Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2004-12-03:
Det er godt å kunne konstatere at budsjettinnstillingen bekrefter at det er bred enighet om hovedlinjene i norsk utviklingspolitikk, og at det er større oppslutning enn noen gang om en rekordstor økning av bistandsbudsjettet. Nye 1,6 milliarder kr bringer oss til 0,95 pst. av BNI, noe som innebærer at vi er på vei mot 1 pst., selv om vi fortsatt har et stykke igjen. Dette gjør oss i stand til å ta vår del av ansvaret for den internasjonale dugnaden om å levere i forhold til FNs tusenårsmål. Gjennom vår egen opptrappingsplan har vi bidratt til å legge press på andre land. Flere land følger nå etter. Sverige og Luxemburg har satt seg som mål å nå 1 pst. etter at Norge gjorde det, og Luxemburg kan komme til å passere oss i oppløpet. Som jeg nevnte i finansdebatten, har mange andre OECD-land nå opptrappingsplaner med tidsfrister for sin bistand for å nå 0,7 pst.-målet. Dersom alle giverland leverte i forhold til dette målet nå, ville det faktisk være nok bistandsressurser til å levere i forhold til tusenårsmålene. Men vi skal ikke bare levere på ressurser, vi må også levere på reformer og på resultater. Det er til syvende og sist det som teller. OECDs eksaminasjon av norsk utviklingspolitikk som fant sted i forrige uke, viser at vi er på rett vei. Generelt fikk vi mye skryt i OECD-eksaminasjonen, der jeg selv var til stede, for vår utviklingspolitikk og for gjennomføringen av den. Overskriften i pressemeldingen etter eksaminasjonen oppsummerte dette på følgende måte: «Norge setter et eksempel med høyt bistandsnivå og sterkt fokus på fattigdomsreduksjon.» Men vi kan og vi må bli bedre. OECD påpeker at vi kan bli mer effektive, bl.a. i vår innsats for fattigdomsreduksjon, mer konsentrasjon og forutsigbarhet når det gjelder den langsiktige bistanden, og ytterligere operasjonalisering av den rettighetsbaserte tilnærmingen. Det er bl.a. dette vi forsøker å adressere i utviklingsmeldingen, som Stortinget har til behandling. Samtidig blir vi kritisert for vårt høye importvern på landbruksområdet. Dette er bl.a. de ting vi tar opp i vår rapport om hvordan Norge leverer i forhold til tusenårsmål nr. 8. Jeg overleverte personlig den norske rapporten til FN i oktober. Rapporten synliggjør Norges bidrag til å nå FNs tusenårsmål, hva som er vår del av dugnadsinnsatsen. Den sier noe om hva vi gjør for å realisere målene, bl.a. gjennom å skape en bedre sammenheng i vår politikk. En rekke ulike politikkområder er omtalt, og rapporten viser at vi har et stykke vei å gå. Fra norsk side vil vi jevnlig rapportere på det vi gjør, og på hvilken fremgang på «coherence»-området vi kan vise til. Skal vi lykkes i kampen mot fattigdom og følge opp tusenårsmålene og Johannesburg-toppmøtet om bærekraftig utvikling, må vi arbeide langs fire fronter. Det gjelder reformer i forhold til internasjonale rammebetingelser. Det gjelder reformer i styresett og forvaltning i utviklingslandene. Det gjelder reformer i bistanden, og sist, men ikke minst, dreier det seg om reformer for å mobilisere privat sektor og det sivile samfunn. Dette vil vi komme tilbake til i debatten om utviklingsmeldingen, som nå er til behandling i Stortinget. 2005-budsjettet er det første budsjettet vi legger fram etter at vi la fram stortingsmeldingen, og det er slik sett et viktig steg i gjennomføringen av deler av politikken i meldingen. Budsjettforslaget innebærer en styrking av den norske innsatsen på seks områder: For det første: Utdanning, der økningen er på 350 mill. kr, som er i tråd med Stortingets mål om satsing på utdanning – jeg tror Stortinget satte 15 pst. som målsetting i den tidligere meldingen – og i tråd også med vår egen utdanningsstrategi. Samlet støtte til utdanning er blitt fordoblet siden 2002. Utdanning er noe av det viktigste i kampen mot fattigdom, og særlig utdanning for jenter. Derfor følger Regjeringen opp med å øke støtten til utdanningsprogrammet for jenter via UNICEF med 150 mill. kr. For det andre: Hiv/aids. Her økes bevilgningene med nye 100 mill. kr. I parentes bemerket kan jeg forsikre alle som lurer på det, at er det en ting jeg tar opp i alle mine møter med stats- og regjeringssjefer og med kirkeledere, så er det betydningen av kondombruk i forhold til hiv/aids-kampen. Det gjelder ikke bare Den katolske kirke, det gjelder faktisk alle religiøse ledere – også imamer – som jeg har hatt gleden av å utfordre på tilsvarende måte, og jeg tok dette opp i hovedinnlegget på Bangkok-konferansen i sommer. Når det gjelder Arbeiderpartiets og SVs forslag