Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2010-06-09:
Som saksordføreren nettopp sa, er det stor enighet om at dette er en veldig viktig sak, fordi det på svært mange områder i vårt land er slik at det er mange som er utsatt for både flom- og skredfare, og fordi de klimaendringene vi har sett tydelige eksempler på også i Norge, kan medføre det som kalles ekstremvær og dermed enda større fare for flom og skred. Riksrevisjonens undersøkelse viser – og understreker alvoret – at det bor mer enn 72 000 mennesker og er over 24 000 husstander i områder som betegnes som aktsomhetsområder for stein- og snøskred. Kartleggingen viser også at 22 000 mennesker kan være utsatt for 200-årsflom der de nå er bosatt. Dette er selvfølgelig veldig alvorlige opplysninger for Stortinget; det må tas på det største alvor. Dette er noe Stortinget og andre ansvarlige instanser må være svært opptatt av, fordi det hele tiden må fokuseres på tiltak som kan redusere risikoen for tap av menneskeliv og andre verdier. Riksrevisjonens undersøkelse er gjennomført i perioden oktober 2008–august 2009, og målet med undersøkelsen har vært å vurdere i hvor stor grad Olje- og energidepartementet og Miljøverndepartementet med underliggende etater ivaretar Stortingets vedtak, forutsetninger og nasjonale målsettinger om å forebygge nettopp flom og skred. Riksrevisjonens rapport tar utgangspunkt i problemstillinger knyttet til hvilke kartlegginger av flom- og skredfare som er gjennomført, og hvordan de blir formidlet til og benyttet av kommunene. Videre reises det spørsmål om hvordan myndighetene på ulike nivåer sørger for at de nasjonale målsettingene på flom- og skredfareområdet blir fulgt opp. Undersøkelsen er basert på kartanalyser, spørreundersøkelser og intervjuer, og det er gjennomført en dokumentanalyse av sentrale stortingsdokumenter. Fra 1. januar 2009 har Norges vassdrags- og energidirektorat, som er en etat under Olje- og energidepartementet, fått ansvaret når det gjelder flom- og skredarbeidet. Jeg vil si, i tråd med det som saksordføreren sa, at det er bra at man har samlet ansvaret for dette, slik man nå har gjort. Men så kommer man til det som det er en smule uenighet om, og som jeg vil kommentere på denne måten: Det er jo ikke noen uenighet i komiteen knyttet til at små kommuner kan ha problemer med å håndtere dette. Det som er viktig når vi har den kommunestrukturen vi har, og når vi snakker om dette alvorlige temaet her i stortingssalen, er at de statlige organene klarer å følge de små kommunene tettere opp. Det finnes flere eksempler på at det faktisk ikke skjer. Jeg mener at både Riksrevisjonens rapport og vi i vår innstilling og her i stortingssalen nå setter fingeren på akkurat dette. Diskusjonen om kommunestrukturen ligger der den ligger, slik som representanten Foss skisserte. Heller ikke jeg tar den opp her nå. Vi vil ikke ha den diskusjonen nå, for den diskusjonen har selvfølgelig også mange andre dimensjoner knyttet til seg. Men i vår sammenheng her nå, med den kommunestrukturen som ligger der, er det viktig å peke på den erkjennelsen at små kommuner har problemer med å håndtere det. Ikke desto mindre må de statlige miljøer og organisasjoner som har ansvaret for dette, gå tettere inn i det overfor kommunene. Og når det skjer ting som må følges opp – skred eller andre ting – må ikke de statlige organene kunne si at dette er kommunenes ansvar, så dette holder vi oss unna før vi blir spurt. De bør faktisk være mer aktive overfor kommunene, hjelpe til fra dag én, slik at kommunene ikke blir stående alene med dette store ansvaret. Det er det jeg synes det er viktig å få sagt også fra regjeringsfraksjonens side. Vi er enstemmige, som det sies, og vi understreker alvoret i denne saken. Og det er helt nødvendig og viktig at regjeringen følger det med årvåkenhet.