Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2000-12-04:
I budsjettforliket mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet ble det gjort endringer som er omtalt i innstillingen. Jeg vil knytte kommentarer kun til et par av postene: en påplussing på 31 mill. kr til advokatsalærer for å holde den avtalen om en opptrappingsplan for salærsatsen som ble inngått mellom Advokatforeningen og Justisdepartementet under sentrumsregjeringen en styrking av politi- og lensmannsetaten med 17 mill. kr til driftsmidler, noe som vil komme godt med, for til tross for budsjettvekst er det kjent at mange politidistrikt fortsatt vil ha stramme driftsbudsjetter Kristelig Folkeparti vil påpeke nødvendigheten av en effektiv utnyttelse av ressursene og klare resultatmål. Flere undersøkelser, bl.a. fra Riksrevisjonen, viser at det er rom for forbedringer også innenfor eksisterende rammer. En overgang til rammebudsjettering for hele politi- og lensmannsetaten fra og med 2001-budsjettet forventes å stimulere til bedre ressursutnyttelse og tilpasning til ulike behov i politidistriktene. Hele komiteen har lagt inn en merknad om politihelikopter, og ber departementet komme til Stortinget med det som egen sak i løpet av våren 2001. Komiteen bad også om at departementet skulle foreta en ny gjennomgang av kost-nytteeffekten ved egen helikoptertjeneste i politiet i Budsjett-innst. S. nr. 4 for 1999-2000. Men nytteverdien ved døgnberedskap for en egen helikoptertjeneste i politiet er ikke vektlagt i arbeidsgruppens innstilling. Det er helt avgjørende for å vurdere politiets behov for helikopterstøtte at dette trekkes inn i vurderinger av fremtidige alternativer. Prøveordningen med politihelikopter er evaluert, og det vises til gode erfaringer. Politi og lensmenn er entydig positive til etablering av en fast helikoptertjeneste. De fleste land i Europa har en slik tjeneste, og Sverige har flere politihelikopter. Deres erfaring bør også tas med i denne prosessen. Av områder som bør vurderes i forhold til behov og nytteverdi, er ran, biljakt, rømlinger i veiløst terreng, søk etter savnede, miljøkriminalitet og smugling. Like viktig er en vurdering av et samarbeid med samferdselsetatene om trafikkovervåking fra helikopter, i forhold til visjonen om ingen drepte eller alvorlig skadde i trafikken. Det å følge kjøremønster, forbikjøringer og fart med den oversikt man har fra et helikopter, er effektivt og må også tas med i vurderingene. Kristelig Folkeparti er tilfreds med at den omorganisering som Bondevik-regjeringen satte i gang i Justisdepartementet og underliggende etater, blir videreført. Det er positivt at departementets saksvolum blir redusert og konsentrert om viktige justispolitiske kjerneområder som lovarbeid, domstolene, politiet, kriminalomsorgen og saksfelt knyttet til enkeltindividets og gruppers rettssikkerhet. Denne omorganiseringsprosessen har sikkert vært en stri tørn, ved siden av de sakene vi i komiteen har fått å arbeide med. Mange og viktige endringer skal være iverksatt 1. januar 2001, og ti endringer er listet opp i proposisjon og innstilling. Trygghet og rettssikkerhet er fundamentale verdier i samfunnet. Kriminalitet er angrep på den enkeltes trygghet og integritet og mot samfunnets fellesverdier. Årsakene til kriminalitet er sammensatte og mangfoldige. Derfor trengs det ulike tiltak på mange samfunnsområder. Vi må ha mange tanker i hodet samtidig for å finne de beste og mest effektive tiltakene, og det finnes ingen enkle løsninger. Fellesskapet trenger gode leveregler, noe som både påpeker den enkeltes ansvar for egne handlinger og i tillegg den enkeltes ansvar for fellesskapets beste. Verdikommisjonen beskriver vold som et angrep på menneskers helse, selvfølelse, trygghet og livskvalitet. Vold har tre hovedarenaer: hjemmet arbeidsplass/skole gaten/offentlige steder Undersøkelser viser at volds- og trusseltilfellene