trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Kortversjonen er: nei, ikke helt enig. Jeg skal begrunne det. Pr. september 2000 er det avdekket ca. 1 100 kulturminner, og 46 pst. av det totale arealet er registrert i forbindelse med den planlagte utbygging av Regionfelt Østlandet. Omfanget av registreringene etter kulturminneloven avgjøres av vedkommende fagmyndighet, i dette tilfelle Hedmark fylkeskommune. Kulturminneloven pålegger tiltakshaveren, altså Forsvaret, å svare for kostnadene ved undersøkelsene. For å avklare de faglige rammene og totalkostnadene har det vært et nært samarbeid mellom fagmyndighet og tiltakshaver, Forsvarets Bygningstjeneste. Riksantikvaren, Universitetets kulturhistoriske museer – Oldsaksamlingen og planmyndigheten, Åmot kommune, har også vært representert i dette arbeidet. I denne fasen har tiltakshaver søkt å gi sitt bidrag til å holde kostnadene innenfor en riktig ramme. Arbeidet består av både registreringer og utgravninger. Budsjettet for registreringsdelen utgjør ca. 19 mill. kr, mens budsjettet for arkeologiske utgravninger, som utføres av Universitetets kulturhistoriske museer – Oldsakssamlingen, utgjør 43 mill. kr, totalt 62 mill. kr. Arbeidet forventes utført i perioden 1999-2004, og pr. i dag er 9 mill. kr forbrukt. Det er nødvendig å sikre at kulturhistorisk kunnskap ikke går tapt, og utbyggingen av regionfeltet må tilpasses øvrige natur- og samfunnsmessige hensyn. For en vellykket gjennomføring av regionfeltprosjektet er det derfor viktig at de arkeologiske undersøkelser fortsetter i samsvar med avtalt framdrift. Det er min oppfatning at kulturminneundersøkelsene i regionfeltet ikke avviker vesentlig fra andre prosjekter det er naturlig å sammenligne med. Jeg finner det derfor korrekt å holde meg til de rammer for undersøkelsene som er avtalt mellom tiltakshaveren, Forsvarets Bygningstjeneste, og ansvarlig fagmyndighet i Hedmark fylkeskommune.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Når det gjelder detaljene i hvor langt man er kommet med å grave, må jeg nok komme tilbake til det overfor spørreren. Ellers vil jeg si generelt at det kan jo tenkes at det her er noe midler å spare, men å forskuttere det nå, det er for tidlig. Der må jeg vise til mitt svar. Jeg forstår representantens utålmodighet som går ut på å bruke disse pengene til noe annet, hvis det er noe å bruke etter at vi har gjennomført opplegg i samsvar med Stortingets forsett. Men det er det altså umulig å si noe konkret om nå så tidlig i fasen.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Først vil jeg gjøre oppmerksom på at denne inndragningen av våpen og utstyr bare berører mobiliseringsdisponert befal i Hæren. Pr. i dag er det om lag 12 000 våpen ute blant dette mobiliseringsbefalet. Bakgrunnen for tiltaket har i det vesentlige vært behovet for å få bedre kontroll, også sikkerhetsmessig, over de våpen som er ute blant Hærens mobiliseringsbefal. Jeg gjør i denne forbindelse oppmerksom på at det også er en rekke befal som ikke lenger er disponert i mobiliseringsforsvaret, men som fortsatt innehar sitt mobiliseringsutstyr. Jeg er derfor ikke enig med representanten Bredvold når han omtaler den iverksatte ordning som en «avvæpning» av landets reserveoffiserer. Jeg kan forsikre representanten Bredvold om at også jeg ser denne gruppen offiserer som viktig for vårt mobiliseringsforsvar. Det inndratte utstyr vil nå imidlertid bli oppbevart på mobiliseringslager, og det befal som fortsatt er mobili- seringsdisponert til Hærens avdelinger, vil få sitt utstyr utlevert ved sin avdeling ved eventuell mobilisering. Når det gjelder eventuelle betenkeligheter med den iverksatte ordning, gjør jeg oppmerksom på at mobiliseringsdisponert befal i Hæren, som for andre styrker, er forutsatt å inngå i en avdeling. De skal ikke vanke rundt enkeltvis i terrenget. En slik avdeling vil neppe være i stand til å løse sitt forutsatte oppdrag i en mobiliseringssituasjon om befalet ikke er i stand til å møte nettopp ved avdelingen. Det viktigste er derfor å sikre at også mobiliseringsbefalet kan møte ved sin fastsatte avdeling. Dette gjøres bl.a. ved å iverksette mobilisering så vidt tidlig at det også muliggjør en overføring mellom og innen landsdelene. Det innebærer at Hærens kampkraft neppe kan måles ut fra enkeltsoldater med håndvåpen, men må ses i lys av den kampkraft de respektive avdelinger har etter frammøte. På denne bakgrunn og i lys av situasjonen for øvrig ser jeg det iverksatte tiltak fra de fagmilitære myndigheters side som ubetenkelig. Det er tvert imot forsvarlig. For ordens skyld gjør jeg oppmerksom på at tiltaket ikke omfatter befal og soldater tilhørende Heimevernets avdelinger.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Nei, jeg ser i grunnen ikke den faren. Det å vite at mitt våpen er oppbevart på en tilfredsstillende måte ved den avdeling jeg skal tjenestegjøre ved i en mobiliseringssituasjon, må jo være det vesentlige. Den yrkesmessige stolthet som måtte bestå i å ha børsa så å si i skapet hjemme, hvor den forutsetningsvis ikke skal brukes, ser jeg ikke helt poenget ved. Det tilfredsstillende må være at våpenet er der når man trenger det, og det er i oppsatt enhet når enheten fungerer sammen.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Kontingent IV til Kosovo består av Telemarksbataljonen, som vil være i operasjonsområdet høsten 2001. Samme høst og påfølgende vår må ny kontingent utdannes i Norge for å overta som kontingent VI høsten 2002. Befalet som tilhører Telemarksbataljonen, er derfor i tjeneste i Kosovo høsten 2001 samtidig som de teoretisk skal kunne utdanne ny kontingent på Heistadmoen. Som løsning på dette problemet har det vært vurdert å beordre og tilsette ca. 140 befal som kan gjennomføre utdanningen på Heistadmoen av kontingent VI. Konsekvensen av å tilbeordre nødvendig antall yrkesoffiserer til Heistadmoen vil være at Hærens øvrige utdanningsavdelinger blir tappet for yrkesoffiserer og kompetanse, og at disse offiserene må erstattes med engasjert befal. Hæren mangler driftsmidler for å tilsette 140 befal på Heistadmoen neste år. Generalinspektøren for Hæren har som alternativ valgt å utdanne kontingent VI i Nord-Norge. Nord-Norge gir flere fordeler. I Nord-Norge er det tilstrekkelig kapasitet til å kunne utdanne kontingent VI som en gjennomgående