trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det er ingen tvil om at de som virkelig hadde grunn til å være fornøyd da de hadde blitt enige på Granavolden, var de rike folka som sponser Høyres valgkamp. De får nå i pose og sekk. De får en videreføring av Høyres økonomiske politikk med skattekutt for de rikeste og avgiftsøkninger for dem som har dårlig råd. De har sikret flertallet for det fordi Kristelig Folkeparti har blitt med i regjeringen. Stortingsflertallet – opposisjonen sammen med Kristelig Folkeparti – vedtok i fjor å be regjeringen legge fram forslag for å sikre at flere blir med i fagforeninger. Vi har ikke hørt noe om det siden den gang. Tvert imot stemmer de ned opposisjonens forslag for å sikre mer makt til arbeidsfolk. De ønsker at flere skal være midlertidig i arbeidslivet, og de gjør ingenting mot sosial dumping. De setter EØS og Brussel og hensynet til EU over det å sørge for at vi har ryddige forhold for arbeidsfolk i Norge. Så jeg er ganske pessimistisk med tanke på regjeringen, men optimistisk med tanke på neste valg.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Norge trenger en ny og langt mer ansvarlig utenrikspolitikk enn den vi har i dag, under en regjering som setter norgesrekord i å underlegge Norge USA ved å tillate permanente amerikanske militærbaser på norsk jord, som øker spenningen overfor Russland, trekker oss dypere inn i en farlig stormaktsrivalisering og er en uansvarlig utenrikspolitikk, som regjeringer fra 1945 og fram til i dag unnlot å gå inn på, men som dagens regjering i full fart drar oss dypere og dypere inn i. Rødt vil slåss for at et nytt flertall i Norge skal føre en selvstendig utenrikspolitikk, som kan dempe spenningen mellom stormaktene, hindre nye våpenkappløp og ikke minst sikre det norske folks suverenitet og interesser. Vi har ikke interesse av å bli et slags oppmarsjområde for stormaktskrig på norsk jord. Vi har interesse av å få spenningen ned, ikke opp – det vil Rødt kjempe for.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det er for det første at vi aldri må finne på å bli med i EU. Det å melde seg ut er jo nesten umulig, og de straffer et land hvor folket ønsker å gå ut – man straffes, presses og skvises av Brussel. Så vi må aldri finne på å gjøre det som Arbeiderpartiet og Høyre-toppene vil: å gå inn i EU. Det er den første lærdommen. Den andre lærdommen er at vi i Norge i mange, mange år har solgt våre varer til land i EU, lenge før vi fikk en EØS-avtale. Spørsmålet er: Hvis Norge sier opp avtalen, vil EU slutte å trenge Norges aluminium, som er en innsatsfaktor i EUs bilindustri? Vil de ikke ha behov for norsk olje og gass? Vil de slutte å spise fisken vår, som for så vidt også er unntatt EØS-avtalen? Naturligvis vil EU handle med Norge også uten EØS-avtalen. De har 150 avtaler om handel med andre land uten å kreve å diktere de landenes lover og regler, som vi har med EØS-avtalen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det ligger et land øst for Norge som heter Sverige, som aldri har vært medlem av NATO, og som har klart seg rimelig godt uten å være medlem av NATO. Mange i Norge og i nordiske land ønsker et tettere samarbeid mellom de nordiske landene om forsvar fordi mange ser at det USA driver med, og det Russland driver med, er en gjensidig eskalering av konfliktnivået, noe som kan være livsfarlig for verdensfreden, og ikke minst for de landene som havner i skuddlinjen mellom stormaktene, skulle det smelle. Hvis vi fortsetter kursen vår, å gjøre Norge enda mer til et oppmarsjområde for US Marines, spørs det om folk i Trøndelag og i Nord-Norge blir særlig glad for en sikkerhetsgaranti som involverer stormaktskrig på norsk jord.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det har en gang i historien blitt avslørt hva som var en del av sikkerhetsgarantien til NATO når det gjaldt et mulig russisk angrep på Norge, og det var å atombombe alt nord for Trondheim, hvis jeg husker riktig. Det er klart det vil jo stoppe russiske tropper. Om det er noe de vil være glad for i Trøndelag, Nordland, Troms og Finnmark, er et annet spørsmål. Poenget er følgende: Vi har interesse av å få spenningen ned, av å ha et forutsigbart forhold til vår nabo i øst, som er en stormakt – ikke av å eskalere konflikten, slik som USA og NATO, også under Jens Stoltenberg, nå driver med. Det er livsfarlig for norsk sikkerhet og for innbyggernes trygghet. Vi ønsker avspenning framfor økt spenning. Det er kjernen i Rødts forsvarspolitikk, til forskjell fra Høyre, som uansett hva dilter etter USA.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det var mye surr, for å si det slik, i det spørsmålet. For det første slåss Rødt for at kommunene skal få mer igjen av verdiskapingen og ha mer penger til rådighet til eldreomsorgen ute i kommunene. Vi går mot strupingen av kommuneøkonomien, som vi dessverre ser med Fremskrittspartiet i regjering. For det andre: Ja, Rødt er mot at noen milliardærer henter millioner av skattekroner ut av eldreomsorgen, at de tar penger fra pleiehjem og fra hjemmetjenesten som skulle ha gått til å gi de eldre et best mulig tilbud. At Fremskrittspartiet er for denne berikelsen på eldres bekostning, er Fremskrittspartiets eget valg. Vi er for å sikre en varm og verdig eldreomsorg, med et mangfold av offentlige og ideelle tilbud, men vi er mot at penger tas ut av velferden. Derfor er vi også for profittforbud, som Fremskrittspartiet åpenbart ikke er enig med oss i.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det er vel få partiers programmer som har vært mer diskutert og mer belyst i offentligheten det siste snaue året enn Rødts partiprogram. Samtidig har Rødt vokst fra omkring 1,2 pst. på målingene til nå å være større enn Kristelig Folkeparti og Venstre sammenlagt. Så vi kan vel si at det ikke akkurat skremmer folk å få lese at Rødt er for mye mer demokrati, og at de store ressursene i verden, som i dag styres av en bitte, bitte liten overklasse, skal forvaltes demokratisk, til beste for flertallet i befolkningen og ikke minst av hensyn til jordas og klimaets tåleevne. Dette er en mange hundre år lang frihetskamp, demokratikamp, som vi fører videre, for å sikre at vi ikke har et fåmannsvelde av oligarker – verken i Norge eller i verden – som bestemmer eneveldig over flere ressurser enn det den fattigste halvdelen av befolkningen i verden disponerer over. Det er etter mitt syn kjernen i Rødts ideologi.