Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2015-12-11:
Arbeiderpartiet er svært tydelig i sitt alternative budsjett på at arbeid til alle er jobb nummer én. Arbeidsløsheten er i dag rekordhøy og stigende. Det er mange som går julen i møte uten å ha en jobb å gå til etter nyttår, og spesielt er situasjonen på Sør-Vestlandet dramatisk. Som ett av mange eksempler kan jeg nevne at senest på mandag varslet National Oilwell på Sørlandet, hvor jeg kommer fra, ytterligere 900 oppsigelser. Bedriften, som er en av selve motorene på Sørlandet, har da redusert sine 4 500 ansatte til omtrent det halve. Verdifull kompetanse går tapt, og i tillegg kommer alle de ringvirkningene som dette har for regionen. I denne situasjonen ser vi samtidig at vi har en regjering som ikke tar arbeidsledigheten på alvor. Den aktive næringspolitikken, med målrettede, bransjespesifikke og geografisk rettede tiltak, legges bort til fordel for næringsnøytrale og landsdekkende virkemidler. Arbeiderpartiet har i sitt alternative budsjett lagt fram en tiltakspakke som er på ca. 3 mrd. kr mer enn regjeringens forslag. Det er en pakke som treffer situasjonen på Sør-Vestlandet svært godt. Men hva ser vi at regjeringen gjør? Etter min mening ser vi en regjering som ikke evner å prioritere, som konsekvent er på etterskudd med tiltak mot et rekordhøyt antall arbeidsledige, og regjeringens tro på formuesskattekutt til de aller rikeste er totalt feilslått. Selv tre Fremskrittsparti-bestilte utvalgsrapporter slakter regjeringens politikk innen dette området, kunne vi lese i Dagens Næringsliv den 3. desember. I tillegg til å gi skattekutt til de aller rikeste innfører de samtidig skatt på sluttvederlag og pendlerfradrag til vanlige arbeidsfolk, og det i en situasjon da vi har behov for økt pendling. Det vi trenger, er målrettede tiltak for å møte en situasjon som i stor grad er begrenset til en del av næringslivet, og hovedsakelig på Sør-Vestlandet. I det hele er dette et budsjett som etter min mening gjør lite for arbeidsløsheten og lite for framtiden, men mye for å øke forskjellene i Norge. Senest på mandag stemte Stortinget ned et forslag fra Arbeiderpartiet om å utvide permitteringsregelverket til 52 uker, slik som Stoltenberg-regjeringen gjorde under finanskrisen. Svaret denne gangen er, som tidligere, at man følger situasjonen nøye. Hva hjelper et slikt utsagn de som er ledige, samtidig som vi nå har den høyeste ledigheten som er registrert på 20 år? Før valget i høst gikk regjeringen høyt på banen og markedsførte at de kom med en tiltakspakke på 4 mrd. kr. Nå etterspør flere: Hvor mye er det igjen av denne pakken? Det har vi ikke fått svar på ennå. Iallfall er den kraftig redusert gjennom tilleggsproposisjonen og i forhandlingene med samarbeidspartiene. Spørsmålet blir: Når vil næringsministeren komme på banen med konkrete, målrettede tiltak for å få opp sysselsettingen? Et område som vårt parti også er bekymret for, er mineralnæringen. Dette er en næring som mitt parti har store ambisjoner for. Det samme har jo regjeringen sagt, men ord og handling er ikke alltid det samme. Her foreslås det nå å kutte hele bevilgningen til NGU på 25 mill. kr til mineralkartlegging i Nord-Norge og Sør-Norge. Arbeiderpartiet deler NGUs bekymring for dette kuttet, og vi foreslår en økning på 10 mill. kr i vårt alternative budsjett. Jeg føler at Ola Borten Moe har illustrert situasjonen rundt mineralnæringen godt når han sier: «Nordmenn tar gjerne i bruk ny teknologi, men avviser gruveindustri som skaffer råmaterialene.» Vi er svært kritiske til håndteringen av endringene vedrørende Statkrafts kapitalutvidelse, der en gjennom et budsjettforlik foretar en strategisk endring av Stortingets tidligere vedtak om kapitalutvidelse. Ja, en tilnærmet avlyser Statkrafts videre satsing internasjonalt, noe som igjen skaper usikkerhet om selskapets kommende investeringer i Norge. Dette er en håndtering som svekker statens rolle som en seriøs og konstruktiv eier.