trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Senterpartiet har ment at det er viktig at saker som gjelder vern av rikets sikkerhet, skal ha en rask og effektiv behandling i rettsvesenet. Rettssikkerheten skal ivaretas, men det betyr ikke at saksbehandlingen i rettssystemet må trekke ut i tid. Nå har departementet og senest statsråd Sanner egentlig advart mot domstolsbehandling av tap av statsborgerskap, men samtidig har statsråd Sanner vært inne på at man leverer et forslag om hurtigdomstolsbehandling, og at man skal få dette utredet. Det er for så vidt greit, og Senterpartiet skal støtte opp om det, men det er spesielt at det skal være nødvendig å be om å gjøre et sånt vedtak for at regjeringen skal iverksette en sånn utredning. Talspersoner for Fremskrittspartiet har påstått at flertallets konklusjon om at tap av statsborgerskap skal domstolsbehandles, nærmest vil være å legge landet åpent for terrorister og sette folks liv og helse i fare. La meg understreke: Alle i denne salen er opptatt av folks liv og helse, og vi er alle sammen opptatt av at vi ikke skal ha mer terror på norsk jord og ellers motarbeide det i øvrige deler av verden. Det virker på meg som om enkelte ikke har vært så nøye i gjennomlesningen av hva som sies av det regjeringsoppnevnte utvalget som har utredet saken. Det får så være, men jeg mener det er oppsiktsvekkende at Fremskrittspartiet har vært så lite opptatt av å verne om rettsstatens prinsipper, som representanten Engen-Helgheim var inne på. Samtidig skal jeg gi honnør for at representanten i hvert fall var inne på det som saken dreier seg om. Det var veldig greit. Jeg setter pris på at vi har klart å dra debatten inn på det den dreier seg om, nemlig det prinsipielle og hvordan vi eventuelt skal fradømme noen et statsborgerskap. Hvorvidt det virker preventivt eller ikke, er det delte meninger om, men jeg tror det er viktig å understreke at helheten som komiteen har landet på, er at det virker preventivt å frata noen statsborgerskapet. Det vi er uenige om, er framgangsmåten. Det finnes en rekke andre måter å hindre terror på, som jeg håper skal være tilstrekkelig. Hvis det ikke skulle være tilstrekkelig, ser jeg fram til en sak fra regjeringen som går gjennom alle de andre elementene som kan bidra til å forhindre terror, herunder bl.a. hvordan man opptrer som statsråd i det offentlige rom, og hvordan vi som politikere kan bidra til en mer nyansert og skikkelig debatt.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Det var for så vidt oppklarende at statsråden presiserte til forrige replikant at kommunene fortsatt kan velge å kjøpe inn denne tjenesten fra private, fordi det er et kommunalt ansvar. Det videreføres jo også i forslaget fra flertallet at man kan fortsette å kjøpe inn hvis man mener at det er det mest hensiktsmessige. Så til spørsmålet mitt: Departementet har jo foreslått at det innføres en autorisasjonsordning med kompetansekrav for landmålere. Det er for så vidt relevant sett opp mot at private skal gjennomføre dette. Det har vært antydet et utdanningskrav på bachelornivå og at virksomheter som skal utføre landmåling, uavhengig av om det er kommunale eller private, minst må ha en ansvarlig landmåler med autorisasjon på hvert kontorsted. Senterpartiet har sammen med Kristelig Folkeparti i en merknad bedt om at man vurderer om fagskoleutdanning på området kan være en hensiktsmessig måte å bli godkjent landmåler på, eventuelt kompetanseheving for dem som nå har realkompetanse. Jeg lurer på hva som er statsrådens vurdering av det.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Proposisjonen vi behandler, gjelder endring av utlendingsloven kapittel 12 om bruk av tvangsmidler. Det er enighet om at det er behov for revisjon av regelverket om bruken av tvangsmidler, for å tydeliggjøre hva som skal være gjeldende lov. De ulike vurderingene av de ulike forslagene som har framkommet i komitébehandlingen, gjelder ett viktig forhold, nemlig bestemmelsen om internering av barn. Senterpartiets – og jeg tror alle partiers – utgangspunkt er at barn ikke skal oppleve å interneres eller fengsles, verken sammen med familien sin eller alene. Det kan likevel være nødvendig å bruke tvangsmidler når en familie som har fått endelig avslag på søknaden om asyl eller opphold i Norge, nekter å godta et vedtak om at de kan returnere til hjemlandet – altså som siste utvei. En samlet komité understreker at det må settes tydelige grenser for internering av barn og barnefamilier, og at forholdene på interneringsstedet, barnets alder og varigheten av interneringen er viktige momenter ved vurderingen av om barn kan interneres. I vedtak om internering av barnefamilier må det komme klart fram av begrunnelsen hvordan barnets beste er blitt ivaretatt. Komiteen mener det må lovfestes at barnefamilier kun kan interneres i egne barne- og familiemottak som er spesielt tilrettelagt. Jeg er glad for at det understrekes at barnefamilier ikke kan interneres i utlendingsinternatet på Trandum, som praksis har vært tidligere. Det er nå etablert et midlertidig interneringsmottak for barnefamilier i Hurdal før det permanente interneringsmottaket som skal bygges ved Eidsvoll, er ferdig.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Er det neste sak? Det var det jeg stusset på selv. Vi gjør det sånn at jeg avslutter dette innlegget nå, og så går vi videre til den materielle endringen og tilleggsforslagene til Senterpartiet i neste sak. I Prop. 125 L for 2016–2017 som ligger til behandling nå – tydeligvis – er Senterpartiet enig i endringene som er foreslått, og står bak de forslagene og merknadene vi gjør.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Det kan hende at undertegnede også er spent. Det er som statsråden var inne på, viktig å ha full kontroll på papirene sine i hvert fall. Jeg prøver nå en gang til. Proposisjon 125 L inneholder flere forslag, bl.a. knyttet til oppfølging av anmodningsforslag fra Stortinget. Fra Senterpartiets side er vi tilfreds med Stortingets vedtak om at underholdskravet ved familiegjenforening ikke blir økt, slik departementet foreslo, men holdes på tidligere nivå. Stortinget avviste også forslaget om å innføre en frist på tre måneder for å registrere søknad om familiegjenforening. Nå skal det innføres en frist på seks måneder for å søke familiegjenforening med flyktning for at det skal gjøres unntak fra underholdskravet. Komiteen har gitt sin tilslutning til departementets forslag om at det gis en lovhjemmel for at personer som er utvist, men som ikke kan utvises, kan pålegges bestemt oppholdssted og eventuelt meldeplikt. Det er et skritt i riktig retning. Senterpartiet inngår i komitéinnstillingen i en flertallsmerknad hvor vi understreker at et slikt pålegg er et alvorlig inngrep overfor den det gjelder. Det må vi ha helt klart for oss. Vi mener imidlertid at rettssikkerheten ivaretas gjennom regelen i utlendingsloven § 99 første ledd om at avgjørelser om bruk av tvangsmidler skal være basert på konkret og individuell vurdering og gjennom mulighet for etterfølgende rettslig prøving.
