trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-25:
Definitivt skal statsråden få det. Berre ein kort kommentar først. Meir politi til folk flest vil jo gjerne bety meir politi til dei som bur i sentrale strøk. Vi treng politi i heile landet. Det er tydeleg at statsråden ikkje tek heilt innover seg det ordførarane har reagert på. På toppen av det heile er det all grunn til å påstå at regjeringa bryt sine eigne retningslinjer for lokalisering av statlege arbeidsplassar når dei overlèt til nettopp Politidirektoratet å avgjere kvar politimeisteren skal plasserast i dei enkelte politidistrikta. I retningslinjene til regjeringa sjølv står det jo at ved større strukturendringar skal det vere departementet og regjeringa som avgjer lokalisering av statlege arbeidsplassar, ikkje etatane. Ein reduksjon frå 27 til 12 politidistrikt må jo seiast å vere ei større strukturendring. Er ikkje statsråden einig i at å redusere talet på politidistrikt frå 27 til 12 er ei større strukturendring, og kva er grunnen til at regjeringa valde ikkje å følgje eigne retningslinjer for lokalisering av statlege arbeidsplassar i denne konkrete saka?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
I dag er det den internasjonale dagen for avskaffelse av vold mot kvinner, og i ettermiddag skal mange av oss ut og markere at vi ønsker og krever en sterkere innsats i arbeidet mot vold mot kvinner. Samtidig har vi denne uken fått en budsjettavtale mellom regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre som ikke reverserer kuttet på 10 mill. kr for voldsoffererstatning i Vardø. De ansatte ved kontoret der forteller at de allerede er underbemannet, og at kuttet vil gi et dårligere tilbud til voldsutsatte. Mener justisministeren at det er forsvarlig å kutte i tilbud til dem som blir utsatt for vold?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-25:
Oljeindustrien er den sektoren her i landet som slipper ut mest klimagasser. Oljeindustrien har nesten doblet utslippene sine siden 1990. Kan klima- og miljøministeren nevne en seier som regjeringskollegiet har stått for, og som i vesentlig grad kutter utslippene i den sektoren som slipper ut mest – oljesektoren?
Iselin Nybø (Venstre), 2015-11-25:
Bakgrunnen for at det var helt nødvendig med en politireform, er at vi må sette politiet i stand til å møte de utfordringene vi har i samfunnet vårt, enten det gjelder terrorhandlinger, naturkatastrofer eller annen type kriminalitet. Men det er også viktig at vi bruker de andre ressursene vi har i samfunnet vårt, og at vi samordner, slik at vi kan møte de utfordringene som vi står overfor til enhver tid på best mulig måte. Derfor har vi et punkt i den avtalen som ble inngått om politireformen, at det til enhver tid skal sikres en oversikt over tilgjengelige beredskapsressurser som finnes hos frivillige organisasjoner, HRS, brann- og redningsetater. Så jeg vil gjerne utfordre justisministeren litt på dette med hvordan vi ligger an med tanke på beredskap, og hvordan vi er samordnet med alle de etatene og frivillige organisasjonene som må bidra hvis noe skulle skje.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Vi var veldig fornøyd med at vi fikk et forlik om politireformen på Stortinget, og vi synes at den ble mye bedre da den gikk herfra enn da den kom – for å si det slik – og det er vi glad for. Det som vi er opptatt av, er at vi får en del tilbakemeldinger fra bekymrede ordførere som er redd for den lokale politikraften. Vi har vedtatt at det skal være lokal forankring av politikraft, og det skal komme politikraft ut der folk bor. Jeg vil gjerne utfordre statsråden på hvordan statsråden konkret vil følge opp at det punktet i forliket faktisk blir en realitet, slik at ordførerne skal slippe å bekymre seg for at den lokale politikraften forsvinner.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Jeg vil bare minne justisministeren om at denne alvorlige saken ikke handler om hvordan Arbeiderpartiet har opptrådt, eller hvilke signaler Arbeiderpartiet har gitt. Dette handler om en justisminister som enten har eller ikke har handlekraft, om en justisminister som er god til å prate, men kanskje mindre god til å handle. Faktum er at regjeringa med justisministeren har hatt handlingsrom til å iverksette tiltak, og faktum er at de ikke har brukt det handlingsrommet. Sikkerheten er avgjørende. Nå ser vi at det er minst 1 500 personer som er forsvunnet fra asylmottak. Justisministeren har så langt ikke brukt de fullmaktene han faktisk har, til å bygge kapasitet. Stortinget hastevedtok en hjemmel for å fengsle asylsøkere i forrige uke. Det var vi glade for, og vi var også glade for den evalueringa som vi fikk lagt inn der, og også for at loven er midlertidig. Men det ville være underlig om vi ikke har plasser når det haster sånn med å få vedtatt ny lov, så når åpner ny kapasitet for fengsling, særlig i Finnmark?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
President, jeg får ikke opp spørsmålet mitt på salappen – da får jeg låne manuset til justisministeren, og så skal han få det tilbake! Spørsmålet lyder: «Røverradioen driver radiosendinger laget av personer som soner, om aktuelle tema, fra fengsel og utenfor. Sendingene er tilgjengelige for dem som soner i Oslo fengsel og få andre fengsler i østlandsområdet. Det er ingen nasjonal sendeflate. Frivillige organisasjoner og offentlige etater bruker kanalen for å spre nyttig informasjon. Radiokanalen vant i år Prix Radio 2015 for lokal sendeflate. Hva konkret vil statsråden gjøre for at alle som soner i fengsel, skal få lik tilgang til disse sendingene?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Takk for svaret. Jeg er veldig glad for at justisministeren gir uttrykk for en positiv holdning til Røverradioen og Røverhuset, som er en frivillig organisasjon som driver et godt arbeid for de innsatte. Det er riktig som justisministeren sier, at det er bevilgninger som avgjør tiltakenes både art og karakter, og vi registrerer at etter at denne regjeringa tiltrådte, er tilskuddene til frivillige organisasjoner blitt redusert. Det er bl.a. et resultat av dette som gjør at mange organisasjoner er bekymret, for de mener at de tildelingene de har fått, så vidt dekker lønns- og prisveksten – for ikke å snakke om dem som soner i Nederland, som ikke har dette tilbudet i det hele tatt. Men tilbake til Røverradioen og det tiltaket som der utføres: De ønsker ordninger tilsvarende dem de har i Storbritannia, med nasjonaldekkende sendeflate. Støtter justisministeren det?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Jeg støtter det justisministeren sier, og de vurderingene han har av de effektene som Røverradioen gir både for innsatte og for ansatte, men også for frivillige organisasjoner og andre som bruker denne radiostasjonen til å sende ut viktig informasjon. Men i tillegg mener jeg denne radiostasjonen har en viktig funksjon knyttet til ytringsfrihet, fordi denne måten å gi mulighet for de innsatte til selv å få en stemme i det offentlige rom er et viktig bidrag til ytringsfriheten. Derfor mener jeg at justisministeren, som har ansvar for at ytringsfriheten har gode kår i Norge, også burde tenke på om dette er et tiltak som er så bra at det bør bli en del av det ordinære arbeidet i fengslene knyttet til bl.a. nærhetsprinsippet, og at også media blir en del av det.
