Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-02-28:
Min ambisjon er at lønnsomheten skal bedres i alle ledd av fiskerinæringen, og at rekrutteringen til næringen skal sikres ved at ungdommen søker til fiskebåten, industrien og øvrige aktører i Norges nest største eksportnæring. Min ambisjon er å legge forholdene til rette slik at verdiskapingspotensialet som er anslått til å være 150–250 milliarder kr i et 20–30-årsperspektiv kan realiseres. Sannsynligvis er det bare fantasien som setter begrensninger for potensialet, men politikere, organisasjoner og Norges folk må ta innover seg at rammebetingelsene må innrette seg etter morgendagens muligheter, og ikke gårsdagens. Etter 1990 har vi hatt tre stortingsmeldinger som har lagt føringer for fiskeripolitikken og dermed reguleringen av fisket. I St.meld. nr. 32 for 1990-1991, På rett kjøl, var målene for norsk fiskeripolitikk definert slik: «En forsvarlig ressursforvaltning og et ressursuttak som sikrer livskraftige bestander av de ulike arter, er en nødvendig forutsetning for å maksimere det økonomiske langtidsutbyttet i næringen og dermed også for å sikre sysselsettingen og bosettingen i de fiskeriavhengige delene av landet. Regjeringen mener derfor at målet om vern av ressursgrunnlaget er et spesielt viktig mål.» I St.meld. nr. 58 for 1991-1992, Om struktur- og reguleringspolitikk overfor fiskeflåten, ble det definert fire sidestilte mål for fiskeripolitikken: hovedtrekkene i bosetningen skal bevaresressursgrunnlaget skal vernesfolk skal sikres trygge og gode arbeidsplasserden generelle lønnsevnen i fiskerinæringen skal økes Videre: I St.meld. nr. 51 for 1997-1998, Perspektiver på utvikling av norsk fiskerinæring, som fortsatt er gjeldende, blir forutsetningene og målene for fiskeripolitikken definert slik: «Fiskeripolitikken skal legge til rette for en lønnsom utvikling av fiskerinæringen. En bærekraftig ressursforvaltning er en forutsetning for å oppnå dette. Gjennom markedsorientering og økt verdiskapning skal næringen bidra til gode arbeidsplasser og bosetting langs kysten.» I innledningen til perspektivmeldingen er det også vist til at norsk fiskerinæring er sterkt avhengig av sine internasjonale omgivelser. De fleste fiskebestandene våre er vandrende bestander og forvaltes i fellesskap med andre land, noe som krever et tett samarbeid med disse om ressursforvaltningen. Torskebestanden i Barentshavet er forvaltet av Norge og Russland, norsk vårgytende sild forvaltes av Norge, EU, Russland, Island og Færøyene, og makrellbestanden i Nordøst-Atlanteren er forvaltet av Norge, EU og Færøyene i fellesskap, som eksempler. Videre er Norge forpliktet etter Havrettstraktaten til å forvalte ressursene i havet på en bærekraftig måte. For å kunne ivareta hensynet til en bærekraftig forvaltning av ressursene, samtidig som interessene til fiskerinæringen skal ivaretas, må fisket reguleres. Fiskerimyndighetene regulerer både deltakelsen og utøvelsen av fisket. Deltakerreguleringen er ikke noe særnorsk fenomen. Når en regulerer deltakelsen i fisket, ønsker man å begrense tilgangen av nye fartøy til flåten. Grunnen til dette er at for hvert nytt fartøy som deltar i fisket, reduseres inntektsmulighetene for de fartøyene som allerede deltar i fisket. Dersom man har helt åpne fiskerier, risikerer man at det kan bli så mange fartøy at det ved en såkalt rettferdig fordeling mellom fartøyene blir så lite fisk pr. fartøy at ingen i prinsippet gis mulighet til å drive lønnsomt. Dette problemet forsterkes ved at fiskebestandens størrelse varierer fra år til år. I år med god ressurstilgang vil en derfor kunne oppleve at det kommer nye fartøy inn i fisket, eller at mindre fartøy byttes ut med større, noe som der og da kan oppfattes som relativt uproblematisk, men som når bestanden igjen reduseres, vil kunne påvirke samtlige fartøyers lønnsomhet negativt. En adgangsbegrensning blir derfor innført for å sikre driftsgrunnlaget for dem som allerede er aktive i fisket, og er således i fiskernes egne interesser, noe som igjen gir et grunnlag for lønnsomhet, som etter min mening er den beste garanti for trygging av bosetting i distriktene. Med hensyn til adgangsbegrensninger i kystflåtens fiske vil jeg understreke at jeg ikke har til hensikt å lukke gruppe II i torskefisket. Det er sendt ut et høringsnotat med forslag om deltakerregulering av fisket etter hyse og sei nord for 62°N for fartøy som fisker med konvensjonelle redskap. Departementet vil også utarbeide forslag til adgangsbegrensning av fisket etter sild sør for 62°N, seinotfisket for fartøy under 13 meter, fisket etter sei sør for 62°N og av kystbrislingfisket. Det tas sikte på at en eventuell adgangsbegrensning av disse fiskeriene vil ha virkning fra 1. januar 2003, men når høringsuttalelsene foreligger, vil jeg selvsagt vurdere disse meget nøye. Representanten Elvik viser i sitt spørsmål til stortingsvedtak om at allmenningen skal være åpen. Det tror jeg må kunne karakteriseres som en noe unyansert referanse til stortingsvedtak, for å si det slik. En allmenning kan ikke være åpen. En allmenning er et regulert system som er karakterisert av at noen