Margunn Ebbesen (Høyre), 2017-11-30:
Svalbard er en viktig del av Norge og Arktis. De overordnede målene for svalbardpolitikken ligger fast, og ett av hovedmålene er opprettholdelse av norske samfunn på øygruppen. Det målet har først og fremst vært oppfylt gjennom longyearbyensamfunnet. Det er rundt ett år siden vi i Stortinget debatterte svalbardmeldingen, som et enstemmig storting stilte seg bak. Bakgrunnen for dagens debatt er komiteens oppmerksomhet vedrørende det forslaget som ligger i statsbudsjettet om avvikling av gruvedrift i Svea/Lunckefjell. Men det har over tid skjedd en endring i sysselsettingsmønsteret på Svalbard. Store Norske og kulldriften har vært en av hjørnesteinsbedriftene. I Gruve 7 er det fortsatt drift, og det vil det være, i hvert fall i ca. ti års tid framover, alt etter som hvor mange skift som settes på. Som følge av de økonomiske utfordringene for Store Norske har de fått tilført 650 mill. kr siden 2015 samt 300 mill. kr til kjøp av eiendommer. Samtidig har regjeringen bevilget penger gjennom både Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Nærings- og fiskeridepartementet for å sette i gang arbeid med næringsutvikling på Svalbard. En ny nærings- og innovasjonsstrategi for Svalbard skal være ferdig våren 2018. Den vil ventelig bidra til å styrke kunnskapen om nytt næringsliv, nå når kulldriften ikke lenger skal være den ledende næringsaktiviteten. Det har siden nedgangen i kulldriften foregått mye næringsarbeid på Svalbard. Regjeringen har bidratt med penger til å styrke arbeidet, og både lokalstyret og Innovasjon Norge har ansatte på Svalbard som jobber med strategi for næringsaktivitet. Under mitt besøk på Svalbard i oktober fikk jeg møte hun som jobber med næringsutvikling i lokalstyret. Her fikk jeg god kunnskap om hva som skjer av ny aktivitet. Dette arbeidet er på langt nær avsluttet, så en endelig rapport vil ikke foreligge før neste sommer. Men allerede er mange bedriftsetableringer skjedd. By- og regionforskningsinstituttet NIBR har gjennomført samfunns- og næringsanalyser for Svalbard siden 1990-tallet. Den siste analysen ble lagt fram nå, i november 2017, og den forteller mye om samfunnsutviklingen over tid. Den viser at Svalbards økonomi er under omstrukturering, og at sysselsettingsveksten i andre næringer har erstattet mye av sysselsettingsbortfallet etter endringen i kulldriften. NIBR-rapporten konkluderer med at de siste årenes reduksjon i aktiviteten i kulldriften ikke har gitt så sterke utslag i total sysselsetting på Svalbard, og at dette skyldes at det har vært en stabil satsing på alternativ basisaktivitet når det gjelder både FoU og reiseliv. Og når aktivitet og sysselsetting er opprettholdt, har også befolkningstallet vært stabilt. Kulldriften har som sagt fra tidligere tider vært en viktig bærebjelke for dette samfunnet. Men kulldriften har hatt en mindre avgjørende betydning de senere årene. Dette startet flere år før stansen i Svea/Lunckefjell, nemlig da endringene i tariffbestemmelsene mellom ansatte og Store Norske medførte at en stor del av de ansatte ikke har vært fastboende, men har pendlet mellom Svea og fastlandet. Men det er klart at stansen i Svea/Lunckefjell nok også medfører en reduksjon i bosetting på Svalbard. Derfor er den jobben som gjøres med å finne annen, alternativ næringsaktivitet, viktig. Et annet moment som er viktig, er at andelen norske statsborgere har gått noe ned. Dette er nok mye på grunn av at den nye aktiviteten i stor grad er knyttet til turisme og forskning. Derfor blir det interessant å følge med på utviklingen framover, om man klarer å skape ny aktivitet på Svalbard som også tiltrekker seg norske arbeidstakere. Utgangspunktet for regjeringen er tydelig gjennom svalbardmeldingen og svalbardbudsjettet: at Longyearbyen skal være et levedyktig lokalsamfunn, som er attraktivt for familier, og et samfunn som bidrar til å oppfylle og understøtte de overordnede målene i svalbardpolitikken. Jeg ønsker å avslutte med å gi en honnør til svalbardsamfunnet for den måten de har stått sammen på, og måten de har håndtert de vanskelige årene de har lagt bak seg, på. Både skredulykken og nedbemanningen i Store Norske har vist et samhold og en overlevelsesevne som det står respekt av. Dette samholdet og de tallene vi nå ser for ny aktivitet på Svalbard, gir en god pekepinn på at det vil lykkes for svalbardsamfunnet, med god hjelp fra regjering og andre for å skape ny aktivitet på Svalbard.