André N. Skjelstad (Venstre), 2007-12-04:
Det er et stort tema som interpellanten tar opp, altfor stort til at et kort innlegg kan berøre alle problemstillingene, men jeg vil trekke fram noen av de viktigste, slik som Venstre ser det. Det er helt riktig at vi har sjenerøse velferdsordninger i Norge sammenlignet med andre land. Det er det viktig å si noe om, siden fokuset i denne salen stort sett har vært problemfiksert. Samtidig har vi mange mennesker som står utenfor arbeidslivet og en vekst i antall uføre, spesielt blant unge, som er bekymringsfull. Vi har et høyt sykefravær for folk med muskel- og skjelettsykdommer. Her er det mulig å gjøre mer ved å forebygge skader på den enkelte arbeidsplass, og gi særlig kvinner i omsorgsyrker mulighet til å arbeide i mer fleksible turnuser. Så kan man spørre seg hva det er som er grunnen til særlig økningen i antallet som står utenfor arbeidslivet. Venstre tror det er mange individuelle grunner til at folk står utenfor arbeidslivet, men det finnes noen grupper som i større grad enn andre ikke kommer seg inn. Det finnes mange unge gutter som i altfor ung alder havner på uførepensjon. I forrige generasjon var det mulig for dem som var skoleleie, å ta seg en tur til sjøs, eller gå i lære i andre praktiske yrker. I dag skal alle gjennom den samme teorimølla, og det er svært ødeleggende for dem som er mer praktisk anlagt. Det er mennesker med ulike funksjonsnedsettelser som ikke kommer seg inn, fordi en rekke forhold i arbeidslivet hindrer dem. Det er ikke alle forhold ved arbeidslivet som lar seg lovregulere, men problemet med fysisk tilgjengelighet er et område hvor Venstre har tro på at lovverket kan gjøre en forskjell. Det hjelper ikke for en funksjonshemmet å skaffe seg arbeid hvis det er umulig å komme seg dit, det er vanskelig å finne fram fordi heisen ikke har blindeskrift eller etasjeteller, eller det ikke finnes en mulighet for å komme seg inn i selve bygget. Så er det også forhold ved selve arbeidslivet som er problematiske i dag. Hvor mange steder kan vi vise til der psykisk utviklingshemmede f.eks. arbeider med postombæring eller andre oppgaver knyttet til forefallende arbeid? Vårt arbeidsliv er blitt så strømlinjeformet at det i liten grad tar inn dem som ikke er strømlinjeformet. Som flere har nevnt her i dag, må de som er innenfor arbeidslivet, helst yte opptil 130 pst. Det står mange utenfor med innvandrerbakgrunn, som fortsatt ikke blir innkalt til intervju fordi de har feil navn. Det står kvinner og menn utenfor med feil alder. Nå tror Venstre at arbeidsgivere blir tvunget, enten de vil eller ikke, til å ta inn folk, fordi mangelen på arbeidskraft begynner å bli så stor, og er bare økende. Venstre er positiv til at alle som skal få folk ut i arbeidslivet, fokuserer på hva mennesker kan, og kan være i stand til, i stedet for hva de ikke kan. Velferdstilbudene må alltid bygge på respekt for det enkelte menneskets integritet, og i størst mulig grad tilpasses den enkeltes ønsker og behov. Jeg tror at ordningen med tidsubestemt lønnstilskudd, både for å sikre dem som er i ferd med å falle ut av arbeidsmarkedet på grunn av sykdom eller av andre årsaker, og for å gi mer fleksible muligheter til dem som er ute av arbeidsmarkedet, er et positivt tiltak. En rekke urovekkende undersøkelser har pekt på at arbeidsgivere og ledere i praksis i altfor liten grad ansetter folk med minoritetsbakgrunn eller funksjonsnedsettelse. Jeg tror vi aldri vil komme dette til livs bare gjennom lovgivning. Her må det holdningsendringer til hos den enkelte arbeidsgiver. Arbeidsgivere kjenner tvil ved å skulle ta sjansen på å ansette en person med innvandrerbakgrunn eller funksjonsnedsettelse. Vi ønsker alle at det skal være annerledes, men Venstre tror at andre virkemidler enn bare lovverk må til. Her må i større grad holdningskampanjer brukes. Vi må ikke glemme at den generelle politikken for å skape nye arbeidsplasser er et viktig bidrag for at utestengte fra arbeidslivet skal komme inn på arbeidsmarkedet. Gjennom en bedre politikk for gründere, et nytt syn på etablerere og enklere regler for nye bedrifter kan mange nye arbeidsplasser oppstå – også for dem som i dag har problemer med å komme inn. I tillegg må det stilles strengere krav til at alle bygg må tilrettelegges, gjennom universell utforming.