Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2002-06-10:
Vi har også tidligere, i Innst. S. nr. 181 for 1999-2000, behandlet ganske omfattende spørsmålet som bl.a. omhandler fri rettshjelp. I den sammenheng var det en utbredt holdning – ja, det var tverrpolitisk enighet i komiteen – at det på det tidspunktet ikke var noe behov for endringer. Sakens ordfører den gang var representanten Ane Sofie Tømmerås fra Arbeiderpartiet. Det ble også da gitt uttrykk for at man hadde behov for å ha bl.a. egenandeler knyttet opp mot fri rettshjelp. Komiteen understreket forrige gang denne saken var til behandling – og jeg finner grunn til å repetere det, fordi jeg syns det er viktig i den sammenheng vi nå befinner oss – følgende, i Innst. S. nr. 181: «Komiteen viser til at det må være et prinsipp at personlig økonomi ikke skal være til hinder for å kunne få sin rett på områder av stor betydning. Komiteen har merket seg innspill fra flere organisasjoner som mener at inntektsgrensen for å få rettshjelp i de behovsprøvde sakene i dag er satt for lavt. Komiteen viser til at andelen husholdninger som kommer inn under beløpsgrensen har økt etter endringene i rettshjelpsloven i 1997. Men innenfor den fjerdedelen som i dag kommer inn under beløpsgrensen, finner vi i hovedsak enslige forsørgere, trygdemottakere og folk uten egen inntekt. Dette er en lavere andel enn i de øvrige nordiske landene.Komiteen peker imidlertid på at andelen av saker hvor det ble innvilget fri rettshjelp uten behovsprøving i forhold til inntekt for 1998 var mer enn halvparten av det totale antall saker. Dette kan tyde på at for de sakene som presumptivt skal være viktigst og av størst betydning for folk, ytes det fri rettshjelp.» – Så langt sitat fra forrige innstilling om dette. Det som er hovedhensikten med den proposisjonen som vi behandler nå, er å få et enklere og mindre ressurskrevende regelverk enn det som eksisterer i dag. Forslaget fra Regjeringen er at de som får fri rettshjelp i saker utenfor domstolene, bare skal betale en fast egenandel, altså en grunnandel, og i saker som blir behandlet av domstolene, skal en fortsatt betale tilleggsandel. Men det skal også – og det ber vi departementet jobbe videre med – settes et tak på denne tilleggsandelen. Vi tror at egenandeler har en viss preventiv effekt. Det er et flertall og et mindretall i komiteen i denne saken. Regjeringspartiene er i mindretall, men vi ønsker å gi uttrykk for at de foreslåtte endringene vil gi en betraktelig enklere ordning for alle involverte. Vi har også merket oss at de forslagene som foreligger, vil gi en merkbart lavere egenandel for en god del mennesker enn det som er tilfellet i dag. Jeg kunne si en del om hva som ligger i begrunnelsen for vårt forslag. Men det ligger klart og tydelig i innstillingen, og ettersom dette etter all sannsynlighet blir nedstemt i Odelstinget i dag, har jeg bare lyst til å knytte noen bemerkninger til utsagnet om at vi f.eks. i regjeringsfraksjonen ikke skulle være interessert i å støtte dem som har en svak økonomi, og som kanskje har vanskelig for å nå fram i rettssystemet fordi man ikke får tilstrekkelig hjelp. Da vil jeg minne om at det var en enstemmig komite som i forrige periode fastslo at det skulle innføres en ordning med gratis førstegangskonsultasjon. Det er veldig viktig å ha i mente i denne sammenheng, fordi for svært mange er det nettopp det man trenger, en fri førstegangskonsultasjon, hvor man ikke skal betale. Dette er en ordning som Stortinget vedtok allerede i forrige periode. Jeg vil gjerne få ta opp forslaget fra Høyre og Kristelig Folkeparti i innstillingen.