Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-04-27:
Først av alt vil jeg takke interpellanten for å ha reist denne interpellasjonen, som er viktig. Jeg har lyst til å begynne med å lese konklusjonen i Kunnskapssenterets rapport: «I spørsmålet om effekten av rutinemessig ultralyd med blodprøver i første trimester, er konklusjonen i denne rapporten at dette kun gir effekt om det letes etter foster med Downs syndrom.» Når det gjelder fosterdiagnostikk, er det mange som har sterke meninger og følelser. Ett sted dette kommer til syne, er på nettstedet www.babyverden.no. Jeg har lyst til rett og slett å sitere noe herfra. Mitt utgangspunkt er at det man finner, er foster med Downs syndrom. Én skriver det slik: «Alle burde få muligheten til å sjekke om barnet de bærer på har downs eller andre avvik. At de i Norge bare tilbyr dette til kvinner over 38 år er provoserende. Jeg er under 30 år, og har fått et barn med downs. Vi ante ingenting, og sjokket var stort.(…) Når teknologien finnes, hvorfor ikke bruke den? Så slipper folk å oppleve dette. Det heter jo rett til selvbestemt abort.» (…) Det er én uttalelse. En annen skriver: «Kjenner jeg blir sint når denne saken kommer opp... En ting er å finne ut dødelige avvik ved 12 uker, men downs er jo ingen dødelig tilstand. Ja, jeg vet at det er store forskjeller på barn som har downs, mange krever mer enn andre. Jeg har selv en datter med downs, det var selvfølgelig et stort sjokk da hun ble født, visste ingenting på forhånd. Vet ikke helt hva jeg hadde gjort dersom jeg hadde fått visst det i svangerskapet, men tviler på at jeg hadde tatt abort. Tror heller jeg hadde satt meg inn i hvordan det er å ha et spesielt barn. Det første året var tøft, må innrømme det, men hadde aldri villet være foruten den herlige solstrålen min. Folk har for mange fordommer, alt skal være perfekt, folk vil vite nøyaktig dato og tidspunkt for når barnet skal bli født, og kjønn er jo nesten obligatorisk å vite når man er på ultralyd. Er for selvbestemt abort, men folk bør få mer opplysning om avviket som blir funnet, ikke bare få en ny time til abort på grunnlag av avvik som en kan leve med..» Den siste jeg vil sitere, sier: «(…) kjenner jeg at det provoserer meg, at det skal være en selvfølge å få tidlig ultralyd. I dag skal vi kunne velge og vrake på alle områder i samfunnet, selv over liv og død.(…) jeg synes det er trist at så mange velger bort barn når down syndrom blir påvist, og jeg er redd for at det blir født enda færre mennesker med downs dersom alle skal få rett til tidlig ultralyd. Jeg er mamma til en gutt på 2 ½ år med downs, han er verdens herligste og som foreldre er vi veldig stolte over alt han lærer og får til! For meg er det stor forskjell på det å velge om man skal ha et barn, til det å velge hva slags barn man skal ha ... Hva slags verden ønsker vi oss? Det bør være plass i vårt samfunn også til de som er litt annerledes.» (…) (…) Jeg vil legge til at det er mange andre tilstander enn Downs syndrom og mange sykdommer som mennesker lever veldig godt med. Ellers vil jeg berømme representanten Ballo for et veldig godt, etisk reflektert innlegg, som jeg kan slutte meg til helt og fullt – ikke alt han sa, men i alle fall det som gikk på det etiske, i siste del av innlegget. På tross av ulike meninger tror jeg det er viktig å tenke igjennom hva slags ordninger vi som samfunn skal iverksette for å tillate at vi skal kunne velge hva slags barn vi skal ha. For meg er Kunnskapssenterets rapport god. Jeg har lest opp konklusjonen: Det er ingen gevinst å hente utover å finne barn med Downs syndrom. Statsråden sier at Helsedirektoratet ikke synes rapporten er god nok. Det jeg lurer på, er hvilken dokumentasjon Helsedirektoratet i så måte baserer seg på, og hva de har sagt. Spørsmålet mitt er vel egentlig om Helsedirektoratets innstilling, hvis de har en, eller deres vurdering er tilgjengelig. Hva er det i Kunnskapssenterets rapport som de har reagert på? De har jo faktisk sittet i over to år og gjort en grundig undersøkelse av alle tilgjengelige forskningsrapporter som foreligger. Når det gjelder representanten Bøhler, er jeg usikker på hvilke tall og hvilken dokumentasjon han baserer seg på. Jeg synes han nesten er en forlenget arm av Sturla Eik-Nes. Spørsmålet mitt blir om vi skal bruke ressurser på tiltak som det er dokumentert ikke representerer noen helsegevinst. Eller defineres det som en helsegevinst å oppdage og sortere ut de fostre man ikke ønsker? Jeg bare spør.