trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-06-09:
Jeg har behov for å si noe om de 100 mill. kr, for dem var Kristelig Folkeparti med og kjempet for å øremerke. Da jeg var ordfører, var det sånn at i den kommunen jeg var ordfører, hadde vi landets yngste befolkning. Vi satset på et tolærersystem i 1.–4. klasse. Da det ble delt ut penger til skole fra de rød-grønne, fikk ikke vi noen ting. Men de kommunene som hadde skåret ned i skoletilbudet, de fikk. Slik ville vi ikke ha det med skolehelsetjenesten. Derfor sa vi at det er ikke sånn at de som har brukt av sitt budsjett, skal straffes når man deler ut penger. De skal vise at det er barn og unge som får de pengene det blir bedt om.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2016-06-09:
Det er vel sånn at noen og hver her inne trenger både mat og drikke, skulle en tro. God og riktig ernæring for eldre, enten de bor i sykehjem eller i sitt eget hjem, er avgjørende for å sikre god folkehelse for den eldre garde. Det er et godt dokumentert behov for forbedringer i helse- og omsorgstjenesten på dette feltet. Vi får rapporter om underernæring og medieoppslag om underernærte personer. God mat, ernæringsrik mat, sammen med et fellesskap, hører sammen. Matopplevelse og matlyst henger også sammen med resten av sanseapparatet, som lukt, syn og smak, og med kultur og tradisjon. Å kunne nyte god mat og kjenne smak krever kunnskap om mat, men også kunnskap om tannhelse, sykdomsbilde, medikamenter og psykisk helse, som også henger sammen med matinntak og matlyst. Eldre folk, enten de bor i sykehjem eller hjemme, mister ofte ektefellen sin, venner og sosialt samvær, noe som gjør at også matlysten forsvinner, de får ikke nok i seg, og de blir syke. Derfor er Kristelig Folkeparti opptatt av og mener det er elementært viktig at ethvert sykehjem bør ha sitt eget kjøkken. Det å kjenne lukt, gjenkjenne lukt, lenge før maten kommer på bordet, kan gjøre noe med matopplevelsen og matlysten. Vi snakker ofte om persontilpasset medisin på helsefeltet. Men persontilpasset mat betyr mye for at maten skal smake, spesielt for den som er syk, for den som ikke har matlyst. Det er heller ingen tvil om at kunnskap om ernæringens betydning bør ha en tydelig plass i alle helseprofesjoner. Noen har det per i dag i sin profesjonsutdannelse, men jeg er redd vi bør få det mer på plass i alle yrkesgrupper. Hadde vi vært utlært, hadde det ikke vært et problem med underernæring i norske sykehjem eller hjemmetjeneste. Men nettopp fordi vi har mer å lære, bør dette ha et stort fokus. Vi vil ikke lykkes med habilitering og rehabilitering om vi ikke lykkes med ernæring. Vi vil heller ikke lykkes helt med medisinering alene om vi ikke tilpasser medisinering til ernæring. En klok kvinne har sagt i denne sal: Alt henger sammen med alt. Sånn er det også med mat og ernæring, sykdom og eldre. Får vi ikke i oss rett og nok mat, går det ut over vår fysiske og psykiske helse. Ernæring er en sentral del av det å skape et helhetlig og godt tilbud. I utlandet bruker både sykehus og sykehjem dette kanskje enda mer enn oss. De dedikerer mat og forbyr nesten mat ut fra ulike sykdommer, for det er noen ting som ikke henger sammen. Vi har mye å lære.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Vi har nå et utvidet nasjonalt verktøysett for kommuner som ansetter mennesker innenfor denne tjenesten gjennom den autorisasjonen som en har, gjennom den vurderingen som en eventuelt vil kunne finne i tilsynssaker osv., og fra nå gjennom denne politiattesten. Det jeg tror er viktig, er at en gjør som komiteen mener, at en hele veien understreker at alle de nasjonale verktøyene som en bruker, ikke blir en hvilepute for dem som ansetter. Det handler f.eks. om språkprøver, som nå i mye større grad blir en systematisk introdusert del av grunnlaget for å få autorisasjon. En må gjøre en selvstendig vurdering f.eks. av språkkunnskapene også til autorisert helsepersonell som har gjennomgått en språktest, for språket er helt avgjørende for å gi en trygg og sikker helsetjeneste.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg mener at dette er et godt tiltak, men jeg vil understreke at det er ikke sånn at alle som ansettes, har en historie før de gjør et overgrep. Derfor er det, som jeg understreket i mitt innlegg, ikke nok å sjekke en persons vandel, en må ha gode interne kontrollsystemer og god oversikt over hva som skjer i egne tjenester. Det er viktig å sikre en mer permanent bemanning og unngå for mye vikarbruk og for mye oppdeling, sånn at en har en solid og mer permanent bemanning i disse tjenestene. Det er også en del av det å kvalitetssikre for at dette ikke skal skje. Men på dette området er det ingenting som noen gang kommer til å bli 100 pst. sikkert. Da må det være gode rutiner for å fange opp når noe er galt.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Fordi det er feil. Det er ikke sånn at ingen andre vil få tilbud og vedtak om heldøgns pleie og omsorg. Det sitatet som representanten Knutsen her trekker fram, er det som er dagens rettstilstand, nemlig at for dem som det ikke er et annet forsvarlig tilbud til enn å komme på institusjon, de kan ikke settes på venteliste og må få institusjonsplass med en gang. Det er den oppfatningen av dagens lov som Arbeiderpartiet har lent seg mot når de sier at det er en rett til sykehjemsplass allerede. Men i virkelighetens verden vet alle at det er svært få pasienter som er i en sånn situasjon. De er i dag ikke trygge på at de faktisk får et vedtak om det som er det faglig riktige tilbudet som de skal ha, de opplever ofte at de får midlertidige vedtak, andre typer vedtak, som ikke bidrar til rettssikkerhet.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
