trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Det er trist å se på at Kristelig Folkeparti stiller seg bak kutt til vanskeligstilte familier og ikke engang klarer å verne den økte barnetrygden til familier med barn under seks år ved å nekte kommunene å trekke det inn. Men jeg skal spørre om noe annet, og det er funksjonshemmede. Representanten nevnte også inkludering i sitt innlegg, og det er en dugnad de fleste departementer har skulket deltakelsen på. I denne uka har regjeringen også lagt fram en handlingsplan for likestilling for funksjonshemmede uten tidsplaner, bare en oppramsing av gamle forslag der man ikke tar et eneste steg framover for likestilling for funksjonshemmede, verken i arbeidslivet eller i samfunnslivet ellers. Jeg må spørre representanten for Kristelig Folkeparti: Hva har han tenkt å si til de funksjonshemmede som har stolt på Kristelig Folkeparti i disse sakene og trodd at Kristelig Folkeparti skulle få på plass en handlingsplan med bindende tidsfrister?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Etter denne debatten i dag er ingen i tvil om at Høyre, Fremskrittspartiet og regjeringen vet hva de gjør når de går helt målrettet etter folk som er syke, arbeidsløse, vanskeligstilte – det kan ikke være noen tvil om det. Det vet hva de gjør, og de vil det. De vil at forskjellene skal øke. Én av de tingene vi vet, er at ingen ting er så skjevt fordelt som helse. Og så går man rett på dem som har dårlig helse og rammer dem helt bevisst, mens man bruker, tror jeg, ca. fem sekunder på å spa millioner ned i lomma på de rikeste og friskeste i dette landet, som burde stå opp om morgenen og bidra mer. Det burde høyrepartiene ha mot til å si til folk. Eldrepartiet Fremskrittspartiet er en bløff. Det har vi sett før i dag ved behandlingen av kommuneøkonomien, der vi ser at de ikke prioriterer kommuneøkonomi, slik at vi kan få vekk de forferdelige historiene som er avdekt i omsorgen både av eldre og av andre som er avhengig av pleie. I denne saken er det trygdeoppgjøret og pensjonistene som sviktes. Pensjonistene reagerer skarpt på underreguleringen og på at saken ikke en gang skal diskuteres i Stortinget samtidig med trygdeoppgjøret. Jeg mener det er feigt av regjeringen å legge det opp på denne måten. De burde ha blitt løftet fordi underreguleringen slår ut feil. Det vet alle som sitter i denne salen nå, etter alle de årene dette har vært påpekt og vist. Fremskrittspartiet fortsetter å lyve om at det bare var Fremskrittspartiet som stemte mot pensjonsreformen. Det gjorde SV også. SV stemte mot pensjonsreformen og la endatil fram et eget forslag om et annet system. Det gjorde Fremskrittspartiet også, og det var at alle skulle bli minstepensjonister. Jeg har vært her lenge, så jeg vet det! Nå er det det samme: Fremskrittspartiet skylder bare på andre partier og på den forrige regjeringen for at dette ikke lar seg endre nå. Men Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet sier vi vil rette på dette. Det er flertall i Stortinget for dette nå, hvis Fremskrittspartiet virkelig vil. Hvis de virkelig mener at det er pensjonistene og de eldre som er viktigst, ville de fått mye mer ut av det hvis de hadde stemt for Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiets forslag når det gjelder både kommuneøkonomi og pensjonsoppgjør, og for det systemet som er rundt det. Vi får veldig godt demonstrert at det er noen partier som er for de få og de rikeste, og andre partier, som SV, som ønsker å være der spesielt for dem som er vanskeligstilt og sliter. Det vil gjøre samfunnet bedre, og jammen vil flere også kunne komme i arbeid hvis vi gjør det slik.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