er berettiget til å bruke allmenningen, selv om de ikke eier arealet, mens andre ikke er det. Den bruksberettigede har rett til f.eks. å hogge i skogen eller nytte fjellet til beite, men samtidig plikt til å vedlikeholde skogen og plante trær. Dette blir som regel regulert av et allmenningsstyre. Alle borgere har likevel rett til å ferdes i skogen og plukke bær og sopp, selv om de ikke har rett til å drive skogsdrift. Vi må derfor skille klart mellom allmenningen og allemannsretten. Allemannsretten er knyttet til bruk av naturgitte goder, selv om disse godene tilhører noen andre, og har i første rekke blitt omtalt i sammenheng med bruk av naturgitte goder på landjorda. De rettslige synspunkter fra allemannsretten på land kan derfor ikke uten videre overføres til fiske. Havet og fisken i havet ligger utenfor området for vanlig privat eiendomsrett. Fiskeriene representerer den gamle utnyttelsen av havet, og har lenge vært en kapitalkrevende næring, mens utnyttelse av allemannsretten på land ikke har hatt en slik karakter av kapitalinnsats. Jeg kjenner f.eks. til fartøy på 10–11 meter som har montert autolineanlegg om bord. Disse drifter med 7 000 angler i døgnet. Så selv små fartøy kan være svært effektive. Med dagens teknologinivå og fangsteffektivitet kan vi derfor ikke ha fritt fiske for alle. Da ville det ikke være mulig å forvalte ressursene på en bærekraftig måte. Regulering av deltakelsen er derfor nødvendig, enten vi liker det eller ikke. Reguleringen av fisket fungerer også som et fordelingsverktøy. Fordelingen mellom kyst- og havfiskeflåten er en sentral del av fiskerireguleringene. I tillegg periodiseres fisket for å legge til rette for en jevnere råstofftilgang for fiskeindustrien. I 2002 er torskekvotene fordelt med 70,37 pst. til konvensjonelle redskap og 29,63 pst. til trålerne. Representanten Elvik hevder at havfiskeflåten har økt sin andel av ressursene på bekostning av kystflåten. Det er med respekt å melde en beskrivelse som også er noe unyansert, for å si det slik. I perioden 1977 til 2001 har trålerflåten i 17 av årene hatt en større andel av fangstene enn de har i 2002. Andelen av torskekvotene som er tildelt trålflåten i 2002, er den laveste siden 1993. Trålernes, og dermed havfiskeflåtens, andel av kvotene for torsk har således blitt redusert i forhold til tidligere år. Når det gjelder spørsmålet om leveringsplikten, vil jeg vise til at den forrige regjeringen opprettet et eierskapsutvalg som skal vurdere deler av deltakerloven og se nærmere på ordningen med leveringsvilkår. Jeg vil se på Eierskapsutvalgets vurderinger og anbefalinger som skal komme 1. juli, før jeg trekker noen endelig konklusjon med hensyn til hva vi skal gjøre med leveringsvilkårene. Jeg vil imidlertid understreke at leveringsvilkårene er et distriktspolitisk virkemiddel som ikke skal avvikles. Jeg tar sikte på å opprettholde leveringsbetingelser i en eller annen form, men disse må utformes tidsmessig og så klart at de kan håndheves på en effektiv måte. Adgangsbegrensningen av fiskeriene skal ivareta interessene til de mest aktive fiskerne. Den vil imidlertid ikke være til hinder for at mindre aktive fiskere også kan drive fiske i fremtiden. Ved fordelingen av kvotene vil den lukkede gruppen bli prioritert, mens de mindre aktive fiskerne i den åpne gruppen som en naturlig konsekvens av det, vil få lavere kvoter. Adgangsbegrensningen av fiskeriene er for øvrig i samsvar med de signaler som er gitt fra næringen. Men det er ikke en riktig beskrivelse å si at Norges Fiskarlag har styringen med fiskeripolitikken. Sildereguleringen er et eksempel på det. Som jeg viste til tidligere, skal fiskeripolitikken legge til rette for en lønnsom utvikling av fiskerinæringen. En bærekraftig ressursforvaltning er en forutsetning for å oppnå dette. Gjennom markedsorientering og økt verdiskaping skal næringen bidra til gode arbeidsplasser og bosetting langs kysten. Dette er helt sentralt. Så om representanten Elvik og jeg ikke er enige om virkemidlene, bør vi i hvert fall kunne være enige om målet. For å nå disse målene vil jeg legge til rette for en lønnsom utvikling av fiskerinæringen ved å ivareta hensynet til yrkesfiskerne ved å gi dem tilbud om frivillige struktur- og driftsordninger. Adgangsbegrensning er en forutsetning for innføring av frivillige struktur- og driftsordninger. Disse ordningene skal legge til rette for at den enkelte fisker skal ha større valgmuligheter med hensyn til å tilpasse sin egen drift i forhold til egne ønsker, og dermed muliggjøre en forbedring av lønnsomheten. Derfor vil også Fiskeridepartementet i løpet av våren 2002 sende et forslag om såkalte spesielle kvoteordninger ut på høring. Representanten Elvik trakk i sitt innlegg innledningsvis opp flere problemstillinger som vi har drøftet i spørretimen i høst og i vinter. Jeg registrerer at verken representanten Elvik eller fiskeriministeren har endret standpunkt i de spørsmålene. Derfor skal jeg ikke bruke tid på det, men hele innlegget til representanten Elvik bærer jo preg av at hun sier ja takk, begge deler, slik en annen krabat også gjorde, uten at det var noen suksess det heller.