Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-02-20:
Vi fremmet et av de forslagene som ligger her til behandling, som går ut på å sørge for å gjøre noe med krisen på strømmarkedet, som skulle hjelpe folk. Dagen etter kom Regjeringen med 700 kr til 106 000 mennesker. Men det var vi som sørget for å dra i gang den debatten som vi nå har her i Stortinget. En deregulering av energimarkedet kommer til å føre til høyere grad av ustabilitet i energimarkedet og større svingninger i strømprisen. Dette er faktisk ikke etterpåklokskap fra en SV-er. Dette er klokskap fra SV-ere, og i og for seg arbeiderpartifolk også, i debatten for 12 år siden da den nye, nå gamle, loven ble laget. Den nye loven har hemmet satsingen på miljøvennlige energikilder. Vi har ønsket en stabil, litt høyere pris, men dette energimarkedet har skapt utrygghet for folk. For mange har sagt, og ministeren kommer sikkert til å si det, og Per Sandberg sa det: Et fritt og liberalisert strømmarked har gitt billigere strøm i løpet av de siste årene. Det gir billigere strøm på sikt, hevdes det. Men folk lever altså ikke på sikt. Folk lever nå. Med et liberalisert strømmarked opplever folk at prisene stiger til høyder som vi aldri har opplevd før. Folk skjønner ikke at dette er lurt, og det er det ikke heller. Dette kan fremdeles bli historien om en regjering som løp fra løftene sine så fort de bare kunne. Men vi i SV kommer ikke til å la dem dø i synden, for da strømprisene nådde toppen, stod regjeringspartiene på fjernsynet og sa: Ingen skal behøve å være redd for å ikke få hjelp – får dere trøbbel med å betale strømmen, gå på sosialkontorene. Bortsett fra at det må være åpenbart for alle, for Regjeringen også, at det er noe galt med et strømmarked som sender folk på sosialkontorene, har historien etter dette vært ganske pinlig. 700 kr hadde Regjeringen til 106 000 bostøttemottakere. Det er puslete, for folk som ikke ville få bostøtte, falt helt utenfor. Vi har ment at alle måtte holde løftene som ble lovet, for hvis vi ikke holder løftene alle sammen, rammer det alle oss som sitter på Stortinget, og vi ødelegger troverdigheten vår fullstendig. Problemet er nemlig det at bostøtten ikke går til alle dem som trenger det. Den går ikke til enslige uten barn, ikke til familier uten barn. I tillegg har 32 500 barnefamilier ikke fått dekket utgiftene til strøm, for sjablonen er forbeholdt gamle og uføre. I tillegg til det er det mange barnefamilier som tjener for mye penger, slik at de ikke kommer inn under bostøtteordningen, som Arbeiderpartiet nevnte. Disse må gå på sosialkontoret. På sosialkontoret finnes det ingen ekstra penger til dem, for det er strenge regler. Regjeringen hadde ingenting til disse familiene, ikke Arbeiderpartiet heller da de kom med sine oppslag i mediene. Men vi har kjempet for at barnefamilier skal få komme inn under sjablonen. Derfor er vi glade for å få flertall for at de skal få de 31,5 mill. kronene i den første terminen som kommer nå, og vi vil be Regjeringen vurdere å gjøre den ordningen permanent. Vi har fått til at Regjeringen nå må presisere overfor kommunene at de må være romslige og hjelpe flere enn de har gjort til nå på sosialkontorene. Folk skal ikke behøve å måtte ta sparepengene til ungene sine for å betale strømregningen. Vi er glade for at vi har fått Regjeringen med på dette, men de må sende penger. Vi er glade for at vi har klart å skaffe flertall for at kommunene skal få flere penger til å få dekket strømutgiftene, men det må gå fort. Vi tror at 130 mill. kr er for lite, og vi synes at det blir delt ut på en for byråkratisk måte, når dette tar veien gjennom skjønnsmidlene og ikke direkte til kommunene, slik som vi ville. Vi er glade for at vi kan være med på å gi 12 000 nye barnefamilier bostøtteordning som en permanent løsning fra nå av og utover. Så får vi se om det er nok. Hvis det ikke er det, skal det iallfall ikke stå på oss for å få på plass de pengene som trengs for å lappe på det systemet som Fremskrittspartiet, Senterpartiet, Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti innførte i 1991, og som vi nå ser konsekvensene av. Så en ting helt til slutt. I løpet av denne prosessen har jeg skjønt at Fremskrittspartiet er mer opptatt av å spille politikk enn å få på plass politiske løsninger som kan hjelpe folk, for det er ingen tvil om at den ordningen som vi nå går inn på, ved å gi penger via skjønnet, gir mer byråkrati enn den løsningen som vi og de andre partiene ville ha. De var ikke villige til å sikre flertall for den løsningen som vi valgte, enda dette ville gitt mer penger til kommunene fort og på en effektiv, stabil og trygg måte, som ville gitt rom for kommunene til å hjelpe folk nå.