Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-01-12:
Jeg vil også takke representanten Vågslid for å ta opp et svært viktig tema, som angår hele landet. Vi har jo også distriktskommuner i Østfold, spesielt kommunene langs svenskegrensen er mer eller mindre rene distriktskommuner, med de utfordringene og de mulighetene det gir. Jeg bor selv i en av dem, Marker kommune, så jeg er litt kjent med hvordan virkeligheten der kan se ut. Sentralisering er ikke et gode i seg selv. Selv om noen later til å mene og tro at det er slik, er det nok ikke det. Sentralisering er en utfordring dersom vi fremdeles mener at det er viktig å ta hele landet i bruk. For min egen del er det ikke tvil om at vi er tjent med å sørge for at vi har aktivitet og bosetting landet rundt. Med en aktiv distriktspolitikk er det fullt mulig å sørge for at næringsutviklingen og bosettingen blir slik at vi faktisk kan ta alle våre ressurser i bruk – i landbruk, i små og mellomstore industri- og produksjonsbedrifter og selvfølgelig innen tjenesteytende næringer, for ikke å glemme opplevelsesnæringene, innen f.eks. jakt og fiske. Her har distriktskommunene i Norge store muligheter. At vi må ha såkalte robuste løsninger som evner å sørge for en helhetlig utvikling, er det ikke noen stor uenighet om, men om det er riktig medisin som nå blir forskrevet, er jeg mer usikker på. Vi ser at det kuttes kraftig i regionale utviklingsmidler landet over. Kommunene har ikke lenger økonomi som gjør dem i stand til å drive en effektiv næringsutvikling og stedsutvikling sammen med private aktører. At kommunene får muligheten til å drive slike utviklingsprosjekter sammen med det lokale næringslivet, er en styrke. Jeg vet selv at man finner mange gode løsninger på næringsutvikling i et samarbeid mellom kommune, stat og lokalt næringsliv, og det er mange ulike prosjekter. Det kan være enkel skilting til ulike ting, det kan være opparbeiding av industrifelt, strategiske næringsutviklingsplaner som begge parter lager og forplikter seg til å følge, og det kan være konkrete tiltak som vil hjelpe turistnæringen. Eksemplene er mange. Jeg mener å kunne se at denne jobben, som kommunene er svært viktige i, er i ferd med å bli bortprioritert i mange kommuner fordi man mangler midler. Kommunene har på mange måter mer enn nok med å finne penger til sin alminnelige drift. Det viktige Interreg-samarbeidet, som jeg fikk være med og drive med svenske kommuner, i Østfold, står også i fare for å klappe sammen, for nå har ikke de norske kommunene lenger de midlene som trengs å legges inn i den fellespotten som et Interreg-prosjekt faktisk krever. Det er bekymringsfullt, og det var dette de regionale utviklingsmidlene bl.a. ble brukt til. Derfor ville det vært fornuftig i en situasjon der vi ser at arbeidsledigheten stiger – litt ulikt i landet, riktignok – at kommunene og fylkene fikk tilført mer midler til nettopp å drive denne type utviklingsarbeid sammen med de private aktørene. Det ville vært veldig riktig å gjøre det med tanke på at det å skape de nye arbeidsplassene kanskje er den viktigste oppgaven vi har. Jeg vil avslutte med å stille noen spørsmål: Hvordan vil statsråden sikre at kommunene og fylkeskommunene fremdeles kan være en viktig motor i næringsutviklingen? Jeg tror vi må innse at kommunene og fylkene har vært en viktig motor, og de kommer fremdeles til å være det, men da må de få muligheter. Ser statsråden at det kuttet man har gjort i regionale næringsutviklingsmidler over de siste to årene, gir mindre muligheter for det viktige offentlig–private næringsutviklingsarbeidet? Hva vil statsråden gjøre for at utviklingen av nye arbeidsplasser i distriktene kan styrkes? For øvrig ser jeg fram til meldingen statsråden her omtalte, som skal komme i 2017. Den kommer til å føre til en svært viktig debatt, for det handler om å ta hele landet i bruk på en fornuftig og god måte.