trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-11-30:
Det er vanskelig på 1 minutt å redegjøre for hva jeg egentlig vil. Jeg vil endre loven sånn at ingen kan være lenge, utover en viss tid, i Norge når de er såkalt ureturnerbare, at det går en grense for hvor lenge man kan være her. Det er helt rett, som statsråden sa, at jeg ønsker en ny vurdering der botid i Norge kan tillegges vekt – det gjøres ikke i dag. Om en er villig til å endre praksisen på dette området, er jeg åpen for det. Men når vi nå skal behandle forslaget til ny utlendingslov, kan det også være å endre loven slik at det ikke skal være forbudt å hjelpe dem som er her ulovlig. Da tenker jeg spesielt på humanitær bistand. Jeg vil gjerne komme tilbake til statsråden med mange gode råd om hvordan loven kan se ut, slik at vi kan gi en mer verdig behandling til dem som i dag lever i skjul i Norge.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-11-30:
I mai i år lagde representanten Jensen litt oppstyr i stortingssalen. Gjennom god dramaturgi fikk Fremskrittspartiet all den oppmerksomheten man ønsket rundt en asylsøker med drapsdom. Representanten Jensen ville ha svar straks på hva Regjeringen ønsket å foreta seg, og om de ønsket å handle. Jeg synes den meldingen vi har fått, St.meld. nr. 37 for 2006-2007, viser at Regjeringen tar slike situasjoner på alvor, og vi har fått en god gjennomgang. Den peker også framover når det gjelder det å ha bedre koordinering mellom etater, og den har arbeidet med retur i fokus. Det er også beskrevet hvordan man øker bevilgningene til UDI og UNE for å få en raskere saksbehandling, slik at folk får en kortere ventetid i stedet for en lang ventetid. Jeg synes den gjennomgangen vi har fått, er en god gjennomgang, og jeg er også glad for den debatten som har vært her. Både representanten Reikvam og representanten Tørresdal trekker fram det komplekse i disse sakene. Men for å gjøre innlegget mitt kort: Jeg synes meldingen viser at Regjeringen tar disse typer saker på alvor, og det er jeg glad for.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Gjennom debatten i salen i denne saken har vi fått illustrert hvilke dilemma dette feltet er spekket med. Her spriker det i absolutt alle retninger alt etter hva slags innfallsvinkel man har til spørsmålet. Fremskrittspartiet anklager meg for ikke å ta engasjementet deres på alvor. Jo, jeg tror nok Fremskrittspartiet er ærlig i sitt engasjement, men motivasjonen for å bruke den framgangsmåten som ble brukt i mai, var nok sterkt påvirket av en oppseilende valgkamp. Det tror jeg nok Per-Willy Amundsen erkjenner. Vår jobb i et spørsmål som dette er å sørge for trygghet for innbyggerne, trygghet for beboerne i mottak og hjelp til hver enkelt som har behov for vår oppfølging. Da handler det om enkeltpersoner, så det må være mulig å diskutere enkeltskjebner og på den måten se om vi kan endre både regelverket og rammene rundt personene for å sørge for større trygghet og nå de målene vi har. Fremskrittspartiet har gjennom debatten og gjennom innleggene fra Per-Willy Amundsen demonstrert i hvor stor grad det mangler konsekvens i resonnementene. På den ene siden sier de at de støtter og skal forholde seg til alle internasjonale konvensjoner Norge har inngått, og på den andre siden – i alle saker vi diskuterer på dette feltet – kommer det forslag om å bryte nettopp de internasjonale konvensjonene. Det skal bli interessant å se, når det nærmer seg neste valg, hvordan i all verden Høyre og Fremskrittspartiet skal kunne klare å bli enige om en felles plattform på dette feltet. Vil Fremskrittspartiet tape saken om å reforhandle internasjonale konvensjoner, eller vil Høyre måtte svelge det? Støtter Høyre reforhandling av internasjonale konvensjoner med Fremskrittspartiets utgangspunkt? Og det skal bli ekstra interessant å se hvordan Kristelig Folkeparti skal kunne passe inn i dette bildet.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Hadde verden vært som representanten nå beskrev, hadde jeg vært bekymret, men det er jo feil, det som sies. Køene vokser ikke, køene bygges ned. Satsingen på UDI som denne regjeringen har gjennomført i år, med 140 nye saksbehandlere, fører til at det er den forrige virkeligheten representanten nå beskriver. Etter at vi fikk iverksatt tiltakene i UDI, går køene ned. Vi er helt enige om at det er viktig å behandle saker så raskt som mulig. Det er jo derfor Regjeringen har satset mye mer på UDI enn det den forrige regjeringen gjorde. Det er derfor vi nå har greid å snu en negativ utvikling til en positiv utvikling.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Det er også feil. Jeg er enig i EMK. I motsetning til Fremskrittspartiet, som stemmer for EMK, og så er uenig i EMK, er jeg for EMK. Jeg mener EMK representerer rett politikk. Jeg mener det er helt riktig at vi ikke kan internere folk med det utgangspunktet at hvis en som er prøveløslatt fra et fengsel, er psykisk syk, kan vedkommende bare pågripes og interneres på ubestemt tid. Jeg er veldig glad for å bo i en rettsstat som ikke har den anledningen. Nå hører jeg Per-Willy Amundsen si, gang på gang, at det er andre land som gjør dette. Jeg vil med dette si til Per-Willy Amundsen: Vis meg det landet, vis meg det lukkede mottaket, så skal jeg når som helst reise sammen med ham og besøke det mottaket. Finn det fram, hvor det er hen i Europa, så skal jeg ordne flybillett. Vi kan reise sammen og besøke det. Inntil du har kommet med en slik invitasjon, tror jeg du nå avslutter den historiebeskrivelsen. Kommer du med en slik invitasjon, blir jeg med.