Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2010-12-14:
I Norge har vi en forbrukerpolitikk som sikrer oss forbrukere på en rekke områder. Budsjettforslaget slik det fremlegges i dag, er en bekreftelse på det. Og det er grunn til å presisere at våre forbrukerpolitiske rettigheter ikke er en statisk ordning, noe regjeringen er tydelig på i sitt budsjettforslag. Vi er nødt til å arbeide både nasjonalt og internasjonalt for å trygge og utvikle våre ordninger videre. Vi må tilpasse oss nye behov og også utviklingstrekk vi ser skjer rundt oss. Forbrukerrettigheter har tradisjonelt vært en nasjonal oppgave, hvor vi selv har definert nivået. Etter hvert har vi implementert en rekke EU-direktiv. Noen har styrket våre rettigheter, men vi ser også forslag til direktiv som vi føler truer våre rettigheter på flere områder. Da tenker jeg spesielt på forslag til et nytt felles europeisk forbrukerdirektiv. Det nye forbrukerdirektivet vedtas i løpet av våren 2011. Komiteen står samlet bak kravet om at dette direktivet ikke må bli vedtatt, slik det antydes. Men signalene fra arbeidet i IMCO-komiteen i Brussel bekymrer meg. Engasjement er viktig, og derfor tror jeg det er nødvendig at vi som norske parlamentarikere må snakke med våre søsterpartier i Europaparlamentet for å prøve å påvirke beslutningen om det nye forbrukerdirektivet. I EU-parlamentet er det også slik at makta rår. Der står den sosialdemokratiske siden opp mot den borgerlige siden, som også er den som står bak forslaget om det nye forbrukerdirektivet for alle land i EU – og der står vi i dag. Det er nødvendig også å ha et innenlandsk fokus. Alt skal heldigvis ikke vedtas i Brussel. Vi har en avgjørende myndighet når det gjelder hva og hvor vi vil prioritere også innenfor forbrukerpolitikken. Å gå inn i disse prioriteringene ved å kutte 3 mill. kr i basisbevilgning til Forbrukerrådet, slik Høyre vil, får konsekvenser. Kutt i grunnbevilgningene vil gjøre det vanskelig å opprettholde kapasiteten i regionsapparatet, og det vil svekke det regionale forbrukervernet og det som er en sentral førstelinjetjeneste for juridisk rådgivning i distriktene. Kunnskap er makt og også en forutsetning for forbrukermakt. Gjennom kunnskap blir det mulig for forbrukerne å foreta velinformerte og bevisste valg, som dermed kan påvirke et marked gjennom sine handlinger. Finansportalen har vært og er et viktig redskap for å gi økt kunnskap til brukerne av denne. Når portalen nå utvides til også å inneholde forsikringstjenester samt at det arbeides for å finne fram til løsninger som gjør det bedre for blinde og svaksynte å bruke portalen, er det svært positivt. Det er også fint å registrere at regjeringen foreslår å øke bevilgningen til miljømerkene Svanen og Blomsten med 1 mill. kr. Hovedbegrunnelsen er å gi økt miljøbevissthet om produktvalg til oss forbrukere. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet er positiv til miljømerking, men det er bare i ord, for i budsjettforslaget sitt kutter de i ordningene med vel 1,1 mill. kr. Vi går inn i en tid da pengene sitter løst mellom hendene våre, og har vi ikke penger, lokkes vi med de mest fantastiske tilbud om billige penger: Lån opptil 300 000 kr uten krav om sikkerhet og kausjonister! Og det siste budskapet er den delen av annonsen som skal fange din oppmerksomhet. Denne type annonsering burde etter mitt syn være ulovlig, ene og alene fordi det bidrar sterkt til å skape gjeldsslaver, unge som eldre. Gammel gjeld betales med ny kredittkortgjeld. Det er ikke holdbart. Jeg og mange med meg er svært bekymret for den økningen vi ser i gjeldsproblemer blant private husholdninger, og da i særlig grad blant unge etablerere. For å få bukt med dette store problemet må det samarbeid til, fra det offentlige via våre forbrukerorganisasjoner, banker, kredittkortselskap og kanskje ikke minst det viktigste av alt: de unge selv. Også her er nøkkelordet kunnskap, kunnskap om å forstå konsekvensen av å ha en stor gjeldsbelastning, forstå hvordan man unngår å komme i en gjeldssituasjon. Samtidig er det viktig å hjelpe dem som er havnet i en vanskelig gjeldssituasjon. Da kreves det gode løsninger som fordrer samarbeid mellom mange parter. Men det må være lov å rette en pekefinger mot kortselskapene og andre som kjører en slik aggressiv markedsføring som vi registrerer. Av den grunn er jeg fornøyd med at forbrukerombudet varsler en gjennomgang av om dagens markedsføring er i tråd med markedsføringsloven. Uansett, noe må gjøres for å stoppe den galopperende gjeldsutviklingen vi ser skje blant mange av våre unge. Den kan ikke få lov til å fortsette. Vi har alle et ansvar. Vi kan alle gjøre noe.