For det første svarte jeg meget presist på representanten Knutsens første spørsmål. For det andre er jeg overrasket over at Senterpartiet og Arbeiderpartiet også går imot at kommunens kriterier skal forskriftsfestes. Alternativet til forskriftsfesting er bl.a. at en ikke har krav til høring knyttet til hvilke kriterier som skal utformes. Det er ikke den typen prosesskrav som forskriftsfesting innebærer. Dermed fratar Arbeiderpartiet og Senterpartiet på en veldig elegant måte pasienter, brukerorganisasjoner, legen i kommunen og fagorganisasjonene mulighet til faktisk å kunne ha et veldig tydelig syn på hva som skal være kommunens kriterier. Igjen: Arbeiderpartiet velger i denne saken konsekvent å stå på systemets side mot pasientenes og brukernes interesser.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Det at kommunene nå må forskriftsfeste kriteriene, innebærer nettopp at vi sikrer brukerne som i dag veldig ofte f.eks. får vedtak om noe annet enn heldøgns pleie og omsorg fordi kommunen ikke har en ledig plass – selv om fagfolkene mener at de har behov for heldøgns pleie og omsorg. De får altså da et annet vedtak, mens det med dette lovforslaget vil være veldig tydelig at det er kommunens forpliktelse å tilby heldøgns pleie og omsorg når det blir ledig plass. Samtidig må kommunen selvfølgelig beskrive hvilke tilbud som skal gis i mellomtiden, og en har mulighet til å klage på det.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Ja. For vi vet meget godt hva som er alternativet i mange kommuner i dag. Det er at både de eldre og de pårørende som er veldig klare på at det en har behov for, er heldøgns pleie og omsorg, i dag opplever å få et svar fra kommunen:Nei, for deg er det tilstrekkelig at du får forsterkede hjemmebaserte tjenester, og så lever en i uvisse: Er jeg sett av kommunen? Har kommunen faktisk sett mitt behov? Med dette systemet vil alle få en veldig klar tilbakemelding: Ja, kommunen har sett ditt behov, du vil få plass når det er din tur. – I mellomtiden får en et forsvarlig tilbud mens en venter. Jeg er overbevist om at det både vil skape trygghet og redusere konfliktene. Hvorfor er jeg overbevist om dette? Jo, fordi denne modellen ikke er en skrivebordsmodell, den fungerer i praksis i Stavanger kommune i dag, en kommune som i høringsuttalelsen er veldig tydelig på sin støtte basert på deres erfaringer med hvordan dette fungerer …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
For det første kan ikke representanten Toppe ha hørt etter det jeg sa i mitt første svar. Det er helt klart at hvis det eneste forsvarlige for brukerne er å få heldøgns pleie og omsorg, f.eks. en sykehjemsplass, skal de ikke settes på venteliste, men få en plass. Det kommer tydelig fram i proposisjonen. De pasientene som det er faglig vurdert etter kommunens kriterier bør få heltids pleie og omsorg på en institusjon, kan få et annet forsvarlig tilbud hvis det ikke er ledig plass. Det er selvfølgelig et krav at tilbudet skal være forsvarlig. Det er det som gjelder på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Svaret på representanten Kjersti Toppes spørsmål er at de som har behov for en sykehjemsplass, og der det ikke er forsvarlig å gi noe annet tilbud, ikke kan settes på venteliste, men skal ha plass umiddelbart. I de tilfellene der det er forsvarlig å gi et annet tilbud i påvente av at det er en ledig plass, vil det være kommunens vurdering av hvem som har det største behovet, som vil avgjøre hvor raskt en får plass. Forutsetningen for å få en plass er at det bygges flere plasser. Det gjør også regjeringen noe med. I dag har vi fått fasiten på Arbeiderpartiets store valgkampløfte om 12 000 flere plasser. Det ble noe over 2 000 flere plasser i perioden 2008–2015, som løftet gjaldt for. Vi har også i dag fått kommunenes planer for utbygging fram mot 2019. Det er fra 2017 til 2019 denne regjeringen og Kristelig Folkeparti og Venstres prioritering av utbygging av flere plasser slår inn, fordi det går mellom tre og fem år fra en kommune søker om et tilskudd til plassen står klar. Det forteller oss at i de kommende tre årene kommer det til å bli bygd ut flere plasser – og da snakker vi om flere plasser, ikke oppussede eller nymalte plasser – enn det som ble gjort i de foregående syv årene, under den rød-grønne regjeringen. For det er det som er kjernen i dette spørsmålet: Skal mennesker som har behov for en sykehjemsplass, få en sykehjemsplass, må faktisk plassen være der. Da er det også veldig klokt at kommunene får en oversikt over hvor mange det er som faktisk har et behov, som venter, for det vet vi vil øke presset på at lokalpolitikerne prioriterer å bygge ut og planlegge nok plasser. Det er klokt å gjøre som regjeringen nå foreslår: å forsterke presset mot kommunene på å bygge flere plasser gjennom ytterligere å målrette tilskuddsmidlene mot det, spesielt etter 2019, når den store økningen av eldre kommer. Så sa representanten Laila Gustavsen det som har vært Arbeiderpartiets mantra i denne saken gjennom alle de åtte årene de satt i regjering: De som har behov for sykehjemsplass, har rett til sykehjemsplass. Ja, hvor mange eldre og deres pårørende har ikke i disse åtte årene blitt provosert av denne uttalelsen fra Arbeiderpartiets helseministre? For alle vet at med dagens lovverk er det en uttalelse som har veldig lite innhold for veldig mange.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg vil takke representanten Toppe for at vi i hvert fall har fått svar fra Senterpartiet om at de ønsker å svekke pasientenes rettigheter gjennom å reversere denne loven, mens representanten Laila Gustavsen ikke kunne svare på det spørsmålet på vegne av Arbeiderpartiet. Dette lovforslaget er en styrking av pasientenes rettigheter. Dagens rett knyttet til dem som kun kan få et forsvarlig tilbud i sykehjem, blir tydeliggjort i loven. Det vil ikke være som i dag, at det bare er en generell bestemmelse om at en skal ha forsvarlig helse- og omsorgstilbud i en kommune. Det blir tydeliggjort at hvis det eneste forsvarlige er å få sykehjemsplass, så skal pasienten ha sykehjemsplass. Det andre er at en også styrker rettssikkerheten til den pasientgruppen som i dag opplever at de har et klart behov for sykehjemsplass, men som ikke får det. De vil nå få en klar beskjed fra kommunen om at: Ja, vi har sett ditt behov. Når det blir en ledig plass, kommer du til å få det, ut ifra våre vurderinger. Det gir en trygghet. Derfor er jeg helt uenig i den beskrivelsen som Kjersti Toppe trekker fram gjennom sitatet fra Helsedirektoratet. Bakgrunnen for at jeg er så trygg på det, er nettopp at dette er forsøkt i virkelighetens verden. Og hva er tilbakemeldingen fra dem som sitter og jobber med dette, f.eks. på tildelingskontoret i Stavanger? Jo, det er at når de forteller de pårørende og de eldre selv at, ja, du