trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Vidar Kjølmoen (Arbeiderpartiet), 2022-03-22:
Norge og Europa befinner seg i en alvorlig sikkerhetspolitisk situasjon. Norge, Vesten, demokratiene, ja, NATO-landene i verden møter aggresjonen fra det tidligere kommunistiske landet Russland. En del av det bildet er matsikkerheten, der vi nå ser hvor utrolig viktig det er at den norske befolkningen kan ha trygghet for sin egen matproduksjon. Det er derfor jordbruket og landbruket har blitt så veldig viktig i Norge. Hvordan er det vi da skal sikre norsk matproduksjon, etter at Høyre og Fremskrittspartiet i åtte år har stoppet alle forsøk på bl.a. å få på plass beredskapslagring? Jo, det er mange grep som nå må tas for å sikre det. Det som trengs, er en praktisk tilnærming, og regjeringsapparatet jobber nå dag og natt med å finne gode løsninger. Hva er så Rødts svar? Rødts svar er å starte tilleggsforhandlinger for jordbruket. Det er 14 dager til grunnlagsmaterialet som danner grunnlaget for det ordinære jordbruksoppgjøret, skal legges fram. Da er prosessen i gang, og byråkrater og fagfolk skal bruke tusenvis av timer til å regne. Rødts svar er å duplisere prosessen så dette skal gjøres to ganger, nesten samtidig. Sånn kan vi ikke drive et land. Vi er nødt til å møte denne situasjonen med en bedre og mer praktisk rettet politikk enn disse skrivebordsøvelsene, så jeg vil oppfordre Rødt til å trekke forslaget og heller ta en reorientering om sin egen sikkerhetspolitikk.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2022-03-22:
Situasjonen for jordbruket er krevende. Mange bønder står nå i en usikker hverdag, og i den situasjonen vi nå står i, er norsk matproduksjon viktigere enn på lenge, ikke minst i lys av den krigen som vi nå er vitne til i Ukraina. Norge må utnytte sine ressurser best mulig for å sikre god og sikker tilgang på mat til egen befolkning. Siden det første jordbruksoppgjøret under regjeringen Solberg i 2014 har gjennomsnittlig inntekt per årsverk i jordbruket økt med over 118 000 kr, noe som er 16 000 kr mer per årsverk enn veksten for lønnsmottakere i samme periode. Inntektsgapet mellom jordbruket og andre grupper ble redusert under Solberg-regjeringen, ikke minst også takket være daværende landbruks- og matminister Olaug Bollestad. Når det gjelder spørsmålet om kompensasjon for økte kostnader for jordbruket, må vi også se dette i sammenheng med øvrig næringsliv, spesielt små og mellomstore bedrifter som også har strømutgifter som en høy andel av kostnadene. Selv om landbruket nå har økte kostnader, noe som også truer deres likviditet, er det også utallige eksempler rundt omkring i hele Norge på bedrifter hvor en høy andel av kostnadene er knyttet til energi- og kraftpriser. Det er mange bedrifter som sliter med ekstraordinært høye strømutgifter, men også andre uforutsette utgifter og innsatsfaktorer setter mange bedrifter i fare. Strømstøtte er viktig for flere deler av norsk næringsliv, og det overrasker oss i Høyre at ikke flere partier i større grad ser behovet for allerede nå å legge fram en ordning med strømstøtte for alle små og mellomstore bedrifter. I den situasjonen vi står i nå, med krig i Ukraina, er høye matvarepriser noe som ikke bare vil ramme oss, det vil særlig ramme fattige land hardt, noe som igjen kan utløse videre konflikter. For hvert kilo matkorn Norge ikke produserer selv, må mer handles utenfra, noe som også særlig i år vil drive globale kornpriser ytterligere opp. Jeg registrerer at statsråden har orientert Stortinget om at regjeringen vil prioritere de ordinære jordbruksforhandlingene for å finne løsninger på den ekstraordinære kostnadsøkningen for innsatsfaktorer i landbruket. Høyre, som alle andre partier, avventer nå spent bøndenes krav til årets oppgjør.
Hans Gunnar Holand (Senterpartiet), 2022-03-22:
Situasjonen i jordbruket er alvorlig, og den har endret seg drastisk de siste årene. Politikken som har vært ført, har lagt til grunn at Norge skal ha færre og større driftsenheter. Situasjonen for de små og mellomstore brukene har blitt vanskeligere, og vi ser store driftsenheter med store kapitalkostnader, som kan være vanskelig å bære. Denne situasjonen oppstår ikke av seg selv. Det har vært ført en politikk som ikke har tatt hånd om de små og mellomstore brukene – brukene i distriktene, de som kan øke selvforsyningsgraden. Prisen på innsatsfaktorer i landbruket som strøm og gjødsel har økt ekstraordinært den siste tiden, som igjen har ført til problemer for mange gårdbrukere. Krigsherjingene vi nå ser i Europa, har også kastet nytt lys over norsk beredskap og matberedskap. Det å sikre mest mulig mat til egen befolkning er klokt, ikke bare når det er krise. Det handler om føre-var-prinsippet. Regjeringen har allerede møtt situasjonen og levert. Vi har levert en midlertidig kompensasjon på 754 mill. kr, dette som et resultat av tilleggsforhandlingene høsten 2021. Det ble også levert en investeringspakke på 200 mill. kr, som går direkte til små og mellomstore bruk. I sluttprotokollen kan vi lese at partene er enige om at videre kompensasjon for kostnadsøkningene skal bli en del av jordbruksoppgjøret som står på trappene, og ministeren har signalisert at den vil komme til utbetaling i inneværende år. Hurdalsplattformen setter noen rammer for hvordan jordbrukspolitikken skal utvikles i årene framover. Hurdalsplattformen er viktig og setter en ambisjon og et mål. Flere skal kunne leve av å produsere mat til landets befolkning. Flere skal kunne dra og handle norskproduserte varer i butikken, og vi skal øke selvforsyningen. Flere skal kunne bruke de ressursene vi har tilgjengelig i Norge, på best mulig måte, og bidra inn for å produsere mat. Jeg er glad for at det akkurat i år er Senterpartiet som har landbruksministeren, og jeg føler meg trygg på at det etter jordbruksforhandlingene i år vil være større optimisme i landbruket. Flere vil se en endring i politikken, og flere vil kunne leve av å produsere mat i Norge. Forhandlingene starter veldig snart, og på vegne av Senterpartiets næringsfraksjon ser jeg fram til det viktige arbeidet vi har foran oss.
