Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2007-05-08:
Representanten Brende avsluttet sin interpellasjon med å si at han inviterte til en konstruktiv debatt rundt det som de fleste opplever som en alvorlig problemstilling. Dette gjorde han etter å ha levert en av de vanlige harangene sine mot den politikken som Regjeringen fører. Han la fram denne interpellasjonen på en måte som vanskelig kan beskrives som konstruktiv, og som vanskelig kan beskrives som noen invitt til samarbeid og samtaler. Man har vridd debatten inn på produksjon av fornybar el, og man har pekt på at med mer produksjon unngår vi å bygge overføringsnett. Jeg skal være den første til å innrømme at hadde det vært så enkelt, hadde det vært all right, men når man bruker Midt-Norge som eksempel, er jeg overbevist om at Brende her snakker mot bedre vitende – av to årsaker. For det første er det sånn at med eller uten grønne sertifikat og med eller uten et energifond ville det tatt mye tid å få tilstrekkelig kraftproduksjon til å unngå å få på plass nytt overføringsnett – mye lengre tid enn fram til høsten når Ormen Lange åpner, og vi får en situasjon som er alvorlig på forsyningssiden i Midt-Norge. For det andre henger strømforsyningen i Møre og Romsdal – til Elnesvågen, til Aukra – på én kraftlinje. Og forsyningssikkerheten bedrer man ikke ved å bygge ut vindkraft på Fosen, som så transporteres sørover i én kraftledning til Møre og Romsdal. Man vil fremdeles ha behov for å sikre kraftforsyningen gjennom en ny kabel. Dette hopper Brende elegant over. Så snakker han så mye stygt om kraftledninger at man skulle tro det nesten ikke har vært reist kraftledninger før i dette landet. Det er ikke lenge siden det ble bygd en ledning på 420 kV fra Klæbu til Vikalandet i forbindelse med utvidelse på Sunndalsøra. Hvis jeg ikke tar helt feil – jeg må ta et forbehold om dette – var Brende i regjering da det skjedde. Det var atskillige protester i Trøndelag – Brendes eget hjemfylke – mot de miljøbelastningene denne ledningen brakte med seg, med en 40 meter bred kraftgate over verdifullt kulturlandskap og verdifulle naturområder og verdifulle boområder. Jeg registrerte ikke noe vesentlig engasjement fra representanten Brende den gangen for å ta tak i de problemstillingene. Når denne interpellasjonen tas opp, henvises det til landsmøtevedtaket i Senterpartiet. Det er ingen tvil om at det vedtaket som ble fattet på Senterpartiets landsmøte, tok utgangspunkt i en del av de veldig kontroversielle kraftoverføringsprosjektene som nå lanseres, og da spesielt på Vestlandet. Det ligger selvsagt en klar forventning fra vårt landsmøte til både egen stortingsgruppe og til egen statsråd om resultat, og om at man vurderer på en annen måte enn tidligere at man kabler og tar vare på naturverdiene der det er nødvendig. Det er nødvendigvis ikke et spørsmål om å endre regelverket. Regelverket som det ligger i dag, hjemler jo faktisk at man kan legge i kabel der sterke miljøhensyn tar til orde for det. Det er jo praksis man er nødt til å endre, og da trenger man ikke nødvendigvis å endre et regelverk som allerede hjemler en mulig endring av praksis. Så har jeg lyst til å si, og det er litt knyttet til nytte–kost-betraktninger, at vi vet at strekningen Fardal–Ørskog koster mellom 1,5 og 2 milliarder kr. Statnett sier man må gange det med åtte eller ti hvis man skal trekke kabler. Hvis dette er korrekte tall, snakker man altså om at vi skal bruke et sted mellom 10 og 15 milliarder kr – kanskje enda mer – på å legge én kabel på Vestlandet. Det er ingen som kan mene at det er en spesielt fornuftig ressursbruk, og det representerer mye mer en 40 kr pr. person. Så skal jeg avslutte med å si at når det gjelder kraftsituasjonen i Midt-Norge, er det, som representanten rett før meg var inne på, utbyggingen av Ormen Lange uten at nødvendig ny kraftproduksjon kom inn, som er årsaken til den situasjonen vi har havnet i. Den var det som kjent den forrige regjeringen som stod for.