trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Emma Watne (Rødt), 2022-05-10:
Dersom du er så uheldig at du er for seint ute med å betale strømregningen din, må du betale en forsinkelsesrente på 8,5 pst. På den annen side: Hvis noen er for seint ute med å betale pengene de skylder deg, får du også utbetalt denne forsinkelsesrenten. Alle virksomheter er nemlig pålagt å følge den statlig bestemte forsinkelsesrenten. Men det er én gruppe som er unntatt fra denne regelen, nemlig Nav-brukere. Når det er staten selv som ikke klarer å utbetale trygd og pensjon i tide, sier loven at Nav kun skal betale halv forsinkelsesrente, altså bare litt over 4 pst. Det er helt uforståelig at den styrtrike staten skal slippe å følge de samme reglene som staten pålegger andre å følge. Her er det én lov for kong Salomo og en annen lov for Jørgen hattemaker, og sånn kan vi ikke ha det lenger. Derfor foreslår Rødt at loven skal endres sånn at Nav må betale fulle renter når de skylder folk penger. De rike og mektige utgjør ikke flertallet blant Navs brukere. Derfor utgjør denne spesialregelen betydelige penger for dem det gjelder. Ifølge regjeringens egne tall har Nav-brukere gått glipp av 80 mill. kr de sju siste årene fordi Nav kun betaler ut halv forsinkelsesrente. Dette er en smålig innsparing som er helt ubetydelig for staten. For trygdede og minstepensjonister kan derimot disse pengene utgjøre en forskjell. Det er lov å gjøre feil, men en forutsetning for tilgivelse er at man gjør opp for seg. Dette prinsippet følger dessverre ikke Nav. Mens brukere som fyller ut skjema feil, blir satt i fengsel og ilagt bøter, får altså ikke brukeren de samme rentene som folk ellers når Nav gjør en feil. Statens pensjonsfond utland er fylt opp med aksjer og verdipapirer til en verdi av 11 500 mrd. kr. Det er smålig og uverdig at denne staten skal spare ytterligere penger ved å lure bl.a. syke mennesker for noen få tusen kroner. Er det noen i Norge som har råd til å betale det de skylder, er det staten. Det må slutt på at pensjonister og trygdede alltid havner nederst ved bordet. Vi krever likhet for loven og håper stortingsflertallet er med oss på dette. Jeg tar opp forslaget fra Rødt.
Emma Watne (Rødt), 2022-05-10:
Vi vet at staten sparer penger på at Nav gir halve renter. Hvorfor vil ikke statsråden sørge for at folk ikke taper penger på denne praksisen? Skal vi ikke ha likhet for loven?
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Forslaget som er tatt opp til diskusjon her i dag, går ut på at rentesatsene for etterbetaling og tilbakebetaling av ytelser fra Arbeids- og velferdsetaten blir harmonisert. Etter mitt syn er representantforslaget preget av at man for ensrettet har sett på at det er to ulike satser som blir benyttet ved henholdsvis etterbetaling og tilbakebetaling. Ved etterbetaling er det dekkende å snakke om renter. Mottakerne får kompensasjon for den perioden ytelsen ikke er utbetalt, gjennom en rente som tilsvarer halvparten av forsinkelsesrenten. Når det gjelder rentetillegg i tilbakebetalingssaker, er realiteten noe annerledes. Av beløpet som skal kreves tilbake, pålegges det et tillegg på 10 pst. Dette er ikke en ordinær rente, og det har ikke betydning om feilutbetalingene gjelder terminer langt tilbake i tid. Tilleggets størrelse blir høyere i takt med størrelsen på feilutbetalingen. Virkningen kan sammenlignes med et gebyr, og benyttes i saker hvor mottakerne er å bebreide for at feilutbetalingen har skjedd. Renten ved etterbetaling og rentetillegget ved tilbakekreving regulerer ulike situasjoner. Virkningene av dem er derfor også ulike. Skal man reelt vurdere harmonisering, er det for snevert å se isolert på nivåene slik de er fastsatt i dag. En reell harmonisering forutsetter at man vurderer om det også i sakene om tilbakekreving skal innføres en mer ordinær renteordning. Representantforslaget har etter mitt syn ikke tatt dette opp i seg. Jeg har også merket meg at flertallet i komiteen ikke har stilt seg bak det. Et mindretall har i innstillingen ytterligere et forslag om å doble rentenivået i saker om etterbetaling, ved å benytte den ordinære forsinkelsesrenten. Dette vil føre til en fordobling sammenlignet med dagens nivå, og vil videre lede til at folketrygdens utgifter til dette formålet øker tilsvarende. Jeg ønsker kort å nevne at regelsettet om, og nivået for, ordinære forsinkelsesrenter er tilpasset krav på formuerettens område. Først og fremst skal den tjene som et oppfyllelsespress. I utgangspunktet er det ikke dette som kjennetegner situasjonen når det skjer etterbetalinger fra folketrygden. Renteordningen ved etterbetaling fra folketrygden er gitt for å ivareta andre hensyn enn dem som gjør seg gjeldende i kontraktsmessige forhold. Til slutt vil jeg gjerne nevne at «harmonisering» innebærer at det eventuelt må ses på om rentetillegget i saker om tilbakekreving bør erstattes av en ordinær renteordning. Det er da også naturlig å vurdere om rente bør ilegges i alle saker om tilbakekreving.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Helt fra 2009 har det blitt tilstått renter når Nav etterbetaler ytelser på grunn av feil avslag og når etaten av eget tiltak retter ytelser som er gitt med for lavt beløp. Det samme gjelder når ytelser gis for inntil tre år før krav om ytelse settes fram fordi medlemmet åpenbart ikke har vært i stand til å sette fram krav om ytelsen. Jeg mener at dette er relativt rettferdig og minner også om at rentesatsen som da gis ved etterbetaling, er høyere enn det man normalt sett ville fått i en bank.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Jeg hørte godt innlegget til representanten Bergstø og synes det var gode betraktninger og en god beskrivelse av hvordan situasjonen både er og bør være. Det er klart at når det gjelder denne bestemmelsen om renter ved etterbetaling, er det en bestemmelse som skal brukes der feilutbetalingen skjer på grunnlag av forsett eller grov uaktsomhet hos den kravet retter seg mot. I andre tilfeller frafaller man dette kravet, f.eks. dersom det har vært dårlig informasjon fra Nav, misforståelser eller at mottakeren ikke har forstått eller kunnet forstå at utbetalingen skyldes en feil. Så er det dette med tillitsreform. Det er klart at i en tillit til de ansatte må man også ta høyde for feil og at de kan rettes opp igjen. Det er også en del av det å ha tillit til de ansatte i Nav.