Geir Jørgensen (Rødt), 2022-03-22:
I forrige uke ble det i denne sal bevilget 3,5 mrd. kr til Forsvaret – ikke en krone til mat. Det er krig i Europas kornkammer. I den alvorlige situasjonen som vi alle sammen befinner oss i, ser det ut til at vi her hjemme risikerer å få redusert matproduksjon dette året. De tiltakene som har kommet fra regjeringen, har vært for små, og de har kommet for sent. Dette forslaget har sin opprinnelse lenge før vi sto i den alvorlige situasjonen med krig i kornkammeret. Et samlet korps av fylkesledere i Norsk Bonde- og Småbrukarlag ba partiene på Stortinget om å ta initiativ til å trekke i nødbremsen eller trykke på den store røde knappen – alt ettersom – og bruke jordbruksavtalens punkt 2.4 og åpne tilleggsforhandlinger i jordbruket. Situasjonen er den at beregningene viser at vi har et etterslep på et sted mellom 2 og 3 mrd. kr etter fjorårets jordbruksoppgjør. Regjeringen kom med 754 mill. kr i en tiltakspakke, og man kom med en strømpakke på 500 mill. kr, som den er beregnet til. Men den hjelper ikke den nordnorske bonden, og den strømpakken som kom, hjelper heller ikke bonden i Nord-Trøndelag. Det er ikke strømutgiftene som har gjort det vanskelig for bønder i de landsdelene hvor strømprisen ikke har vært tema, og veldig mange har reagert på at det skal være sånn. Når vi nå opprettholder forslaget om å åpne jordbruksforhandlinger, er det fordi det har en prinsipiell karakter. Nå ser vi at den muligheten man har for å kunne bruke jordbruksavtalen, sette bonden i førersetet og myndiggjøre næringen i møte med regjeringen, ikke vil bli tatt i bruk. Nei, man ser seg heller tjent med at partiene på Stortinget så å si skal sitte på bøttekottet og forhandle om enkeltpakker, men hvor blir det av kompensasjonsordningen for kunstgjødsel, som har eksplodert i pris, og hvor ble det av de forskjellige tiltakene som vi skal ha? Vi kan ikke sitte og forhandle i løs vekt på Stortinget om disse viktige tingene. Det som er normalt, er at man rydder opp i et underskudd fra tidligere år, og så går man videre på nye forhandlinger. Derfor vil jeg ta opp det forslaget som opprinnelig er fremmet, om å sette i gang tilleggsforhandlinger.
Geir Jørgensen (Rødt), 2022-03-22:
Strømstøttepakken hjelper ikke den nordnorske bonden i det hele tatt – la oss bare ha det klart. Det vi nå ser, er at kostnadene på alle innsatsfaktorene til landbruket øker over hele landet, på grunn av de høye strømprisene og de høye gassprisene. Så har det en dominoeffekt. I mitt hjemfylke, Nordland, var vi i 2021 på norgestoppen for nedlagte bruk – dette er kjøttproduksjon, og dette er melkeproduksjon, men det blir erstattet i andre deler av landet. Naturlig nok er det lenger sør i landet den produksjonen tar seg opp igjen – på arealer som nettopp kunne ha vært brukt til å dyrke matkorn. Så det er en dominoeffekt, og hele landet er altså berørt. Da er spørsmålet til statsråden: Kommer det eller kommer det ikke en kompensasjonsordning for kunstgjødsel før jordbruksoppgjøret nå settes i gang?
Geir Jørgensen (Rødt), 2022-03-22:
Nei, jeg forsøker ikke her å undergrave strømstøtteordningen, den er viktig nok, men vi har jo forventninger til at spesielt et parti som kaller seg et distriktsparti, Senterpartiet, kommer med ordninger som er like gode i hele landet. Strømstøtteordningen er ikke det. Jeg fikk ikke svar på spørsmålet mitt, så jeg vil bare gjenta det: Kommer det eller kommer det ikke en kompensasjonsordning for de økte kunstgjødselprisene før jordbruksoppgjøret skal være ferdig, 15. mai? Det er, som statsråden må vite, noe sent å komme i gang med det. Så spørsmålet er: Blir det eller blir det ikke en ekstra støtteordning når det gjelder kunstgjødsel?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-03-22:
Det er ei brei felles erkjenning i denne salen om at situasjonen for landbruket no er alvorleg, og han har blitt meir alvorleg nær sagt veke for veke, også etter at dette representantforslaget blei lagt fram. Vi står i ein situasjon der prisen på innsatsfaktorane i landbruket aukar raskt og kraftig, samtidig som vi har under oppsegling det som utanriksministeren frå denne talarstolen tidlegare i dag nok korrekt kalla ei humanitær krise, av eit slag vi ikkje har sett i vår levetid i vår verdsdel, nokon av oss, og der ein del av den humanitære krisa også vil kunne vere matmangel regionalt i Europa og globalt. Det er ein dramatisk situasjon, der Noreg – igjen – er i ein heldig posisjon, i den forstand at vi er relativt sjølvforsynte på kort sikt, men skal vi på sikt greie å gjere jobben vår som ansvarlege politikarar for å sikre befolkninga og vårt bidrag til verdas matforsyning, er det å prioritere vilkåra for matproduksjon no viktigare enn nokosinne. Det meiner vi i Venstre er eit felles politisk ansvar, som ikkje berre høyrer regjeringa sitt gebet til, men som er eit ansvar det faktisk er viktig at heile Stortinget er med og tek og stiller seg bak. Difor har Venstre eit forslag i denne saka i dag, i lag med Miljøpartiet Dei Grøne, om å be regjeringa raskast mogleg leggje fram ei sak for Stortinget som gjev norske kornbønder nødvendige avklaringar om lønnsemd i matkornproduksjonen før såkornet går i jorda. Eg registrerer at statsråden har gjeve munnlege signal om dette i media. Eg registrerer også at det av mange i landbruket ikkje blir oppfatta som sikkert og forpliktande nok. Det går an å forstå. Eg meiner at dette er ei open, utstrekt hand frå Venstre og Miljøpartiet Dei Grøne også til regjeringa, for å seie at her er vi faktisk fleire som ønskjer å vere med og gje landbruket garantiar – at det faktisk er eit breitt fleirtal på Stortinget som ønskjer å ta eit medansvar for å gje dei garantiane som er nødvendige for at det no blir sådd nok norsk matkorn i 2022. Det kan godt hende vi òg må sjå på tilsvarande felles løft frå Stortinget når det gjeld kunstgjødsel, der vi veit det er ein tilsvarande krevjande produksjon, og også for annan landbruksproduksjon – som grasproduksjon – i tillegg til matkornproduksjon. Men uansett: Dette forslaget er ein open invitasjon, og eg hadde faktisk håpt og trudd at det kunne få fleirtal i dag, også blant dei partia som går høgt på banen i radiodebattar og på andre måtar og snakkar om si sut for landbruket.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-03-22:
Stol på oss, seier landbruksministeren, og det er eg glad for. Ho har sjølvtillit på eigne og regjeringa sine vegner, men samtidig veit vi at det blir harde prioriteringar i tida framover. Eg var på eit debattmøte i går der landbrukspolitisk talsmann for det største regjeringspartiet, Arbeidarpartiet, var knalltydeleg på at det blir tøft i prioriteringane vidare framover. Det er mindre handlingsrom på statsbudsjettet enn på 10–15 år, og han understreka òg at rente- og inflasjonsspøkelset er det farlegaste trugsmålet av alle for bøndene, og prøvde å dempe forventningane om kva som er mogleg å få til. Det er nok reelt at handlingsrommet no er ekstremt trongt, det blir tøffe prioriteringar. Midt oppi dette synest eg det er ganske merkeleg når regjeringa no faktisk får ein invitasjon frå Venstre og Miljøpartiet Dei Grøne der vi seier at vi vil vere med – frå Stortinget si side – på å stille oss bak og gje ein breiare, tydelegare garanti til bøndene i den krevjande situasjonen dei no står i, for at dei trygt kan plante matkorn.(Presidenten klubber.) Kvifor kan ikkje regjeringa vere med på å få backing for det statsråden uansett seier ho vil gje ein garanti for? (Presidenten klubber.)