Pål Farstad (Venstre), 2015-11-25:
Oppfølgingsspørsmålet mitt går til landbruksministeren, fordi den andre sektoren som statsministeren trekker fram i det som representanten Elvestuen viste til, er landbrukssektoren. I landbruksdebatter diskuterer man gjerne produksjonsmål og inntekt. Det er viktige debatter, men klima må høyere på dagsordenen, også i denne sektoren. Derfor ser jeg fram til hva utvalget som skal se på landbruket og klimautfordringen, kommer fram til. Men før det: Er landbruksministeren enig med Venstre i at også landbruket må kutte i sine utslipp framover som en del av det grønne skiftet, og hva vil statsråden i så fall gjøre med det?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Regjeringen har som målsetting også å kutte utslippene fra landbrukssektoren. I 2013 sto landbrukssektoren for 8,7 pst. av utslippene. Det som er viktig framover, er å satse på forskning og innovasjon og ta i bruk ny teknologi, som kan gjøre at vi får ned utslippene. Det handler om optimal fôring, optimal gjødsling og gode dreneringsforhold. Over jordbruksavtalen bruker vi over 150 mill. kr til målrettede tiltak som skal redusere utslippene. Jeg mener at det er en diskusjon framover med hensyn til at vi også har en målsetting i Norge om å øke produksjonen. Vi ønsker f.eks. å få opp produksjonen av storfekjøtt, og vi har økt produksjonen av sauekjøtt. Isolert sett vil det da øke utslippene fra de produksjonene. Men hvis vi skal ha et landbruk over hele landet, er vi avhengig av å satse på disse delene av norsk landbruk, fordi det er de som spiser gress, som vi har i store deler av landet. Så utslippene skal ned, men produksjonen skal opp, og derfor må vi gjøre dette på en smart måte.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til klimaministeren. Det vi hører her av diskusjonen om spørsmålet så langt, tyder på at det å redusere klimagassutslipp er en komplisert affære også i verdens rikeste land – og i det beste landet å bo i, som vi har blitt målt til. Det som jeg er opptatt av i forkant av Paris, er hvordan vi kan få til gode internasjonale avtaler som sikrer en global utvikling. Vi ser at vi har problemer i Norge med å nå målene. Utviklingslandene sitter mye tettere i det. Vi har sagt hele tiden at vi må få ned de globale utslippene, og vi må derfor også være beredt på å bidra internasjonalt for å få dette til. Det som regjeringen overtok fra den forrige regjeringen, var høye summer brukt på internasjonalt samarbeid om klima. Det er en saga blott – nå går det ned hver gang det er en korsvei. Så spørsmålet mitt er: Hvordan vil regjeringen endre fra retorikk til handling når det gjelder internasjonal klimasammenheng?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-11-25:
Det er bra at statsråden har brukt mye tid i forberedelsene opp mot klimatoppmøtet og snakker med sine kollegaer rundt omkring i verden. Det er en stor anerkjennelse at vår statsråd også skal få lov til å lede samtaler under klimatoppmøtet når det gjelder ambisjoner. Så er det slik, som statsråden er godt kjent med, at vi lever i en global verden, der handel er viktig, og skal vi få til det grønne skiftet, som vi alle er opptatt av, må de grønne løsningene få konkurransefortrinn, slik at det er de som også blir valgt til sjuende og sist. Mitt spørsmål er rett og slett om statsråden også vil vektlegge dette i de samtaler og i de møter som hun skal ha nå i Paris, at man lager konkurransefortrinn for de grønne løsningene.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-11-25:
Når klimaministeren setter seg på flyet til Paris, har hun med seg i kofferten både kutt i regnskogsatsingen og kutt i Statkrafts fornybarsatsing. Hun har også med seg en ny avgift på flyreiser, som koster næringslivet og folk flest 1 mrd. kr årlig. I nasjonalbudsjettet skriver regjeringen: «Ekstratiltak i Norge for kvotepliktig luftfart vil ikke bidra til å redusere de samlede utslippene fra luftfart i EØS-området.» Mitt spørsmål til statsråden er om statsråden er enig i formuleringen om at dette ikke virker. Eller er denne formuleringen i statsbudsjettet «en saga blott»?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-11-25:
«Det har den senere tiden vært mye uro rundt Telenor og VimpelCom knyttet til mistanke om korrupsjon i forbindelse med anskaffelse av telelisenser i Usbekistan. Næringsministeren har uttrykt mistillit til styreleder i Telenor, som senere trakk seg. Det pågår ulike former for gransking og etterforskning i saken. Hva kan statsråden, som stor aksjonær i Telenor, gjøre for å bidra til å få klarhet i de faktiske forhold og bidra til mest mulig åpenhet fra Telenors side?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-11-25:
Jeg takker for svaret. Jeg er jo selvsagt glad for og har ikke vært i tvil om at statsråden har sett alvoret i denne saken, men jeg mener også at dette reiser noen grenser for forståelsen av de eierskapsprinsippene som Stortinget har lagt til grunn. De skal ikke utfordres; de skal benyttes. Det handler noe om hvorvidt en passivt skal vente på informasjon, eller hvor aktiv en skal være i å etterspørre informasjon. I eierskapsmeldingen står det at åpenhet og offentlighet er et effektivt virkemiddel i arbeidet mot korrupsjon, og mitt oppfølgingsspørsmål er: Hva gjør departementet overfor Telenor – og andre selskaper – for å sørge for at en i hverdagen etterlever prinsippet om åpenhet og offentlighet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-11-25:
Både Telenor og andre selskaper der staten er eier, enten alene eller sammen med andre, opererer i land der sjansene for korrupsjon er betydelig større enn det vi er vant til fra hjemlige trakter. Og da prøver jeg å utfordre statsråden til å si: Er det andre saker i Telenor eller i andre selskaper, operasjoner eller virksomheter i land som en er særlig bekymret for, og som en nå fra departementets side følger særlig nøye?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-11-25:
Essensen i norsk klimapolitikk de siste ti årene har vært djerve nasjonale mål og en kategorisk avvisning av å bryte de målene ned på hvordan de skal gjennomføres i hver sektor, enten regjeringen har vært rød eller blå. Resultatet har som kjent vært at de nasjonale utslippene ikke har gått ned, de har økt, og innenfor en sektor som transport har utslippene økt dramatisk. Nå er vi i den interessante situasjonen at regjeringen og klimaministeren sier at transportsektoren skal ta en stor del av de 40 pst. kutt som man forplikter seg til overfor EU. Og spørsmålet er: Når får vi vite hvor store kutt transportsektoren skal ta, og kan statsråden allerede nå fortelle oss: Hva er en stor del av de 40 pst. som skal tas innenfor transportsektoren?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-11-25:
Spørsmålet til klima- og miljøministeren lyder: «Norske klimagassutslipp har økt de siste 25 årene. Norge har kompensert for dette med usikre klimakvoter. Norge går nå inn for et mål om «klimanøytralitet», tidligere omtalt som «netto null», som tar utgangspunkt i flere tiltak utenfor Norges grenser. Betyr dette at kvotekjøp også i framtiden vil være metoden for å oppfylle våre forpliktelser i klimakonvensjonen?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-11-25:
Statsråden er nok nokså alene om å mene at CDM-kvoter er et godt og effektivt bidrag til en nasjonal kuttstrategi. Statsministeren har jo uttalt at CDM-kvoter er klimatiltak på billigsalg. Når det gjelder Sverige, er statsråden sikkert klar over at forskjellen mellom Sverige og Norge er at Sverige har kuttet bortimot 25 pst. av sine nasjonale utslipp. Norge har ikke kuttet noe. Derfor er det – ved siden av kvotespørsmålet – fortsatt interessant hva Norge skal slippe ut. Kan statsråden gi et tall for hvor mye CO2 og andre klimagasser Norge skal slippe ut i 2020 og 2030? I dag slipper vi som kjent ut 53 millioner tonn. Hvor mye skal vi kutte, hvor mye skal vi slippe ut her i landet, i 2020 og 2030?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-11-25:
Er statsråden enig i at det er et problem at ingen regjering og ingen miljøstatsråd i Norge noen gang har villet forplikte seg til å si hvor mange tonn CO2 Norge skal slippe ut i 2020 og 2030? Og ser statsråden noen sammenheng mellom det faktumet og det faktum at Norge faktisk ikke har kuttet sine utslipp, verken nasjonalt eller i de viktige sektorene?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Mitt spørsmål går til justisministeren. Alle partier på Stortinget, bortsett fra SV og MDG, har gått sammen om 18 konkrete tiltak for innstramming i regelverket for å sikre kontroll ved grensene og med hvem som kommer inn i Norge i den store asyl- og flyktningstrømmen Norge opplever. Dette er blitt tatt godt imot av offentligheten og oppfattet som at det politiske Norge tar ansvar i en vanskelig tid. Det er vi i Arbeiderpartiet innstilt på å gjøre også i fortsettelsen. Samtidig er vi kritiske til at regjeringen ikke har gjort tilpasninger til asylstrømmen tidligere. På svært mange områder og ikke minst når det gjelder håndteringen av asylsøkere som kommer til Norge, har vi opplevd en regjering som nøler, som ikke gjennomfører i den takten som har vært nødvendig, og som ikke framstår som spesielt effektiv i sin håndtering av utfordringen som antallet asylsøkere har gitt de seneste månedene. Hvorfor har ikke regjeringen opprettet ambulerende team fra UDI, noe som ville ført til en raskere saksbehandling? Hvorfor har ikke regjeringen gjennomført flytting av juristkapasitet fra andre departementer til UDI? Hvorfor har ikke regjeringen gjennomført god nok styrking av Politiets utlendingsenhet og heller ikke styrket arbeidet med identitetsavklaring og sikkerhetsvurderinger av asylsøkere som kommer, tilstrekkelig? Regjeringen kunne og burde tatt tydeligere grep om mange av disse sakene, og på et langt tidligere tidspunkt. Det er en regjerings ansvar å handle, spesielt når situasjonen er vanskelig og utfordringene er store. Mitt spørsmål er: Hvorfor satte ikke statsråden i gang med dette med en gang den ekstraordinære situasjonen ble kjent, hvorfor ventet han så lenge? Eller mener statsråden virkelig at han måtte vente på Stortingets vedtak for å gjennomføre de punktene som jeg nå har nevnt?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Nå er det sånn at Arbeiderpartiet slett ikke har snudd i noe som helst. Arbeiderpartiet har stått for en streng og såkalt rettferdig asylpolitikk lenge. Det som er situasjonen, er at Fremskrittspartiet har snudd. Men det kan vi se positivt på, for nå har de endelig innsett at de er en del av virkeligheten og må ta ansvar for de oppgavene som landet står overfor. Det er flere eksempler på at justisministeren ikke har vært så snarrådig som man kunne forvente, og som han stadig vekk gir uttrykk for. Det er også ganske tydelig at regjeringen ikke har evnet å bruke de fullmaktene som en regjering har. Da er spørsmålet: Kan justisministeren nå bekrefte overfor Stortinget om han mener at han har de fullmaktene som skal til for at vi skal få se en mer handlekraftig regjering, som vil håndtere utfordringene som vi vet vil komme, både på grensen og med bosetting og integrering i kommunene?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
«Tidligere riksarkivar Ivar Fonnes uttrykker til avisa Arbeidets Rett 10. november bekymring for regjeringens endrede planer for Norsk helsearkiv som var foreslått lagt til Tynset. Det betviles at modellen blir billigere, og den tidligere riksarkivaren støtter også de bekymringer som er gjort gjeldende hva angår sikkerheten for pasientopplysninger ved den foreslåtte modell. Er statsråden trygg på at sikkerheten er god nok i regjeringens foreslåtte modell, og at dette blir en billigere løsning?»