Tallene viser at færre funksjonshemmede er i jobb nå enn for noen år siden. Da nytter det ikke med kutt, som regjeringen holder på med. SV har foreslått at de som havner i Nav-systemet, skal få rett til å få fullført utdanning, slik at de har muligheter til å få jobb. Det stemmer regjeringen ned. Det er riktig at utgiftene på dette budsjettet øker, men det er fordi mange flere eldre har blitt pensjonister og har opparbeidet seg høyere pensjon. Når Fremskrittspartiet mener det jeg sier er feil, tar Fremskrittspartiet feil. Vi stemte mot. Da vi gikk inn regjering, måtte vi akseptere pensjonsreformen som de andre partiene hadde vedtatt i Stortinget – mot SVs og Fremskrittspartiets stemmer – akkurat som Fremskrittspartiet aksepterte pensjonsreformen da de gikk i regjering. Nå er det flertall for å se på noen uheldige virkninger av pensjonsreformen. Da burde Fremskrittspartiet ha såpass mot at de kunne være med på det. En representant fra Høyre holder et innlegg og snakker om ytterkantene i arbeidslivet og at dem skal vi ikke bry oss noe om. Jo, det er der de vanskeligstilte er, det er det arbeidsmarkedet som man skal tilby de vanskeligstilte, og det er der problemene er. Man viser også til en del forskning. Jeg skulle ønske at Høyre kunne lese noe av den forskningen som viser at helse er kjempeskjevt sosialt fordelt. Den rammer veldig skjevt, og det gir seg utslag i skole, i inkludering, i arbeidsliv – i hele livet. Da er kutt i ytelser og ordninger for dem som har dårlig helse og har mistet jobben, rett og slett ødeleggende. Tenk om Høyre kunne lest forskningen som viser hvor ødeleggende fattigdom er for helse, håp og muligheter. Jeg kjenner en del foreldre som har opplevd Høyres kutt. De har det vanskelig og sliter med å få endene til å møtes, de sliter med skam og med at barna deres bli påført skam, fordi de hele tiden får høre at det er deres egen feil. Hvis de hadde gjort som vi hadde sagt – som Høyre, Fremskrittspartiet og regjeringen hadde sagt – hadde dette gått bra. Slik er ikke livet, slik er ikke arbeidslivet. Dessverre har vi nå en regjering som ikke tar inn over seg de ødeleggende virkningene av fattigdom. I en tid da vi har så mye penger som vi aldri har hatt før, verken privat eller i staten, er vi nødt til å kutte i briller, småpenger, barnetillegg, i det ene etter det andre, bare for å ramme de mest vanskeligstilte.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-05:
SV har foreslått aktivitetsplikt for Nav. SV har foreslått flere tiltak i Nav, slik at folk faktisk kan få hjelp. SV har foreslått at folk skal få skaffe seg kompetanse gjennom Nav, slik at de kan få en jobb. Det regjeringen har gjort, er at de har kastet tusenvis av uavklarte mennesker ut av arbeidsavklaringspenger og over i et år i karantene, mange av dem uten rett til sosialhjelp engang. Og så står man her og sier at da har man ordnet systemet bedre. Det er feil. Jeg skjønner at representantene fra Høyre og jeg snakker med veldig forskjellige mennesker. Jeg snakker med dem det gjelder, de som er rammet av dette, og de har ikke fått bedre hjelp. Tvert imot har de havnet i et økonomisk uføre som gjør helseproblemene større, og som gjør at de står milevis lenger unna arbeidslivet nå enn de gjorde før kuttene.
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2019-12-05:
Høyre vil gjøre det lettere for folk å kjøpe sin egen bolig. Da er det viktigst at vi sørger for at det bygges nok gode boliger som folk har råd til. Det krever at vi fortsetter arbeidet med forenklinger og øker byggetakten. SV ser ut til å ha en helt annen løsning, nemlig økt skatt. Med SVs opplegg må unge som sparer til egen bolig, betale mer skatt, men i SVs forslag ser vi også noe så sjeldent som en skattelette. De har lovet kutt i dokumentavgiften, som betyr at jo dyrere bolig en kjøper, jo større skattelette får en. Mener SV virkelig at skattelette til dem som kjøper de største husene, er det mest målrettede tiltaket for å hjelpe flere inn på boligmarkedet?