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Vi kan nå få de høyeste strømprisene vi har hatt i Norge siden 2011. Mange mennesker gruer seg til å få den neste strømregningen på bordet. Det haster å gi en hjelpende hånd til dem som sliter aller mest, og som har dårligst råd. Blant dem finner vi de folkene som mottar statlig bostøtte. De lever ikke i sus og dus, sånn som Fremskrittspartiets og Høyres sponsorer gjør. De har dårlig råd og tåler dårlig en vinter med høye strømregninger. For ni år siden foreslo den borgerlige opposisjonen det Rødt foreslår i dag. Det gikk Stortinget enstemmig inn for året etter. Det ga 120 000 husstander et kjærkomment bidrag på 2 500 kr for å dekke de ekstraordinært store strømregningene. Mitt spørsmål er følgende: Støtter Siv Jensen Rødts forslag, som vil bidra til at noen av landets aller fattigste kan få råd til å holde leiligheten varm gjennom vinteren?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Ullevål sykehus er ikke nevnt i plattformen, men framtiden for sykehuset er viktig for mange både i Oslo og i hele landet, siden sykehuset er Norges største og viktigste akuttsykehus med viktige beredskapsfunksjoner. Tidligere har statsråden her i Stortinget forsvart nedleggelsen av Ullevål. Han sa i april i fjor at det er han som til syvende og sist bestemmer. Siden den gang har det kommet flere bekymringer om kostnader og store protester fra alle fagmiljøene, også fra viktige miljøer utenfor sykehuset. Nå åpner styret i Helse Sør-Øst for det de kaller å belyse Ullevål som alternativ lokalisering til Gaustad. Siden statsråden tidligere har erklært at det er han som bestemmer, vil jeg vite om statsråden har noe syn på om det er klokt å få belyst Ullevål som et alternativ når det gjelder å bygge nye sykehus i Oslo.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-01-30:
Det har vært en litt trang fødsel for den nye regjeringen. Når de to juniorpartnerne i regjeringen samlet har en oppslutning som nærmer seg Rødts, er det jo ikke veldig lystige tilstander på borgerlig side. Så at det ikke akkurat spruter av dem, er for så vidt forståelig. Regjeringsplattformen viser at denne koalisjonen i grunnen får fram det verste av to verdener. På den ene siden får man Kristelig Folkepartis litt konservative og tilbakeskuende verdipolitikk, og samtidig får man Høyres skattekuttpolitikk for den økonomiske eliten. Er det én gruppe som virkelig har grunn til å være ekstra fornøyd i dag, er det Høyres rike onkler, som nå både får videreført og forsterket skattekuttene og i tillegg har sørget for å ha et avklart flertall i Stortinget bak den politikken. Så for dem er dette en veldig god dag, men for alle oss andre er det nok ikke en like lystelig dag. Vi ser nå at i en situasjon hvor en fjerdedel av den private omsorgen i Norge kontrolleres av ett selskap basert i skatteparadiset Luxembourg, eid av to menn som er blant verdens 200 rikeste – det som ifølge Venstre kalles kvinnelige gründere – har vi en regjeringsplattform som overhodet ikke har noen tiltak for å bekjempe profitten i velferden og sikre at de ideelle ikke fortrenges av de kommersielle, slik vi ser i bransje etter bransje. Så jeg har lite håp om at Kristelig Folkeparti får til endringer der, men jeg har håp om at regjeringspartiene husker hva de selv foreslo og stemte for i 2011, ved den forrige strømprissjokkperioden. Da var det altså Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti som foreslo å gi støtte til dem som mottar statlig bostøtte, for å klare seg gjennom vinteren og å kunne ha varme i leilighetene sine. Jeg vil appellere til de borgerlige om å stå for den samme politikken som de sto for for bare noen få år siden. Nå er de i posisjon. Nå kan de være med på å vedta dette, som ble enstemmig vedtatt av Stortinget i 2012, og sørge for at de som virkelig har dårlig råd her i landet, ikke må oppleve at de ikke har råd til å varme opp boligen sin. Her er altså sjansen til å føre en litt mindre usosial politikk, og den sjansen håper jeg at Stortinget griper nå i kveld.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Representanten tok opp den negative utviklingen i arbeidslivet i sitt innlegg. Som det ble sagt, har vi fått en ny, firehodet regjering. I regjeringserklæringen gis det få svar, som det ble også ble sagt, på hva en skal gjøre for å øke organisasjonsgraden i arbeidslivet, og hva regjeringen vil gjøre for å kjempe mot sosial dumping. Jeg vil gjerne høre representanten Moxnes’ tanker om hva han tror om utviklingen i arbeidslivet under denne regjeringen når en ser på en regjeringserklæring uten ambisjoner.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Norge har fått en digitaliseringsminister. Statsministeren forventer jubel, men har vi i dag egentlig hørt noe som gjør at vi kan forvente at det nå blir annerledes? I fem år har Høyre styrt digitaliseringspolitikken i Norge, og det har vært fem år med stillstand og uten ambisjoner. Var det bare en statsråd vi manglet? Tallene taler for seg, og dommen er brutal: Digital Evolution Index setter Norge i gruppen med lav endringstakt. Vi var i tet – nå henger vi etter. Norge blir nå forbigått av Storbritannia, Sverige og Danmark. Regjeringa møter dette med en skremmende passivitet. Konsekvensene for norsk næringsliv er alvorlige. 38 pst. av norske IKT-bedrifter får ikke besatt utlyste stillinger, og 70 pst. av bedriftene har sagt nei til oppdrag, noe som bl.a. fører til outsourcing og utflytting av arbeidsplasser. Regjeringas passivitet hindrer ny vekst, omstilling og innovasjon i en viktig næring for framtida. Konsekvensene for folk er alvorlige. Norge har et økende digitalt klasseskille. Langt flere enslige og familier med dårlig økonomi har ikke tilgang til bredbånd. De med det dårligste utgangspunktet blir nå hengende etter, og tar vi ikke grep, blir forskjellene bare større. Det samme ser vi i skolen. En fersk Fafo-rapport viser at det er store forskjeller i lærernes digitale kompetanse, opplæringen elevene får i digitale verktøy og tilgangen på digitale ressurser. Dette påvirker elevenes eksamensresultater. De med det dårligste utgangspunktet blir nå hengende etter. Utfordringene med å ruste Norge for den digitale revolusjonen er enorme. Det kommer til å kreve flere studieplasser, strategier, forskning og tydelige ambisjoner om hva som skal bli Norges nisje. Derfor er det urovekkende at høyreregjeringa er så taus om sine tiltak. Jeg hørte bare én eneste ting i regjeringserklæringen om hva regjeringa har prioritert på dette området, og det er å opprette en ny statsrådspost. Spør du meg, hadde kanskje millionlønnen til den nye statsråden og hans nye byråkrater vært bedre brukt på flere IKT-studieplasser eller en nasjonal strategi for kunstig intelligens. Da hadde vi i hvert fall kommet et skritt videre. Regjeringas digitale verktøykasse har fått en ny statsråd, men ellers er den dessverre tom. Forventningen er at den raskt må fylles opp med mer enn tomme ord, for vi har ikke tid til at Norge sakker enda mer akterut.