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Hvis jeg skal begynne å reise i lag med komiteen, kan jeg være med og møte disse personene og si: Kom nå sammen med meg, samarbeid med meg, så skal vi se om ikke vi greier å skaffe de dokumentene du mangler for å reise hjem. Hvis den jugoslaviske jenta er villig til å være med meg rundt omkring, til sin ambassade, oppsøke politiet, be om reisedokumenter, og det viser seg etter en slik tur at det er helt umulig å skaffe disse reisedokumentene, vil hun jo få opphold. Det regelverket finnes jo. Basisen for at hun ikke greier å returnere, vil jeg påstå, er at hun ikke samarbeider om retur. Det er ikke et grunnlag for å få opphold i Norge. Hvis en kommer til Norge og ikke samarbeider om retur, skal en få opphold? Det må gjerne være Kristelig Folkepartis utlendingspolitikk, men det er i hvert fall ikke Regjeringens, og ikke SVs heller, slik som jeg har oppfattet det. Det er en ganske eksepsjonell utlendingspolitikk Bjørg Tørresdal gjør seg til talsmann for, men det må hun gjerne gjøre.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Vi begynner vel etter hvert å komme et stykke bort fra St.meld. nr. 37, men jeg føler likevel behov for å knytte noen kommentarer til representanten Tørresdals innlegg, der hun sier at Kristelig Folkeparti ikke er for amnesti. Det er avklarende, selv om jeg er enig med Amundsen i at eksemplene hun bruker, går på amnesti. Men Kristelig Folkeparti er ikke for amnesti fordi «noen har ikke de rette motivene for å være i landet» – for å sitere representanten Tørresdal. Det Tørresdal insisterer på, og som Kristelig Folkeparti mener, er at loven må endres, slik at de som ber om det, skal kunne få en ny vurdering. Men det er jo slik loven er i dag. Man kan når som helst fremme en omgjøringsbegjæring. Så når det gjelder alle dem som Tørresdal møter, som er her ulovlig, og som ikke har respektert utvisningsvedtaket, er loven så raus at de kan fremme en omgjøringsbegjæring. Man behøver ingen lovendring for å få til det. Det er bare å gjøre det innenfor dagens lovverk. Det Tørresdal antakeligvis må mene, er at når de fremmer omgjøringsbegjæringen, så skal den tiden de har vært her ulovlig, tale for at de skal få bli her lovlig. Det er i så fall en praksisendring. Da berører det et kjernepunkt i utlendingspolitikken, nemlig: Hvis man etter endelig avslag lever i skjul, lærer seg norsk og er her i x antall år, så har man selv gjennom ulovlig aktivitet bidratt til å gjøre oppholdet lovlig. I praksis mener jeg det er å avvikle innvandringspolitikken. Vi trenger ikke å bruke hundretalls av millioner kroner på et utlendingsdirektorat og en utlendingsnemnd som skal vurdere hvem som skal ha opphold, og hvem som ikke skal ha det, hvis det er slik at uavhengig av resultatet, kan du selv ved egenaktivitet etter et eventuelt avslag sørge for å skaffe deg ditt eget oppholdsgrunnlag. Da må vi heller bruke alle de millionene vi bruker på å ha et utlendingsdirektorat og en utlendingsnemnd, på å legge til rette for at alle som kommer hit, skal få bli. Det er lov å ha det standpunktet. Men da synes jeg man må være tydelig på det og si at Kristelig Folkeparti er et parti som mener vi skal ha fri innvandring. Og så får vi møte det som et debattgrunnlag, og ikke via et sånt snirklete resonnement, for i praksis er det som Tørresdal nå argumenterer for, fri innvandring.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Jeg har prøvd å sitte i ro veldig lenge, men føler behov for å knytte noen kommentarer til debatten. Jeg tror at noe av årsaken til at vi ikke nå har fått en bred debatt om de temaene som Dokument nr. 8-forslaget berører, er for det første at Odelstinget nylig har vedtatt disse lovene, og de som stemte for, mente det samme da som nå. For det andre blir det, som det går fram av innstillingen, lagt fram en bred samepolitisk melding – en prinsippmelding om samepolitikken – for Stortinget til våren, som gir oss muligheten til å ta debatten i bredde. Med de karakteristikkene som nå gis i salen, hvor man kaller samepolitikken for et uttrykk for «rasisme» og «apartheid», har jeg bare behov for formelt å gi uttrykk for at det ikke er Regjeringens holdning. Tvert imot mener vi at den samepolitikken som utøves nå, er den samepolitikken som skaper rettferdighet i et land der det bor to folk. Jeg må jo si at jeg sitter i salen og reflekterer over at Fremskrittspartiet sier at de nå vil bruke all sin tid og kraft på å invitere til et bredt borgerlig samarbeid etter stortingsvalget høsten 2009. Utgangspunktet for den samepolitikken som føres, er en veldig stor enighet mellom den forrige regjeringen og dagens regjering. Denne debatten har vist at Fremskrittspartiet både ønsker å si opp ILO-konvensjon nr. 169 og reforhandle Den europeiske menneskerettighetserklæringen. Hvis det defineres fra Fremskrittspartiets side som en invitt til et bredt borgerlig samarbeid i forkant av valget høsten 2009, må vi andre partiene bare stå og se på det, men det er altså et parti som kaller den politikken den forrige regjeringen stod for, for en rasistisk politikk og en politikk preget av apartheid. Det er dem man ønsker å samarbeide med. Jeg tar det til etterretning, men tar på det sterkeste avstand fra karakteristikkene.