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2022-03-22:
Kristelig Folkeparti har respekt for forhandlingsinstituttet og forhandlingene som snart skal foregå. Mat trenger vi alle, matkrisen i verden skaper ufred og ikke minst flere folk på flukt. Matkrise trenger ingen akkurat der vi er nå. Situasjonen er den at de med minst penger betaler mest for maten, og forskjellene i verden bare øker. Det betyr at Norge må bruke sine areal riktig, verne om egen jord og faktisk bruke ressursene til egen matproduksjon. Norge må bruke ressursene sine, og det betyr at en nå i våronna må gjødsle der en kan gjødsle, slik at en faktisk får både kornproduksjon og grasproduksjon – slik at vi kan ha noe å gi til dyrene våre, og at en får en økt kjøttproduksjon – og ikke minst sørge for det som handler om kylling og egg. Derfor tenker jeg at å bruke ressursene våre riktig blir viktig. Da trenger bøndene en garanti, en garanti når strømprisen stiger, når drivstoffprisen stiger og gjødselprisen stiger. De trenger trygghet for å satse nå, for våronna er ikke 15. mai, våronna er nå – om vi skal høste til høsten. Derfor har Kristelig Folkeparti vært opptatt av at vi må gi noen garantier. I tillegg har vi et forslag som dreier seg om at en har et tak på strømstøtten på 20 000 kWh. Hvis man driver flere produksjoner, er 20 000 kWh ikke nok. Derfor mener Kristelig Folkeparti at det taket må fjernes for å sikre at en får økt produksjon både på jorde og i hus – der en har de produksjonene og varene som befolkningen trenger. Med dette tar jeg opp de to løse forslagene som Kristelig Folkeparti har fremmet.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Representantene fra partiet Rødt har fremmet forslag om at regjeringen skal ta i bruk § 2-4 i hovedavtalen for jordbruket og umiddelbart sette i gang tilleggsforhandlinger med jordbruket. Jeg vil minne om at det ble gjennomført tilleggsforhandlinger med jordbruket høsten 2021. Bakgrunnen var de ekstraordinære kostnadsøkningene på bygningsmateriale og gjødsel. Staten og jordbrukets organisasjoner ble enige om en tilleggsbevilgning på 754 mill. kr. Disse midlene ble utbetalt 16. februar, sammen med produksjonstilskuddet i jordbruket, og det ble totalt utbetalt 11,5 mrd. kr i tilskudd til norske bønder. Jeg vil også minne om at om lag to tredjedeler av bondens inntekt hentes i markedet. Det er i 2022 bl.a. lagt til rette for prisøkninger på kjøtt, som kan gi betydelige merinntekter for næringen. Tine vil også utbetale 1,4 mrd. kr, som er en etterutbetaling for melkeleveranser i 2021, noe som i snitt innebærer en utbetaling på i overkant av 200 000 kr per melkebonde. Regjeringen har også i 2022 bevilget 200 mill. kr ekstra i investeringsstøtte som skal gå til små og mellomstore melkebruk, og bøndene har, som den eneste gruppen av næringsdrivende, blitt omfattet av ordningen med strømstøtte. De høye internasjonale prisene på energi har ført til stor prisøkning og økte kostnader i mange markeder. Krigen i Ukraina har forsterket usikkerheten rundt utviklingen i verdensøkonomien og det globale matvaremarkedet. I den situasjonen er det viktig at alle land produserer så mye mat som mulig, også Norge. Det er registrert usikkerhet blant en del bønder om hva de skal gjøre denne våronnen, men jeg kan love norske bønder at årets jordbruksoppgjør vil bidra til økonomisk sikkerhet for å produsere matkorn. Staten vil bl.a. foreslå en økning i målprisen for matkorn, som sammen med økte tilskudd vil kompensere for den ekstra veksten i gjødselprisene. Dette bidrar til økt lønnsomhet for kornprodusentene og styrker den nasjonale selvforsyningen. For å sikre meg et best mulig kunnskapsgrunnlag om den totale situasjonen har jeg hatt møter med en rekke aktører. Jeg vil minne om at budsjettnemnda for jordbruket siden nyttår har jobbet for fullt med å framskaffe et grunnlagsmateriale til årets jordbruksoppgjør, hvor forhandlingene nå starter om bare noen få uker. Jeg har stor forståelse for at norsk landbruk i flere år har følt på en stor økonomisk usikkerhet. Regjeringen har sagt at vi skal snu kursen i norsk landbrukspolitikk. Det er vi i gang med, og det er en av mine viktigste prioriterte oppgaver som landbruks- og matminister.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Det er ingen tvil om at norsk landbruk står i en utrolig vanskelig økonomisk situasjon, som jeg mener at også representanten fra Fremskrittspartiet burde ta mer på alvor. Regjeringen tar det på alvor. Vi har til og med sagt at selv om vi forhandler for 2023 i årets jordbruksoppgjør, er vi innstilt på å betale ut de ekstra kostnadene i 2022. Vi skal snu kursen i norsk landbrukspolitikk og rydde opp etter den politikken som Fremskrittspartiet har stått i front for, som nærmest har rasert norsk landbruk, ikke minst de mindre brukene. Så vil jeg også poengtere at jeg har lagt merke til at Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett ikke hadde tilleggsforhandlinger inne i sitt budsjett, og også hadde forslag om å legge ned hele forhandlingsinstituttet til jordbruket.