trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
IEAs nye rapport, Net Zero by 2050, slo ned som en bombe i norsk offentlighet. På en uke var hele premisset for norsk olje- og klimapolitikk snudd på hodet. IEA, tidligere kjent som norsk oljebransjes riddere i sort rustning, slår nå fast at alle land må slutte å lete etter mer olje og gass nå, hvis vi skal ha noe som helst håp om å begrense den globale oppvarmingen til 1,5 grader. Rapporten slår også fast noe annet, som foreløpig har fått mindre oppmerksomhet, nemlig at vi må bygge masse ny fornybar energi for å klare 1,5-gradersmålet. Men dette må vi gjøre på en sensitiv, tilpasset og naturvennlig måte, ikke bokstavelig talt gjennom å sprenge, grave og brøyte seg fram gjennom sårbar kultur, urfolk og natur. Vi løser ikke klimakrisen ved å ødelegge naturen. I altfor mange år har norske politikere tatt for lett på naturødeleggelser. Altfor mange ganger er det gitt konsesjon til vindkraft i områder med urørt natur, med samisk reindrift og viktige friluftsområder. Øyfjellet er bare ett, men et veldig viktig, eksempel. Vi støtter derfor Rødts forslag i dag. Derfor har vi også nå en stor folkelig motstand på både Øyfjellet, Haramsøya og mange andre steder, mot en grønn næring som i utgangspunktet er på naturens og klimaets side i den delen av verden som trenger dette for å fase ut skitten kraft. Det er fullt mulig å bygge ut noe vindkraft på land samtidig som man ivaretar både natur og samisk reindrift, men da må ikke maksimal produksjon være de eneste styrende parametrene med lave kostnader. Når vi ødelegger naturen, ødelegger vi for oss selv. Derfor mener Miljøpartiet De Grønne at framtidige vindkraftkonsesjoner på land i Norge bør forbeholdes områder med eksisterende inngrep og infrastruktur. Hva betyr det i praksis? Tja, vi kan f.eks. spørre selskapet Greenstat om det. De satser stort på prosjekter som potensielt kan skape langt mindre konflikt enn de større vindkraftanleggene. Ofte er det snakk om tre–seks turbiner med en totalhøyde på mellom 70 og 110 meter i industriområder, i et havneområde, ved motorsportsentre, avfallsanlegg e.l. Greenstat har planer om å bygge ut slike prosjekter i størrelsesorden 1 TWh de neste årene. De anslår selv at potensialet i Norge vil være 5–10 TWh. Ellers er også havvind, og etter hvert flytende havvind, et godt alternativ. Slike vindkraftprosjekter monner. Kombinert med en storsatsing på havvind kan vindkraft på land som ikke ødelegger naturen, være en del av Norges bidrag til å gjøre det som IEA sier er nødvendig for å begrense oppvarmingen til 1,5 grader, kombinert med ny og sterk satsing på energieffektivisering og å slutte med sløsingen med kraft. Det krever en helt annen vindkraftpolitikk enn i dag, og selvfølgelig en helt annen oljepolitikk.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
For tre år siden vedtok Miljøpartiet De Grønne en resolusjon om plast som står seg stadig bedre. Der foreslo vi bl.a. å forby engangsartikler av plast, som Q-tips, småposer, sugerør og engangskopper. Nå har både EU og regjeringen fulgt etter, og det er vi kjempeglade for. Engasjementet mot plastforsøplingen har så bred appell at det til og med har nådd Fremskrittspartiet – kanskje etter plasthvalen. Det er jo bra, siden det nå betyr at det blir et flertall på Stortinget for en del nye tiltak mot plastforsøpling. I dag vedtar vi bl.a. å skjerpe straffen for dumping av avfall fra skip og å etablere en tilskuddsordning som dekker kostnadene til frivillige ryddeaksjoner. Vi vedtar heldigvis ikke Fremskrittspartiets forslag om å bruke bistandsmidlene til å rydde opp i marin forsøpling i andre land. Miljøpartiet De Grønne vil aldri under noen omstendighet la internasjonalt miljø- og klimaarbeid fortrenge tradisjonelt bistandsarbeid. Jeg er virkelig glad for at Fremskrittspartiet av og til også viser ekte miljøengasjement. I dag mottok Fremskrittspartiets Terje Halleland blomster fra representanter for avfallsbransjen for jobben med å sikre et flertall for en bedre biogasspolitikk. Fremskrittspartiet kan når de vil! Problemet er at Fremskrittspartiets miljøengasjement forsvinner når miljøpolitikken kolliderer med kjernesakene. Jeg skulle ønske at Fremskrittspartiet hadde en mer helhetlig tilnærming til plastproblemet, f.eks. når det gjelder kunstgressbaner, som representanten Haltbrekken var inne på. Der stemte Fremskrittspartiet nettopp mot et forslag om å erstatte gummigranulat med mer miljøvennlige alternativer. Fremskrittspartiet stemte også mot et forslag om å kompensere fotballklubber med svak økonomi, som nå blir pålagt å bruke masse penger for å sørge for at det miljøskadelige gummigranulatet ikke spres til miljøet. Denne dobbeltholdningen kommer også til syne når det gjelder bilkjøring. Jeg ser sjelden noe FrP-engasjement for flere sykkelveier eller bedre kollektivtrafikk – og det på tross av at Miljødirektoratet nylig slo fast at den soleklart aller største kilden til spredning av mikroplast i naturen er fra dekkslitasje og veistøv, og at disse utslippene er mye større enn man tidligere har trodd. Derfor foreslår vi i dag, sammen med SV, å be regjeringen legge fram en sak for Stortinget om hvordan redusert veitrafikk, med sterkere satsing på sykkel, gange og kollektivtrafikk, kan redusere utslippene fra den viktigste kilden til plastutslipp – både mikroplastutslipp lokalt og i havet. Jeg inviterer med dette Fremskrittspartiet til å støtte dette forslaget som et godt miljøparti for å vise at de mener alvor med plastengasjementet sitt.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