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Det er ingen tvil om at den saken det refereres til, har vært og er en svært alvorlig sak. Det er uskyldige som har blitt rammet, med store konsekvenser for både den enkelte og deres familier. Derfor er det viktig at de som er berørt, får sakene sine oppklart, og at de som opplever at de er berørt, også skal føle at terskelen for å ta kontakt med Nav er lav, slik at de kan få det. Det er klart at det å ha tillit og en tillitsreform der vi skal gi den enkelte ansatte muligheten til å bruke sin faglighet på en god måte til å gi den rette hjelpen til rett tid, er viktig for å gjenskape tillit til Nav, for å yte bedre tjenester til brukerne og også for å bruke felleskapets midler på best mulig vis.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2022-05-10:
Eg takkar for svaret. Det er mykje kjent stoff frå utgreiinga. Sjølvsagt er det slik at ingen ønskjer eller jobbar for nye nedstengingar, men det er likevel ein del kvalifiserande atterhald i dei måla som vert framførte som eg bit meg merke i. Det at samfunnet skal fungere mest mogleg normalt, og at vi sannsynlegvis klarer å handtere dette utan inngripande smitteverntiltak, synest eg ikkje er tilstrekkeleg når det gjeld spørsmålet mitt, som er: Er helse- og omsorgsministeren og regjeringa trygge på at vi no vil klare å handtere nye smitteutbrot av kjende virusvariantar til hausten utan nye smitteverntiltak? Det er eit ja/nei-spørsmål som eg håper det er mogleg å svare ja på. Det kjem, vil eg anta, særleg av kor trygg ein kjenner seg på at intensivkapasiteten no er god nok, og at ein har planar for å skalere han opp som kan setjast i verk raskt. Som statsråden minte om, er det riktig at koronakommisjonen har peika på at nettopp insentivkapasiteten ikkje har vore god nok, det trur eg det er einigheit om i denne sal, og at han bør verte betre. Då er spørsmålet kvar i løpet ein er no. Det kan og bør ikkje handle om berre ressursar og pengar, sjølv om det sjølvsagt alltid hjelper. Vi er altså det landet i OECD som har flest sjukepleiarar per innbyggjar Vi har nesten flest legar. Vi bruker klart mest pengar på helsevesenet av alle. Då må ein også sjå på organisering. I eit tidlegare svar til meg i Stortinget har helse- og omsorgsministeren indikert at ho er einig i at vi f.eks. bør kunne bruke andre yrkesgrupper i støttefunksjonar, slik ein gjer på intensivavdelingane i Sverige, for å kunne forbetre kapasiteten. Kva har vorte gjort der? Kva føreligg av planar når det gjeld arbeidstidsordningar og turnusar? Det å leggje om til avvikande turnusar i periodar vil ifølgje Oslo universitetssjukehus aleine kunne doble intensivkapasiteten, utan at nokon må jobbe éin time meir i sum. Finst det planar for det som kan setjast i verk raskt? Mitt poeng er ikkje å gjere gjettingar rundt nye og farlegare virusvariantar. Alle, også eg, er einige om at det sjølvsagt er ein annan situasjon om det kjem nye og farlegare virusvariantar. Spørsmålet er: Med dei virusvariantane vi kjenner i dag, og variantar av tilsvarande type, er ein då trygg på at vi no klarer å handtere dette? Eg meiner at det ikkje vil vere godt nok om ein kjem til Stortinget i november eller desember og seier at vi dessverre fortsatt ikkje har god nok intensivkapasitet, sjølv om folk er vaksinerte, sjølv om vi kjenner virusvariantane, og difor må vi igjen innføre smitteverntiltak. Det er det spørsmålet eg skulle ønskje at helse- og omsorgsministeren kunne svare eit tydelegare ja på, og det får ho straks sjansen til.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2022-05-10:
Eg skal ikkje takke for ein omfattande og livleg debatt, men eg skal i alle fall takke for dei svara som har kome. Dette er ei viktig sak, for eg meiner vi ikkje kan hamne der igjen at vi står i ei smittebølgje med kjende virusvariantar og må begynne å innføre inngripande smitteverntiltak mot eit virus vi har vaksinar mot, og som folk er vaksinerte mot. Det må vere det klare målet. Så peikar helse- og omsorgsministeren på veldig relevante læringspunkt som koronakommisjonen har peika på, bl.a. dette med definisjonar av kva ein intensivplass er, og ueinigheiter mellom dei ulike helseføretaka og helseregionane. Det er bra at det no er rydda opp i det, men det svarar eigentleg ikkje på spørsmålet om kapasiteten, det seier berre at ein er einig om nokre definisjonar. Eg er sjølvsagt einig i konklusjonen frå koronakommisjonen om at betre intensivkapasitet aleine sjølvsagt ikkje kunne hindra behovet for smitteverntiltak då folk ikkje var vaksinerte. Det seier seg nær sagt sjølv. Men no er vi ikkje i den situasjonen, for no er folk vaksinerte med første, andre, tredje og etter kvart fjerde dose. Og det er altså ingen andre sjukdomar i samfunnet vårt som vi brukar omfattande smitteverntiltak mot når vi har vaksinar mot dei. Då er vi tilbake til hovudspørsmålet mitt, som dessverre enno ikkje har blitt tydeleg besvart av helse- og omsorgsministeren, som eg håpar ho vil bevare i det siste innlegget sitt, og det er: Er ho trygg på at vi no har det som skal til for å handtere ei smittebølgje til hausten med kjende virusvariantar utan behov for andre smitteverntiltak? Eg håpar at svaret på det er ja. Men viss svaret er nei, er det viktig at Stortinget veit det, for då må Stortinget i si fulle breidde raskt diskutere korleis vi kan hindre at det blir nye nedstengingar, eller i alle fall smittetiltak, ut over vaksinering. Når det gjeld intensivkapasitet, er det bra at det blir utdanna meir personell. Det vart det satsa på under den førre regjeringa, og det blir det satsa på under denne regjeringa. Men det tek tid å utdanne personell, det er ikkje eit akuttiltak. Det finst likevel tiltak ein kan setje i verk som verkar raskare. Eg nemnde dette med arbeidstidsordningar og turnusar i innlegget mitt. Det svarte ikkje statsråden direkte på, men ho sikta litt meir vagt til organisering. Det ville vore interessant å høyre ei utdjuping om kva organisatoriske grep som no vert tekne for å sørgje for at ein har god nok kapasitet. Igjen vil eg berre gjenta at viss svaret er ja, at ein er trygg på at dette skal vi handtere, alt anna likt, er det bra. Men viss svaret er nei, er det også viktig at det vert sagt tydeleg til Stortinget, for då må Stortinget ta ein langt grundigare diskusjon enn han vi no har teke.