Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2009-06-04:
Først vil jeg si at jeg synes det er godt vi kan diskutere et tema som dette med så mye ungdom til stede i salen – ikke på representantbenkene kanskje, men mer på galleriet – for det er en veldig viktig problemstilling representanten Woie Duesund tar opp, knyttet til unge arbeidssøkere og deres muligheter i arbeidsmarkedet. Dette er forhold jeg er opptatt av, og som er sentralt i Regjeringens politikk. Svekkelsen av norsk og internasjonal økonomi, som interpellanten påpeker, medfører mer utfordrende situasjoner for mange unge. Ungdom i arbeid er med sin korte ansiennitet erfaringsmessig særlig utsatt ved nedgangskonjunkturer. Ledigheten øker i alle aldersgrupper, men mest blant unge. Nesten én av tre arbeidsledige er mellom 20 og 29 år. Det er over dobbelt så mange menn som kvinner som er arbeidsledige. Ledighetsprosenten er likevel lav blant unge i Norge sammenliknet med de fleste andre land i Europa. Februartallene fra Eurostat viser at det bare er Nederland som har lavere ledighetsprosent blant unge. Selv om ledigheten for unge er høy sammenliknet med andre aldersgrupper, har arbeidssøkere i denne aldersgruppen kortere ledighetsperioder og en lavere andel langtidsledige enn for alle ledige. De fleste unge har derfor liten risiko for å bli værende utenfor arbeidslivet for lengre perioder. Interpellanten hevder at andelen unge blant de ledige i Norge er blant de høyeste i Europa. Tall fra det samme Eurostat viser at for Norge utgjør personer under 25 år 39 pst. av de ledige, mens tallet er 23 pst. for hele EU. Tallene for Norge er imidlertid ikke vesentlig forskjellig fra situasjonen i Danmark og Sverige. Nederland har noe lavere andel, selv med lav total ledighet. At de unges andel av de ledige er høyere i Norge enn i mange andre land, må ses på bakgrunn av at ledigheten i andre aldersgrupper er spesielt lav i Norge. Da blir andelen unge forholdsvis større. Representanten Woie Duesund er bekymret for at terskelen inn i arbeidslivet øker for de unge. Hvis det er riktig, vil dette være viktig å motvirke. I en situasjon med aldrende arbeidsstyrke, i tillegg til lav vekst i arbeidsstyrken, bør ungdommers muligheter på arbeidsmarkedet i et lengre perspektiv være gode. Min forståelse av ledighetsøkningen er derfor at det er et konjunkturfenomen. Regjeringens kraftige motkonjunkturpolitikk er derfor vårt viktigste bidrag for å avhjelpe den økende ledigheten. Høy etterspørsel gir flere arbeidsplasser også for unge. I tillegg kommer mer målrettede tiltak som økning i antall studieplasser. Mange vil være motivert til mer utdanning når alternativet er ledighet. Regjeringen har også et bredt spekter av målrettede virkemidler rettet mot ungdom som faller utenfor arbeid og skole. Eksempler på slike tiltak er retten til grunnskole og videregående opplæring, kvalifiseringsprogrammet og introduksjonsordningen for innvandrere. Innenfor arbeidsmarkedspolitikken har vi den oppfølgingsgarantien som representanten nevnte, for alle arbeidsledige mellom 20 og 24 år, og fra 2009 ble det innført en tiltaksgaranti som skal sikre tilbud om arbeidsmarkedstiltak for den aldersgruppen, dersom man har vært sammenhengende ledig i mer enn seks måneder. Interpellanten peker på at tiltaksgarantien for 20–24-åringene neppe er egnet som hovedstrategi for å motvirke utviklingen. Det kan jeg være enig i. Det betyr imidlertid ikke at den garantien er uten betydning. Ungdomsgarantien skal forebygge langvarig ledighet og passivitet blant unge mennesker som er i starten av yrkeskarrieren. For ungdom i alderen 20–24 år som er registrert ved Nav, innebærer den garantien en særlig oppfølging fra Nav. Oppfølgingen skal motivere til aktiv jobbsøking og deltakelse i tiltak om personen ikke kommer i jobb. Etatens erfaring med oppfølgingsgarantien for unge i aldersgruppen 20–24 år viser at deler av ungdomsgruppen kan være vanskelig å motivere for skole eller tiltak. Deler av ungdommen i aldersgruppen 20–24 år som faller utenfor arbeid og skole, har sammensatte problemer. En del har problemer knyttet til helse, noen til sosiale nettverk, og noen til usunn livsstil, som f.eks. rusmisbruk. Noen har også vansker med bakgrunn i familieproblemer eller kriminalitet. Videre er denne gruppen kjennetegnet av en høy andel som ikke har fullført videregående opplæring. Norge har høy drop-out-andel når det gjelder videregående skole. Unge med ikke-vestlig bakgrunn har dessuten mer enn tre ganger så høy sannsynlighet for å droppe ut av skolen enn ungdom uten innvandrerbakgrunn. Utdanning bidrar gjennomgående til en mer varig tilknytning til arbeidslivet. Regjeringen har derfor økt innsatsen for å få flere ungdommer til å fullføre videregående opplæring. En viktig hensikt med Regjeringens arbeid rettet mot ungdom er å sikre en helhetlig offentlig innsats, slik at alle kan nås. Regjeringen er i ferd med å etablere bedre samarbeid og koordinering mellom aktuelle etater for å styrke effekten av de ulike ordningene vi setter inn. Arbeids- og inkluderingsdepartementet har en samarbeidsavtale med KS på opplæringsområdet. Den sentrale avtalen danner grunnlag for fylkesvise avtaler og lokalt samarbeid. Avtalene omfatter bl.a. oppfølging av ungdom og opplæring, realkompetansevurdering og karriereveiledning. Et mål med det arbeidet er å sikre at ungdom som faller utenfor skole og arbeid, fanges opp tidlig, og at de får nødvendig oppfølging for å kunne gjennomføre opplæring og utdanningsløp, herunder eventuelt tilpasse arbeidsmarkedstiltak som kan hjelpe personene til å komme inn i arbeidslivet. Interpellanten tar opp permittering og oppsigelse av lærlinger. Det er svært uheldig for lærlinger å få avbrudd i sin utdanning. Situasjonen for disse lærlingene er en felles bekymring hos statlige myndigheter, fylkeskommuner og partene i arbeidslivet. Fra en relativt sterk opphopning av permitteringer tidligere i vinter, som også rammet lærlinger, har permitteringer og oppsigelser av lærlinger gått noe ned i mai. Det er viktig at disse hjelpes over i andre bedrifter, slik at utdanningen kan fullføres. Arbeidspraksis og arbeidsmarkedsopplæring kan være aktuelle virkemidler fra Navs side. I noen fylker er dette satt i målrettet system med avtale om lærlingplasser i etterkant, bl.a. i offentlig virksomhet. Unge er på vei fra skole og inn i arbeidslivet. Dette er en sårbar periode, hvor det er viktig å ha et godt offentlig støtteapparat for dem som trenger det. Unge arbeidssøkere utgjør også en betydelig ressurs i arbeidslivet, som det er viktig å ta vare på, da de skal bidra i produksjonen til beste for seg selv og samfunnet i mange år. Regjeringens tiltak for å møte finanskrisen og konjunktursvekkelsen, sammen med særlige tiltak rettet mot unge som har problemer i arbeidslivet, er derfor alle med på å motvirke skadevirkningene av den økte ledigheten vi nå opplever.