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Det gjør inntrykk å reise rundt og møte norske matprodusenter, som har følt på en stor økonomisk utrygghet over mange år. Nå har jeg kommet med den garantien på matkorn. Jeg håper at det bidrar til at flere ønsker å så matkorn den kommende sesongen. Jeg vil minne om at årets jordbruksoppgjør kommer til å bli utrolig viktig. Det er en realitet at jordbruket ikke har forhandlet med staten de to siste årene, av kjente grunner. Det er ingen tvil om at vi har mye å diskutere som handler om landbrukspolitikk, men som også handler om kostnader, så jeg tror at årets jordbruksoppgjør kommer til å bli viktig, og garantien min for lønnsomhet på matkorn står fortsatt ved lag.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Regjeringen og Landbruks- og matdepartementet forbereder tiltak i den jobben som nå settes i gang rundt jordbruksforhandlingene. Den garantien som er gitt på matkorn, har vært et signal om at det skal være lønnsomt å så matkorn framover. Med den jobben som budsjettnemnda nå gjør – de skal legge fram sitt arbeid om bare noen få uker – vil vi få oversikt over de økte kostnadene og hva det faktiske, reelle tallet er. Vi er nødt til å gjøre tiltak i et kortsiktig perspektiv, men også på lengre sikt når vi ser den situasjonen som er i verdensbildet, slik at vi har nok tilgang på viktige innsatsfaktorer for norsk landbruk.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Det er helt rett, som representanten er inne på, at det har vært en stor usikkerhet blant norske matprodusenter og norske bønder, men jeg vil minne om den lovnaden jeg har kommet med angående utbetalingstidspunkt. Vi forhandler jordbruksavtale for 2023, men vi har allerede nå gått ut og sagt at vi vil utføre ekstra utbetalinger på kostnadsbildet allerede i 2022. Meg bekjent er ikke det gjort tidligere, så det er et viktig signal om at det vi ser på kostnadsvekst nå, skal dekkes, og det skal dekkes i 2022.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
I likhet med representanten er jeg også opptatt av at vi skal ha landbruk i hele landet. Derfor vil jeg også være veldig forsiktig med å undergrave den strømstøtteordningen som er gitt, og som har stor betydning for en rekke gårdsbruk, særlig i områder på Østlandet og sør i landet. Så vil jeg si at nå står vi overfor et jordbruksoppgjør. Vi er få uker unna å starte opp forhandlingene, jordbruksoppgjøret. Dette er en av de viktige tingene som skal diskuteres i jordbruksoppgjøret. Det jeg har kommet med av garantier rundt matkorn, er viktig, men det er også det elementet om at vi nå også skal ha et løp for de ekstra kostnadene. Selv om vi forhandler for 2023, er jeg innstilt på å utbetale det som er ekstra kostnader i 2022.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Jeg føler at jeg svarte på spørsmålet i hovedinnlegget mitt. Vi har sagt at vi skal øke målprisen for matkorn, som sammen med de økte tilskuddene vil kompensere for den ekstra veksten i gjødselprisene.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-03-22:
Man trenger kanskje ikke å være rakettforsker for å skjønne at handlingsrommet er som det er, men matproduksjon er viktig, og det har vi sett også den siste tiden. For Senterpartiet har økt matproduksjon vært viktig i veldig, veldig mange år, også nå, og vi er også nødt til å tenke på det langsiktige bildet framover for å øke matproduksjonen. Jeg vil berolige representanten fra Venstre med at han skal få mulighet til å backe opp den landbrukspolitikken den nye regjeringen fører, også når vi skal behandle jordbruksoppgjøret i Stortinget. Det kommer til å bli et utrolig viktig oppgjør, utrolig viktige forhandlinger, i og med at jordbruket ikke har vært i reelle forhandlinger med staten de siste årene.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-03-22:
Landbruksministeren ber oss om å stole på henne når hun sier at hun både skal kompensere for økte kostnader i sektoren og sikre lønnsomhet i matkornproduksjonen i forbindelse med jordbruksoppgjøret. Lovnader og løfter er jo ikke noen ny øvelse fra Borch og Senterpartiet, så mitt spørsmål er egentlig bare: Er det noen spesiell grunn til at vi skal stole mer på Borch og Senterpartiet nå enn da hun lovte permanent lavere moms for reiselivet, lavere drivstoffavgifter, at Norge skulle ut av ACER, opprettholdelse av basen på Andøya, at det skulle komme en egen, selvstendig høyskole på Nesna, at flypassasjeravgiften skulle fjernes, at flyprisene skulle halveres, og at det skulle bli gratis ferje og hurtigbåt?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-03-22:
Det brukes ganske sterke ord i stortingssalen når det snakkes om at et parti nærmest raserte norsk landbruk da vi hadde makt og myndighet. Jeg tror ikke det er situasjonsforståelsen til de fleste bøndene. Som en også har vært inne på i tidligere innlegg i dag, lå inntektsveksten til norske bønder i den perioden over det den var for andre lønnsmottakere. Men for å følge opp mitt første spørsmål: Gjør det inntrykk på landbruks- og matministeren når det står fram bønder som sier at den garantien hun utsteder muntlig, ikke er nok for at de faktisk skal få såkornet i jorda?