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Denne regjeringen vil bedre intensivkapasiteten. Det står i Hurdalsplattformen, og det har vi allerede startet arbeidet med – det er vi innstilt på å lykkes med etter hvert. Jeg synes det er viktig å dvele litt ved koronakommisjonens påpekninger om intensivkapasitet. De peker på at det har vært en faglig uenighet, og at det er noe av bakgrunnen for at den regionale utredningen som alle fire helseregionene har gjort sammen, ikke har hatt den framdriften vi skulle ønsket oss med å få avklart hva en intensivplass egentlig innebærer, hva som egentlig er definisjonen. I går gikk helseregionene gledelig nok ut med den avklaringen. Det mener jeg er viktig for det videre arbeidet. Så er koronakommisjonen også veldig nøye med å si at en økt intensivkapasitet alene ikke ville forhindret behovet for smitteverntiltak, sånn at å sette likhetstegn mellom det at man hadde inngripende tiltak og intensivkapasiteten er nok litt unøyaktig. Vi har behov for økt intensivkapasitet i hverdagen, men ikke minst i krise. Det er et arbeid som krever at vi utdanner flere fagfolk, at vi finner bedre måter å organisere tjenesten på, og at vi også har en bedre oppgavedeling mellom de ulike personellgruppene som utgjør intensivkapasiteten. Det er flere læringspunkter i koronakommisjonens andre rapport. De er også veldig tydelige i sine anbefalinger. Blant annet anbefaler de Norge eksplisitt å knytte seg til EUs helseberedskap. Det er en beslutning regjeringen allerede har tatt, og der søker vi nå forståelse hos våre europeiske kolleger for å kunne tiltre det samarbeidet fullt og helt. Så har vi startet en opptrapping av intensivkapasiteten, det har jeg allerede sagt litt om. Og så er det gjennom økt overvåkning vi mener vi kan fange opp eventuelle endringer. Vi må heller ikke glemme at denne pandemien kom overraskende på i mars 2020. Den kom litt tidligere i andre deler av verden – i Kina og lenger unna – men i Norge kom den overraskende på. Koronakommisjonen slår fast at vi ikke var godt nok forberedt, og derfor er det økt beredskap vi først og fremst må sikre for å følge med på endringer framover.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-05-10:
Jeg skal heller ikke takke for en lang og grundig debatt, men for en interessant meningsutveksling mellom interpellanten og meg selv. Jeg er usikker på hva det er jeg egentlig skal svare på, for vi har viruset blant oss i dag. Det er også identifisert nye virusvarianter i Norge etter omikron. Vi har høy vaksinegrad, men folk blir syke. Vi har ikke inngripende smitteverntiltak. Det vi har, er økt overvåkning og økt beredskap. Det tenker jeg er en god plan. Kommunene har fått beskjed om at de må ha kapasitet til å kunne teste 1 pst. av sin befolkning hvis situasjonen skulle endre seg. Folkehelseinstituttet har blitt styrket med tanke på å overvåke bedre. Vi har lært veldig mye gjennom to år med pandemi. Noe av det viktigste vi har lært, er konsekvensen av inngripende smitteverntiltak. Det har rammet mange, og det tar tid å gjenoppta sosial aktivitet. Det merker mange ulike bransjer. Det ser vi også klare tegn på at har hatt påvirkning på folkehelsen. Vi ser en bekymringsfull økning i antall henvisninger til barne- og ungdomspsykiatrien, og vi er bekymret for om dette er en situasjon vi nok en gang skal friste skjebnen med. Det tenker jeg er den kunnskapen vi også møter eventuelle endringer og nye virusvarianter med – en tung erfaring av konsekvensen av inngripende smitteverntiltak. For meg å stå og si ja eller nei blir en litt forenkling av debatten, men jeg skjønner at det kan være ønskelig å ha et sitat å henge helseministeren på hvis situasjonen skulle endre seg. Vi kommer til å overvåke dette, og det vil sitte enda lenger inne å innføre smitteverntiltak ved en ny runde, basert på de erfaringene vi har av hvilke konsekvenser det gir. I dag hadde jeg gleden av å fyre startskuddet med en sånn startpistol på Bislett. Det er Verdens aktivitetsdag i dag. 100 000 skoleunger springer TINEstafetten. Det er en fantastisk massemønstring av opplevelser, fysisk aktivitet og det å være sammen, og det trenger vi, for vi ser konsekvensene av smitteverntiltakene gjennom to år med pandemi. Vi er bedre forberedt, vi har bedre overvåkning, og vi har også en forankring i de ulike sektorene hvis vi må ty til smitteverntiltak igjen, som vi håper vi unngår.
Mímir Kristjánsson (Rødt), 2022-03-10:
På vegne av stortingsrepresentantene Hege Bae Nyholt, Seher Aydar og meg selv vil jeg legge fram et representantforslag om å sikre reell streikerett.
Birgit Oline Kjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2022-03-10:
På vegner av stortingsrepresentantane Lars Haltbrekken, Alfred Jens Bjørlo, Ola Elvestuen, Sofie Marhaug, Une Bastholm, Rasmus Hansson og meg sjølv vil eg med dette leggje fram eit forslag om å om å stanse gruvedumping i sjø.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-03-10:
På vegne av stortingsrepresentantene Hårek Elvenes, Ingjerd Schou, Charlotte Spurkeland, Tage Pettersen, Erlend Larsen, Sveinung Stensland og meg selv har jeg gleden av å fremsette et representantforslag om å bekjempe falske nyheter og desinformasjon.
André N. Skjelstad (Venstre), 2022-03-10:
På vegne av Alfred Jens Bjørlo, Guri Melby og meg selv vil jeg sette fram et forslag om å få flyktninger raskt i arbeid.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-03-10:
På vegne av Guri Melby, Alfred Jens Bjørlo og meg selv vil jeg legge fram et representantforslag om tiltak for energisparing og mer energi inn i kraftmarkedene.