Willfred Nordlund (Senterpartiet), 2018-03-15:
Det kunne vært fristende å spørre statsråden, siden hun har tillit til at utlendingsmyndighetene fatter gode vedtak, og de har bedt om å få et bredere sett med reaksjonsformer, om det er noe hun er villig til å se på. Det er ingen i denne salen som har sagt at vi skal ta bort reaksjonsformene utvisning og innreiseforbud ved grove brudd på utlendingsloven. Det man ønsker seg, er et bredere sett med reaksjonsformer, der hensynet til barns beste skal være gjeldende. Når UDI har bedt om et bredere sett av reaksjonsformer, betyr det at statsråden da – siden hun har tillit til utlendingsmyndighetene – vurderer det som hensiktsmessig å innføre det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Det er bra at statsråden i dag har bedt om unnskyldning for de åpenbart både sårende og helt urimelige påstandene som ble framsatt av justisministeren i denne regjeringen. Jeg hører at Sanner forstår at det var sårende og urimelig, og at det traff noen som var blitt rammet veldig alvorlig av terror. Det jeg derimot savner i statsråd Sanners unnskyldning eller begrunnelse, er om han forstår at den typen kommunikasjon også gir næring til de konspirasjonsteoriene som florerer i høyreekstreme miljøer, og som man kan finne i rikt monn i justisministerens kommentarfelt eller Fremskrittspartiets kommentarfelt. Erkjenner statsråden at dette er tilfellet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Nå har statsråden som sjøl mener hun er flink til å kalle en spade for en spade, igjen vært oppe og ment at det er andres oppfattelse det er noe i veien med. Det er ikke det. Det er fordi det tar mange dager, fordi det tar sjefen mange dager, fordi det tar mange runder her, der man liksom må bli dratt rundt omkring for å skjønne at man skal si: Unnskyld, det var feil, det var usant. – For det var det det var. Jeg har heller ikke hørt statsråden med ett ord berøre de konspirasjonsteorier som florerer på hennes hjemmeside, og som hun vet hun puster på. Flere her har i dag vært oppe og sagt: Jeg er ikke redd for Listhaug, jeg er ikke såret fordi Listhaug sier noe dumt. Man er redd fordi man har opplevd virkeligheten av terror, som argumenterer på samme måten som flere i kommentarfeltet på statsrådens hjemmesider. Jeg er lei for det, men jeg tror ikke på unnskyldningen. Så til saken: Jeg vil be statsråd Sanner komme opp og klargjøre om det er slik når det gjelder fremmedkrigerne som nå er i Syria, og som har blitt brukt som argument i denne saken, at de handlingene de har begått, i så fall ville rammes av denne loven. Er det slik at denne loven gis tilbakevirkende kraft i de sakene, eller er det ikke slik?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Det er ikke behov for å tillegge så mye fra SVs side. Jeg slutter meg til innlegget fra både Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Det er bare en kort kommentar til at denne saken har vært på høring, og at høringsinstansene helt massivt har tilbakevist påstandene som regjeringen kommer med i saken. Påstanden om at dette skulle gi en bedre kvalitet, er det vanskelig å forstå som noe annet enn et politisk ønske om å åpne opp nok et felt for privatisering og å smuldre opp fagmiljøer der vi ellers sier at vi ønsker å styrke dem. Så det er vanskelig å skjønne argumentasjonen fra regjeringspartiene i denne saken, når det er så grundig tilbakevist også i høringsrundene. Det andre jeg har behov for å understreke, er at også SV støtter disse kompetanse- og utdanningskravene. Det er viktig at det kommer inn, men det er også viktig at man beholder samlede og gode fagmiljøer og sørger for at det er kvalitet på det. Det er et politisk ansvar. Det er veldig rart i disse debattene å sitte og høre på at man liksom ikke kan sikre kvalitet når det er det offentlige som styrer det sjøl. Det er et veldig rart synspunkt å ha fra dem som er med og styrer offentlig sektor, enten det er i kommune eller stat. Det må vi jo se oss i stand til å få til. Det må være forutsetningen for det aller meste av det vi driver med, at vi er i stand til å styre de tingene vi gjør, slik at det blir nødvendig kvalitet på det.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Også jeg vil takke saksordføreren for både et godt arbeid og et godt innlegg. Som flere har sagt, er dette teknisk veldig kompliserte forhold og områder der jeg generelt tror at politikere – og kanskje særlig de i min generasjon – har for liten kompetanse til egentlig å vite hva som er konsekvensen av det ene eller det andre. Derfor er det så viktig at vi styrker Datatilsynet og Personvernnemnda, men også at vi hører på dem når de kommer med sine tilrådinger. De skal hjelpe oss som politikere til både å beskytte privatpersoner og deres privatliv og å hjelpe dem til å kunne håndtere den nye, digitale virkeligheten, som av og til kan føre et helt annet sted enn det man hadde tenkt, og som kan bidra til at man selvfølgelig blir kartlagt og eksponert med hensyn til alle sine handlevaner og den type ting, men for andre også i en svært mye alvorligere retning. Det andre er hvordan vi som offentlig sektor skal rigge våre tjenester, for de er også digitaliserte. Arbeidet med å digitalisere offentlige tjenester pågår for fullt. Jeg vil bemerke bare to ting framover som vi må være oppmerksomme på. Det ene er at på dette området har det vist seg at man har konkurranseutsatt noen av disse tjenestene også til utlandet, noe som har ført til at sensitive personopplysninger fra norske pasienter har blitt tilgjengelige for personell i utlandet. Det er en alvorlig sak. Slike systemer kan man ikke tillate. Da må man finne løsninger på det. Hvordan de løsningene skal være, kan ikke jeg si noe om her i dag, men vi som myndigheter må kunne forsikre våre innbyggere om at slike pasientopplysninger – eller andre sensitive opplysninger som vår befolkning gir fra seg til myndighetene – er