Jeg må innrømme og tilstå at jeg har latt falle en del harde ord om Fremskrittspartiet fra denne talerstolen, men i dag kommer et innlegg nummer to som er fullt av skryt og glede – for det har vært en sann glede å være saksordfører i denne saken, som er fremmet av Fremskrittspartiet. Jeg vil også benytte anledningen til å takke hele komiteen for godt samarbeid. Til representanten Halleland lover jeg også at alt dette skrytet ikke skal bli en vane, så jeg skal komme tilbake til gode svar, for det å bo i jordhytter og spise røtter er ikke akkurat det samfunnet vi slåss for. Tvert imot vil vi dyrke mulighetene til både bedre verdiskaping og flere arbeidsplasser på naturens vilkår. Og der er biogass genialt. Det kan brukes som drivstoff for tungtransport og ferger, som erstatning for fossil energi i industrielle prosesser, man får biogjødsel, restprodukter fra biogassproduksjonen kan gi bedre lønnsomhet i hele biogassnæringen når det brukes til jordforbedring, og biogjødsel kan også erstatte fossil kunstgjødsel, tilbakeføre næringsstoffer til jorda og gi bedre jordkvalitet. Kort sagt: Biogass er sirkulærøkonomi i praksis, og her er jeg glad for å stå skulder ved skulder med Fremskrittspartiet. Innstillingen består av fem forslag som alle får flertall. En samlet komité ber regjeringen sikre likebehandling av nullutslipps- og biogasskjøretøy på bompengefinansierte strekninger. Dette er noe som avfalls- og biogassbransjen har etterlyst i årevis, og etter statsrådens sirkulærøkonomimelding kan vi kanskje omdøpe både avfall og biogass til «sirkulærnæringene». Komiteen går også inn for å harmonisere rammevilkårene for biogassproduksjon i Norden og kommer tilbake til Stortinget med en plan for dette. I tillegg fremmer en samlet opposisjon – og dermed et flertall i denne salen – forslag om å forenkle søknadsprosessen for støtte til biogasskjøretøy. Vi foreslår å forenkle og forbedre Enovas støtteordninger til biogassdistributører og fyllestasjoner, og ikke minst å endre bruken av begrepet «nullutslipp» i alle statlige målsettinger og planer til «nullutslipp og biogass». Endringene vi vedtar i dag, har Miljøpartiet De Grønne kjempet for lenge. Da jeg var inne på Stortinget i 2018, hadde jeg gleden av å samarbeide med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om det samme som vi vedtar i dag – den gang stemte Fremskrittspartiet det ned, men det er hyggelig at de har snudd – nemlig å likebehandle biogasskjøretøy med nullutslippskjøretøy i offentlige anskaffelser og på strekninger finansiert av bompenger. Potensialet for både å produsere og bruke mer biogass er enormt, men det har ligget noen regulatoriske barrierer i veien. De hindrene rydder vi bort i dag. I dag er jeg stolt av å være en grønn politiker og av å være en del av det norske demokratiet. Med det anbefaler jeg innstillingen og ser fram til en strålende debatt om dette.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
Nøkkelen til oppskalering og lønnsomhet i biogassverdikjeden er i forhold til en forutsigbar etterspørsel. Transportbransjen liker biogass, men to barrierer gjenstår. Det ene er god fylleinfrastruktur, og det andre er insentiver i bompengestrekningene, der skoen, eller dekket, trykker. Vi er glad for at regjeringspartiene i innstillingen velger å være med på III, men når det gjelder IV, velger en altså ikke å støtte forslaget om å endre begrepet «nullutslipp» til «nullutslipp og biogass». Det synes jeg er underlig og vil gjerne ha en bedre forklaring på. Jeg hører statsråden sier at det finnes ikke biogassbiler, men jeg ser dem stadig vekk. TINE kjører med biogassbiler, og Oslo Taxi kjører med biogassbiler. Så det går an å revidere, det går an å ha kvalitetssikring på innholdet. Vi har blådiesel, vi har sprit – merket med alkoholinnhold – og vi har revisorer som er eksperter i å dokumentere kvalitet. Hvorfor vil ikke Venstre og regjeringspartiene støtte likestillingen?
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
Man skal høre mye rart før ørene faller av. Jeg trodde statsråden kunne lese forslag. Hvis man ser på IV, står det «endre bruken av begrepet nullutslipp i alle statlige målsettinger og planer til nullutslipp og biogass», det står ikke, så vidt jeg kan se, nullutslipp og gass. Det er liksom det semantiske i det. Det er en krystallklar definisjon. Det er stor forskjell på biogass og gass, på samme måte som det er stor forskjell på biodiesel og biodiesel. Man har noe som er fullt av orangutang, skvisa orangutang inn i biodieselen, og så har man noe biodiesel som er laget på en bærekraftig måte. Et nøkkelbegrep her, kjære statsråd, er LCA, «life cycle analysis/assessment». Strøm kan være laget på kull, eller det kan være laget på solcellepaneler. Hydrogen kan være laget på blått, grønt eller svart vis. Det er på samme måten med biogass i forhold til naturgass, det er noe ulik kjemisk sammensetning. Hvis man virkelig vil gå inn for det, har naturgassen en annen karbonisotop enn biogassen har. Det finnes en lang rekke muligheter for å verifisere hvilken type verdikjede et drivstoff kommer fra. Da er det kanskje sånn at vi må tenke litt tankesett, at dette her med bare motortypen blir feil kriterium. Man må også se på hele verdikjeden eller livssyklusanalysen og ha en fottrykksdokumentasjon, en sertifisering på hvilket fotavtrykk det er på drivstoffet. Elbiler er generelt bedre, men de er enda bedre når de går på grønn strøm enn når de går på grå strøm. Hydrogenbiler er bedre når de går på grønn hydrogen enn når de går på svart hydrogen. Tilsvarende med biogass i forhold til fossilgass: En biogassbil vil være en bil som er sertifisert for at man har fylt biogass, ikke fossilgass. Det kan ikke være vanskeligere enn det vi gjør på toll eller blådiesel eller hundre andre varer vi har en sertifisering på at vi vet hvor kommer fra.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
Jeg vet ikke helt hvor jeg skal begynne. Hver gang sier vi «biogasskjøretøy», og når jeg hører statsråden snakke, sier han noe om «gasskjøretøy». Jeg skjønner ikke at det kan være så vanskelig å forstå at et biogasskjøretøy er et kjøretøy som kjører på biogass. Da må man, i tilfelle man skal ha fordeler, kunne sertifisere det om man blir spurt om man faktisk har fylt biogass eller ei. Det er bransjen og biogassfyllestasjonene fullt ut i stand til å gjøre. Det finnes en rekke enkle ulike elektroniske regnskapsverktøy man kan bruke for å si fra om at denne gassen, den er biogass. Hvis man ikke har fylt biogass i dag, men naturgass, kan man i så fall ikke kreve likebehandling, men når man har dokumentert at man kjører på biogass i la oss si 90 pst. eller 100 pst. av året, må det kunne være likebehandling med nullutslipp – altså elektrisitet og hydrogen – på den kjøringen man allerede har gjort. Så her synes jeg at statsråden lager unødvendige problemer, og at «biogasskjøretøy» har en krystallklar definisjon: Det er altså et kjøretøy som kjører på biogass.
