Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2011-01-18:
Egentlig skulle jeg nok ha holdt sengen i dag, men på grunn av engasjementet for romfolket var jeg nødt til å stå opp. Dere får bære over med stemmen, det er innholdet som teller. Først vil jeg takke interpellanten for at hun løfter fram et viktig og svært aktuelt tema på dagsordenen. Jeg vil også takke utenriksministeren for et veldig godt svar. Det var egentlig ganske betryggende å høre at vi skal holde fokus på saken fram til mai, og ikke minst at vi kan vise handlekraft også gjennom det arbeidet som gjøres i Europarådet på ulike nivåer. Romfolkets situasjon i Europa i dag er vanskelig. Altfor mange har hørt om eller opplevd negative ting knyttet til romfolket, noe som gjør at dette har blitt en svært stigmatisert gruppe mennesker i Europa. Og vi – vi andre – er fulle av fordommer, dessverre. Romfolket er Europas største minoritet med et sted mellom ti og 15 millioner mennesker. Dette er bare anslag, for det er svært vanskelig å få alle registrert. Mange er papirløse og får heller ikke sine barn registrert. De mister dermed også rettigheter som alle mennesker har krav på i et sivilisert Europa. Den 20. oktober besluttet ministerkomiteen å ta noen grep for å gjøre situasjonen til romfolket bedre. Det dette folket savner, er å bli behandlet med verdighet og respekt, vi må ikke drive heksejakt på en minoritet, som vi gjør når det gjelder romfolket. Rasisme og undertrykkelse ser ikke penere ut om det foregår i Europa. Å fordrive et folk ser slett ikke penere ut i 2011 enn i 1942. Finanskrisen i 2010 trengte en syndebukk. Det var vel delvis det vi så da Frankrike, og andre land sør i Europa, fordrev romfolket ut av landet. Man trengte å flytte fokus fra dårlige politikere til noe annet. I dagens Europa blir de også kastet ut av flere land. De får ikke jobb. De føler seg ikke velkommen noe sted, ikke engang i sitt eget opprinnelsesland. Vi snakker altså om 12 millioner mennesker som lever på kanten av stupet. De har liten eller ingen sjanse til bedring av sin livskvalitet eller muligheten til å utvikle seg som mennesker, og barna deres har per i dag liten mulighet til å vokse opp og få en utdannelse. Det er derfor to viktige nøkkelord som Thorbjørn Jagland nevnte i sitt innlegg i Europarådet da vi diskuterte dette under «urgent debate» i oktober, nemlig rettigheter, men også ansvar – at man i større grad skulle ha tatt et ansvar i de landene som er opprinnelseslandene, skulle ha sikret dem en mulighet til å overleve uten å måtte stjele og svindle. I en høring i regi av Europarådet kom det også fram at de programmene som har vært satt i verk i årenes løp, og det er mange, i altfor stor grad har vært basert på å lytte til dem som snakker på vegne av romfolket – man har altså ikke snakket med romfolket. Det er mye vi som norske borgere ikke forstår av de verdiene som romfolket har, bl.a. at de er et reisende folk. Opprinnelig var de nomader, men med tanke på at de er 12 millioner, er det bare en brøkdel av dem vi ser her. Mange av dem er sikkert kommet til landet for å tigge eller tjene penger på annen måte – trafficking – for å sikre familien sin i et annet land mat på bordet. Men ett sted må man begynne også i Norge, og hvor hjerterått det enn kan høres, kan et av virkemidlene være å forby tigging, eller i det minste forlange at de bekrefter at de er her av fri vilje. For gjør vi ikke det, er det en stilltiende aksept av trafficking. Et annet virkemiddel er skolegang for barna, og at man skal ha papirer når man ferdes i Europa. Da er det lettere å følge barna og sikre dem et minimum av skolegang. På den nevnte høringen fortalte også representanter for romfolket at de i Romania blir ilagt 10 000 euro i bot hvis de ikke sender barna sine på skole. Tanken er bra, men hvem av dem har penger å betale med? Og hvem er det som ikke møter på skolen? Man vet jo ikke hvilke barn som mangler. At man må kunne stille krav til romfolket, er også noe vi bør diskutere. For uansett hvor lite penger du har, så selger du ikke datteren din til en eldre mann som vil gifte seg med henne. Jeg mener at man i Europa må ta for seg barna og endre holdningene hos dem, for da kan på sikt kanskje romfolket få en verdig framtid.