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2019-12-05:
«Det er behov for et taktskifte i digitaliseringen av offentlig sektor», skriver Arbeiderpartiet i innstillingen. Problemet er at man gjør noe helt annet. Med Arbeiderpartiets opplegg ville man fått en brems i digitaliseringsprosjektene i offentlig sektor som følge av kutt i konsulenter i staten. De brukes bl.a. til å lage en ny digital søknadsprosess for foreldrepenger eller selvbetjeningsløsninger i Statens vegvesen. Det er bare noen av prosjektene som er satt i gang av staten for å gjøre hverdagen til folk enklere, men noe av dette hadde vi vært nødt til å droppe med Arbeiderpartiets forslag til statsbudsjett. Hvilket digitaliseringsprosjekt er det Arbeiderpartiet mener ikke har livets rett?
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2019-12-05:
Politikk handler mye om hva vi sier, men også veldig mye om hva vi gjør. Når vi ser på de alternative budsjettene fra de andre partiene, kan vi også se at de sier én ting, men velger å gjøre noe helt annet. Mens hele opposisjonen har kritisert avbyråkratiseringsreformen, som har frigjort nærmere 10 mrd. kr som kan brukes på velferd til folk rundt omkring i Norge, bruker de altså pengene reformen frigjør. Jeg synes det er ganske utrolig at man kan si at man er imot en reform, men samtidig bruker alle pengene som reformen frigjør. Vi ser det også når det gjelder digitaliseringen. Jeg kan minne om at før valgkampen i 2017 fløy Arbeiderpartiets leder, Jonas Gahr Støre, til selveste Silicon Valley og lovet et taktskifte når det gjaldt digitalisering. Det taktskiftet lover Arbeiderpartiet igjen i innstillingen, men i replikkordskiftet hører vi at taktskiftet skal komme gjennom å styrke statens egne ansatte. Men problemet er jo at det ikke er penger i Arbeiderpartiets budsjett til å styrke det arbeidet i staten. Da vil resultatet av milliarder i kutt til konsulenter være at man må si nei til noen av de digitaliseringsprosjektene som regjeringen har satt i gang, og jeg ville veldig gjerne ha hørt fra Arbeiderpartiet hvilke det skulle være. Noe av det som fascinerer meg mest med kritikken her, er kritikken fra Arbeiderpartiet når det gjelder kommuneopplegget. Arbeiderpartiet sier altså at de øker handlingsrommet til norske kommuner med 2,5 mrd. kr, men realiteten er at ganske mye av disse pengene er bundet opp til nye, øremerkede ordninger, som også er underfinansiert og pålagt fra Youngstorget. Hvis vi tar en titt på det som har vært Arbeiderpartiets viktigste valgløfte i år – skolemat – er det lovet at det skal komme 290 mill. kr for å finansiere halvparten av kommunenes halvdel av løftet. Hvis man gjør en enkel summering, kommer det til å koste norske kommuner godt over 1 mrd. kr å innføre Arbeiderpartiets viktigste valgløfte. Problemet er at Arbeiderpartiet ikke stiller opp med de frie inntektene som skal til for å betale den andre halvdelen. Det blir rett og slett ganske hult når opposisjonen går sammen om å si én ting, men velger å gjennomføre noe helt annet.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-12-05:
SV mener at det er viktig å stille krav til bruk av skattebetalernes penger, og er imot anbud og private løsninger. Påstanden er at dette fører til at en stor andel av skattebetalernes penger ikke går til offentlige formål, men til privat utbytte. Private barnehager sparer samfunnet for 2,5 mrd. kr i året. Foreldrene er mer fornøyde, og de ansatte har minst like gode betingelser. Til tross for dette bruker bl.a. Oslo kommune flere hundre millioner kroner i året på å bygge eller rekommunalisere barnehager. Det er ikke rart at SV må øke kommunale budsjetter. Er det dette SV kaller å stille krav til skattebetalernes penger? Hvordan kan SV mene at det å bruke 2,5 mrd. kr på et litt dårligere tilbud er å stille krav til skattebetalernes penger?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-12-05:
Arbeiderpartiet viser til at Norge har vedtatt FN-konvensjonen om funksjonshemmedes rettigheter, der tilgang til skolebygg er en av forpliktelsene. Men hele 80 pst. av norske skoler er ikke tilgjengelige for elever med funksjonsnedsettelse. Det var den rød-grønne regjeringen som fremmet loven om universell utforming. Fremskrittspartiet fremmet den gang forslag om å sette en tidsfrist for skolene og å innføre en tilskuddsordning. Arbeiderpartiet stemte imot. Er Arbeiderpartiet stolt av resultatet av sitt lovforslag når fasit mer enn ti år senere viser 20 pst. måloppnåelse, og tar de selvkritikk på at de stemte imot strengere krav og tilskuddsordninger?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-12-05:
Jeg er stolt av at vi har sørget for at kommunene har hatt en bedre økonomisk utvikling og en bedre økonomisk hverdag enn de hadde under den rød-grønne regjeringen. Så konstaterer jeg at i de åtte årene vi hadde rød-grønn regjering, satt jeg i denne sal, og da skrøt Arbeiderpartiet uhemmet av det opplegget. Og når kommunene har bedre økonomi i dag enn de hadde under Arbeiderpartiets regjeringsperiode, er det litt vanskelig å forstå påstander om sultefôring. Da har i så fall Arbeiderpartiet kommet til en erkjennelse i dag av at de budsjettene de selv hadde for en del år siden, var elendige. Jeg konstaterer at alle kommuner viser gode tall, og det er det viktigste i den jobben vi skal gjøre her, og så må kommunepolitikerne gjøre sin jobb ute i kommunene.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-12-05:
Jeg lurer egentlig på hva som er annerledes i de påstandene der i forhold til tidligere år. Hvert eneste år når budsjettet blir lagt frem, så langt tilbake jeg kan huske – og jeg har vært her i 14 år – har KS påpekt at det er vanskelig for kommunene, eller kommunene har påpekt at det er vanskelig for dem. Jeg tror at uansett hvor mye man bevilger til kommunene, vil de alltid ønske seg mer. Og det skjønner jeg, for man har store ambisjoner og ønsker seg veldig mye. Jeg sier ikke at kommunene sitter med flust av penger, men vi vet at fondene deres har vokst betydelig under denne regjeringen, og de har fått investert enormt mye de siste årene. Så utgangspunktet er veldig bra, men jeg vil påpeke at de medieoppslagene og den sutringen som er ute i mediene, er slik hvert eneste år og har alltid vært sånn.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-12-05:
Først vil jeg bare påpeke at eldreministeren var klar over at det var slike tilstander enkelte steder, men at omfanget sjokkerte henne. Representanten vet veldig godt at det hun egentlig etterlyser, er statlig styring av eldreomsorgen. Sånn det er i dag, er det kommunene som styrer det. Da kan ikke Fremskrittspartiet i regjering bestemme over kommunene. Men vi har ønsket at den skal være statlig styrt. Derfor har vi et prøveprosjekt på det med statlig finansiering, og de kommunene kan levere akkurat den tjenesten som SV ønsker seg. Men likevel vil SV fjerne det prosjektet, så det er vanskelig å forstå hva SV egentlig vil. Skal kommunene gjøre den jobben, eller skal staten gjøre det? Det tror jeg SV snart må bestemme seg for. Men hvis SV vil være med på å flytte det over til staten, er Fremskrittspartiet klar med en gang, og eldreministeren kan gå inn og styre dette på en bedre måte.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2019-12-05:
