trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Dette med offentlig kontroll og styring av vannkraftressursene er jeg helt enig i. Det er også min oppfatning at staten og det offentlige bør ha et sterkt eierskap i norske vannkraftreserver og i norsk vannkraftutbygging. Det er også viktig at vi har for oss det en kan kalle retorikken, at dette er folkets arvesølv og nasjonens eiendom. Alt dette er jeg helt enig i. Når det gjelder disse kraftverkene vi nå snakker om, de små kraftverkene, er de eid av private interesser i distriktene, av bønder og andre med sterke interesser for å bo i distriktene. Jeg synes det ville være meningsløst om vi skulle legge opp til et hjemfall slik at disse private interessene var nødt til å levere fra seg dette til staten etter en viss tid. Dette er små kraftverk, og de bør beholdes som private interesser. Eierskapet bør ligge i distriktene, og vi har ingen indikasjoner på at dette er noe som utlendinger overhodet vil interessere seg for. Jeg kan bekrefte for Brustad at konsesjonen følger dette med hjemfall. Det er altså ikke mulig å holde på hjemfallet hvis konsesjonsgrensen flyttes.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Dagens grense ligger på 1 000 naturhestekrefter, altså en fjerdedel av det som vi nå foreslår. Jeg går ut ifra at representanten Arnstad, og de som har uttalt seg kritisk eller spørrende til dette, ikke mener at vi nå også skal ha hjemfall på de 1 000 naturhestekreftene og frata bønder og andre med eierrettigheter det viktige eierskapet. Det at vi løfter det til 4 000 naturhestekrefter, er meget vel gjennomtenkt. Det er fremdeles en størrelse som er opp mot de små og mellomstore småkraftverkene. Det er altså ikke de store småkraftverkene engang. Det er med andre ord å sikre det norske eierskapet, for ellers ville dette bli solgt ut, slik det kan selges ut i dag til utlendinger og andre hvis de får konsesjon. Så sier representanten Arnstad at vi har hatt hastverk. Dette har vært ute til høring i halvannet år. Av de 20 høringsinstansene som uttalte seg, har vi fått én innvending. Det var fra en fylkesmann. LVK, Landssamanslutninga av Vasskraftkommunar, har vært helt enig i dette. Alle andre som har vært hørt, har vært enige. Jeg kan ikke skjønne at dette er en sak som kaller på så sterke innvendinger som det jeg føler enkelte representanter har i denne saken.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Innledningsvis vil jeg minne representanten Jacobsen om mine svar på skriftlig spørsmål nr. 505 og nr. 607 for 2002-2003 og skriftlig spørsmål nr. 214 for 2003-2004, hvor jeg allerede har svart på en rekke spørsmål fra representanten om denne saken og andre nettinvesteringer i Møre og Romsdal. Disse svarene gjør bl.a. rede for hvilke overordnede retningslinjer som ligger til grunn for forvaltningens vurderinger av miljøspørsmål i kraftledningssaker. Så til den aktuelle saken. NVE gav den 30. mars 2004 Statnett SF anleggskonsesjon etter energiloven og ekspropriasjonstillatelse etter oreigningsloven for å bygge og drive tre kraftledningsanlegg i Møre og Romsdal. Det første anlegget er en 420 kV kraftledning fra Viklandet transformatorstasjon i Sunndal kommune til Istad i Molde kommune, der ledningen kobles sammen med 420 kV kraftledning Istad–Nyhamna. Sistnevnte kraftledningssak utgjør sammen med 420 kV kraftledning Ørskog–Nyhamna en del av forsyningsløsningen til landanlegget for Ormen Lange og vil sammen med Viklandet–Istad danne en 420 kV ringforbindelse i hele fylket. NVEs vedtak kan klages inn for Olje- og energidepartementet. Departementet har ennå ikke mottatt klagesaken fra NVE. Jeg er kjent med at det foreligger en rekke klager i den aktuelle saken, noe representanten Jacobsen også nevner. I tråd med forvaltningslovens klageregler skal NVE først vurdere om direktoratet vil endre sitt eget vedtak. Dersom NVE fastholder sitt vedtak, vil saken bli oversendt departementet til klagebehandling. Siden saken for tiden ligger til behandling i NVE, ber jeg om forståelse for at jeg ikke kan foregripe verken NVEs behandling av klagene eller departementets eventuelle behandling av en klagesak ved å gå nærmere inn på de forhold som representanten Jacobsen her tar opp. Dersom dette blir en klagesak for departementet, kan jeg imidlertid love at saken vil bli gjenstand for en grundig og forsvarlig behandling. Departementet skal i så fall avholde møter med berørte kommuner, fylkesmannen, fylkeskommunen, grunneiere, tiltakshaver og andre berørte interesser og gjennomføre grundige befaringer. I slike saker foretar departementet alltid en fullstendig gjennomgang av alle sider av saken før det treffes endelige vedtak. Behovet for ytterligere utredninger av ulike alternativer kan jeg også love at departementet skal vurdere i den sammenheng.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Jeg vil først av alt understreke at Regjeringen selvfølgelig vil svare på alle de spørsmål som kommer fra Stortinget. Og når miljøvernministeren henviser til olje- og energiministeren, er det ganske enkelt fordi det å svare på slike spørsmål hører inn under mitt konstitusjonelle ansvar. Det er grunnen. Jeg vil videre be om forståelse for at jeg vil svare så langt det går an, men også be om respekt for at når en sak er klaget inn for departementet, kan jeg ikke bedrive forhåndsprosedyre i Stortinget før alle sider ved saken er utredet. Jeg er kjent med at det finnes en forskningsrapport som indikerer at elektromagnetisk stråling fra høyspentledninger kan være forbundet med helseskader. Men jeg er også kjent med at forskere og representanter for myndighetene har understreket at det trengs ytterligere forskning og dokumentasjon for å kunne fastslå at denne elektromagnetiske strålingen faktisk innebærer fare for helseskader. Jeg går derfor ut fra at det trengs ytterligere forskning og dokumentasjon for å kunne fastslå dette.