Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-14:
Ja, det hender vi får kjeft og blir anklaget for å blande oss inn mellom partene i arbeidslivet, f.eks. når vi mener at man bør ha en likelønnspott i forbindelse med lønnsoppgjøret og den type ting. Men jeg føler at i forhold til partene i arbeidslivet er det vi som har det mest ryddige forholdet i denne saken her. Vår oppfatning er at den aktive bruken av tvungen lønnsnemnd som forskjellige regjeringer bruker i forhold til konfliktene i arbeidslivet, gjør at partene ikke i stor nok grad selv prøver å finne løsninger gjennom forhandlinger. Dette betyr at partene lett kan spekulere i at Regjeringen griper inn med lønnsnemnd. Det er da vi vil understreke at partene selv har ansvaret for å finne fram til løsninger gjennom frie forhandlinger, og mener at hvis vi hadde hatt en høyere terskel for å gripe inn med lønnsnemnd, ville det medført et større press på partene for å inngå omforente avtaler. SV mener at bemanningssituasjonen i helsesektoren generelt er sånn at det er veldig lite eller ingenting å gå på før krise oppstår. Dette er ikke en situasjon som oppstod under streiken. Bemanningskrisen i helsesektoren er noe som har oppstått over lang tid på grunn av for knappe budsjetter og for liten satsing på å sørge for skikkelig med personellressurser. Vi vil påpeke at med en så lav bemanning som det er på mange sykehusavdelinger, kan arbeidsgivere f.eks. ved ikke å sende begrunnede dispensasjonssøknader for personer og funksjoner i konfliktsituasjoner, provosere fram en tvungen lønnsnemnd. Hvis man ser på det brevet som Helsetilsynet har sendt til NAVO 15. februar 2002, der det går fram at NAVO selv ikke er sikker på sine rutiner for å ivareta liv og helse under streiken og har bedt Helsetilsynet om bistand til å etablere gode nok rutiner, ser man at Helsetilsynet gir uttrykk for at dette er partenes eget ansvar. Det går videre fram av korrespondansen mellom Norsk Sykepleierforbund og NAVO at praksis har vært at NAVO søker dispensasjon fra streiken for grupper av ansatte. Denne metoden gjør at det i prinsippet er umulig å streike fordi det forutsettes at det gis dispensasjon til alle streikende på en arbeidsplass. Sykepleierforbundet opplyser at dispensasjonssøknadene behandles av lokale streikeledere, og at de gir dispensasjon på navngitte personer og oppgaver, vakter og funksjoner som omfattes av plassoppsigelsen for å unngå fare for liv og helse. Ut fra dette ser det ut til for oss at det er rutinene til arbeidsgiver v/NAVO som har satt helseforetakene i en vanskelig situasjon, og at en annen praksis er mulig for å unngå at liv og helse kommer i fare. Da blir det feil fra storting og regjering å gripe inn etter vår oppfatning. Vi vil også fokusere på at når Helsetilsynet sa at de ikke lenger «kunne utelukke at streiken ville kunne medføre fare for liv og helse», er det etter mitt skjønn en langt svakere formulering enn den som har blitt brukt fra Helsetilsynet ved tidligere anledninger. Dette understreker igjen at hvis NAVO gjør jobben sin som part i en konflikt, vil det ikke bli fare for liv og helse, og da unngår vi bruken av tvungen lønnsnemnd. Og det er etter vår oppfatning god nok grunn til å gå imot bruken av tvungen lønnsnemnd i dette tilfellet.