Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2009-12-08:
Verdigrunnlaget for norsk rusmiddelpolitikk dreier seg om omsorg for enkeltmennesket og om samfunnets evne til solidaritet. Hver dag ser vi enkeltmennesker her i Oslo og andre storbyer som sliter med store rusproblemer, og som ikke har et verdig liv. Det er helt nødvendig å gjøre noe for å hjelpe de mest utsatte rusmiddelavhengige. Lidelsene er store, og vi når ikke menneskene godt nok med dagens tjenestetilbud. Da må det være lov til både å tenke høyt og nytt. Regjeringens rusmiddelpolitikk har som overordnet mål å redusere de negative konsekvensene av rusmiddelbruk for enkeltpersoner og for samfunnet. Målet for den rusforebyggende politikken er å begrense skadelig bruk av rusmidler, utsette debutalder og fange opp utsatte grupper og enkeltpersoner på et tidlig tidspunkt. Forebygging skal bidra til å hindre at rusmiddelproblemer oppstår og utvikler seg. Overordnet mål for tjenestene til personer med rusmiddelproblemer er å sikre bedre og mer tilgjengelige behandlingstilbud. Personer som står i fare for å utvikle, eller har utviklet, rusmiddelproblemer, har ofte behov for sammensatte tjenester over lang tid. Mange har utviklet somatiske og psykiske lidelser i tillegg til sine rusmiddelproblemer. Da er det viktig ikke bare med kvantitative tilbud, men også med kvalitative tilbud over lengre tid. Det er ingen tvil om at det er klare sammenhenger mellom pris, tilgjengelighet og bruk av alkohol. Vi vet hvor store skader bruk av alkohol kan føre til, og vi vet at bl.a. begrensede salgs- og skjenketider bidrar til å begrense forbruket. Det er derfor med stor spenning jeg ser fram til hvordan de ulike partiene vil stemme når forslaget om innskrenking av alkohollovens maksimaltider for skjenking av alkohol blir fremmet for Stortinget i løpet av våren 2010. Kommunene har i dag et omfattende ansvar for tjenester til personer med rusmiddelproblemer. Det er i dag store variasjoner i organiseringen av rusarbeidet i kommunene. Oppgavene kan være lagt til ulike enheter, som det lokale Nav-kontoret, sosialtjeneste utenfor Nav-kontoret, psykisk helseenhet, rustjeneste, oppsøkende og hjemmebaserte tjenester eller aktivisieringstiltak. Dette fremmer ikke samhandling på en god måte. Det samlede budsjettforslaget for Helse- og omsorgsdepartementet er på hele 128,7 milliarder kr. Sykehusøkonomien styrkes med 1 452 mill. kr, inkludert 42 mill. kr fra rusplanen. Rusfeltet styrkes med 150 mill. kr, Omsorgsplan 2015 følges opp med 320 mill. kr, og Samhandlingsreformen styrkes med 372 mill. kr. I tillegg gis det ekstra tilskudd til frivillige organisasjoner og private stiftelser. Det gjøres et godt arbeid på mange, mange områder fra de frivillige organisasjonene. Vi har også en rekke lavterskeltilbud som finansieres over Helse- og sosialdirektoratet. Selv om Regjeringen har gjort og fortsatt gjør mye, er det behov for å styrke satsingen på dette området. Inkludert statsbudsjettet for 2010 har denne regjeringen økt bevilgningene på rusfeltet med 835 mill. kr. Regjeringen har satt i gang en rekke tiltak. Høsten 2007 ble Opptrappingsplanen for rusfeltet lagt fram. Planen har 147 tiltak innen forebygging, behandling, rehabilitering, forskning og kompetansebygging, og nesten alle er fulgt opp i løpet av de årene som har gått. Rusmiddelpolitikk krever samarbeid på tvers av departements- og etatsgrenser. Forebygging er viktig for å forhindre at rusmiddelproblemer oppstår. Rus må derfor få en viktig plass i Samhandlingsreformen. Ventetiden på behandling for rusmisbruk må reduseres, behandlingen og tiltakene skal være differensierte, og de pårørende til rusavhengige må følges opp enda bedre enn hva som er tilfellet i dag. Det finnes i dag ikke noe entydig svar på hvilke tiltak som er bedre enn andre. Fokuset må være at en på tvers av partigrenser, departementer, etater, ideelle organisasjoner, kommuner og fylkeskommuner finner fram til løsninger og tilbud som forebygger rekruttering til rusmiljøet, og som kan gi rusmisbrukere god og varig hjelp.