Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-05-21:
Det er en sak vi har ventet lenge på, som kommer i dag, og et enstemmig storting vil si ja til både Ivar Aasen og Gina Krog. Jeg synes det er et godt bilde på at en gjør nye funn i områder som er modne, der en kanskje hadde avskrevet at en kunne finne nye, og også, som flere har vært inne på, at det faktisk er mulig å ta i bruk områder som en før ikke så som lønnsomme. Men mine kommentarer er to stykker. Den første går på preinvesteringer. Jeg opplever den utviklingen som er når det gjelder behandlingen av denne typen saker i Stortinget, som litt sviktende. Derfor er vi tydelige på i merknadene at vi ønsker at stortingsbehandlingen skal være mest mulig reell. Det er klart at når en ser at det allerede er gjort investeringer på over halvparten, er det grunn til å sette et spørsmålstegn – jeg tror ikke at Stortinget fatter vedtak på bar bakke, men det vil i hvert fall være med på å gi et inntrykk av at det vi gjør her, er mer sandpåstrøing enn jeg liker. Derfor er jeg glad for de signalene som har kommet om at dette er mer et unntak. Det ønsker iallfall vi å understreke. Derfor mener jeg at det iallfall til tider er noe som tyder på et snev av flertallsarroganse, der en opplever at det nesten er selvsagt at ting som blir vedtatt i regjeringen, skal gå igjennom i Stortinget. Sånn er det ikke. Vi skal ha en selvstendig vurdering, og vi skal ha sakene til grundig behandling. Den andre kommentaren går på det representanten Erling Sande avsluttet med, nemlig elektrifisering. Som vi også skriver i våre merknader, er vi tydelige på at dette er et område som må elektrifiseres. Det er et av de beste prosjektene. Det som før var en områdeelektrifisering av Edvard Grieg m.m., registrerer jeg at i løpet av flere år egentlig er blitt knyttet opp til Johan Sverdrup i stedet. Det er jo gode grunner til det når det er et så stort prosjekt. Men jeg må jo si at når en ser på Edvard Grieg, der det er blitt investering i turbiner, når en ser på Gina Krog, der det også blir investering i en turbin, er det store investeringer som blir gjort, når en kunne vedtatt elektrifisering og sikret at den kom parallelt med utbyggingen av Edvard Grieg, Gina Krog og Ivar Aasen. Jeg har lagt merke til at det står i papirene at på bakgrunn av at det sannsynligvis kommer en elektrifisering, velger en på Gina Krog å ha én turbin istedenfor to turbiner – og det er jo gledelig – men samtidig skriver en også at på bakgrunn av at det fremdeles er en viss usikkerhet om elektrifisering kommer, velger man én turbin – en mer miljøfiendtlig, men visstnok en mer robust turbin. Det er et tap for miljøet, samtidig som den turbinen kun skal stå ett år før elektrifiseringen kommer. Derfor skulle jeg ønske en mye tydeligere ledelse av hele prosjektet. Olje- og energidepartementet kan være tydelig på og bare fastslå at elektrifisering skal komme. Da kunne en også unngått å gjøre denne type investeringer, som er unødvendig når en kunne fått elektrifiseringen på plass. Fra vår side er det viktig å peke på at elektrifiseringen må komme. Det er om å gjøre å bruke de mulighetene en har gjennom det prosjektet til også å få ned enda mer CO2-utslipp. I den forbindelse vil jeg bare knytte en kommentar til Gudrun, som også er en annen mulighet. En kunne koblet den inn på Gina Krog med en kabel, som kunne sikret at man rettet opp i avviket som ligger på den plattformen med reservekraftløsning. Gjennom det kunne en kanskje sett for seg at en kunne fått ned CO2-utslippene på Sleipner ved kanskje å stenge ned en turbin der. Jeg ser store muligheter gjennom elektrifisering av hele dette prosjektet for å kutte i framtidige CO2-utslipp, men også en mulighet for å kutte i eksisterende CO2-utslipp. Men da er det også viktig at det er en ledelse som er tydelig på at det skal skje, og legger føringer på selskapene for at de også må jobbe dit hen.