Bjørn Sturla Odden (Fremskrittspartiet), 2007-11-30:
Den samiske befolkningen har lenge hatt de samme sosiale og demokratiske rettighetene som den øvrige befolkning. I tillegg har de gjennom reindriftsloven en rekke fordeler, for å kunne drive sin primærnæring og ta vare på språk og kultur. I Finnmark er vi stolte av den samiske befolkning og den samiske kulturen. Det er en ressurs som gir oss store muligheter på en rekke områder. De fleste samene er vanlige arbeidsomme mennesker som ønsker å klare seg selv, og som vil leve i fred og fordragelighet med den øvrige befolkning. De er oppgitt over den ressurssløsingen som skjer på Sametinget, og de merker at akademikersamenes krav om særfordeler bryter ned det gode forholdet og den gjensidige respekten som har vært mellom samer og nordmenn. Da Sametinget ble opprettet, skulle det være et rådgivende organ for samiske interesser. Det er blitt et gigantisk pengesluk, og det bruker sin økonomiske handlefrihet i en stadig kamp for mer makt og mer innflytelse. Andre interessegrupper har ingen mulighet til å fremme sine ønsker og krav på samme måte. Derfor øker forskjellsbehandlingen. Overføringene til Sametinget blir i stor grad administrert bort, og svært lite kommer den samiske befolkningen til gode. Etableringen av Sametinget satte fart i prosessen for flere særfordeler, og Finnmarkseiendommen og finnmarksloven ble innført mot befolkningens vilje. Den store motstanden fra befolkningen førte imidlertid til at kravene ble tonet ned og særfordelene pakket litt inn. Dette er forskjellsbehandling av folk i Finnmark. Kvener, finner, skoltesamer og andre minoriteter får liten støtte til å opprettholde sine språk og sin kultur i forhold til det samene får. Også nordmenn har en kultur som de ønsker å ta vare på. En nordmann med tapt skolegang får ingen erstatning, mens etniske samer får. Det finnes en rekke støtte- og etableringsordninger for samer som nordmenn ikke kan nyte godt av. Store økonomiske særfordeler blir altså gitt til en etnisk gruppe. De har egne domstoler, får egne høyskoler osv. Dette og mye mer er med på å lage misnøye og splittelse etter etniske skillelinjer. Alle må kunne forstå at det er en uholdbar utvikling. Er det mulig å snu den uretten som er gjort i Finnmark? Svaret er at det er umulig å la være. Opplyste mennesker i et moderne demokrati vil aldri akseptere en slik forskjellsbehandling. Man kan kalle det hva man vil, men det er rasisme. Lobbyvirksomhet, ensidig informasjon og misforstått minoritetsbeskyttelse har gjort at vi har et flertall som fortsatt vil opprettholde Sametinget og Finnmarkseiendommen. Det kan ta år, men vi får aldri et harmonisk samfunn i Finnmark før vi avvikler den etniske forskjellsbehandlingen som praktiseres i dag.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-30:
Etter flere år med strevsomme prosesser og krav fra store deler av befolkningen ble det i denne salen diskutert et grunnlag for Sametinget. Det var i denne salen finnmarksloven ble vedtatt. Det vakte internasjonal oppmerksomhet. Det gav anerkjennelse og styrking av demokratiet. Det var beroligende. Man kan gjerne være uenig i kurs og driftsform, men det er helt gal medisin å legge ned noe som er tilkjempet over mange år. Hvis så, vil det skape frustrasjon. Det vil skape usikkerhet, og konfliktnivået ville bli høynet. Forslagene fra Fremskrittspartiet er forkastelige. De fokuserer på det negative. Da mener jeg at det er mye mer positivt og en mer farbar vei å skape et godt liv i det som allerede eksisterer. Det ville være betryggende. Det ville være stabiliserende. Jeg vil bare avslutte med å si at som finnmarking vil jeg sammen med Sosialistisk Venstreparti heller arbeide for et godt liv på kysten, liv i to sykehus i Finnmark, et godt liv på vidda, et godt liv med finnmarksloven og et godt liv med Sametinget – i hvert fall inntil Dovre faller.
Ann-Kristin Engstad (Arbeiderpartiet), 2007-11-30:
Jeg registrerer at Fremskrittspartiet mener at man har særrettigheter på etnisk grunnlag. Forrige taler, Bjørn Odden, har gjentatte ganger brukt det mantraet at i Finnmark har man særrettigheter på etnisk grunnlag. Ikke én plass har det skjedd at man har sagt til én person: Du får ikke rettigheter, men naboen din får fordi han har samisk blod i årene. Ikke én plass har det skjedd, og det var nettopp det prinsippet man la til grunn da flertallet i denne salen innførte Finnmarkseiendommen. Man ønsket å utskille og gi rettigheter innenfor et geografisk område, ikke på etnisk grunnlag, som Fremskrittspartiet her har gitt et mantra om. Bjørn Odden sa i forrige innlegg at man lenge har hatt de samme rettigheter, men det er ikke lenge hvis man ser det i et litt videre perspektiv enn til i går. Det er ikke lenge siden norske samer ble sendt på internat fordi man ønsket å fjerne det samiske språk fra det offentlige rom. Man trenger Sametinget i dag. Sametinget gir bl.a. støtte til den samiske barnehagen i Alta, hvor samiske barn får lov til å bruke sitt morsmål når de leker med andre, likesinnede barn. Sametinget har gitt en markant styrking av samisk språk. Sametinget gir egne tilskudd til elever som velger å ta samisk i videregående skole, og det har gjort at andelen elever har økt betydelig de siste årene. Sametinget gir også av et eget utviklingsfond til næringsfattige kommuner, særlig utkantkommuner som har prøvd å omstille seg fra fiskeri de siste årene. Sametinget trengs virkelig for å styrke den samiske befolkning. Jeg reagerer faktisk når enkelte stortingsrepresentanter, f.eks. representanten fra Fremskrittspartiet Jan-Henrik Fredriksen, bruker ord som apartheid for å beskrive Finnmarkseiendommen og innføringen av den. Det er altså ikke én eneste plass at man har sagt til én person: Du får rettigheter, og naboen får ikke, fordi han ikke har etnisk samisk blod i årene. Jeg er så freidig å spørre om Fremskrittspartiets stortingsgruppe støtter Jan-Henrik Fredriksen i den bruken av vokabularet?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-06-13:
Jeg har på vegne av representantene Erna Solberg, André Oktay Dahl og meg selv gleden av å fremme forslag om innføring av minimumsstraff når man blir dømt for alvorlige straffbare handlinger tredje gang eller mer.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
