Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2011-12-01:
Komiteen har hatt til behandling Dokument 8:169 for 2010–2011 fra representantene Horne, Thomsen og Korsberg om å overføre fylkesnemndenes oppgaver for barnevern og sosiale saker til de ordinære domstolene. Som saksordfører gir jeg en kort oversikt over komiteens innstilling og regner for øvrig med at partiene gjør rede for sitt syn, i den grad de føler behov for det. Forslagsstillerne er opptatt av at sakene og vedtakene som fylkesnemndene behandler, er svært alvorlige og har store konsekvenser for de ulike klientenes liv. Forslagsstillerne mener barns og foreldres rettssikkerhet kan styrkes ved at barnevernssaker og sosiale saker føres for det ordinære rettsapparatet, bl.a. fordi det vil heve statusen på hele prosessen, og sakene vil likebehandles i større grad. Komiteen deler forslagsstillernes syn på at disse sakene er alvorlige og viktige saker. Fylkesnemndene behandler tvangssaker etter barnevernsloven og sosialtjenesteloven. Det er altså snakk om saker som involverer barn og voksne i veldig krevende livssituasjoner. Komiteen deler også forslagsstillernes syn på barns og foreldres rettssikkerhet som et avgjørende hensyn i denne sammenhengen. Komiteen understreker i innstillingen at det er avgjørende at alle parter opplever respekt, og at rettssikkerhetsprinsippene følges i barnevernssaker. Da fylkesnemndene ble opprettet i 1993, var intensjonen nettopp å styrke rettssikkerheten for barn og foreldre ved å etablere et organ som var uavhengig og frittstående. Det var også viktig at nemndene kombinerte juridisk og faglig innsikt og lekmannsskjønn. Statsråden peker i sin uttalelse til forslaget på at fylkesnemndene har eksistert i snart 19 år, og at statsråden mener erfaringene med og evalueringer av ordningen har vært og er gode. Statsråden framfører også i sitt svarbrev en rekke argumenter for videreføring av fylkesnemndene. Nemndene har opparbeidet seg bred erfaring og særskilt kompetanse på barnevernsområdet. Nemndsystemet har vist seg fleksibelt og godt tilpasset disse helt spesielle sakene. De ordinære domstolene besitter ikke den spesialkunnskapen om barns oppvekst og behov samt kjennskap til de verdikonflikter som ofte oppstår i vanskelige barnevernssaker, som fylkesnemndene har opparbeidet seg. Fristene i barnevernsloven er dessuten korte, og det vil være krevende for de ordinære domstolene å behandle disse sakene på så kort tid. Komiteen viser i innstillingen til at det fra tid til annen også kommer fram kritikk mot fylkesnemndene, og en samlet komité understreker behovet for stadig diskusjon om rettssikkerhet og kvalitet i behandlingen av saker av så stor betydning for enkeltmennesker og familier. Jeg vil understreke at den type diskusjoner bør vi egentlig aldri bli ferdig med, og jeg tror det er god grunn til å videreføre diskusjonene om hvordan det systemet vi i dag har – selv om vi ønsker å beholde det – kan videreutvikles og forbedres for at partenes rettssikkerhet skal ivaretas både formelt og reelt. Komiteen viser til at statsråden i sitt brev også medgir at saksbehandlingstiden i mange av sakene er lenger enn ønskelig, og at per i dag er ventetiden i fylkesnemndene for lang i mange saker. Komiteens flertall mener det er uholdbart at kapasitetsmangel eller andre problemer gjør at vanskelige situasjoner forlenges, og at det dermed skapes ytterligere utfordringer for sårbare mennesker. Dette er en av altfor mange flaskehalser i barnevernet. Det er alvorlig når vi først har identifisert potensiell omsorgssvikt og sakene skal til behandling, at man venter i ukevis over fristen, rett og slett fordi at vi ikke har kapasitet til å behandle sakene. Det må regjeringen foreta seg noe med. Komiteen foreslår at representantforslaget ikke bifalles. Flertallet mener at det er lite som tilsier at overføring av barnevernssakene til domsstolene vil korte ned behandlingstiden. Man slutter seg på denne bakgrunn til de vurderingene som statsråden har gitt til komiteen, at det ikke synes å være grunnlag for å overføre disse sakene til de ordinære domstolene. Så håper jeg at vi fortsatt skal ha en god diskusjon – en kontinuerlig diskusjon – om hvordan vi forbedrer prosessene og rettssikkerheten i barnevernet.