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2022-03-22:
Jeg takker statsråden for innlegget. For meg framstår det fortsatt som at vi deler mye av virkelighetsbeskrivelsen og målsettingen, og det er veldig bra. Solberg-regjeringen løftet FoU-innsatsen i Norge stort gjennom åtte år. Bevilgningen til FoU over statsbudsjettet økte med 16,3 mrd. kr, noe som tilsvarer en realvekst på om lag 28 pst. 2020 var året med høyest FoU-andel av BNP noensinne, og siden 2016 har FoU-andelen ligget over 2 pst. av BNP. Det har ikke skjedd av seg selv, men gjennom tydelige prioriteringer, høye ambisjoner og styrking av ordninger som stimulerer til økt aktivitet. Forsknings- og innovasjonspolitikk har ikke fått så stor plass i den nye regjeringsplattformen. I plattformen nevnes en rekke enkeltinitiativ på forskning og innovasjon innenfor ulike sektorer og temaer, men det mangler en helhetlig strategi og en retning for hvordan regjeringen ønsker å styrke den næringsrettede forskningen i samspill med forskningsmiljøene i stort. Dette må revideringen av LTP reflektere. En samlet utdannings- og forskningskomité samtykket i 2021 til deltakelse i Horisont Europa og understreket at deltakelse i den type programmer har stor betydning for norsk forskning og innovasjon. Dette vil bidra til å gi norske forskningsmiljøer og bedrifter tilgang til nødvendig kunnskap og nettverk med internasjonale forskere og institusjoner. Vi vet at ordninger som STIM-EU/RES-EU, rettet mot instituttsektoren, og Prosjektetableringsstøtte, PES, har vært viktige for å øke videre deltakelse i de europeiske programmene og bør videreutvikles og sikres gode rammevilkår. Resultatene fra EUs rammeprogrammer for forskning og innovasjon viser at instituttene er den viktigste forskningskoblingen mot Europa for norske bedrifter og offentlige virksomheter. For å nå ambisjonen med 2,8 pst. i retur må vi opprettholde og styrke innsatsen for at norske miljøer lykkes i EU-prosjektene. Det er viktig å huske at 25 pst. av offentlige FoU-midler kanaliseres gjennom EU-systemet. Norge har betalt inngangsbilletten til EUs forsknings- og innovasjonsprogram Horisont Europa. Returraten er satt til 2,8 pst., og vi ser at norske miljøer har lykkes godt i dette programmet fram til nå. Hvordan vil statsråden følge opp strategien for norsk deltakelse i Horisont Europa og det europeiske forskningsområdet, og, spesielt, hvordan vil regjeringen bidra til utvikling av virkemidler og arenaer for felles forskningsinitiativer på tvers av næringsliv, instituttene og UH-sektoren?
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2022-03-22:
Jeg vil takke statsråden og representantene for en god og viktig debatt. Dette handler i bunn og grunn om å løse både dagens og morgendagens utfordringer og sikre god velferd og verdiskaping. Og vi har alle her et ansvar for å løfte debatten om forskning, utvikling og innovasjon høyt på dagsordenen. For at vi skal ivareta Norges konkurransekraft og velferdsnivå i årene som kommer, er vi nødt til å lykkes med å drive utdanning og forskning av høy kvalitet. Vi i Høyre vil ha stort fokus på hvordan vi kan stimulere og motivere til økt FoU-aktivitet i næringslivet, i godt samspill med institutter og institusjoner i Norge. Og vi vil ha mer fokus på kvalitet enn på lokalisering. Hvis utdanningspolitikk og forskningspolitikk reduseres til distriktspolitikk alene, svekkes kraften i begge – både i utdanningspolitikken og i forskningspolitikken – og det har vi ikke råd til. Det kan nemlig ikke gjentas for ofte: Hvis Norge skal lykkes i den internasjonale konkurransen i framtiden, må vi satse mer på forskning og utdanning. Vi må huske på hva som er det aller viktigste, og det er innhold og kvalitet. Høyres mål er at vi i Norge skal ha forsknings- og utdanningsmiljøer av høy kvalitet, og vi skal ha det over hele landet, men vi kan ikke forske over alt hele tiden. Vi skal bidra til å styrke miljøene vi har, og vi skal bidra til å utvide dem. For å nå det målet må vi fortsette satsingen på internasjonalisering og kommersialisering av forskningsresultater. Instituttsektoren har vært nevnt flere ganger og må anerkjennes som en av de viktigste inngangene til næringslivsrettet og anvendt forskning. Vi trenger en sterk og offensiv instituttsektor som tilbyr relevant kompetanse og forskningstjeneste av høy kvalitet til næringslivet, og som bidrar til forskningsprosjekter i samarbeid med næringslivet og i UH-sektoren. Den totale bredden av institutter og FoU-enheter bidrar til viktig mangfold og kvalitet i Norges totale forskningsaktivitet og har de siste fem årene omfattet nærmere 10 000 FoU-årsverk. Det er betydelig, og spesielt posisjonen de har inn mot EU-programmene, er helt sentral for oss framover. Solberg-regjeringen la fram en strategi for helhetlig instituttpolitikk i 2020, og sammen med grunnlagsrapporten og Forskningsrådets evaluering ligger det et solid utgangspunkt for å få på plass videre utvikling av instituttsektoren og deriblant deres rolle for å aktivisere næringslivet i nasjonale og internasjonale forskningsprosjekter. Jeg takker for debatten og ser fram til å høre statsrådens avsluttende innlegg. Og jeg vil utfordre statsråden til å si noe om det er aktuelt å se mer på hvordan finansiering og ordninger rettet mot instituttsektoren kan videreutvikles for å øke aktiviteten.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2022-03-22:
