmennene helt klart sier vi har behov for, er blitt til 12 000 plasser, og helseministeren sier at de behovene faktisk også ble lagt til grunn, så havner man likevel ned på 12 000. Jeg skal ikke gå mer inn på det, annet enn at det i høringen i komiteen i går var organisasjoner som jobber innenfor eldreomsorgen, som påpeker at behovet på 12 000 nok blir for lavt – men nok om det. Vi får de plassene vi trenger, og det er jeg glad for. Når det gjelder demente, som statsråden også var inne på, er det en stor gruppe. Når man bygger boliger, er jeg helt enig i at det er bra at disse blir tilrettelagt for demente. Men det er et annet punkt som også er viktig. Det er dagtilbud for de demente. Det er et enormt behov for dagtilbud. Tidligere har jeg forstått det slik at Regjeringen i forbindelse med endringer i lov om kommunehelsetjenester og sosialtjenesteloven – altså oppfølgingen av Bernt-utvalget, som jo har blitt skjøvet på i flere år – vil vurdere å lovfeste dagtilbud for demente. Jeg kunne tenkt meg at statsråden sa noe om framdriften i den saken, som jo skulle komme, etter det jeg husker, i 2007. Nå skriver vi 2009, og vi er usikre på når dette tiltaket kommer, eller når loven kommer til Stortinget med forslag til ulike løsninger og ulike endringer.