På vegne av representantene Jan-Henrik Fredriksen, Jan Arild Ellingsen, Øyvind Korsberg, Tord Lien og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om å avvikle Finnmarkseiendommen – og nedlegge Sametinget.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
La meg først få starte med å gratulere regjeringspartiene med å ta et stort skritt i retning av stykkprisfinansiering. Finansieringsordningen for ressurskrevende tjenester er omlagt fra og med neste år. Det er veldig bra. Man går fra å ha et veldig komplisert og uoversiktlig system, som rammer kommunene rimelig tilfeldig, til et system som i større grad følger den enkelte bruker. Systemet har riktignok et innslagspunkt og en egenandel for den enkelte kommune, men likevel er det i prinsippet det samme som det Fremskrittspartiet alltid har jobbet for i denne sal, nemlig en stykkprisfinansiering, hvor man dekker utgiftene til den enkelte bruker. Det lover bra. Vil regjeringspartiene utvide denne ordningen til å gjelde andre typer grunnleggende tjenester, slik at det også kanskje kan gjelde f.eks. for eldre?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
Fremskrittspartiet har opp gjennom tidene, og særlig i de debattene vi har hatt i Stortinget i forbindelse med kommuneproposisjonen, fått gjennomgå fordi vi ønsker stykkprisfinansiering, fordi vi ønsker at pengene skal følge den enkelte bruker, for å sikre gode, forutsigbare rammevilkår og rettferdighet når det gjelder tjenestene. Nå har Regjeringen kommet med en omlegging av ressurskrevende tjenester, et system som begynner å ligne mer og mer på Fremskrittspartiets stykkprisfinansiering. Riktignok opererer man med et altfor høyt innslagspunkt, og dekningsgraden for staten er for lav, men i prinsippet snakker vi om et lignende system, der pengene følger den enkelte bruker. Jeg håper at det signaliserer at det blir slutt på den kritikken Fremskrittspartiet alltid har fått for stykkprisfinansieringen, for det er åpenbart at Regjeringen tenker i den retning. Har SV erkjent at et system der pengene følger den enkelte bruker, er et langt mer rettferdig og forutsigbart system?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
Kristelig Folkepartis resonnement rundt arbeidsinnvandring må åpenbart hvile på en tankekortslutning. Man legger til grunn en situasjon hvor antall eldre i befolkningen vil øke, og slik vil det forbli på langt sikt, en situasjon hvor den demografiske sammensetningen i Norge vil endres og forbli slik stabilt. Det betyr at hvis man skal bruke arbeidsinnvandring for å bøte på disse utfordringene, vil det være en arbeidsinnvandring man må gjenta gang på gang på gang, og dermed øker også behovet, når disse menneskene blir eldre, for ytterligere tjenester i deres eldre tilværelse. Man kan ikke bygge løsningene på arbeidsinnvandring her. Man må ta konsekvensen av helheten i økonomien, og så må man ikke minst bruke markedet og bruke prisingen av disse tjenestene for å få rekruttert flere inn i omsorgsyrket. Da er spørsmålet: Er det slik at Kristelig Folkeparti ønsker å presse lønningene til sykepleiere og hjelpepleiere? Er det ikke slik at ved å øke arbeidsinnvandringen av hjelpepleiere og sykepleiere, vil det de facto holde lønnsnivået nede?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
Jeg føler behov for å korrigere noen utsagn som har kommet fra denne talerstolen i løpet av dagen, særlig fra representanten Hagebakken, som prøver å fremstille Fremskrittspartiets eldresatsing, hvor vi prøver å få til en ekstra eldremilliard, som populisme. Ja, han fremstiller det nesten som om dette er et valgkamptriks. Det faller selvfølgelig på sin egen urimelighet, for dersom man går tilbake og ser på vårt alternative statsbudsjett for 2007, og for så vidt også for 2006, vil man se at vi gjør den samme type prioritering i budsjettene. Det er også litt merkelig at man prøver å fremstille øremerking av penger til eldreomsorgen som negativt. Regjeringen øremerker jo midler til barnehagesatsing. Regjeringen øremerker jo midler til barnehageutbygging. Men de vil altså ikke gjøre det i forhold til de eldre og en eldresatsing. Det virker for meg til en viss grad som dobbeltmoral når man på ett område argumenterer for å bruke virkemidler som skal tjene en gruppe, mens man på andre områder ikke gjør det. Her bør man, hvis man har så prinsipielle problemer med øremerking, gjennomføre det over hele linjen. Representanten Slagsvold Vedum fra Senterpartiet prøver å fremstille det som om Fremskrittspartiets politikk vil ramme små kommuner i distriktene. Det er totalt feil. Er det en politikk som virkelig vil sette de små kommunene ute i distriktene i stand til å gjøre den jobben som er den viktigste, ja, så er det Fremskrittspartiets politikk. Den viktigste jobben man gjør i små kommuner, som ellers rundt om i landet, er å levere gode, grunnleggende velferdstjenester. Og det gjør vi best gjennom stykkprisfinansiering, som Fremskrittspartiet har foreslått gang på gang, men som de andre partiene dessverre ikke har ført videre. I dagens sak legger man opp til en omarbeiding av hele systemet for de ressurskrevende tjenestene, noe som er bra, men jeg understreker at det faktisk er et skritt i retning av stykkprisfinansiering. Der gjør også regjeringspartiene det motsatte av det man sier. Representanten Heggø snakket om renteøkning og prøvde nesten å latterliggjøre Fremskrittspartiets politikk, som om vår politikk ville medført renteøkning. Da må jeg bare få lov til å minne om Statistisk sentralbyrås beregninger av vårt alternative statsbudsjett for inneværende år, som viser at det ville gitt en lavere renteøkning enn det vi alle ser at Regjeringens politikk medfører. Det er faktisk slik at den rentekostnaden som kommunene får, som utslag av økt rente, betyr vel så mye som eventuelle økninger i frie inntekter.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