Jeg skal starte med en ørliten saksopplysning for å korrigere representantens høystemte skryt av forrige regjering. Norge brukte til sammen nær 78 mrd. kr til forsknings- og utviklingsarbeid i 2020. Justert for lønns- og prisvekst er dette faktisk en nedgang i FoU-utgiftene på 1 pst. fra året før, men det stemmer samtidig at FoU-utgiftenes andel av BNP likevel aldri har vært høyere. Det skyldes helt åpenbart pandemi og krise mer enn en aktiv prioritering fra den forrige regjeringens side. Når det er sagt, deler jeg den oppfatningen at vi har felles virkelighetsforståelse knyttet til hvor viktig dette arbeidet er framover, og hvor viktig det er at vi lykkes, ikke bare med å prioritere forskning og innovasjon, men ikke minst også med å tilgjengeliggjøre forskningsresultater. Vi må klare å bygge videre på den antatt verdifulle kompetansen og teknologiutviklingen som ligger ikke bare i instituttsektoren, men i universitetene og høyskolene våre, få det ut i markedet, skape arbeidsplasser og aktivitet. Jeg deler derimot ikke representantens opplevelse av at det ikke finnes en strategi for dette i regjeringsplattformen eller i regjeringens politikk, eller at det ikke er viet mye plass i regjeringsplattformen. Det er det. Dette er et av de viktige områdene for regjeringen. Det er helt åpenbart at skal vi lykkes med alle de målene vi har satt oss innenfor en rekke ulike sektorer, trenger vi utvikling, vi trenger endring, vi trenger innovasjon, og vi trenger en kunnskapsbasert politikk i by og bygd. Det er det store prosjektet til denne regjeringen. Så fikk jeg et konkret spørsmål knyttet til deltakelse i Horisont Europa og hvordan vi skal følge opp det framover. Jeg har merket meg med stor glede at den norske instituttsektoren og mange norske forskningsmiljøer har fått store tildelinger gjennom Horisont-programmet i det siste. Det er ikke bare et kvalitetstegn det er grunn til å glede seg over og være stolt av i denne sal, men det fører også til betydelig økt aktivitet innenfor det feltet i Norge framover, og det fører til at våre forskere og våre kompetansemiljøer knytter verdifulle kontaktnett og får nettverk i Europa. Det tror jeg er veien framover. Vi kommer til å se på hvordan vi kan bygge oppunder den aktiviteten framover, og helst styrke den. Jeg vil avslutningsvis understreke at målet om en returandel på 2,8 pst. er ambisiøst, men det er samtidig innenfor rekkevidde. Så er det bare et tall – det hadde heller ikke vært helt av veien om det hadde blitt enda større.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2022-03-22:
Jeg vil takke for en god og i hovedsak svært saklig diskusjon. Det tror jeg speiler det mange av oss har vært inne på gjennom debatten, nemlig at mange av målene – og for så vidt også virkemidlene – er noe som er delt av et stort fellesskap her i denne sal. Så har jeg noen få betraktninger på fallrepet. Det ene er at vi som politikere – dette ligger også litt i det politiske systemet – ofte måler suksess eller satsing i størrelse på budsjetter og poster. Det trenger ikke alltid være sånn, og la meg ta et kort eksempel. Da jeg var på tur inn i salen her nå, var det en diskusjon rundt landbruket og jordbruksforhandlinger. Det er en sektor som år etter år har hatt en produktivitetsutvikling på mellom 6 pst. og 7 pst. Det er muliggjort av implementering av ny teknologi, og det er muliggjort av en voldsom utvikling innenfor landbruket, noe de for så vidt får altfor lite skryt av. Poenget mitt er at produktivitetsutviklingen i de ulike sektorene er det vi egentlig er på jakt etter, ikke hvor mange millioner vi bevilger til det ene eller det andre, men at dette slår inn i realøkonomien, og at vi på sektor etter sektor får den utviklingen som vi er på jakt etter. Når statsråd Gram som sitter her i salen, skal utvikle det kommunale tjenestetilbudet framover, er han helt avhengig av en velferdsteknologi som muliggjør at innsatsen fra folk går litt ned, rett og slett fordi det ikke er nok folk i kongeriket. Sannsynligvis er man også nødt til å gjøre ting på en litt annen måte enn man har gjort tidligere. Det gjelder også vår egen sektor – det gjelder også forsknings- og utviklingsmiljøene, vil jeg mene. Så trekkes det opp noe som etter mitt skjønn er et kunstig skille, der man på ene siden setter kvalitet og på den andre siden setter geografi. Det synes jeg med respekt å melde er helt meningsløst. Norges suksess har bestandig vært at vi har klart å se hele landet og bruke hele landet, og de ulike delene av landet har ulike fortrinn, ulike miljøer, ulike kompetanseklynger, som jeg er helt sikker på at summen av er det som trekker oss som nasjon videre. Det er det som gjør at vi klarer å utvikle det samlede potensialet vi har som land og folk. Så jo fortere vi slutter å snakke om at det er et motsetningsforhold mellom det å ha forskning og utvikling og utdanning av høy kvalitet til stede over hele landet, og det å ha kvalitet i disse miljøene på den andre siden, jo bedre vil jeg mene at det er for oss alle sammen.
Abel Cecilie Knibe Kroglund (Arbeiderpartiet), 2022-03-22:
Det er riktig og viktig – nesten til enhver tid, vil jeg si – å fokusere på forskning og utviklingsaktivitet i næringslivet. Når Hurdalsplattformen utpeker satsing på forskning og utdanning over hele landet, handler dette selvsagt om forskning og utvikling i næringslivet. Vi har rett og slett store ambisjoner for forskning opp mot og i bedrifter og næringsliv. Et godt eksempel til inspirasjon og etterfølgelse fra min egen region er UiA med sin samskapingsmodell. De har et stort tverrfaglig program for entreprenørskap som heter Shift, og en storsatsing på 70 mill. kr på fagmiljøet for batteriteknologi, som skal støtte opp under den etableringen som kommer til å komme med batterifabrikk i Arendal. Forskningsrådet er en av våre store muskler som har ansvar for å øke kunnskapsgrunnlaget og bidra til å dekke samfunnets behov for grunnleggende og anvendt forskning og innovasjon. Midlene fra Norges forskningsråd er nå årlig på 11 mrd. kr, og de skal virke over hele landet. Men i praksis ser vi at Forskningsrådets midler domineres av Oslo, Trøndelag, Hordaland og Akershus. Denne praksisen kan gi en slags renters-rente-effekt der universiteter og FoU-institusjoner med mye kapasitet får enda mer kapasitet etter søknadskonkurransen, og næringsliv i andre regioner ikke nødvendigvis får like god nytte av forskningen. Derfor er et viktig grep for å sørge for at bedrifter i alle regioner drar nytte av god forskning, at vi utvider satsingen for fremragende forsknings- og utdanningsmiljøer, og at vi etablerer nye forskningsmiljøer i internasjonal toppklasse knyttet til næringsklynger. For størrelse teller – det teller at regjeringen viderefører 3-prosentmålet i forskningspolitikken, og at vi skal legge fram en strategi for at forskning og utvikling i næringslivet skal utgjøre 2 pst. av bruttonasjonalprodukt i 2030. Når midlene fordeles godt utover hele landet, på bedrifter i hele landet, kan vi nå målet om bærekraftig utvikling, grensesprengende forskning og radikal innovasjon, og da ikke minst omstilling og vekst i næringslivet.