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-03-10:
Statsråden er sånn sett ærlig, for hun sier at forutsigbarheten er at X Games skal nedlegges. Det er ingen annen mulighet for å ha et så stort arrangement for egenorganisert idrett hvis man ikke har en offentlig støtte inn mot X Games og disse fremste arrangementene, som jo også drar i gang en stor del av den bredden vi trenger innenfor egenorganisert idrett. Mitt spørsmål er da: Hva er det som gjør at statsråden mener – og det er ingen andre alternativer for å få til så store og brede arrangementer – at arrangementer som motiverer egenorganisert idrett, ikke er viktig i Norge lenger?
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-03-10:
Det er helt forunderlig å ha fulgt med på en statsråd med ansvar for idrett som ikke  vil ha idrettsarrangementer i Norge. For det man nå gjør, er å nedlegge det mest populære arrangementet for ungdom mellom 18 og 24 år, det som inspirerer bredden i egenorganisert idrett, hvor de har fått møte eliten i verden – og mange har også kommet fram gjennom X Games. Alle vet at skal du ha bredde, må du ha topp, og skal du ha topp, så har du bredde. Dette har vi utviklet i Norge. Dette er jo ikke et spørsmål om prioritering, som statsråden sier. Å prioritere er å gjøre et vanskelig valg mellom ulike forslag som man ønsker. Dette er ikke det. Dette er en statsråd som aktivt ønsker å stoppe dette arrangementet, til tross for at det er bevilget over statsbudsjettet, og til tross for at regjeringen ikke gjorde noen endringer da de la fram sin tilleggsproposisjon. Det var ikke diskutert. Da dette ble diskutert og behandlet i Stortinget, både i finanskomiteen og i familie- og kulturkomiteen, ble det ikke nevnt, eller diskutert, eller lagt fram at man ønsker tilbake disse midlene. Det var ingenting man ble gjort oppmerksom på før Stortinget hadde vedtatt. Så får vi vite i begynnelsen av februar at nei, dette har man ikke tenkt å gjøre allikevel. Dette er ikke en prioritering. Dette er en aktiv nedleggelse av det viktigste arrangementet for egenorganisert idrett i Norge, og som har en internasjonal anseelse og en stor tilhørighet, i tillegg til den betydningen som det har lokalt – enten det er i Oslo, som det har vært tidligere, i Lillehammer-regionen eller nå på Dombås. Det er til og med så spesielt at disse anleggene som vi kommer til å se til helgen på Dombås, kommer ikke til å være i Norge i årene framover. For det er ikke sånn at det står en annen aktør som vil kunne gjøre noe tilsvarende i årene framover. Dette er Arbeiderpartiet, Senterpartiet og – forunderlig nok – SV: Hvis de holder fast ved at de ikke vil følge sitt eget budsjett og det som vi vedtok i høst, hvis de holder fast ved å trekke dette tilbake også ved revidert, er det de som aktivt stopper det som er hovedmotivasjonen for veldig mange unge i Norge, og som gir resultater. X Games var jo de idrettene som var utenfor OL. Og det som har skjedd, er at mange av idrettsgrenene som ble tatt opp der – all ære til dem som sto bak det – har blitt en del av OL-satsingen etterpå. Og forunderlig nok: De som driver X Games, er aldri negative til den organiserte idretten(presidenten klubber)(presidenten avbryter.) (presidenten klubber) (presidenten avbryter.)
Ola Elvestuen (Venstre), 2022-03-10:
For det første håper jeg statsråden har noe å referere til når hun ganske lettvint sier at Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet kutter i kulturtilbud med et pennestrøk. Når har vi gjort det, og hva er det man har gjort det på? Tvert imot: Er det noe man har forutsigbarhet på, er det nettopp kulturaktiviteten – kulturaktivitet som også er knyttet til X Games. Dette handler jo ikke bare om idrettsarrangementet: Man har konserter som gjennomføres, det er kunstutstillinger som gjennomføres, og det er norske aktører som også har vært med der hvert eneste år. Det er formålet med stortingsvedtaket som er brutt. Jeg sitter ikke i noen kontrollkomité, og jeg vet ikke hva som er formelt der. Men det er ingen tvil om at formålet med bevilgningen – som er å gi en forutsigbarhet for X Games – er brutt med det statsråden har gjort. Ja, man kan si at man har midlene til å gjennomføre den kvalifiseringen som er nå. Men det er slett ikke sånn at man kan komme med en ny bevilgning i desember, og så skal man forvente at man kan ha et fullt arrangement i februar. Det lar seg ikke gjøre. Derfor trenger man å ha den gjennomgående forutsigbarheten, at man tenker gjennom flere år, for å kunne ha disse større internasjonale arrangementene med den bredden og kvaliteten som X Games har. Den delen er ikke fulgt opp av statsråden – hele formålet med stortingsvedtaket. Det som også er provoserende for Stortinget, uansett hva man mener er den formelle delen, er at dette ikke har vært nevnt gjennom hele behandlingen av budsjettet gjennom høsten. Det kommer helt overraskende. De av oss som kjenner historien, både historien om X Games og om det Arbeiderpartiet har stått bak – enten det har handlet om Oslo eller om den forbindelsen man har til den organiserte idretten i Idrettsforbundet – har så klart fulgt med på dette. Vi har fulgt med og sett at det var ingen signaler om noen endring av dette da tilleggsproposisjonen ble lagt fram. Det var ikke noen signaler om noen endring før Stortinget gjorde sitt vedtak. Og så får både vi som stortingsrepresentanter og de som skal være arrangører – som har forholdt seg til de vedtakene vi har gjort, og som nå gjennomfører en kvalifisering for at de skal ha et større arrangement til neste år, og som har fulgt reglene og vært moderate i pandemien, nettopp for å klare dette – bare høre at nei, dette var ikke noe man ønsket å gjennomføre likevel, dette stopper vi, dette er noe som har vært, og nå er det slutt på dette. Og når man sier at man ønsker andre prioriteringer, har jeg ikke(presidenten klubber) hørt noe forslag om hva det skal være. (presidenten klubber)