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Jeg har allerede lovet representanten at jeg skal se på alle alternativer, også dem han her nevner. Men jeg vil ikke underslå at det å legge en slik kraftledning i kabel i jord og i fjell er en betydelig merkostnad. Vi må se på om det finnes en god nok begrunnelse for en slik kabling, og vi må ta én ting av gangen. Det er klart at det også for norsk industri er en interessant oppgave å lage kabler. Det håper jeg at vi skal kunne bidra med i forbindelse med ulike prosjekter. Men først må det avgjøres om det finnes vesentlige innvendinger mot det trasévalg som NVE har valgt. Først må vi avvente NVEs egen vurdering, og så vil saken eventuelt bli behandlet av departementet.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Flimmerproblemet i Helgelandsområdet oppstod da smelteovnen til Fundia Armeringsstål AS kom i drift i 1986. Flimmer innebærer at lysstyrken varierer på grunn av fluktuerende spenning i nettet, og kan medføre dårligere spenningskvalitet og økt slitasje på enkeltkomponenter i kraftsystemet. Årsaken til denne forurensingen av nettet er inn- og utkoblinger av smelteovner med varierende belastninger. Flimmer forplanter seg gjennom nettet til nettkunder i omkringliggende områder. NVE påla i 1999 Mo Industripark å installere anlegg eller treffe andre tiltak som på permanent basis reduserer flimmer som følge av smelteovnen til Fundia Armeringsstål AS til et akseptabelt nivå. NVEs vedtak ble påklaget av Mo Industripark. Departementet stadfestet NVEs vedtak. Mot slutten av 2000 tok Mo Industripark initiativ til uttesting av en ny driftskobling i Helgelandsområdet. Statnett SF iverksatte den nye driftskoblingen som en prøvedrift for å forsøke å redusere utbredelsen av flimmer. NVE kom i 2001 til at den nye driftskoblingen ikke tilfredsstilte de krav NVE tidligere hadde fastsatt, og forutsatte at Mo Industripark skulle gjennomføre tiltak i henhold til vedtaket av 1999 for permanent demping av flimmer. Også dette vedtaket ble påklaget av Mo Industripark. Departementet stadfestet NVEs vedtak den 10. mars i år og gav Mo Industripark frist til 1. januar 2005 med å gjennomføre tiltak for permanent demping av flimmer. Jeg vil understreke at det er Mo Industripark som har ansvaret for å ordne opp i flimmerproblemene i Mo i Rana, enten ved å installere anlegg eller treffe andre tiltak som på permanent basis reduserer flimmer til et akseptabelt nivå. Jeg håper at representanten Vaggen Malvik er enig i prinsippet om at den som driver virksomhet som er egnet til å påføre andre problemer og belastninger utover det som normalt må forventes og aksepteres, selv er den som må iverksette og bekoste de tiltak som er nødvendige for å redusere skader eller ulemper til et akseptabelt nivå. Representanten Vaggen Malvik hevder at en alternativ investering i forvarmingsteknologi ved Fundias stålverk vil gjøre samme nytten for flimmer. Det gjenstår å se. Jeg er kjent med at Fundia Armeringsstål i forbindelse med arbeidet med å finne fram til en rensemetode for kvikksølv har vurdert forvarming av stålskrap. Fra andre stålverk som har gjennomført dette, vet man at flimmerproblemet fra en stålovn kan reduseres med opptil 40 pst. i forhold til produksjon på kaldt skrap. Som svar på spørsmål fra NVE om forvarming opplyste Fundia Armeringsstål i 2002 at forvarming av skrap vil være et avgjørende prosjekt for å gjennomføre energisparetiltak og vil også ha en positiv virkning på flere områder, bl.a. flimmer. Mitt manus inneholder to avsnitt til. Jeg vet ikke om presidenten tillater at jeg fullfører svaret, ellers kan jeg flette resten inn i senere svar.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Da er det faktisk veldig naturlig at jeg fortsetter, for dette har direkte med dette prosjektet å gjøre. Jeg er kjent med at det arbeides med et slikt prosjekt om en mulig realisering i løpet av 2004. Jeg vil gjerne påpeke at ingen har kunnet gi garantier til NVE for når denne forvarmingen vil bli realisert, og at det vil medføre at flimmernivået inntil videre vil komme under det som er NVEs krav. Dersom forvarming kan løse flimmerproblemet innen fristen som er gitt, har NVE opplyst at direktoratet ikke har noen motforestillinger mot at en slik løsning velges. Det er altså opp til Fundia Armeringsstål AS å vise at dette lar seg gjennomføre. En framtidsrettet energi- og næringspolitikk må også legge til rette for skikkelig spenningskvalitet til alle kunder i et forsyningsområde. Det er altså opp til Mo Industripark som konsesjonær å finne en løsning på flimmerproblemet som også ivaretar hensynet til leveringskvaliteten for alle strømkundene i Helgeland og Salten. Jeg vil også minne representanten om at det nå er gått veldig lang tid siden NVE gav sitt pålegg til Mo Industripark, det var faktisk allerede i 1999.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Jeg sa i mitt tidligere svar at dersom Mo Industripark kan gjennomføre tiltak som er annerledes enn dem som hittil har vært aktuelle, og at det kan dokumenteres at dette vil løse flimmerproblemet, har ikke NVE noen innsigelser til at det skjer. Men jeg synes det er viktig at en nå gjennomfører disse tiltakene. Jeg går også ut fra at representanten Ingvild Vaggen Malvik er enig med meg i at det er forurenser som skal betale, og at vi ikke skal belaste unødig andre bedrifter og andre strømkunder i dette området, når det er gått så lang tid og ulike løsninger har blitt prøvd uten at en har lyktes, og at det nå har gått så lang tid at det med rimelighet må kunne settes en grense for hvor lang tid det skal gå før tilfredsstillende vedtak settes i verk.