trygge. Det andre som jeg vil henlede oppmerksomheten på, er takten og kvaliteten på digitaliseringen i offentlig sektor. Det er en vanskelig sak. Det har ofte gått galt når man har gjort det, men man må fortsette. De meldingene jeg nå får fra flere etater, er at digitaliseringen, både kvaliteten på den, helheten i den og farten på den, bremses av den såkalte ABE-reformen, altså uprioriterte ostehøvelkutt, som alle etater blir utsatt for. I går var jeg sammen med representanter for Norsk Tjenestemannslag, og der var det flere personer, særlig fra skatteetaten, som ropte et varsko om dette. Representanter fra andre etater ropte også dette varskoet, for man får beskjed om å bruke mindre penger, og så må man velge mellom å ivareta f.eks. det å få inn skatteinntektene – at det skjer på en skikkelig og ordentlig måte – og det å bruke penger på å oppdatere det digitale verktøyet man skal ha for å hjelpe seg med dette. Jeg ville bare si fra som et varsko at man må vite hva man gjør, også når man skal utruste vår offentlige sektor med digitale hjelpemidler, at man sikrer både det nødvendige personvernet og at det blir gjort i en takt og med en kvalitet som gjør at vi ivaretar det som de to etatene vi behandler årsmeldingene til nå, forteller oss er nødvendig for at det skal være sikkert for våre innbyggere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Det som det er litt uenighet om i denne saken, er hvordan man skal kunne etterprøve de begrunnelsene som blir gitt, altså politiets begrunnelser for å be om denne typen innsyn. Jeg hører statsråden si at dette har med ressursmessige forhold å gjøre, at opplysninger ikke skal spres unødvendig, osv. Det vi har gjort, er at vi har bedt departementet om lovteknisk bistand for denne saken, slik at man kan få gjort dette på en hensiktsmessig måte. Er det da slik å forstå at statsråden mener at denne begrunnelsen nedtegnes et sted, slik at det er mulig å etterprøve den på andre måter enn det som forslaget som Kristelig Folkeparti og SV fremmer i dag, legger opp til?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Da må jeg forsøke å gjenta spørsmålet: På hvilken måte skal det da være mulig å etterprøve at dette faktisk har vært nødvendig? Det statsråden nå sier, er at hvis det bor 150 der, er det alle de 150 som skal undersøkes. Det er vel neppe grunn til, vil jeg anta, at politiet skal være ute etter alle generelt. Det har flere i salen her sagt at det neppe er grunn til, og at dette må skje i situasjoner hvor det er grunn til mistanke, og der dette er nødvendig for politiets arbeid i spesielle saker – ikke som et rutinemessig tiltak. Skal dette gjøres rutinemessig, og nedtegnes disse begrunnelsene noe sted, slik at det er mulig å etterprøve dem?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Det er veldig vanskelig å forstå hvordan et tilsyn skal kunne kontrollere en begrunnelse som ikke finnes, og det er hele hensikten med vårt forslag. Som sagt: Vi har bedt Justis- og beredskapsdepartementet om lovteknisk bistand for å formulere dette behovet, så det hadde i så fall vært fullt mulig for ministeren å komme med andre typer forslag, der dette hadde blitt gitt en annen form. Jeg må gjenta: Hvordan mener statsråden at man skal kunne kontrollere en begrunnelse som ikke er nedtegnet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Jeg tror representanten Nordlund må få mulighet til å starte på nytt, for han holder innlegg til feil sak.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Jeg tar opp de forslagene i innstillingen som SV har alene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
I de tilfellene der politiet har besluttet at de skal pågripe familier, gjelder bestemmelsene i lovens § 106. Der har SV et forslag om at barnevernstjenesten «skal delta i møte om internering hvis ikke retten eller barnevernet finner det unødvendig», mens regjeringens forslag er at de skal finne det nødvendig – altså et omvendt prinsipp. SV mener at barnevernet som prinsipp skal delta i disse møtene og være i stand til å ivareta disse barnas interesser, slik som barnevernet er pålagt. Hva er grunnen til at regjeringen ikke deler SVs syn om at det kun er i de tilfellene der man eksplisitt finner det unødvendig, at barnevernet ikke skal være til stede?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Det som gjenstår i denne saken, er at det er gjort for lite for å utrede de alternativene til fengsling som allerede finnes. Det er ikke godtgjort at man vurderer godt nok i alle tilfeller og bruker slike alternativer, som f.eks. meldeplikt. Den lille replikkvekslingen jeg hadde med statsråden nå, avslørte at man ikke tenker seg at barnevernet skal delta i nesten noen av de sakene der barn blir internert, fordi statsråden forutsetter at det bare skal ta én til to dager før uttransport skjer. Og det får vi håpe, men erfaringen har dessverre vist at det er tilfeller der det ikke er slik. Da er spørsmålet: Når skal barnevernet inn? Det er i starten de skal inn, etter SVs syn, i nesten alle saker. Kun i de sakene der barnevernet spesifikt og domstolen spesifikt har sagt at det ikke er behov for det, bør det være slik. Hvis ikke har man ikke sikret seg at de barnefaglige hensynene har blitt ivaretatt på en god nok måte. Det er begrunnelsen for lovteksten vi har fremmet, der det står at barnevernstjenesten skal delta i møter om internering hvis ikke retten eller barnevernet finner det unødvendig. Jeg vil oppfordre Stortinget til å stemme for det lovforslaget, for jeg oppfatter at det er det de aller fleste tror det er. Men nå avslørte statsråden at det ikke skal være slik. Barnevernet skal ikke inn. De skal varsles, men de skal ikke inn. Da er det ingen der som ivaretar barnets beste og de hensynene. Dette er en vanskelig sak. SV har, som sagt, sammen med Kristelig Folkeparti, også i forrige periode, fremmet forslag om alternativer til fengsling av barn. En av de metodene, som vi også påpekte da, er å bruke elektronisk kontroll. Det har vi ønsket, men vi har ikke ønsket å gå så langt som det Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti gjør i sine merknader, der de stiller en masse vilkår for hva som skjer hvis dette blir brutt. Det mener vi det ikke er grunnlag for, for da kan man komme i konflikt med hva som er barnets beste. Vi mener dette bør utprøves, og ikke bare dette, men også alle de andre alternativene som finnes og er i bruk i flere land.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
