Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-06-08:
Det var en glad Jon Lilletun vi hørte nå. Han var glad for det meste av det som stod i meldingen og for så vidt i innstillingen, og SND blir møtt med en mur av velvilje i meldingen og kanskje forsterket i innstillingen. Jeg vil anta at de som jobber i SND, i mindre grad har registrert det i de årlige budsjettforhandlingene med de samme partiene. Forutsigbare rammebetingelser er myndighetenes viktigste bidrag til et lønnsomt og nyskapende næringsliv. Skal Norge være et attraktivt land å investere i og drive virksomhet fra, må de samlede rammebetingelsene tåle internasjonal sammenlikning. I en nylig utkommet årbok som viser i hvor stor grad hvert enkelt land har lagt forholdene til rette for et konkurransekraftig næringsliv, rangerer Norge stadig dårligere. De siste fire årene har Norge falt fra en femte til en tjuende plass på listen over konkurransedyktige land. På sentrale områder som skatte- og avgiftsbetingelser, forutsigbarhet, forskning og utvikling, tilgang på kvalifisert arbeidskraft og et entreprenørvennlig regelverk ligger Norge svært dårlig an. Istedenfor å forbedre disse sentrale rammebetingelsene har Regjeringen i inneværende års budsjett foreslått, og faktisk fått gjennomslag for, rekordhøye skatte- og avgiftsøkninger som direkte rammer bedriftenes konkurranseevne. Sammenliknet med slike grunnleggende rammebetingelser for verdiskaping blir SNDs betydning for næringsutvikling og nyskaping begrenset. Høyre vil derfor fortsatt prioritere bedre rammebetingelser for alt næringsliv fremfor bedriftsrettet støtte gjennom SND. Et reformert SND kan på den annen side fungere som et nyttig supplement til gode generelle rammebetingelser. Jeg er fornøyd med at den gjennomførte evalueringen av SNDs virksomhet viser at institusjonen har gjennomført sine oppgaver på en god måte siden den ble opprettet i 1993. Det er samtidig viktig å ta innover seg at de mange retningslinjene for SNDs virksomhet kan være innbyrdes motstridende og gjøre det vanskelig å ha et klart fokus på SNDs arbeid. Og disse motstridende målsettingene fortjener nok Jon Lilletuns bemerkning om umenneskelig mange retningslinjer. Jeg mener det er behov for å nedfelle en mer enhetlig målsetting for SNDs arbeid. Selv om Regjeringen legger opp til større fleksibilitet i bruken av virkemidler og peker på nyskaping som et viktig satsingsområde, mangler en avklaring av hvilke typer virkemidler SND skal prioritere. Stortingsmeldingen bærer derfor i stor grad preg av å være et pliktløp fra Regjeringens side. SNDs virksomhet beskrives, men det foretas få politiske veivalg for den fremtidige virksomheten. Høyre mener at målet med virkemidlene som formidles gjennom SND, må være: 1. å skape lønnsomme bedrifter som gir gode og varige arbeidsplasser2. å få mest mulig privat næringsliv ut av hver statlig krone3. å sikre at samfunnsøkonomisk lønnsomme prosjekter også blir bedriftsøkonomisk lønnsomme, ved bruk av virkemidler som tilskudd, garantier og risikolån SNDs virksomhet må være rettet mot områder der markedet og private tilbud ikke fungerer tilfredsstillende. Evalueringen tilsier at markedssvikten er størst innenfor kompetanseutvikling rettet mot små og mellomstore bedrifter. SND bør derfor rette en betydelig større del av innsatsen mot kompetanseheving og rådgivning overfor nyskaping og små og mellomstore bedrifter. Fokus bør dreies fra å avhjelpe en situasjon med markedssvikt i kredittmarkedet, til å rette økt oppmerksomhet mot markedssvikt i kompetansemarkedet. Jeg mener at idé-, utviklings- og kommersialiseringsfasene er de vanskeligste fasene i bedriftenes utvikling. I mange tilfeller er det i denne perioden vanskelig å hente inn nødvendig investeringskapital. Dette skyldes både at det er forholdsvis få investorer som er interessert i og har kompetanse til å vurdere prosjektene på så tidlige stadier, og at mange gründere er skeptiske til å dele ut ideene sine før de kan patenteres. Offentlig medvirkning i form av direkte tilskudd, ansvarlige lån eller garantier kan bidra til at mange prosjekter kommer over denne første kneika. Skal en treffe de potensielt mest lønnsomme prosjektene, krever det imidlertid at det offentlige har eller er i stand til å kjøpe inn kompetanse som kan vurdere potensialet i prosjektene. SND bør derfor konsentrere sine virkemidler til disse fasene i bedriftenes liv. Såkornmodellen er i denne sammenheng et egnet virkemiddel. Høyre mener midlene Stortinget har bevilget til et statlig investeringsselskap, isteden bør brukes til å styrke ordningen med såkornfondene. Det kommer vi imidlertid tilbake til i en senere sak i dag. Vi har også vist til at det i en del områder der næringsvirksomheten fra før er svakt utviklet, kan være vanskelig å finne alternative anvendelser for investert kapital. Driftsmidler og andre verdier knyttet til den lokale virksomheten er derfor mindre egnet som sikkerhet. Resultatet er at banker og private investorer kvier seg for å engasjere seg i prosjekter med så stor risiko. Jeg mener at det er en målsetting å legge til rette for lønnsomt næringsliv i hele landet, og mener derfor at det i enkelte tilfeller kan være riktig av det offentlige å avlaste risiko i slike prosjekter enten gjennom såkornfond eller gjennom å garantere for deler av lånebeløpet. Det understrekes imidlertid at slik statlig risikoavlastning ikke må svekke incentivene til lønnsom drift og budsjettdisiplin for selskapet og aktiv medvirkning og oppfølging fra investorer og kredittinstitusjoner. Av samme grunn bør det offentlige heller ikke gå inn på eiersiden. Høyre ønsker at SNDs virkemiddelbruk skal konsentreres om fem hovedelementer: 1. støtte til kompetanseheving, f.eks. internasjonalisering, i små og mellomstore bedrifter der dette ikke tilbys i det private markedet2. støtte og risikoavlastning i de første fasene av nyskapingsprosjekter3. risikoavlastning i venturefond, som i START-fondet og de regionale såkornfondene4. risikoavlastning i prosjekter med stort potensial, men der den alternative anvendelsen av kapitalen er liten5. samfunnsøkonomisk lønnsomme fellesprosjekter, FoU, infrastruktur, nettverksbygging osv. der verdien av tiltaket er større enn nytten for hver enkelt bedrift De delene av SNDs virksomhet som konkurrerer med privat kredittformidling, investeringsfond eller kompetanseutvikling, bør følgelig avvikles. Høyre ønsker derfor å avvikle lavrisikoordningen, som i stor utstrekning opererer på det ordinære lånefinansieringsmarkedet, og SND Invest, som opptrer som strategiske investorer i modne bedrifter. Tilskudd, risikolåneordninger og garantiordninger bør samtidig rendyrkes som støtte til nyskaping og bedrifter i etableringsfasen. Jeg tar opp forslagene nr. 1, 2 og 3 i dagens innstilling.