Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-05-20:
Jeg ønsker å takke interpellanten for to interessante interpellasjoner. Som det beskrives, vil den norske befolkningen øke sterkt i årene framover. Det bør ethvert land i og for seg være glad for, men det skaper noen utfordringer, kanskje særlig med tanke på bypolitikken framover. I bypolitikken skal vi ta hensyn til svært mange behov. Nøkkelen til tankegangen om dette er en godt samordnet planlegging. Byplanlegging og langsiktig arealpolitikk kommer til å være en viktig nøkkel for å lykkes med framtidig bypolitikk. Det kommer til å kreve samarbeid både mellom kommuner og på tvers av forvaltningsnivåene. Det blir helt avgjørende at man kan tenke samordnende og langsiktig. Jeg er litt overrasket over at statsråden for planlegging i debatten prøver å legge opp til en motsetning mellom stat og kommuner. Jeg tror det kommer til å være helt nødvendig at begge de forvaltningsnivåene samarbeider godt. Det er ingen motsetning til dette at vi diskuterer hva som er statens ansvar. Det er ingen tvil om at bymiljøene framover kommer til å kreve at vi planlegger for byer der det bygges tettere og kanskje høyere, for å kunne møte behovet for boliger som befolkningsveksten medfører. Min visjon er at vi får kompakte, levende bysentre i årene framover. Jeg tror at en effektiv utnyttelse av arealene må til, særlig når det gjelder kollektivknutepunktene. I de knutepunktene må det legges til rette for effektiv transport og å bygge flere boliger, ha plass til butikker og andre tjenester, og man må stille krav til hvordan gående og syklister skal komme seg fram og tilbake. I det hele er kollektivtransport en av bærebjelkene i en framtidig, miljøvennlig bypolitikk – ikke bare på grunn av utslippene, men rett og slett fordi det ikke vil være plass til alle kjøretøyene hvis hver enkelt av oss skal basere oss på bilbruk. Derfor må framtidas byer være basert på kollektivtransport, gange og sykling. På dette området må det også et helt sett av virkemidler til. Da blir jeg litt overrasket når kommunalministeren står her og sier at den rød-grønne regjeringen har bremset bypolitikken. Et av hovedtiltakene som klimaministeren peker på, er jo nettopp de bymiljøavtalene som den rød-grønne regjeringen fikk vedtatt i forbindelse med Nasjonal transportplan i juni i fjor. De kommer til å bli viktige for å utvikle byene i en transportmessig sammenheng. Jeg synes det er litt synd at Høyre har satt et tak på 50 pst. for tilskudd til kollektivtiltak i byene, for det kan være enkelttiltak i byene som vil kreve mer enn 50 pst. andel fra statens side. De stadig voksende byene kommer til å legge press også på arealene rundt byene. Men det er ikke her løsningen ligger. Den ligger ikke i å spise seg utover på dyrket mark eller på friluftsområder. De er ikke ledig areal som kan brukes til å utvide byene, som man av og til får inntrykk av. Dette er verdifulle områder som er viktige til bruk for matproduksjon og friluftsliv, og som er avgjørende for å ta vare på det biologiske mangfoldet. Regjeringen har vist en linje her som er litt urovekkende – en litt annen politikk enn den til den rød-grønne regjeringen, der matjord må vike for utbygging. Dette vekker sterke reaksjoner, og er av de utfordringene og problemene vi bør se på i årene framover. I en debatt om bypolitikken synes jeg også det er naturlig å nevne distriktspolitikkens betydning, også for byene. Flyttestrømmen til byene er sterk, men mange ønsker også et liv utenfor byen. Uten den norske distriktspolitikken hadde plassmangelen i norske byer vært større enn det den er i dag. Valgfrihet til å bosette seg der man ønsker, og det å kunne forvente å ha mulighet til jobb, skole og velferdstjenester overalt, der folk ønsker å bo, er også viktig og en fordel for dem som velger å bo i byen. De som bor utenfor byene, tilhører ofte en arbeidsmarkedsregion som strekker seg inn i byen. Det er også viktig å tenke på når man tenker på framtidas byer og byutvikling. Det er særlig viktig når det gjelder transportforbindelsene. Pendlere bidrar også til å redusere pressproblemer i byene, og det er en av grunnene til at det er helt avgjørende at det fortsatt blir satset tungt på jernbaneinvesteringer med rask og sammenhengende utbygging. Innfartsparkering utenfor byene er også et tiltak som er viktig i den sammenhengen. En god og langsiktig bypolitikk oppfyller på sitt beste flere målsettinger. Å gå eller sykle er bra for folkehelsa. Å ta vare på utmark og innmark gir mer matproduksjon og levende natur. Lavere utslipp er en betingelse for å nå klimamålene.