I hovedsak tenker vi nok at det ikke er bøtestraff som gjelder i disse sakene, men heller utsettelse av ulike typer tillatelse. Statsråden mente at hensynet til barna var ivaretatt i disse sakene. Da må jeg spørre: Hvordan kan hensynet til barna være ivaretatt når foreldre og barn blir splittet og ikke har mulighet til å være sammen på flere år? Fem år i et barns liv er svært lenge. Det er en uoverskuelig lang tid. Hvordan har man ivaretatt hensynet til barna hvis man mener at det er riktig at disse familiene ikke skal få være sammen, og at det ikke er et viktigere hensyn enn de innvandringsregulerende hensynene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-03-15:
Betyr det som statsråden nå sier, at det er noe ved lovverket som ligger der, som gjør at det må bli slik, eller er dette en politisk vurdering som regjeringen står bak, som gjør at det skal være slik? Det er to ulike forhold. Vi kan diskutere om det underliggende lovverket treffer godt på det vi ønsker å oppnå med dette lovverket, men spørsmålet mitt er om vi faktisk ivaretar barnets beste. Det er i veldig få tilfeller at det er i barnets beste ikke å kunne vokse opp med begge sine foreldre, hvis det ikke er grunner til at de ikke skal gjøre det. Men her er det jo ingen grunner som er noe annet enn de innvandringsregulerende hensynene, som statsråden brukte mye tid på i innlegget sitt. Er det slik at statsråden ikke vil engasjere seg i dette og ikke vil se på det underliggende lovverket, eller stoler hun bare blindt på at disse avgjørelsene er riktige?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Det har vært mye debatt rundt innlegget jeg la ut fredag. Jeg er glad for å få denne muligheten til å svare på den voldsomme kritikken som har vært den siste uken. Min tanke med innlegget var kun å diskutere forslaget som er til behandling i Stortinget nå. Det var aldri – aldri – i mine tanker at dette skulle kunne kobles til den grusomme massakren som var på Utøya, som rammet så mange uskyldige mennesker og det norske demokratiet. Det var verken min mening eller hensikt å såre noen, og det håper jeg virkelig å bli trodd på. Grunnen til at dette ble publisert den dagen, var at innstillingen fra Stortinget ble kjent sent kvelden før. Timingen ble feil fordi mange i disse dager går på kino for å se – etter det jeg har fått beskrevet – en veldig sterk film om det som skjedde i 2011. Jeg har stor medfølelse med de etterlatte som mistet sine kjære på Utøya, og alle dem som opplevde den grusomme terroren som rammet Norge i 2011. Jeg forstår også at filmen bidrar til å forsterke følelsene rundt det som skjedde. Denne debatten har bevisstgjort meg, og jeg synes det er forkastelig at folk som har opplevd terroren på Utøya, har mottatt trusler – slik som Tarjei Bech, som får spørsmålet: Hvorfor døde du ikke? – Det gjør meg vondt. Jeg kan ikke fatte at folk får seg til å si slikt. De som holder på sånn, skal vite at de har ingen støtte hos meg. Kampen mot terror og radikalisering har vært, og er, en veldig viktig sak for denne regjeringen. Vi har styrket beredskapen i Norge de siste årene med å sette i gang byggingen av et beredskapssenter, følge opp 22. juli-meldingen og å styrke Politiets sikkerhetstjeneste. Den jobben skal vi fortsette fordi vi ser at vi fremdeles har behov for å trygge oss mot ulike farer. Jeg vil unnskylde overfor dem som føler seg såret av kommunikasjonen i denne saken.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Den statusen gjaldt en enkeltsak. Selvsagt mener jeg at alle i denne salen er opptatt av vår sikkerhet. Så vil det være, i noen enkeltsaker, ulike nyanser på hvordan man mener det best kan ivaretas. Men jeg mener det er viktig å si at jeg aldri la til grunn noen holdninger som skulle tilsi at dette innlegget skulle tolkes på en sånn måte, men jeg ser i ettertid at det har det blitt. Og det sier jeg unnskyld for. Jeg har ikke noe behov for og ønske om at dette skal nøre opp under holdninger mot Arbeiderpartiet eller andre. Jeg mener det er holdninger som må bekjempes i Norge, og jeg vil gjøre mitt for at vi skal greie nettopp det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg mener vi må ha en politisk debatt også om vanskelige spørsmål. Jeg mener at det er viktig for meg å si unnskyld i dette spørsmålet fordi jeg ikke så at dette kunne bli koblet opp mot det som skjedde 22. juli, og at dette da bidro til å såre folk. Det var virkelig, virkelig ikke min intensjon. Derfor er det viktig for meg, som jeg har sagt nå flere ganger, å unnskylde. Det gjør jeg, og jeg håper at en kan tro meg på at jeg ikke ønsker å bidra til de holdningene som en har tatt opp her i dag. Det har jeg virkelig ikke noe ønske om.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg ser at dette er blitt en debatt på et helt annet grunnlag enn det som var utgangspunktet mitt, og jeg synes det er synd at det skygger for den viktige politiske debatten som er, og burde være, i denne saken. Jeg mener at jeg har gitt en uforbeholden unnskyldning. Jeg er lei meg for å ha såret dem som opplever dette vanskelig, og jeg er opptatt av at disse unnskyldningene blir tatt imot av Stortinget. Jeg vet sånn sett ikke hva mer jeg kan gjøre. Jeg har sagt unnskyld, og jeg håper å bli trodd på at det faktisk er noe jeg mener.