Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-12-05:
Først takk til saksordføreren for at en enstemmig komite står bak denne innstillingen. Norge er en av verdens ledende eksportører av våpen, faktisk blant de aller største pr. innbygger. Det gjør at det påligger oss et spesielt ansvar for å forsikre oss om at våpen eller våpenkomponenter produsert i Norge ikke kommer i hendene på diktatorer og brukes til å begå brudd på menneskerettighetene. Venstre ønsker et effektivt kontrollregime for våpeneksport. Samtidig vil vi at det norske regimet gjør det mulig for norske bedrifter å eksportere våpen, våpenkomponenter og våpenteknologi på en legitim måte. Med andre ord: Venstres linje er en krevende balansegang mellom på den ene siden å gjøre det mulig å produsere og eksportere våpen fra Norge, og på den annen side å håndheve en streng kontroll med denne eksporten. Venstre mener at åpenhet er en viktig nøkkel til et bedre kontrollregime. I St.meld. nr. 33 for 2006-2007 viser Regjeringen vilje til økt åpenhet innenfor de grenser som norske lover og regler setter. Dette er et skritt i riktig retning. Internasjonalt samarbeid er med den tiltakende globaliseringen blitt stadig viktigere for en effektiv våpeneksportkontroll. EUs atferdskodeks, som Norge har forpliktet seg til, er ikke bindende, men fremmer en felles tilnærming i EU til kontroll med våpeneksport. Atferdskodeksen er i ferd med å bli et sentralt internasjonalt referanseverk. I tillegg er Norge med i Wassenaar-samarbeidet rettet mot konvensjonelle våpen, Nuclear Suppliers Group rettet mot atomvåpen, Australia-gruppen rettet mot kjemiske og biologiske våpen og Regimet for kontroll av missilteknologi. Dette utgjør til sammen et relativt finmasket nett som 30–50 av de mest avanserte industrilandene har sluttet seg til. Grunnen til at jeg nevner dette er at det er et tiltakende problem forbundet med mange av de øvrige landene som ikke fanges opp av dette nettet. Det aller meste av den ukontrollerte spredningen av våpen skjer via disse landene. Det er derfor gledelig at FN arbeider med en Arms Trade Treaty. Bakgrunnen er at et stort flertall i FN stemte for en resolusjon i desember 2006 som støtter etablering av en Arms Trade Treaty, noe flere har nevnt. USA stemte imot resolusjonen, mens Russland og Kina, som er blant verdens største våpeneksportører, avstod fra å stemme. India og Pakistan avstod også, noe som trolig henger sammen med at de ønsker å bygge opp en betydelig nasjonal våpenindustri. Andre store våpeneksportører, som Brasil og Sør-Afrika, støttet resolusjonen. Gitt motstanden blant ledende våpeneksporterende land, som Kina, USA og Russland, kan det ta lang tid før en Arms Trade Treaty vil bli vedtatt og ratifisert. I mellomtiden forutsetter jeg at regjeringen i Norge sammen med regjeringer i andre, likesinnede land gjør hva den kan for å påvirke disse landene i riktig retning. Arms Trade Treaty er tenkt å være en folkerettslig bindende konvensjon mot internasjonal våpenhandel. Den skal først og fremst fange opp land som ikke har en så avansert kontroll med våpeneksport som f.eks. Norge. En viktig grunn til å støtte arbeidet med en global konvensjon er det voksende problemet forbundet med lisensiering av våpenproduksjon i andre land. Dersom produksjonslandene ikke har så strenge regler for våpeneksport som f.eks. Norge, risikerer man at norske regler omgås. Jeg mener at lisens for produksjon av norskutviklede våpen i utlandet bør bygge på de samme kriteriene som for eksport, da de praktiske konsekvensene langt på vei er de samme. En stor del av vår våpeneksport består av komponenter som inngår i andre lands våpensystemer. Dette gjør at disse landene får kontroll over sluttbruken av det ferdige produktet. Det er med andre ord deres våpeneksportregler og ikke våre som legges til grunn. Det stilles i dag krav til tilfredsstillende dokumentasjon før utførselstillatelse innvilges. Slik dokumentasjon kan være en sluttbrukererklæring. I en sluttbrukererklæring erklærer en kjøper av våpen at han er sluttbruker av materiellet. Han opplyser videre om installasjon og bruk. Sist, men ikke minst, avgir han en forsikring om at videresalg ikke vil finne sted uten samtykke fra norske myndigheter. Ved eksport av våpen og annet militært materiell til NATO-land krever ikke norske myndigheter sluttbrukererklæring eller reeksportklausul. Dette er en mangeårig praksis, basert på tillit mellom partene innen alliansen. I dag stiller en del NATO-land krav om en slik sluttbrukererklæring i en eller annen form fra allierte, herunder bl.a. USA, Tyskland og Italia. Andre land, herunder bl.a. Norge, stiller ikke et slikt krav. Kravene til sluttbrukererklæring kan imidlertid variere en del fra land til land innen alliansen. I praksis viser det seg at forskjellen mellom dem som krever sluttbrukererklæring, og dem som krever annen form for dokumentasjon, ikke nødvendigvis behøver å være så stor. Jeg mener det hadde vært ønskelig med en større grad av samordning, slik at reglene innad i alliansen blir mest mulig like på dette punktet. I 1997 gikk et enstemmig storting inn for at Utenriksdepartementet skal ta hensyn til politiske spørsmål ved tildeling av eksportlisenser. Dette omfatter demokratiske rettigheter og respekt for grunnleggende menneskerettigheter. Jeg har nylig sett igjennom listen over land som Norge har eksportert våpen til, og flere av dem utmerker seg ikke verken når det gjelder demokratiske rettigheter, eller når det gjelder respekt for grunnleggende menneskerettigheter, noe også representanten Valle gav uttrykk for. Jeg vil derfor understreke at det i vurderingen av søknader om eksportlisens må stilles reelle krav til situasjonen på menneskerettighetsområdet i mottakerlandene. Videre bør dette nedfelles i internasjonal humanitærrett og i menneskerettigheter på eksportkontrollområdet. Avslutningsvis vil jeg understreke betydningen av å følge opp et internasjonalt instrument – vedtatt av FNs generalforsamling i 2005 – for merking og sporing av håndvåpen. Siktemålet bør være bindende internasjonale regler, som også omfatter ammunisjon. Dette vil gjøre det mulig å spore våpen, våpenkomponenter og ammunisjon tilbake til kjøper, noe som viser seg å ha en hemmende effekt på illegitim omsetning og bruk av våpen.