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-01-30:
Etter alle solemerker vil alternativet til denne regjeringen ved neste stortingsvalg være en regjering bestående av Arbeiderpartiet, med SV og Rødt på vippen. Det er to partier som har en helt egen orientering i norsk forsvars- og sikkerhetspolitikk. De ønsker bl.a. å melde Norge ut av NATO og har lite til overs for det transatlantiske samarbeidet. Spørsmålet er: Vil Rødt i en slik situasjon ta mål av seg til å legge press på Arbeiderpartiet og en slik regjering til å melde Norge ut av NATO, og således underminere sikkerhetsgarantien for Norge?
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-01-30:
NATO er verdens mest vellykkede forsvarsallianse og har bidratt til å sikre demokratiet og freden i Europa de siste 70 årene – i motsetning til land som partiet Rødt historisk har løftet fram som idealstater. I Rødts verden: Hvem er Norges nærmeste allierte, og hvem skal erstatte sikkerhetsgarantien NATO og våre allierte, når Rødts doktrine eventuelt gjelder, og vi står der uten et NATO?
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-01-30:
Jeg velger å forfølge representanten Moxnes’ resonnement. Jeg tar det ikke på alvor, men jeg forfølger det. Er det slik å forstå at Sverige vil være vår nærmeste allierte i en slik situasjon? Sverige er et land som har for få soldater til å kunne forsvare seg selv.
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-01-30:
Representanten Huitfeldt hevdet i sitt innlegg at forsvarsbudsjettets andel av brutto nasjonalprodukt ikke er økende mot 2 pst. Det er feil. Da denne regjeringen overtok i 2013, lå prosentandelen på 1,2 pst. I dag er den på vel 1,6 pst. Men viktigere enn denne prosentsatsen er hva man legger inn – faktisk – av kroner i forsvarsbudsjettet. Forsvarsbudsjettet har faktisk økt med 16 mrd. kr siden 2013. Så sa Huitfeldt noe annet som jeg reagerte på: Arbeiderpartiet satser på Hæren og på stridsvogner. Ja, gid det var så vel! I Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett la man inn 70 mill. kr – omtrent nok til en halv stridsvogn. Da denne regjeringen overtok i 2013, igangsatte forsvarsminister Ine M. Eriksen Søreide og forsvarssjefen en grundig gjennomgang av Forsvaret. Konklusjonen var – etter mange år med tåkeprat og fortrengning – at Forsvaret var under styrt avvikling. Regjeringen handlet umiddelbart og har startet oppbyggingen av Forsvaret, steg for steg: Først settes det Forsvaret vi har, i stand, så øves det mer, og så investeres det i nye systemer. Representanten Navarsete var opptatt av mangel på maritim overvåkingskapasitet. Ja, det er også regjeringen. Derfor kjøpes det inn fem nye fly, verdens mest avanserte overvåkingsfly. Senterpartiet la ikke inn nye overvåkingsfly i sin alternative langtidsplan. Hærens natur er evne til reorganisering og mobilitet. Hæren er ikke et stasjonært festningsverk i indre Troms. Det er en grunn til at deler av Hæren nå flyttes til Finnmark; det er fordi trusselbildet er endret. Det er en krevende politisk oppgave å erstatte de aller fleste av Forsvarets hovedkampsystemer når de går ut på dato omtrent samtidig. Det kjøpes nye kampfly, nye ubåter og nye kystvaktskip, og hovedsystemene i Hæren fornyes. Derfor har denne regjeringen bare i statsbudsjettet fra 2018 til 2019 økt budsjettet med 4 mrd. kr. Investeringsandelen i forsvarsbudsjettet er faktisk på 27 pst. – hele 20 mrd. kr! Derfor ligger vi nå godt over NATO-kravet på 20 pst. Konklusjon: Regjeringen er godt i gang med å gjenreise forsvarsevnen, men vi er ikke i mål. Vi har snudd, og vi akter å fortsette på den kursen vi har staket ut.
Hårek Elvenes (Høyre), 2019-01-30:
Representanten Kolbergs økonomiske forelesning fortjener å bli supplert. Enhver skatt påfører husholdninger eller en privat bedrift et effektivitetstap, den såkalte skattekil. En kommune er et monopol, og det som kjennetegner monopoler, det være seg private eller offentlige, er at de driver dyrt og ofte har dårlig service. Jeg mener ikke å si at alle kommuner har dårlig service, men det er noen fellestrekk. Det er heller ikke grunnlag for å si at alle kommuner som har innført eiendomsskatt, yter bedre tjenester enn de som ikke har det. Man kan også finne eksempler på det motsatte. Budskapet er at før man løper etter den siste skattemuligheten, skal man snu alle steiner. Kommuner er monopoler, de har ikke den konkurransen som venstresiden dessverre ikke liker. Så til representanten Navarsete: Jeg la merke til at hun i sine to innlegg sa forskjellige ting om Heimevernet. I sitt første var det nedbygging av Heimevernet, i sitt andre innlegg roste hun regjeringen for at Heimevernet styrkes. Hold fast ved det siste innlegget, det er det som er sant. HV styrkes med nye kjøretøy og nye håndvåpen og øver mye mer enn under forrige regjering.