utdanning. Både infrastrukturmessig, materiellmessig og kompetansemessig ligger forholdene godt til rette. Hæren i Nord-Norge har lang erfaring og høy kvalitet på treningsstandarden, og er derfor fullt ut i stand til å løse dette oppdraget. Kostnadsmessig er løsningen god, fordi Hæren verken har driftsmidler eller befal til å opprettholde produksjonen på Heistadmoen når så mange er i Kosovo. Utdanning av styrker til Kosovo fra Nord-Norge er ikke noe nytt. Dagens kontingent III i Kosovo er blitt utdannet i Indre Troms. Den fagmilitære ledelse har de nødvendige fullmakter til å beslutte utdanningsvolum og midlertidig utdanningssted for å etablere tilfredsstillende løsninger, kostnadsmessig og kvalitetsmessig. Jeg kan ikke se at Generalinspektøren for Hæren har forskuttert endringer i Forsvarets framtidige struktur. Disse endringene vil bli vurdert på et atskillig bredere grunnlag i forbindelse med langtidsproposisjonen. Det å gi utdanningsoppdraget til Nord-Norge for kontingent VI er en konsekvens av at Telemarksbataljonen er deployert til Kosovo høsten 2001. Telemarksbataljonen på Heistadmoen vil ivareta våre internasjonale forpliktelser som internasjonal utrykningsstyrke, IRF, bl.a. i den perioden kontingent VI avslutter utdanningen i Norge, og mens den er deployert til Kosovo.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Når det gjelder hvorfor vi nå er i denne situasjonen, viser jeg til svaret. Det er altså ikke noe nytt. Det har skjedd før, ut fra en hensiktsmessighetsbetraktning. Men jeg gjentar: Dette er ingen forskuttering av Stortingets behandling av Regjeringens kommende langtidsproposisjon om Forsvaret, og Heistadmoen er selvsagt med i vurderingsgrunnlaget i framtidig struktur. Det er riktig at forsvarssjefen har nullstilt Heistadmoen, i betydningen gitt den en rød flekk på kartet, men alt som er gitt en rød flekk på kartet, vurderes og kvalitetssikres og gjennomgås på et selvstendig grunnlag i departementets arbeid. Så her kan jeg trøste representanten med at ingenting er avgjort i så måte.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Erstatningsoppgjøret for rovviltskader på sau er ikke avsluttet ennå, og det nøyaktige antallet sau som blir erstattet som rovviltdrept i år, er derfor ennå ikke kjent. Ifølge opplysninger fra Direktoratet for naturforvaltning har saueeierne i Hedmark og Oppland søkt om erstatning for 16 998 dyr. Dette er om lag på samme nivå som i 1998 og 1999. Jeg kan for øvrig legge til at 65-70 pst. av det omsøkte antallet dyr er blitt erstattet som rovviltdrept i de to fylkene de siste årene. Jeg er selvsagt på ingen måte fornøyd med at et stort antall sau årlig blir skadet eller drept i de områdene der vi har bestander av store rovdyr. Jeg har også forståelse for de belastninger saueeierne utsettes for i denne sammenhengen. Samtidig er det heller ikke akseptabelt å utrydde rovdyrene i Norge for å redusere tapet av sau på utmarksbeite. Dette har stortingsflertallet klart slått fast ved behandlingen av rovviltmeldingen i 1997. Regjeringen har derfor iverksatt et omfattende arbeid for å sikre både levedyktige bestander av de store rovdyrene og et aktivt landbruk med utnyttelse av utmarksbeite. Det satses på en styrket og mer effektiv forvaltning, som innebærer både felling av rovdyr og tiltak i saueholdet som kan redusere rovviltskader. Ved revideringen av statsbudsjettet for 2000 la Regjeringen fram en orientering om tapsutvikling og evaluering av forebyggende tiltak i rovviltforvaltningen. Her ble det varslet at Miljøverndepartementet i tiden framover vil satse enda sterkere på tiltak som skiller bufe og rovdyr i tid og rom. Jerven står for en betydelig del av rovviltskadene på sau på landsbasis, og det finnes et kjerneområde for arten i det området representanten Bredvold refererer til. Miljøverndepartementet tar sikte på å foreta endringer i jerveforvaltningen for å redusere tap og konflikter i forhold til sauehold og tamreindrift. Det blir gjennomført en evaluering av forvaltningen vinteren 2000-2001, og blant de forhold som skal evalueres, er kjerneområdet for jerv i Sør-Norge. Også gaupe og bjørn tar en del sau både i Hedmark/Oppland-området og på landsbasis. For ulv har skadeomfanget heldigvis de siste årene vært begrenset takket være omfattende forebyggende tiltak. Jeg kan, oppsummert, forsikre representanten Bredvold om at det fra Miljøverndepartementets side vil bli arbeidet kontinuerlig for å redusere rovviltskadene på sau innenfor de rammer for rovviltforvaltningen som Stortinget selv har lagt til grunn.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Representanten gjentok ønsket om et tall. Hva er akseptable tap, er det 17 000 sauer, er det halvparten, eller er det 10 000 sauer? Jeg tror ikke han har hatt forventninger om, selv om miljøvernministeren hadde vært her, at det kom et slikt tall. Det må selvfølgelig drives ned så langt som overhodet mulig, og det er ikke mulig fra denne talerstol å presentere noen måltall i en slik forbindelse. Det faller etter mitt skjønn på sin egen urimelighet. Jeg har imidlertid en følelse av at representanten er grunnleggende uenig i den politikk Stortinget selv har lagt til rette på dette området, og det er jo greit nok. Men Regjeringen må altså forholde seg til Stortingets egen behandling av dette spørsmålet, og det tilsier at vi må forsøke å utvikle et regime hvor vi både har våre store rovdyr og kan drive effektivt landbruk.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg ønsker å stille forsvarsministeren følgende spørsmål: «Forsvarets overkommando/Hæren(FO/HST) har besluttet at mobiliseringsutstyr, våpen, ammunisjon og uniformer, ikke lenger skal være utlevert til mobiliseringsdisponert befal i Hæren. (FO/HST) Ser statsråden noen betenkeligheter med denne «avvæpningen» av landets reserveoffiserer, selv om det gis mulighet for enkelte til å unngå dette gjennom avtalen som er inngått mellom NROF og FO/HST?