Erna Solberg (Høyre), 2003-11-28:
La meg begynne med å si at jeg synes det er leit at Karin Andersen har lagt seg på den linje at hun gjentatte ganger ønsker å sitere meg på ting som jeg altså ikke har sagt – en generell mistenkeliggjøring. Jeg har lyst til å understreke på nytt, som jeg har gjort i en runde tidligere i denne salen: Jeg har altså ikke sagt at jeg synes det er leit at vi har fått 2 milliarder kr mer. Jeg har sagt at det er fint at vi får 2 milliarder kr mer til kommunesektoren, så lenge jeg kan stå inne for hvordan vi finansierer de to milliardene. Så har jeg sagt at det er viktig å se at de langsiktige omstillingsbehovene i kommunesektoren fortsatt er store, ikke minst i forhold til bruk av arbeidskraft. Det innebærer at man ikke må stoppe opp det langsiktige arbeidet. Av og til forsøker noen i den norske politiske debatten å si at vi skal være ryddigere og redeligere. Det synes jeg faktisk Karin Andersen burde vært i denne saken, i stedet for å være relativt nonchalant, populistisk og enkel, noe jeg ikke er vant til å oppleve Karin Andersen som – det har jeg også sagt en gang tidligere i stortingssalen. Så til selve saken. Det er altså slik: Nei, vi er fra Regjeringens side faktisk ikke enig med stortingsflertallet, men vi tar selvfølgelig stortingsflertallets beskjed som bekreftelse på at de mener noe annet i forhold til spørsmålet om man er trukket to ganger. Vi mener altså ikke at Sør-Trøndelag er trukket to ganger. Hvis vi hadde ment at det var rimelig grunn for Sør-Trøndelags påstander, ville vi selvfølgelig valgt å gå inn i andre prosesser på et eget initiativ. Så vil jeg bare akseptere at stortingsflertallet er overtalt av Sør-Trøndelag fylkeskommune, og man har kanskje det synspunktet at alle andre enn Regjeringen til enhver tid har rett i de vurderinger som gjøres. Slik synes det ut. Det som jeg synes er litt rart, er det Karin Andersen sa om at stortingsflertallet var usikker på om det hadde skjedd eller ikke. Jeg kan ikke se at merknadene av noen regjering kan tolkes som at det er usikkerhet om det har skjedd. Her har Stortinget tatt det standpunktet at det har skjedd, til tross for at Regjeringen mener at det er annerledes. Den konklusjonen som Stortinget har gjort, må vi legge til grunn. Vi mener altså at det dette spørsmålet egentlig burde dreie seg om, er spørsmålet om vi har oppfylt det som står i avtalen om skjønn og skjønnsutbetalinger til Sør-Trøndelag fylkeskommune. I den avtaledelen som dreier seg om dét, står det at man skal sørge for at Sør-Trøndelag fylkeskommune har samme mulighet til å kunne gi et tjenestetilbud på linje med de andre fylkeskommunene. Vi har altså innrømmet at Sør-Trøndelag har en vanskelig økonomisk situasjon, ikke på grunn av de uttrekkene de får med sykehusreformen, men fordi både Sør-Trøndelag og et par andre av de store sykehuseierfylkene, særlig fylkene med regionsykehus, har hatt problemer knyttet til at det i år 2001 var et relativt høyt forbruk, som over tid har forplantet seg inn i kommuneøkonomien. Vi ser at Sør-Trøndelag på generelt grunnlag tilfredsstiller behovet for – for å kunne gi et godt tjenestetilbud til sine innbyggere i tråd med det andre fylkeskommuner gir – nettopp å få skjønnstilskudd. Jeg kan ikke pr. dags dato si hvor raskt vi kan bli ferdig med det. Hvis vi skal ha forhandlinger, forutsetter jeg at stortingsflertallet mener at vi skal ha forhandlinger, at vi ikke får carte blanche til å skrive ut en sjekk til Sør-Trøndelag fylkeskommune for det de krever, men at det reelt sett skal være et sett med forhandlinger, hvor vi skal ha premisser, og hvor vi enten kommer til enighet eller ikke, og så kommer vi tilbake til Stortinget med det som måtte være resultatet. Jeg er enig i at vi ikke bør trekke dette ut i tid, for det er greit å bli ferdig og få oppgjort saker, og så skal vi komme tilbake til Stortinget på et dertil egnet tidspunkt. Men jeg tror ikke at vi kan stå her i denne salen nå og si noe om på hvilket tidspunkt vi klarer å komme tilbake til Stortinget med det. Hvis vi blir enige, vil jeg på en måte forutsette at det ikke haster med å komme tilbake til Stortinget. Og hvis fylkeskommunen og staten blir enige, får jeg håpe at det holder med en orientering til Stortinget, og at det ikke er sånn at man da skal overprøve en eventuell enighet mellom to parter som forhandler. Da burde vel også den saken være grei, at den kommer i kommuneøkonomiproposisjon til våren eventuelt. Men vi har altså ikke tenkt å trekke dette ut. Vi har tenkt å ha et press på det. Men jeg forutsetter at det som står, er at det skal være reelle forhandlinger, og at det ikke er at man har sagt at Sør-Trøndelag har rett i alt det man sier. Da burde man fra Stortingets side heller ha bevilget ekstra penger til Sør-Trøndelag, istedenfor å pålegge oss forhandlinger.