Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2000-05-25:
På vegne av saksordfører Åse Wisløff Nilssen vil jeg i mitt innlegg ta en gjennomgang av hovedpunktene i Ot.prp. nr. 31 om endringer i utlendingsloven. Denne loven og forskriftene bør være under kontinuerlig evaluering for å nå målet om at regelverket skal være så oppdatert og hensiktsmessig som mulig. At Bondevik-regjeringen besluttet å overføre ansvaret for utlendingsforvaltningen til Kommunal- og regionaldepartementet, tar komiteen til etterretning. Det er etter komiteens mening mer hensiktsmessig å samle utlendingssaker i ett departement, og vi tar til etterretning at etableringen av Utlendingsnemnda blir forsinket, men at den kommer i gang fra 1. januar 2001. Noen av endringene i utlendingsloven skyldes oppdatering for å få riktig departementstilhørighet. Justisdepartementet har i proposisjonen gitt tilbakemelding om arbeidet med å redusere dobbelt statsborgerskap. Saken ble drøftet i forbindelse med Innst. S. nr. 109 for 1998-99 og behandlet i Stortinget 13. april 1999. Det dreier seg om at de som får innvilget norsk statsborgerskap, ikke vil bli løst fra sitt tidligere statsborgerskap hvis de ikke selv ønsker det. Komiteen og departementet ønsket å endre på dette, men det har vist seg at reglene som ble utarbeidet, ikke har fungert i praksis. Departementet har satt i gang arbeid for å vurdere alternative løsninger, og det foregår et samarbeid med de øvrige nordiske land som har den samme problemstillingen. I § 17 støtter komiteens flertall forslaget om at asylsøkere i arbeidsfør alder spørres om de ønsker midlertidig arbeidstillatelse. Det er viktig å gi mulighet til å komme i arbeid. Videre vil det lette prosessen at Utlendingsdirektoratet i forbindelse med intervjuet både klarlegger om vilkårene er oppfylt og gir den midlertidige tillatelsen. Dette er det eneste punktet der komiteen er delt, og Fremskrittspartiet og Høyre vil eventuelt selv framføre sine synspunkter. Komiteen er imidlertid samlet i sin enighet om å videreføre bestemmelsen om at asylsøkere med et endelig avslag som ikke iverksettes, kan få midlertidig tillatelse etter anmodning. Komiteen vil presisere at tillatelsen kun skal gjelde inntil avslaget iverksettes. For begge gruppene skal det kunne fastsettes nærmere regler ved forskrift. Vedtaksmyndighet skal fortsatt være Utlendingsdirektoratet, men det foreslås en ny bestemmelse om at direktoratet kan gi politiet myndighet til å gi tillatelse. Endringene i § 21 er i henhold til passloven, da alle barn nå må ha eget pass, og det gjelder også for reisebevis og utlendingspass. Innvilgelsesmyndigheten legges til politiet ved slik søknad for barn under 16 år. Paragraf 39 gjelder iverksetting av vedtak i andre saker enn asylsaker og saker om vern mot forfølgelse. Endringene går på at nordiske borgere eksplisitt nevnes i bestemmelsen for at de ikke skal stille dårligere enn andre utlendinger, og bestemmelsen anvendes i praksis også for dem når de har hatt opphold i riket i mer enn tre måneder. Det handler med andre ord om litt opprydding. I § 48 er det endringer for å omfatte alle grupper som skal behandles på samme måte. Det gjelder utlendinger tilknyttet diplomatiske eller lønte konsulære representasjoner i riket, deres ektefeller – og så kommer en tilføyelse: «eller samboere». Kongen bestemmer hvilke av lovens regler som gjelder, og kan gi særlig forskrift for denne gruppen. Det samme gjelder ansatte i mellomstatlige organisasjoner og personlig ansatte hos utenlandske representanter. Og her kommer tilføyelsen: «oppdragstakere for mellomstatlige organisasjoner eller konvensjonsorganer». Norge har ratifisert flere folkerettslig bindende avtaler som innebærer at det må gjøres unntak fra de generelle reglene i utlendingsverket for personer som omfattes av avtalen. Det kan i framtiden bli aktuelt å inngå flere slike avtaler, derfor er det mest hensiktsmessig å få inn en bestemmelse nå. Det blir altså et nytt tredje ledd som vil lyde: «For utlendinger som skal ha opphold i riket i forbindelse med gjennomføring av en avtale om mellomstatlig samarbeid som Norge er bundet av, gjelder bestemmelsene om innreisekontroll, pass, visum, oppholdstillatelse og arbeidstillatelse med de unntak som følger av avtalen.» Jeg ser det naturlig at denne salens medlemmer vil stemme for komiteens innstilling.