Kari Lise Holmberg (Høyre), 2004-11-23:
Evnen til å bruke språket skriftlig og muntlig er en av de viktigste forutsetningene for å delta og posisjonere seg i samfunnet. Høyre, som Regjeringen, mener utgangspunktet må være at det først og fremst er den enkelte innvandrer selv som har ansvaret for å delta aktivt i samfunnslivet. Men samfunnet må selvfølgelig på sin side på en hensiktsmessig måte legge forholdene til rette for at dette faktisk skal bli mulig. Det er et avhengighetsforhold mellom to parter, samfunnet og innvandrerne, men ansvaret må først og fremst ligge hos den enkelte innvandrer. Med dette lovforslaget om rett og plikt til norskopplæring som vi behandler nå i dag, mener vi at sjansene for å delta og finne seg godt til rette i det norske samfunnet vil bedres betraktelig. Både regjering og storting har tatt tak i integreringspolitikken. Fra og med 1. september i år er samtlige kommuner pålagt å gi nyankomne flyktninger og innvandrere et individuelt tilrettelagt introduksjonsprogram. I løpet av to år skal deltakerne lære norsk og samfunnskunnskap og få yrkesrettet trening, eventuelt annen utdanning. Dagens forslag om rett og plikt til norskopplæring skal fange opp dem som faller utenfor og ikke kommer inn under introduksjonsprogrammet. Tilbudet i dagens forslag er 300 timer undervisning, hvorav 250 timer er til norskopplæring og 50 timer til samfunnskunnskap. I tillegg skal det være mulig, etter individuelle behov, å få til en utvidelse til i alt 3 000 timer. Jeg er sikker på at vi med dette legger forholdene svært godt til rette for en mye bedre integrering i det norske samfunnet enn den praksisen vi har hatt til i dag. Undervisningen er gratis, med unntak for enkelte grupper. Det må være rimelig å forutsette at arbeidsinnvandrere og deres familier selv tar ansvaret for å delta og inkludere seg i samfunnet, også i forhold til å lære språket. Det er heller ikke mye forlangt at arbeidsgivere tar et ansvar for dette og legger forholdene til rette for det. Også EØS-borgerne holdes utenom, men det er i henhold til kriterier etter EØS-regelverket. Så har det vært diskusjoner og ulike oppfatninger når det gjelder sanksjoner og krav. I introduksjonsordningen ligger det økonomiske sanksjoner for dem som ikke deltar fullt, så det har den enkelte kommune myndighet til å gå inn med. Når det gjelder rett og plikt til norskopplæring, snakker vi her om en helt annen gruppe enn dem som deltar i introduksjonsordningen. Forutsetningen er at man ikke skal få statsborgerskap eller bosettingstillatelse før man har deltatt i de 300 timene. Her ligger kravet. Det er også en tilleggsmulighet, kommunene har faktisk muligheter til å gå inn og se på sanksjoner i forhold til den enkelte via sosialtjenesteloven. Vi mener det er tilstrekkelig, og er noe forundret over at Arbeiderpartiet setter økonomiske krav til disse svake gruppene. For oss er målretting og oppfølging viktig i dette. Vi er tilfreds med at kommunene nå skal ha et system hvor de skal registrere deltakertimer i norskopplæringen, og hvor det skal være orden når det gjelder fraværsregler og permisjon. Dette er det etter forslaget opp til Regjeringen å forskriftsfeste. Det vil altså bli muligheter for en helt klar oppfølging på kommunenivå. Så har jeg lyst til å si litt om aldersbegrensningen. I forslaget er det en plikt til å delta for dem som er i alderen 16 til 55 år. De opp til 55 år har en plikt til å delta, men en har faktisk en rett til å delta fram til man er 67 år, altså det samme som vår pensjonsalder. Så har komiteen gått et skritt lenger, og sier at i enkelte tilfeller ønsker vi faktisk å åpne for muligheten til norskopplæring også til personer over 67 år. Det ligger i et av forslagene som kommer fra komiteen, at Regjeringen skal forskriftsfeste denne muligheten.