Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2007-12-05:
Først vil jeg takke saksordføreren for en etter måten grei gjennomgang av saken og også for å ha ført i pennen klare merknader som det har vært enkelt å forstå og forholde seg til, og det har vært enkelt å være uenig i dem. Det er faktisk grunn til å merke seg hvilket totalt fravær av tillit til kommunenes evne til å løse oppgaver som Fremskrittspartiet synliggjør i sine merknader i innstillingen til saken. Så til realitetene. Hittil har staten hatt et overordnet ansvar for å sikre landsdekkende dyrehelsetjeneste og organisering av klinisk veterinærvakt. Med denne loven får kommunene et mer direkte ansvar enn det staten har hatt, noe som innebærer at de må ta grep for å sikre en tilfredsstillende tilgang til dyrehelsepersonell i kommunen. De får også et ansvar for å organisere veterinærvakt utenom ordinær arbeidstid. Dette er i tråd med prinsippet om å legge ansvar for tjenesten så nær brukerne som mulig. Det er et prinsipp jeg er enig i. Jeg tror det er kommunene som vet hvor behovet er størst. Jeg sier ikke at dette behøver å bli en enkel oppgave i alle kommuner. Sannsynligvis vil den være enklere i kommuner med et velutviklet interkommunalt samarbeid enn i kommuner der dette ikke er så framtredende. Men sammenlignet med det ansvaret kommunene har for primærhelsetjenesten og organisering av legevakt og legevaktsamarbeid, tror jeg faktisk at kompetansen i forhold til å finne de gode løsningene for veterinærdekningen er bedre i kommunene enn hos staten. Jeg har derfor tro på at denne reformen vil være en god ordning både for husdyrnæringen og dyrehelsen her i landet. Jeg er glad for at opposisjonen samlet, bortsett fra Fremskrittspartiet, slutter seg til denne innstillingen, noe jeg for øvrig ikke er overrasket over, i og med at det grepet som nå gjøres, åpenbart synes å være det som ivaretar faglige og rasjonelle hensyn best og vil være mest framtidsrettet. Og det er det viktig å minne om. Dette gjøres for å få til en bedre veterinærtjeneste over hele landet enn det vi har i dag. Som gammel gammelordfører er det alltid med en smule skepsis jeg ser på det økonomiske oppgjøret som følger i kjølvannet av en oppgaveoverføring fra stat til kommune. Jeg mener at dette må gjøres på en forsvarlig måte, ved at staten sikrer finansieringen og overfører de midlene som brukes til klinisk veterinærvakt, til kommunene. Det bevilges 12,5 mill. kr til den om lag fjerdedelen av kommunene som har lavest dyretall, i tillegg til de 4,5 mill. kr som går til dekning av administrative kostnader. Jeg tror dette er en akseptabel ordning for kommunene. Vi har i en fellesmerknad i innstillingen understreket at kommunene må sikres økonomi til å ivareta de nye oppgavene på en god måte. Grensesnittet mellom statlig og kommunalt ansvar i tjenesten må gis oppmerksomhet. Derfor er det viktig at Mattilsynet tar ansvar for å etablere en god dialog mellom seg og veterinærene – en dialog som de faktisk også skal ha i dag. Det er også viktig at den erfaringen og kunnskapen Mattilsynet har når det gjelder vaktordningen, blir overført til kommunene på en god måte. Det er viktig bl.a. for å ivareta smittevernberedskap og dyrevelferd på beste måte.