Nå lærte vi noe nytt: Å legge ned statlige arbeidsplasser i distriktene er ikke sentralisering. Opposisjonen er svært opptatt av å fremheve at kun med deres kommuneopplegg vil vi få en god eldreomsorg. Da handler det bare om penger. Likevel vil Senterpartiet fjerne ordningen for de kommunene som er inne i ordningen med statlig finansiering av pleie- og omsorgstjenester. Da er argumentet at eldreomsorgen ikke blir bedre med økte midler. Senterpartiet har i denne saken valgt ikke å lytte til hva deres egne lokale representanter mener. Hvis god eldreomsorg ikke handler om penger, hva mener Senterpartiet at det da egentlig handler om?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Arbeiderpartiet er opptatt av at Norge skal digitaliseres. Derfor har vi også vært tydelige på at vi må bygge en infrastruktur som gir folk over hele landet tilgang til nye digitale tjenester, sånn at vi sikrer likeverdigheten. Markedet løser ikke de utfordringene man står overfor. Det er ikke sånn at man i dag har en moderne og tilfredsstillende internettilgang over hele landet. Det er en forutsetning som høyreregjeringen ikke følger opp. Til spørsmålet fra representanten er det det å bemerke at det finnes mye kompetanse om digitalisering i staten. Vi er tilhengere av å bygge kompetansen internt i staten og ikke bare kjøpe alt utenfra. Det å gjøre forsiktige kutt i kjøp av konsulenttjenester mener vi er rimelig og forsvarlig, og vi har en annen politikk for å bygge «in-house»-kompetanse i stedet for bare å kjøpe den utenfra og dermed svekke muligheten for også å bestille kompetanse i framtiden.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Jeg er like opptatt som representanten Kjønaas Kjos av at vi skal ha et samfunn som er for alle, der universell utforming er helt sentralt. Kommunene har et vesentlig ansvar for å gi et velferdstilbud til alle i hele landet, og det aller viktigste vi kan gjøre for å sikre at kommunene kan oppfylle det tilbudet, er å gi dem handlingsrom til å gjøre det. Derfor prioriterer vi totalt 4 mrd. kr mer enn regjeringen på neste års budsjett. Det vil gi kommunene større handlingsrom for også å kunne innfri universell utforming, i motsetning til regjeringens kommuneopplegg, som de senere årene har vært mye strammere og betydelig svakere enn hva Arbeiderpartiet har presentert i sine opplegg. Kommunene må selv ta ansvar og ha muligheten til å prioritere universell utforming.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Arbeiderpartiet deler fullt ut den bekymringen, noe jeg også redegjorde for i mitt innlegg. Ordningen for ressurskrevende tjenester, eller toppfinansieringsordningen, er ment å ta vare på og sikre likeverdige tjenester for alle i hele landet, uavhengig av hvilken kommunen man bor i. Det er en kjensgjerning at noen kommuner er små, og når de får brukere som har særdeles store behov, er det vanskelig for dem å kunne gi tilstrekkelige tjenester. Derfor mener vi ordningen er viktig. Også vi anerkjenner at det har vært en betydelig vekst i utgiftene til ordningen, og det gir grunn til bekymring. Jeg anerkjenner at for mange kommuner er det en utfordring at man også blir eldre. Men vi som en gang har vært i regjering, vet også at dette må ses i sammenheng med hele det kommunale inntektssystemet. Vi har varslet en gjennomgang av det når vi kommer i regjering. Da er det naturlig å ta med også det i den gjennomgangen, men i vårt alternative budsjett angir vi en retning.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
En vellykket regional- og distriktspolitikk forutsetter innsats på en lang rekke områder, skriver statsråden i sitt budsjettforslag til Stortinget. Det er jeg veldig enig i. Et av de områdene som regjeringen systematisk har bygd ned, er muligheten for fylkeskommunene, altså de nye fylkeskommunene, til å ha regionale utviklingsmidler – frie midler som kunne brukes til å få i gang arbeidsplasser og vekst der det ellers ikke ville blitt det. Men videre i denne utlegningen om en lang rekke områder skriver man: bl.a. ved å bruke «vekstfremmende skattelettelser». Da blir mitt spørsmål til statsråden: Hvilke vekstfremmende skattelettelser er det, som statsråden nå refererer til har vært iverksatt, eller man planlegger å iverksette, som vil styrke de distriktspolitiske satsingene?