Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2015-03-24:
La meg starte med å takke saksordføreren for vel gjennomført sakshandsaming overfor komiteen, gjennom komitébehandlingen. Det har kanskje ikke vært den mest kompliserte saken å behandle heller, fordi det var ganske god tilslutning til løsningen. Det at Stortinget slutter seg til en del av EUs rammer for klimapolitikken under forutsetning av at vi får en avtale med EU, er jo på mange måter en god løsning. Men det er egentlig en veldig stor og viktig sak, en viktig prinsipiell sak, vi faktisk behandler. Det innebærer at vi nå gjennom det vedtaket vi gjør, forutsatt at vi får en avtale med EU, binder opp politikken for mange år framover. Det er kanskje det mest vesentlige og også det mest viktige i saken, det at vi gjør det i et større fellesskap enn oss selv, og en må være tydelig på hvor en vil hen. Situasjonen blir da, hvis vi får en avtale med EU, at vi her hjemme må få et mål for hvor mye vi skal redusere utslippene i de sektorene som ligger utenfor EUs kvotesystem. I stor grad vil det dreie seg om transport og landbruk for Norges del. Det er spekulert i hvor stor andel dette vil utgjøre. Det er ikke det mest vesentlige i debatten akkurat nå, men jeg er helt overbevist om at vi gjør klokt i å forberede oss på at vår andel kommer til å ligge på i hvert fall omkring 40 pst. Som sagt, vi har sagt at vi syns dette er en god tilnærming til et av våre viktigste politiske temaer, som omhandler framtiden og våre muligheter. Historisk sett følger det opp vår tradisjon med å ha en sterk forankring mot Europa i disse spørsmålene. Mål er viktige i klimapolitikken, men det er kanskje det enkleste i klimapolitikken også. Nå må tiltakene og virkemidlene som vi skal bruke i tiden framover, styrkes, og vi må være veldig tydelige på hvilke tiltak som skal fungere. Vi forutsetter derfor at regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en plan for hvordan vi skal nå målene, gjennom konkrete tiltak i fortsettelsen. Først da vil alle brikkene forhåpentligvis være på plass. Vi kan nok en gang invitere til samtaler og si at Arbeiderpartiet er beredt til å føre samtaler med alle partier så sant vi kan få en bred enighet om det. Vi syns dette er viktige spørsmål. Det er 15 år til 2030. Det er knapt med tid. Verden har dårlig tid. Vi har satt oss mål som vi ikke klarer å oppfylle, og det er viktig at debatten også i nasjonal sammenheng handler om tiltak mer enn målsettinger, for hvis vi ikke klarer det, blir kanskje debatten noe meningsløs. Vi har i denne saken drøftet om vi skal gå inn på tiltak. Regjeringen og støttepartiene har denne gangen valgt ikke å være med på tiltaksdiskusjonene. Det syns jeg er litt synd og litt beklagelig, fordi det haster, som sagt, og det hadde vært greit allerede nå å diskutere en del av tiltakene mer inngående og eventuelt også gjennom vedtak i Stortinget sagt hvilke tiltak en mener er riktig i tiden framover. Klimapolitikken skal ikke avgjøres i 2016, den må avgjøres hver dag fram til 2030, dersom vi skal lykkes. Vi har i denne saken foreslått konkrete tiltak og forpliktelser om at vi vil utvikle lav- og nullutslippsløsninger i alle industrigrener fram mot 2050. Vi har sagt at vi i den forbindelse må styrke klimateknologifondet, etter vårt forslag til 100 mrd. kr i 2017. Det handler ikke om at vi overbyr noen, men vi ser helt klart at det trengs flere ressurser for å klare å nå klimamålene våre. Vi ville gjerne ha vedtatt et forslag om å revitalisere og styrke satsingen på karbonfangst og -lagring. Regjeringspartiene sier nei til tross for saksordførerens glimrende omtale av dette i sitt innlegg akkurat nå. Vi mener at staten må ta en langt større andel av investeringskostnadene for viktige kollektivprosjekter i de store byene, som en del av forpliktende avtaler. Vi sier også at vi må hjelpe inn i markedet nye klimavennlige løsninger i kollektivsystemet. Regjeringspartiene og støttepartiene sier denne gangen nei – det syns jeg er synd. Da vi satt i regjering, inviterte vi til brede forlik i klimaspørsmålet fordi vi mente at det i store saker var viktig at vi hadde så bred tilslutning som mulig, og at vi var enige om tiltakene videre. Jeg håper ikke det sporet er brutt når vi skal fortsette diskusjonen som kommer i kjølvannet av denne tilslutningen.