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Jeg tillater meg å gi følgende svar på vegne av barne- og familieministeren: Fra 2000 – og ikke fra 2001, slik det står i spørsmålet – og fram til i dag er det lagt inn betydelige økte statlige midler i barnehagesektoren. Statstilskuddene er økt med om lag 90 pst. i de private barnehagene og om lag 70 pst. i de kommunale. Størstedelen av den økte ressursinnsatsen er gitt som økt statstilskudd til driften av barnehagene. I tillegg er det i samme periode blitt etablert nye barnehageplasser til nær 17 000 barn. Den største økningen i statstilskuddet kom høsten 2003, da tilskuddssatsene økte med 33 pst. i private barnehager og 19 pst. i kommunale barnehager. I kroner og øre betydde denne økningen en reell vekst i statstilskuddet på 1,8 milliarder kr på årsbasis. Økningen ble gitt med den klare intensjonen at midlene skulle brukes til å redusere foreldrebetalingen. Dette var fra statens side hovedfinansieringen av maksimalpris. Beregninger viste at økningen la til rette for at barnehageeiere allerede da kunne tilby foreldre en gjennomsnittlig foreldrebetaling på 2 500 kr i måneden for en heltidsplass. Undersøkelser som er gjennomført, viser at foreldrebetalingen har gått betydelig ned. Den seneste foreldrebetalingsundersøkelsen fra SSB viser at gjennomsnittlig foreldrebetaling for en heltidsplass i januar 2004 var i underkant av 2 750 kr for en familie med husholdningsinntekt på 375 000 kr. SSBs undersøkelse viser også at de private barnehagene var godt på vei – gjennomsnittsbetalingen var 2 850 kr for en heltidsplass. De økte midlene fra staten har dermed i hovedsak blitt brukt i henhold til intensjonene. I 2004 har staten lagt inn ytterligere 485 mill. kr som skjønnsmidler til kommunene. Dette ekstra påfyllet av statlige midler i tillegg til fjorårets økning vil ut fra de beregninger som er gjort, sette alle kommuner i stand til å sikre maksimalpris i alle barnehager, slik forskriften krever. Økonomisk har dermed staten gjort sin del av jobben. Den nevnte foreldrebetalingsundersøkelsen viser også at de fleste barnehagene allerede før 1. mai var godt i nærheten av maksimalpris. Den usikkerheten som er signalisert fra kommuner og barnehageeiere, kan i hovedsak skyldes to ting. For det første: Barnehageforliket forutsetter at kommunene skal opprettholde sin ressursinnsats på dagens nivå, dvs. at økte statlige midler ikke skal kunne brukes til å redusere bruken av frie midler på barnehager. De statlige midlene er tildelt med dette som en klar forutsetning. De kommuner som ikke har fulgt opp, mener seg nå å være underfinansiert. Disse kommunene må imidlertid uansett legge inn de midler som er nødvendige, hvis de har redusert sin egeninnsats. Staten kan ikke finansiere maksimalpris to ganger. Det andre forholdet som har skapt usikkerhet, er hvorvidt private barnehager får dekket det inntektstapet som maksimalpris for mange betyr. Dette er kommunens ansvar gjennom forskriften om likeverdig behandling.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Som jeg sa i mitt første svar, har staten gjort sin del av jobben. Det er til sammen lagt inn betydelig økte midler for å kunne møte forutsetningen om maksimalpris. Men det er altså en del usikkerhetsfaktorer, og jeg pekte på to av dem. På grunn av tidsfaktoren i gjennomføringen av forliket har mange kommuner ennå ikke kommet i mål med beregningen av hvor mye de private barnehagene eventuelt har krav på i kommunalt tilskudd. Jeg kan derfor ha en viss forståelse for at enkelte private barnehager kvier seg for å sette ned prisen inntil de vet helt konkret hva kommunen legger inn av midler. I slike situasjoner må kommunen i samarbeid med de private eierne finne en hensiktsmessig løsning i en overgangsfase. Det viktigste er at foreldrene ikke taper, men er sikret en betaling innenfor en makspris fra mai måned. Barne- og familiedepartementet vil følge nøye med på hvordan forskriften om maksimalpris nå følges opp i kommunene. Forskriften blir også grundig evaluert, og allerede nå er det i gang en undersøkelse som vil gi en første oversikt over hvordan kommuner og private barnehager har tilpasset seg sitt betalingssystem.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2004-05-19:
Siden jeg ikke er konstitusjonelt ansvarlig statsråd, skal jeg nå være litt forsiktig med å analysere årsaker. Jeg tillater meg likevel å antyde at årsaken til at vi ikke har fått en tilfredsstillende situasjon, og til at en del barnehager fremdeles har en pris som er over den som var forventet ifølge maksimalprissatsingen, i stor grad skyldes mangel på oppfølging når det gjelder å sette ned prisene ifølge den ressurstilførsel som kommunene faktisk har fått. Jeg viste til de betydelige midler som staten har satt av med Stortingets tilslutning. Nå er det opp til kommunene å gjennomføre tiltaket. Det vil ikke være akseptabelt at det som er øremerket og tiltenkt barnehagene, f.eks., går til andre kommunale formål, uansett hvor formålstjenlige og aktverdige disse måtte være. Det er viktig at foreldrene nå ikke blir skadelidende ved at kommunene nøler med å gjennomføre det som har vært en klar sentral forutsetning.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2004-05-19:
Det som er et faktum, er at arbeidsledigheten biter seg fast, og arbeidsledigheten er meget stor i den yngre delen av befolkningen. Men tilbake igjen til utslusingen i arbeidslivet: Ved siste budsjettavtale fikk vi lønnsplikten ned i forhold til forslaget fra Regjeringen, fra 30 dager til 10 dager. Det var et skritt i riktig retning, samtidig som også permisjonslovgivningen ble opprettholdt. Mitt spørsmål til statsråden er: Er han ikke bekymret for det vi nå ser spesielt i leverandørindustrien, hvor de sier opp folk istedenfor å bruke permitteringsreglene? Hvorfor foreslår Regjeringen igjen å kutte i permitteringsreglene?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2004-05-19:
Det er interessant å merke seg at Regjeringens budsjettforlikspartner, Arbeiderpartiet, nå angriper det budsjettet de selv har vært med på å vedta, herunder en økning av permitteringsdagene som arbeidsgiver må betale for, fra 4 til 10 dager. Det var noe Fremskrittspartiet stoppet sist. Så til leverandørindustrien. Der var det forhåpninger til oljemeldingen om at man kanskje ville sørge for at norsk kontinentalsokkel ble mer konkurransedyktig i forhold til andre lands kontinentalsokler. Det er ingen øredøvende jubel fra leverandørindustrien eller oljeindustrien. I tillegg er det slik at det nå – på grunn av mange omstendigheter – triller ekstraordinære milliarder inn i statskassen som følge av de veldig høye oljeprisene. Vil olje- og energiministeren under stortingsbehandlingen av oljemeldingen være villig til å vurdere å være med på løsninger som kan gjøre det enda mer attraktivt å få opp leteaktiviteten på sokkelen, eventuelt endringer i skatteregler og andre ting, på grunn av de nye midlene som kan dekke dette inn, slik at vi med de bedrede rammevilkår det ville være, kan gi leverandørindustrien optimisme?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
SV er òg bekymra over den mangelen på handlekraft som Regjeringa viser når ein faktisk har 100 000 arbeidsledige. Me hadde håpt at ein kunne bruka noko av det verktøyet som SV har komme med forslag om, som vil sysselsetja folk, m.a. innanfor energisektoren. Eg er einig med statsråden i at det er nokre signal i høve til skatt, offshore, som kan skapa ein del aktivitet, m.a. CO2-deponering, som er eit godt alternativ for å redusera klimagassutsleppa. Eg håper at statsråden viser større aktivitet her og har større vilje til å få realisert t.d. Gullfaks-prosjektet. Ei anna problemstilling: Det har no blitt avdekt at det foregår ei kraftig subsidiering av verftsindustrien i Spania, bl.a. i samband med fregattsaka. Det kan òg tenkjast at i samband med bygginga av Snøhvit har den same subsidieringa foregått. Kva vil statsråden gjera for å rydda opp i dette, slik at norsk industri faktisk konkurrerer på lik line?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-05-19:
Jeg har nok en følelse av at statsråden skjønnmaler litt når det gjelder spørsmålet om ledighet. Det store problemet i norsk økonomi nå er at det går ganske bra, men at ledigheten biter seg fast. Regjeringen sier jo sjøl i sitt reviderte nasjonalbudsjett at ledigheten ikke kommer til å gå ned noe særlig i løpet av året, med den politikken som Regjeringen fører. Det er klart at man skal bedømmes på fakta. Men man kutter altså 165 mill. kr i Innovasjon Norge, som man nettopp har satt i gang. Det er et helt unødvendig og kortsiktig kutt, som skaper pessimisme i næringslivet. Når det gjelder offshore-siden, er det en næring der vi burde hatt naturlige, konkurransemessige fortrinn som vi kunne utnytte. Her er problemet at Regjeringen har lagt seg på en næringsnøytral linje som gjør at man ikke får lov å utnytte de naturlige, konkurransemessige fortrinnene. Spørsmålet er: Når har oljestatsråden tenkt å gjøre noe med de næringsfiendtlige permitteringsreglene som er foreslått av leverandørindustrien? Når har han tenkt å gjøre noe i forhold til bygging av gassferjer og også i forhold til forskning og utvikling innenfor offshore som kan gi økt verdiskaping på lang sikt?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-05-19:
Senterpartiet har ikke noen grunn til å betvile statsrådens ønske om å opprettholde hjemfallsordningen, og vi deler også synspunktene om at flere private ute i distriktene bør få muligheten til å drive mini- eller mikrokraftverk eller småkraftverk, og ser det som en viktig tilleggsnæring. Men det er klart at denne saken illustrerer at når det blir gjort noe som kan skape usikkerhet omkring hjemfallsordningen, reageres det i det politiske miljøet. Det er etter min mening et sunnhetstegn. Det er to ting som har skapt usikkerhet i denne saken. Det ene er hastverket. Hvorfor må man gjennomføre dette nå, når man faktisk har hjemfallsordningen til utredning? Hvorfor kan en ikke vente på den utredningen som er under arbeid? Det andre er: Hvorfor går en så langt opp i størrelse som opp mot 40 GWh når det gjelder den typen kraftverk? Det er veldig høyt i forhold til dagens fritak for konsesjon, som etter det jeg forstår, ligger en plass mellom 5 og 10 GWh.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2004-05-19:
Jeg skal være enig i at det er et problem for Norge at det skotske og irske miljøet er så ivrig etter å prøve å begrense norsk laks til markedet. Men vi må også ta innover oss at det er Norges ansvar at vi har en næring som utvikler seg stabilt og balansert, og som også har et realistisk forhold til markedet. Det har vi lært oss på andre områder, innenfor gass og olje. Det bør vi også lære oss når det gjelder oppdrettsfisken. Det det er spørsmål om her i dag, er om statsråden mener at det er gjort nok på det området. Jeg hører at statsråden sier her i dag at vi nå har strammet inn fôrkvotene, og at det implisitt skulle være et virkemiddel som har balansert næringen. Spørsmålet er om denne regjeringen vil fortsette med fôrkvoter etter 2004, altså at en ser det som et tjenlig virkemiddel for å prøve å stabilisere næringen også i årene framover, og om man også er villig til å vurdere andre tiltak, som å slutte med frisleppet av konsesjoner og muligens vurdere innføring av PO-er.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-19:
Jeg vil stille et spørsmål til olje- og energiministeren. I en paneldebatt på EBLs vinterkonferanse i mars i år uttalte statsråd Steensnæs at han ønsket å øke andelen fornybar energi i Norge. Andelen fornybar energi i Norge er allerede på 99 pst. Så hvis man vil bygge et gasskraftverk som produserer 3 TWh, må man altså bygge ut 301 TWh vindkraft – dette bare som et eksempel. Uavhengig av om gasskraftverk er konvensjonelle eller med CO2-håndtering, hvordan samsvarer statsråd Steensnæs’ ønske med strategien for bygging av gasskraftverk i Norge, når man samtidig skal øke andelen fornybar energi, som altså allerede er på 99 pst.?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-19:
Jeg takker statsråden for svaret, spesielt den siste delen, der han korrigerer sine egne uttalelser fra EBLs vinterkonferanse. Det synes jeg er bra. Når det gjelder gasskraftverk med CO2-håndtering, som er denne regjeringens redning ut av en vanskelig energisituasjon, er det en teknologi som ligger mellom 8 og 13 år fram i tid, ifølge SINTEF og forskermiljøene. Så å tro at det skal være løsningen, er som å tro på julenissen. Når det gjelder satsingen på vindkraft, medfører det store naturinngrep. Man bygger ut i uberørt natur. Det er også problematisk for Forsvaret, og det er ikke minst store kostnader knyttet til linjenettet. Mener statsråden at det er behov for en samlet plan når det gjelder bygging av eventuelle vindkraftverk, slik Fremskrittspartiet har foreslått?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-05-19:
Fornybar energi eller ikke, CO2-frie gasskraftverk eller ikke – denne regjeringen spiller russisk rulett med mange industriarbeidsplasser. Særlig gjelder det Norske Skog på Skogn i Nord-Trøndelag, som nå har et tidsperspektiv på 12–13 år på å få på plass et CO2-fritt gasskraftverk, noe som selvfølgelig i deres langtidsplaner blir altfor lenge. Derfor står hele hjørnesteinsbedriften Norske Skog nå i fare, fordi denne regjeringen spiller russisk rulett med disse arbeidsplassene. Denne regjeringen har også vist et sterkt engasjement i forhold til lokaldemokratiet. Nå viser det seg at lokaldemokratiet i Midt-Norge, i særdeleshet i Trondheim, viser sterkt engasjement og faktisk har lagt på plass 200 mill. kr for å få en fortgang i etableringen av et gasskraftverk på Skogn. Vil dette engasjementet gjøre inntrykk på denne regjeringen i forhold til lokaldemokratiet, når dette engasjementet øker etter hvert og det også sprer seg utover til Nord-Trøndelag, der det nå legges hundrevis av millioner kr på bordet for å få dette gasskraftverket på plass?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Jeg må si at jeg er nokså overrasket over statsrådens åpenbare meningsskifte i forhold til satsing på fornybar energi. Jeg kan bekrefte det som representanten Korsberg forteller fra EBLs vinterkonferanse. Jeg var også til stede, og det var jeg som stilte statsråden et direkte spørsmål om han vil gå inn for at andelen fornybar energi skal øke. Svaret var ja. Nå sier statsråden noe annet, og det synes jeg er ganske oppsiktsvekkende. I går valgte Stortinget å si nei til SVs forslag om 20 TWh som et alternativ til disse forurensende, upopulære og kostbare gasskraftverkene som andre partier på Stortinget ønsker seg. Vi ønsker en målrettet satsing på både bioenergi, vindkraft, enøk, småskala og vannkraft, men det ville ikke Regjeringen bli med på og være så offensiv som det SV ønsket. Steensnæs vil bygge gasskraftverk med CO2-håndtering. Jeg skjønner problemet hans i forhold til fornybar energi, men jeg synes at statsråden må være konsekvent. Derfor vil jeg gjerne at han svarer på samme spørsmål som jeg stilte ham på EBLs vinterkonferanse: Vil han at andelen fornybar el skal øke?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Mitt spørsmål går til statsråd Steensnæs. I 2001 var Kristelig Folkeparti enig med SV i at hjemfallsinstituttet skulle bestå sammen med statlig eierskap i Statkraft. Men vi har i det siste opplevd at Kristelig Folkeparti med statsråd Steensnæs i spissen har gått løs på hjemfallsinstituttet med noe vi opplever som en uthuling. Det er ikke mer enn to år siden stortingsflertallet tvang igjennom nedsettelsen av det såkalte Hjemfallsutvalget, som nå er i gang med utredningen sin. Vi har hele veien ment at det er nødvendig å få utredninger og dokumentasjon på bordet før man trekker konklusjoner, men Regjeringen har det travelt i sin privatiseringsiver og tar seg ikke tid til å utrede konsekvensene. I bladet Energi pekes det på at de lovendringene som Regjeringen har foreslått, vil bety at man får bortfall av tidsbegrensninger, får bortfall av hjemfall, av konsesjonskraft, konsesjonsavgifter, næringsfond osv. Kan statsråden bekrefte at dette faller bort gjennom bortfall av konsesjonsplikt?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Jeg har merket meg statsrådens uttalelser i Klassekampen om nasjonalisme. Jeg lurer på om statsråden mener at det å ønske nasjonal politisk styring og kontroll og offentlig eierskap over naturressursene er noe som kan avfeies med den type beskyldninger som er framsatt i Klassekampen, at dette er å spille på nasjonalisme. Synes statsråden at det er et rimelig argument, eller skjønner statsråden realitetene bak dette? Vi opplever det som et angrep på hjemfallsinstituttet, en lov som har gjeldt siden 1917. Vi ser ikke noe behov for en hastebehandling. Vi ønsker at dette spørsmålet skal utsettes til Hjemfallsutvalget har sagt sin mening om saken.
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «NVE har gitt pålegg som innebærer at Mo Industripark/Fundia må gjøre en stor investering i et eget anlegg for å redusere flimmer i kraftnettet innen 1. januar 2005, og uten annen nytte. Mener statsråden at dette er framtidsretta energi- og næringspolitikk, når en alternativ investering i forvarmingsteknologi ved Fundias stålverk vil gjøre samme nytten for flimmer og samtidig redusere kraftforbruket i Fundias stålverk med 20 pst. og bidra til reduserte utslipp av kvikksølv gjennom sammenkobling med ny renseteknologi?»
