Olemic Thommessen (Høyre), 2009-05-26:
Norge er et av de mest likestilte samfunn når det gjelder ordninger som sikrer begge foreldre samme muligheter i omsorgen for barna. Den forskjellen vi ser mellom kjønnene når det gjelder hvem som i hovedsak tar ansvaret for barna, er antakelig mer kulturelt og tradisjonelt betinget enn det er økonomisk betinget, slik vi har sett utviklingen i dag. For Høyre er retten til like muligheter viktig. Men for Høyre er retten for foreldre til selv å velge innen familien vel så viktig å ivareta. Høyre er derfor imot en tvungen tredeling av permisjonstiden. Ulike familier har ulike behov og ønsker, noe vi som samfunn skal respektere. Overordnede politiske hensyn skal ikke styre borgernes egne valg der dette ikke er meget godt begrunnet. Vi har nå en ordning med fedrekvote, begrunnet i at dette vil gi større toleranse blant landets arbeidsgivere for at også fedre tar permisjon i forbindelse med fødsel. Fedrekvoten er også begrunnet i at en slik ordning vil gi far en mer likestilt rolle i forhold til oppgaver i hjemmet og en selvstendighet i forhold til daglig omsorg for barna. Rettigheter knyttet til foreldrepengeordningen er tuftet på et system hvor mors opptjening bereder grunnen for noen av fars rettigheter, herunder hans rett til fedrekvote. Det er Høyres oppfatning at fars og mors rettigheter ved fødsel i størst mulig grad bør være uavhengig av hverandre. Under behandlingen av denne saken ble det fra vår side fremmet forslag om innføring av en selvstendig opptjeningsrett for far til fedrekvoten. Det er urimelig at far er avskåret fra pappapermisjon hvis mor ikke har vært i jobb. Far kan i dag ta ut store deler av permisjonstiden hvis mor velger å gå ut i jobb, men altså ikke fedrekvoten. Regjeringen velger å stemme ned dette forslaget. Jeg vil bare minne om at Høyres forslag er i tråd med Regjeringens egen politikk i Soria Moria-erklæringen, men Regjeringen velger altså her heller å bryte et løfte enn å likestille far med mor når det gjelder selvstendige rettigheter. Så vil jeg kommentere den innretningen på fedrekvoten som vi nå skal stemme over. En utvidelse av fedrekvoten med fire uker, hvorav to uker tas fra den del foreldre i dag fritt rår over, representerer en innskrenkning i familienes valgfrihet. Vi har registrert at de to ukene som nå tas fra fellesdelen, kan beholdes av far der kun far har rett til foreldrepenger – men dette er en marginal gruppe og betyr lite i den store sammenheng. Når mor har opptjent rett til foreldrepenger, mister familien råderetten over to uker sett i forhold til dagens ordning. I tillegg reduseres permisjonstiden til mor med to uker når far velger ikke å ta ut fedrekvoten og mor har opptjeningsgrunnlag. Denne innretning er derfor et skritt mot en tvungen tredeling av permisjonstiden, til tross for at statsråden selv har uttrykt skepsis til en slik deling. Det viktigste for Høyre er at vi også i en periode fremover beholder fedrekvoten, men at denne ordningen ikke går på bekostning av den tiden som foreldre selv kan råde over. Det skal være grenser for hvordan vi med statlige ordninger kan styre innretningen på familienes liv. At mor har særskilte uker knyttet til avslutning av svangerskapet og tiden rett etter fødsel, lar seg godt begrunne med medisinske forhold, og jeg ser ingen betenkeligheter med å opprettholde denne ordningen. Den innretning som det her er lagt til rette for, hvor man utvider fedrekvoten ved å redusere fellestiden med to uker, uker som man i dag fritt kan velge hvem som skal benytte, er en begrensning av den valgfrihet foreldre i dag har. Jeg tar med dette opp Høyres forslag.