fordeler seg ganske likt mellom de tre arenaene. Kvinner og menn synes å utsettes for vold på ulike arenaer. Menn utsettes for vold på gaten eller utesteder i byen, mens kvinner i langt større grad utsettes for vold i hjemmet. Den private volden er omfattende og må synliggjøres. Volden i hjemmet er ofte meget grov, foregår over lang tid og rammer i hovedsak kvinner og barn. Voldsutøver er i hovedsak nåværende eller tidligere ektefelle, samboer eller andre som står eller har stått fornærmede nær. Media har vist til at nær 40 kvinner er drept av denne kategori voldsutøvere i løpet av de siste årene. Kvinner med synlig funksjonshemning og avhengighet av andre er mer utsatt for overgrep. Mange av dem vil rent fysisk ha vanskelig for å unnslippe truende situasjoner. Det kan by på store vansker å oppsøke hjelp, f.eks. dårlig tilgjengelighet for bevegelseshemmede til krisesentrene. Det er dokumentert i voldsforskningen at mange kvinner forblir i mishandlingsforhold fordi mulighetene til økonomisk selvstendighet oppleves som små. I tillegg er mange avhengig av praktisk hjelp fra overgriperen. Dette bidrar til at volden i mindre grad enn for andre kvinner blir rapportert og anmeldt. Her er det viktig å være spesielt oppmerksom og finne praktiske løsninger, også når det gjelder vurdering av offentlig tiltale. Hvert år blir mellom 7 000 og 9 000 kvinner voldtatt i Norge. Av de anmeldte voldtekter blir kun én av ti menn dømt. Voldtekt er den mest underrapporterte forbrytelse som begås. Nå meldes det om økte tall for anmeldelser, og det er bra. Handlingsplanen «Vold mot kvinner», som Bondevik-regjeringen la fram, skal følges opp. Det skal etableres egne rutiner for mottak av volds- og voldtektsoffer ved alle legevakter. Justisdepartementet med sine underliggende etater skal opparbeide seg høyere kompetanse i forhold til vold i hjemmet og seksualisert vold. Det blir imidlertid en viktig oppgave for politi, påtalemyndighet og domstol å sørge for at disse anmeldelsene blir fulgt opp effektivt. Det mangler nok fortsatt en del på både kompetanse i og vilje til prioritering av slike saker. Dette er forhold som justiskomiteen har satt søkelys på, og som fortsatt må følges opp av Justisdepartementet. For å sitere tese 52 i Verdikommisjonens «Vold i Norge»: «Et samfunn med mindre vold betyr et samfunn hvor folk både er villige til å involvere seg i konflikter og reagere på volden, – og skape gode fellesskap som omfatter såvel voldsutøver som voldsoffer. Langsiktige endringer i mengden vold henger mer sammen med endringer i hverdagens fellesskap enn med spesifikke tiltak mot volden fra myndighetenes side.» «Sivile vernepliktige» er en post på justisbudsjettet. I Norge har vi lagt totalforsvarskonseptet til grunn for forsvaret av landet, der alle sivile og militære ressurser brukes best mulig i en samlet forsvarsinnsats. Det innebærer også en tilrettelegging for et samarbeid mellom sivile og militære virksomheter for å kunne forhindre og håndtere kriser og katastrofer i fredstid. Justisdepartementet har iverksatt forsøksvirksomhet for å utvikle nye tjenesteformer for sivile vernepliktige. Spesielt har man ønsket å finne fram til arbeidsformer som gjør det mulig å sette sivile vernepliktige inn i volds- og konfliktforebyggende tjeneste blant unge. Det bør skje en form for opplæring og utvelgelse for å sikre at resultatet blir bra for denne tjenesten. Justisdepartementet bør også vurdere sivile vernepliktige i forhold til sårbarheten i vårt samfunn, som er et aktuelt tema, og hvordan opplæring til forsvar på mange samfunnsområder kan trekkes inn, f.eks. i førskoleundervisningen, og det som sivile vernepliktige kan brukes til. Representantene Krohn Devold og Bjørnstad har i sine innlegg tatt opp viktige utfordringer som hele komiteen er opptatt av og enig om, så derfor har jeg i mitt innlegg i stedet valgt å utdype enkelte områder i innstillingen.