Per Espen Stoknes (Miljøpartiet De Grønne), 2021-05-25:
Jeg tror kanskje detaljdebatten her egner seg bedre for avklaringsmøter enn mange ordskifter i stortingssalen. Men jeg skal bare gi statsråden et lite råd. Hvis han er fornøyd med NTP, f.eks., som sier at 50 pst. av kjøretøyene skal være nullutslippskjøretøy innen 2030, handler forslag til vedtak IV om at da endrer man teksten fra at 50 pst. – eller hva det nå er – av kjøretøyene skal være nullutslippskjøretøy, til at 50 pst. av dem skal være nullutslipps- og biogasskjøretøy. Hvis da, som statsråden sier, plutselig 50 pst. blir gasslangtransportkjøretøy, og så kjører de på naturgass, da har man ikke oppnådd målet. Vi vet nøyaktig hvert år hvor mye biogass som selges, og hvor mye naturgass som selges. Så det å ta hensyn til forholdstallet mellom biogass og naturgass er et absolutt overkommelig og klart regnestykke, og vi har ikke oppnådd målet hvis man kjøper en masse gasskjøretøy som kjører på gass. For begrepsbruken er at det skal være nullutslipp og biogass. Det er forskjellen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Vald og overgrep mot eldre skjer i dag i eit omfang som gjer det til eit samfunnsproblem. Nasjonal institusjon for menneskerettar sin rapport frå 2014 dokumenterte omsorgssvikt og overgrep som har ført til dødsfall, seksuell utnytting, grov tvang og neglisjering. Vidare vart det dokumentert ein utbreidd praksis som strir mot retten til å kontrollera eigen kropp og eiga helse, som ulegitimert tvang og tvangsmedisinering. Aftenpostens kartlegging av eldrevald frå 2018 viste at det skjedde minst 13 000 valdsepisodar på norske sjukeheimar i 2018. Ei nasjonal kartlegging av vald på sjukeheimar i 2019 viste eit urovekkjande høgt omfang av vald og psykiske overgrep utført av pleiarar mot bebuarar. Det er godt kjent at særleg personar med demens har høgre risiko for å verta utsette for vald og overgrep enn befolkninga elles. Stortinget har både i 2015 og i 2018 behandla forslag om ei kartlegging av menneskerettssituasjonen på norske sjukeheimar, men utan at det da fekk fleirtal. I denne innstillinga er det ein samla komité som står bak forslaget om å be «regjeringen etablere nasjonale retningslinjer for utredning og håndtering av eldrevoldssaker», og eit forslag om å «etablere meldeplikt til tilsynsmyndighetene når det er grunn til å tro at eldre blir utsatt for vold og overgrep.» Det vert vist til modellen for dette i Sverige. Komiteen understrekar at sjukeheimspasientar har klare pasientrettar, og at førebygging og avdekking av vald og at eldre vert sikra verdig omsorg, er eit ansvar for leiinga. Komiteen viser til forskrift om leiing og kvalitetsforbetring i helse- og omsorgstenestene som er innført, og til regjeringa sin plan for rekruttering, kompetanse og fagutvikling, kalla Kompetanseløftet 2025. Særleg peikar komiteen på satsing på etisk kompetanseheving i kommunane for å auka kunnskapen om helsefagleg etikk i tenestene. Frå 1. juli 2019 vart varslarordninga til Statens helsetilsyn utvida til å gjelda alle helseverksemder, også i kommunane. Helselovgivinga er justert slik at det no er tydeleggjort i lov at kommunane er pålagde å ha særleg merksemd retta mot at pasientar og brukarar kan vera utsette for eller stå i fare for å verta utsette for vald eller seksuelle overgrep. Ved ein inkurie står Senterpartiet ikkje inne i ein merknad om meldeplikt, der det vert vist til modellen i Sverige, som vi skulle vore med på. Komiteen sine medlemer frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV peikar i innstillinga på høgre grunnbemanning og fleire fagfolk på jobb, som kan gi meir tid til omsorg og forsvarleg behandling av alle bebuarar, og fremjar i innstillinga eit forslag om ein forpliktande opptrappingsplan for betre bemanning i eldreomsorga. Med dette tar eg opp dei forslaga som Senterpartiet er med på.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
No vert det fleirtal for å etablera ei meldeplikt til tilsynsmyndigheitene når det er grunn til å tru at eldre vert utsette for vald og overgrep. Eg er interessert i å høyra kva statsråden meiner ein kan gjera for å få til ei meldeordning for nestenhendingar, der det ikkje har skjedd, men ein er bekymra for at det kan skje. Eg tenkjer på ulegitimert tvang, f.eks. det at ein set brett føre skrøpelege pasientar så dei ikkje får reisa seg, som vi veit kan skje utan at det vert registrert, feilmedisinering, det at ein ikkje vert følgt på toalettet i tide, påtvinga bleiebruk osv. Dette er vanskeleg, men er òg ein del av det med menneskerettar og verdigheit i eldreomsorga. Vil ei meldeplikt og ei meldeordning òg kunne brukast for å gjera det lettare å varsla ei bekymring for at slike hendingar skjer, f.eks. ved ein sjukeheim?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Framstegspartiet fremjar forslag om å innføra ein «right to try» for ALS-sjuke, demenspasientar og andre med alvorlege diagnosar. Dette er ei lov som tillèt at pasientar med alvorleg sjukdom eller sjukdom der alle behandlingsalternativ er prøvde, men som ikkje kan delta i kliniske studiar, kan få tilgang til utprøvande behandling. Gjennom komitébehandlinga av forslaget har det kome fram at denne ordninga er kritisert og ikkje har fungert etter intensjonen i USA, som innførte eit slikt krav i 2018. Eg har som dei andre som har hatt ordet, stor forståing for at personar med demenssjukdom eller ALS og deira pårørande er i ein veldig vanskeleg situasjon. ALS er ein svært alvorleg sjukdom, og det er behov for meir kunnskap for å gi god helsehjelp og omsorg til personar med ALS. Senterpartiet meiner vi må gjera endå meir for å styrkja forskinga på hjernesjukdomar som ALS, MS og demens. Senterpartiet meiner òg at vi må sikra at ALS- pasientar som ønskjer det, får moglegheit til å delta i utprøvande behandling på ein måte som er sikker for pasientane. Utprøvande behandling skal som hovudregel givast som kliniske studiar og føreset at det er vurdert at behandlinga er fagleg forsvarleg og ikkje skader pasienten. Senterpartiet støttar fleirtalet i komiteen i at kliniske studiar er det