om ytterligere økning på helse og kampen mot hiv/aids, er vi helt enig i viktigheten av disse innsatsområdene. Derfor er støtten til GAVI på 300 mill. kr, etter at den lå på om lag 200 mill. kr årlig til og med 2003. Derfor er vi allerede den nest største giveren til GAVI etter USA. Når det gjelder Det globale fondet for bekjempelse av aids, tuberkulose og malaria, er Norge også en betydelig bidragsyter. Skal vi gi mer, må imidlertid fondet demonstrere vilje til koordinering og til å innordne seg nasjonalt eierskap. Det har det ikke vist til nå, og vi er ikke tilfreds med måten fondet fungerer på, på landnivå. Jeg er imidlertid mer overrasket over hvor man tar pengene fra – fra bistanden til utdanning, og tilsynelatende også fra de mest fattigdomsorienterte pliktige bidragene i utviklingsbankene. For det tredje: Bærekraftig utvikling. Med budsjettforslaget fra 2005 innfrir Regjeringen løftet fra Johannesburg om å øke innsatsen på de såkalte WEHAB-områdene med ytterligere 375 mill. kr fra 2002 til 2005. Dette inkluderer også vann. For det fjerde: Næringsutvikling, handel og landbruk, hvor vi legger opp til en økning på 100 mill. kr, hvorav 85 mill. kr innenfor landbruksutvikling, i tråd med den nye handlingsplanen for landbruk som vi la fram i mai, og som er omtalt i meldingen. Også innsatsen for godt styresett øker. Det samme gjelder fredsbygging og utvikling, og slik kan de settes i stand til å stille opp f.eks. for Sudan etter at en endelig fredsavtale er undertegnet. Når det gjelder bruk av multilaterale kanaler, vil jeg understreke at Regjeringen har et minst like sterkt fokus på FN-systemet som på Verdensbanken. Pr. hode er Norge den største bidragsyteren til FN og FNs utviklingsarbeid, og i absolutte tall er vi faktisk verdens femte største bidragsyter til FN. Det skal vi fortsatt være, og vi øker også innsatsen i dette budsjettet. Norge følger imidlertid opp sine forpliktelser i forhold til bidragene i de multilaterale påfyllingsforhandlingene, og vi øker utdanningsinnsatsen via det såkalte Fast Track Initiative, som er Verdensbankens samarbeidsordning med FN-organisasjonene og bilaterale givere. FN-systemet har imidlertid vært og er den viktigste kanalen for norsk utdanningsinnsats. Det er altså ingen ubalanse her, slik enkelte merknader synes å indikere. For øvrig vil Regjeringens forslag sikre støtte til det såkalte African Water Facility og Rural Water Supply and Sanitation Initiative, som begge er i regi av Afrikabanken. Stortinget har lenge vært opptatt av bedre og mer resultatorientert rapportering i forhold til bistanden. Resultatfokuset i bistanden blir ytterligere forsterket gjennom årets budsjett, i tråd med de signaler vi har gitt i utviklingsmeldingen. Hva har vi så oppnådd i form av resultater? La meg illustrere det med to eksempler. I Mosambik viser nye tall at fattigdommen har gått markant ned, og andelen av befolkningen som lever i ekstrem fattigdom, er redusert fra 69 pst. i 1995/1996 til 54 pst. i 2002/2003. I Tanzania, som vi nylig besøkte, har andelen barn som fullfører grunnskoleutdanning, som altså er tusenårsmål 2, økt fra 58 pst. i 2000 til 91 pst. i 2004, altså på bare fire år. Tanzania vil nå målet om lik skoleadgang for jenter og gutter i 2005, i tråd med de internasjonale målene. Dette har vi bidratt til. 2005 blir et nøkkelår i den internasjonale kampen mot fattigdom med flere viktige milepæler. Den første kommer på høynivåforumet i Paris i mars, der vi vil vedta føringer for mer effektiv og bedre koordinert bistand. Ikke minst vil de rike landene bli vurdert mot hva de leverer her. FNs toppmøte i september 2005 skal gjøre opp status for tusenårsmålene. Her vil vi bli vurdert mot det vi leverer i forhold til de internasjonale forpliktelsene knyttet til FNs tusenårsmål, konferansen om finansiering for utvikling i Monterrey og Johannesburg-toppmøtet. Jeg har nylig drøftet forberedelsene her både med min franske og med min belgiske kollega og med EU-kommisjonen. Storbritannia vil spille en nøkkelrolle i 2005 med sitt formannskap i G8 og formannskapet i EU i annet halvår 2005. Tidligere denne uken var jeg derfor i London og drøftet dette også med finansminister Gordon Brown. Britene vil fokusere på kampen mot fattigdom dette året, tusenårsmålene og Afrika. De har også lansert kreative finansieringsløsninger og gjeldsletteforslag. Det er avgjørende at de rike landene leverer i september, og at G7-landene viser vilje og evne til handling. Sammen med «G-0,7»-gruppen ønsker vi også å bidra til dette, og jeg tror vi går et spennende år i møte.