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Jeg syns det er veldig trist at regjeringen også har forlatt sitt standpunkt om at man ville realisere arkivbygg på Tynset. Det var i oktober 2014, altså i fjor, at regjeringen og kulturministeren sendte ut en pressemelding med tittelen «Regjeringa vil realisere arkivbygget på Tynset». Det var også før regjeringen hadde gjort sine kvalitetsundersøkelser. Det er mange slags elementer i en slik beslutning, og når man sender ut en slik pressemelding, hvor det står at dette skal være på Tynset, det «skal famne om eit fellesdepot for heile Arkivverket og dessutan Norsk helsearkiv for eldre arkivmateriale», så forventer ikke bare Tynset-samfunnet, men hele Innlandet og mange mennesker at regjeringen står fast ved den beslutningen som man sier at man har tatt. Jeg oppfatter det ikke som noe annet enn faktisk å føre befolkningen bak lyset når man i fjor erklærte at man ville bygge dette arkivet, for så nå i budsjettet å gå tilbake på det. Hva er årsaken til at man faktisk har snudd?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2015-11-25:
Det er vitterlig slik at regjeringen og kulturministeren i fjor sendte ut en pressemelding hvor man erklærte at «regjeringa vil realisere arkivbygget på Tynset». Jeg kan vanskelig lese det noe annerledes enn at man ville realisere arkivbygget på Tynset. Men jeg lar det ligge. Jeg håper at man kommer raskt på banen med de modellene som man nå jobber med. Hva slags tidsperspektiv har statsråden for dette? Det er det ene spørsmålet. Det andre gjelder: I instruksen vedrørende bygging og leie i statlig sektor heter det at lokaler «det ikke er et velfungerende marked for klassifiseres som formålsbygg, og skal som hovedregel gjennomføres som et statlig byggeprosjekt», dvs. spesielle bygg som ikke kan være ute i et vanlig leiemarked. Vil statsråden følge denne instruksen når man skal finne egnede arkivbygg for dette materialet?
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-11-25:
Representanten Storberget tar opp to viktige problemstillinger. Den ene gjelder kostnadene ved å få på plass Norsk helsearkiv, og den andre gjelder sikkerhetskrav ved behandling av pasientopplysninger. Stoltenberg-regjeringen foreslo i sitt siste budsjettforslag å iverksette byggingen av et arkivbygg på Tynset med en kostnadsramme på 808 mill. kr. Statlige byggeprosjekter med en kostnadsramme på mer enn 750 mill. kr skal underlegges en særskilt kvalitetssikring. Stoltenberg-regjeringen valgte altså å se bort fra regelverket ved å foreslå bevilgning allerede før slik kvalitetssikring forelå. Regjeringen Solberg la derimot opp til å følge gjeldende regelverk, dvs. at kvalitetssikringen skulle foreligge før Stortinget ble forelagt forslag om oppstartsbevilgning. I tillegget til budsjettproposisjonen høsten 2013 ble derfor dette bevilgningsforslaget fjernet. Oppdraget om kvalitetssikring ble gitt til Holte Consulting AS 11. desember 2013. Rapporten fra ekstern kvalitetssikrer påpekte en rekke uforholdsmessig kostbare løsninger og anså et alternativt forprosjekt som mest kostnadseffektivt. Etter at rapporten forelå i mars 2014, har departementet gjennomført en grundig prosess med Statsbygg med sikte på endringer i prosjektet for å få redusert kostnadene. Noen justeringer vil kunne foretas, men de tilleggsvurderinger departementet har fått fra Statsbygg, tilsier at det ikke er mulig å realisere et vesentlig rimeligere anlegg på Tynset, dersom dette også inkluderer magasiner for permanent lagring av papirarkiver. Regjeringen har på bakgrunn av de høye kostnadene kommet til at det er nødvendig å få undersøkt en alternativ modell, som departementet gjennomfører nå. Dette gjøres for å få kostnadene vesentlig ned. Statsbygg har foretatt foreløpige vurderinger av magasiner i fjellet i Rana i tilknytning til Nasjonalbiblioteket. Dette blir nå analysert grundigere av Statsbygg. Departementet har også undersøkt om det er mulig å kunne utvide kapasiteten ved Statsarkivet i Trondheim, som har sine magasiner i Dora. På dette grunnlaget vil Stortinget bli bedt om å ta endelig stilling til gjennomføringen. Helsearkivet omfatter materiale med særskilte krav til tilgangsbegrensning og oppbevaring; dette gjelder både for de digitale dokumentene og for det papirbaserte. Det er en selvsagt forutsetning at alle sikkerhetskrav som følger av helseregisterloven og arkivloven, skal etterleves uansett løsning. Å digitalisere arkivdokumenter i stor skala krever omfattende ressursinnsats, særlig i form av arbeidskraft. Det er denne funksjonen som vil kunne tilføre Tynset et betydelig antall nye arbeidsplasser. Å bevare papirarkiver er også ressurskrevende, men først og fremst i form av investeringer i magasinlokaler, husleie og bygningsdrift. Denne funksjonen vil derimot i liten grad representere nye arbeidsplasser. Målet vårt er å bruke en størst mulig del av ressursene på digitalisering og å sørge for at vi får til et kostnadseffektivt prosjekt.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-11-25:
Jeg vil sterkt ta avstand fra at vi har forlatt å realisere et arkivverk på Tynset, når vi har sagt at vi vil se på en alternativ modell, hvor digitaliseringen legges til Tynset, men at vi ser på andre alternativer når det gjelder papirarkivene.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-11-25:
Når det gjelder tidsperspektivet, vil vi jobbe så raskt som mulig for å få på plass den informasjonen som trengs for å ta stilling til den alternative modellen. Ikke minst vil vi se på kostnadene og på mulighetene for å kunne finne en konkret løsning. Som jeg sa, har vi iverksatt nødvendige tiltak for å se på det. Jeg vil bare minne om at vi står fast ved at vi skal realisere Arkivverket, også på Tynset. Vi er opptatt av å finne en god og kostnadseffektiv løsning for å kunne løse Arkivverkets behov, og vi utreder derfor altså alternative modeller. Det er viktig for meg å understreke at vi ikke har gått vekk fra at vi skal realisere dette. Men dette prosjektet tok den forrige regjeringen seg ikke engang tid til å kvalitetssikre kostnadene for. Det har vi gjort, og vi har – som jeg sa – fått veldig klare signaler i rapporten fra den eksterne kvalitetssikringen, der det er påpekt en rekke uforholdsmessig kostbare løsninger. Det er derfor vi nå har valgt å se på alternativer.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-11-25:
I samråd med Kulturdepartementet igangsatte Arkivverket i januar i år strategiprosjektet Arkivverket 2020. I budsjettsøknaden for 2016, som ble sendt til Kulturdepartementet 1. mars, orienterte Arkivverket om prosjektet og søkte om midler til det. Som representanten kjenner til, har regjeringen i budsjettforslaget for 2016 foreslått en bevilgning på 2 mill. kr til omstillingsprosessen i Arkivverket. Det har vært ført forhandlinger om ny organisasjonsstruktur mellom Riksarkivaren og tjenestemannsorganisasjonene i Arkivverket, i samsvar med avtaleverket knyttet til medbestemmelser i staten. Riksarkivaren opplyser at det så langt ikke er oppnådd enighet om en samlet løsning. Jeg vil understreke veldig sterkt at regjeringen selvsagt vil vurdere denne saken grundig og også komme tilbake til Stortinget. Inntil så skjer, vil nåværende organisering videreføres.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-11-25:
For det første foreligger det ikke noe forslag, fordi forhandlingene har brutt sammen. Hvis det er slik at Riksarkivaren kommer tilbake til departementet med forslag som skulle tilsi at det er behov for å endre arkivloven, noe som jeg har forstått har vært ment i dette tilfellet, er det helt åpenbart, som jeg sa i mitt forrige svar, og som jeg har gitt uttrykk for i svar på et skriftlig spørsmål fra bl.a. representanten Trettebergstuen, at dette er en sak som regjeringen vil vurdere grundig, og vi vil selvsagt komme tilbake til Stortinget med en slik sak.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-11-25:
Statsråden leser det som står i avisene, og jeg får også med meg innspill som kommer fra ulike som har synspunkter på denne saken, så jeg har absolutt fått med meg mange av de synspunktene som er der. Som jeg sa i mitt svar, har departementet vært orientert om saken, men det er ikke slik at departementet har gått inn i enkelthetene i denne saken. Som jeg sa, vil regjeringen selvfølgelig ta stilling til det når det foreligger et endelig forslag, og vi vil selvfølgelig komme til Stortinget med det, hvis det skulle vise seg at det er behov for å endre også arkivloven – hvis et forslag ikke skulle være i tråd med den.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-25:
«I et ferskt informasjonsskriv fra Arkivverkets ledelse til de ansatte er det foreslått omlegginger i tilbudet. I dag er Arkivverket delt mellom det sentrale Riksarkivet og åtte regionale statsarkiver, i tillegg kommer Samisk arkiv i Kautokeino. Dette blir foreslått slått sammen til en organisatorisk enhet styrt fra Oslo. Mange frykter at den regionale forankringen blir dårligere. Kan statsråden informere om prosessen og den politiske forankringen i saken?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-25:
Riksarkivaren sitt forslag til omstrukturering inneber som sagt at ein skal få ei felles organisatorisk eining, og at statsarkiva vert lagde ned som eigne institusjonar. I arkivmeldinga og i arkivlova har det vore Stortinget sin intensjon og vilje at statsarkiva i regionen skal haldast oppe, og at statsarkiva skal spela ei sentral rolle i etablering og drift av nye integrerte løysingar. Den føreslåtte omorganiseringa er ifølgje Riksarkivaren i tråd med arkivmeldinga og innanfor lova. Spørsmålet mitt til statsråden er: Kan statsråden seia seg einig med Riksarkivaren i at den føreslåtte strukturendringa er i tråd med arkivmeldinga og arkivlova?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-25:
Eg trudde jo at når Riksarkivaren sette i gang ei omstrukturering og det var forankra i Kulturdepartementet, burde statsråden sjå til at det som var føreslått, faktisk var i tråd med dei lovene og reglane som er, så eg er litt forundra over det svaret. Eg har eit tilleggsspørsmål utover det. Det skjer allereie ei sterk sentralisering, har eg fått opplyst, i Arkivverket. Når ein ser på dei nye stillingane som kjem, så er det sentrale stillingar – av dei 30 som er utlyste hittil i år, kjem 8 i regionane og 21 i Oslo. Inkludert er det utlyst fire nye direktørstillingar, som er kopla opp mot den nye omstruktureringa. Eg vil spørja statsråden om ho er kjend med den sentraliseringa som skjer, og om det er i tråd med det som er Stortinget sin intensjon om å styrkja regionane, som ein uttalte bl.a. i arkivmeldinga.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-25:
«I 2012 sette samferdselsminister Kleppa i gang KVU ArnaVoss for E16/VossabanenBergensbanen. 1. april 2014 la vegdirektør og jernbanedirektør fram KVU med anbefaling om konseptval 5. I mai 2015 gjekk det som kjent to store ras i Vaksdal, og 8. november i år vart det demonstrert for trygg veg og bane. Samferdselsdepartementet uttalte da at dei ikkje kunne tidfesta avgjerda om konseptval. Svaret uroar. Kan statsråden opplysa Stortinget om når avgjerda om konseptval vert fremja?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-25:
Takk. I spørjetimen den 20. mai i år stilte eg nesten det same spørsmålet. Da svarte statsråden at Jernbaneverket har sett i gang eit arbeid, at dei rekna med at det ville ta nokre månader til, og at det betydde «at de nok vil komme tilbake til oss på et tidspunkt etter sommeren, sånn at vi da får supplerende informasjon og kan gå videre for å finne ut hvordan vi kan sette i gang gode grep som gir langsiktig nytte, og som er kostnadseffektive». No er det 1,5 år sidan departementet fekk rapporten, og i mai skulle statsråden ha eit par månader til. Er det Jernbaneverket ein ventar på, eller er det at regjeringa må ta stilling til kva for løysingar ein vil fremja for Stortinget?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-25:
Det heng vel òg saman med korleis Hordaland fylkesting har prioritert, for å seia det slik. Men nok om det. Eg har eitt siste spørsmål, og det gjeld det som var årsaka til den demonstrasjonen som var 8. november, for folk er utrygge. Bakgrunnen var at TV 2 hadde ein reportasje om den store steinblokka som heng oppi liene, som veg 3 000 tonn, og som var sånn at det firmaet som dreiv med fjellsikring, ikkje kunne utføra fjellsikringsarbeidet under. Samtidig gjekk både togtrafikken og biltrafikken som vanleg. Det er jo eit paradoks, og ein skjønar at folk vert redde. Har statsråden nokon opplysningar om korleis ein handterer akkurat den steinblokka som no er gjord kjent, og som det er ein fare for at kan gli ut og skapa eit stort ras osv.?