får vedtak om heltidspleie og -omsorg, vi har sett ditt behov, men vi har dessverre ikke noen ledig plass akkurat nå, men du kommer til å få din plass når det er din tur, så skaper det en stor forståelse for den situasjonen og en trygghet for at kommunen har sett behovet og vil følge opp. Det er viktig, for det som ofte skjer i dag, er at når en kommune ikke har plass, gjør de vedtak og sier at en kan klare seg med forsterkede, hjemmebaserte tjenester. Da oppstår det en konflikt og en uro mellom pasient, bruker og kommunen. Det andre som skjer, er at en også opplever i kommuner at lokalpolitikere får høre – representanten Gustavsens generelle beskrivelse – at de som har behov for sykehjemsplass, får sykehjemsplass. Men så vet alle som bor i den kommunen, at det er mange med behov som ikke har fått det, nettopp fordi kommunen ikke har innført gode nok systemer. Nå tvinger vi alle kommunene til å innføre gode nok systemer på dette området. Det er en viktig lovendring som Stortinget kommer til å vedta i dag. Men jeg synes det hadde vært interessant å få høre om Arbeiderpartiet har tenkt å endre på dette hvis de kommer i posisjon.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Over statsbudsjettet er det bevilget 30 mill. kr til utviklingen av dette registeret. Helsedirektoratet, i samarbeid med Folkehelseinstituttet, er tildelt oppdraget om å utvikle registeret, og dette omfatter også en vurdering av hva registeret skal inneholde. Jeg er kjent med representantens engasjement for at dette hører hjemme i Folkehelseregisteret og kanskje også lokalisert til Folkehelseinstituttets avdeling i Bergen. Det er spørsmål som vi kommer tilbake til.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Nå skal jeg være veldig forsiktig med kroppsspråket mitt, for det har ført meg inn i kontroll- og konstitusjonskomiteen før(munterhet i salen) (munterhet i salen) Det nye registeret vil basere seg på data fra nettopp IPLOS. Dermed vil det i større grad bli mulig for kommunene å bruke det lokalt i utviklingen av sine tjenester.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg oppfatter at med den innrammingen som er gjort, og også ytterligere innramming som ble gjort etter høringsrunden, utfordrer ikke det som vi har anbefalt Stortinget å vedta i dag, vinmonopolordningen, og dette er basert på et godt grunnlag. Hadde det utfordret vinmonopolordningen, hadde heller ikke forslaget blitt fremmet fordi vi er forpliktet bl.a. av samarbeidsavtalen med Kristelig Folkeparti til å ta vare på hovedvirkemidlene i alkoholpolitikken, og der er altså Vinmonopolet helt sentralt.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Den endringen som foreslås her, gjelder lokalproduserte nisjeprodukter som i all hovedsak sannsynligvis vil bli solgt til turister og andre som er på besøk på gården, og det kom også fram i høringsrunden at det ikke utfordrer Vinmonopolets rolle når det gjelder de store produktmerkene som selges til befolkningen, som f.eks. vin og de områdene som er omfattet av EØS-avtalen. Dette er et helt annet marked, men som allikevel er viktig for de få som gjør dette i det å kunne tilby et helhetlig bl.a. reiselivsprodukt.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Det er klart at de som vil få muligheten til å selge innenfor denne ordningen, har det samme ansvaret som andre som selger alkohol, og f.eks. være bevisst på at en ikke selger til personer som enten har for lav alder eller som er klart ruspåvirket. Det er også sånn at her er det snakk om et nisjeprodukt som er viktig i en helhet bl.a. innen et reiselivsprodukt eller som en del av det å lage lokalprodusert mat og drikke, og jeg har ingen tro på at det vil få et omfang som vil utfordre folkehelsespørsmål knyttet til verken den generelle folkehelsen eller for mennesker som har en rusavhengighet.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Det er den samlede alkoholpolitikken som her er avgjørende, og det er også grunnen til at de endringene som vi foreslår på dette området, er svært begrenset, nettopp fordi vi er opptatt av at den ytre rammen for de endringene som vi foreslår, handler om at vi skal ha en trygg innramming, slik at vi ikke har en trussel mot vinmonopolordningen, som vi mener står seg veldig godt med de endringene som foreslås.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Nå er det sånn at Arbeiderpartiet jo gjentatte ganger har foreslått øremerking på dette området. Øremerking betyr nettopp søknadsbaserte ordninger. Men det er helt riktig: I budsjettforliket som ble inngått i Stortinget, fikk våre samarbeidspartier, Kristelig Folkeparti og Venstre, gjennomslag for å styrke den ytterligere satsingen som var lagt til grunn, på 667 mill. kr til helsestasjons- og skolehelsetjenesten, men også 100 mill. kr som er øremerket. Men de øremerkes på den måten at det er de kommunene som kan dokumentere at de har brukt de frie midlene til formålet, som får dette som en belønning på toppen. Dermed blir dette ikke bare en belønningsordning på toppen, men det er også med på å sikre at kommunene bruker den veksten i frie midler som de har fått til dette, nettopp til formålet, og det er en veldig god ordning.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Den viktigste styrkingen av skolehelsetjenesten har skjedd gjennom den økningen som har vært i de frie midlene på 667 mill. kr. Det går til alle kommunene fordelt etter ungdomskriteriene. Det er den ordningen som Arbeiderpartiet nå har brukt flere år på å kritisere. Det er den viktigste satsingen for at de skal komme fram til kommunene. Men så er vi også opptatt av å gi noe ekstra til de kommunene som viser at de virkelig prioriterer dette. Det er en godt opplyst ordning, det er en veldig enkel ordning å søke på. Den er nylig lyst ut. Det kan godt være at din hjemkommune ikke har oppdaget det ennå, men veldig mange andre kommuner er i hvert fall i ferd med å oppdage det. Det vil være en god belønningsordning. Alternativet, å ta disse pengene inn og ikke ha dem som frie midler, men øremerke alle sammen, ville vært å straffe de kommunene som har gjort en god jobb, og belønne de kommunene som har gjort en dårlig jobb. Det ville vært konsekvensen av det alternative forslaget som Arbeiderpartiet har på dette området.