Camilla Strandskog (Høyre), 2019-01-30:
Om lag 80 pst. av vår eksport går til EU/EØS-området. EØS-avtalen er med andre ord helt avgjørende for verdiskapingen i norske bedrifter, for norske arbeidsplasser og for vår framtidige velferd. Samtidig ser vi at våre naboer i vest er i ferd med å forlate det europeiske samarbeidet. Partiet Rødt mener at Norge skal gå den samme veien som Storbritannia, og forhandle en egen avtale med EU. I Storbritannia er det nå et politisk kaos uten sidestykke. Politikerne er totalt handlingslammet, og det er vanskelig å se hvordan de skal bli enige om noe som helst, noe som åpenbart er svært krevende for både næringsliv og innbyggere. I lys av dette lurer jeg på hva representanten Moxnes mener vi kan lære av situasjonen i Storbritannia.
Camilla Strandskog (Høyre), 2019-01-30:
Vi har fått en regjeringserklæring med mye bra politikk. Jeg er spesielt stolt av det de fire ikke-sosialistiske partiene har gjort innen ruspolitikken. Jeg er veldig glad for at det arbeidet som disse partiene startet sammen, nemlig opptrappingsplanen for rusfeltet, nå er videreført i Granavolden-plattformen. Opptrappingsplanen har gitt et historisk løft på rusfeltet gjennom både tidlig innsats, riktig behandling og god oppfølging. Senest i går kom det en ny rapport fra Fafo som viser at planen har ført til at kommunene utvikler tjenestene sine i tråd med målene. Vi har bl.a. hatt en vekst på nærmere 2 000 årsverk i kommunalt psykisk helse- og rusarbeid. Det merkes ute i kommunene. Det måtte en ikke-sosialistisk regjering til for å legge fram tidenes mest progressive rusreform. For rusreformen handler også mye om at vi har endret synet på narkomane. Det å møte noen med moralske betraktninger er å møte dem med fordømmelse. Det er sjelden et godt utgangspunkt for å hjelpe personen til å få et bedre liv. Regjeringen skal gjennomføre en rusreform som sikrer at rusavhengige blir møtt med den verdigheten de fortjener. Vi flytter ansvaret fra justissektoren til helsesektoren. Regjeringen skal styrke behandlingen og ettervernet innen rusomsorg og psykisk helse, utarbeide en strategi mot overdosedødsfall og innføre pakkeforløp for rusbehandling innen 2020, der ruspasienter umiddelbart går fra avrusning til behandling. Det er liten tvil om at den politikken Norge og flere land med oss har ført tidligere på rusområdet, har vært feil. Jeg er derfor veldig glad for at regjeringen nå går videre med dette utrolig viktige arbeidet for en mer verdig og human ruspolitikk.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Det er interessant å høre på raljeringen til representanten Moxnes om valgfrihet, men det er klart at når man vet hvilke regimer og systemer representanten Moxnes mener er bra, er det vel sånn at valgmulighet – at folk skal få mulighet til å velge – er noe Moxnes ikke er glad i. Han er mer opptatt av systemer enn av menneskene som skal få tjenestene levert. Jeg vet at Moxnes og Rødt er veldig for den rekommunaliseringen som man holder på med i Oslo kommune, og bruker penger på å endre systemer istedenfor å bruke pengene på det som er viktig, nemlig menneskene. Da må jeg stille spørsmålet: Hvordan kan representanten Moxnes og Rødt mene at det er solidarisk og riktig – og bedre – overfor dem som ikke får tjenestene fordi det ikke er penger, å ta vare på systemene istedenfor å ta vare på menneskene, som skal få hjelp, og de tjenestene som kommunen skal levere?
Jorunn Gleditsch Lossius (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Jeg har merket meg Rødts karakteristikker av den firehodete regjeringen. Jeg må si jeg er imponert over frimodigheten, eller hemningsløsheten, når man selv står for en politisk modell som historien så grundig har vist at har spilt fallitt i de landene den har vært utprøvd. Likevel dømmer man nord og ned en regjeringserklæring som bygger på solid erfaring fra fire demokratiske partier. Jeg leste i Rødts prinsipprogram for å se etter om de hadde forlatt sin marxistiske arv, men så klart at det hadde de ikke. Væpnet revolusjon var riktignok erstattet med demokratisk revolusjon, men like fullt revolusjon. Tror representanten Moxnes at hans velgere er klar over at Rødt synger moderniserte utgaver av den samme visen som har gått ut på dato i Russland, i Kina og i en rekke andre stater, som motvillig ble en del av den røde revolusjonens ikke-så-demokratiske favntak?
Jorunn Gleditsch Lossius (Kristelig Folkeparti), 2019-01-30:
Kristelig Folkepartis mål er at alle familier skal få merke at det nå sitter et parti i regjering som virkelig tar barnas behov på alvor, og som lytter til foreldrenes bekymringer og gleder, et parti som ikke bare snakker fint om en trygg barndom og god oppvekst, men som også er villig til å prioritere familiene når vi sitter rundt forhandlingsbordet. Det var nettopp det våre folk gjorde på Granavolden. Et av de viktigste gjennomslagene, som vi kan være skikkelig stolt av, er barnereformen vår. Barnetrygden er samfunnets felles investering i barnefamiliene. Det er også et av de viktigste verktøyene vi har for å bekjempe barnefattigdom. Barnetrygden hadde stått i ro helt siden 1996, fram til vi i fjor høst fikk gjennomslag i budsjettforhandlingene for å øke den med 1 000 kr i året. Det var en god begynnelse. Nå er jeg enormt stolt over at Kristelig Folkeparti på Granavolden fikk gjennomslag for å styrke barnetrygden med hele 7 200 kr i året per barn mellom 0 og 6 år. Det er nettopp i denne perioden foreldre flest har minst å rutte med. Samtidig har vi sikret en genial ordning for de andre barna, de mellom 6 og 18 år, nemlig fritidskortet – et kort som stat og kommune sammen fyller på, sånn at barn nå skal få mulighet til å delta på fritidsaktiviteter. Det skal ikke lenger være sånn at det er størrelsen på foreldrenes lommebok som avgjør hvorvidt barn får oppleve mestring, samhold og opplevelser som bidrar til en trygg og god oppvekst. Når vi vet hvor store konsekvenser barn og unges utenforskap kan få for resten av deres liv og for samfunnet som helhet, vet vi også at dette fritidskortet vil være en god investering som er med på å trygge vår felles framtid. Det siste gjennomslaget jeg vil løfte fram, som vil gi en bedre start for mange barn av unge foreldre, er at engangsstønaden nå økes og knyttes til grunnbeløpet. Denne støtten går til de foreldrene som ikke har opparbeidet seg rett til foreldrepenger. En av årsakene til de fallende fødselstallene er at flere og flere utsetter å få barn så lenge at det blir uaktuelt å få mer enn ett eller to. Derfor mener vi at å gjøre om engangsstønaden til en løpende foreldreytelse knyttet til grunnbeløpet, vil kunne gjøre det enklere for unge par å få barn dersom de ønsker det. Dette gjennomslaget innebærer i realiteten at foreldrepengene får et minstenivå på 1 G, altså 96 883 kr, som vil justeres årlig i takt med pris- og lønnsveksten. Det er en økning på hele 177 pst. siden 2014. Kristelig Folkeparti har, ved å kjempe gjennom disse gode gjennomslagene, virkelig vist at vi mener det når vi sier at vi tar barna og familiene på alvor.