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tror at både statsråden og vi andre som ser Forsvaret som en svært viktig del av det norske – og det internasjonale – samfunn, ønsker å bidra til at Norge skal ha et så godt forsvar som mulig. Men ved dette pålegg om innlevering av både våpen og utstyr tror jeg det dessverre vil skje en reduksjon av motivasjonen hos mange av våre reserveoffiserer. Mange ser på det som en nedbygging av Forsvaret, og at beredskapen dermed svekkes. Men det viktigste er likevel, slik jeg ser det, at den yrkesmessige stolthet, samhold, m.m. kan forsvinne. Ser statsråden at motivasjonen for dem som gikk inn i Forsvaret for å ta ansvar, yte litt mer og dermed bidra til å forsvare landets, Kongens og flaggets heder, på sikt kan bli borte, med de følger dette kan få?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren som vil bli besvart av forsvarsministeren: «I Hedmark og Oppland er 17 070 sauer rovdyrdrept i løpet av årets beitesesong. Dette er en kjøttmengde som tilsvarer årsforbruket til 70 000 mennesker. Synes statsråden 17 070 drepte sauer er et akseptabelt tapstall for å ha rovdyr i disse to fylkene, eller hvilket tall synes statsråden man skal akseptere?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret, som var et svar jeg forventet å få, dessverre må jeg nesten si, nemlig en orientering uten konkret å komme med et tall. Ser ikke statsråden at det vil være urettferdig å legge byrdene ved rovdyrforvaltningen på en mer eller mindre bestemt yrkesgruppe, som for øvrig sliter? Hvis myndighetene vil ha en så stor rovdyrgruppe, med disse bufetap, får man si rett ut at næringen dessverre ikke har noen fremtid på grunn av rovdyrenes vekstmuligheter. De som driver med bufe, vet at rovdyr og bufe ikke kan leve sammen uten at den tapende part er bufeet.
Trond Helleland (Høyre), 2000-11-22:
Jeg vil gjerne få stille forsvarsministeren følgende spørsmål: «Stortinget har vedtatt å legge infanteribataljonen for NATOs utrykningsstyrke til Heistadmoen, og store summer er investert i opprustning av leiren. Generalinspektøren for Hæren har foreslått at kontingent 0801 til Telemark bataljon skal flyttes fra Heistadmoen til Skjold. Er den foreslåtte flyttingen til Skjold en forskuttering av behandlingen av Forsvarsstudie 2000 og Det forsvarspolitiske utvalg, eller er det bare et midlertidig unntak som gjelder i 2001?»
Trond Helleland (Høyre), 2000-11-22:
Det ble mange kontingenttall her. Spørsmålet må vel være hvorfor befalet fra Heistadmoen sendes til Kosovo for å drive fredsbevarende virksomhet når de skulle drive utdanning for fredsopprettende virksomhet, slik som kontingent I til Kosovo drev med. Hovedspørsmålet mitt går naturligvis på Heistadmoens framtid. Jeg ser dette som et tegn på at man ved å vise til personellmangel forsøker å forskuttere en behandling, ut fra det vedtaket Stortinget fattet i 1992/93 om å legge Telemarksbataljonen til Heistadmoen. Derfor vil jeg be forsvarsministeren bekrefte at Heistadmoen fortsatt er med i vurderingen når den nye strukturen skal legges for Forsvaret. Dette går det nemlig forlydender om, og jeg har hørt at Heistadmoen er nullet ut i de arbeidsgruppene som nå jobber, og det er i strid med Stortingets vedtak.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Norges Turistråd offentliggjorde nylig en undersøkelse som viser urovekkende lite kunnskap om Norge i mange av reiselivets viktigste utenlandsmarkeder. Det underbygger sentrumsregjeringens strategi for å satse mer på langsiktig profilering og merkevarebygging av Norge som turistmål. Har statsråden merket seg resultatene fra undersøkelsen, og er hun enig i at den viser at reiselivets lønnsomhet og utviklingsmuligheter må tas på alvor og gis økt oppmerksomhet også fra denne Regjeringen?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-11-22:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Spørsmålet mitt begrunnet seg i den undersøkelsen som statsråden nevnte, og den ble gjort så sent som i september i år. Konklusjonen var, som statsråden sa, at Norge er oppfattet som kaldt og kjedelig, og dette kan jo være alvorlig nok. Men det mest foruroligende resultatet av undersøkelsen er, som statsråden også var inne på, det lave kunnskapsnivået utlendinger har når det gjelder landet vårt. Ikke engang danskene har særlig kunn- skap om Norge som reisemål. Når så mange som 46 pst. av danskene vet lite eller ingenting om Norge, og 48 pst. av amerikanerne og – det verste – 84 pst. av britene vet lite eller ingenting om den gode naboen de har i Norge, er det foruroligende med hensyn til utviklingen av reiselivet. Mitt oppfølgingsspørsmål er: Vil statsråden kunne drøfte med reiselivsorganisasjonene et ytterligere løft for å imøtegå den manglende kunnskapen som finnes i våre naboland?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeriministeren: «I stortingsbehandlingen av perspektivmeldingen for fiskerinæringen våren 1999 ble Regjeringen bedt om å foreslå finansieringsordninger som kunne stimulere til økt utskiftingstakt i flåten. Sentrumsregjeringen varslet en oppfølging i vårsesjonen 2000. Den nye regjeringen har ikke fulgt opp dette, selv om utskiftingsbehovet har vokst ytterligere. Vil statsråden følge opp Stortingets vedtak, for eksempel i form av skattemessige avsetningsordninger som stimulerer til egenkapitaloppbygging i rederiene?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-11-22:
Jeg vil få lov til å takke statsråden for svaret. Men jeg er skuffet over innholdet i svaret, og jeg er faktisk også noe forundret over innholdet. Da næringskomiteen og Stortinget behandlet perspektivmeldingen, var fornyelse av og rekruttering til næringen områder komiteen og Stortinget var svært opptatt av. Det har med arbeidsmiljøet å gjøre, det har med trygghet på sjøen å gjøre, det har med egnet fartøy til å håndtere biprodukt å gjøre, og det har med lønnsomheten i næringen å gjøre. Komiteen sa at vi skulle øke innsatsen på kondemneringssiden. Der har det gått motsatt vei, ifølge forslaget til statsbudsjett. Det var et klart vedtak i Stortinget i forbindelse med behandlingen. Vi bad Regjeringen komme tilbake med framlegg om aktuelle skatte- og finansieringsordninger som kan stimulere til økt utskiftningstakt, og da synes jeg ikke det er rett at det er statsråder og eventuelt andre som har andre oppfatninger av det. Jeg mener det er et klart påbud fra Stortinget om å komme tilbake med framlegg, og da må det gjøres.