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg synes, som jeg også sa i mitt innlegg, at den rekkefølgen som flertallet i komiteen har lagt til grunn, og som vi nå forstår får enstemmig tilslutning, nemlig at en starter med å lage en helhetlig strategi, er en veldig fornuftig tilnærming. For her jobbes det med mange ulike handlingsplaner allerede som går inn på dette området, og det er også sånn at det å få en strategi først vil være det beste grunnlaget for å vurdere omfang og innhold av en opptrappingsplan på dette området. Men så er det jo ikke sånn at regjeringen og samarbeidspartiene sitter i ro og liksom bare venter på en strategi. Det er viktig – det er det aller viktigste – at en gjennom de tre statsbudsjettene som vi nå har blitt enige om, har gjennomført helt nødvendige tiltak nettopp for å styrke disse tjenestene: øremerking av midler til psykologstillinger i kommunene, styrking av helsestasjons- og skolehelsetjenesten, en ungdomshelsestrategi som snart legges fram, osv.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Representanten har ikke forstått mitt innlegg riktig, for det var heller ikke det jeg sa. Men det er sånn at regjeringen bl.a. som oppfølging av flere andre vedtak som er gjort i samarbeid med våre samarbeidspartier, budsjettvedtak osv., jobber med en rekke handlingsplaner og strategier knyttet til barn og unge og deres oppvekstvilkår. Det vil derfor være lurt nå å jobbe ut en strategi på området barn og unges psykiske helse før en også vurderer på hvilken måte et opptrappingsarbeid skal gjøres, så en får sett dette i en helhet. Det er det som jeg oppfatter også er bakgrunnen for det vedtaket som blir gjort i dag, samtidig som vi ikke venter på det, men allerede er i gang med å bygge ut de konkrete tjenestene til denne gruppen i kommunene, fordi det også er helt avgjørende.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg er veldig enig med representanten i at det er mye å hente i kommunene ved i større grad å se disse tjenestene i sammenheng mot hele aldersgruppen barn og unge. Det er også derfor de satsingene som har vært på dette området fra regjeringen og samarbeidspartiene, ikke har spesifikt bare gått på skolehelsetjenesten, men også på helsestasjonene, og kommunene har hatt stor frihet med hensyn til hvilke fagområder de skal prioritere lokalt, og hvilken måte en skal bygge det opp på. Så har vi også samtidig, som en oppfølging av primærhelsemeldingen, lyst ut midler for kommuner som ønsker å få penger til å utrede og stimulere til nettopp den type samlokalisering av disse tjenestene, bl.a. for å se på hvilke muligheter det gir. For jeg er helt enig i at barn i barnehage også har et sterkt behov for å få gode helsetjenester fra kommunen. De aller fleste som får en psykisk helseutfordring, får det første gang i barne- og ungdomsårene, og det er veldig viktig å gripe inn så tidlig som mulig.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
For det første er det ingen uklarhet om dette. Jeg slutter meg fullt og helt til både det representanten Bollestad og det representanten Kjenseth sa om hvordan dette skal følges opp. Så til representanten Kjerkol når det gjelder ulike ordninger knyttet til øremerking: Det er en ordning som har vært øremerket i flere år, som går på oppbygging av skolehelsetjenesten på videregående skole. Det er en veletablert ordning som har fungert over flere år. Den nye ordningen som ble innført, og som også er omtalt i budsjettinnstillingen fra komiteen, fra budsjettet 2016, er en belønningsordning på 100 mill. kr som er lyst ut fra Helsedirektoratet, som går til de kommunene som kan vise at de har brukt pengene de har fått – sin andel av de over 600 mill. kr til skolehelse- og helsestasjonstjenesten – i tråd med formålet. Og de kan da få penger til en ytterligere satsing. Det er bra. Da blir det en belønningsordning, og det håper vi vil fungere bra for kommunen til å få en ekstra motivasjon til å bygge ut den tjenesten. Det er viktig å ha for seg når det har blitt stilt spørsmål om denne politikken virker: Ja, den virker. I 2013 var det en nedgang i antall årsverk i skolehelsetjenesten og i helsestasjonene. Denne regjeringen overtok altså i en situasjon der det var nedgang i antall årsverk i denne tjenesten. Allerede det første året så vi en klar økning i antall årsverk. Nå har kommunene over tre år vist at dette ikke bare var en engangssatsing for regjeringen og våre samarbeidspartier, men en flerårig satsing, som også våre samarbeidspartier i forhandlingene om budsjettet har forsterket ytterligere, nå sist med denne belønningsordningen på toppen. Det er en veldig fornuftig måte å bidra til at de frie midlene brukes riktig på, men med den kommunale friheten som ligger i selv å vurdere hvilken del av tjenesten og hvilket fagområde det er fornuftig å sette pengene inn i – uten at de kommunene som allerede har satset, blir straffet, men blir belønnet.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg må nesten få prøve meg på nytt. 667 mill. kr er økningen som kommunene har fått i frie midler, men målrettet mot skolehelse- og helsestasjonstjenesten. De fordeles til kommunene med utgangspunkt i alderssammensetning, dvs. at de kommunene som har flest barn og unge, får mest penger. Dette er penger som jeg mener virker, i motsetning til det Arbeiderpartiet har prøvd å si over lengre tid, at de ikke virker. Hvis representanten Kjerkol nå hører etter, får hun høre svaret på spørsmålet hun hadde til meg. De pengene har virket, vi har sett en positiv utvikling. I tillegg bestemte regjeringspartiene og flertallspartiene seg for å legge på 100 mill. kr, altså til sammen 767 mill. kr til denne ordningen. De 100 mill. kr er en øremerket ordning. Jeg vet ikke hvilke opplysninger Kjerkol har om at disse ikke er kjent i kommunene, for da søknadsfristen gikk ut den 31. mai, var det inne en søknadsmengde som oversteg 100 mill. kr. Kriteriet for å søke på disse midlene var at en også kunne stå inne for at en hadde brukt de frie midlene fullt ut til helsestasjons- og skolehelsetjenesten. Når vi da har sett en så stor interesse i kommunene for disse pengene, ser vi også at det er en klar føring på at disse kommunene føler seg trygge på at de har brukt økningene de har fått i frie midler, på en riktig måte, altså til helsestasjons- og skolehelsetjeneste. Dette har vært penger som gir en effekt som fører til en forandring der ute. Det er noen kommuner som nå merker en utfordring med å få nok søkere til stillingene de lyser ut på dette området, som f.eks. Drammen kommune, men jeg er helt overbevist om at vi vil se at denne satsingen gir konkrete resultater i bedre tilgang for barn og unge til skolehelse- og helsestasjonstjenester. Dette er en del av en felles satsing mellom regjeringspartiene og samarbeidspartiene, som ikke handler om å vente på en strategi, men om å gjøre endringer som har betydning her og nå. Samtidig skal vi også jobbe langsiktig med en strategi og etterpå – selvfølgelig – følge opp i tråd med det som også er merknaden.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
