Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-02-11:
Det er flere forhold som er interessante i dagens Dokument nr. 8-forslag – først og fremst at forslagsstillerne gir den framtidige kommisjonen mandat til å legge til rette for et skille mellom stat og kirke. Man slår altså fast at kommisjonen skal ha det som mandat. Ut fra det er det naturlig å trekke den konklusjon at SV aktivt vil arbeide for et skille mellom stat og kirke, uavhengig av hva folket måtte ønske. Ja vel, jeg vet at Bakkevig-utvalget har konkludert med et skille. Jeg vet at Kirkemøtet sa et tja – et halvveis klarsignal – til at prosessen mot et skille skulle fortsette. Men vi vet også at et flertall av landets menighetsråd sa nei takk til Bakkevig-utvalgets innstilling. Svaret fra grasrota, fra menighetsrådene, viser dermed en meget stor avstand mellom Kirkens ledelse og Kirkens grunnplan. Jeg tror vi skal la dette handle om prosess, og at vi begynner i riktig ende. Det jeg er opptatt av, er at det skal jobbes grundig med mandatet, at kommisjonen er representativ for bredden i folkekirken, og at den har bred forankring der både geografisk og kjønnsmessig. Representativitet er for meg et stikkord, samtidig som det er viktig at kommisjonen får starte med blanke ark, i den forstand at prosessen fram til konklusjon ikke blir bundet fra første stund. Dette med kommisjonens mandat er viktig, nettopp fordi det i Stortinget er uenighet om hvorvidt det norske folk skal få anledning til å bestemme hvordan de døptes kirke skal organiseres – med andre ord om vi skal ha en framtidig folkeavstemning, eller om vi skal la det være. Vi står midt oppe i denne debatten nå, og spenningsnivået i denne saken kjenner vi alle til. Det er nesten 90 år siden det norske folk var invitert til en liknende debatt. Også den gang ble det gjennomført en folkeavstemning, og folket gikk for den ordningen vi har i dag – statskirken. Arbeiderpartiet vil møte denne debatten med et åpent sinn. Vi vil lytte til innspill som kommer, og vi vil avvente kommisjonens utredning. Og sist, men ikke minst: Da skal vi ta stilling til om det skal være en folkeavstemning eller ikke, og da vil vi ta stilling til hvordan dette skal organiseres. Som saksordføreren så glimrende sa: Spørsmålet om hvem som skal oppnevne kirke-stat-kommisjonen, er uvesentlig i forhold til hvor representativ vi klarer å få den. Kommisjonens sammensetning er det som skal være avgjørende. Om det er storting eller regjering som foretar oppnevningen, bør ikke være avgjørende. Arbeiderpartiet mener det finnes relevante eksempler på at regjeringer tradisjonelt har oppnevnt denne type kommisjoner, selv om Sivertsen-utvalget i sin tid ble oppnevnt i et samarbeid mellom storting og regjering. Jeg synes det er viktig at SV tar innover seg i denne saken at kirkestatsråden faktisk har invitert partiene på Stortinget til å komme med forslag på kandidater til kommisjonen. På den måten vil Stortinget faktisk få direkte innflytelse over halvparten av medlemmene i kommisjonen. Det burde være tilfredsstillende for SV. Personlig mener jeg også at det er mer ryddig at kommisjonen har én oppdragsgiver og én adresse å avlevere sitt produkt til. Stortinget vil i alle fall få rikelig anledning til å debattere både Bakkevig-utvalgets innstilling og det som den offentlige kommisjonen vil konkludere med.