Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-04:
Jeg er glad for at komiteen støtter Regjeringens forslag i Ot.prp. nr. 37 for 2003-2004 om endringer av reglene i straffelovens kapittel 27 om forbrytelser i gjeldsforhold. Dagens bestemmelser om konkurskriminalitet i kapittel 27 er kompliserte og vanskelig utformet. Formålet med endringene er å gjøre reglene mer effektive og enklere å praktisere. Dette er et ledd i Regjeringens innsats mot økonomisk kriminalitet. I dag blir mange anmeldelser for brudd på reglene om forbrytelser i gjeldsforhold henlagt, bl.a. fordi reglene er kompliserte og byr på tolkningsproblemer og bevistvil. Samtidig vet vi at det foreligger mistanke om straffbare forhold i et stort antall av næringslivskonkursene. For å forenkle bevisføringen har departementet foreslått et prinsipp om at det skal være tilstrekkelig at skyldneren står i påtakelig fare for å bli insolvent ved en handling, i de straffebudene der insolvens i dag er et straffbarhetsvilkår. Det vil ofte være vanskelig å bevise at en person eller et selskap har vært insolvent på et bestemt tidspunkt tilbake i tid. Som komiteen også har påpekt, er det i prinsippet en tilfeldig fordel for en skyldner som er i påtakelig fare for å bli insolvent ved en handling, at insolvens likevel ikke inntreffer. Straffverdigheten av en kreditorskadelig handling er dermed den samme i slike tilfeller som når skyldneren faktisk er insolvent. Viktig er også forslaget til endring i straffeloven § 283 om formuesforringelse ved insolvens, om at det skal være en presumsjon for insolvens ved forsettlig eller grovt uaktsom tilsidesettelse av regnskapsplikten. Dersom skyldneren f.eks. har ødelagt regnskapene slik at det ikke lar seg gjøre å fastslå om han var insolvent, på handlingstidspunktet, skal det legges til grunn at han var insolvent, hvis ikke det motsatte kan bevises. Dette vil innebære en betydelig bevismessig forenkling i slike tilfeller. Jeg vil også framheve forslaget om at foreldelsesfristen for straffbare handlinger som omfattes av kapitlet om forbrytelser i gjeldsforhold, og for overtredelser av regnskapsloven ikke skal løpe så lenge skyldnerens bo er under konkurs eller gjeldsforhandling. Straffbare forhold som rammer kreditorene, blir ofte avdekket på et sent stadium av konkursbehandlingen. Uten en forlengelse av foreldelsesfristen kan man risikere at forholdene er foreldet før konkursbehandlingen er ferdig. Samtidig er det av rettssikkerhetshensyn inntatt en maksimal grense på fem år for hvor lenge fristen kan utvides. Jeg har merket meg at komiteen ber departementet i forbindelse med arbeidet med ny straffelov vurdere om det samme prinsippet skal gjelde for andre straffebud som gjelder økonomisk kriminalitet. Jeg har også merket meg at komiteen støtter departementets forslag om at simpel uaktsomhet ikke skal være tilstrekkelig for at noen kan ilegges straff etter gjeldskapitlet. Det er den illojale opptreden overfor kreditorene som søkes rammet ved straffelovens kapittel 27. Rettssikkerhetshensyn tilsier at simpel uaktsomhet ikke skal være tilstrekkelig for å straffe for slike lovbrudd. De forslagene som Odelstinget behandler i dag, må ses i sammenheng med endringene i konkurslovgivningen om midler til bobehandlingen som ble vedtatt gjennom Besl. O. nr. 64 for 2003-2004. En styrket bobehandling og klarere og enklere regler om forbrytelser i gjeldsforhold vil samlet forhåpentligvis bidra til at det ikke skal lønne seg å gå konkurs. Denne regjeringen vil styrke innsatsen mot økonomisk kriminalitet på ulike måter. Om få dager vil jeg sammen med finansministeren presentere Regjeringens nye handlingsplan mot økonomisk kriminalitet.