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Et flimmeranlegg vil koste ca. 40 mill. kr. Det er neppe mulig å få det på plass innen fristen, 1. januar 2005, og det har ikke noen annen nytte enn å redusere flimmer. Fundia er ferdig med å utrede et anlegg for forvarming av skrapjernet. Det vil redusere flimmer. I tillegg vil det redusere kraftforbruket med 60 GWh, altså 20 pst., det vil redusere miljøutslippene, bl.a. kvikksølv, det vil øke sikkerheten for de ansatte i stålverket, og prosjektet er også ferdig utviklet. Vil statsråden ta initiativ til å utsette fristen for å iverksette tiltak mot flimmer, slik at en mer framtidsrettet teknologi kan bli tatt i bruk for å løse dette problemet?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Fundia er Nord-Norges nest største bedrift og Norges største gjenvinningsbedrift. De har i tillegg til pålegget om å forbedre flimmerproblematikken også et pålegg om å rense kvikksølv. Og de har utviklet en helt ny teknologi, som foreløpig ikke er prøvd i stor skala. Mitt spørsmål til statsråden er: Er statsråden slik å forstå at dersom Fundia kan dokumentere at de vil kunne redusere flimmerproblematikken gjennom forvarmingsteknologien innen 1. januar 2005 – jeg antar at også statsråden skjønner at det er vanskelig å ha bygd et fullskala anlegg innen den fristen som er satt av departementet – vil statsråden akseptere en slik dokumentasjon som god nok til at man utsetter fristen om at tiltak skal være gjennomført innen 1. januar 2005?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Nord-Norges ledende avis har på lederplass i dag følgende overskrift: «Stopp dem!» Videre står det: «Stortinget skal ikke gamble med det norske folks eiendom.» Jeg er en av dem som har stor tillit til det som står i Nordlys, og synes at de ofte setter en god dagsorden. Jeg synes at ordet «gambling» er et godt ord, men det er en enda større gambling som er under oppseiling. Det er det Regjeringen sier om Statkraft. Det sies nå at Statkraft skal gjøres om til AS, og samtidig at staten ikke lenger skal være eneeier av Statkraft, fordi man skal gå utenlands og søke industrielle partnere. Dette er etter min mening en svært alvorlig og stor sak. Mitt spørsmål til statsråd Steensnæs blir derfor: Ser ikke statsråden at det som nå skjer, både med småkraftverk og med Statkraft, er det første og et svært viktig steg mot full privatisering av norsk vannkraft, og at Nordlys faktisk har et poeng når de sier «Stopp dem!»?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-05-19:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til fiskeriministeren. Norge unngikk også i denne omgang straffetoll på laks til EU etter ganske lang tids arbeid. Fra den siden utreder man nå kvoter som et alternativ til straffetoll, og man er inne i en slik prosess. Jeg skal være veldig kort i mitt første spørsmål: Hva har fiskeriministeren tenkt å foreta seg for å sikre lønnsomhet og sikre framtiden til denne næringen i forhold til vårt viktigste marked?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-05-19:
Det er vel og bra at man holder god kontakt med EU i denne saken. Det er helt nødvendig. Men det er også en del andre ting som burde gjøres. Dessverre har statsråden i så måte i noen grad latt næringen seile sin egen sjø ved å oppheve fôrkvoten, som var et viktig tiltak, og ved å tillate 50 nye oppdrettskonsesjoner som øker volumene. Hans statssekretær har ved flere anledninger uttalt at den situasjonen man er oppe i, får næringen rydde opp i selv. Det er ikke myndighetenes oppgave. Dette er for enkelt. Myndighetene har i en så stor og viktig næring for nasjonen ansvar for å bidra til å iverksette tiltak som kan stabilisere markedet, og som kan sikre at man får gode priser og unngår motreaksjoner. Samtidig burde det også satses langt mer på å få innpass på andre markeder og ta større markedsandeler der for på den måten å diversifisere salget.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-05-19:
Jeg må innrømme at det kunne være fristende å gå tilbake til forrige runde og fôrkvoter, men jeg skal la det være og holde meg til fiskeriavtalen denne gangen. Er det slik at statsråden mener at om Stortinget over statsbudsjettet bevilger støtte til føringstilskudd, minstelott og den type ting, har det et mindre element av subsidiering i seg enn om det skjer i form av en framforhandlet avtale hvor fiskerinæringen påtar seg en del samfunnsoppgaver, som f.eks. å opprettholde de små fiskemottakene langs kysten, noe som føringstilskuddet medvirker til?
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Det er riktig at skotske oppdrettere følte konkurransen fra en kostnadseffektiv norsk lakseproduksjon så ubehagelig at de bad om beskyttelsestiltak. Britiske og irske myndigheter krevde da at EU-kommisjonen dro i gang en safeguard-sak. Vi har hele tiden hevdet at Norge har en god sak, og har avvist den. Og vi har varslet at vi om nødvendig vil bringe saken inn for WTO, for det er helt klart et brudd på WTO-regelverket. Vi er tilfreds med at vi foreløpig har avverget umiddelbare straffetollreaksjoner fra EU. Det ble truet med 12–14 pst. i 200 dager, fra 16. mai til 5. desember, hvilket hadde betydd 600–700 mill. kr i ekstra toll for norsk laks til EU. Vi har nå en god dialog med EU om denne saken for å avverge nye handelsendringer innenfor denne 200-dagersperioden, enten det skulle dreie seg om toll eller kvote. Vi har også en dialog med sikte på å få et mer langsiktig, stabilt rammeverk for norsk lakseeksport. Men jeg vil ikke spekulere i hva det kan medføre, for det er for tidlig. Vår holdning er at vi har en god sak, og at det nå er viktig at myndigheter og næringen, som har et særdeles godt samarbeid, holder kontakten med både gamle og nye EU-medlemmer og forhindrer nye tiltak.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Jeg er overrasket over at representanten Enoksen tilkjennegir manglende innsikt i næringens rammevilkår. Det er altså slik at fôrkvotene er strammere i år enn de har vært de senere år. Vi har fôrkvote, og konsesjonene som er tildelt de to siste årene, er ikke kommet i produksjon. Så ingen av disse forholdene påvirker markedet og tilførselen av norsk laks. Jeg er enig i at medlemskap i EU ville ha hindret at vi fikk slike reaksjoner som i den forrige laksesaken, så vel som den trusselen som henger over næringen nå. Vi jobber samtidig med å få fisk implementert i WTO-regelverket, for det kan gi mest stabile og forutsigbare rammevilkår for den store eksporten av fisk. Frihandelsavtaler gjennom EFTA-systemet er et annet spor vi følger, og vi håper på et snarlig gjennombrudd bl.a. i Sør-Korea. Vi arbeider også med andre markeder: Russland, når de blir medlemmer av WTO, Japan og India er viktige markeder. USA, der vi fikk en handelshindring for noen år siden, åpner for en «sunset review» i 2005. Så Regjeringen er meget aktiv på dette området, og næringen gir uttrykk for at man er tilfreds.