Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Det er jo ikke akkurat «breaking news» at Fremskrittspartiet er mot hele arveavgiften. Vi mener derfor, som vi også har skrevet i våre komitemerknader, at forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre om «betinget fritak for arveavgift ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter» og forslaget fra Høyre og Venstre om «betinget fritak for arveavgift ved arv av familieeiendommer» er første skritt i riktig retning for å bli kvitt hele arveavgiften. Arveavgiften, som vi vet er en eldgammel avgift fra helt tilbake til 1792, er etter min mening den verste og mest moralsk forkastelige avgiften vi har i Norge. Den er også den mest forhatte avgiften blant folk flest i Norge, ved siden av dokumentavgiften. Så hvis vi skal lytte til hva flertallet i Norge vil, burde disse forslagene få flertall her i dag. Hvorfor er arveavgift så ille? Jo, bl.a. fordi det er en dobbeltbeskatning. Eksempelvis kjøper man sitt hjem for penger man har fått utbetalt i lønn, altså allerede beskattede midler. Videre betaler man dokumentavgift, moms på påkostninger, årlig formuesavgift og kanskje også eiendomsskatt. I tillegg til dette kommer altså staten og grafser i privatøkonomien til døde mennesker. Det må altså betales dødsavgift til staten. Enda mer urimelig blir det når barna arver en bolig som de bor i selv, som er barndomshjemmet, men som i ytterste konsekvens må selges for å skaffe penger til å betale dødsavgift til staten. Hvor rettferdig er det? Og hvor ofte hører vi ikke om arvinger som har arvet en hytte som familien har hatt i flere generasjoner, og som nå har fått stor markedsverdi. Arveavgiften nærmer seg da fort 1 mill. kr. På grunn av verdistigning på eiendommer som fører til økt arveavgift, må mange foreta generasjonsskifte før man egentlig har lyst, dersom man skal være fornuftig. Skatte- og avgiftspolitikken til Regjeringen fører altså til skatteplanlegging med alt dette fører med seg. Videre hører vi ofte at det blir krangler i forbindelse med arveoppgjør, som igjen i verste fall fører til advokatutgifter og ødelagte familier. Vi har flere eksempler på hvor urettferdig og dyr for folk flest denne avgiften er. Ett eksempel: Du arver mor og far, som har hatt en enebolig i Oslo øst og en liten hytte ved sjøen. Salgsverdien er 5 mill. kr. For å arve dine foreldre må du altså betale staten 828 000 kr - fordi dine foreldre døde. Mener Regjeringen det er rettferdig? Et annet eksempel: Man arver en normal familiehytte ved sjøen som eksempelvis kanskje koster 3 mill. kr. Da må man betale staten 428 000 kr. Er det rettferdig? Et tredje eksempel: Mor og far har et hus på østkanten med et slitt bad. Markedsverdien kan fort bli 4,5 mill. kr. Arvingen må da ut med 728 000 kr. Hvor rettferdig er det? Dette er småpenger for staten, men enorme summer for dem som arver huset til mor og far. Staten tar inn ca. 2,6 milliarder kr i arveavgift; det er ikke mer enn 0,2 pst. av de samlede skatteinntekter. Når vi samtidig vet at staten i fjor fikk inn ca. 42 milliarder kr mer enn budsjettert i skatteinntekter i innenlandsøkonomien, burde det egentlig bare mangle at dette ikke kommer folk flest til gode i form av bl.a. avgiftslettelser. Og så har vi arveavgiften ved generasjonsskifte i familieeide bedrifter. Skulle du arve et familieeid selskap, kan det være svært tungt å drive det videre. Det er beregnet at nesten 90 000 familieeide bedrifter vil skifte eierskap de nærmeste fem årene, og det er ikke sikkert alle klarer en slik overtagelse. Da hjelper det ikke at staten også her skal ha en dødsavgift, noe som i ytterste konsekvens kan bety døden for bedriften også. Da er det et tankekors, som også representanten Christian Tybring-Gjedde nevnte tidligere i dag, at vi pøser statlige subsidier, flere milliarder kroner, via Innovasjon Norge til personer som har lyst til å starte et nytt selskap. Det er vel og bra at gründer nå har blitt et populært ord, «in» hos flere politikere, og at vi har begynt å løfte dem fram. Det er veldig bra. Men når en så samtidig krever en dødsavgift hvis en bedriftseier dør og arvingene har lyst til å overta, da er det feil. Da er det for meg noe ulogisk, selv om det ikke er det for Torgeir Micaelsen. Hva med landbrukssubsidier? Norge pøser jo på med milliarder av kroner der, med bl.a. den argumentasjon at det skal skje noe i distriktene. Vi må ikke glemme rammebetingelsene for de eksisterende bedriftene, altså familiebedriftene, som ofte befinner seg ute i distriktene og har gått i arv. Disse har bygd opp verdier over tid, tilegnet seg kunnskap og erfaring gjennom flere generasjoner, og ønsker gjerne å fortsette å drive bedriften på samme sted som man har gjort i flere generasjoner. Da er det ille at familiebedriften må avvikles, selges, delselges, at man må ta opp lån, eller at man får mindre overskudd til å investere videre fordi staten krever inn dødsavgift. Enda et eksempel på at man tar med den ene hånden og gir med den andre - med alt det byråkratiet dette medfører. Jeg vil ta opp forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre i sak nr. 5 og forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre i sak nr. 6.