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Jeg har med interesse merket meg at Norges Turistråd sammen med 20 norske reiselivsbedrifter nylig har gjennomført tidenes største undersøkelse om Norges omdømme som ferieland. Undersøkelsen inkluderer omfattende intervjuer med vel 1 200 potensielle norgesturister i noen av våre viktigste utenlandsmarkeder. Hovedkonklusjonene er at Norge av mange oppfattes som et attraktivt ferieland, men at det er en stor gruppe som mener at Norge er lite attraktivt fordi landet oppfattes som kaldt og kjedelig. Det største problemet Norge som reisemål står overfor, er at ca. 64 pst. av de spurte vet lite eller ingenting om landet vårt. Dette har bl.a. medvirket til at Norge den senere tid har tapt markedsandeler internasjonalt. Mens vi i første halvdel av 1990-tallet opplevde en positiv utvikling i antall hotellgjestedøgn og turister som besøkte Norge, har veksten avtatt i siste halvdel av 1990-tallet og helt stagnert i 1999. Tallene så langt i år bekrefter denne stagnasjonen. Jeg er enig med representanten Kongshaug i at reiselivets lønnsomhet og utviklingsmuligheter må tas på alvor. Dette er helt i tråd med anbefalingene fra næringskomiteens behandling av St.meld. nr. 15 for 1999-2000, Lønnsomme og konkurransedyktige reiselivsnæringer, i juni i år. Her ble en nasjonal IT-portal for reiselivsnæringen og økt fokus på merkebygging av Norge som reisemål trukket frem som viktige satsingsområder i den internasjonale markedsføringen. Vi har derfor i statsbudsjettet for 2001 valgt å prioritere en videre utvikling av en nasjonal internettportal for reiselivet, som utvikles og drives av Norges Turistråd. Jeg har blitt informert fra Turistrådet om at dette arbeidet er meget utfordrende og ressurskrevende, og at en første versjon av portalen derfor kan bli noe forsinket i forhold til de opprinnelige planene fra Norges Turistråd. Jeg er i nær kontakt med Turistrådet, og vi prioriterer fra Regjeringens side at dette viktige utviklingsarbeidet for norsk reiseliv skal videreføres også i 2001. Utover dette legger vi også opp til at det offentlige tilskuddet som går til internasjonal markedsføring av reiselivet, i tiden fremover konsentreres mer mot profilering og merkebygging av Norge som reisemål. Merkebyggingen skal bidra til å skape interesse for og oppmerksomhet om Norge, og når interessen er skapt, skal internettportalen være verktøyet som formidler konkret informasjon om og muligheter for salg av reiselivsprodukter og destinasjoner. Satsingen på utviklingen av IT-portalen og arbeidet profilering og merkebygging av Norge viser med all tydelighet at Regjeringen gir reiselivsnæringen høy prioritet, slik det var et stort flertall for i Stortinget da denne saken ble drøftet sist.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Vi vil gjerne drøfte et felles løft med reiselivsorganisasjonene. Samtidig er det også riktig å understreke at det er ganske mange instanser som har ansvar for å profilere Norge ute. Vi kan snakke om både Eksportrådet, våre bedrifter som er ute, og våre ambassader, som gjør en utmerket jobb. Men nettopp når vi har en slik undersøkelse som dette på bordet, bør vi se at det å samordne kreftene kanskje nå vil være meget presserende, slik at man ikke har ulike strategier for de ulike instansene, men samordner mye mer også denne profilen, i tråd med det som Turistrådet nå legger opp til, bl.a. når det gjelder merkebygging av Norge.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Den 26. november er det ett år siden hurtigbåten «Sleipner» gikk på grunn og sank ved Ryvarden fyr nord for Haugesund. Justisdepartementet opprettet som kjent den 1. desember i fjor en undersøkelseskommisjon for å granske ulykken. I rapporten fra ulykkeskommisjonen, som ble offentliggjort den 8. november i år, er det gjort et grundig arbeid for å stadfeste årsaker og foreslå løsninger slik at ulykker som den med «Sleipner» ikke skal skje igjen. Regjeringen drøfter nå den videre oppfølgingen av «Sleipner»-rapporten. Anbefalingene fra kommisjonen dekker et vidt område som berører flere statsråder, og Sjøfartsdirektoratet har også gått inn på de områdene som gjelder for Nærings- og handelsdepartementets ansvarsområde. Anbefalingene vil bli grundig vurdert av alle departementer, som også vil vurdere hvilke tiltak som er nødvendig for oppfølging. Når det gjelder hurtigbåtsimulatortrening, er det fra Sjøfartsdirektoratets side sendt et forslag på høring om endring av kvalifikasjonskrav, utstedelse av sertifikater og om sertifikatrettigheter på norske skip. I dette ligger bl.a. obligatorisk simulatortrening som en del av godkjent hurtigbåtkurs for navigatører. Dette forslaget er i tråd med det som er kommet frem fra undersøkelseskommisjonen, om at simulatortrening blir en del av den obligatoriske utdanning for hurtigbåtnavigatørene. Høgskolen i Ålesund har knutepunktfunksjonen i Norgesnettet for høyere utdanning og forskningsinstitusjoner på området maritim drift innenfor kystfart og offshore supply-virksomhet. I utviklingen av de simulatorene høgskolen i dag har, har de også innovative lavprisløsninger for visuell simulering. Det ser jeg på som meget positivt. Pr. i dag er det én sivil hurtigbåtsimulator i Norge. Det er Ship Manoeuvering Simulator Center, SMS, i Trondheim. I tillegg til denne finnes det også en tilsvarende utrustning ved Sjøforsvarets stasjon Haakonsvern. En vurdering av behovet for eventuelle nye simulatorer er nå under utarbeidelse i de berørte departementene. Men jeg har lyst til å si at jeg ved selvsyn vet at den jobben blir gjort ved Høgskolen i Ålesund, og jeg vet at dette er krav som stilles fra undersøkelseskommisjonen, og som også er tatt opp i Sjøfartsdirektoratets egen rapport.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Jeg kan ikke gi noe helt klart svar på når vi kan komme tilbake igjen, for dette dreier seg om oppfølging på flere områder, som oppfølging av Undersøkelseskommisjonen, og det dreier seg om flere departementer. I tillegg er representanten kjent med at Sjøfartsdirektoratet også har kommet med sine spesifikke oppfølgingsprogrammer. Det er riktig at sjøfartsdirektøren understreker veldig sterkt behovet for simulatortrening, fordi det gir en helhetlig trening, der en må ta ansvar for ikke bare de rent tekniske tingene, men også uforutsette ting som kan komme på når man er i en vanskelig situasjon. Det gjør jo sitt til at dette nok blir et av de viktige områdene å diskutere, og i så måte må jeg bare si at så langt er jeg positiv til det spørsmålet som representanten har tatt opp.
