Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-29:
Som representanten Micaelsen viste til, er dette et relativt godt gjennomdiskutert tema. Jeg regner med, siden det allerede også ligger nye forslag i finanskomiteen, at vi fortsetter diskusjonen – og diskusjon er helt all right, for å si det på den måten. Men det er jo viktig å prøve å bringe diskusjonen videre framover, og jeg ser ikke at det kommer opp noe spesielt nytt med hensyn til hva slags standpunkter en skal ta, og hva en gjør med saken framover. Jeg mener det ikke er behov for en ny gjennomgang, slik som forslagsstillerne her ser for seg. I evalueringsmeldingen, som Stortinget behandlet for et år siden, gikk vi gjennom skattereformen fra 2005 og 2006, herunder også en gjennomgang av formuesskatten. Det er ingen grunn til å legge skjul på at formuesskatten har svakheter, som kanskje også andre skatter. Men jeg mener at saken er godt nok belyst for å kunne ta de beslutninger en skal ta med hensyn til den videre skjebnen til formuesskatten. Formuesskatten har noen av de samme egenskaper som andre skatter: Den gir inntekter til fellesskapet. Formuesskatten har det i tillegg – som er et viktig poeng, og som knytter seg opp mot den diskusjonen vi hadde i forrige sak – at den gir en god fordelingsvirkning. Fordelingsvirkningen av formuesskatten er styrket siden 2005. Det er faktisk slik at formuesskatten er med på å sørge for at de som har høyest formuer, de som er – for å bruke begrepet – «kapitalister», faktisk også bidrar mer etter evne enn om det ikke hadde vært en formuesskatt. Det som blir et interessant spørsmål – og som heller ikke forslagsstillerne, verken i denne sammenhengen eller i andre sammenhenger, sier noe om – er hva som skal erstatte disse inntektene, og erstatte den fordelingsvirkningen som formuesskatten gir. For bare å illustrere det er det jo slik at dersom en fjernet formuesskatten, ville de tusen med de høyeste formuene i Norge få en gjennomsnittlig skattelette på om lag 3,5 mill. kr. Det ville etter mitt syn endre fordelingsvirkningene dramatisk. Hva skal da erstatte dette, hvis en ser for seg at det er andre skattearter som skal ha en lignende fordeling? Så er det riktig som det står i flertallets merknader, at det ikke er bedriftene selv som betaler formuesskatten. Det er de som eier bedriftene. Vi kan selvsagt diskutere det forholdet, men det som må ligge i bunnen, er jo at lønnsomme og gode bedrifter også vil generere – som det heter på fagspråket – muligheter for eiere til både å få utbytte og betale skatten. Så skal regjeringen fortsette å gjøre formuesskatten bedre og mer rettferdig. Det skal vi komme tilbake til i forbindelse med de årlige budsjetter, slik vi har gjort de siste årene. Her er det også slik at de virkninger som formuesskatten har for næringslivet, står sentralt. Det er ikke ofte, men en gang iblant er jeg helt enig i det som representanten Tybring-Gjedde sier, at en hadde jo muligheten til i fire år, gjennom et flertall i Stortinget her, å avskaffe formuesskatten. Det skjedde ikke. Så hører jeg også hva representanten Gundersen sier. Men det er jo slik at hvis viljen til å gjøre det en sier en skal gjøre, er til stede, får en gjort det. Men jeg konstaterer at det ikke var mulig å få det til med et borgerlig flertall i Stortinget. Derimot har denne regjeringen halvert andelen skattytere som betaler formuesskatt. Jeg synes det er en ganske god bragd, for å si det på den måten. Det er et veldig tydelig resultat. Det er slik, som også representanten Geir-Ketil Hansen sa, at om lag 900 000 enten har fått fjernet formuesskatten helt eller betaler mindre formuesskatt i dag enn det de gjorde i 2005.