viktigaste verkemiddelet vi har for å kunne tilby pasientane ny og utprøvande behandling. Regjeringa har lagt fram ein ny nasjonal handlingsplan for kliniske studiar, men vi i Senterpartiet er langt frå sikre på at det automatisk fører til ei slik dobling av kliniske studiar i sjukehus som det er sett mål om, og visjonen om at klinisk forsking skal verta ein integrert del av all klinisk praksis og pasientbehandling i 2025, om det vert ein realitet. Handlingsplanen må følgjast opp. Slik det er no, er ansvaret for oppfølginga av planen lagd til helseføretaka. I 2019 fremja Helsedirektoratet rapporten «Bedre kvalitet og sammenheng i tjenestene til personer som får ALS-diagnose». Rapporten peiker på ulike tiltak og aktuelle verkemiddel som kan gi betre kvalitet og samanheng i tenestene til personar med ALS. På bakgrunn av rapporten vart Helsedirektoratet bedt om å konkretisera tiltak som kan gjennomførast på kort og på lengre sikt. Blant tiltaka som er føreslått, er utarbeiding av nasjonale faglege råd i helse- og omsorgstenestene og opplæringsmateriell om ALS til tilsette og avgjerdstakarar i tenestene. Vi fremjar i dag forslag om at denne rapporten må følgjast opp gjennom ein plan med tiltak på både kort og lang sikt. Vi fremjar òg forslag om at pasientar med ALS må få moglegheit til å kunna delta i kliniske behandlingsstudiar og til å få ei vurdering hos Ekspertpanelet for spesialisthelsetenesta, og vi har òg eit forslag om auka finansiering av klinisk forsking på alvorlege sjukdomar som rammar sentralnervesystemet, slik som ALS, MS og demens. Dermed tar eg opp forslaga frå Senterpartiet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Stamcellebehandling for multippel sklerose vert i dag sett på som utprøvande behandling. Måten å sikra at fleire MS-pasientar som stamcellebehandling vert vurdert å vera nyttig for, får eit tilbod, er å gjera det gjennom ein nasjonal klinisk studie. I dag går det føre seg ein slik studie, som fleire har vore inne på, den såkalla RAM-MS-studien. Når resultata ligg føre, kan det altså vera aktuelt å vurdera behandlinga som ei standardbehandling, gjennom ei vurdering i Nye metodar. Senterpartiet er i innstillinga med i merknader som seier at faglege vurderingar skal leggjast til grunn for å vurdera i kva grad stamcellebehandling for MS-pasientar skal sest på som utprøvande behandling eller som standardbehandling. Hjernerådet har som sagt i høyringsuttala si påpeikt at slik behandling ikkje er den rette behandlinga for alle. Kunnskapsgrunnlaget viser til no at effekten er meir markant for attakkvis MS enn for andre typar MS. Hjernerådet viser òg i høyringsuttala si til behovet for å styrkja hjerneforskinga i Noreg dersom ein skal få hjelpt MS-pasientar og andre hjernepasientar og få gitt dei best mogleg behandling. Da vil eg visa til Senterpartiets forslag i den førre saka om meir forsking, eit forslag som ser ut til å få fleirtal i dag sidan både SV, Framstegspartiet og Arbeidarpartiet uttalte at dei ville støtta det. I denne saka støttar Senterpartiet altså det fleirtalet som står bak innstillinga til vedtak: «Stortinget ber regjeringen snarest foreslå tiltak for å sikre at et økt antall MS-pasienter får delta i klinisk utprøving av stamcellebehandling i Norge, og informere Stortinget på egnet måte.»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Eg synest at dette er ei ganske så spesiell sak. Eg har ikkje opplevd maken, at ei budsjetteinigheit skal føra til eit krav om straks å autorisera nye helsepersonell. Det har eg ikkje opplevd før, og eg håpar det ikkje er denne måten vi skal gå fram på ved seinare vurderingar av kven som skal få autorisasjon som helsepersonell i Noreg. Eg synest faktisk det er ganske så useriøst, om eg får lov til å bruka det som eit parlamentarisk uttrykk. Det handlar ikkje om politikk å tildela autorisasjon. Det skal byggja på faglege krav, medrekna utdanning, innhaldet i yrkesrolla, pasientsikkerheit og kvalitet, og internasjonale forhold. Ein autorisasjon gir ein tittelbeskyttelse, slik at brukarane veit at dei som bruker tittelen, har visse kvalifikasjonar. Det kan ein ikkje vedta i Stortinget utan ei saksutgreiing. Den høyringa som det er sendt ut på no, har frist 4. juni. Så er det slik at Stortinget allereie har vedtatt at naprapatar og osteopatar skal få offentleg autorisasjon. Så slik er ikkje denne høyringa heilt reell heller. Det er no iallfall veldig bra at fleirtalet i denne salen ikkje kortsluttar høyringa og vedtar autorisasjon direkte i lova i Stortinget her i dag, men at ein skal venta til høyringa er avslutta. Senterpartiet fremjar forslag i dag om at regjeringa må følgja opp sitt eige høyringsforslag når høyringsfristen er ute. Det er òg interessant å høyra kva som kjem inn på høyringa, for det er ei kjensgjerning at Helsedirektoratet er imot. Dei finn ikkje grunnlag for å anbefala autorisasjon av naprapatar, osteopatar og logopedar, men dei anbefaler ei eiga autorisasjonsordning for paramedisinarar. Senterpartiet er ikkje imot autorisasjon av alle desse yrkesgruppene, men vi er ikkje med på å gå inn på dette gjennom ein sånn type saksbehandling i Stortinget, gjennom eit Dokument 8-forslag, som i realiteten skjer på bakgrunn av ei krangling mellom regjeringspartia og budsjettpartnarar, der dei hadde ei einigheit i statsbudsjettet, der Framstegspartiet vart tvinga til å gå inn på at dei som tilbyr alternativ medisin, ikkje lenger skulle ha momsfritak. Det stod jo Senterpartiet og Framstegspartiet saman om. Men uansett kan ein ikkje følgja opp eit budsjettvedtak på denne måten. Eg vil iallfall ta avstand frå at Stortinget skal opptre som eit «autorisasjonskontor». Med dette fremjar eg det forslaget Senterpartiet er ein del av.