Petter Løvik (Høyre), 2000-11-22:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til nærings- og handelsministeren: «Sjøfartsdirektoratet vil no, etter «Sleipner»-ulykka, stille strengare krav til opplæring av hurtigbåtførarar. Eit spesielt viktig element her er simulatortrening. Høgskulen i Ålesund er langt framme når det gjeld simulatortrening. Dei har søkt tre departement om tilskot for å kunne gi eit tilbod på hurtigbåtsimulator, men fått nei. Vil statsråden ta initiativ, slik at ein kan få etablert eit slikt tilbod så snart som råd?»
Petter Løvik (Høyre), 2000-11-22:
Eg vil takke statsråden for svaret, og spesielt med omsyn til den siste merknaden vil eg takke for eit positivt svar. Til statsråd å vere var vel dette å gå så langt ein kunne vente. Det er spesielt to ting som gjer denne saka aktuell, og som er bakgrunnen for det spørsmålet eg stiller i dag. Det eine er nettopp det at no skal, etter det Sjøfartsdirektoratet seier, simulatortrening bli obligatorisk både ved førstegongsutdanning og ved etterutdanning av hurtigbåtførarar. Det andre er det spesielle miljøet som vi har i Ålesund, og, som statsråden sjølv var inne på, dette at der er knutepunktet på området maritim drift innanfor kystfart og offshore/supply. Når det gjeld kapasiteten er det klart at dei nye krava som no er stilte, vil føre til behov for større kapasitet når det gjeld simulator på hurtigbåtsida i Noreg. Eg har to små spørsmål til oppfølging: Kva tid kan vi vente ei klargjering av dette? Og dernest håpar eg statsråden er einig med meg i at Ålesund vil ha ein heilt spesiell plass når det gjeld eventuell lokalisering av eit nytt tilbod.
Petter Løvik (Høyre), 2000-11-22:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til samferdselsministeren: «Helsepolitikarane i Møre og Romsdal meiner rutekutta som Braathens varslar frå Molde og Kristiansund, vil gjere det nesten umuleg for pasientar å kome seg til Regionsjukehuset i Trondheim. Auka avgifter og andre kostnader er sterkt medverkande til desse kutta. Når ein no ser dei alvorlege verknadene av dette, både på helsesektoren og andre område, kva initiativ vil statsråden ta for å motverke denne uheldige utviklinga?»
Petter Løvik (Høyre), 2000-11-22:
Eg takkar for svaret. Det blir mykje å svare på i løpet av eit minutt, også i forhold til førre spørsmål – dersom eg får lov til å gjere det – for det går litt på det same. Dette å ha eit flytilbod, spesielt mellom Kristiansund og Trondheim, er viktig. Hurtigbåt er ei erstatning, men ikkje ei fullgod erstatning. Det er sagt at andre selskap vil kunne kome inn på denne ruta, men då med mindre fly og berre med ein avgang dagleg. Det er ikkje godt nok! Det eg vil fram til, er dette med rammevilkåra for flyruter i Distrikts-Noreg, som eg representerer. Dei er, som tidlegare sagt i dag, ikkje gode nok. Samferdselsministeren burde ha sett litt nærmare på kva Høgre har foreslått – og det er eg nøydd til å kommentere heilt kort. Han seier at passasjeravgifta har eksistert lenge, men det er vel ikkje nokon grunn til å behalde ho. Den er pålagd oss, men pålegget gjeld ikkje nivået. Høgre vil redusere avgifta i år, og vi har også fremma forslag om at ho skal avviklast i løpet av to år. Kan statsråden vere med på at dette vil gagne Utkant-Noreg?
Petter Løvik (Høyre), 2000-11-22:
President! Statsråden gjentok den same feilen for andre gong. Kan eg få lov å korrigere det?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-22:
Jeg har dette spørsmålet til kulturministeren: «Ved behandlinga av frivillighetsmeldinga vedtok Stortinget at 10 pst. av idretts- og kulturmidlene skal gå til lokalt arbeid blant barn og unge. Disse midlene skal komme i tillegg til kommunenes og Stortingets ordinære bevilgninger. Mens idretten får sitt, får ikke frivillige kultur-, barne- og ungdomsorganisasjoner sine 10 pst. gjennom Frifond. Likevel mener departementet ved statssekretæren, i et intervju i NRK P2, at Regjeringa følger opp Stortingets vedtak. Er statsråden enig i denne vurderinga?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-22:
Jeg takker for svaret. Det var klargjørende for hva som har foregått inntil nå. Jeg vil holde fast på at Stortinget vedtok at 10 pst. av spilleinntektene tiltenkt kultur skal gå til lokal aktivitet. Det gjorde Stortinget fordi Stortinget sluttet seg til intensjonen i opplegget fra departementet slik den gikk fram i meldinga. Jeg skjønner godt at frivillige organisasjoner innenfor kultur har følt seg lurt når de må gå runde på runde for å få ut de 10 pst. til Frifond, som jo er opplegget som man er blitt enig om etterpå. Jeg ble urolig da jeg hørte intervjuet med statssekretæren, der han sa at departementet bruker langt mer enn 10 pst. til barn og unge. Det skulle også bare mangle, men det er om å gjøre ikke å blande kortene her. Stortinget hadde altså en intensjon om at disse midlene i forbindelse med frivillighetsmeldingen skulle komme i tillegg til Stortingets og kommuners ordinære bevilgninger. Jeg har derfor følgende spørsmål til statsråden: Har hun den forståelse at Stortingets vedtak om 10 pst. av spilleoverskuddet til kultur skal gå direkte til Frifond til fordeling? Og vil hun sørge for at dette blir fulgt opp senere?