Først til dette med overraskelsen blant ordførerne i Finnmark. Det er et faktum, og det synes jeg Regjeringen og statsråden bør ta med seg, at ordførere i Finnmark, ikke minst fra Arbeiderpartiet, føler dette som overraskende. Kanskje de så for seg noe annet i NOU-en, kanskje så de for seg noe annet i den prosessen som har vært tidligere, men faktum er at når de nå ser – og erfarer – virkningen av den politikken Regjeringen står for, virkningen av finnmarksloven osv., er det altså slik at svært mange av Arbeiderpartiets egne folk er imot finnmarksloven i dag. Så til dette med brede internasjonale avtaler som statsråden henviste til. Det er én avtale som det henvises til i forhold til Sametinget og samiske rettigheter, og det er ILO-konvensjonen nr. 169, som knapt nok kan kalles en særlig bred avtale. Det er snakk om at 17 land har tiltrådt denne, og ingen andre enn Norge blant de landene der det bor samer – altså Norge, Sverige, Finland og Russland – har tiltrådt den konvensjonen. Hvordan kan statsråden hevde at dette er brede, internasjonale avtaler?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
Jeg prøver å oppfordre statsråden til å sette seg ned og lese litt i media, i aviser fra Finnmark. Da vil han kanskje se at situasjonen er litt annerledes enn det han prøver å fremstille den som. Den er tvert imot snarere slik at ordførere i Finnmark, ikke minst fra Arbeiderpartiet, føler at dette er vedtak som er presset nedover hodet på dem, særlig når det er konsultasjoner i forkant av en høring blant kommunene. Men tilbake til dette med internasjonale konvensjoner. Kan statsråden henvise til noe sted i de internasjonale konvensjonene som Norge har tiltrådt, med unntak av ILO-konvensjon nr. 169, som danner grunnlag for at vi skal ha en etnisk basert sammensatt valgt forsamling av samer i Norge? Dette er noe som opprinnelig var påtenkt og tiltenkt indianere i Sør-Amerika. Det var ikke tiltenkt samer i Norge, for å ta det som utgangspunkt. Da blir det litt merkelig at man henviser til alle andre konvensjoner. Gi meg ett eksempel på en konvensjon som begrunner Sametinget i Norge.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
Det er bra å konstatere at Fremskrittspartiet og statsråden i hvert fall på to punkter er enige: at man ikke skal forhaste seg med å fjerne overgangsordningen, og at man bør ta seg skikkelig god tid for å vurdere arbeidsinnvandring ut fra alle synspunkter før man trekker noen konklusjoner. Det er Fremskrittspartiet veldig enig med statsråden i. Men så har jeg lyst til å utfordre statsråden med hensyn til å være konkret og ærlig. Hvis man velger å se bort fra markedsmekanismene og bruker en storstilt arbeidsinnvandring – som jeg tror er begrepet statsråden har brukt tidligere – for å dekke behovet innenfor pleie- og omsorgsyrkene i framtiden, kan statsråden være ærlig på det og vedgå at det også vil bety lavere lønnsøkninger for hjelpepleiere og sykepleiere i fremtiden?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-13:
For å ta det siste først: Arild Stokkan-Grande etterlyser vårt alternativ. Det har jeg jo nettopp gjort rede for. Vi tror på markedsmekanismene. Vi ønsker å la markedsmekanismene fungere. Det vil bety at flere vil jobbe i omsorgssektoren i fremtiden, og til høyere lønninger. Slik fungerer markedet hvis vi lar det fungere. Men så – til representanten Bent Høie – må vi gjøre andre ting samtidig, og det handler om å redusere omfanget av offentlig sektor, slik at vi ikke binder opp for mye av vår arbeidsstyrke i offentlig sektor. Der er Fremskrittspartiet og Høyre skjønt enige. Samtidig kan vi gjennom å åpne i langt større grad for private helse- og omsorgstilbud møte utfordringen på det området. Ny teknologi vil i fremtiden selvfølgelig gjøre seg gjeldende innenfor pleie og omsorg, som det gjør på alle andre områder – noe som kanskje betyr at i takt med høyere prising av arbeidskraft vil også arbeidsintensiviteten innenfor pleie og omsorg bli lavere. Det er mange muligheter her. Poenget er at å slå fast i utgangspunktet at vi trenger arbeidsinnvandring – massiv sådan – fra land utenfor Europa, på tross av at vi snart har en halv milliard mennesker å hente arbeidskraft fra innenfor EU/EØS-området, å bare slå det fast uten videre uten å tenke på konsekvensene av det på lang sikt, det er hva jeg vil kalle uansvarlig politikk. En slik ny politikk vil være ikke-reversibel, og den kan ha store konsekvenser for samfunnet. Derfor er det viktig at man setter seg ned og tenker nøye igjennom dette og, ikke minst, lytter til kritiske økonomer som mener at her er det mye fusk i faget, og at her bør man tenke seg nøye om før man implementerer nye politiske virkemidler. For det er et faktum, som jeg sa i stad, at antall eldre i Norge kommer til å utgjøre en større del av befolkningen på lang sikt. Det er ikke en kortsiktig affære. Det kommer til å forbli sånn over lengre tid. Da vil arbeidsinnvandring kun løse problemet midlertidig, for når den generasjonen man henter inn som arbeidsinnvandrere for å bøte på utfordringene i helse- og omsorgsyrkene, blir gamle, må vi hente inn nye, som igjen vil kreve pleie og omsorg. Så det er bare å utsette problemet. Og mens man utsetter problemet, vil problemet vokse seg større. Det er ikke en fornuftig politikk. Det mener i hvert fall ikke Fremskrittspartiet. Dette bør man gå grundig igjennom og se på konsekvensene av før man kommer med lettvinte løsninger på store utfordringer i fremtiden.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
I de tre regjeringspartiene er vi opptatt av å se folk og se på om de løsningene som vi kommer med, er tilpasset den virkeligheten som er ute. Vi har et pragmatisk forhold til politikk for nettopp å løse de utfordringene vi står overfor. Vi så at ordningen for ressurskrevende tjenester ikke var god nok. For å finne en god løsning, la vi inn mer midler, 425 mill. kr, og vi la inn et forutsigbart system. Vi mener at det var klokt og riktig i forhold til den spesielle gruppen, der én enkeltperson kan slå ut et helt kommunebudsjett. Det er viktig med forutsigbarhet for kommunene, slik at hvis de flytter en sterkt multihandikappet til sin kommune, vet de hvilke midler de får. Jeg mener det var klokt og riktig at vi gjorde den endringen. Men dette er ikke noe tegn på at vi ønsker stykkprisfinansiering. Vi ser på hvert område, vi tenker praktisk og klokt. Jeg synes vi har kommet fram til en god løsning som sikrer den enkelte person, men også gir større forutsigbarhet for de kommunene som har mange tunge brukere.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