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-03-10:
Avlysningen av eksamen de foregående to årene ble gjort på grunn av smitterisiko og sykefravær på skolene. Våren 2020 og våren 2021 hadde vi ingen eller begrenset tilgang på vaksiner, en situasjon som er veldig annerledes enn den vi er i nå. Årets sentralt gitte eksamener avlyses ikke på grunn av smitterisiko, men på grunn av smitteverntiltakene, som i løpet av skoleåret har gitt elevene ulikt grunnlag for å gjennomføre eksamen. Det er et helt annerledes grunnlag enn de foregående årene, hvor situasjonen også var langt mer uoversiktlig og i større endring, så det blir merkelig å sammenligne de to tilfellene, slik som det blir forsøkt gjort fra salen her. Det er bekymringsfullt om grunnen til avlysning av eksamen er at elevene ikke har lært nok på grunn av pandemien og smitteverntiltakene. Det betyr at vi ikke har lykkes med noe så grunnleggende som å gi elevene den opplæringen som de har krav på. Da blir eksamen en urettferdig vurderingsform. Om vi ikke har klart å gi elevene god nok opplæring under pandemien, må det kompenseres for, raskt og kraftfullt, slik at elevene ikke går videre i utdanningsløpet med kunnskapshull og manglende motivasjon. Alternativet er at elevene tar med seg de problemene som pandemien har skapt, videre i livet og i utdanningsløpet. Venstre støtter derfor flertallet i denne saken, da vi tror det beste vi kan gjøre for økt læring nå, er en god sluttvurdering, og at skolene bruker tid på å finne gode grunnlag for standpunktkarakterer. Regjeringspartiene og SV kuttet dessverre i potten som skulle gå til elever med tapt læring, i budsjettavtalen før jul. Etter kuttet igangsatte regjeringen en ny nasjonal nedstengning, hvor videregående skoler igjen ble satt på rødt nivå, i en hel måned. Venstre mener at det er større behov for å hjelpe elever med tapt læring i 2022 enn det det så ut som ved gjenåpning høsten 2021. Vi har derfor i vårt budsjett foreslått 200 millioner nye kroner til slike tiltak, i tillegg til de 300 mill. kr til sommerskole som skulle ha foregått til sommeren i år. Utdanningskomiteen har nå et forslag til behandling fra Venstre og Høyre som dreier seg om å ta igjen den tapte faglige og sosiale læringen og tette kunnskapshull i norsk skole som en følge av pandemien. Jeg håper at regjeringen kommer på banen med tiltak for å styrke læringen i god tid før sommeren, slik at elevenes rett til opplæring igjen kan oppfylles. Det er en nødvendighet.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2022-03-10:
Det er stilt gode spørsmål fra interpellanten, og i argumentasjonen har vi hørt veldig tydelig hvor viktig utdanningsbistand og utviklingssamarbeid er. Jeg vil bruke tiden jeg har, til å dele litt av de bekymringene som viktige partnerorganisasjoner har kommet med etter det som ikke kan leses som noe annet enn en nedprioritering av utdanning. Vi hører altså at ingen forpliktende avtaler med GPE er brutt. Alice Albright, som er leder i GPE, har et litt annet budskap. Det som er formidlet fra dem – og jeg siterer – er: Dette gjør Norge til det første giverlandet som noen gang har gått tilbake på sitt lovede bidrag i en slik skala. Det er alvorlig på mange måter. Det står iallfall i sterk kontrast til det som på mange måter er valgspråket vårt: å være en konsistent partner. Alice Albright har i tillegg sagt, og jeg siterer igjen: This is terribly alarming. By doing this, Norway is indicating: We’re not a reliable partner. Det er iallfall slik det blir opplevd av en av de aller viktigste partnerne våre i utdanningssamarbeidet. Kuttet får konsekvenser, og det er bakgrunnen for bekymringen til GPE og andre partnere i utgangspunktet. Og det gir virkelig perspektiv: 2 393 086 elever i fattige partnerland vil ikke få de mulighetene de ville fått med de midlene, til kvalitetsutdanning og like muligheter. Det er resultatet. GPE er en viktig strategisk partner nettopp med tanke på å gi eierskap til lokale myndigheter. Vi skal alltid utvikle og følge opp – det er bakgrunnen for de rapportene som kommer – men vi skal ikke snakke ned noe av det som er, har vært og kommer til å være en veldig viktig kanal for utviklings- og utdanningssamarbeid i mange av de landene vi samarbeider med. Mitt spørsmål til statsråden går på telling. Det blir vist til at vi fortsatt vil ligge på et varig høyt nivå – det samme nivået, blir det sagt. Det blir vist til tallet 3,4 mrd. kr. Jeg mener vi ikke har fått svar på det spørsmålet som også interpellanten stilte: Hvordan teller en når en kommer fram til det tallet, 3,4 mrd. kr? Hvis en teller dobbelt, er det ikke vanskelig å få en dobling. Men her er det vanskelig for oss å se hvordan dette faktisk kan være å opprettholde det samme høye nivået. Vi hørte til og med Senterparti-representanten argumentere og forklare hvorfor en har nedprioritert dette og løftet andre områder, nettopp gjennom å bruke midler som var tiltenkt utdanning. Dette er viktig. Resultatet er barn som ikke får utdanning, klasserom som ikke blir bygd, og lærere som ikke blir utdannet til å kunne møte de elevene som trenger dem. Vi vet at utdanning er så mye mer enn utdanning og skole – det er også sikkerhet og trygghet. Vi vet at i den situasjonen som har kommet i kjølvannet av pandemien, har veldig mange – spesielt jenter – endt opp med å gjøre barnearbeid, bli giftet bort, bli gravide i tenårene og opplevd seksualisert vold, nettopp fordi skolene har vært stengt. Derfor er dette så avgjørende. Jeg ser fram til å få høre et enda mer konkret svar på det som går på telling av nivået på utdanningsstøtten.