De første indikatorene vil bli publisert i 2017. Da vil vi få svar bl.a. på disse spørsmålene. Handlingsplanen som skal legges fram i 2017, prioriterer nettopp eldre som gruppe. Jeg redegjorde også i mitt innlegg for en rekke tiltak som er iverksatt, så det betyr ikke at vi venter med det. Jeg synes Arbeiderpartiet har fremmet et utmerket forslag, men det er fremmet litt sent. Arbeidet er allerede i gang, og det er ingen grunn til at flertallet i Stortinget skal stemme for et forslag som ber regjeringen igangsette noe som allerede er igangsatt.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Disse indikatorene vil fortelle oss hvor mange som er vurdert for ernæringsstatus ved ankomst til sykehjem eller ved vedtak om hjemmesykepleie. De vil fortelle oss om andelen som er vurdert å være i ernæringsmessig risiko, og de vil fortelle oss om andelen som er vurdert å være i ernæringsmessig risiko, og som har fått tiltak. Dette må sies å gi oss en ganske god indikator på hvordan ernæringsmessig status er for dem som har behov for denne type tjenester.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Som jeg sa i mitt innlegg: Dette vil være kvalitetsindikatorer i omsorgstjenesten som Helsedirektoratet publiserer, og de vil publiseres første gang i 2017, men kvalitetsindikatorene publiseres deretter hvert år.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Det var ikke en liste over handlingsplaner jeg listet opp i mitt innlegg. Det var en omfattende rekke tiltak som enten nylig er innført, eller som kommer i 2017. Jeg er helt enig i at tilstanden ikke er god nok. Det er nettopp derfor vi har iverksatt disse tiltakene, men de hadde ikke blitt implementert raskere om Stortinget i dag hadde vedtatt at vi skulle gjøre det vi allerede har satt i gang. Det som gjør at dette implementeres raskt, er jo nettopp at vi kan konsentrere oss om å innføre de tingene som er, og at vi kan utvikle de planene som det allerede jobbes med. Her er vi også inne på et område der en ser stor variasjon, og derfor er kanskje ikke det rette svaret å si at de som jobber i tjenesten, har for liten tid. Som representanten Wilhelmsen Trøen sa, var jeg nylig på besøk på Nygård sykehjem i Sandefjord. Det de hadde gjort der, var å endre tidspunktet for middagsserveringen nettopp for å få bedre tid til pasientene mellom måltidene. Det kan også andre gjøre.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Det er sånn at hensikten med introduksjonsprogrammet er å bli introdusert og inkludert i det norske samfunn. Det vil jo kreve at en deltar på arenaer der mennesker snakker norsk, og der en lærer av andre og møter andre. Ett av tiltakene som også er lagt fram, er at en bl.a. kan se på det å skape gode måltidssituasjoner i skolen. Det er også en god arena for introduksjonsprogrammet, nettopp fordi noe av hensikten er å være sammen med mennesker som snakker norsk, og lære om det norske samfunnet. Eldre mennesker synes også ofte at det er veldig spennende å treffe nye mennesker som har andre livserfaringer og andre perspektiver på livet. Det setter i hvert fall jeg stor pris på under et måltid – hvis jeg kan spise måltider med andre mennesker og bli kjent med dem. Det tror jeg er helt aldersuavhengig, og jeg synes representanten gir en litt spesiell framstilling av en slik situasjon.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Det vi fikk avslørt nå, var jo representanten Knag Fylkesnes sitt menneskesyn, som jeg synes er noe spesielt. Det avslører en ganske kraftig fordom mot politiske kollegaer og samtidig også et menneskesyn knyttet til hva de som kommer til Norge, kan ha stor glede og nytte av gjennom det å bli introdusert for det norske samfunnet, men også det de som bor på våre eldreinstitusjoner, kan ha glede av gjennom å møte andre mennesker. Jeg har aldri oppfattet at noen har foreslått at mennesker i introduksjonsprogrammet skal erstatte faglig høyt kompetente ansatte på disse institusjonene. Tvert imot er det regjeringens politikk å styrke kravene til kompetanse i denne tjenesten. Det er bl.a. en av grunnene til at vi nylig har sendt ut på høring et forslag som stiller klare kompetansekrav. At mating foregår på den måten Knag Fylkesnes her beskriver, mener jeg i så fall er feil. Det er ikke sånn det skal gjøres. Heldigvis har tjenesten utviklet seg sånn at det ikke gjøres på den måten. Men at en kan tro at eldre mennesker i Norge ikke skulle ha glede av å møte mennesker som er i introduksjonsprogrammet, og sitte med dem i en måltidssituasjon, og at de som er i introduksjonsprogrammet, ikke skal ha glede av å kunne bli introdusert til det norske samfunnet nettopp ved å kunne være med andre mennesker i en måltidssituasjon, synes jeg er veldig spesielt, enten det er i skolen, som er en del av diskusjonen om dette, eller om det er i eldreinstitusjoner. Selvfølgelig er det aldri som en erstatning for dem som jobber der, som skal ha høy kompetanse og skal følge med på ernæring og at det skal være gode måltider. Det er aldri en erstatning for faglærte kokker eller andre som skal tilberede maten. Jeg synes det var ganske avslørende for synet på andre mennesker.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2016-06-09:
Etter å ha hørt innleggene i debatten nå må jeg nesten spørre – meg selv i hvert fall – om Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV virkelig forstår hvem denne lovendringen skal ivareta. Det er veldig mye godt ute i Kommune-Norge, men det er også veldig mange fortvilte pasienter, veldig mange fortvilte pårørende. Jeg tror at det også er ganske mange fortvilte ansatte på tildelingsenheter, fordi, tror jeg, man trenger tydelige kriterier og åpenhet om hva det er som skal utløse en heldøgns plass til omsorg. De færreste ønsker seg på sykehjem, og ingen skal plasseres på sykehjem uten å ha reelt medisinsk behov. Derfor er jeg stolt av en regjering som har løftet eldreomsorg på en veldig bra måte gjennom disse tre første årene i regjering – styrket dagaktivitetstilbud til demenspasienter, bevilget midler til bruk av velferdsteknologi, som spesielt kan møte behovene til kronisk syke pasienter. Vi innfører hjemmebesøk for eldre. Vi styrker kompetansen i kommunene, kommunene har 1,2 mrd. kr i året å bruke på kompetanseheving. Vi har innført lederutdanning på BI. Listen er enda lenger. Men uansett hvor gode tjenester vi kan tilby hjemme, kommer man til det punktet hvor det er helt nødvendig med heldøgns pleie og omsorg. Da skal kriteriene være tydelige og klare, da skal behandlende leges vurderinger telle med, da skal det ikke lenger være tvil om pasientens rettigheter. Denne saken handler ikke om alle dem som kan bo hjemme med god hjelp – god hjelp av helsepersonell, god hjelp av teknologi, god hjelp av frivillig innsats på mange områder og god hjelp av pårørende. Denne saken handler om de skrøpeligste eldre pasientene som er så syke at de trenger heldøgns omsorg. For meg er det helt uforståelig at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV stemmer mot dette, som nettopp skal ivareta rettsstillingen til de aller svakeste, de aller sykeste. Det er ingenting som er sagt fra denne talerstolen av de partiene i dag, som kan forklare hvorfor de sier nei.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2016-06-09:
Er det én ting Arbeiderpartiet ikke kan snakke seg bort fra, så er det valgløftene sine om 12 000 sykehjemsplasser, og kommuneøkonomien har altså ikke vært bedre på ti år enn det den var i 2015. Retorikk er kanskje en kunst, men virkeligheten er vel kanskje den beste, og det er også slik det ser ut nå. Det sentrale spørsmålet i dag for oss, og også for pasienter og pårørende, er: Er dette en lovendring som Arbeiderpartiet går til valg på å reversere i 2017? De har jo lovet at hvis de kommer tilbake til regjeringskontorene i 2017, kommer de til å reversere ordningen med fritt behandlingsvalg. Er det neste valgløftet fra Arbeiderpartiet at man også skal reversere denne lovendringen, som man på den ene siden mener er helt unødvendig, men som det på den andre siden argumenteres med at kan få veldig store konsekvenser? Arbeiderpartiet må først bestemme seg på hvilken side de lander ned på i denne saken, om det er en unødvendig lovendring eller om det er en lovendring som vil få veldig utilsiktede konsekvenser for en vridning av pleie- og omsorgstilbudet i kommunene. Det vil være greit å få svar på om dette er noe man ønsker å reversere hvis man, mot formodning, skulle komme tilbake i regjering.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2016-06-09:
Det er litt vanskelig å forstå hva det er Kjersti Toppe forsøker å angripe, for vi har jo en enstemmig komité, hvor vi foreslår «en helhetlig, tverrsektoriell strategi for barn og unges psykiske helse», og vi har en komitémerknad der komiteen «vil understreke at en helhetlig tverrsektoriell strategi skal legge grunnlaget for en økonomisk forpliktende opptrappingsplan for barn og unges psykiske helse». Jeg kan godt forstå at representanten Toppe er utålmodig, men jeg vil bare minne om at rusopptrappingsplanen, opptrappingsplanen for rehabilitering som kommer, og den store styrkingen av midler til forebyggende helsetjenester for barn og unge som vi har sett de siste tre årene, betyr en enorm vekst i forhold til det som skjedde de åtte foregående årene. Representanten Bollestad redegjorde veldig godt for hvorfor det er viktig å ha en strategi som ser tverrfaglig og over flere departementer på hva man trenger: Hvor står vi, og hvor skal vi? Jeg synes det er vanskelig å forstå hva det egentlig er representanten Toppe er veldig usikker på – om det ikke er mest for å finne uenighet i en sak hvor komiteen faktisk finner sammen om utrolig viktige forslag og tiltak for å sikre barn og unges helse i årene fremover.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-09:
Dagens frekkeste innlegg kom fra representanten fra Sosialistisk Venstreparti, Torgeir Knag Fylkesnes. Jeg skal ta ham med på en liten reise bakover, til 2005 og 2008, til den rød-grønne regjeringa. Venstre stolte på den og inngikk et forlik om en verdighetsgaranti. I 2008 var ambisjonen til den rød-grønne regjeringa innen 2016 å bygge 12 000 nye heldøgns omsorgs- og sykehjemsplasser. Fasiten i 2013 var at det i løpet av 2008–2013 var bygd 260 nye sykehjemsplasser. Det må vel være tidenes løftebrudd. Vi mistet tilliten til at den rød-grønne regjeringa kunne bidra til økt kapasitet. Veksten i antall omsorgsplasser var 1 716. Man kom ikke engang til 2 000 nye plasser, men skulle få til 12 000. Og et av grepene var altså å ta fra boligsamvirkene tilskuddene og anledningen til å være med og bygge denne kapasiteten. Det var jo å gå baklengs inn i framtida. Norske Kvinners Sanitetsforening, som har bidratt stort til å bygge kapasitet i norsk eldreomsorg, særlig omsorgs- og eldreboliger, mistet også denne muligheten. Jeg tror dette var et ganske betydelig bidrag til at de rød-grønne tapte valget i 2013. Så det blir rimelig freidig å påstå da en selv skulle innføre en verdighetsgaranti, at dette ikke skal kunne bidra. Venstre er pragmatiske. Dette er ikke nødvendigvis veien til målet, men dagens regjering har puttet på betydelig, økt tilskuddet til å bygge plasser, som dette henger sammen med, med 50 pst. Vi ser nå at kommunene bygger. Flere aktører får være med på å skape plasser. Som sagt: Det er mye forskjellig rundt i kommunene når det gjelder tildeling, og det er allerede et veldig ugjennomtrengelig byråkrati for mange, både pasienter og pårørende, så dette er i hvert fall et skritt i riktig retning.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-09:
Jeg tok ordet på grunn av representanten Laila Gustavsens innlegg om kommunenes plikt til å ha oversikt over innbyggerne. Ja, det stemmer, men det er noe helt annet enn å ha en venteliste, for på den ventelista står det noen som har fått en medisinsk begrunnelse for hvorfor de trenger en heldøgns omsorgsplass eller en sykehjemsplass. Det er noe helt annet. I dag er trikset for en fastlege som ikke har samvittighet til å la en syk eldre person være hjemme, å skrive vedkommende inn på sykehus. Når en blir skrevet ut fra sykehus, tvinges jo kommunen til å komme opp med en plass. Mange kommuner tildeler heller ikke plass, fordi de ikke har noen ledig, istedenfor å tildele når behovet er der. Så det er mange veier rundt dette, og det er jo dette som Senterpartiet og Arbeiderpartiet nå sier at de bare vil la fortsette. Det vi ikke gjør i dag, er å rettighetsfeste at(presidenten klubber) eldre hjemmeboende skal få tilgang til fastlege hjemme(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-09:
Skolehelsetjenesten har vært nevnt av flere i debatten her i dag. Det er selvfølgelig en viktig tjeneste for å forebygge også psykiske plager for barn og unge. Barnehagehelsetjenesten har ingen nevnt, og det kan framstå som et fremmedord, kanskje, men vil sannsynligvis være en av de sektorene der vi kommer til å bygge opp tjenester de nærmeste årene. Noen kommuner har sågar startet med å flytte 4-årskontrollen ut til barnehagene og møte barn der de er, i sitt naturlige miljø. Noen få kommuner har også organisert skolehelsetjenesten og PP-tjenesten og også andre tjenester rettet mot småbarnsfamilier og barn sammen. Hva tenker statsråden om sånne strukturelle endringer og styrking av kapasiteten i barnehagene?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-09:
Nå har statsråden redegjort grundig for at belønningsordning virker. For å ta et konkret eksempel: Os kommune utenfor Bergen startet med å ansette én kommunepsykolog og har deretter, gjennom flere år, ansatt flere slik at de i dag i hvert fall er oppe i seks psykologer. Dette er en kommune som har en ung befolkningsprofil, og som satser systematisk på barn og unge. Hvis det ikke hadde vært en belønningsordning, men tildeling flatt til alle kommuner, ville ikke Os kommune kunnet søke på en ytterligere opptrapping. Nå får de hjelp til det, og når de har kommet til seks, trenger de kanskje den belønningen, for inntil nå har de faktisk greid å prioritere innenfor egne midler. Når det gjelder skolehelsetjenesten, må vi fortsette en opptrapping . Den rød-grønne regjeringen fikk utarbeidet en rapport som viste at vi i 2016 kan gå tom for helsesøstre. Det er en av grunnene til å utarbeide en strategi, sånn at vi ikke putter på øremerkede penger til en sektor der det faktisk ikke finnes tilstrekkelig med kvalifisert personell. Da må vi se på om det er mulig å skolere noen andre til å delta i den tjenesten, eller hvor vi kan hente disse arbeidskraftressursene fra. Så hører jeg at Senterpartiet er opptatt av det psykiske helsevernet i spesialisthelsetjenesten. Vi har nå hatt en inntektsmodell som har fungert i fem år, som ble innført i den rød-grønne regjeringens tid. Det trengtes en inntektsmodell. Vi ser at det er ulike inntektsmodeller mellom de regionale helseforetakene. Det synes jeg vi burde evaluere. Jeg er klar over at Oslo er en utfordring, fordi den skiller seg ut fra resten av Norge og ikke omvendt. Men dette skaper noen utfordringer. Noen sykehusforetak får mindre penger forholdsmessig enn de har fått tidligere. Det er en balanse vi er nødt til å se på – om dette er riktig. Men det er en litt annen utfordring. Vi ser stadig vekk at byråkratene tar seg til rette og ikke lytter til Stortingets signaler. Det må de pent gjøre. Når vi vedtar å gjeninnføre «den gylne regel» og at psykisk helse og rus skal ha større vekst enn somatikk, må byråkratene finne ut hvordan de skal løse det innenfor rammene, og ikke overse Stortingets vedtak.
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2016-06-09:
Representanten Wilhelmsen Trøen sa i sitt første innlegg at kommunen med dette lovforslaget ikke lenger kan innsnevre brukernes rettigheter. Nei, det klarer jo regjeringen helt alene. Representanten Wilhelmsen Trøen sa videre at det er ingenting som kan forklare hvorfor vi – altså Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet – sier nei til det som ligger på bordet i dag. Jo, det er faktisk veldig, veldig enkelt, fordi forslaget fra regjeringen og stortingsflertallet her i dag innsnevrer folks rettigheter, og det vil ikke vi være med på. Livet har lært meg at det er lurt å lese det som står med liten skrift, og det som står med liten skrift, og som faktisk ingen av representantene fra posisjonspartiene her i dag så langt har understreket, er følgende sitat fra § 2-1 e: «dersom dette etter en helse- og omsorgsfaglig vurdering er det eneste tilbudet» – jeg understreker det eneste tilbudet – «som kan sikre pasienten eller brukeren nødvendige og forsvarlige helse- og omsorgstjenester.» Der er vi ved sakens kjerne, fordi det snevrer inn loven sammenlignet med sånn som den er i dag. Det høres helt fantastisk ut å komme på en venteliste. Jeg synes ikke det er fantastisk å komme på en venteliste, for folk som trenger og oppfyller kriteriene for sykehjemsplass, skal få en sykehjemsplass. Det er dagens lovverk. Kommunene har et sørge for-ansvar, og det er det regjeringen og stortingsflertallet sier er styrking av rettigheter. Jeg sier det er svekking av rettigheter. Nå har jo regjeringen vist at de har erfaring med kreativ ventelisteføring, men det alvorlige her er at brukerne, de eldre og syke i Norges land, holdes for narr. Jeg er veldig glad for at statsråden avklarte i sitt innlegg i stad at de som har det største behovet, er de som skal gå først, for sånn må det selvfølgelig være. Men det betyr jo at en venteliste er en svekkelse av folks rettigheter, fordi da har man allerede, ifølge stortingsflertallets logikk, oppfylt kriteriene for å få en sykehjemsplass, men man får det ikke fordi man havner på en venteliste. Dette henger ikke sammen. Det var Ludvig 14. som sa: Staten, det er meg. Det er kanskje litt ufint å si at akkurat hvordan regjeringen har opptrådt i denne saken, minner meg om det. Fordelen med å snakke med seg selv er at iallfall noen lytter. Jeg skulle ønske at regjeringspartiene her lyttet til faginstansene og ikke innsnevrer brukernes rettigheter.