I valgkampen for fire år siden gikk Høyre til valg med slagordet: Mer igjen for pengene. Man fokuserte veldig på effektivisering, rasjonalisering, kommunesammenslåinger, store prosesser som gjaldt det strukturelle. Nå i år har Høyre gått med på veldig mange av de samme merknadene som flertallet har. Det er jeg glad for. Jeg tror at Høyre også har sett at den linjen de førte, spesielt de første årene de satt i regjering, var feilslått og skapte mange konflikter og få resultater. Da vi overtok regjeringsmakten, var det et helt annet økonomisk opplegg som lå fra Bondevik-regjeringen, enn det som vi vedtok. Vi plusset på over 4 milliarder kr i vårt opplegg i Stortinget, og vi fikk i fjor et kjempeløft i kommuneopplegget, med over 6 milliarder kr når summene ble summert opp. Så det var et taktskifte etter stortingsvalget, og det tror jeg alle kan se hvis de ønsker å se.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
Denne regjeringen har latt kommunene beholde skatteveksten, nettopp fordi vi synes det er så viktig at kommunene får en vekst, og at de kan utføre de viktige oppgavene de har. Derfor har de fått beholde skatteveksten. Man kunne valgt å gjøre det motsatte, men vi har takket være politisk vilje ikke gjort det, for vi ønsker å styrke fellesskapet. Så har vi i tillegg valgt å øke rammeoverføringene til kommunal sektor. Det ligger også inne i årets kommuneproposisjon at man ønsker å satse mer på å øke rammeoverføringene, nettopp for at man skal få en god fordelingsvirkning, slik at alle kommunene skal få del i velstandsveksten, ikke kun de med skattesterke innbyggere. Så i sum har vi gjort to ting: Vi har økt rammeoverføringene, og så har vi latt kommunal sektor beholde skatteveksten. Det er et politisk valg som må tas, og det har vi gjort, fordi vi ønsker å styrke velferden. Det ser vi resultatene av i dag, og det er jeg glad for at Kristelig Folkeparti også ser er en god og fornuftig politikk.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
I Norge har vi en lang tradisjon for utjevning, og vi har hatt en vilje til å bruke politikk for å utjevne forskjeller. I innlegget sitt sier representanten Thomsen at dagens system fører til for stor omfordeling mellom kommunene. Thomsen tar altså til orde for det motsatte av utjevning. Forstod jeg Thomsen rett i det han sa, at han mener det er feil at det er en utjevning mellom kommunene i Norge, slik at man får noenlunde det samme tjenestetilbudet i hele landet? Synes Thomsen det hadde vært bedre hvis f.eks. alle Akershus-kommunene hadde hatt mer skattevekst, mens andre kommuner hadde fått kutt i sine velferdstilbud? Er det altså det motsatte av utjevning Thomsen tar til orde for? Synes han det er galt med omfordeling, og mener han at de som har mye fra før, skal få enda mer? Er det det som er Fremskrittspartiets svar på kommunenes utfordringer?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
At Norge går over styr, var jo en underlig bemerkning, men jeg tar gjerne ansvaret for det «styret» som er i ferd med å skje i kommunal sektor, og som er veldig bra. Vi har hatt to gode kommuneopplegg siden vi fikk makten, og jeg er stolt over det vi har fått til. Vi i regjeringspartiene har tro på utjevning og modernisering – Høyre kan tydeligvis ikke ha det. Vi har et ønske om å ha bredbåndsdekning i hele landet. I innstillingen ønsker ikke Høyre å satse på bredbånd, av en eller annen merkelig grunn som jeg ønsker å få svar på nå. De ønsker ikke å gå inn i de bredbåndsmerknadene vi har i forhold til å sørge for at alle uansett bosted skal ha bredbåndsdekning. Det er noe av det viktigste man kan gjøre, nettopp for å modernisere offentlig sektor og gi mulighet til vekst og utvikling i alle deler av landet, som jeg trodde Høyre også var enig i. Det undrer meg at Høyre, som hadde en distriktsprofil en gang i tiden, ikke ønsker å være med på den bredbåndssatsingen som denne Regjeringen har.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
I kommuneproposisjonen for fire år siden kom ordningen med kompensasjon for ressurskrevende brukere. Så svekket den forrige regjeringen ordningen da de gikk av, og nå retter vi opp, slik at ordningen blir sterkere enn den var tidligere. Vi legger inn 425 mill. kr. Det gir mer frie midler. Det må du ta med i historieskrivingen din når du sier at det ikke blir mer i frie midler til kommunesektoren. Så vil jeg komme med en liten korreksjon til til historieskrivingen til Kristelig Folkeparti, og jeg vil lese ordene fra Kristelig Folkepartis egen ordfører i Tysnes: «Eg har store problem med å forsvara mykje av det regjeringa driv på med. Ein kan ikkje halda fram som ordførar når ein ikkje kan forsvara si eiga regjering.» Han sa videre: «Distriktspolitikken, samferdselspolitikken og alt som er knytt til kommuneøkonomien gjer meg ille til mote.» Mener representanten Tørresdal at Kristelig Folkepartis egne ordførere gav et vrengebilde av situasjonen da dere hadde makten, eller mener representanten Tørresdal nå at de gav et rett bilde, at det er bra at det har skjedd en endring i kommuneøkonomien, og at det igjen er mulig å drive en god omsorg og få en god skolepolitikk rundt omkring i hele landet?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
Jeg deler representanten Lysklætts bekymringer for flyttestrømmer, at noen kommuner på grunn av skatteinngang får en dårligere mulighet til å ha et godt tjenestetilbud enn andre kommuner. Derfor ønsker vi omfordeling. Så jeg deler de vurderingene. Men det som da undrer meg, er at når representanten Lysklætt kommer med den betenkningen i sitt innlegg, fremmer hun i samme innstilling et forslag som vil ha akkurat motsatt effekt av det Lysklætt snakker for, nettopp at kommunenes andel av selskapsskatten skal økes til 4,25 pst., når vi vet hvilket utslag det vil gi. Det vil føre til at nesten all vekst i kommunal sektor kommer til de store byene med høy skatteinngang og store bedrifter, og ingen vekst kommer f.eks. til store deler av Finnmark, Hedmark og andre områder der det ikke er så sterkt næringsgrunnlag. Er det ikke da en inkonsekvens når representanten Lysklætt snakker for de skattesvake kommunene i første omgang, og for distriktene i annen omgang, men senere i dag kommer til å stemme for et forslag som gir de samme kommunene mindre inntekter? Så jeg oppfordrer Venstre til å skifte standpunkt i løpet av dagen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