Monica Mæland (Høyre), 2015-11-25:
VimpelCom-saken er en veldig alvorlig sak, og det er også blitt understreket av de siste ukers hendelser. Jeg har siden jeg ble kjent med saken, oppfordret Telenor til å vise størst mulig åpenhet, og jeg har også etter beste evne forsøkt å belyse saken overfor Stortinget, bl.a. i høring i kontroll- og konstitusjonskomiteen og i flere brev til samme komité. Samtidig er det slik at jeg må forholde meg til de rammer for eierskapsutøvelsen som Stortinget har vedtatt. Nærings- og fiskeridepartementet kan ikke opptre som etterforsker eller framtvinge informasjon som ikke gis oss når vi etterspør den. Til syvende og sist må vi basere oss på den informasjonen selskapene gir oss. I denne saken har det altså vist seg at vi ikke er blitt informert godt nok og sågar feilinformert, og på bakgrunn av det konkluderte jeg med at jeg ikke lenger hadde tillit til styrets leder. Som representanten Pollestad viser til, pågår det nå gjennomganger og etterforskning i saken, og vi forventer at dette skal skape klarhet rundt de faktiske forhold, og jeg ser også fram til å få alle fakta på bordet. Så er det også slik at jeg er invitert til en ny høring i kontroll- og konstitusjonskomiteen i denne saken. Det er en invitasjon jeg selvsagt takker ja til, og jeg ser også fram til der å kunne gi en nærmere redegjørelse for departementets eierskapsutøvelse i denne saken.
Monica Mæland (Høyre), 2015-11-25:
Jeg er helt enig i at eierskapsprinsippene skal etterleves. Vi har jevn og fast dialog med alle våre selskaper gjennom året hvor vi tar opp mange forhold knyttet til samfunnsansvar, knyttet til hvordan vår eierskapsutøvelse skal være, og hvor vi innhenter informasjon. Så det er jo ikke slik at vi sitter og nær sagt leser i avisen hva som skjer. Vi skal være informert, og vi prøver å holde oss informert underveis i aktuelle saker og i saker knyttet til samfunnsansvar for selskapene. Det er en oppgave fra dag til dag for departementet.
Monica Mæland (Høyre), 2015-11-25:
Vi har blitt løpende informert om andre forhold i andre land som har vært krevende. Vi vet at det har vært tilfelle bl.a. i Thailand. Men vi har også andre eksempler på krevende forhold. Jeg er opptatt av at selskaper som går inn i land med stor risiko, gjør et ekstra grundig arbeid før man går inn, og når det gjelder Telenor, har vel de for så vidt gitt uttrykk for at de har latt være å gå inn i, og sågar trukket seg ut av, land hvor det har vært for vanskelig å operere. Selskapene har et stort ansvar for dette. Vi følger selskapene, og vi tar opp dette i dialogen med selskapene, både hjemme og jeg vil også si ute. Jeg har møtt Telenor også i andre land, bl.a. i Asia, hvor jeg vet at forholdene er krevende. Men vi forventer at selskapene tar et stort ansvar her. Vi har nulltoleranse for korrupsjon, enten det skjer hjemme eller borte.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Takk for fleksibilitet, og takk for spørsmålet. Svaret er veldig enkelt. Det er det samme svaret som vi har gitt til media, som har vært publisert mange steder, og som ble publisert i samband med demonstrasjonen: Det kommer et svar før jul.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Vi sa i mai at vi ventet på at Jernbaneverket skulle gjøre en del tilleggsutredninger, for i denne saken har det vært sånn at fagetatene har gitt én klar anbefaling, og kvalitetssikreren en stikk motsatt anbefaling. Det er en relativt sjelden greie i forhold til de fleste andre konseptvalgsutredninger. Vi har fått den informasjonen som Jernbaneverket skulle utrede, og vi diskuterer fortsatt noen av elementene i det, men nå er det stort sett ferdig på utredningssiden. Nå er det den politiske siden som gjelder. Det er derfor jeg sier at vi tar sikte på at vi skal få behandlet dette før jul. Men når temaet tas opp, skylder jeg likevel å gjøre Stortinget oppmerksom på at da den forrige regjeringen gjorde sitt arbeid med dagens nasjonale transportplan, var det ikke E16 den forrige regjeringen sa lå lengst framme i køen – det var E39. Den 29. august 2013 – altså rett før forrige stortingsvalg – var statsråd Marit Arnstad på Voss og fikk se på dette, og hun sa at E39 helt klart lå fremst. Nå er det plutselig E16 en gir inntrykk av at er viktigst. Da er det fint å få vite om dagens opposisjon har endret oppfatning.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
For det første: Jeg er opptatt av veistrekningen, og jeg er opptatt av Vossebanen. Jeg har vært på de stedene sju ganger siden jeg ble statsråd. Jeg har kjørt tog, Bergensbanen og Vossebanen, kjørt lastebil og kjørt personbil på strekningen. Vi har møtt alle ordførerne, og vi har snakket med folk som bor der. Når en da, etter selv å ha styrt i åtte år og knapt nok brukt én krone på strekningen, plutselig nå er bekymret for en steinblokk som ens egen regjering kjente til, og den regjeringens eneste respons på det var å sette opp en overvåkingsmekanisme, er det litt rart å framstille det som at dette nå er en nyhet. Dette er faktisk noe som den forrige regjeringen, med Vegvesenet, håndterte allerede i 2012. Da satte en opp et varslingsanlegg, og det er litt rart at det varslingsanlegget som en mente var godt nok da en selv styrte, plutselig nå er blitt en trussel. Jeg vil bare minne om at dagens regjering bruker mye mer penger på rassikring på denne strekningen. Vi har framskyndet rassikringsprosjekt som ikke skulle vært igangsatt før neste år. Det blir gjennomført allerede nå. Vossebanen er en av de strekningene som får mye midler i tiltakspakken, til oppgradering, bl.a. rassikring, men også til vedlikehold og fornying. Så denne strekningen får mer penger til vedlikehold, fornying og rassikring enn noen gang før. Samtidig er det viktig å få på plass en ny trasé, sånn at en unngår dette i framtiden.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