Svein Harberg (Høyre), 2022-03-10:
I Innst. 182 S legger presidentskapet fram innstilling om regulering av lønnen for Høyesteretts medlemmer. Innstillingen er enstemmig. De siste ti årene har det ved behandlingen i Stortinget vært lagt til grunn at lønnsutviklingen for høyesterettsdommere bør følge nivået og lønnsutviklingen i det øvre sjikt av statlige lederlønninger. Presidentskapet har derfor vektlagt den faktiske lønnsutviklingen for lederne i statens lederlønnssystem året før og utviklingen for dommerne i første og andre instans. Samtidig mener presidentskapet at det også er riktig å se noe hen til den alminnelige lønnsutviklingen. Et samlet presidentskap viser til lønnsutviklingen for Høyesterett over tid og innstiller på en lønnsøkning på 2,7 pst. Det tilsvarer lønnsøkningen for dommere i ting- og lagmannsrett per 1. oktober 2021 og frontfagsrammen for 2021. På denne bakgrunn anbefaler presidentskapet at lønnen for Høyesteretts dommere med virkning fra 1. oktober 2021 fastsettes slik: høyesterettsjustitiarius: 2 280 600 kr høyesterettsdommer: 1 967 100 kr Presidentskapet er av den oppfatning at dagens lønnsnivå for Høyesteretts dommere ivaretar hensynet til rekruttering på en tilfredsstillende måte. Det er samtidig på sin plass å minne om at det er satt i gang et arbeid med å se på lederlønningene i staten, og dermed grunnlaget for fastsetting av lønnen for Høyesteretts medlemmer i de kommende årene, men i dag forholder vi oss til det som er grunnlaget dette året.
Margret Hagerup (Høyre), 2022-03-10:
Jeg vil takke komiteen for rask behandling av et forslag som både engasjerer og omhandler mange. Den 11. februar besluttet regjeringen å avlyse alle vårens eksamener for elever i grunnskolen og videregående opplæring. Avgjørelsen var basert på Utdanningsdirektoratets utredning, hvor de vektla særlig tre hensyn: hensynet til likebehandling av elevene, hensynet til en rettferdig sluttvurdering og hensynet til elevenes motivasjon og trivsel. I tillegg har direktoratet vurdert hva som var praktisk gjennomførbart. Komiteen har merket seg at søkere til høyere utdanning er urolige for at avlysning av skriftlig eksamen for årets avgangskull igjen vil kunne påvirke konkurransesituasjonen mellom de kullene som har avlagt eksamen, og de som kun har standpunktkarakterene på vitnemålet. På spørsmål om eksamen bør gjennomføres, deler komiteen seg, så jeg vil dermed i det videre redegjøre for Høyres standpunkt i saken. Det er ingen enkel avgjørelse å avlyse eksamen, og det skal det heller ikke være. Avlyste eksamener har store konsekvenser både for de elevene som ikke får gjennomført eksamen, og for opptaket til høyere utdanning og konkurransesituasjonen mellom kull. Det er også bekymringsfullt at skolen mister et viktig virkemiddel som bidrar til å sikre elevene en totalt sett mest mulig rettferdig karaktersetting. Eksamen er et viktig instrument for kvalitetssikring av vurderingspraksisen og karaktersettingen til lærerne. Eksamen er også en elevrettighet som sikrer at elevene får en nøytral vurdering – som gir elevene blanke ark til å prestere uavhengig av andre inntrykk. Høyre er spesielt bekymret for avgangselevene, og vi støtter Lektorlagets innspill til Kunnskapsdepartementets forslag, hvor de mener det ikke bør være umulig å finne løsninger som sikrer at flest mulig elever får en ekstern vurdering av sin kompetanse gjennom å gjennomføre en eksamen. En stor andel elever går nå snart ut av ungdomsskole og videregående uten å ha hatt en eneste ordinær eksamensperiode. Det gir manglende erfaring med en viktig vurderingsform for mange. Høyre hadde håpet at en kunne gjennomføre eksamen så langt det lot seg gjøre, og at en i tilfelle avlysninger likevel prioriterte gjennomføring av skriftlig eksamen for avgangselevene i 10. klasse og på vg3. Når alle eksamener nå er avlyst, framhever vi viktigheten av å opprettholde læringstrykket fram mot sommeren og samtidig sørge for at elevene blir vurdert på et best mulig grunnlag. I sin begrunnelse for å avlyse eksamen skriver kunnskapsministeren at avlysningen gjør at elevene får mest mulig ut av resten av skoleåret, og at lærerne får best mulig grunnlag til å sette standpunktkarakter når situasjonen er som den er i dag. Vi håper kunnskapsministeren gjør det hun kan for å sørge for at dette skjer, for det er mange elever som vil trenge grundige vurderinger nå. Med det tar jeg opp Høyres forslag.
Margret Hagerup (Høyre), 2022-03-10:
I begrunnelsen for å avlyse eksamen pekte kunnskapsministeren på at dette nå gjør at elevene får mest mulig ut av resten av skoleåret, og at lærerne får best mulig grunnlag til å sette standpunktkarakterer. Det er viktig at vi nå fokuserer på at elevene skal få mest mulig læring ut av det som er igjen av skoleåret, men Utdanningsdirektoratets risikoanalyse for gjennomføring av eksamen våren 2022 viser at erfaringen fra tidligere år er at en har slitt med å oppfylle ambisjonen om økt læring på grunn av manglende motivasjon hos elevene, og at standpunktkarakteren allikevel må settes tidsnok til at elevene får en eventuell etterprøving og kan rekke opptaket til høyere utdanning. Mitt spørsmål er derfor: Hvordan vil statsråden følge opp at ambisjonene om økt læring ut skoleåret forblir mer enn ambisjoner, og at det faktisk følges opp?