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Forslaget om ny sjukehusstruktur i Innlandet har gått føre seg i fleire år og etter ein typisk prosess for sjukehusstruktur i helseføretaksmodellen. Saka har naturlegvis skapt debatt. Ingenting er vel viktigare enn tryggleiken i lokalsamfunna, enn akuttilbod og tilgang til gode spesialisthelsetenester. Innlandet er ein region med store avstandar. Difor betyr struktur ekstra mykje. Det var i føretaksmøtet 8. mars 2019 helse- og omsorgsministeren vedtok det såkalla målbildet for utviklinga av Sjukehuset Innlandet HF. Det skal ifølgje statsråden skje ei samling av spesialiserte funksjonar innan somatikk, psykisk helsevern og tverrfagleg spesialisert rusbehandling i eit nytt akuttsjukehus, Mjøssjukehuset, eit akuttsjukehus på Tynset og framleis sjukehusdrift ved to av dagens somatiske sjukehus i form av eitt akuttsjukehus og eitt elektivt sjukehus med døgnfunksjonar. Det har vore ganske stor oppslutning lokalt rundt dette såkalla målbildet, men fleire høyringsinstansar oppgir ulike føresetnader for støtta si. Eit gjennomgåande trekk ved høyringsfråsegnene til kommunane er at dei føreset eller tar til orde for at Mjøssjukehuset eller akuttsjukehuset skal lokaliserast nærmare eigen kommune. Senterpartiet fryktar, ut frå erfaringane frå sjukehusplanlegginga i Oslo, at ei utgreiing av det såkalla nullalternativet etter at målbildet er vedtatt, ikkje sikrar ei reell utgreiing. Difor fremjar vi i dag forslag om at nullalternativet må greiast ut som eit reelt alternativ for utvikling av Sjukehuset Innlandet HF før det vert gjort vedtak om framtidig sjukehusstruktur, målbilde, i føretaksmøtet. Eg registrerer at Arbeidarpartiet allereie har konkludert på det. Vi meiner at vi må få ei seriøs utgreiing av dette før vi gjer endeleg vedtak. Vi er bekymra for at Sjukehuset Innlandet er pålagt ein ganske stor spareplan som inneber reduksjon av sengekapasitet, raskare utskriving, samlokalisering av tenester og redusert bemanning for at dei skal kunna klara å realisera den nye sjukehusstrukturen. Vi meiner det er uheldig at ein vert pålagd å samla funksjon og fagmiljø før eit nytt bygg står klart. Difor fremjar vi i dag forslag om å be regjeringa styrkja eksisterande pasienttilbod og fagmiljø innanfor både somatikk og psykisk helsevern inntil ny sjukehusstruktur er vedtatt og realisert. Vi føreslår òg at det må sørgjast for at sjukehuskapasiteten i Innlandet vert tilsvarande dei framtidige behova til befolkninga, og at ein hindrar at ein får ein kapasitet som er basert på ein føresetnad om auka effektivisering, kutt i døgnbehandling og stor oppgåveoverføring til kommunane. Med det fremjar eg forslaget som Senterpartiet har saman med SV.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Som statsråden sa i sitt innlegg, gjorde styret eit vedtak den 22. april i år om at det som ein del av konseptfasen «skal utredes et reelt nullalternativ» – null-pluss-alternativ – «som fremstilles sammenlignbart med øvrige alternativer». Sånn sett kan ein vurdera at dette representantforslaget er overflødig, men vår bekymring kjem etter erfaringa med det som skjer i Oslo. Dersom ein utgreier eit slikt reelt null-pluss-alternativ og ein vurderer at ein vil gå vidare med det, vil det vera i strid med det målbildet som er vedtatt, uansett korleis ein snur og vender på det, for der står det at det skal vera ei samling. Korleis vurderer statsråden det som ei reell utgreiing, når det er heilt i strid med det målbildet som er vedtatt?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Vi er opptatt av det prinsipielle når det gjeld korleis sykehusprosessar skjer i helseføretaka. Slik det har vore i både Oslo og Innlandet, begynner ein på ein måte med å vedta politisk kva som er målet, og så skal ein utgreia etterpå. Det er interessant viss eg oppfatta statsråden sitt svar rett – at det er slik at statsråden opnar opp for å gjera om på vedtaket om målbildet frå 2019, eller kva tid det var, dersom utgreiinga skulle tilseia noko anna. Er det slik at det målbildet som er vedtatt, kan justera seg etter kva utgreiingane viser og kva ein da vurderer som den mest realistiske strukturen å gå vidare med?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Det er litt spesielt å verta skulda for å vera eit parti som forsvarar systemet, av partiet som var det som gav fleirtal for nettopp ei lovfesting av Beslutningsforum og systemet Nye metodar. Eg vil gjerne minna Framstegspartiet om akkurat det. I dag fremjar Framstegspartiet forslag om å gi Luxturna til pasientar som har behov for det, mens Senterpartiet og SV fremjar forslag om å be regjeringa «utrede en alternativ betalingsmodell for behandlinger som tas i bruk i spesialisthelsetjenesten, der betalingen beregnes ut fra den observerte helsegevinsten etter at behandlingen er tatt i bruk». Vi støttar altså ikkje forslaget frå Framstegspartiet i dag. Det forslaget som vi fremjar, er tatt opp frå Retinitis Pigmentosa Foreningen og er ein alternativ betalingsmodell der betalinga er resultatbasert, dvs. at helsetenesta forpliktar seg til å betala ein avtalt maksimalpris i årlege ratar viss behandlinga har den forventa langtidseffekten, men at betalinga i motsett fall vert avkorta. Dette er etter modell frå Danmark, som har tatt i bruk ein liknande modell. Både Arbeidarpartiet og Framstegspartiet skriv i merknadene sine at dei ikkje kan støtta Senterpartiet sitt forslag fordi dei meiner det grip inn i den pågåande evalueringa av systemet Nye metodar. Slik eg les mandatet for den evalueringa, står det ingenting om å sjå på finansiering og nye finansieringsmetodar, slik vi føreslår her, så det er faktisk ikkje eit argument, men det er noko som ein sjølvsagt kan få til ei utgreiing av parallelt med det som no skjer. Når Arbeidarpartiet skriv i innstillinga at dei ikkje kan støtta det fordi ei eventuell endring av prismodellen bør vera gjenstand for ei grundig utgreiing, er det jo nettopp det dei får. Vi føreslår ikkje å innføra dette, vi føreslår nettopp ei utgreiing, og eg stussar over at dette forslaget ikkje kan få fleirtal, at ein ikkje kan vera med på ei utgreiing av dette. For det er ikkje berre denne pasientgruppa som kunne ha nytt godt av ein slik alternativ prismodell, men òg andre pasientgrupper med sjeldne sjukdomar der ein ikkje kan dokumentera langtidseffekten med ein gong. Med det tar eg opp forslaget frå Senterpartiet og SV.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2021-05-25:
Senterpartiet støttar intensjonen i dette representantforslaget, men vi meiner at ein klimaplan for helsesektoren i første omgang må gjelda for sjukehus og spesialisthelsetenestene. Bakgrunnen for det er at vi meiner det vert feil og byråkratisk å laga ein klimaplan der klimaomstillinga i helsetenesta i kommunane ikkje skal vera ein del av den ordinære klimasatsinga som skal og må skje i kommunal sektor. Difor meiner vi at ein klimaplan for helsetenesta må omhandla spesialisthelsetenesta, og vi fremjar forslag om det. Vi meiner at alle helseføretak må få plikt til å utarbeida ein klimaplan med eit overordna mål om ein klimanøytral sektor. Vi meiner òg at klimaomsyn må vurderast når helseføretak planlegg for ny sjukehusstruktur. Å sentralisera tilbod eller å byggja nytt storsjukehus til fordel for lokalsjukehus kan føra til auka klimagassutslepp, både gjennom auka pasienttransportar og gjennom auka reiseveg for eit stort tal tilsette. Å ta vare på tenlege bygg framfor å riva og byggja nytt vil òg kunne ha betyding for å redusera klimagassutslepp. Vi fremjar difor forslag om at helseføretaka i utviklingsplanane sine for framtidig struktur og tenestetilbod vert pålagde å synleggjera og leggja vekt på å redusera klimakonsekvensane. Med det tar eg opp Senterpartiets forslag.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Dette er et tema vi har hatt oppe til debatt flere ganger gjennom denne stortingsperioden, og det gjør inntrykk å høre de historiene vi leser om i media fra norsk eldreomsorg. Det er vold og overgrep, mellom både pasienter og beboere i institusjoner. Det kan være fra pårørende, eller det kan være fra ansatte. Og det kan være ansatte som utsettes for vold i jobben sin. Alt dette gjør inntrykk. Alt dette er vi nødt til å ta et politisk ansvar for å redusere. Det gjør Arbeiderpartiet, sammen med de andre rød-grønne partiene, ved å fremme forslag om en forpliktende opptrappingsplan for bedre bemanning i eldreomsorgen. Hele komiteen har samlet seg bak forslagene om at vi trenger å etablere nasjonale retningslinjer for utredning og håndtering av eldrevoldssaker, og forslaget om å etablere en meldeplikt til tilsynsmyndighetene når det er grunn til å tro at eldre blir utsatt for vold og overgrep. Men man kommer bare så langt med krav. Man kommer ikke i mål hvis man bare skal peke på dem som skal gjøre jobben, uten å sørge for at de får tilstrekkelig med ressurser for å følge det opp.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
For halvannet år siden hadde Aftenposten en artikkelserie som avslørte at det hadde vært 13 000 avvik knyttet til voldsepisoder i eldreomsorgen. Magasinet Sykepleien har hatt en tilsvarende dekning. En del av det som har framkommet i disse artiklene, er så alvorlig at det er snakk om lovbrudd. Likevel hører vi veldig lite om at det faktisk etterforskes, tiltales og påtales i denne sektoren. Gjør vi nok for å sikre rettssikkerheten til dem som har vært utsatt for så alvorlige overgrep i eldreomsorgen?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Jeg kan egentlig slutte meg til mye av det som representanten Stensland sa. Vi er jo glade for at denne pasientgruppen nå får et behandlingstilbud, og at det har skjedd gjennom de beslutningskanalene som vi står bak. I denne saken som vi behandler her, peker Arbeiderpartiet, sammen med Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, på at det er problematisk at det er manglende åpenhet og etterprøvbarhet i systemene for nye metoder. Det er også en debatt som var oppe den gangen Beslutningsforum ble lovfestet. I tillegg ser vi med bekymring på at det stadig vekk er flere innsamlingsaksjoner til behandling i sosiale medier, gjennom spleiser og så videre. Det er vanskelig å se at folk da blir avhengig av å ha et stort nettverk og egen god økonomi for å få tilgang til behandling. Vi ser også at en del av de beslutningene som tas, ikke nødvendigvis er gode for samfunnet som helhet. Det at en beslutning er god for budsjettet til det enkelte sykehus, kan likevel gjøre at en kommune får store ekstrakostnader, det være seg knyttet til hjelpemidler, medisinsk oppfølging eller personell, og det kan også knytte seg kostnader til uførhet og trygdeutbetalinger som følge av det. Derfor er jeg veldig glad for at det er en enstemmig komité som stiller seg bak forslaget – som da er innstillingen i saken: «Stortinget ber regjeringen utrede hvordan Beslutningsforum for nye metoder kan ta best mulige beslutninger på tvers av spesialisthelsetjenesten og den kommunale helse- og omsorgstjenesten, slik at man sikrer gode samfunnsøkonomiske beslutninger.» Det er en del av det paradokset vi har sett her i denne saken: at det er en pasientgruppe som kanskje får store varige funksjonsnedsettelser som egentlig ender med å koste samfunnet mer enn det behandlingen gjør. Men så er det også en bekymring at stadig flere slike saker tas inn i Stortinget, for det er også med på å undergrave det systemet som skal gi likeverdig tilgang til pasientbehandling.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2021-05-25:
Jeg vil holde et innlegg både som sakens ordfører og for Arbeiderpartiet, så her blir det litt begge deler i samme innlegg. Jeg synes dette er et spennende forslag som representantene fra SV har lagt fram. Det er liten tvil om at det er stort engasjement blant ansatte i helsetjenesten for at helsetjenesten også skal ta sitt ansvar for å redusere klimagassutslipp og også utarbeide en klimaplan for helsesektoren. For det er et paradoks at helsesektoren, som skal hjelpe oss til å leve et godt liv, enten gjennom forebygging eller behandling, også gjennom sin virksomhet bidrar til utslipp, til klimafotavtrykk, som også kan bidra til å skade folkehelsen. Det er en samlet komité som peker på hvilken påvirkning helsesektoren har for klimagassutslippene, og som også merker seg at helsetjenesten i Storbritannia har satt seg som mål å være klimanøytral i hele verdikjeden innen 2050. Så selv om disse forslagene ikke får flertall i dag, regner jeg med at mange partier synes det vil være spennende å følge med på det som skjer med helsetjenesten i Storbritannia, og hva de kan komme til å få til. Jeg tar opp de forslagene som Arbeiderpartiet er med på. Arbeiderpartiet vil også stemme subsidiært for forslag nr. 4, fra Senterpartiet. For øvrig anbefaler jeg komiteens tilråding.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
