Borghild Tenden (Venstre), 2010-06-17:
Jeg vil først takke saksordføreren for en grundig redegjørelse. På sett og vis diskuterer vi i dag kanskje det som er den aller viktigste saken i hele år, nemlig forvaltningen av vår felles formue gjennom Statens pensjonsfond, om hvordan vi sikrer en bærekraftig avkastning over tid, slik at vi sikrer både fremtidens pensjoner og den mer statsfinansielle stabiliteten. Norge er et heldig stilt land. Mens landene rundt oss gjennomfører til dels betydelige kutt for å løse egne gjeldsproblemer og forpliktelser, sitter vi nærmest og teller pengene på kontoen. Med en formue tilsvarende 570 000 kr per innbygger i Statens pensjonsfond, er vi i en utrolig gunstig situasjon. Det kan vi være både glade for og stolte over – spesielt stolte over at vi har klart å forvalte denne formuen på en god måte, både økonomisk og etisk. Samtidig er det viktig at vi ikke tar forvaltningen for gitt. Jeg er overbevist om at den brede oppslutningen omkring forvaltningen av vår felles formue er nært knyttet til at det er stor åpenhet rundt alle sider av forvaltningen, både når det gjelder de etiske sidene av ulike investeringer, og når det gjelder åpenhet i lønns- og bonusavtaler for dem som er satt til å forvalte fondet. Så er det selvfølgelig slik at vi er litt uenige om avkastningen skal brukes litt mer slik eller slik, eller om organiseringen skal være i ett eller flere fond. Dette er viktige diskusjoner, men det viktigste er, tross alt, at det er stor enighet i denne sal om de store linjene. Vi har lagt bak oss to rimelig turbulente år for Statens pensjonsfond. De store tapene i 2008 er snudd til en tilsvarende stor gevinst i 2009. Mye tyder på at det også i de kommende årene vil bli store svingninger i resultatene, men at det over år er riktig å holde fast ved fondets langsiktige investeringsstrategi. Dette vises også igjen i anslagene om at forventede årlige realavkastninger de kommende årene vil være på om lag 4,4 pst., selv om dette selvfølgelig er usikre anslag. Et par ting til slutt: Vi hadde en grundig diskusjon for ett år siden om revisjon av Norges Bank, og dermed også av Norges Banks forvaltning av Statens pensjonsfond. Som kjent foreslo Venstre at revisjonen burde utføres av Riksrevisjonen, noe Riksrevisjonen ønsket selv. Dette fikk ikke flertall, og jeg skal ikke ta omkamp om det nå. Vi får la den nye ordningen med ekstern revisjon få virke en tid før vi tar en ny evaluering, men jeg håper at dette vil være tilstrekkelig, slik at Stortinget kan få økte muligheter til å ivareta sin kontrollfunksjon av om forvaltningen av Statens pensjonsfond er i tråd med de retningslinjer som Stortinget selv har lagt. Som det fremgår av merknaden i innstillingen, mener Venstre at det bør opprettes et eget fond og et eget forvaltningsmiljø når det gjelder å følge opp investeringsprogrammet rettet mot miljøvennlige eiendeler eller teknologi som forventes å gi en klar miljøgevinst. Vi tror at dette vil gi bedre resultat, for det er en åpenbar motstand mot å forvalte øremerkede investeringer i bl.a. Norges Bank. Jeg klarer ikke helt å dy meg for å polemisere litt helt til slutt. Det er åpenbart helt greit – og det har Venstres helhjertede støtte – at vi skal lage et investeringsprogram rettet mot miljøvennlige eiendeler eller teknologi under Statens pensjonsfond. Men når Venstre foreslår, som vi gjorde tirsdag denne uken, at vi skal innrette de norske avskrivningsreglene på samme måte, er dette ifølge finansministeren helt feil tenkt. For Venstre er det viktig at vi stimulerer til mer miljøvennlig teknologi på alle områder, både gjennom investeringer gjennom Statens pensjonsfond, gjennom tilskuddsordninger over statsbudsjettet og gjennom skattesystemet.