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Jeg er veldig glad for å få det spørsmålet, for det kan bidra til å rydde opp i noen misforståelser som også Stortinget, som har vedtatt dette, synes å ha. Når det gjelder endringene som har vært gjort med hensyn til naturalytelser, er de blitt bedre i forhold til det de var. Det vi har gjort, er å plassere ansvaret for å innrapportere dette hos arbeidsgiverne. Tidligere var det sånn at beløpsgrensen var på 5 000 kr, med en 50 pst.-rabatt. Nå har vi hevet den beløpsgrensen til 7 000 kr, med den tilsvarende rabatten. Det er heller ikke sånn at denne regjeringen har gjort endringer når det gjelder festivalene. De reglene har ligget fast lenge. I den grad vi har gjort endringer for frivillige og ideelle, har vi gjort regelverket romsligere. Grensen for oppgaveplikt og skatteplikt for en som jobber for ideelle organisasjoner, har økt fra 6 000 kr til 10 000 kr. Alt i alt har denne regjeringen gitt lettelser og større romslighet i regelverket for naturalytelser, men vi plasserer ansvaret for å innrapportere det hos arbeidsgiverne.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
La meg først si at jeg har sagt at jeg mer enn gjerne går gjennom dette, for å se på om det er utilsiktede effekter som vi med fordel kan gjøre noe med. Men jeg er fortsatt opptatt av å presisere at når det gjelder regelverket, altså skattereglene for festivaler og frivillige, har ikke denne regjeringen foreslått noen endringer. Regelverket er 25 år gammelt, og det i seg selv kan jo kanskje tyde på at vi bør ta en fornyet vurdering av det. Men det er altså ikke denne regjeringen som har gjort det, det er et 25 år gammelt regelverk som videreføres. Hvis man hevder at kaoset skal fortsette, er det i så fall flere som må være med på å ta ansvar for det i denne sal, enn denne regjeringen. Det vi har gjort, er å liberalisere skattereglene på dette området. Vi har gjort det enklere når det gjelder fri avis og overtidsmat, og vi har hevet beløpsgrensene. Men det er riktig at vi har plassert ansvaret for å betale dette inn, hos arbeidsgiverne. Det handler om noe jeg trodde Arbeiderpartiet var enig i, at vi skal ha trygge arbeidsforhold i dette landet. Det betyr altså at hvis man ikke skatter av disse naturalytelsene, får man mindre pensjon, mindre i sykepenger og mindre ledighetsutbetaling.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
La meg først si at alle de endringene som er gjort, har vært på høring. Det har også vært fullt mulig for alle som har vært berørt, å uttale seg om det. Men som jeg sa i sted, er vi mer enn villig til å se på eventuelle utilsiktede virkninger i dette regelverket. For det alt vesentlige er det slik at alle naturalytelser har vært skattepliktige, både før og nå, men hovedendringen som har vært gjort, er altså at man plasserer ansvaret for å innberette dette, hos arbeidsgiver. Akkurat her må jeg si at jeg er litt overrasket over at Arbeiderpartiet plutselig har kastet seg på denne debatten, for det var bred tilslutning til disse endringene da de passerte Stortinget. Det handler om orden i arbeidslivet, når dette i realiteten betyr at hvis man ikke innrapporterer dette som skatt, går man glipp av rettigheter i folketrygden. Det betyr potensielt lavere pensjon, færre rettigheter ved sykdom, færre rettigheter ved arbeidsledighet. Det trodde jeg at Arbeiderpartiet var enig med regjeringen i at vi skulle gjøre noe med, for å trygge arbeidstakernes rettigheter i dette landet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Som jeg nå har sagt to ganger, er vi mer enn villig til å se på eventuelle utilsiktede virkninger av dette, nettopp fordi det ikke skal oppleves slik som representanten Slagsvold Vedum karakteriserer det. Det som derimot er viktig, er at vi har ryddige forhold i vårt arbeidsliv, at de ytelsene man får, enten det er lønn eller naturalytelser, blir innberettet, sånn at man får de rettighetene man har krav på i folketrygden. Det vil jo være ganske forstemmende at man får mindre pensjon utbetalt den dagen man går av med pensjon, fordi man har hatt naturalytelser som det ikke har vært skattet av. Jeg synes det er et ansvar som også hviler tungt på arbeidsgiverne, å reflektere over måten de lønner sine ansatte på. Men til det mønsteret i skattepolitikken som representanten Slagsvold Vedum viser til: Ja, det er et mønster i regjeringens skattepolitikk. Det har vært en systematisk reduksjon i det samlede skatte- og avgiftstrykket for næringsliv og for folk flest. En gjennomsnittlig familie har fått lettelser på 11 000 kr under denne regjeringen, og det regner jeg med kommer vel til gode. Man må altså være stortingsrepresentant for å mene at det er smålige skattelettelser.