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Den beskrivelsen som det refereres til i Nordlys, tar jeg til etterretning, og jeg fortsetter arbeidet for å sikre norsk eksport av fisk, som er Norges nest største eksportnæring, best mulig markedsadgang. Markedsadgangen er klart et myndighetsansvar. Men jeg understreker igjen at vi har strengere fôrkvote i år enn vi har hatt tidligere år, og næringen har ikke bare vært tilfreds med det heller. De nye konsesjonene som er tildelt, vil ikke være i produksjon og tilføre fisk på markedet før om ett–to år, så de har ikke påvirket denne situasjonen. Hovedproblemet for norsk laks på EU-markedet er at skotske og irske produsenter – dvs. deler av skotsk industri, og altså bare en liten del av industrien – ser på dette som en trussel. Samtidig er både forbrukerne og bearbeidingsindustrien i EU opptatt av å få norsk laks. Det er nettopp det som har påvirket at vi har fått gjennomslag så langt som vi har fått. Det er tydelige signaler fra Regjeringen på dette området. Det skjønner jeg at også næringen har oppfattet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Vi har varslet at vi vil vurdere ethvert forslag fra næringen seriøst, også dette med PO. Næringen har vel ikke en helt klar oppfatning av hvordan de ønsker at et slikt PO skal innrettes, men det er et arbeid vi har satt i gang etter at næringen bad oss om det for et par måneders tid siden. Når det gjelder fôrkvotene, er det et faktum at årets kvoter er strengere, strammere enn de har vært de seinere årene. Det ble innført allerede i fjor før safeguard-saken ble reist. Vi har varslet at vi ønsker å avvikle det fra nyttår og innføre et nytt system som vi også har varslet vil kunne være like stramt som fôrkvotene, men som vil gjøre det enklere å utøve kontroll, og det vil være større muligheter til å utnytte bærekraften i de enkelte anleggene. Så ut fra miljøhensyn mener vi at det såkalte MTB-systemet er bedre enn fôrkvotene. Men i det arbeidet som nå pågår, vurderer vi alle sider sammen med næringen.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Det kan nok være mange synspunkter som kan framføres i forhold til et norsk EU-medlemskap, men det kan ikke herske tvil om at når det gjelder de problemene som laksenæringen har hatt på EU-markedet, både i forhold til den forrige laksesaken og i forhold til safeguard-saken, som nå løper, hadde et medlemskap forhindret det. Hvis Norge hadde vært medlem av EU, ville det ikke ha vært mulig for skotske eller andre oppdrettere å kreve at kommisjonen skulle iverksette tiltak overfor norsk laks. Det kan det ikke herske tvil om, og næringen – ja ikke bare næringen, men også organisasjonen «Kysten inn i EU» – er helt tydelig på at når det gjelder oppdrettsnæringen og laks, ville vi hatt stabile rammevilkår for laksenæringen, som hadde betydd flere norske arbeidsplasser. Det er jo et tankekors at i Danmark er det flere som jobber med bearbeiding av norsk laks, enn det er i Norge. Så vi er altså i den situasjon at vi eksporterer verdiskaping. Vi eksporterer arbeidsplasser når det gjelder denne delen av næringen, og det er denne delen av næringen jeg svarer for nå.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Regjeringen har lagt fram revidert nasjonalbudsjett og som en del av det også oppsigelsen av hovedavtalen. Jeg finner det vel ikke riktig at vi skal ta den debatten her og nå. Men jeg understreker at vi har gjort dette ut fra erkjennelsen av at næringen nå er subsidiefri, og at de ordninger som vi måtte ønske å videreføre, med fordel kan legges inn i statsbudsjettet. På den måten får Stortinget en reell innflytelse over de distriktspolitiske eller sosiale virkemidler som hovedavtalen har innbefattet. Så kunne vi jo sist år konstatere at hovedavtalen ble vedtatt i Stortinget –50 mill. kr. Bruddet kom da kravet fra Fiskarlaget var på 200 mill. kr. En annen side ved det er at man må kunne drøfte om Fiskarlaget med den organisasjonsprosent det har av fiskere, alene er det som skal tale denne delen av næringens sak. Men dette er en sak som ligger til behandling i Stortinget. Der vil nok Stortinget vite å gjøre sine vedtak i løpet av våren.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Vi kan nok diskutere hvor godt den har fungert, når kravet var 200 mill. kr og Stortinget vedtar 50 mill. kr. Dernest, når man gjør et poeng av de distriktspolitiske virkemidlene, er bl.a. dette med struktur, som var innbefattet der, et forhold som Stortinget kommer til å fatte vedtak om hvert år, fordi det er avgiftsfinansiert. Vi behandlet i går sjøpattedyrmeldingen, og Stortinget gjorde det i den forbindelse helt klart at man ønsket å videreføre, i et omfang, støtten til selfangst. Føringstilskudd er en del av avtalen som vi har prioritert. Det er slike ordninger som Stortinget nå kan få mulighet til å påvirke på en helt annen måte enn ved å vedta en avtale når det er blitt, slik som for 2004, brudd i forhandlingene. Jeg tror at det både for næringen og for storting og regjering vil være et ryddigere forhold at dette blir behandlet på vanlig måte, og at næringen ikke lenger trenger å ha støtteavtalen, som lett blir oppfattet som en subsidiering av næringen.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Jeg bare korrigerer representanten Enoksen på at det var ingen framforhandlet avtale. Det var et brudd, hvor det var et gap fra 50 mill. kr til 200 mill. kr. Regjeringen kommer tilbake til de enkelte elementer, om vi ønsker å fremme forslag, og Stortinget står, som jeg sier, selvfølgelig fritt til å gjøre de vedtak det måtte ønske.