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg har sagt at jeg synes det er synd at det er blitt oppfattet slik der ute. At debatten har tatt denne vendingen, var ikke noe jeg ønsket. Derfor har jeg bedt om unnskyldning for at jeg la ut det innlegget.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg oppfatter at jeg har sagt ja til begge deler. Jeg synes det er synd at vi ikke har hatt en saklig debatt om det denne saken dreier seg om, for jeg mener det er et viktig tema. Det handler om potensielle terrorister som kan utføre stor skade i Norge. Det kan være personer som har sluttet seg til grupperinger som Den islamske stat, Al Qaida og andre. Jeg synes det er synd at denne debatten er overskygget, og jeg har gitt en uforbeholden unnskyldning på de punktene som jeg opplever at representanten Hareide etterspør.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg registrerer at ikke alle har opplevd dette som en uforbeholden unnskyldning. Derfor vil jeg understreke nok en gang at jeg gir en uforbeholden unnskyldning i denne saken. Jeg burde ikke lagt ut dette innlegget, og jeg vil bidra til en saklig debatt i framtiden. Jeg vil unnskylde kommunikasjonen i denne saken fordi den har såret personer som har opplevd den grusomme terroren 22. juli. Med det håper jeg at man tror meg på at jeg faktisk mener det fra dypest i mitt hjerte.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Først vil jeg si at jeg er glad for at unnskyldningen er akseptert. Det er klart at alle i denne sal – alle partier – er opptatt av rikets sikkerhet. Det er selvfølgelig sånn at Arbeiderpartiet ikke truer nasjonens sikkerhet. Det er ulike syn i denne saken, og det har dessverre kommet veldig i bakgrunnen i løpet av debatten. Alle partier på Stortinget ønsker å bekjempe terror, men noen ganger kan en være noe uenig om virkemidlene for det. Derfor: I den uforbeholdne unnskyldningen ligger det selvfølgelig også en unnskyldning for innholdet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg mener at jeg flere ganger nå har gitt en uforbeholden unnskyldning. Det handler også om teksten. Og jeg vil selvfølgelig ikke nøre opp under holdninger som det som er beskrevet her. Derfor vil jeg si unnskyld hvis det er tilfellet – og det er det. Så jeg vil være varsom med å legge ut sånne typer utspill på min Facebook-side framover, selvfølgelig, og vil bidra til en ryddig debatt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg er glad for at det nå ligger an til flertall for regjeringens forslag. Det er svært viktig at politiet har tilgang til opplysninger om hvem som bor i det enkelte politidistrikt, herunder hvem som bor i mottak og omsorgssentre. Dette vil lette deres arbeid knyttet til å være kontrollorgan på utlendingsfeltet, fremme arbeid med sikkerhet og beredskap og være til hjelp i arbeidet med å forebygge og etterforske kriminelle handlinger. Gjennom politiloven har politiet allerede lovhjemlet tilgang til opplysninger om alle andre norske og utenlandske borgere som er bostedsregistrert i folkeregisteret. Jeg ser ingen grunn til at politiet ikke også skal ha anledning til å få informasjon om hvem som bor i mottak. Når SV og Kristelig Folkeparti foreslår at begrunnelsen for utlevering av opplysninger må nedtegnes skriftlig og utgjøre en del av saksdokumentene i den enkelte sak, er det først grunn til å kommentere de praktiske og ressursmessige konsekvensene av et slikt forslag. Det bor gjerne rundt 150 asylsøkere i et asylmottak. Dersom det er nødvendig for politiet å få en liste over hvem som bor i mottaket, vil dette forslaget innebære at begrunnelsen for innsyn skal skrives ned og lagres på 150 ulike saker hos utlendingsmyndighetene. Dette er etter min mening lite hensiktsmessig bruk av ressurser. Dernest er det grunn til å bemerke at også hensynet til konfidensialitet i politiets arbeid og hensynet til politiets taushetsplikt kan komme i konflikt med forslaget om at begrunnelsen skal nedtegnes og legges på asylsøkernes saker. Det er viktig at taushetsbelagte opplysninger og konfidensiell informasjon knyttet til politiets arbeid ikke spres i større utstrekning enn nødvendig. Vi er opptatt av rettssikkerheten til den enkelte asylsøker. I regjeringens lovforslag er det derfor et krav at utlevering av opplysninger skal skje etter skriftlig anmodning, og at opplysningene må være nødvendige for politiets oppgave etter utlendingsloven eller for politimessige formål. Politiet må altså ha et begrunnet behov for opplysningene, selv om begrunnelsen ikke nedtegnes og lagres på den enkelte asylsøkers sak. Opplysningene er også avgrenset til hovedsakelig å gjelde informasjon om navn, fødselsdato og nasjonalitet samt når og hvor vedkommende flyttet til og fra mottaket. Det er altså ikke tale om mer inngående informasjon om hvordan asylsøkerne lever i mottaket, hvorfor vedkommende har søkt beskyttelse, eller lignende. Hva gjelder mindretallets forslag om en egen bestemmelse i loven om beboere på omsorgssentre, hvor hensynet til barnets beste gjengis som en forutsetning for utlevering av opplysninger, er det etter min mening overflødig. Det framgår allerede av Grunnloven og barnekonvensjonen at barnets beste skal være et grunnleggende hensyn ved handlinger og avgjørelser som berører barn. I særmerknadene til bestemmelsen her er det dessuten særskilt uttalt at politiet må vurdere hensynet til barnets beste dersom anmodningen også gjelder utlevering av opplysninger som omfatter barn.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Slik jeg oppfatter det, vil det forslaget som SV og Kristelig Folkeparti foreslår, bety at man må gå inn i den enkelte sak og foreta opp mot 150 nedtegnelser. I saker som handler om etterforskning av straffbare handlinger, vil politiet ofte ha behov for å holde opplysningene hemmelig. Derfor vil det være en utfordring dersom man skal gjøre det. Det vil også komme i konflikt med politiets behov for konfidensialitet i sitt arbeid og enkeltindividers behov for taushetsplikt rundt personlige forhold.