Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-05-31:
Ingen leser mer aviser enn nordmenn, og det som skiller oss mest fra andre land, er floraen av små lokale aviser – spesielt de som kun kommer i postkassa noen få dager i uka. Faktisk er det, ifølge Avisåret, som er en årlig statusrapport fra Høgskulen i Volda, fortsatt nesten 230 aviser i Norge – på nesten 190 forskjellige steder. De mange selvstendige redaksjonene spredt utover hele landet er et viktig kjennetegn i det norske avissystemet. Men mindre aviser sliter økonomisk, sjøl om deres markedsposisjon er sterk. Høyre og Fremskrittspartiet må da innse at markedskreftene alene kommer til kort når det gjelder å opprettholde en differensiert lokalpresse. Det er bra at produksjonstilskuddet nå er gjort plattformnøytralt. En slik justering var framtidsrettet og i tråd med dagens medievirkelighet, der publisering på nett har blitt en viktig del av avisenes virksomhet og lesernes hverdag. Lokalavisa viser det som skjer, og hva folk mener i distriktene, på bygda og i bydelen. Lokalavisa er den viktigste arenaen for debatt om lokale saker og synliggjøring av lokal kultur. Produksjonsstøtte til lokalavisene handler derfor om lokalt demokrati og lokal kultur for alle som bor i ei bygd eller en bydel. Senterpartiet vil understreke at de fleste små lokalavisene kommer ut i næringsfattige områder og er avhengig av produksjonsstøtte for å klare seg og for å lage gode avisprodukter som folk ser nytten av. Derfor er det viktig at støtten til de minste lokalavisene økes. Formålet med produksjonstilskuddet er å bidra til et sterkt mediemangfold over hele landet. Som sagt utgjør lokalavisene en svært betydningsfull del av den norske avisfloraen og representerer sentrale forutsetninger for lokaldemokratiet som nyhetsformidlere og identitetsbærere i lokalsamfunnet. Det er vel kjent at avisene opplever svært tøffe tider i kampen om lesere og annonsekroner. Mange av de minste avisene har også krevende løft for å henge med i den digitale overgangen. Tall fra Medietilsynet viser at flertallet av de tilskuddsberettigede mediene har en beskjeden digital tilstedeværelse, og at utviklingen på annonsemarkedet vil øke presset for å få på plass digitale løsninger. Sjøl om medienes opplagsinntekter øker, synker medienes annonseinntekter så mye at et stort antall store og små medier har gått med underskudd de seinere åra. Det er grunn til å tro at annonseinntektene vil fortsette å falle også i tida som kommer, og at fallet vil ramme alle typer tilskuddsberettigede medier. Med et høyere produksjonstilskudd vil de kunne sikres videre drift og mulighet til å utvikle gode nettaviser, noe som på sikt kan gjøre lokalavisene mindre avhengige av statlige tilskudd. På denne bakgrunn støtter Senterpartiet representantforslaget om å utrede en heving av minstesatsen. Senterpartiet er enig med forslagsstillerne i at en hevet minstesats betinger at budsjettrammen for produksjonstilskuddet økes, slik at de største avisene ikke får redusert sine tilskudd. En økning av den totale produksjonsstøtten er helt nødvendig, også som en følge av at de digitale mediene nå er inkludert i ordningen. Når flere deler den samme kaka, kan vi ikke samtidig gjøre kaka mindre, sånn som regjeringa har forsøkt tidligere i denne perioden i sine budsjettforslag. Jeg vil derfor anmode regjeringspartiene om å ta situasjonen på alvor og ikke forsøke seg med nye kutt i pressestøtten for å saldere regjeringas kommende forslag til statsbudsjett. Nivået på produksjonsstøtten må til enhver tid ta høyde for det reelle økonomiske behovet blant tilskuddsmottakerne, i tråd med formålet til pressestøtteordningen. Etter Senterpartiets oppfatning er en økning i produksjonsstøtten i den store sammenhengen en billig investering i demokrati og levende lokalsamfunn.