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Det jeg og regjeringen er opptatt av, er at vi skal ha en velfungerende energipolitikk i Norge som både sikrer at vi har tilgang på god, miljøvennlig energi til våre husholdninger, og at vi samtidig har muligheten til å importere kraft når vi ikke klarer å være selvforsørget med det. Nå er det ikke sånn at Senterpartiet har så fryktelig mye å skryte av når det gjelder lettelser i elavgiften. Under den forrige regjeringen gikk elavgiften stort sett opp, og i Senterpartiets alternative budsjett for i år har man foreslått en lettelse på 1 øre utover det regjeringen fikk gjennomslag for. Når det gjelder bompenger, begynner jeg å bli litt lei av å høre på Slagsvold Vedum. Han og hans parti er de fremste forkjemperne for å øke bompengene i alle prosjekter. Da han satt i regjering, var bompengeandelen i Norge 40 pst. Under denne regjeringen er bompengeandelen redusert til 28. Og i den nye regjeringsplattformen kommer vi med en lang rekke tiltak for nettopp å redusere bompengebelastningen for folk flest, særlig i distriktene. Det trodde jeg kanskje at Slagsvold Vedum ville applaudere i stedet for å kritisere.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Jeg vil minne representanten Slagsvold Vedum på at vi i inneværende års statsbudsjett for første gang på mange, mange år har redusert elavgiften. Det er en problemstilling representanten Slagsvold Vedum på ingen måte kan smykke seg med. Så har samferdselsbudsjettet økt med 75 pst. siden Senterpartiet sist satt i regjering. Det har skjedd med Fremskrittspartiet i regjering. Når samferdselsbudsjettet øker så mye som det gjør, og Senterpartiet i alle landets kommuner ivrer for at det skal finansieres med bompenger, er det ikke til å lure på at det også blir økt samlet bompengebelastning. Derfor har det vært viktig for oss å få bompengeandelen ned. Derfor har det vært viktig for oss å styrke tilskuddene til å redusere bompengebelastningen. Derfor har det vært viktig for oss å få på plass et fradrag for høye bompengeutgifter, nettopp for å treffe dem som har et reelt behov for det. Jeg merker meg at er det noe vi har fått positive tilbakemeldinger på etter at denne plattformen ble kjent, er det nettopp de tiltakene vi nå skal gjennomføre i samferdselssektoren, fordi vi anerkjenner at bilen er et viktig fremkomstmiddel for folk flest i dette landet.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Det er mulig representanten Kaski mener at regjeringen fører en uansvarlig økonomisk politikk, men det er det veldig få andre ute i samfunnet vårt som opplever. Vi opplever en situasjon hvor vi har snudd nedgangstider til oppgangstider. Flere mennesker kommer i jobb. Det er riktig at regjeringen har redusert skatte- og avgiftstrykket, både for den enkelte og for bedriftene, men det fører jo til at vi får flere bedrifter. Det fører til at flere mennesker kommer i jobb. Summen av det er at flere blir skattebetalere fremfor å leve på andre skattebetalere. Det mener jeg er god økonomisk politikk. Og det går altså bra i Norge. Så at dette er uansvarlig, er jeg rett og slett helt uenig i. Regjeringen skal selvfølgelig følge opp alle punktene i plattformen på en god måte. Vi skal utrede en lang rekke tiltak, og så skal vi komme tilbake til det i statsbudsjettet. Men jeg kan forsikre representanten Kaski om at vi skal fortsette å føre en ansvarlig økonomisk politikk hvor vi trygger inntektene til bedriftene våre og vanlige folk gjennom å fortsette å redusere skattetrykket.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-01-30:
Jeg kan forsikre representanten Moxnes om at det er mange ting vi kan gjøre fra både regjeringens og Stortingets side, som er med på å trygge evnen til å betale regningene for husholdningene rundt omkring i dette landet, og det gjør denne regjeringen. Det er derfor vi har gjennomført reduksjoner i skatter og avgifter på til sammen 25 mrd. kr. Det er feil når opposisjonen hevder at det er kommet de aller rikeste til gode. Det som er riktig, er at en betydelig del av dette har kommet folk med lave og midlere inntekter til gode, og det er en utvikling denne regjeringen kommer til å fortsette med. Summen av reduserte skatter og avgifter betyr at man får beholde mer av sin egen inntekt til å betjene løpende utgifter. Det er også viktig, i diskusjonen om strømpriser, at vi sørger for å ha et godt forsyningssystem i Norge, at vi sikrer at vi til enhver tid har nok kraft tilgjengelig, og at vi har muligheten til å importere kraft i perioder da vi ikke produserer nok kraft selv.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Då kan vi eigentleg fastslå at kaoset skal fortsetja, for det er ikkje alle som er einige i at reglane har vorte så veldig klarare og betre. Vi kan vel òg konstatera at det at regjeringa står for å skapa meir og ikkje skatta meir, ikkje gjeld frivillige og bussjåførar. Då Arbeidarpartiet påpeikte det urimelege i skatteendringane for frivillige på festivalar, f.eks., svarte Jensen det same som i dag, at det var klargjort, og at det var lett å finna fram i nye reglar. Det er heilt klart ikkje kulturnæringane einige i. For eksempel problemstillinga for dugnadsarbeid som er organisert som AS: Dei er ikkje ideelle, men det er snakk om tidsavgrensa og kortvarige arrangement. Det er framleis uløyst. Det er stor uro om dei som jobbar dugnad, fell innanfor eller utanfor. Er statsråden einig med Arbeidarpartiet i at problemstillinga for kulturarrangement av tidsavgrensa varigheit er reell og må ryddast opp i?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Eg vil gå over til det med bussjåførane, eller dei tilsette i kollektivtransportselskap. Eg sende i går eit spørsmål om dei arbeidsrettslege sidene ved dei skatteendringane som har vore for bl.a. bussjåførane, og spurde om korleis Stortinget var orientert om akkurat denne endringa. Dei tilsette har i årevis hatt årskort gratis, det var vanleg praksis, men nokon har hatt det inne i tariffavtalane, andre ikkje. Før var dette ikkje skattepliktig. Difor spør eg statsråden, no når eg har anledning, om dei arbeidsrettslege sidene er vurderte før denne endringa i kven som skulle rapportera inn, kom, og om korleis Stortinget er orientert om dei endringane.