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Jeg vil ta avstand fra at dette skulle være gjort med et pennestrøk. Regjeringen har lagt fram et forslag som Stortinget skal behandle i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, og det er både en seriøs og skikkelig måte å legge saken fram for Stortinget på. Jeg registrerer også at representanten Elvik ikke har fått med seg at lineegningstilskuddet allerede er avviklet, så det berøres ikke av dette. Så er det slik at det ikke er sterke reaksjoner, som det framstilles her, mot at vi har foreslått dette. Jeg synes faktisk at representanten Elvik, og andre stortingsrepresentanter også, burde være glade for at vi har utviklet denne næringen så langt at det ikke lenger er behov for subsidier. Næringen er blitt subsidiefri, avtalen er oppfylt, og man burde gripe muligheten som ligger i at næringen skal behandles på samme måte som alle andre næringer, enten det gjelder distriktspolitiske virkemidler eller andre virkemidler som storting og regjering ønsker å bruke, og det bør legges inn i det ordinære statsbudsjettet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Det er ingen tvil om at fiskeriavtalen først og fremst har vært innrettet mot at fiskerne skulle nyte godt av den, så det å bringe inn andre grupper er høyst usaklig. Dernest er det en lønnsom næring, og det synes jeg vi skulle være glade for at vi er i ferd med å oppnå på område etter område. Det som rapporteres langs kysten – og jeg beveger meg ganske mye langs kysten og bor i et fiskevær – er at lønnsomheten øker, og at det er positivt. Så er det slik at det etterlyses en melding. Stortinget skal få en melding om de marine næringer og rammevilkårene og mulighetene som er der, våren 2005. Det har vi varslet Stortinget om, så det kommer.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-19:
Nå skal man ikke overdrive betydningen av fiskeriavtalen, som var på 50 mill. kr for dette året, i en distriktspolitisk sammenheng. I så måte vil vi måtte bruke sterkere virkemidler i distriktspolitikken enn det. Mesteparten av dette var knyttet til subsidiering av selfangst, for å holde den i gang, det var knyttet til garantilott, og det var knyttet til føringstilskudd. Regjeringen vil i budsjettet for 2005, som skal legges fram til høsten, vurdere hvilken av disse eller andre tiltak av distriktspolitisk karakter knyttet til fiskerinæringen som skal videreføres. Det skal Stortinget få ta stilling til i den ordinære budsjettproposisjonen, og så vil fiskerne, og andre som måtte være interessert, kunne påvirke Stortinget i den sammenhengen. Det synes jeg faktisk er en bedre og ryddigere situasjon enn at vi har en avtale. Jeg viser også til at bruddet kom på 200 mill. kr på kravet, mens Stortinget vedtok 50 mill. kr. I en slik situasjon er det ikke mange muligheter for næringen til å påvirke Stortinget. Så dette synes jeg faktisk er et positivt håndslag til næringen.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Eg ser i gårsdagens Nordlys at statsråden får skryt for å ha gjort ein god jobb for å hindre at straffetoll vart påført oss i denne omgangen, og han får også skryt for å ha klart å mobilisere andre medlemmer av Regjeringa, statsminister og utanriksminister, i den jobben. Ein kan vel ikkje vere ueinig i at det er bra at Noreg har unngått straffetoll på laks til EU i dag. Men eg synest vi skal vere litt audmjuke og spørje: Korfor oppstår denne situasjonen? Då registrerer eg at både analytikarar og fagfolk seier at Noreg kunne ha vore litt meir aktiv og signalisert at vi er i stand til å regulere produksjonen i Noreg. Signala om mogleg oppheving av fôrkvoten og nye konsesjonar som kom i fjor, er jo motstridande signal i forhold til å vere tydeleg på at vi er i stand til å regulere produksjonen av laks i Noreg. Mitt spørsmål til statsråden er om vi ikkje burde vurdere å gi nokre tydelegare signal nettopp i dette spørsmålet.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2004-05-19:
Eg trur at grunnen til at reaksjonane på Regjeringa sitt forslag i revidert er så sterke, er at ein i næringa har lita tiltru til at ein fiskeriminister som har gjort det til eit retorisk viktig poeng at fiskeria skal bli meir butikk og mindre politikk, vil vidareføre desse viktige ordningane: føringstilskottet, lineegningstilskottet og garantilotten. Og eg trur reaksjonane er så sterke fordi dette kjem i nokre bisetningar i revidert budsjett, der ein attpåtil argumenterer med at sidan avtalen er så liten, er det ikkje nokon vits i å vidareføre han. Ein avviklar også garantilotten så å seie med umiddelbar verknad. Eg trur at det er grunnane til at reaksjonane er så sterke. Vi kunne godt ha vore med og sett på avtaleregimet i forhold til kven som skal forhandle og den type ting, men å gjere det med eit pennestrøk i samband med revidert budsjett, synest eg rett og slett er litt respektlaust i forhold til næringa.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-19:
Fiskeriministeren har gjort en utmerket jobb når det gjelder å unngå straffetoll. Men når det gjelder hans hjertesukk om at han hadde sluppet det hvis vi hadde vært medlem av EU, er jeg ikke enig med ham, for som fiskeriministeren utmerket godt vet, er det utkastpåbud i EU, men det er ilandføringspåbud i Norge. Så vi har det motsatte regimet. Nå vil jeg spørre fiskeriministeren: Hva gjør han for at EU skal oppfylle EØS-avtalen? Fisk er jo fritatt i EØS-avtalen, og det skulle ikke vært pålagt toll i forhold til laksenæringen i det hele tatt, for ifølge EØS-avtalen skulle ikke fiskevarer, ferskfisk, bli pålagt toll. Hva gjør Fiskeridepartementet for at EU skal opprettholde EØS-avtalen?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-19:
Fiskeriministeren sier at reaksjonene ikke er sterke. Han har ikke lest Fiskeribladet fra fredag. Der er reaksjonene veldig sterke på at fiskeriavtalen er oppsagt. Regjeringen burde heller lagt fram en melding for Stortinget om fiskerienes betydning for bosettingen og for fortjenesten for kystbefolkningen generelt. Men mantraet Regjeringen, og spesielt Høyre, har, er jo at det skal være lønnsomt. Jeg er enig i det, men lønnsomt for hvem? Er det de som går på havet, og de som bor i bygdene, det skal være lønnsomt for, eller er det de som sitter på Aker brygge og svinger store glass og sier at det er fiskeren «min» som er ute og fisker i dag. Er det dem fiskeriministeren og Høyre vil at det skal være lønnsomt for?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-19:
Jeg har et spørsmål jeg vil stille justisministeren: «Den siste tidens hendelser i Vesterisen aktualiserer spørsmålet om fremdriften for effektivisering av redningstjenesten. Når foreligger Regjeringens forslag om hvilken type helikopter redningstjenesten skal satse på, og når skal Stortingets vedtak om kortere reaksjonstid for redningsaksjoner settes ut i livet?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-05-19:
Når det gjelder redningshelikoptre, er det tre ting som er viktig. Jeg har sagt det før, og jeg sier det gjerne igjen: Jeg er den eneste i denne salen som har vært utsatt for å måtte bli hentet av redningshelikopter. Redningshelikoptrene må ha fart, de må ha gulvplass, og de må ha rekkevidde. Det er altså tre ting. Dette vet justisministeren om. I Vesterisen er det viktig at vi har redningshelikoptre som kan komme seg fram og tilbake. Er det tatt med i vurderingen når Justisdepartementet skal ta stilling til det?