Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2009-06-10:
Det er klart det er viktig for oss å inkorporere denne i menneskerettsloven. Hvis jeg skal bruke representanten Hornes logikk – at Danmark, Sverige eller Finland ikke har gjort det – kunne vi si at Saudi-Arabia ikke har gjort det, at Iran ikke har gjort det, eller at Somalia ikke har gjort det. Skal vi velge den logikken, skal vi legge oss på det nivået, håper jeg at Fremskrittspartiet har bedre ambisjoner for likestilling både i Norge og ellers i verden enn som så. Ingenting er en selvfølge – ikke demokrati, ikke frihet, ikke ytringsfrihet, ikke beskyttelse mot vold eller diskriminering. Ingenting! Disse verdiene og rettighetene har ikke kommet av seg selv. De må det kjempes for, og de må beskyttes, styrkes og forsvares hver dag – nasjonalt og internasjonalt. SV har lenge kjempet for en inkorporering av kvinnediskrimineringskonvensjonen i menneskerettsloven. Vi er derfor glad for at dette vedtas i Stortinget i dag. Norge bekrefter i dag sin posisjon og status som et foregangsland innen likestilling. Et slikt vedtak forplikter. Ved å inkludere kvinnediskrimineringskonvensjonen i menneskerettsloven med forrang sikrer vi at likestilling og forbudet mot diskriminering av kvinner vil være et sentralt hensyn i lovgivningsarbeid og forvaltning, også i framtiden. Og vi sender et sterkt signal både nasjonalt og til det internasjonale samfunnet om hvor viktig det er å styrke og sikre kvinners rettigheter. På denne måten skjerper vi fokuset på kvinnediskrimineringen her hjemme også. Selv om vi liker å tro at vi er best når det gjelder likestilling, vet vi at det fortsatt er en vei å gå. Ta f.eks. likelønn. Likelønnskommisjonen fastslår at kvinner blir diskriminert når de får lønningsposen. Menn tjener fortsatt 15 pst. mer enn kvinner. Kvinner får altså mindre for samme jobb enn det menn med tilsvarende utdanning og erfaring gjør. Takket være denne regjeringen reverserte vi arbeidsmiljøloven etter siste valg. I den loven som daværende regjeringspartier – selvsagt med støtte fra Fremskrittspartiet – hadde vedtatt, var stillingsvernet betydelig svekket. Og hvem går det ut over? Jo, det er kvinner det går ut over. Det er naturlig at kvinner går ut av jobben ved fødsel, og kjønnsmønsteret tilsier fortsatt at det er kvinner som går ned i arbeidstid mens barna er små. Det er også kvinner som fortsatt har størst andel av korttidsstillinger. Alt dette tilsier at vi må fortsette å fokusere på kvinnenes posisjon og likestilling mellom kjønnene i Norge. Derfor vil SV jobbe for likelønn, og dette har SV og partilederen gjort til en av hovedsakene. Når vi først er inne på likelønn: Fremskrittspartiet prøvde å gjøre det til en viktig sak. Det ble også blest om det på landsmøtet. Men vi ser at selv om saken er viktig, så er den ikke tatt inn i arbeidsprogrammet engang. Da er det to ting det vanligvis pleier å være: Enten må det være en selvfølge når partiprogrammet ikke tar denne typen viktige saker i seg – og vi vet at det ikke er noen selvfølge – eller så er sakene såpass viktige at man tar dem inn i partiprogrammet, for da forplikter det. Her viser Fremskrittspartiet sitt sanne ansikt også når det gjelder likelønn. Så var min kollega innom – og gikk grundig gjennom – hvordan Fremskrittspartiet tenker rundt likestillingsarbeidet i Norge. Fremskrittspartiet vil fjerne både Likestillingsombudet og likestillingsloven, og de ønsker å svekke alle andre instrumenter når det gjelder likestilling mellom menn og kvinner. Solveig Horne sa i stad i sitt innlegg at alt ikke trenger å stå i loven. Ja vel, hvis vi bruker samme logikk, så har jo faktisk Fremskrittspartiet gjort en del jobb når det gjelder likestilling innad i de forskjellige minoritetsmiljøene. Der kommer Fremskrittspartiet med både konkrete, til punkt og prikke, lovforslag og andre tiltak. Hvis logikken tilsier at det trengs der, hvorfor trengs det ikke også generelt i samfunnet, særlig når det gjelder kvinner og generell likestilling i samfunnet?