Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2009-04-28:
Fremskrittspartiet mener språket er en bærebjelke i vår felles kulturarv. Fremskrittspartiet mener enkeltmennesket selv skal få velge sin språkform. Vi i Fremskrittspartiet er overbevist om at den beste strategien for et sterkt og levende norsk språk er å satse på den daglige, frivillige bruken av språket. Ekte språkglede og språkkunnskap kan ikke skapes ved kvotering og offentlige pålegg. Noen oppfatter dette dit hen at vi er imot nynorsk. Dette er helt feil. Vi må presisere at vi er varme tilhengere av nynorsk, men vi tror at dagens politikk gjør nynorsken en bjørnetjeneste. Nynorsken kan bare overleve med daglig, frivillig bruk – ikke noe språk og ingen målform kan overleve bare på kvotering og offentlige pålegg. Også i tidligere saker om språkpolitikk som Stortinget har behandlet, har Fremskrittspartiet tatt til orde for en politikk fundamentert på valgfrihet for enkeltmennesket, fravær av kvoter og fravær av pålegg. Fremskrittspartiet merker seg også med stor glede at meldingen fastslår at tilnærmingspolitikken, dvs. at bokmål og nynorsk skal normeres på en slik måte at de over tid nærmer seg hverandre, ikke lenger er aktuell. Jeg vil ta for meg noen av de sentrale punktene i Fremskrittspartiets merknader og forslag: Vi vil ha en avvikling av forfordelingen av én målform på bekostning av en annen. Vi mener at tjenestemenn i statlige eller kommunale organer skal kunne benytte den målform som faller dem naturlig. Henvendelse til en etat på bokmål kan besvares på nynorsk hvis det er tjenestemannens målform, og vice versa. Vi mener at statlige selskaper som har skiftet driftsform, fortrinnsvis til aksjeselskap, men også andre foretak slik som helseforetak, skal være unntatt reguleringer og forskrifter som omfatter statlige organer i målloven. I likhet med andre opposisjonspartier mener vi det må iverksettes nødvendige tiltak slik at det snarest etablerers et tilbud om språkkartlegging ved fireårskontrollen ved landets helsestasjoner, og tilbud om oppfølging og tiltak der det påvises avvikende språkutvikling. Når det gjelder samisk, kvensk, romani, andre minoritetsspråk og fremmedspråk, mener vi at det er en soleklar rett for alle å kunne bruke sitt eget språk i de sammenhenger hvor det er naturlig å bruke det. Samtidig er det etter Fremskrittspartiets syn viktig å presisere at andre språk enn det offisielle norske ikke kan forvente spesielle rammebetingelser, offentlig drahjelp eller offentlige subsidier. Når det gjelder stillingen til nynorsk og en rekke minoritetsspråk, skisserer meldingen en rekke offentlige støttetiltak. Det har i mange år blitt drevet en bevisst forfordelingspolitikk på vegne av nynorsk, bl.a. med kvotering og tilskudd til Mållaget og til nynorsk ordbok. Forfordelingen av nynorsk har gått ut over bokmål, noe som er urimelig. Derfor bør tilskuddene til de to målformene bli fordelt mer rettferdig, enten ved likt tilskudd eller ved tilskudd basert på antall personer med den målformen som hovedmål. Som en del av dette bør tilskudd til arbeidet med Det Norske Akademis store ordbok prioriteres høyere enn i dag. Vi ser noen stygge tendenser i merknadene til at man vil overstyre pressen og redaktørene. Fremskrittspartiet mener at det er en naturlig konsekvens av prinsippet om full ytringsfrihet at redaktørene i det enkelte medium fastlegger mediets språklige profil. Vi mener altså at krav til målform ikke kan kobles til støtteordningen for avisene. Regjeringen foreslår å pålegge at programvare som skal brukes av det offentlige, skal finnes på begge målformer. Fremskrittspartiet ser dette som et lite hensiktsmessig krav. Så litt om sidemålet i relasjon til skolen: Dette har opptatt meg siden jeg selv var elev, og hele tiden frem til i dag. I den tid jeg satt i Stortingets utdanningskomité, tok jeg opp flere forslag på dette området. Norsk ungdom er i stadig større grad preget av reduserte norskkunnskaper. Det snakkes om at én av fem ikke lærer språket vårt godt nok. Jeg er overbevist om at den tvungne sidemålsopplæringen bidrar til å redusere elevenes motivasjon i norskfaget og forstyrre elevenes språkutvikling. Veien ut av dette uføret er åpenbar. Det er å fjerne den skriftlige sidemålsundervisningen og i stedet tilby faget som valgfag. Det muntlige sidemålet bør inngå som en naturlig del av den ordinære norskundervisningen – dog uten prøver eller eksamenspress. Med dette legger jeg frem Fremskrittspartiets merknader og tar opp Fremskrittspartiets forslag.