Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-12-05:
Jeg vil først få benytte anledningen til å takke saksordføreren for et godt utført arbeid. Det har vært en lang vei frem til det vedtaket Odelstinget skal fatte senere i dag, og mange grundige prosesser treffer sin beslutning i dag. Det har vært tverrpolitisk enighet om at den gjeldende formålsparagrafen for skolen er moden for en viss modernisering, men det har vært stor politisk uenighet om hvor omfattende paragrafrenoveringen skulle bli. Vi kjenner alle sammen til sammensetningen av og konklusjonene i Bostad-utvalget. At konklusjonene i Bostad-utvalget ble enstemmige til slutt, var nok resultatet av et omfattende oppdrag hvor forventningen til enighet var veldig stor. Det er imidlertid ikke slik at enstemmige utredningsutvalg automatisk medfører at den politiske prosessen abdiserer. Det har likevel vært viktig å forsøke å finne en formålsbestemmelse for skolen som kan stå seg over tid, slik at en kan forvente stabilitet rundt skolens formål. Det så vanskelig ut i starten, men etter hvert åpnet det seg nye dører for samtaler mellom partiene for å søke å komme frem til en omforent løsning. Jeg vil i den forbindelse tillate meg å takke særlig Kristelig Folkeparti og Høyre for det samarbeidet vi har hatt, hvor vi først har gått noen runder internt oss imellom, og deretter hatt samtaler med regjeringspartiene. På den måten tror jeg vi fikk til bevegelse som var svært viktig for skolens verdiforankring. Jeg synes også det er på sin plass å takke regjeringspartiene og statsråden for samarbeidet, for det er helt åpenbart at til tross for at det i ny og ne var tøffe tak, var reell vilje til bevegelse fra regjeringspartienes side en åpenbar forutsetning for å finne frem til den løsningen som ligger på bordet i dag. For Fremskrittspartiet var det viktig å sikre en fortsatt klar verdiforankring i den kristne og humanistiske arv og tradisjon. Det har vi fått til ved at premissleverandøren for de verdiene som skolen skal bygge på, tydelig er den kristne og humanistiske arv og tradisjon. Det er samtidig viktig å sikre at formålsbestemmelsen ikke er ekskluderende, og derfor pekes det på at man finner igjen disse verdiene også i andre religioner og livssyn. Fremskrittspartiet mener helt generelt at det er noe positivt i det å snakke om hvordan vår nasjon er blitt som den er, ikke bare i forhold til kristendommens betydning for samfunnet vi ser rundt oss i dag, men også gjennom at den nasjonale kulturarven er sikret en fremtredende plassering i formålsparagrafen. Selv om Norge i dag ser annerledes ut enn for bare noen få sekel siden, er det fortsatt viktig å fokusere på det som forener oss som nasjon; i første rekke den nasjonale kulturarven, ispedd internasjonal påvirkning over tid. Det har også vært veldig viktig for oss å være tydelig på viktigheten av samarbeid mellom hjem og skole. Fremskrittspartiet vil ikke ha en skole som skal leve sitt eget liv uten hjemmets innflytelse. Det er fortsatt en grunnleggende premiss at det er foreldrene som har ansvaret for sine barn. En forutsetning for at foreldre og foresatte tas på alvor, er en systematisk samarbeidsprosess mellom hjem og skole. Dette samarbeidet er nå helt sentralt i den nye formålsbestemmelsen. Slik sett er det et konkret pålegg om faktisk samarbeid, men det må også ses på som en del av verdigrunnlaget til skolen. Det er viktig for å etablere varige systemer, hvor foreldrene har en naturlig inkludert plass. Etter at det ble kjent at alle partier på Stortinget hadde kommet til enighet om formålsparagrafen, ble det fra enkelte medlemmer av Bostad-utvalget uttrykt kritikk og nærmest en form for indignasjon over at politikerne gjorde noe annet enn det offentlige utredningsutvalget hadde håpet, eller foreslått. Det viser tydelig at det er skjedd vesentlige endringer i formålsbestemmelsens innhold og innretning etter de politiske forhandlingene. Jeg mener imidlertid å huske et utsagn i forbindelse med høringen om ny formålsparagraf i skolen. Det gikk omtrent som dette: Nå har Bostad-utvalget funnet sin enighet, nå må politikerne finne sin. Det er vel det vi har gjort. Selv om jeg har stor respekt for det arbeidet som ble gjort at Bostad-utvalget, tillater jeg meg og Fremskrittspartiet, å mene at resultatet av denne politiske enigheten ble langt bedre enn Bostad-utvalgets innstilling.