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Per Borten leia ei borgarleg koalisjonsregjering. Han brukte uttrykket «som å bera staur», som eit bilde på å halda regjeringa samla. Kvifor dreg eg dette fram i dag? Jo, sprikande staur er eit godt omgrep på dagens regjering. Dei er ikkje einige om regjeringa går i riktig retning eingong, og heller ikkje om kva som faktisk står i plattforma. Nokre eksempel: Framstegspartiet skryt av vegbygging og at klimaavgiftene ikkje skal endra eller påverka folks åtferd. Venstre ropar: Nei, me har jo fått gjennomslag når det gjeld klima. Innvandring: Ei innstramming, seier Framstegspartiet. Nei, seier Venstre og Kristeleg Folkeparti. Endring i abortlova, som uomtvisteleg er ei innskrenking av kvinners rettigheiter: Ein stor siger, seier Kristeleg Folkeparti. Det som er sikkert, er at Erna Solberg og Høgre set lovnader om ikkje å innskrenka kvinners rettigheiter til side så lenge ein kan behalda makta. Da må berre prinsippa vika. Dette svelgjer vi òg, seier Venstre og Framstegspartiet. Men alt no har Venstre fått kalde føter, og skal ha omkamp i 2021. Diskusjonen om skatt på naturalytingar er eit godt bilde på kva vi har i vente. På spørsmål frå Arbeidarpartiet om å ordna opp i utilsikta konsekvensar, slik at frivillige på kulturarrangement ikkje vart omfatta av skatte- og rapporteringsplikt, var svaret frå Siv Jensen at reglane var klare. På spørsmålet om bussjåførane, om det arbeidsrettslege var vurdert, var svaret at ein er forundra over at Arbeidarpartiet spør om dette, for Arbeidarpartiet er jo for rettferdig skatt. Ja, Arbeidarpartiet er for rettferdig skatt, men imot utilsikta konsekvensar som slår beina under frivillig innsats eller gjev bussjåførane skattesmell. Når regjeringa fører ein skattepolitikk som gjer at det vert større skilnadar, hjelper det ikkje å seia at dei er uroa over auka skilnadar. Når regjeringa er uroa over at tilliten i samfunnet minkar, nettopp fordi skilnadane aukar, hjelper det ikkje berre å seia dette, det må handling til. Ord og handling må hengja saman. Ein samla opposisjon er klokkeklar på kva retning ein ynskjer å gå i – meir fellesskap, mindre forskjellar, tiltak til dei som treng det mest, for å nemna nokre fellesnemningar. Da må det verta ei venstredreiing av norsk politikk.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Det er et mønster i den skattepolitikken som Fremskrittsparti-leder Siv Jensen fører. Pendlerne har blitt tatt fra dag én når Fremskrittspartiet har hatt finansministeren. De som bodde i brakkerigg, hadde altfor gode skatteordninger, så de skulle skattlegges mer i budsjettet i fjor. Sjøfolkene skulle skattlegges for hyretillegget sitt. Og nå er det bussjåføren, som har årskort som skal skattlegges. Vi i Senterpartiet stemte mot dette også før jul, for vi så hvordan det slo ut, mens de andre partiene sov i timen og stemte dette igjennom. I dag hørte jeg en av dem som sov i timen, tydeligvis. Henrik Asheim sa at det kunne være byråkratisk og smålig, det som nå skjer, at bussjåføren, som alltid har hatt mulighet til å ta bussen for en minimal kostnad, skal skattlegges hardere. Er finansminister Siv Jensen enig i at den skattleggingen av vanlige arbeidsfolk som regjeringen nå har, er byråkratisk og smålig?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Vi så jo de utslagene som nå kommer, før jul, ved behandlingen av statsbudsjettet, og gikk derfor imot det. Men så sier Siv Jensen at hun er så stolt over det hun har fått til. I dag har det vært to medieoppslag – det ene var i bladet Motor. Og hva er det de melder? Jo, det er rekordstore bompengeutgifter. De har økt med 33 pst. de siste tre år under finansminister Siv Jensen, samferdselsminister Ketil Solvik-Olsen og nå Jon Georg Dale. Og så er det et oppslag i VG: Tidenes høyeste strømpriser. Og hva har skjedd med strømprisene? Avgiftene har økt med 36 pst. siden Siv Jensen ble statsråd i Norge. Så politikken har ført til at prisen på strøm har gått opp. Og i dagens VG uttaler statsråd Freiberg at han er veldig stor tilhenger av å bygge flere utenlandskabler fra Norge til Storbritannia. Synes finansminister og partileder Siv Jensen at det er greit at vi skal bygge flere utenlandskabler hvis det fører til økte strømpriser i Norge?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Da Senterpartiet satt i regjering, var det årlig bompengeinnkreving på rundt 9 mrd. kr på det høyeste. Nå er den på rundt 13 mrd. kr, altså en voldsom vekst med Siv Jensen som finansminister. Hun lovet akkurat det motsatte. Alle landets pendlere har opplevd en stor skatteskjerpelse med Siv Jensen som finansminister – en pendler som pendler 10–11 mil, får 6 000–7 000 kr mer i skatt i året. Og det er tidenes høyeste strømpriser. Siv Jensen har ført en politikk der avgiften på strømmen i Norge har økt med 36 pst. siden hun ble statsråd. Det er et faktum. Og Freiberg, som er olje- og energiminister, er ikke bekymret for at flere utenlandskabler kan føre til enda høyere strømpris, noe vi også vet er et faktum. Det står til og med i NorthConnects egen søknad at denne kabelen kommer til å føre til økte strømpriser i Norge. Bekymrer det ikke Siv Jensen og regjeringen i det hele tatt at norske husholdninger og norsk industri opplever stadig høyere strømpriser, og at det er tidenes høyeste strømpris nå, pluss at den avgiftsbeleggingen som Jensen gir, gjør at det er rekord også i avgifter på strøm i Norge?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Før jul var det helt tydelig hvordan de endringene i praksis kunne slå ut for enkelte grupper. Derfor gikk vi i Senterpartiet – altså før jul – imot dette, fordi vi visste at det er urimelig at bussjåføren skal få en stor skattesmell fordi han kan ta en fribillett på bussen sin. Denne småligheten og byråkratiseringen som regjeringen legger opp til her, var vi grunnleggende imot før jul, derfor stemte vi imot det, og vi er også imot det nå. En annen ting med regjeringen som vi har reagert veldig på, er: Regjeringen i 2016 sa de var lei av lav strømpris. Det var uttalelsen fra regjeringen i 2016. Der har i alle fall regjeringen fått til en endring. For vi har nå en enormt høy strømpris i Norge, som rammer norsk industri, som rammer norsk verdiskaping, og som gjør at vi kan få en ny industrireise inn til kysten vår. Er statsminister Erna Solberg fornøyd med at regjeringen har klart å få til en høyere strømpris? Mener statsminister Erna Solberg det er klokt at man skal bygge NorthConnect-kabelen, som kommer til å føre til enda høyere strømpris i Norge?