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
For ordens skyld: Stortingets vedtak i forbindelse med behandlingen av frivillighetsmeldingen gikk på tildelingsmodellen for tilskuddsordningen til frivillig virke for barn og unge, og ikke på tilskuddsordningens størrelse. Forslag til tildelingsmodell ble fremmet i St.prp. nr. 61 for 1999-2000, og det framkom ingen merknader til forslaget under Stortingets behandling. Det har også vært mitt siktemål at tilskuddsordningen til barn og unge på kultursiden skal opp på samme nivå som ordningen på idrettssiden, dvs. i størrelsesorden vel 80 mill. kr pr. år. Hvorfor tempoet i oppbyggingen av ordningene har blitt ulikt, redegjorde daværende regjering for i Kulturdepartementets budsjettproposisjon for 2000. Det framkom at da Norsk Tipping AS overtok Det norske Pengelotteri, Flax, ved årsskiftet 1998-99, fikk idrettsformål en provenyøkning ved sammenslåing av spillene tilsvarende 1/3 av Pengelotteriets Flax-overskudd, mens sammenslåingen ble gjennomført budsjettnøytralt for kulturformål og forskningsformål, dvs. at Kulturdepartementets budsjett ikke ble tilført mer penger som følge av dette. Daværende regjering viste videre til at igangsettelse av spillet «spill på spillerkortet» vil gi et økonomisk grunnlag for en slik ny tilskuddsordning for frivillig lokalt virke for barn og unge på kultursiden. Det ble uttalt at etablering og oppbygging av den nye tilskuddsordningen må skje gradvis over noen år, og at departementet vil komme tilbake til oppfølgingen av frivillighetsmeldingen på kultursiden i forbindelse med budsjettproposisjonen for 2001. På bakgrunn av Regjeringens forslag i St.prp. nr. 61 for 1999-2000, jf. finanskomiteens uttalelse i Budsjett- innst. I for 1999-2000, bevilget Stortinget totalt 20 mill. kr til etablering av ordningen i 2000, herav 7,6 mill. kr på Kulturdepartementets budsjett og 12,4 mill. kr på Barne- og familiedepartementets budsjett. I henhold til prognoser fra Norsk Tipping ligger det ikke an til reell vekst i spilleoverskuddet for 2000, og Kulturdepartementets budsjettforslag for 2001 er dermed ikke tilført ekstra midler fra spilleoverskuddet. Regjeringen har likevel i budsjettforslaget foreslått å trappe opp ordningen til totalt 30 mill. kr. Som følge av budsjettkompromisset mellom Arbeiderpartiet og sentrumspartiene foreslås ordningen ytterligere trappet opp til 70 mill. kr i 2001. Med dette er likestilling mellom de to ordningene langt på vei oppfylt. Det er heller ikke tvil om at Regjeringen har fulgt opp Stortingets vedtak i denne saken.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Som jeg tidligere sa, har det vært mitt siktemål at tilskuddsordningen på kultursiden skal opp på samme nivå som tilskuddsordningen på idrettssiden. Om opptrappingen skjer ved spillemidlene, som det er knyttet stor usikkerhet til, eller det finansieres på ordinær måte, er underordnet. Hovedsaken må være at pengene kommer. Regjeringen vil komme tilbake med dette i budsjettet for år 2002.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Røros-ruten er, som alle andre flyruter som ikke allerede er dekket av anbudskontrakt, åpen for alle flyselskaper fra EØS som måtte ønske å fly den. Det er med andre ord fri adgang for andre selskaper til å starte ruteflyging til/fra Røros dersom de ønsker det. Ved fortsatt kommersiell rutedrift på Røros legger jeg opp til at Luftfartsverkets rabattordning for anløp av Røros Lufthavn vil bli videreført. På bakgrunn av at Røros vil bli stående uten flyrutetilbud hvis ingen andre overtar når Braathens legger ned sin rute 2. januar 2001, vil jeg gjøre nærmere vurderinger av den samlede transportstandarden for Røros-området, med og uten flyrute. På bakgrunn av disse vurderingene vil Regjeringen legge fram sin anbefaling til hvorvidt staten skal kjøpe flyrutetjenester eller ikke. Dersom slike kjøp skal gjøres, vil det måtte utlyses ordinært EØS-anbud, tilsvarende det som benyttes på bl.a. det meste av kortbanerutene i Norge. Anbud forutsetter at ingen vil fly kommersielt. Ettersom en anbudsprosess vil ta noe tid å gjennomføre, vil jeg i dette tilfellet vurdere midlertidige løsninger slik at det blir et flytilbud til/fra Røros også etter 2. januar 2001. En løsning med statlige kjøp av tjenester vil forutsette bevilgninger utover det beløp Regjeringen har foreslått i statsbudsjettet for 2001.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Som jeg sa i mitt hovedsvar, vil jeg legge opp til at det blir et flyrutetilbud til/fra Røros også etter 2. januar 2001. Men det er nødvendig å foreta vurderinger, bl.a. med hensyn til de plikter og retter som finnes i forhold til EØS-avtalen, for å konstatere hvorvidt det er noen som ønsker å fly ruten kommersielt, før det gås inn med statlige virkemidler. Når det gjelder flypassasjeravgiften, er jo dette en avgift som har eksistert lenge, og som man av ESA er pålagt å finne andre ordninger for. Jeg har for øvrig i Høyres alternative budsjett sett at man går for et avgiftsnivå som ligger litt lavere. Samtidig går man ikke for noen momsreform, og dermed ville ikke flytrafikken fått noen vesentlige lettelser i forhold til Regjeringens budsjettforslag.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Jeg har gått gjennom de nye ruteoppleggene Braathens har presentert for Molde og Kristiansund. Ruten Molde-Trondheim opprettholdes med tre daglige avganger, som alle blir direkte og dermed gir kortere reisetid enn tidligere. Denne ruten må sies å være et godt tilbud til Trondheim. Også reisende fra Kristiansund skulle ha muligheten til å benytte den. Jeg konstaterer også at Kristiansund har et godt hurtigbåttilbud til Trondheim. Som nevnt i svar på spørsmål 11 fra representanten Brende, er det fri adgang for andre flyselskaper til de aktuelle flyrutene. Andre flyselskaper kan således også gå inn på ruten Kristiansund-Trondheim.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Jeg er helt enig i at flyrutetilbudene er svært viktige, ikke minst i Distrikts-Norge – det være seg i Møre og Romsdal eller i øvrige distrikter. Når det gjelder spørsmålet om denne spesielle ruten, vil jeg fortsatt avvente bl.a. den kommersielle interesse som har vært vist, og som vi har sett noe presseomtale av. Med hensyn til passasjeravgiftene har jeg i det som foreløpig har blitt presentert av Høyres alternative budsjettforslag, registrert at man tilrettelegger for en slik avgift på 116 kr, mot Regjeringens forslag på 128 kr. Samtidig foreslår man å utsette momsreformen. Der ligger det for flyselskapene et forslag om nullsats fra Regjeringens side, noe som vil gi en innsparing for flyselskapene.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Som nevnt i mitt svar på spørsmål 11 fra representanten Brende, er det fri adgang for alle flyselskaper fra hele EØS å starte ruter på de strekninger som ikke allerede er dekket av anbudskontrakt. Bortsatt fra at Tynset flyplass er til ikke-allmenn bruk og at strekningen Leirin-Gardermoen er dekket av anbud, er det således allerede fritt fram for alle å starte opp den skisserte ruteløsningen.