Tore Vamraak (Høyre), 2022-03-22:
Jeg vil først takke interpellanten for å ha tatt opp et viktig tema. Forskning danner grunnlaget for det vi skal leve av i framtiden. Som interpellanten viste til, har NHO beregnet et behov for 250 000 netto nye arbeidsplasser i privat sektor innen 2030. For å lykkes med dette er det avgjørende at vi øker FoU-aktiviteten i næringslivet og bringer kunnskap og forskningsresultater raskere fram til ideer, løsninger og selskaper som skaper vekst og verdier. Inneværende langtidsplan for forskning har et mål om at 3 pst. av bruttonasjonalprodukt skal gå til forskning. For å oppnå dette må næringslivets forskningsinnsats økes opp mot 2 pst. Selv om næringslivets forskningsinnsats i 2020 lå rekordhøyt som andel av BNP, er det et stykke å gå fra det rekordhøye 1,1 pst. og opp mot målet om 2 pst. Den samlede næringsrettede forskningen er et resultat av næringslivets egen forskningsinnsats og forskning ved universiteter og høyskoler og instituttsektoren. Et område vi må satse mer på, er kommersialisering av forskningsresultater. Ikke alle får hornmusikk i brystet av ordet kommersialisering. Men kommersialisering av forskningsresultater handler om å bringe forskningsinstitusjonenes forskning over i det som kan gi skatteinntekter og finansiere vår felles velferd og videre forskning. Det gjør forskningen mer relevant for verdenen utenfor laboratoriene, kontorene og verkstedene. Derfor bør vi heie fram og arbeide for kommersialisering av forskningsresultater. Jeg er derfor glad for at statsråden i sitt siste innlegg uttalte vilje til å styrke delingen av forskningsresultater ut i markedet, og jeg ser fram til å se resultatene av denne velviljen. En nær dobling i næringslivets forskningsinnsats er et betydelig løft. Dette løftet må tas både av de store lokomotivene i norsk næringsliv og av den store floraen av små og mellomstore bedrifter – og det må ikke minst verdsettes tydelig av regjering og storting. Næringslivet har behov for en kombinasjon av direkte støtte til utvalgte forskningsprosjekter, brede og ubyråkratiske ordninger som SkatteFUNN og en trygghet for at samfunnet verdsetter langsiktige investeringer som kan gi avkastning om noen år. Det er begrenset hvilke av de aktuelle virkemidlene forsknings- og høyere utdanningsministeren har i sin portefølje. SkatteFUNN er den største ordningen for FoU i næringslivet og en viktig finansieringskilde for FoU-aktiviteten i små og mellomstore bedrifter. SkatteFUNN er en rettighetsbasert skattefradragsordning for bedrifter som arbeider med forskning og utvikling, uavhengig av tema og bransje. De fleste av oss blir påvirket av tilbakemeldinger – motivert eller demotivert. Hvis staten ser på investeringen i framtidig verdiskaping som en løsning som kan hjelpe samfunnet, gir det en motivasjon til innsats. Hvis staten ser på verdiskaperen som en profitør som burde beskattes hardere, gir det mindre motivasjon. Både vedtak og ord teller, også for næringslivets forskningsinnsats.
Torleik Svelle (Senterpartiet), 2022-03-22:
Det er bred enighet om de store linjene i forskningspolitikken og betydningen av Norges deltakelse i det europeiske forskningssamarbeidet. Noe av det som er helt unikt i Norge, er at vi utnytter ressursene over alt i hele landet – den øverste berghylle, den innerste fjord og den ytterste øy. Der bor det folk, der drives det næringsutvikling, og der må man også ha tilgang på forsknings- og utviklingsmuligheter. Vi tror at hvis vi skal sikre alle de bedriftene tilgang til forsknings- og utviklingsmuligheter, er vi avhengig av at vi har universiteter, læremiljøer og forskningsmiljøer over hele landet – sterke fagmiljøer som kjenner både lokale utfordringer og ikke minst lokale muligheter. Det er rimelig å si at Høyre og Fremskrittspartiet med sin sentraliseringsiver innenfor høyere utdanningssektoren har gjort jobben til den sittende regjering vanskeligere i vår tro på at vi skal ha gode miljøer over alt i hele landet. Skal vi løse de store oppgavene framover, må hele nærings- og samfunnslivet bidra. Innovasjon og konkurransekraft må styrkes i alle deler av næringslivet, og vi må satse mer på det vi kan best: skog, fisk, energi og industri, for å nevne noe. Da må vi ha universiteter og høyskoler som er tett på, og deltakelsen i Horisont Europa gir Norge tilgang på både nettverk av forskning, innovasjon og infrastruktur og markeder som bidrar til å løse samfunnsutfordringer som er krevende å løse på bare nasjonalt nivå. Det er et omforent mål at samlet forskningsinnsats skal utgjøre minst 3 pst. av BNP innen 2030. Det har i mange år vært utfordrende å få opp næringslivets andel, og vi i Senterpartiet deler derfor interpellantens intensjon om å øke forsknings- og utviklingsaktiviteten i næringslivet i årene framover. Det må vi gjøre gjennom et bredt sett med virkemidler. Og for at vi skal få til dette, må vi ta inn over oss at næringsstrukturen i Norge, med mange små og mellomstore bedrifter, og muligheten til å nyttiggjøre oss alle ressurser i hele landet, krever en desentralisert utdanningsstruktur. Det er nødvendig å sikre næringslivet kontakt og nærhet til forsknings- og kompetansemiljøer over hele landet. Derfor er det også viktig å opprettholde og videreutvikle den desentraliserte universitets- og høyskolesektoren. Tilstedeværelse er viktig for å både fange opp og løse lokale og regionale utfordringer, og jeg er glad for at Senterpartiet og Arbeiderpartiet ønsker en annen retning for denne sektoren enn det den tidligere regjeringen ønsket. Og jeg ser fram til det videre arbeidet til regjeringen på feltet.