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Regjeringen har konsekvent vært ganske smålig overfor vanlige arbeidsfolk. For eksempel har de som bor på brakke, fått økt skatt. Sjøfolk som før fikk et skattefritt hyretillegg, har nå fått skatt på hyretillegget. Pendlerne som har lang reisevei, har fått økt skatt. Nå skal bussjåførene være takknemlige overfor statsminister Erna Solberg for at de skal betale skatt for frikortet sitt, slik det høres ut fra hennes side. Det er smålighet. Det var Tord Lien, Erna Solbergs olje- og energiminister, som i 2016 sa han var lei av lav strømpris. Han var veldig tydelig og sa at nok var nok, vi måtte få opp verdier på norsk vannkraft. Han ville altså ha høyere strømpris, og det er det som nå skjer. Hvis regjeringen sier ja til å bygge ut NorthConnect-kabelen, vil strømprisen gå ytterligere opp, og det kan i alle fall Erna Solberg ta ansvaret for. Hva mener regjeringen om ytterligere utenlandskabler? Er det klokt når vi vet at det kommer til å ramme norsk industri og norske forbrukere med enda høyere strømpris i det norske markedet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Erna Solbergs Høyre og Siv Jensens Fremskrittsparti har hatt én måte å dra inn penger fra det norske folk på, og det er gjennom å øke avgiftene. Når det gjelder avgiftene på strøm, har de økt med 36 pst. siden Erna Solberg ble statsminister i 2013. Så i tillegg til at det er høy kraftpris, er avgiftene på strøm nå mye høyere enn de noen gang har vært. Det rammer norske familier som har litt dårlig råd. Det rammer husholdninger rundt omkring i hele landet. Det rammer den delen av industrien som ikke er definert som kraftkrevende industri, og skaper dårlig konkurransekraft for vårt næringsliv. Synes Erna Solberg det er klokt at norske husholdninger nå skal få økt strømavgift på toppen av økt kraftpris i markedet, og at mange norske husholdninger og mange norske familier dermed får en kjempesmell de kommende månedene?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-01-30:
Her er statsminister Erna Solberg veldig selektiv med fakta. Poenget er at Erna Solberg har økt elavgiften i Norge med 5 øre, og så kutter hun den økningen med 1 øre. Først tar hun en hundrelapp fra folk, så gir hun 20 kr tilbake, og så sier hun at en skal være takknemlig for at hun gir tilbake 20 kr av den hundrelappen hun først tok. Det er dypt urimelig. Og den økningen på 36 pst. som vi snakker om, i avgiftene for folk, er etter at man ga tilbake 20 kr av de 100. Så den store økningen i elavgiften består, men man gjorde en liten justering. Mener Erna Solberg at den justeringen var nok, eller burde man gått lenger og kommet tilbake til rød-grønt nivå når det gjelder strømavgifter? For dagens regjering har et skyhøyt nivå, og det kommer på toppen av veldig høye kraftpriser for norsk industri, norsk næringsliv og norske familier.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2019-01-30:
Med denne regjeringen har vi nå fått 25 mrd. kr mindre inn til fellesskapet gjennom skattekutt som virkelig har kommet de rikeste til gode. Samtidig har utgiftene og oljepengebruken vokst til nye høyder. Så har vi hørt her i dag at opposisjonen ikke er så enige. Jo, det er vi. Den økonomiske uansvarligheten denne regjeringen har ført, har møtt unison motbør fra opposisjonen. Dette må være den første regjeringen i historien som har opplevd at en samlet opposisjon foreslår å bruke mindre penger. Uansvarligheten er så stor at man i regjeringserklæringen nå foreslår å ta såkalte uforutsette utgifter «under streken». Samtidig ser vi at regjeringen spar milliarder fra fellesskapet over i private lommer, mens velferdsstaten årlig utsettes for kutt gjennom regjeringens sparereform. Og man bruker altså av framtidige generasjoners sparepenger. Mitt spørsmål er: Vil regjeringen finne flere kreative måter å omgå handlingsregelen på? Og mener finansministeren at vi egentlig har råd til denne regjeringen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-01-30:
Det er no forhandlingar om ein frivillig klimaavtale mellom regjeringa og jordbruket for å få ned utsleppet av klimagassar frå norsk jordbruk. I samband med det sa eit stort fleirtal på Stortinget i desember – alle parti unntatt SV – at det ikkje var aktuelt å innføra avgift på utslepp frå såkalla biologiske prosessar. Så spørsmålet mitt er eigentleg: Vil statsråden og regjeringa leggja det viktige prinsippet til grunn for dei forhandlingane som no er i gang med norsk jordbruk?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-01-30:
I Stortinget er det gjort eit vedtak om at ein skal ha ei berekraftig utvikling av norsk pelsdyrnæring. I regjeringsplattforma er det varsla at det skal gjerast om, og at ein for fyrste gong i historia skal innføra eit næringsforbod i Noreg. I ei sak på NRK er det eit ungt par som heiter Erik og Beate, som har investert 10 mill. kr for å produsera pels, med verdas beste dyrevelferd. Dei vert hardt ramma av eit sånt næringsforbod. Dei fryktar for framtida. Og det verste av alt: Med den erstatningsordninga som er skissert i regjeringsplattforma, og som er send på høyring, vil dei verta gjeldsslavar og risikera å måtta gå frå gard og grunn. Så spørsmålet mitt til landbruksministeren er: Kan ho garantera at ingen vert økonomisk skadelidande på grunn av dette vedtaket som det ligg an til at fleirtalet i Stortinget no gjer?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-01-30:
I saka om pelsdyrnæringa er det nokre realitetar. Under den førre regjeringa vart ikkje næringa føreslått lagd ned. Det vart sett i gong ein stor prosess med ei offentleg utgreiing, ei offentleg høyring og ein diskusjon i Stortinget med ei høyring i Stortinget også. Eit stort fleirtal på Stortinget sa at me ønskjer ei berekraftig utvikling av denne næringa. Så snur ein altså opp ned på kvardagen for ganske mange familiar i Noreg på dagen. Så kan ein diskutera hit eller dit ei erstatningsordning dersom dette vedtaket og næringsforbodet vert gjennomført, men ein må jo kunna venta at landbruksministeren og regjeringa, som held den private eigedomsretten høgt, kan seia at ingen skal verta økonomisk skadelidande og måtta gå frå gard og grunn. Kan landbruksministeren seia det?