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Politiet må ha et begrunnet behov for informasjon, men det er i lovteksten ikke stilt krav til en nedtegnet begrunnelse. Kontrolloppgaven er lagt til Datatilsynet. De skal føre en uavhengig kontroll.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Det legges til grunn at det skal være en skriftlig anmodning, og det mener man vil sikre tilstrekkelig notoritet til at Datatilsynet kan utføre sin kontrolloppgave. Så jeg mener dette er et bra regelverk som vil håndheves på en god måte.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Regjeringen har lagt fram en proposisjon om endringer i utlendingsloven som i første rekke gjelder departementets muligheter til å gi forskrifter eller instrukser om bruk av tvangsmidler i saker som kan berøre grunnleggende nasjonale interesser. Det er unødvendig å understreke at dette gjelder saker hvor det er svært viktig for regjeringen å ha kontroll. Departementet legger derfor stor vekt på en trygg håndtering av disse sakene og har klare rutiner for samhandling mellom UDI, UNE, PST og UD. La meg understreke at hovedmålet for regjeringen er at de som utgjør en sikkerhetstrussel, skal sendes ut av landet så raskt som mulig. Det er ingen overraskelse for noen i denne sal at jeg helst skulle sett at det var større adgang enn i dag til å benytte frihetsberøvelse fram til utsendelse kan finne sted, men i noen saker må vi forholde oss til at det er andre virkemidler som må vurderes. Jeg er glad for at det er bred enighet i komiteen om at departementet skal kunne gi forskrifter og generelle retningslinjer om bruk av tvangsmidler. Dette er viktig for en effektiv oppfølging. Jeg vil understreke at hensynet til den enkeltes rettssikkerhet vil bli tilstrekkelig ivaretatt. Departementet kan bare gi generelle instrukser, og alle instrukser må selvsagt ligge innenfor rammen av norsk lov og folkeretten. Departementet vil fortsatt ikke kunne gripe inn i vurderinger av om det skal benyttes tvangsmidler i den enkelte sak, og i denne sammenheng vil domstolene også kunne føre kontroll med at det ikke gis generelle instrukser som i realiteten har karakter av avgjørelse i en enkeltsak. Når det gjelder forslaget i proposisjonen om at 24-årskravet for familieetablering skal gjelde også for parter som skal inngå ekteskap, er jeg glad for at alle unntatt SV støtter forslaget.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Det eksisterer allerede i dag ulike tiltak for å kunne få sendt ut familier. Ikke minst har vi en ordning der en kan få generøs støtte for å reise frivillig ut av Norge. Så vi har et godt system som bidrar til at vi har andre muligheter for å gjøre det. I den grad politiet kan unngå å internere familier, gjør de det.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Det er mulig å ødelegge en fotlenke eller hindre signal fra dem som er GPS-styrt. Så er det slik at dersom man gjør noe med fotlenken når man soner og ikke skal oppsøke andre personer, vil det selvfølgelig være et apparat som rykker ut, dersom man ser at personer beveger seg inn i områder der de ikke skal være. Men man vil aldri ha noen garanti. Derfor er det slik at de fleste har andre hjelpemiddel for å kunne ivareta sikkerheten. Jeg mener at det ikke vil skåne barn. Jeg mener at fotlenke vil være et virkemiddel som kan bidra til å gjøre det vanskeligere. Hvis man skal få vite når man skal reise, vil det føre til en langt vanskeligere prosess for de barna det gjelder. Det er nettopp derfor politiet legger opp disse returene på den måten de gjør i dag.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Vi mener at det at det lovfestes at barnevernstjenesten skal delta i møte om internering dersom retten eller barnevernstjenesten finner det nødvendig, er tilstrekkelig. Det vil da være den forventede tiden som interneringen skal vare, som vil være et sentralt element som avgjør hvorvidt barnevernet skal inn. I saker der det forventes at uttransportering skal skje etter en eller to dager, formodes det at det sjelden vil være behov for barnevernets deltakelse i rettsmøtet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Spørsmålet om alternativ til utvisning blir dels drøftet av komiteen som et spørsmål om en gebyrordning for mindre alvorlige overtredelser av utlendingsloven som i dag ikke fører til utvisning, og dels som et spørsmål om alternative tiltak for å myke opp praksis i tilfeller hvor det i dag treffes vedtak om utvisning. Som jeg har beskrevet i mitt brev til komiteen, mener jeg at det er vektige praktiske argument mot å innføre en gebyrordning i tilfeller hvor det i dag ikke utvises. Jeg peker her særlig på de administrative utfordringene og forholdet til bøtestraff. Når det gjelder spørsmålet om å finne alternativer til utvisning for å myke opp praksis, vil jeg først understreke at overtredelser av utlendingsloven er et alvorlig problem. Et av hovedmålene i migrasjonspolitikken er at innvandring skal foregå på lovlig måte i ryddige former. Innvandringsreguleringen bygger derfor i mange sammenhenger på tillit til at den enkelte gir riktige opplysninger til myndighetene, og at vilkårene for innreise og opphold respekteres. Når vi likevel opplever et meget høyt antall bevisste lovbrudd og forsøk på juks, herunder tilfeller av ulovlig innreise, ulovlig opphold, ulovlig arbeid, falske opplysninger om ID, falske opplysninger om nasjonalitet, falske opplysninger om familieforhold, proforma ekteskap og fabrikkerte asylhistorier, er det svært viktig med en streng utvisningspraksis. Når det gjelder forslaget om at det må vurderes alternativ til utvisning i saker som berører barn, vil jeg først understreke at jeg selvsagt er enig i at det skal tas særlig hensyn til barn. Men som jeg understreket overfor komiteen: Dette er allerede ivaretatt ved at det