Maren Grøthe (Senterpartiet), 2022-03-22:
Innledningsvis vil jeg takke statsråden for svaret. Jeg er glad for at vi deler synet på denne problemstillingen, og at statsråden viser til at han har konkrete svar på hvordan ungdommenes råd blir tatt med i det videre arbeidet. Ungdommene i distriktspanelet og statsråden løfter her fram veldig viktige problemstillinger. Og statsråden har nok rett: Jeg tror vi er mange ungdommer i Distrikts-Norge som kan kjenne oss igjen i dem, og det må vi ta på alvor. Vi må ta på alvor når ungdommer forteller at de må kjøre i 10 minutter hjemmefra for å få levert en skoleoppgave, eller at de ikke kan ta del i det sosiale livet med andre ungdommer på nett, selv ikke i 2022. Vi må ta det på alvor når ungdommer ikke tør å bygge seg hus i distriktene fordi de frykter at de taper penger på at byggekostnadene vil være større enn verdien av huset når man setter nøkkelen i døra. Vi må ta det på alvor når ungdommene etterlyser virkemidler for næringsutvikling, flere møteplasser og et godt utdanningstilbud i nærheten. Men ut fra statsrådens svar er jeg, som ham, optimistisk. Hurdalsplattformen staker ut en tydelig retning og har store ambisjoner om at vi nå skal ta hele landet i bruk. I arbeidet med distriktsmeldingen framover og i distriktspolitikken for øvrig blir det viktig at vi nå ser på hva som er mulig å få gjennomført, og at vi tør å tenke nytt. Vi skal vurdere de distriktspolitiske konsekvensene av enhver reform, men vi skal også tenke distriktspolitikk i alle politiske vedtak. Samtidig må vi tørre å tenke nytt, være kreative og drive politikken framover i praksis. Kanskje kan man f.eks. ta noen grep i forbindelse med nedskriving av studielån ut fra hva slags sentralitetsklasse kommunen har som man flytter til, eller man kan ta noen grep gjennom Husbanken, sånn at det oppleves tryggere å bygge bolig i distriktene. Det er kun kreativiteten og viljen som setter grenser. Likevel må jeg si at jeg er glad for at statsråden trekker fram de konkrete problemstillingene, og at man allerede er i gang. Jeg håper i lys av dette at vi nå kan ha en god debatt med flere partier som kan engasjere seg for hvordan vi skal tørre å tenke framover, og virkelig legge til rette for at ungdom får lyst til å flytte ut. Det er akkurat det vi må gjøre i årene framover for å greie å ta vare på det Norge vi er så glad i.
Maren Grøthe (Senterpartiet), 2022-03-22:
Først og fremst vil jeg si takk til de andre stortingsrepresentantene og til statsråden for engasjementet i debatten. Distriktspolitikken er mer aktuell enn noen gang, og det står ikke på engasjementet fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Likevel er det vanskelig å oppsummere denne debatten uten å påpeke nettopp det fenomenet at det var der engasjementet kom fra. For det manglende engasjementet fra de andre partiene i salen under saken her i dag understreker nok en gang hvorfor distriktsungdommen i meg stemte Senterpartiet og stemte for et skifte nå i høst. I debatten har vi fått høre mange gode lokale eksempler på hvorfor rådene fra Ungdommens distriktspanel er verdt å lytte til – fra Agder, hvor representanten derfra trekker fram at vi må satse enda mer på lærlingplasser og arbeidsplasser lokalt, fra Gran, om hvordan vi kan trekke fram flere kontorfellesskap som et aktuelt alternativ, eller fra Oppland og Hedmark, hvor mange ungdommer ikke har tilgang til internett. Dette er også mye i tråd med utfordringene i mitt hjemfylke, Trøndelag, hvor ungdommer på utallige skoledebatter trakk fram behovet for satsing på infrastruktur lokalt. Det er på tide med en kursendring, og det er på tide med en storsatsing i distriktspolitikken. At utkantene tømmes for folk, er ingen naturlov, det er et resultat av politiske prioriteringer og politiske beslutninger. For hvilke ungdommer vil egentlig flytte hjem til en bygd uten gode muligheter for arbeid, uten muligheten til å føle seg trygg eller uten muligheter til kvalitet og bolyst i hverdagen sin? Dette handler om et retningsvalg. Det handler om hvordan Norge skal se ut i dag, og hvordan Norge skal se ut 10, 20 og 50 år fram i tid. Jeg har troen på at vi skal greie å snu kursen, og at vi skal greie å oppnå det som var Ungdommens distriktspanels mål, nemlig at ungdommen også framover skal kunne stå opp og si: Framtida til hjembygda mi er ganske lys.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-03-22:
Jeg slutter meg til de vurderingene som interpellanten gjør i innleggene sine. I det første innlegget ble det tatt opp noe som jeg vil understreke, nemlig disse ti rådene som foreligger fra Ungdommens distriktspanel, som egentlig viser bredden i engasjementet, men også hva det er som har betydning for at vi skal lykkes med distriktspolitikken. For i noen tilfeller handler det om en spisset satsing, hvor en målretter spesifikt på smale områder, men først og fremst handler jo en kraftfull, fornyet og forsterket distriktspolitikk om at vi legger distriktspolitiske hensyn og en distriktspolitisk tenkning helt gjennomgående i alle politikkområder. Det er først da vi får kraft inn i dette arbeidet og kan lykkes med det som også er en ganske stor utfordring når det gjelder folketallsutvikling, i deler av landet. Interpellanten var inne på flere konkrete temaer i sitt oppfølgingsinnlegg, f.eks. boligpolitikken, og det mener jeg er et veldig viktig tema. Regjeringen skal også legge fram en egen boligmelding. Boligpolitikken er veldig viktig, men den er også litt vanskelig. Det er betydelig markedsstyrt, og det er utfordringer i ulike ender av boligmarkedet, både i pressområder og i distriktsområder. Men jeg mener at i tillegg til at vi skal legge fram en egen boligmelding, er vi nødt til å trekke fram boligpolitikken i distriktsmeldingen og i distriktspolitikken. For det er som det er blitt sagt: Utfordringen i deler av landet er at byggekostnader og panteverdi ikke står i sammenheng, og det kan være en utfordring å få finansiering til tilpassede boliger i distriktsområder. Jeg mener at det på mange vis er en litt undervurdert del av politikken også, nemlig det å ha tilpasset boligtilbud i ulike livsfaser, ulike deler av landet, også geografisk. Det er målkonflikter innenfor boligpolitikken, og det er sånn sett også et litt krevende område. Interpellanten nevnte også dette med personrettede virkemidler og var inne på studielån. Dette står det noe om i Hurdalsplattformen, som vi er i ferd med å følge opp, nemlig å gå gjennom de personrettede virkemidlene som en del av distriktspolitikken for å se hvordan det fungerer, hvordan det virker, og eventuelt hvordan det kan forsterkes. Vi har startet det arbeidet nå, med å evaluere de personrettede virkemidlene i tiltakssonen i Nord-Troms og Finnmark.