I dag behandler vi et representantforslag fra Fremskrittspartiet om nasjonale retningslinjer og meldeplikt i eldreomsorgen, for å motvirke vold og overgrep mot eldre. For Fremskrittspartiet er det viktig at ingen eldre i vårt land skal føle frykt for å bli utsatt for vold og overgrep, men dessverre er det eldre som opplever dette, og det er også dessverre til dels liten oppmerksomhet om dette problemet. Eldre lider fordi volden ikke blir forhindret eller stoppet. Studier har avdekket at særlig hjemmeboende eldre utsettes for vold og overgrep, men beklageligvis forekommer dette også på sykehjem. Det viser bl.a. en nasjonal kartlegging fra 2019 som ble utført av forskere fra NTNU. Ikke bare framkom det at dette forekommer, men det viste seg å være et urovekkende høyt omfang av vold, overgrep eller forsømmelser. Det er et stort behov for å sette inn ytterligere tiltak mot vold og overgrep overfor eldre på sykehjem, slik at det i større grad kan avverges og følges opp. Vi kan ikke akseptere at syke og pleietrengende eldre på sykehjem opplever slike grufulle hendelser. Det er riktignok i de senere år gjort flere tiltak for å forebygge slike hendelser i Kommune-Norge. Det har også fra regjeringens side vært en satsing på å øke kunnskapen og kompetansen til ansatte i helse- og omsorgstjenestene. Men dette er tydeligvis ikke nok. Derfor må vi snarest få på plass en nasjonal utredning for å håndtere eldrevoldssaker og en meldeplikt til tilsynsmyndighetene når det er grunn til å tro at eldre blir utsatt for vold og overgrep. Det kan være verdt å nevne at det i dag er meldeplikt til barnevernet når det er grunn til å tro at barn blir utsatt for bl.a. vold og overgrep. Våre eldre fortjener en verdig og trygg alderdom, enten man er hjemmeboende eller på sykehjem. Derfor er jeg fornøyd med at Fremskrittspartiet får støtte til at dette nå tas tak i, nettopp for å styrke tryggheten i de eldres hverdag. Det å bekjempe slike grufulle hendelser som vold og overgrep er noe som må settes høyere på dagsordenen. Man kan gjerne lage planer, men hvis de ikke følges opp, har heller ingen plan en hensikt. Fremskrittspartiet er utålmodige, og derfor mener vi at det er riktig å sette i gang med nasjonale ordninger og meldeplikt med en gang.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Statsråden var i starten av sitt innlegg selv inne på enigheten med Fremskrittspartiet i budsjettet. Det er vel kjent at det er en sak man har holdt på med i flere år. Mitt spørsmål blir da: Hva er det som har gjort at det har tatt så lang tid, at man ikke har fulgt opp Stortingets tidligere vedtak og budsjettenigheten med Fremskrittspartiet og at det først kommer på høring nå?
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2021-05-25:
Dette representantforslaget handler altså om å legge til rette for at Luxturna skal bli gjort tilgjengelig for norske pasienter som kvalifiserer til en slik behandling. Mange har fått med seg historien til den 28 år gamle gutten som bl.a. TV 2 har hatt reportasje om. Engasjementet i saken har vært stort, da flere medier har hatt dette i fokus. Dersom han ikke skulle få behandling, ville han bli blind. Denne gutten er en av under ti personer som ville fått operasjon dersom Luxturna ble godkjent. Felles for disse er at man har startet innsamlingsaksjoner for å finansiere behandlingen, og ikke minst redde synet. For Fremskrittspartiet er det viktig å ta tak i slike saker. Jeg registrerer at andre partier har mer i fokus å forsvare system istedenfor å løse hverdagsutfordringer for folk i vårt land. Det er slike saker som engasjerer. Jeg tror det er svært få av de som har lest dette i mediene, sett på tv og fått med seg innslagene, som synes det er greit at vi fortsetter slik. For Fremskrittspartiet er det meningsløst at staten ikke skal dekke en slik type behandling. Det er bare oppsider, ingen nedsider, for dem det gjelder. Alternativt vil disse personene, dersom man mister synet helt, ha et langt større hjelpebehov fra det offentlige gjennom hele livet. Det vil bare være et tap for alle, særlig de personene det gjelder, som vil få sin livskvalitet kraftig forringet. Uten en behandling kan det bety at de ikke kommer i arbeid, hvilket også betyr økte kostnader for samfunnet, og de kostnadene vil i mange tilfeller langt overgå kostnadene ved en operasjon. Når det finnes en slik behandling, mener Fremskrittspartiet det er urimelig at staten ikke skal finansiere ved slike typer sykdommer. Vi kan ikke ha det slik at enkeltpersoner må ty til innsamlingsaksjoner fordi man er mer opptatt av å forsvare et system. Jeg registrerer at det politisk ikke er flertall for forslaget, og har heller ikke vært det. Derfor var det gledelig at Beslutningsforum for nye metoder har bestemt at Norge skal starte opp behandling med Luxturna. Mest gledelig er det for de personene dette gjelder. Endelig kan de få den behandlingen som Fremskrittspartiet også har ment de skulle få. Fremskrittspartiet kommer ikke til å slutte å komme med slike forslag dersom det kan hjelpe folk til å få et bedre liv. Med dette tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-25:
Å bli gammel skal ikke være en vond opplevelse. Å sende sine foreldre eller besteforeldre på institusjon skal føles trygt. Å jobbe på institusjon skal også føles trygt. Slik er det ikke i dag for mange. Det må vi gjøre noe med. Da er det bra at hele komiteen er enige om å etablere nasjonale retningslinjer og gi en meldeplikt dersom det er grunn til å tro at eldre blir utsatt for vold og overgrep. For SV er det nesten blitt en tradisjon, en årlig øvelse, å fremme et forslag om å kartlegge i hvilken grad eldres menneskerettigheter blir brutt. Det har blitt stemt ned hele tiden. Nå har vi fremmet det på nytt, og nå håper vi på støtte – særlig fra Fremskrittspartiet, som sier fine ting fra talerstolen, men jeg håper at de også støtter forslaget. Retningslinjer og meldeplikt er fint, men det løser ikke problemene. Det største problemet er bemanningskrisen landet står oppi. Vi mangler helsefagarbeidere, vi mangler sykepleiere, vi mangler leger. De som jobber med eldre, må løpe fortere og fortere og har ikke tid til å hjelpe. Vi trenger rett og slett flere folk på jobb, med hele og faste stillinger, i eldreomsorgen. Da blir det tid til å roe ned han som er urolig fordi han begynner å glemme, eller hun som har mistet mannen og trenger en skulder å gråte på. SV fremmer i en annen sak forslag om en bemanningsnorm på sykehjem, men sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet fremmer vi her også forslag om en opptrappingsplan for bedre bemanning i eldreomsorgen. Skal vi sikre en verdig, trygg og god alderdom, må vi forstå at vi ikke kan drive omsorg på sparebluss. Alle retningslinjer og meldeplikt er fint, men det hjelper ikke de eldre som har gått gjennom dette. Vi må ansette flere folk med hele og faste stillinger i eldreomsorgen.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-25:
Vi har en bemanningskrise. Tallene for 2035 sier at vi vil mangle 28 000 sykepleiere og 18 000 helsefagarbeidere. Det er gamle tall. Nye tall som vi fikk denne måneden, viser at det er enda verre. Mange som søker om å jobbe med de eldre i kommunene, får ikke tilbud om hele, faste stillinger. Jeg søkte på det nå, på finn.no, og det er veldig vanlig at det bare er deltidsstillinger, over hele landet. Hva vil regjeringen gjøre – hvis regjeringen vil – for å få flere hele og faste stillinger for dem som jobber med de eldre, slik at vi kan få flere som kan hjelpe folk, ikke bare en meldeplikt?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-25:
Denne sykdommen, ALS, er en helt forferdelig sykdom. Jeg har hatt mange viktige samtaler med folk som er medlemmer i Alltid Litt Sterkere. De har endret synspunktet mitt. Disse pasientene har ikke tid. Forskning og kliniske studier er bra, men det vil ikke hjelpe dem som har ALS i dag. Derfor har SV fremmet et forslag – med noen språkendringer – om at Stortinget ber regjeringen foreta en ny vurdering av å innføre «right to try» i Norge for ALS-syke. SV vil ikke støtte forslaget fra Fremskrittspartiet om enda flere grupper, og vi trenger en ordning som kan virke godt i Norge, ikke bare kopiert fra USA, som har hatt det. Derfor må vi ha en ny vurdering. Jeg vet at regjeringen er imot i den første vurderingen, men hvis det er flertall på Stortinget, vet de at det vil være flertall for en ny ordning for disse pasientene. Hvis ikke må SV vurdere å stemme for den amerikanske ordningen, men jeg håper vi får flertall for at regjeringen vil se på et nytt system. «Right to try» er ikke et svar alene. Det er forskning, utprøving og testing som kan gi medisiner som kan behandle godt. Men det vil ta tid, noe disse pasientene ikke har. Jeg kan ikke si fra talerstolen at ordningen vil redde folk, men den kan gi håp. Håp er den eneste medisinen ALS-syke kan få. SV stemmer helhjertet for Senterpartiets forslag om at flere ALS-pasienter kan få delta i kliniske behandlingsstudier, flere tiltak for ALS-pasienter og mer finansering av klinisk forskning på alvorlige sykdommer, som ALS. Jeg fremmer det løse forslaget som jeg snakket om.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-25:
Det var et klokt initiativ fra Fremskrittspartiets side å ha en sak om MS, og det er bra at SV, Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet kan samles og jobbe sammen for å få et flertallsvedtak: «Stortinget ber regjeringen snarest foreslå tiltak for å sikre at et økt antall MS-pasienter får delta i klinisk utprøving av stamcellebehandling i Norge, og informere Stortinget på egnet måte.» Dette vedtaket støtter opp under norske forskningsmiljøer, og ikke minst: Det gjør at mange MS-pasienter slipper å måtte reise til utlandet. Det er bra. Så er SV på MS-pasientenes vegne mer utålmodig enn flertallet i denne saken. SV mener vi allerede nå har tilstrekkelig kunnskap til at vi i komiteens innstilling uttaler at vi «støtter MS-forbundet og Hjernerådets synspunkt om at stamcellebehandling bør bli standardbehandling for MS-pasienter som kan profitere på en slik behandling, og ber derfor regjeringen sikre nødvendig styrking av behandlingsapparatet». De som har MS, kan ha mye smerter. Jeg må også si til regjeringen at jeg håper de også, i koronasituasjonen, jobber for at disse kan få den medisinen mange av dem får, og det er medisinsk cannabis. Det har vært viktig for dem for at de ikke skal ha så mange smerter hele tiden. Så jeg håper at regjeringen også jobber med denne saken.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-25:
SV har skrevet en merknad for å styrke behandlingsapparatet for å få mer stamcellebehandling i Norge. Har regjeringen noen planer for å styrke behandlingsapparatet for stamcellebehandling i Norge for at flere kan få det i Norge når alle testene er ferdige?
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-25:
SV vil ikke at Stortinget skal være et «autorisasjonskontor». Jeg har snakket med Bent Høie og spurt Bent Høie mange ganger om å autorisere logopeder, men jeg foreslår ikke i salen at Stortinget skal overstyre faglige råd som nå er på høring. Det er bare en sak om helselogoped: Jeg skal ikke stemme for å autorisere logopeder nå. Men det er litt rart at det på høringen var helselogoped, ikke logoped. Jeg har ikke hørt dette ordet før. Dette skjer ikke i andre land. Jeg har snakket med noen av de organisasjonene som jobber med dette. Norsk Logopedlag, Sunnaas sykehus, ParkinsonNet, Parkinsonforbundet og Afasiforbundet sier veldig tydelig at hvis vi skal autorisere logopeder, må det være logopeder og ikke helselogopeder. Det er viktig for at de kan jobbe i både skole- og helsesektoren, for mange av dem jobber forskjellige steder noen ganger i uka. SV vil ikke stemme for å autorisere nå. Vi vil vente på høringen for at faglige råd skal styre autoriseringsordningen, ikke Stortinget.