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2016-06-09:
Jeg kan love representanten Tone Wilhelmsen Trøen og alle som eventuelt er interessert, at Arbeiderpartiet vil alltid gå til valg for å styrke eldreomsorgen og pleie- og omsorgstjenestene, og vi er opptatt av at brukerne skal ha de rettighetene de har i dag. Jeg tok ordet for å oppklare noen ting. For det første høres det ut som om venteliste er det eneste som skal til for at kommunene skal kunne planlegge pleie- og omsorgstjenestene sine. Det er jo ikke riktig. Kommunene har masse verktøy, og de er også forpliktet til å ha oversikt og statistikk over beboerne sine, og mange kommuner har det. Så det at man må ha en venteliste som fratar folk rettigheter for å kunne planlegge utbyggingen av eldreomsorgen, er feil. Det er det ene. Det andre er at statsråd Høie sa at brukerorganisasjonene er provosert av det jeg sa i stad om at har du rett på en sykehjemsplass, så skal du ha en sykehjemsplass. Jeg har også erfart at brukere og folk burde hatt en sykehjemsplass eller en heldøgns omsorgsplass, men ikke fått det – det har vi alle erfaringer med, og det er noe vi alle er opptatt av, det utgangspunktet er felles. En skal bygge ut eldreomsorgen slik at den er i takt med det befolkningen i Norge har behov for til enhver tid. Det som er inngangen til stortingsflertallet her, er å løse det gjennom å frata folk rettigheter. Det er det som er det store temaet. Vi mener at svaret da er å bygge ut eldreomsorgen, bygge flere sykehjemsplasser, opprettholde brukernes rettigheter og sørge for at folk får en sykehjemsplass og ikke blir satt på en venteliste, og er det ikke sykehjemsplass i den kommunen, har kommunen plikt til å gi dem en sykehjemsplass i en annen kommune. Så det er vårt svar: Penger til kommunene, penger til nye boliger, heldøgns omsorgsboliger, penger til å oppruste sykehjemsplasser, ikke å fjerne rettighetene til folk for å løse et problem med finansiering av pleie- og omsorgstjenestene.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2016-06-09:
Å satse på barn og unges helse og oppvekst er både fornuftig og god investering og derfor også en viktig del av regjeringens mål om å skape pasientens helsetjeneste. Så stor takk til forslagsstillerne for muligheten til å minne Stortinget om de mange tiltak som allerede er igangsatt. I budsjettene for 2014–2016 styrket vi de frie midlene til kommunene med 667,7 mill. kr rettet inn mot helsestasjonen og skolehelsetjenesten. I budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre for 2016 bevilget vi ytterligere 100 mill. kr øremerket de samme tjenestene. Som et ledd i at det skal etableres behandlingsteam i kommunene, ble det i budsjettet for 2016 bevilget 145 mill. kr til rekruttering av psykologer. Bevilgningen gir rom for 150 nye psykologer i kommunene, som skal samarbeide tett med helsestasjonen og skolehelsetjenesten. Det er også varslet lovkrav om psykologkompetanse i alle kommuner fra 2020. For ytterligere å styrke det forebyggende arbeidet har vi løftet psykisk helse inn i folkehelsepolitikken, tilbakeført den gylne regel i spesialisthelsetjenesten og reversert kuttene som ble tatt av de rød-grønne inn mot psykisk helse i skolen. Jeg ser fram til at regjeringen legger fram den varslede ungdomshelsestrategien, en strategi om en mer ungdomsvennlig helsetjeneste, slik statsråden viste til i sitt innlegg. Samtidig som vi i regjering har styrket tilbudet til psykisk syke, bekymrer det meg å lese tallene fra Reseptregisteret som viser at det i perioden 2005–2014 var en alvorlig stor økning i bruken av antidepressiva blant unge mellom 15 år og 19 år. Tallene viser til en økning blant unge menn og kvinner på henholdsvis 28 pst. og 37 pst. Denne utviklingen er alvorlig og må stoppes. Jeg har stor tro på at vi skal lykkes, men dessverre tar det tid å snu en skakkjørt skute. At helseminister Bent Høie har et tett og godt samarbeid med PsykiskhelseProffene i Forandringsfabrikken, er positivt. Dette er ungdom som snakker varmt for det å kunne tilby medikamentfri behandling for psykiske problem når faglige anbefalinger tilsier det. Det er ungdommer som kjenner til problematikken, og som jeg tror helseministeren liker å lytte til. Det er positivt at regjeringspartiene, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, er enige om at regjeringen skal legge fram en helhetlig strategi for barn og unges psykiske helse, der ett av flere tiltak vil være å sikre at barn og unge får tilbud om medikamentfri behandling, og at det vil bli innført helhetlige og målrettede tiltak for å redusere forskrivning og bruk av vanedannende sovemidler og antidepressiva blant barn og unge. Strategien vil komme i tillegg til at vi også har stått sammen om en opptrappingsplan for rusomsorgen og en opptrappingsplan for bekjempelse av vold mot barn.