Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-05-22:
Utviklingen i kriminalitetsbildet de senere år viser tydelig at en voksende andel av den kriminaliteten som avdekkes i Norge, har forgreninger utover våre egne landegrenser. Slike utviklingstrekk ser man på tilsvarende måte i andre land. De alvorlige truslene som dette representerer, kan ikke møtes av hvert enkelt land alene, ganske enkelt fordi de virkemidlene man rår over nasjonalt, blir utilstrekkelige i bekjempelsen av den organiserte og grenseoverskridende kriminaliteten. Derfor har behovet økt for et langt tettere og mer effektivt samarbeid mellom landenes justismyndigheter. EU har besvart denne utfordringen gjennom å utvikle et omfattende mellomstatlig samarbeid mellom unionens medlemsland for å bekjempe alvorlig kriminalitet og andre former for trusler mot samfunnets stabilitet og sikkerhet. Dette samarbeidet foregår innen rammen av EUs tredje søyle. Fra Regjeringens side har det vært vurdert som svært viktig å knytte Norge så tett som mulig opp mot dette samarbeidet. Dette er et område der våre felles interesser med EU er åpenbare, og vi er derfor glade for at det også fra EUs side er åpnet for at vi på ulike måter kan ta del i unionens justissamarbeid. Justissamarbeidet ble gjort til et ansvar for EU i Maastricht-traktaten i 1993, og gjennom Amsterdam-traktaten erklærte medlemsstatene i 1997 at det er et mål å skape et område av frihet, sikkerhet og rettferdighet. Den grunnleggende tanke som her gjør seg gjeldende, er å gi den enkelte borger rett til, etter eget valg, å leve og bo i frihet innenfor EUs grenser, rett til å nyte godt av trygghet og sikkerhet mot lovbrudd og overgrep og endelig garanti for rettferdig behandling basert på gjeldende lovgivning. I Tammerfors-erklæringen fra oktober 1999 lanserte EUs toppmøte en lang rekke tiltak for å nå et slikt ambisiøst mål. Harmonisering av lovverk samt politi- og strafferettslig samarbeid utgjør vesentlige deler av denne prosessen. Tilsvarende gjelder for sivilrettslig samarbeid som sikter mot å forenkle og effektivisere behandlingen av sivile rettsprosesser hvor borgere i flere EU-land er involvert. Tiltakene skal være fullført innen 2004, og det er derfor betydelig aktivitet i EU på det justispolitiske området. Regjeringen følger utviklingen meget nøye og har funnet å ville benytte de muligheter som er gitt Norge som ikke-medlemsland, til å knytte oss formelt til deler av dette justispolitiske samarbeidet. Det er videre ingen tvil om at EU i dag er den fremste og viktigste aktør på den europeiske arena når det gjelder forebygging og bekjempelse av den alvorlige grenseoverskridende kriminaliteten. EUs virkemidler er åpenbart preget av mer operativitet, gjensidig forpliktelse og målrettet samarbeid enn tilfellet er for andre instanser som arbeider med kriminalitetsproblemer i vår del av verden. Regjeringen ser det derfor som avgjørende viktig å samarbeide med EU på dette området. Samarbeidet vil hele tiden baseres på nasjonale beslutninger som treffes innen rammen av norsk lov. Blant de mest grunnleggende tiltak som EU nå arbeider med for å sikre borgerne mot kriminalitet og lovløshet, og som Norge i større eller mindre grad er knyttet til, vil jeg nevne: Europol-samarbeidet, hvorigjennom politimyndigheter i EUs medlemsland forener sin innsats for å søke å forebygge og redusere den groveste organiserte kriminaliteten som i økende grad sprer seg over grensene. Som første ikke-medlemsland har Norge nå forhandlet ferdig en samarbeidsavtale med Europol som skal signeres i Stockholm den 30. mai. Avtalen sikrer norsk politi praktisk deltakelse i Europols virksomhet, bl.a. gjennom utstasjonering av en politisambandsmann i Europols hovedkvarter i Haag. Samarbeidsavtalen vil om kort tid bli forelagt Stortinget i en egen stortingsproposisjon.Schengensamarbeidet, som harmoniserer grensekontroller og intensiverer politi- og strafferettslig samarbeid. På basis av vår samarbeidsavtale med EU av 18. mai 1999 og etter godkjennelse av Ministerrådet den 1. desember 2000 gikk vi som kjent operativt inn i Schengensamarbeidet 25. mars i år. Erfaringene så langt er gode. Norge har fått til hensiktsmessige strukturer og rutiner for å kunne oppfylle kravene i Schengen-regelverket, og vi anerkjennes som en god partner i samarbeidet. Allerede har det vist seg at politisamarbeidet gjennom Schengens informasjonssystem, SIS, har gitt gode resultater hos oss. Vi deltar dessuten aktivt i diskusjonene med EU om videreutvikling av Schengen-reglene innenfor rammen av det såkalte Fellesorganet.Eurojust, som innebærer et nært og praktisk samarbeid mellom påtalemyndigheter i EU-landene. Det svenske EU-formannskapet har signalisert at representanter for påtalemyndigheten i Norge er velkommen til å delta som observatør på utvalgte møter. Justisdepartementet har takket ja til denne invitasjonen.Det europeiske politiakademi, som legger til rette for samarbeid om en kvalitativ forbedring av politiutdanning i EU. Politihøgskolen i Norge har vært til stede på enkelte møter i denne sammenheng.Utarbeidelse av konvensjoner om strafferettslig samarbeid. Disse skal gjøre samarbeidet om straffesaker over landegrensene stadig mer effektivt. I den grad disse har vist seg å være Schengen-relevante, har EU fremlagt dem for Norge med tilbud om tilslutning fra vår side, noe Justisdepartementet har valgt å gjøre. I noe varierende grad har ulike EU-formannskap dessuten invitert norske representanter til å delta i møter og konferanser om spesielle tema innenfor justissamarbeidet. Dette gjelder f.eks. samarbeid om prinsipper og virkemidler for alminnelig kriminalitetsforebyggende virksomhet. Regjeringen legger i dette arbeidet stor vekt på hensynene til personvern og datasikkerhet, og har derfor prioritert gjennomgang av disse sidene ved samarbeidet med EU. Det justispolitiske samarbeidet med EU gjør ikke at vårt engasjement på andre europeiske arenaer for justis- og politisamarbeid er tilsidesatt. Regjeringen er fortsatt opptatt av at Norge skal delta aktivt i europeiske organer som Europarådet, Interpol, som har stor aktivitet i Europa, og Østersjøsamarbeidet. Det nordiske politisamarbeidet er meget nært og særlig viktig for kriminalitetsbekjempelsen i våre nærområder. Totalt sett har Regjeringen på denne måten etablert verdifulle samarbeidsrelasjoner i Europa når det gjelder felles innsats for å forebygge, oppklare og iretteføre handlinger som har preg av grov, internasjonal kriminalitet. Det er et mål å forsterke og videreutvikle et slikt samarbeid.