Etter å ha fulgt med på denne debatten her, blir jeg optimist på de rød-grønnes vegne. Det har jo vært en rekke med det jeg vil definere som overivrige Høyre-representanter på talerstolen, spesielt den siste, som snakket om å bite seg fast i forskjellige typer skrivebord rundt omkring her i landet, og man beskriver hvor fantastisk alt var under regjeringen Bondevik II, at ordførerne jublet og alt var bare lykke og såre vel. Hvis det er virkelighetsoppfatningen til Høyre, ønsker jeg dere lykke til i valgkampen. Jeg ønsker dere lykke til i møte med virkeligheten i de lokale debattene rundt omkring i hele landet. Jeg tror dere kommer til å gå på en kjempesmell hvis dere fortsetter med den samme retorikken som her i salen. Ingen vil forstå dere. Alle vil si at der sitter de i sitt hus inne i Oslo og tror de forstår virkeligheten. Jeg har en anbefaling: Kom dere ut, snakk med folk, se på hvilken virkelighetsendring det har vært i løpet av de siste to årene, takket være at vi har fått en ny retning og vilje til å prioritere annerledes, vilje til å prioritere fellesskap framfor skattelette. Det tror jeg alle som ser, ser. Så på en måte håper jeg at dere fortsetter slik, for det gjør at dere kommer til å tape valget. Så er det innretningen av selskapsskatten. Jeg undrer meg over at f.eks. representanten Starheim fra Sogn og Fjordane er en virkelig hard forkjemper for at en skal øke kommunenes andel av selskapsskatten, på bekostning av andre inntekter til kommunal sektor. For det er det som kommer til å skje. Hvordan vil det slå ut for Sogn og Fjordane? Jo, Sogn og Fjordane kommer garantert til å tape på det, kommune etter kommune, distriktskommune etter distriktskommune kommer til å tape på det. Så jeg ønsker Starheim lykke til i valgkampen i Sogn og Fjordane med å forsvare at han skal ta penger ut fra kommunene i Sogn og Fjordane og flytte dem til Oslo, Stavanger, Bærum og andre kommuner som i utgangspunktet har kommet veldig godt ut av det løftet som denne regjeringen har gjennomført. Og når finanspolitisk talsperson i denne debatten fra Høyre kommer inn i salen, tar det helt av. 20 milliarder kr er relativt mye penger, så han bør stikke fingeren i jorda og se at det er et reelt løft. Når han sier at det ikke er gjort noen ting på omsorg, når vi sannsynligvis i løpet av året klarer å få til 7 800 flere årsverk innenfor omsorgssektoren enn det var for tre år siden, er det noe underlig. Og vi klarte i fjor å få på plass 16 100 barnehageplasser, en enorm utbygging som vi aldri har sett maken til. Jeg kan ikke forstå at en person som har respekt for seg selv, går inn og kommer med en masse lettvintheter, og ikke kaller dette en reell endring. Jeg tror at hvis Høyre fortsetter på den måten, taper de valget, og det er jeg glad for.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2007-06-13:
Først til representanten Høie, som sier at vi ikke er opptatt av kvalitetsutvikling og de utfordringene kommunene står overfor. Det er direkte feil. En av de tingene vi har omtalt grundig i innstillingen, på sidene 21 og 22, er jo nettopp kvalitetskommuneprosjektet – hvordan vi kan utvikle kommunal sektor, og hvordan vi gjennom samarbeid mellom arbeidstaker og arbeidsgiver kan sørge for at vi holder folk lenger i arbeidslivet. Vi har en grundig merknad om det i innstillingen. Representanten Løite holdt på vegne av regjeringsfraksjonen innlegg om nettopp viktigheten av en god arbeidsgiverpolitikk. Så til Fremskrittspartiet og at vi gir en feil framstilling av virkeligheten. De sier at deres forslag om at man skal øke selskapsskatten, kommunens andel, til 4,25 pst., og at man skal beholde en større del av skattøren i kommunene – som er et forslag Høyre og Fremskrittspartiet står sammen om – ikke vil ha negativ distriktseffekt. Det er direkte misvisende. Det er ingen tvil om at hvis vi hadde gjort de grepene som Fremskrittspartiet og Høyre tar til orde for, er det mange kommuner som ville tapt, og noen som ville vunnet. Hvilke ville tapt? Jo, de kommunene der det er mange som har lav inntekt, der man har et svakt næringsgrunnlag. De som hadde vunnet, var de kommunene som har høye inntekter, og der det er et bredt næringsgrunnlag. Så er det bare å tenke selv: Er det i byene eller i distriktene? Så det er ingen tvil om at den politikken vi står for i forhold til utjevning, er den motsatte av den Høyre og Fremskrittspartiet står for, for de ønsker å flytte ressurser fra distriktene til mer sentrale områder av landet.
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Representanten Trygve Slagsvold Vedum har gjort historieforfalskning til en sport. Han starter konsekvent historieskrivingen i 2006 når det gjelder kommunenes økonomi. Regjeringens beregningsutvalg har flere ganger slått fast at endringen i kommunenes økonomiutvikling skjedde i 2004, og hovedårsaken til dette er høyere skatteinngang. De forklarer også utviklingen i 2006 og 2005 på samme måte. Statsråd Åslaug Haga svarte i januar 2006 på spørsmål fra meg at 2004 var året med historisk vekst i kommunenes økonomi. Man må tilbake til 1997 for å finne en tilsvarende vekst. Årsaken den gangen også var at økonomien ble snudd. Slagsvold Vedum prøver i sitt innlegg å gi en framstilling av at også denne utviklingen skyldes at det var regjeringsskifte høsten 2005. Det har Regjeringens eget beregningsutvalg bevist er feil. Hva er det representanten Slagsvold Vedum vet, som Regjeringens beregningsutvalg ikke vet i denne saken?
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Det å ha åpenhet og konkurranse dreier seg bl.a. om at samfunnet som helhet får innsikt i det som kommunen driver med. Det at en ikke har f.eks. åpne anbud, lave grenser for åpne anbud, legger til rette for en kultur der bekjentskap og vennskap er førende for hvem som får gjort jobber for kommunen. En må være klar over at rundt omkring i landet er det veldig ofte kommunen som er den største oppdragsgiveren, og er det slik at én eller to personer i kommunen avgjør store oppdrag for enkeltbedrifter, er det stor fare for at vennskap og bekjentskap er det som blir førende. Derfor har Høyre fremmet en rekke forslag sammen med opposisjonspartiene, som gjør det mulig for andre bedrifter, for samfunnet som helhet og for media å ha innsikt i disse prosessene. Vi er svært skuffet over at Regjeringen ikke er villig til å støtte disse forslagene.
