Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-14:
For oss som har vært skeptiske til regjeringens politikk på dette feltet, er det grunn til å være godt fornøyd med utfallet av denne saken. Vi har avverget en rigid frafallsfelle, og vi vil forhåpentligvis få et mer fleksibelt og fornuftsbasert fraværsregelverk i stedet. Målet om å redusere udokumentert fravær fra undervisningen er noe alle partier deler. Ingen elever får den undervisningen de trenger uten å være til stede i klasserommet. Spørsmålet er om en statisk og rigid grense er et godt virkemiddel for å sikre flest mulig elever en god videregående opplæring. Den største utfordringen i videregående opplæring er frafallet – det at så mange norske ungdommer ikke klarer å fullføre et utdanningsløp. Frafall gir den enkelte et utrolig mye dårligere utgangspunkt i arbeidslivet. Det høye frafallet er et samfunnsproblem, og vår frykt knyttet til det rigide forslaget til statsråden har vært at det ville bli enda en frafallsfelle. Ofte er det veldig komplekse årsaker til høyt fravær. Det kan handle om motivasjon, om mistrivsel, det kan handle om psykiske problemer, det kan handle om en vanskelig familiesituasjon – alt dette fikk komiteen belyst i de sterke bidragene i høringen, f.eks. fra Forandringsfabrikken, Blå Kors og Organisasjonen Voksne for Barn. Veien til økt gjennomføring for de elevene som har det tøffest i skolehverdagen, er ikke en rigid fraværsgrense, men en helhetlig politikk for nærvær, for motivasjon, for livsmestring og for tilrettelagt undervisning i skolen. Elever som sliter skal ikke gis opp, de skal følges opp. I tillegg til et sterkt engasjement fra elevene selv, var det på bakgrunn av veldig mange henvendelser fra lærere, rektorer og skoleforskere at SV fremmet dette forslaget i Stortinget. De var veldig bekymret for hvordan en ny fraværsgrense ville slå ut for dem som har det tøffest i skolen. Jeg er veldig glad for at Stortinget nå stopper det rigide forslaget til statsråden. Det er kunnskapsministerens eget ansvar at han utformet en forskrift om fraværsgrense som utløste konflikt på nok et område i skolen. Og høringen bekreftet med all tydelighet behovet for å se på denne saken på nytt. Utdanningsforbundet skrev f.eks. i sin høringsuttalelse at fraværsgrensen som regjeringen har vedtatt, er for streng og for lite fleksibel. Det kom slakt fra kommunene, og de som jobber med de mest sårbare ungdommene advarte oss veldig sterkt. Det er derfor vi har formulert vårt forslag i to ledd. Den ene delen handler om å stoppe regjeringens rigide forslag, og det andre om å gå i dialog med sektoren om et bedre regelverk. Også jeg erkjenner at det er dilemmaer her. Det finnes noen elever som statsrådens forslag ville kunne virket godt for. Noen elever trenger et tydelig signal fra samfunnet om at vi forventer at de møter opp. Noen vil kanskje møte mer opp gjennom en sånn rigid grense som var foreslått. Men vi må veie det opp mot det utrolig viktige hensynet vi har til å skape en mer inkluderende skole for dem som har det vanskeligst, og å stoppe frafall. Det veier tyngst for oss. Det er ingen tvil om, mener jeg, at regjeringen risikerte å øke frafallet i videregående skole med sitt forslag. Nå mener jeg at kunnskapsministeren må bruke god tid på utformingen av et nytt regelverk og komme tilbake med noe som gjør at Stortinget slipper å gripe inn på nytt. Det er i hvert fall jeg beredt til å gjøre hvis vi enda en gang får et forslag uten de nødvendige ventilene som gjør at man kan bruke fornuft og skjønn for å kunne ta vare på de elevene som sliter mest. Jeg registrerte at saksordføreren fra Høyre sa han var veldig tilfreds med dette som nå skjer i Stortinget. Det må kunne kalles et rimelig tydelig uttrykk for det «spin» som politikere ofte blir beskyldt for å drive med. Her har Høyre og statsråden gått på et dundrende nederlag, og det nederlaget må Høyre ta ansvaret for selv, fordi man har gjort et dårlig politisk håndverk og latt være å ta hensyn til de mest sårbare elevene i skolen. Hvis vi bryter gjennom «spin»-et fra både Høyre og Arbeiderpartiet i denne saken, står vi igjen med følgende: Det var nødvendig å stoppe dette forslaget. Jeg vil takke de partiene som har bidratt til det, ikke minst Kristelig Folkeparti og Venstre, som hadde mot til å krysse blokkgrensen. Det som skjer i dag, er at Stortinget tar ansvar og fatter et helt nødvendig vedtak for norsk skole.