Terje Moe Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2000-11-22:
Dersom jeg skulle ha oppfattet noe feil i forbindelse med momsreformen, vil jo det selvsagt komme klart fram i den videre behandlingen av statsbudsjettet. Når det gjelder flypassasjeravgiftene, er det åpenbart at vi har en begrensning i forhold til ESAs regelverk som vi må ta hensyn til, uavhengig av om vi snakker om disse omtalte lufthavnene eller øvrige lufthavner. Når det gjelder spørsmålet om virkninger av lufthavnavgiftene, har vi i forslaget til statsbudsjett sagt at virkningen kan føre til at staten i større grad må inn og kjøpe tjenester, og det var også det jeg antydet i mitt hovedsvar på spørsmål 11 fra representanten Brende.
May Britt Vihovde (Venstre), 2000-11-22:
Eg vil stilla følgjande spørsmål til fiskeriministeren: «Fiskeridirektoratet har vedtatt å flytte fiskerirettleiaren i Nordhordland sitt kontor i Knarvik til Bergen. Knarvik er eit regionsenter i Nordhordland, og flyttinga gir større avstand til dei fleste aktørane i fiskeri- og oppdrettsnæringa i Nordhordland. Meiner statsråden dette samsvarar med dei klare signala Stortinget ga i samband med oppheving av lova om rettleiingstenesta i fiskerinæringa, om å leggje stor vekt på geografisk nærheit til fiskerimiljøa og tilgjenge for brukarane?»
May Britt Vihovde (Venstre), 2000-11-22:
Etter Venstre sitt syn er det gale at ein nå går inn for ein reduksjon når det gjeld dei ytre fiskerietatane. Meininga var jo at ein skulle komma tilbake til dette. Fiskeriministeren snakka om knappe ressursar. Men me veit at i Knarvik er det eit aktivt næringsmiljø som òg har samlokalisering med distriktsveterinær. Regionrådet i regionen ser på dette som ganske dramatisk, fordi det fører til eit redusert tilbod til det aktive fiskerimiljøet som er der. Det blei òg sagt frå fleirtalet at ein ville vurdera forsøksordningar, der t.d. fylke/kommunar overtok ein del av desse tenestene og såg det i samanheng med anna næringsutvikling. Vil fiskeriministeren sjå på dette i eit nytt lys om det kjem søknad om regionale kontor? Eg synest det er leitt at ein snakkar om knappe ressursar, fordi dette inneber eit redusert tilbod i eit veldig aktivt miljø, der det òg er store moglegheiter for utvikling.(Presidenten klubbar.) Og det er heller ikkje i tråd med Stortingets signal. (Presidenten klubbar.)
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Kystdirektoratet har signalisert at de ønsker å flytte losstasjonen på Hvasser i ytre Oslofjord til Horten, til tross for at losene mener dette av sikkerhetsmessige grunner er uklokt. Hva er statsrådens holdning til denne saken?»
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg har stor forståelse for at statsråden legger vekt på kostnader, men når dette etter min mening går ut over sikkerheten, er jeg meget betenkt. Jeg har lyst til å peke på en rapport som er utført av Veritas, etter oppdrag fra Kystdirektoratet, om en såkalt evaluering av farledene i Oslofjorden. Jeg tillater meg å lese opp følgende fra denne rapporten: «Enkelte av brukerne stiller i noen grad spørsmål ved kompetansen til trafikklederne» i Horten. «Det hevdes at de har seilt lite, eller at det er lenge siden de har seilt. Deres evne til å sette seg inn i en kritisk situasjon er derfor begrenset. Det gis enkelte ganger en del merkelige instrukser fra sentralen. At kompetansen er begrenset vil først og fremst slå ut dersom losbordingsfeltet blir flyttet. I følge brukerne vil ikke alle trafikklederne kunne gi fullgod navigasjonsveiledning på seilasen inn til Bastø.» Jeg må få lov å spørre statsråden om han på bakgrunn av dette har lyst til å si noe i forhold til økonomien.
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-22:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Finnmark og Nordland fylkeskommune har krevd å bli representert i konsultasjonsrunden i tilknytning til forhandlingene i den norsk-russiske fiskerikommisjonen. De har fått avslag. Derimot er næringsinteressene, spesielt havfiskeflåten, sterkt representert. Hva er begrunnelsen for at sterkt fiskeriavhengige fylker ikke får ta del i rådføringen?»
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-22:
Først til det med næringsinteressene. Jeg ser den biten, at det gir legitimitet og ansvarliggjør interesseorganisasjonene. Samtidig må jeg si at når man ser på sammensetningen, vil man se at det er en klar overvekt i retning av havfiskerenes interesser i forhold til kystfiskernes ved at lederen for Fiskarlaget er nøytral. Utover det er kystfiskerne representert med én og havfiskesida med tre. Det tror jeg kan være en uheldig vridning. Så til det som var utgangspunktet for mitt spørsmål, nemlig de fylkene som har bedt om å bli representert. Jeg kan se at det kan bli vanskelig å la fylker være representert, men det fins en annen mulighet. Det fins et landsdelsutvalg som representerer hele Nord-Norge pluss Nord-Trøndelag, og det er jo den landsdelen som er meget avhengig av en forvaltning av disse nasjonale ressursene, ja, den er helt avhengig av det. Kan fiskeriministeren tenke seg å åpne for at Landsdelsutvalget kan bli representert?