For å besvare dette spørsmålet er det nok riktig av meg å starte med å gi en kort bakgrunn for behandlingen av konsesjonssaken. Kongen i statsråd har gitt tillatelse begrenset til sju meters økning av reguleringshøyden i et allerede eksisterende inntaksmagasin i Markbulia og et nytt Einunna kraftverk til erstatning for det gamle kraftverket som ble bygd i 1955. Det var i konsesjonssøknaden også søkt om å øke reguleringshøyden av Markbulia med både ni og ti meter. Saken har fått en omfattende og veldig grundig behandling etter vassdragslovgivingen basert på søknad med konsekvensutredninger, innstillingen fra NVE, med brede høringer, og befaring. Sammen med berørte departement har Olje- og energidepartementet på vanlig måte også vurdert saken i lys av prinsippene i naturmangfoldloven, herunder bestemmelsen om krav til kunnskapsgrunnlaget og føre-var-prinsippet. Det er store forskjeller på konsekvensene for miljøet av de to høyeste og det minste reguleringsalternativet som vi har gitt konsesjon til, ikke minst for områdene rundt Markbuli-magasinet. De negative virkningene for dyre- og planteliv for de ulike reguleringsalternativene har i denne sammenhengen vært et viktig tema i behandlingen av saken i departementet. Det framgår av NVEs innstilling at Naturvernforbundet, etter at søknaden ble fremmet, krevde en tilleggsutredning for fugl, bl.a. for myrhauken. Etter NVEs vurdering tilfredsstilte konsekvensutredningen for fugl kravene i utredningsprogrammet. NVE mente at en tilleggsutredning ikke ville gi vesentlig ny beslutningsrelevant informasjon. Det framgår også av NVEs innstilling at fagansvarlig for konsekvensutredningen for fugl ble forelagt opplysningene fra Naturvernforbundet. Fagansvarlig opprettholdt fortsatt sin konklusjon om at utbyggingen ikke ville ha mer enn en liten negativ konsekvens for myrhauk. Det forelå ifølge fagutrederen ingen konkrete reirfunn knyttet til myrhauk i undersøkelsesområdet for noen av de omsøkte reguleringer. Det siste dokumenterte funnet av hekkende myrhauk i dette området ble gjort i 1988. Jeg merker meg at Naturvernforbundet sier at det trolig også var tilfelle i 1990 og 1991, men at det ikke ble dokumentert slike funn da. Dette er uansett funn som er 25 år gamle. Jeg står fast på at avgjørelsen er truffet på et forsvarlig kunnskapsgrunnlag, og kan ikke se at vurderingen av utbyggingens virkninger for myrhauk skulle ha vært noe annerledes på grunn av myrhaukens endrede status i oppdatert rødliste, som for øvrig ble lagt fram etter at konsesjonen var gitt.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
La meg begynne med å gjenta det jeg sluttet med i mitt første svar. Denne konsesjonen er gitt før oppdateringen av rødlisten, og statusen til myrhauken var på det tidspunktet vi ga konsesjon, en annen. Vi ser uansett ikke at konklusjonen måtte ha blitt annerledes selv om det ikke skulle ha vært tilfellet. Når det er sagt, legger Olje- og energidepartementet selvfølgelig vekt på å balansere det viktige behovet for at vi fortsetter å utvikle vårt fornybare kraftsystem, basert på å ta i bruk vannkraftressursene. Regulerbar vannkraft betyr mye for måten vi driver systemet vårt på, og det betyr mye for Norges mulighet til å være en eksportør av fornybar kraft, både i form av kraft og i form av aluminium og silisium i arbeidet med å bygge et mer bærekraftig globalt energisystem.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-11-25:
Jeg får behov for å gjenta, når representanten Eidsvoll Holmås kaller dette området for «midt i myrhaukens leveområde»: Gitt at det ikke er dokumentert reirfunn i området på ca. 25 år, mener jeg det ikke er riktig fra Stortingets talerstol å kalle dette for «midt i myrhaukens leveområde». Så er det riktig som representanten Eidsvoll Holmås pekte på, NVE anbefalte at vi ikke gir konsesjon. Det er en grunn til at vi har valgt å organisere vassdragslovgivningen på den måten vi har, i mer enn 100 år. Dette er beslutninger som det tilligger Olje- og energidepartementet å treffe, men jeg har også lyst til å peke på det som jeg også sa i mitt opprinnelige svar, at NVE ikke mener at kunnskapsgrunnlaget hva fugl angår, heller ikke myrhauken, er for svakt til at denne konsesjonen kunne avgjøres innenfor forsvarlige rammer.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-01-07:
Godt nyttår, president! Jeg vil gjerne framsette et representantforslag på vegne av Miljøpartiet De Grønne og meg selv om at kjøp av klimakvoter i utviklingsland ikke lenger skal brukes i det norske klimaregnskapet som erstatning for å kutte utslipp i Norge.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-01-07:
Mitt spørsmål går til landbruks- og matministeren, og det gjelder kyllingkonsesjoner. Mot slutten av 2014 satte Landbruksdepartementet i gang høringer med veldig korte tidsfrister om dobling av konsesjoner for slaktekylling og -kalkun. Det skjedde akkurat samtidig som norske forbrukere kunne lese alarmerende nyheter om antibiotikaresistens i norsk kylling, som øker. Begrunnelsen for konsesjonsdoblingen er, ifølge statsrådens nettside, at hun ønsker å legge til rette for at bøndene får innrette seg som de selv ønsker. I høringsbrevet derimot er det lagt mest vekt på effektivisering og lavere priser for forbrukerne. Men det det er lite refleksjon å merke om fra statsrådens side, er at denne effektiviseringen baseres på et allerede ekstremt intensivt bruk av levende individer, kylling, og det er lite refleksjon om konsekvensene av å øke den intensiteten ytterligere. I høringssvarene fra 23 instanser var det bare én instans som var udelt positiv til dette tiltaket, og organisasjoner som Norsvin, Bondelaget, Bonde- og småbrukarlaget og ikke minst Fjørfelaget selv var imot. Folkehelseinstituttet, Veterinærinstituttet og diverse andre fagmiljøer som har jobbet med antibiotikaresistens, samt Veterinærforeningen og dyrevernsorganisasjonene, ble ikke spurt. Mattilsynet reagerte på dette. Så vedtok regjeringen likevel i all hast før jul å tillate 280 000 kyllinger per år og 60 000 kalkuner. Det er veldig mange dyr å holde oversikt over. Dette tiltaket vil åpenbart føre til økt tetthet og økt intensitet. I dag er et ferdiggrillet kyllingliv verdt omtrent kr 29,90 for en forbruker i en billigbutikk. Dette mener statsråden åpenbart er for dyrt og en for høy pris for et norsk kyllingliv. Spørsmålet blir da: Har statsråden noen oppfatning av hva et kyllingliv er verdt?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-01-07:
Jeg takker for svaret, som kort oppsummert kan framstilles som at statsråden helt åpenbart ikke har noen oppfatning om hva et kyllingliv er verdt. Derimot har statsråden noen klare oppfatninger om at disse tiltakene ikke vil føre til svekket dyrevelferd. Der er hun altså helt uenig med Vitenskapskomiteen for mattrygghet, som har anbefalt at lavere dyretetthet er et viktig tiltak av hensyn til bedret dyrevelferd og bedret dyrehelse. En av grunnene til at fagmiljøene er så kritiske til det tette dyreholdet, er at man har veldig dårlige indikatorer på hva dyrevelferd er. Man snakker om sviskader på føttene – alle som vet noe om et dyr, vet at når det er kommet så langt at det har sviskader på føttene, har det for lengst oppstått en masse andre velferdsproblemer som man ikke måler. Det som gjenstår da, er en situasjon hvor vi under dekke av effektivisering og såkalt norsk matproduksjon – som ikke har noe med norsk matproduksjon i det hele tatt å gjøre, dette er omsetning av utenlandsk soya – altså får økt tetthet. Spørsmålet er da igjen: Når det er så stor faglig uenighet om dyrevelferdskonsekvensene av dette, hvorfor har da statsråden sånt fryktelig hastverk med å gjennomføre tiltaket?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2015-01-07:
Jeg vil takke justisministeren for en grei redegjørelse. Hvorvidt det har blitt begått feil fra myndighetenes side i denne saken, er det for tidlig å trekke noen konklusjoner om. Det er åpenbart problematisk med den tilbakelente reaksjonen som kom fra noen etater da Aftenpostens avsløringer ble presentert først, men jeg ser fram til at det er noe både statsråden og komitébehandlingen vil komme tilbake til. Det som er viktig – i tillegg til det som har blitt framholdt av mange talere her i dag – er å være oppmerksom på to ting. Det ene er at digital overvåkning, eller tapping av digitale data, er et fenomen som det ikke kommer til å bli mindre av, det kommer til å bli mer av det. Så lenge vi alle går rundt med stadig mer avanserte informasjonsformidlingssystemer i våre lommer, og gjør oss stadig mer avhengig av dem, er dette et fenomen – som representanten Solhjell, bl.a., påpekte – som kommer til å øke meget raskt i omfang. Det faktum at det er Aftenposten som kom med disse avsløringene – i den grad det er avsløringer – illustrerer det andre poenget, nemlig at myndigheter aldri kommer til å kunne håndtere hele dette problemet. Vi vil ikke kunne overvåke oss ut av en slik situasjon som dette er et eksempel på. Andre aktører enn myndighetenes sikkerhetsorganer blir minst like viktige i denne prosessen. Aftenpostens arbeid illustrerer det faktum at ikke bare er det nyttig å ha en sterk og fri presse, sivilsamfunnet selv må på en helt annen måte engasjeres i dette arbeidet. Denne saken illustrerer derfor at vi står ved et veiskille når vi skal diskutere oppfølgingen av denne angivelige, antakelige ulovlige overvåkningen: Hva er det vi skal legge vekt på? Vi må selvfølgelig ha en utsortering av de statlige sikkerhetsmyndighetenes arbeid og ansvarsområder, men vi må se på den grunnleggende årsaken til at det er mulig å drive den typen overvåkning. Da er det to stikkord som jeg tror bør tillegges vekt, og som jeg håper at både komitébehandlingen og, ikke minst, utvalget for digital sårbarhet vil legge vekt på. Det ene er kryptering. Det betyr kryptering fra kilde, fra min mobiltelefon, fra alle de millioner av brukere som finnes bare i Norge. Det andre er bruk av programvare som vi har en mulig kontroll over. I dag har vi et nokså naivt forhold til sikkerhetsmekanismene i den mobiltelefonen vi har i lomma, eller i de datamaskinene vi har her i Stortinget. De er alle – eller i hvert fall i ekstremt stor grad – basert på programvare med lukkede kildekoder fra et bitte lite antall produsenter som sier at de er sikre, samtidig som vi vet at de samarbeider med visse lands – kanskje veldig manges – sikkerhetsmyndigheter. Alternativet er f.eks. å legge mye større vekt på programvare med åpne kildekoder, som veldig mange brukere vil kunne både følge med på, bidra til utviklingen av og være kontrollører for. Miljøpartiet De Grønne tror at det å fokusere på denne delen av digital sikkerhet blir svært viktig når vi nå må passe oss for det feiltrinnet det vil være å tro at økt overvåkning på bred basis – og dermed de inngrepene i sakesløse privatpersoners liv det vil innebære – er løsningen.
Mudassar Kapur (Høyre), 2015-01-07:
På vegne av representantene Helge André Njåstad, Kenneth Svendsen, Geir S. Toskedal, André Skjelstad, Michael Tetzschner og meg selv fremmer jeg herved forslag om endring i valgloven. Beslutningen om valg skal holdes over en eller to dager skal kunne treffes av bystyre/kommunestyret som alminnelig flertallsvedtak.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2015-01-07:
På vegner av stortingsrepresentantane Audun Lysbakken, Ingunn Gjerstad, Kirsti Bergstø, Karin Andersen og meg sjølv vil eg setje fram eit representantforslag om tiltak for å forhindre barnearbeid og uverdige arbeidsforhold.