Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-07:
Representanten Anundsen utfordrer meg på en del spørsmål rundt privatskoler. La meg da si følgende: Skoler som ikke har statsstøtte, driver alminnelig næringsvirksomhet. Å drive alminnelig næringsvirksomhet i Norge er tillatt. I det øyeblikket man får statsstøtte, er det legitimt for et samfunn å stille krav til hvordan den statsstøtten skal anvendes. Det er forskjellen mellom en vanlig kommersiell virksomhet, som mange skoler er når de ikke mottar statsstøtte. De er dermed ikke underlagt den samme lovbestemmelsen som Odelstinget i dag debatterer. Vi har ikke noe ønske om å hindre alminnelig næringsvirksomhet. Det er helt opp til den enkelte og til den enkelte familie om man ønsker å kjøpe en tjeneste fra en slik skole. Det vi i dag diskuterer, er de skolene som har statsstøtte og dermed er under et regelverk som gjør det helt legitimt for et samfunn å stille krav til dem. Så langt har ikke jeg registrert at noen i denne debatten har sagt at noen skoler har tatt utbytte. Men det er klart at dette er kommersielle aktører i forhold til de gamle, idealistiske skolene som vi kjenner fra gammelt av, både de som har religiøst innhold og de som har et anerkjent pedagogisk innhold. I så måte er disse nye skolekjedene helt annerledes av natur og derfor kommersielle også i sin natur. Når det gjelder rett og skjønn, svarte jeg utførende på det knyttet til representanten Dørums spørsmål, men jeg oppfatter ham dit hen at han er litt i tvil om følgende forhold: En rettighetslov har gitt en ukontrollert vekst som han ikke ønsket, og derfor har det vært nødvendig å presisere dagens lovtekst fra Venstres side. Det er en åpenhet fra representanten som jeg setter pris på, men det er derfor det ikke er mulig å lage en rettighetslov. Det er derfor denne loven er en skjønnslov – en skjønnslov som ikke hviler på tilfeldig skjønn, men som hviler på en omforent avtale der det gis trygghet for skoleslagene som omtales i loven. Når det gjelder sosiale skiller, registrerer jeg – og jeg skal ikke være uærbødig – at det stadig henvises til en viss rapport som i realiteten viser det motsatte av det representanter som ikke inngår i forliket, viser til. Det betyr vel at man ikke har lest rapporten, garantert, for denne rapporten forholder seg til noe helt annet enn man later som. Det finnes så langt jeg vet, ikke omfattende forskning i Norge på kommersielle skoler all den tid vi har hatt få, men det vi kan lite på, er internasjonal forskning. Internasjonal forskning er noe vi i alminnelighet henviser til i Norge. Equity-rapporten, som OECD la fram helt nylig, viser med all mulig tydelighet til internasjonal erfaring med dette. Her er utgangspunktet at et segregert skolesystem er et skolesystem som får mindre ut av befolkningen totalt sett. De fire hovedpunktene som oppsummeres både på den konferansen som var i Trondheim, og i rapporten, går på følgende: Land med fritt skolevalg og mange privatskoler har lavere gjennomsnittlig lese- og matematikkferdigheter. I disse landene betyr familiebakgrunn mer for læringsresultatet enn i andre land. OECD mener også at det kan være enklere å utvikle elevers følelse av tilhørighet til samfunnet dersom barn fra ulik bakgrunn går på samme skole, og at mer sosial segregering forverrer vilkårene ved skoler som tar imot de minst ressurssterke barna. Det er risiko for at de mest kvalifiserte lærerne rømmer fra disse skolene og dermed ytterligere forverrer situasjonen for barna. OECDs rapport er veldig tydelig på at det Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene har gjort, er en klok politikk for framtiden til privatskolene.