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Overføringene fra staten sammenhengende fra 2001 og videre har stort sett vært preget av at staten har bidratt med det som kreves for å holde den demokratiske utviklingen. Det som har gjort kommunene i stand til å øke kvaliteten på sine tjenestetilbud fra og med 2004, er de økte skatteinntektene. Det betyr at det kommuneopplegget som Åslaug Haga har lagt fram for i år og for neste år, kan sammenliknes veldig godt med det kommuneopplegget som Erna Solberg la fram i alle sine fire år som statsråd. Den eneste forskjellen var at da Høyre overtok i 2001, var landets økonomi skakkjørt av Jens Stoltenberg. Jens Stoltenberg har nå god drahjelp fra Kristin Halvorsen til igjen å sette landet over styr.
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Det må bero på en misforståelse, for i det kapitlet skriver Høyre innledningsvis at vi viser til våre merknader til revidert nasjonalbudsjett. Dette er et spørsmål som behandles i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, og der støtter Høyre satsingen på bredbånd. Det som er spesielt, er jo at vi nå er i en situasjon der debatten så langt har vært preget av at regjeringspartiene gir en rosenrød framstilling av situasjonen i Kommune-Norge. Vi er enig i at Kommune-Norge har hatt en god økonomisk utvikling siden 2004, men situasjonen i Kommune-Norge er ikke rosenrød. Mange kommuner opplever store, nye utfordringer. Det er ganske bemerkelsesverdig at ingen representanter fra regjeringspartiene til nå har vært villige til å peke på kommunenes nye utfordringer, som er et resultat av Regjeringens manglende politikk for å møte utfordringer knyttet til arbeidsmarkedssituasjonen, utfordringer knyttet til utviklingen på renter, og utfordringer knyttet til bedring av kvaliteten i skolen og i omsorgstjenesten.
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Statsråden sa i sitt innlegg at vi nå har hatt to år med vekst i kommunenes økonomi og er på vei inn i det tredje. Igjen velger statsråden å se bort fra sine egne dokumenter som viser de hyggelige tallene. Det bør være hyggelige tall for en statsråd som har ansvar for kommunesektoren, at veksten i kommunenes inntekter ikke bare er to år gammel, men faktisk fire år gammel. Det er ganske rart at statsråden ikke velger å gi en korrekt framstilling, som en av og til er nødt til å gjøre når en blir konfrontert med konkrete spørsmål og da også refererer til sitt eget tekniske beregningsutvalg. Nå er det jo slik at statsråden og jeg har møttes i denne salen nå jevnlig i to år for å diskutere hvordan utviklingen i kommunenes økonomi har vært. Mange vil gjerne hevde at vi bør slutte å møtes på denne måten! Jeg vil komme med en utstrakt hånd, fordi representanten Rolf Reikvam i dag hadde et innlegg som etter min oppfatning gav en realistisk framstilling av situasjonen. Var det noe i det innlegget som statsråden var uenig i?
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Dette har på mange måter blitt en litt tilbakeskuende debatt, fordi enkelte av regjeringspartienes medlemmer rett og slett ikke klarer å høre på en korrekt framstilling av utviklingen i Kommune-Norge. Derfor vil jeg igjen trekke fram representanten Rolf Reikvams innlegg som et innlegg som jeg tror gir en framstilling alle egentlig burde kunne slutte seg til, men gjør en det, ville selvfølgelig Tore Hagebakkens innlegg vært umulig å holde. Og det hadde ikke vært noe særlig hyggelig fram mot en valgkamp der en har bestemt seg for å framføre det samme budskapet som en gjorde for to år siden. Jeg tror det er et budskap som ikke vil falle i noe særlig god jord, for situasjonen i Kommune-Norge er ikke på noen som helst måte så rosenrød som enkelte her vil ha det til. Jeg er bekymret over at regjeringspartiene nå har gjennomført en debatt om kommuneøkonomien i 2008 uten at noen av representantene har berørt de sentrale utfordringene kommunene står overfor neste år. Det lover ikke godt. Det lover ikke godt at ingen fra regjeringspartiene har trukket fram de betydelige utfordringene Kommune-Norge står overfor når det gjelder å få tak i mennesker til å utføre de viktigste oppgavene. Skal vi gi en god omsorg med kvalitet og kunnskap, har Kommune-Norge store utfordringer med å få tak i nok kvalifisert personell. Altfor mange som i dag jobber innenfor omsorgstjenesten, er ufaglærte og jobber i deltidsstillinger. Det er spesielt at ingen fra regjeringspartiene har trukket fram de utfordringene Kommune-Norge står overfor nå, knyttet til at renteutviklingen er i ferd med å spise opp store deler av den veksten som det ikke er nødvendig å si noe om, for den er i hvert fall godt nok utbrodert i deres innlegg – ingen medisin for hvordan den utviklingen skal stoppes. Og ingen fra regjeringspartiene har snakket om hvordan en kan bidra på andre måter enn gjennom økonomien til å hjelpe kommunene til å løfte kvaliteten i skolen, til å møte de enorme utfordringene som skolen nå står overfor, med å få tak i nye, kvalifiserte og engasjerte lærere, som skaper en skole der folk går ut med kunnskap. Det er det disse tre partiene kommer til å tape årets valg på. De er ikke lenger en del av virkeligheten. De lever på sin egen rosa sky.
Bent Høie (Høyre), 2007-06-13:
Jeg tror det er stor enighet om virkelighetsbeskrivelsen. Vi møter store utfordringer, i og med at vi på mange måter har tatt ut mange av de mulighetene vi hadde til å få arbeidsinnvandring fra EØS-området. Norge har vært dyktig til det. Vi hadde et historisk fortrinn gjennom at vi lenge hadde hatt sesongarbeidsinnvandring, som har hjulpet oss i den situasjonen. Utfordringen nå er imidlertid at vi møter sterkere konkurranse når det gjelder arbeidskraft. Norge er i den situasjon, i motsetning til stort sett alle andre land i Europa, at vi har tatt ut vår hjemlige arbeidskraftreserve gjennom at vi, heldigvis, har en historisk lav ledighet, og at vi, heldigvis, stort sett har en stor andel av kvinnene i arbeid. Det gjør at hvis vi ikke nå tar riktige grep på dette området, kan Norge sakke akterut i en situasjon der det ellers er stor internasjonal vekst. Vil vi oppleve at Regjeringen kommer til Stortinget med noen av disse forslagene nå, enten i utlendingsloven eller fortløpende i løpet av høsten, eller må vi vente til 2008 og risikere nedgangstider før disse forslagene blir fremmet?