Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-11:
Sivilombudsmannen er også viktig, fordi det er en institusjon som skal sikre at forvaltningen ivaretar enkeltmenneskers interesser i en veldig komplisert forvaltning i et veldig komplisert samfunn. Rapporten fra Sivilombudsmannen siste år viser at saksmengden er stor, og at en del saker kommer til Sivilombudsmannen som kanskje egentlig ikke burde høre hjemme der. I en tidligere sak her i dag, når det gjaldt Ombudsmannen for Forsvaret, var det en liten diskusjon mellom Arbeiderpartiets Myrli og meg om ombudsmannsfunksjoner. SV er en sterk tilhenger av det, men mener også at det trengs en del ombud som ikke finnes i dag, f.eks. et Nav-ombud. Vi registrerer at det ikke er flertall for å se på det i den innstillingen som er lagt fram her, men hvis man går igjennom de sakene som Sivilombudsmannen sjøl påpeker kommer til dem i stort omfang, er Nav veldig dominerende. Veldig mange av de sakene er av en slik karakter at de burde vært løst på et annet nivå og med andre mekanismer enn det gjøres i dag. Det er behov for slike mekanismer, fordi dette er viktig. Dette er enkeltmenneskers møte med velferdsstaten når de er i krise. Da må systemene fungere bedre enn de gjør i dag. Et slikt ombud, f.eks., kunne avlaste Sivilombudsmannen – det hadde vært bra og nødvendig – og kunne også bidratt til at forvaltningen, slik som f.eks. med et tilsvarende byombud i Kristiansand, hadde hatt store muligheter til å kunne bedre sin egen praksis. For de fleste saker har gjennom en slik ordning blitt løst i minnelighet, til beste for både brukeren og forvaltningen. Så dette mener jeg det absolutt er behov for å se nærmere på, og jeg mener at Sivilombudsmannens årsmelding viser veldig tydelig at her er det behov for å gjøre noe. Så er det også viktig at klagesaksbehandlingen hos Sivilombudsmannen går så raskt som mulig. Den er nå på 189 dager i saker som ble avsluttet etter å ha vært tatt opp med forvaltningen. Vi i Stortinget er selvfølgelig enig med Sivilombudsmannen i at saker må behandles med tilstrekkelig grundighet, og at det kan ta tid, forstår vi også. Men 189 dager er fryktelig lang tid for mennesker som har opplevd et møte med det offentlige som urettmessig. De aller fleste som kommer til Sivilombudsmannen, har jo også gått mange ledd i forvaltningen før de kommer dit. Så det å få ned saksbehandlingstida er nødvendig, og Stortinget sier at «det må være et mål». Hvis det da er sånn at kapasiteten hos Sivilombudsmannen må vurderes for å få det til, oppfordrer vi til at man kommer tilbake til Stortinget med en eventuell oversikt som viser hvordan det skal kunne foregå. Så tar Sivilombudsmannen også opp dette med varslervern. Der har man i hvert fall tidligere ment at man skulle evaluere paragrafen om varslervern, slik som den ble vedtatt av det forrige stortinget. Det er det behov for. Det viser de sakene som kommer til Sivilombudsmannen. Til slutt vil jeg ta opp den nye oppgaven som Sivilombudsmannen fikk når det gjelder den forebyggende mekanismen for Norges ratifikasjon av de ulike internasjonale menneskerettighetskonvensjonene. Nå er det slik at presidentskapet har behandlet en sak om dette nylig og kommer til å fremme for Stortinget forslag om at man skal ha en ordning som er organisatorisk underlagt Stortinget, men tilknyttet Stortingets ombudsmann for forvaltningen, Sivilombudsmannen. Da får man et nytt system – det ligner litt på det vi har nå – et slags sideordnet organ. Vi skal diskutere det når den saken kommer til Stortinget, men jeg tror den vil få enstemmig tilslutning.