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-22:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Den norske forhandlingsposisjonen i den norsk-russiske fiskerikommisjon holdes hemmelig. Samtidig er det gjennom media gjort kjent at på store deler av 90-tallet har den norske posisjonen vært høgere enn det forskerne har anbefalt. Medfører dette riktighet, og hva er begrunnelsen for at den norske forhandlingsposisjonen ikke offentliggjøres?»
Inge Myrvoll (Sosialistisk Venstreparti), 2000-11-22:
Svaret fra ministeren var litt skremmende. Norge deltar i en rekke internasjonale forhandlinger, om miljø, WTO osv., og dette har vi en samfunnsmessig debatt om. Det er ikke sånn at man holder norske posisjoner skjult også i ettertid. Her dreier det seg om det fiskeriministeren i forrige spørsmål sa var nasjonale ressurser. Det dreier seg ikke på en måte om et spill mellom parter, verken mellom Norge og Russland eller partene som deltar i konsultasjoner og som er til stede i delegasjonene under forhandlinger. Her dreier det seg om nasjonale ressurser som skal tas vare på. Derfor er det helt utillatelig at man ikke kan få en politisk debatt om den norske posisjonen – i alle fall i ettertid – om den er forsvarlig ut fra ressursmessige forhold. Og derfor får jeg heller ikke svar på hva som har vært den norske posisjonen. Nå har vi fått en avtale, etter at dette spørsmålet ble skrevet, som – etter det jeg kjenner til – ligger ca. 50 pst. over det som er forskernes anbefalinger. Når man i tillegg kommer fram med det som har vært av fusk, spør jeg: Er dette en ansvarlig ressurspolitikk?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-22:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Det børsnoterte selskapet Pan Fish ASA er på nytt ute på shoppingtur i norsk fiskeriindustri. Denne gangen er det nordnorske rederier og bedrifter i pelagisk sektor som er oppkjøpskandidater. Det virker som utviklingen med at fiskerinæringen overtas av børsnoterte selskaper, går med hurtigbåtsfart på tross av deltakerloven. Er statsråden klar over denne negative utviklingen, og hvilke tiltak tenkes iverksatt for å hindre denne utviklingen i strid med intensjonene i lovverket?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg er ikke beroliget. Dette som vi nå ser, er et resultat av den vertikale integreringsprosessen som har utviklet seg siden Bjarne Mørk Eidem sin tid som statsråd og videre framover. Når du gir anlegg anledning til å eie fartøy, så kjøper de, slik det er i dag, opp ubegrensede mengder fartøy. Det finnes ingen begrensninger, unntatt for torsketrålerne. Og da får en som vil kjøpe opp dette, kjøpt både bedriften og fartøyene. Dette er en utvikling som også holder på å skje i kystflåten, som er fartøykvoteregulert, der går det med hurtigbåtsfart. Her må det gjøres noe radikalt, for det er ikke bare snakk om at det er store aktører som er interessert i næringen, men det går på bosettingsmønsteret, det går på hele strukturen på kysten. Det er et meget viktig spørsmål, og det er på høy tid at det blir satt på dagsordenen, så fiskeriministeren har dårlig tid. Vil han sette i gang dette fort?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-22:
Jeg har følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Norheimsund Vidaregåande Skule, avdeling Jondal, er den eneste skolen i landet med opplæring i trebåtbygging. Hordaland fylkeskommune har søkt om å få landslinjestatus i dette faget. Dette er avslått. Fylkeskommunen har derfor besluttet å legge ned dette fagtilbudet på grunn av stort investeringsbehov, ca. 10 mill. kroner. Dette fører til at elever som ønsker å lære dette faget, må reise til Danmark. Er dette en ønskelig utvikling, og vil statsråden på ny vurdere å gi skolen landslinjestatus for trebåtbyggerfaget?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var ikke særlig oppløftende for trebåtbyggerfaget i Norge. Norge har lang, lang tradisjon som skipsfartsnasjon, og det var trebåter som var det bærende elementet og fremdeles er det bærende elementet i alle fall i den norske fiskeflåten, ikke så mye i handelsflåten lenger. Det er derfor forstemmende at vi ikke er i stand til å ivareta trebåtbyggertradisjonene, men må henvise elevene våre til Danmark for å lære trebåtbyggerfaget. Det er mildt sagt forsmedelig. Kan statsråden tenke seg å komme til Stortinget med en anbefaling om at trebåtbygging også blir et landslinjefag på linje med andre fag som er opplest og vedtatt i Stortinget? Vil han fremme en sånn sak for Stortinget?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg har et spørsmål til kommunal- og regionalministeren, som skal svare på vegne av landbruksministeren: «Forsker Olaf Holm hevder boplikten har spilt fallitt og bør fjernes fordi den hemmer bygdene, landbruket og nyskapning. Sammenlignende studier(Aanesland og Holm: Offentlig regulering av markedet for landbrukseiendommer) av eiendommer i Värmland og Hedmark viser at Värmland, som aldri har hatt personlig boplikt, har flere eiere bosatt på gårdsbrukene, og de vedlikeholdes bedre. (Aanesland og Holm: Offentlig regulering av markedet for landbrukseiendommer) Hvordan reagerer statsråden på undersøkelsen?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg forstår det slik at hun er åpen for at forskere ser på dette området, men at hun mener at resultatet så langt er noe tynt. Jeg vil tross alt si at Aanesland og Holms bok bygger på undersøkelser gjort av Statistisk sentralbyrå. Det er også en hovedfagsoppgave av Håvard Gulliksen på Norges landbrukshøgskole, og dessuten forholdene i Värmland tatt i betraktning. Det er jo noe oppsiktsvekkende at Sverige liberaliserte sin landbrukslovgivning i 1991, og de har, ut fra de resultatene som foreligger, langt større investeringer i gårdene. De stiger i verdi, og langt flere er bosatt på egne gårder i Värmland enn i Hedmark. De fylkene er jo tross alt relativt sammenlignbare. Dette er oppsiktsvekkende resultater. Vil statsråden bidra til at man går videre med disse resultatene, og at de drøftes i nærmere sammenheng i Regjeringen?