framgår uttrykkelig av loven at hensynet til barnets beste skal være et grunnleggende hensyn. Utlendingsforskriften legger strenge begrensninger på utvisningspraksis i tilfeller hvor utlendingen lever i familieliv med barn i Norge. I denne type saker er det med andre ord bare i mer alvorlige tilfeller at utvisningen faktisk skjer, og i slike tilfeller er utvisning etter min mening også på sin plass. Dette må tidligere regjeringer også ha ment, for dagens regelverk er ikke nytt. Jeg merket meg at representantene fra SV og Kristelig Folkeparti henviser til bruk av gebyr i bl.a. trafikksaker som begrunnelse for sitt forslag om bruk av gebyr ved brudd på utlendingsloven. Jeg vil her presisere at bruk av gebyr i trafikksaker typisk vil gjelde ved overtredelser som manglende varseltrekant, glemt førerkort eller ulovlig kjøring med piggdekk. For meg framstår det svært uklart hva som ville være et egnet standardgebyr for den som har skaffet seg opphold i Norge ved å lyve om sin identitet og nasjonalitet. Snakker vi om 1 000 kr, 2 000 kr, 5 000 kr? Jeg mener uansett at det ikke vil gi tilstrekkelig samfunnsbeskyttelse dersom en utlending som har begått grove brudd på norsk lov og jukset seg til opphold i Norge, skulle kunne sette en strek over forholdet med noen tastetrykk i nettbanken.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Det er utlendingsmyndighetene som fatter vedtak i de enkelte sakene. Det har jeg tillit til at de gjør på en god måte. Dersom man gjør slike vedtak, er det på grunn av at det er alvorlige forhold ved den saken, og at det er opplysninger som gjør at det ikke er grunnlag for at man kan fortsette å være i Norge.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Det er ikke regjeringen som fatter vedtak i enkeltsaker. Jeg har tiltro til at utlendingsmyndighetene gjør en god jobb.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-15:
Jeg mener i utgangspunktet at vi har et godt regelverk på dette området.
Terje Breivik (Venstre), 2018-03-15:
Til daddelforslaget: Debatten har utspring i ein facebookpost frå justisministeren, ein facebookpost med ein totalt urimeleg påstand retta mot Arbeidarpartiet – totalt urimeleg. Det er ikkje orda mine, men orda til kulturministeren og partileiaren i Venstre. Det er heilt uvanleg at ein sitjande statsråd tek så klar avstand frå utsegnene til ein annan statsråd. Det er også heilt uvanleg at den ansvarlege statsråden for ei sak i Stortinget, i dette tilfellet kunnskaps- og integreringsminister Jan Tore Sanner, omtalar utsegnene til ein annan statsråd i den same saka som uakseptable. Til sist er det heilt uvanleg at statsministeren på vegner av regjeringa ber om orsaking for utsegner ein statsråd har kome med, ei orsaking som no er gjenteken av statsråd Sanner frå Stortingets talarstol. Alt dette er høgst uvanleg og, etter Venstre sitt syn, høgst nødvendig. I dag har justisministeren sjølv bedt om orsaking i Stortinget. Det er heilt på sin plass. Venstre kjem ikkje til å støtta daddelforslaget som etter alt å døma vert vedteke i dag. Samstundes har eg behov for å seia at eg finn det forståeleg at eit slikt vedtak vert fatta. Eg føreset at alvoret i saka med det er ettertrykkjeleg understreka, både i salen her og i det offentlege. Me har alle eit ansvar for å bidra til eit offentleg ordskifte der me omtalar kvarandre med respekt og ikkje mistenkjeleggjer motiva til kvarandre. Det gjeld i særskild grad medlemer av regjeringa. På vegner av Venstre legg eg til grunn at me i framtida ikkje kjem i ein situasjon der statsministeren må be om orsaking på vegner av regjeringa til opposisjonen og det norske folk, slik statsministeren fortenestefullt har gjort i denne saka.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Hør på dette: Tom retorikk fra Arbeiderpartiet når de lovte en streng innvandringspolitikk. Nå vil de ikke engang være med og stramme inn for terrorister. Dette er fra et koordinert leserinnlegg fra representantene Engen-Helgheim og Ørmen Johnsen som sto på trykk 9. mars, dagen etter Fremskrittsparti-intervjuet på Dagsrevyen den 8. mars – altså ikke bare fra Fremskrittspartiet, men også fra Høyre. Dette er et koordinert angrep fra regjeringen mot Arbeiderpartiet, bevisst og samsnakket. For det første handler ikke denne saken om innvandringspolitikk – men la det ligge. Det viser at for denne regjeringen er politisk spill viktigst. Det er trist. Diskusjoner om terrorbekjempelse skal ikke være en del av et politisk spill. Det handler om nasjonens og innbyggernes trygghet. Vi skal ikke lage falske og konstruerte bilder og gi folk utrygghet. Trygghet skal være Stortingets viktigste oppgave – uansett politisk farge blant de 169 i nasjonalforsamlingen skal Stortinget jobbe sammen for å bekjempe terror. Og la det være klinkende klart: Arbeiderpartiet vil ta, straffe og frata terrorister statsborgerskap. Senere i dag skal Stortinget behandle en sak om tvangsmidler, om personer som er utvist, men som regjeringen ikke har fått sendt ut, og som kan skade våre grunnleggende nasjonale interesser, om at politiet skal kunne bestemme hvor de bor, meldeplikt, i kontrollerte former. Det er inngripende, men nødvendig. Jeg er saksordfører for den saken. Saken handler om mennesker som f.eks. Krekar. For Arbeiderpartiet handler det om at når regjeringen ikke klarer å utvise personer som han, trenger vi verktøy for å hindre at de rekrutterer, bygger opp nettverk og radikaliserer farlige elementer i samfunnet vårt. Derfor blir jeg forbannet når politisk spill er viktigere enn å jobbe sammen i Stortinget, og når man beskylder Det norske Arbeiderparti for å tenke på terroristers ve og vel – partiet som alltid har hatt og alltid vil ha trygghet for alle som sitt fremste prosjekt. Norge er verdens fremste demokratiske, likestilte og frie land. Det handler om politikk over lang tid. Det handler om sosialdemokratisk politikk over lang tid. Norge blir ikke tryggere av at våre fremste politiske ledere er mer opptatt av politisk spill og uanstendige angrep som sårer mennesker og nører opp under hat og sinne. Det er en bevisst strategi fra vår justisminister og regjeringen som splitter dette landet. Det som gjør meg stolt av å være norsk og av norsk politikk, er at vi historisk har stått sammen om norsk sikkerhetspolitikk. Det handler om nasjonens interesser og trygghet. Vi lever i en urolig tid, og kampen mot terror er ikke et politisk spill, men et felles ansvar for Norge og for tryggheten for våre innbyggere.