Margret Hagerup (Høyre), 2022-03-10:
Det er godt å høre at dialogen er god. Eksamen er en viktig del av skolehverdagen. Når den nå er avlyst med begrunnelsen at elevene har lært for lite på hjemmeskole, og at læringsutbyttet har vært ulikt rundt om i landet, er det bekymringsfullt. Så langt i pandemien har det blitt delt ut rause tiltakspakker, men regjeringen og SV har ennå ikke valgt å øremerke friske midler til tapt læring og sommerskole. Høyre og Venstre foreslo å øremerke midler til tapt læring og sommerskole i forbindelse med krisepakken som ble vedtatt tidligere, og sammen har vi også fremmet et eget forslag med tiltak for å bidra til å ta igjen tapt læring og tette kunnskapshull. For Høyre er det viktig at dette blir mer enn prat og gode intensjoner, og da må det faktisk øremerkes midler til dette. Statsråden vil antakeligvis peke på økningen i rammen til kommunene og at det er utredninger som en venter svar på, men øremerking vil i dette tilfellet være en tydelig og klar prioritering, og det er allerede mer enn nok kunnskap i bunn til å sette inn dette. Mitt spørsmål er derfor: Vil statsråden komme med bevilgninger og tiltak til å ta igjen tapt læring, og når skjer det eventuelt?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2022-03-10:
Representantforslaget som vi behandler her i dag, handler om hvorvidt eksamen skal avlyses nå for våren 2022. Den 11. februar avholdt kunnskapsministeren pressekonferanse med anbefaling om å avlyse eksamen for elever på 10. trinn og videregående. Forslaget innebar at privatisteksamen, eksamen i fag der det er krav til eksamen for å få vitnemål, og fag med svenneprøver, går som normalt. Forslaget ble sendt på en kort høring med frist 20. februar, før endelig beslutning ble fattet – og endelig beslutning er fattet: Den 28. februar ble forskrift om avlysning av eksamen fastsatt. Bakgrunnen for avlysningen av eksamen er at elevene har vært sterkt preget av pandemi i hele tre skoleår. Avlysningen vil gjøre at elevene får mer ut av resten av skoleåret, og at læreren får best mulig grunnlag for å sette standpunktkarakter når situasjonen er som den er i dag. Pandemien har ført til store forskjeller i elevenes skolehverdag. Noen elever har opplevd lange perioder med strenge tiltak, mens andre har hatt en mer normal skolehverdag. Ulikhetene gjør at det er vanskelig å gjennomføre en eksamen på rettferdig vis. Et viktig spørsmål når det handler om hvorvidt vi skal gjennomføre eksamen eller ikke, er hvordan vi best mulig nå bruker tiden som er igjen av skoleåret. Hvordan skal vi sørge for mest læring i månedene og ukene vi nå står igjen med? Det har vært et viktig grunnlag i regjeringens vurdering. Som grunnlag for vurderingen som er gjort, er det hentet inn faglige råd fra Utdanningsdirektoratet. Direktoratet har levert en grundig utredning der ulike alternativer er vurdert, og deres anbefaling er som kjent at eksamen bør avlyses. Høyre fremmer egne forslag i denne saken, bl.a. om å sikre en ordinær eksamensgjennomføring så langt det er mulig. Men jeg vil rose statsråden for å ha sett på ulike mellomløsninger for å se om dette er mulig. Det er ikke med lett hjerte Arbeiderpartiet stiller seg bak en avlysning av eksamen, men det er en anerkjennelse av den situasjonen skolen har vært i nå i flere år. En mellomløsning ville ikke ha gitt den gevinsten vi nå legger opp til. En full avlysning gir skolene muligheten til å jobbe helhetlig, faglig og sosialt fram mot sommeren. Jeg støtter statsrådens oppfordring: Avlysning av eksamen skal ikke tolkes som en hvilepute og en mulighet til å slappe av, heller tvert om – nå ryddes det mer plass til læring og mer tid til å være sammen. Jeg er glad for at vi fikk denne beskjeden fra statsråden i tide, slik at skolesektoren har mulighet til å tilpasse seg.
Torleik Svelle (Senterpartiet), 2022-03-10:
Av hensyn til elevers forutsigbarhet og et prinsipp om at alle skal ha de samme mulighetene i skolen uansett hvor en bor, og uansett hva slags trafikklys skolen har hatt på startstreken opp mot eksamen, er jeg glad for at regjeringen med Senterpartiet og Arbeiderpartiet lytter til elevene, sikrer forutsigbarhet og avlyser eksamen. Senterpartiet deler bekymringene som representanten Nyholt har knyttet til gjennomføringen av årets eksamener. Ikke bare er dette bekymringer som er ytret av representanten Nyholt, men også bekymringer som er ytret av fagmiljøer og av elever. Vi har valgt å lytte til Utdanningsdirektoratet. Vi har også valgt å lytte til KS, fylkeskommuner, statsforvaltere, Elevorganisasjonen og lærernes organisasjoner. Regjeringen har vurdert det slik at når et samlet fagmiljø, med elever og lærere, ønsker å avlyse eksamen og sikre en rettferdig gjennomføring og vurdering, da gjør vi det. Dette står i skarp kontrast til hvordan regjeringen Solberg og Venstre håndterte denne saken i fjor. Da ble eksamen avlyst 27. mai, bare et titalls dager før eksamen skulle gjennomføres. Det var også noen elever som hadde hatt eksamen da beskjeden fra regjeringen Solberg kom om at eksamen ble avlyst. Det skapte både uforutsigbarhet og usikkerhet, og vi tror at hvis man skal ha et trygt læringsmiljø og en god læringssituasjon for elevene, ja, da må vi sikre forutsigbarhet. Forskjellen fra én regjering til en annen kunne ikke vært større enn den er i denne saken. Etter en periode i fjor med mye mer korona og flere nedstengninger enn i år har vi nå valgt å avlyse eksamen i god tid for å sikre at elevene får den forutsigbarheten de skal ha, og det er jeg glad for. Det gir en bedre læringssituasjon for elever og lærere enn når eksamen avlyses i tolvte time.
Hege Bae Nyholt (Rødt), 2022-03-10:
På lørdag er det to år siden Norge stengte ned – i hvert fall mesteparten av Norge. Selv våknet jeg opp til at rektor ved Olav Duun videregående skole i Namsos avlyste avtalen vår. Det var starten på to annerledes, rare og tidvis vanskelige skoleår for lærere, for elever og for foresatte. Vi vet at det er ulikt hvordan pandemien har påvirket skolesituasjonen rundt om i landet. Noen steder har undervisningen vært nesten normal, andre steder har man sittet mest foran en skjerm. I går hadde jeg gleden av å snakke med en veldig hyggelig frisørlærling. Hun fortalte at veldig mange i hennes klasse valgte ikke å gå videre som lærling etter to år på skolen med altfor lite praktisk undervisning i skolehverdagen før de skulle ut i lærlingløpet. Denne pandemien har konsekvenser her og nå og konsekvenser som kommer til å prege oss i lang tid framover. Det er erfaringer som våre skoleelever kommer til å ha med seg ut i yrkeslivet og i videre utdanningsløp framover. Derfor ville det å gjennomføre en eksamen vært urettferdig, fordi grunnlaget for eksamen ville vært så ulikt. Det er veldig gledelig at regjeringen også deler dette synet, men jeg opprettholder og fremmer herved Rødts forslag.
Hege Bae Nyholt (Rødt), 2022-03-10:
Jeg må innrømme at jeg er både lærling og nybegynner i dette og innser at jeg har gjort en feil, og da må man være så pass stor at man sier det. Så når eksamen er avlyst, skal jeg selvfølgelig heller ikke opprettholde vårt forslag og trekker det. Jeg tror det heter en inkurie, men er ikke helt sikker. Takk!
