Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-12-11:
Mye har vært sagt i debatten om selve Statskonsult, så jeg tror jeg vil sette dette inn i en større sammenheng. Jeg oppfatter at Regjeringens mål er mest mulig privatisering og konkurranseutsetting av offentlige tilbud og tjenester. Arbeiderpartiet vil understreke at gode offentlige velferdstilbud gir den enkelte grunnleggende trygghet, samtidig som vi ønsker at alle skal ha like muligheter uavhengig av hvor man bor. Samfunnet må legges til rette etter brukernes behov, slik at brukerne kan være med på å påvirke offentlig sektor. Hvordan kan dette gjennomføres, og hvordan når brukerne fram med sine behov? Jo, selvsagt gjennom dem som jobber nærmest brukerne. Men da må de ansatte få muligheten til å finne hensiktsmessige og effektive løsninger. Arbeiderpartiet er ikke imot å effektivisere, utvikle og fornye offentlig sektor, men dette bør skje i godt samarbeid mellom de ansatte og ledelsen. Gjør det ikke det, vil den respekten de har for hverandre, bli borte, og resultatene blir dårlige. Som eksempel vil jeg nevne flyttingen av statlige tilsyn, og nå omdanningen av Statskonsult til aksjeselskap. Arbeiderpartiet kan ikke under noen omstendighet være med på at bare økonomiske vinninger skal styre dette samfunnet. Nei, vi ønsker fortsatt at mennesket skal settes i fokus. Vi ønsker ikke at offentlige tilbud skal være basert på marked og konkurranse. Vi vil ha trygge og enkle løsninger for brukerne, og vi vil ha gode og forutsigbare arbeids- og lønnsvilkår for de ansatte. Jeg mener at Regjeringen burde ta en pause i sin iver etter å fristille og splitte opp tjenesteproduksjoner, og heller gå gjennom om dette egentlig er til det beste for brukerne. Jeg forutsetter at Regjeringen gjennom all omstrukturering i statlige bedrifter mener det er til det beste for brukerne, og ikke bare økonomiske besparelser. Arbeiderpartiet ser at en del omstillinger må til i offentlig sektor, men ikke i det tempoet som sittende regjering kjører, med en hånd på rattet fra Fremskrittspartiet. Dette gjelder faktisk også kommunene. For med en struping av kommuneøkonomien vil også mange kommuner – mot sin vilje – gå til det skrittet å konkurranseutsette også lovpålagte tjenester. Dette ser ut til å være strategien til Regjeringen, og Kristelig Folkeparti er med. Hva skjer? Jo, det skapes usikkerhet. Usikkerhet fører ikke til godt arbeidsmiljø, tvert imot. Mange av dem som arbeider i tjenesteproduksjon som blir konkurranseutsatt eller privatisert, er kvinner. Mange av disse arbeidsplassene er deltidsarbeidsplasser. Jeg er meget bekymret på vegne av alle kvinnene som går i små deltidsstillinger, for at disse kvinnene kanskje aldri får mulighet til en heldagsjobb. Dette mener jeg er en stor likestillingssak. Ingen mann ville gått i disse stillingene. Jeg er glad for enigheten i komiteen om at kvinner og menn skal ha like muligheter, rettigheter og ansvar i familie, arbeid og samfunnsliv. Derfor er jeg fornøyd med lovforslaget om 40/60 pst. kjønnsrepresentasjon i styrerommene i allmennaksjeselskap og alle andre statsselskap. Det er jo direkte arbeiderpartipolitikk, det, men jeg er ikke fornøyd med at Regjeringen tidligst vil iverksette dette etter september 2005 dersom selskapene ikke frivillig gjør jobben, selv om Arbeiderpartiet stemte subsidiært for akkurat det. Vi vet at det i dag bare er 7,3 pst. kvinnelig deltakelse i slike styrer. Da mener jeg det ikke er grunnlag for å tro at dette er på plass i 2005. Jeg vil oppfordre statsråden til å være en sterk pådriver i koordineringsarbeidet mellom departementene for å få mer fart i likestillingsarbeidet, og jeg vil oppfordre Kristelig Folkeparti-statsråden til å få med likestillingsarbeidet også i kirkelig sammenheng. Til slutt: Mange krisesentre sliter. Vil statsråden gi dem høy prioritet?