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Det vil nok ikke være nødvendig med 5 minutter fra oss om dette. Det er en selvfølgelighet for Arbeiderpartiet at politiet har oversikt over hvem som bor i de enkelte politidistriktene. Slik er det i Norge, og det må også gjelde utlendinger som bor på asylmottak. Politiets begrunnelse er følgende: De skal kunne utføre sine oppgaver som kontrollorgan på utlendingsfeltet, fremme arbeid med sikkerhet og beredskap samt lette arbeidet med å forebygge og etterforske kriminelle handlinger. De skal få de nødvendige verktøyene de trenger. Vi støtter dette fordi det handler om følgende: å gi politiet opplysninger som er nødvendige for politiets oppgaver etter utlendingsloven eller for politimessige formål. Dette dreier seg ikke om å mistenkeliggjøre noen. Det handler om at man må ha oversikt over hvem som bor i de ulike politidistriktene.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Det foreslås fire endringer i utlendingsloven: å gi departementet hjemmel til å gi generell instruks om bruk av tvangsmidler i saker som berører grunnleggende nasjonale interesser å gi hjemmel til forskriftsregulering om bestemt oppholdssted og meldeplikt i samme type saker å rette en mangel i bestemmelsen om oppholdstillatelse i forlovede-saker å rette en henvisningsfeil i utlendingsloven § 108 Proposisjonen inneholder også departementets tilbakemeldinger på Stortingets anmodningsvedtak om kjønnsbasert forfølgelse som grunnlag for opphold og om endringer i utlendingsforskriften vedrørende underholdskravet. SV har et annerledes syn på anmodningsvedtak om endringer i underholdskravet, som jeg regner med at de redegjør for selv. Det er endringer som omfatter generell instruks om bruk av tvangsmidler i saker som berører grunnleggende nasjonale interesser, som er sentrale. Derfor vil jeg som saksordfører fokusere på dette. Allerede i dag har man i utlendingslovens tvangsmidler. Det handler om tvangsretur når en utlending ikke samarbeider om frivillig retur. Det er også sanksjonsmuligheter for forfalskning av identitet. Departementet kan gi instruks til UDI og politiet i slike saker. Men de kan ikke gi instrukser i saker som omhandler rikets sikkerhet. Hvorfor ikke? Det er på grunn av domstolsavgjørelsen etter Krekar-saken. Instruksen fra departementet var myntet på Krekar, og domstolen satte foten ned. Man foreslår nå opprydding av lovverket. Man ønsker å gi departementet mulighet til å instruere også i alvorlige tilfeller som handler om landets sikkerhet, grunnleggende nasjonale interesser. Det er viktig å oppklare hva denne instruksjonsretten innebærer. Departementet skal ikke få mulighet til å instruere i en konkret sak, men kunne gi generell instruks – for politiet og domstolen. Boplikt på et bestemt sted gjelder kun i de tilfeller der det er snakk om utviste personer som truer grunnleggende nasjonale interesser – typer som Krekar. Hvordan er det med rettssikkerheten? Det er politiet som foretar den enkeltvurderingen i de svært få tilfeller som igjen handler om utvisning, grunnleggende nasjonale interesser, og tvangsvedtaket kan klages på til domstolen. – Så langt som saksordfører. Dette er en opprydding i lovverket. Instruksjonsretten finnes allerede, men merkelig nok ikke i tilfeller der rikets sikkerhet står på spill. Det er en generell instruks. Alle saker skal behandles individuelt av politiet, og alle klager skal til domstolen. De faglige vurderinger er viktigst, men også de politiske signalene vi gir om mennesker som Mulla Krekars handlingsrom i vårt frie og demokratiske land. Grunnen til at han er i landet er at vi respekterer menneskerettighetene, men menneskerettighetene står heldigvis ikke i veien for at vi kan hindre ham fra å skade våre grunnleggende nasjonale interesser. Når vi ikke kan utvise personer som ham, trenger vi verktøy for å hindre at de rekrutterer, bygger opp nettverk og radikaliserer farlige elementer i samfunnet vårt.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Spillereglene i asylordningen er klare. De som får endelig avslag, skal ut av landet, men vi setter ikke barn i fengsel. Vi skylder barna at vi prøver alle andre alternativer før vi setter dem i fengsel eller lukkede mottak. Regjeringens oppdrag var å utrede reelle alternativer til fengsling av barn. Det er ikke gjort. At det blir barnevennlige fengsel, er noe, men det skal fortsatt være siste utvei. Hvorfor har ikke regjeringen utredet andre alternativer enn fengsling av barn?
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2018-03-15:
Men støtten til frivillige som ønsker å få til en bedre returpolitikk også for Norge, har regjeringen kuttet i. Men over til det jeg er opptatt av: Elektronisk fotlenke er justisministeren godt kjent med. Man ønsker å bruke det mer innen flere felt på justisområdet. Det vil gi kontroll, fleksibilitet for politiet til å planlegge utreisen, og man vil kunne skåne barna, gi barna muligheten til å være i nærområdet fram til utreise. Hvordan har det seg at statsråden mener at elektronisk kontroll gjennom omvendt voldsalarm gir trygghet og sikkerhet for volds- og trusselutsatte kvinner, mens den samme teknologien plutselig ikke er like trygg innenfor andre områder? Er det faktisk slik at statsråden ikke kan garantere for sikkerheten til den teknologien i det hele tatt?