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-03-10:
Jeg har aldri sagt, og kommer heller aldri til å si, at eksamen er avlyst fordi elevene ikke har lært nok. Vi vet for lite om hva elevene har gått glipp av rent faglig, og derfor har jeg satt i gang mange prosjekter for å finne ut av nettopp det. Men det er altså ikke begrunnelsen for avlysningen av eksamen i år. Det pandemien derimot har vist oss veldig tydelig, er hvor avhengig elevene er av å være sammen for å kunne lære sammen. De fleste i denne salen er enige om at eksamen er en viktig del av skolen og det norske sluttvurderingssystemet. Eksamen er bl.a. en mulighet til å få en vurdering av en ekstern sensor, og det gir viktig trening for elevene. Det var derfor ikke en enkel beslutning å ta da vi avlyste årets eksamener. Men selv om eksamen er viktig for både elever og lærere, var Utdanningsdirektoratet tydelig i sin anbefaling om å avlyse vårens eleveksamener. Pandemien har skapt så store forskjeller i elevenes skolehverdag at en eksamensgjennomføring og en slik vurderingsform ikke ville ha vært rettferdig eller likeverdig nok. Utdanningsdirektoratets rapport var i stor grad basert på innspill fra skoleeierne og organisasjonene i skolesektoren. Selv om det var flere som ønsket å ha en delvis eller fullstendig gjennomføring av eksamen, viste et flertall forståelse for at en avlysning var riktig. Vårt forslag om å avlyse de fleste av vårens eksamener ble sendt på en kort høring før beslutningen ble tatt, og vi så det samme mønsteret der. Avlysningen av de fleste av årets eksamener har støtte blant mange i skolesektoren. Privatisteksamener og eksamener i fag med krav om eksamen for å få vitnemål skal allikevel gjennomføres. Pandemien har gjort det svært vanskelig å drive skole i perioder, også i år. Både elever og lærere har vært preget av smittevernrestriksjoner og høyt sykefravær. Eksamensperioden gjør at skolen må gjøre seg ferdig med standpunktvurdering tidlig, og at mye undervisningstid mot slutten av året også forsvinner. En tidlig beslutning om å avlyse eksamen gjør det mulig for skolene å utnytte tiden på slutten av året bedre. Da kan lærere fortsette med normal opplæring lenger ut i skoleåret og også skaffe seg bedre grunnlag for å sette standpunktkarakter til hver enkelt elev. Eksamen er viktig og skal fortsatt være en del av skolen i framtiden. Men i år, som i de to foregående pandemiårene, er det viktig at eksamen blir riktig og rimelig, og derfor vil vi også i år avlyse eksamen – både fordi en gjennomføring ville ha vært urettferdig for mange elever, og fordi en avlysning kan gi skolene og elevene sårt tiltrengt ro og forutsigbarhet mot slutten av et veldig spesielt skoleår.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-03-10:
Jeg tror det viktigste vi gjorde, var tidlig å være tydelig på at den blir avlyst, sånn at skolene også kunne planlegge for hvordan man bruker tiden fram mot ferien. Så vil jeg, siden dette er et spørsmål som jevnlig kommer opp, bare uttrykke veldig klart at det ikke er sånn at selv om det ikke blir eksamen, foregår det ikke læring i norsk skole. Det er ikke sånn at fordi eksamen er avlyst i år, slapper elever og lærere av og jobber ikke. Tvert imot jobber våre lærere beinhardt hver eneste dag, spesielt under pandemien, for at elevene skal lære det de skal. De følger også tett opp elever som har ekstra behov for det, og sørger for at det foregår læring i det enkelte klasserom hver eneste dag. Jeg tror at det å ha tett dialog om dette, både å lytte inn mot vurderingen om hvorvidt man skulle avlyse eller ikke, og også i tiden etterpå være helt tydelig på nettopp den tidsbruken som jeg er så opptatt av, er det viktigste jeg kan bidra med. Jeg har stor tillit til lærerne, stor tillit til skolene våre og er veldig tydelig på at de må bruke denne anledningen og utnytte tiden til fulle.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-03-10:
Jeg gjentar det jeg sa tidligere, nemlig at det at elevene har lært for lite i løpet av skoleåret, ikke er begrunnelsen for avlyst eksamen. Men hele grunnlaget for eksamen er at man skal ha en lik vurdering etter et forholdsvis likt skoleår, og skoleåret har ikke vært likt fordi det i deler av landet har vært veldig strenge tiltak over lang tid. Derfor er det ikke rimelig å legge den like eksamensformen på så ulike skoleår. Så er jeg opptatt av at hvis vi skal si at vi reelt skal kompensere for hull som finnes, må vi vite hva de hullene er. Derfor har jeg satt i gang fire større prosjekter for å avdekke nettopp det: ett for småtrinnet, ett for ungdomstrinnet, ett for å se på spesielt hvordan pandemien har rammet sårbare elever, og ett for å se på de tiltakene som allerede er gjennomført, og hvorvidt de har virket. Dersom representanten fra Høyre vet noe jeg ikke vet om akkurat hvor det er man trenger å sette inn tiltak, tar jeg gjerne imot innspill på det. Vi kommer til å gjøre det vi kan for å kompensere dette, men vi må vite hva behovet er, før vi setter inn tiltak.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-03-10:
Jeg er enig med representanten i at laget rundt eleven er enormt viktig, og at vi alltid må fokusere på å ha tilstrekkelig med kompetente ansatte i våre skoler og barnehager. Det er kommunene som har ansvar for å ansette lærere. Det er ikke noe jeg sitter og driver med på mitt kontor. Det er det opp til kommunene å gjøre. Derfor er det kjedelige, men helt ærlige svaret at kommunenes budsjettrammer er noe av det aller viktigste vi kan bidra med for å sørge for tilstrekkelig med ansatte i skoler og barnehager. Vi har sagt i regjeringens plattform at vi skal gå igjennom de normene vi har, om de slår riktig ut med tanke på bemanning i både skole og barnehage. Men jeg er likevel opptatt av å si at det er kommunenes ansvar å ansette tilstrekkelig med lærere. Der gjør også kommunene en god jobb. Det er flere lærere per barn i dag enn det var for bare noen få år siden i Norge. Det er jeg glad for. Så tror jeg det akutte i tillegg handler om det sosiale for elevene, og da er å ikke lempe inn mange nye fikse ideer i skolen, men tvert imot å gi arbeidsro, noe av det viktigste vi kan bidra med.