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Da får jeg vel si tusen takk for leksjonen i hva Arbeiderpartiets statsbudsjett er. Det er en beskrivelse jeg selvfølgelig ikke er spesielt enig i. Jeg merker meg at svaret igjen er en henvisning til kutt i formuesskatten, og at det skal berge distriktspolitikken. Så langt har vi ikke sett dokumentasjonen på det, men det brukes likevel i debatten gjentatte ganger. La meg få stille et annet spørsmål, og det er knyttet til Regjeringskvartalet. Her har det oppstått usikkerhet om Y-blokka. Først sa regjeringen at man ikke ville vurdere rivingen på nytt, men slik jeg nå leser saken i media, har man likevel sagt at man ønsker å vurdere noen nye momenter. Men det hersker tvil om når beslutningen skal fattes, og når rivingen skal starte. Jeg ber statsråden oppklare hvordan prosessen er framover. Jeg ber også om at statsråden svarer på: Vil man starte rivingen, eller kan hun garantere at man ikke starter rivingen før man har vurdert de nye momentene man har sagt man skal vurdere?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Jeg er glad for at høyreregjeringen deler Arbeiderpartiets oppfatning om at markedet ikke kan løse utfordringen med bredbånd til alle over hele landet – eller som jeg foretrekker å uttrykke det: en til enhver tid moderne nettilgang. For det hersker ingen tvil om at den teknologiske utviklingen går fort. Det som var bra nok i går, vil definitivt ikke være bra nok i morgen, og det er tvilsomt om det er bra nok i dag. Derfor er det et spørsmål om det målet som ble satt i Digital agenda, som nå er tre år gammel, er godt nok. Jeg hørte statsråden si at man var på god vei til å nå det. Arbeiderpartiet mener at utrullingen av en moderne nettilgang ikke går fort nok, at det ikke brukes nok ressurser på det. I tråd med vår alternative nasjonale transportplan har vi derfor lagt inn 500 mill. kr til det for neste år – mer enn dobbelt så mye som regjeringen. Hvorfor prioriterer ikke regjeringen mer penger til dette?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Nå er statsråden veldig omtrentlig i sin omtale. Arbeiderpartiet kutter ikke 23 pst. i statlig virksomhet. Arbeiderpartiet har tvert imot sagt at vi vil ta konsulentbruken forsiktig ned, fordi vi mener at det er viktig også å bygge kompetanse internt. Statsråden var i sitt innlegg inne på Brønnøysundregistrene, og dette har vært en lang og smertefull historie. Det har vært motvilje fra regjeringen til å bevilge tilstrekkelige midler over år. Disse er nå kommet på plass. Med budsjettforslaget fra regjeringen kom det fram at det ikke var tilstrekkelig for de utfordringene man stod overfor. Det ble det heldigvis fikset på i forbindelse med salderingen av budsjettet. Men det er fortsatt en bekymring i Brønnøysund i Nordland fylke for at regjeringen egentlig har en plan om å flytte Altinn bort fra Brønnøysundregistrene og inn i det nye direktoratet, bl.a. fordi man ikke har lokal ledelse. Kan statsråden garantere at man ikke planlegger for en nedbygging av Altinn?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Norge er et land som har kommet langt i digitaliseringen. Vi er også et land som har god kontroll og oversikt over hva som foregår, for vi har gode registre. Disse registrene består av data som er samlet inn fra enkeltpersoner og bedrifter, ofte med hjemmel i lov. Det har altså ikke vært frivillig å gi fra seg disse dataene. I en verden som blir stadig mer digitalisert, og som består av tjenesteskaping basert på immaterielle verdier – i dette tilfellet informasjon/data i systematiske registre – gir disse dataene grunnlag for verdiskaping. Norge har et komparativt konkurransefortrinn, kan man si, med potensial for mye verdiskaping over hele landet. Det er jeg helt sikker på at statsråden deler min oppfatning av. Men det som er et interessant spørsmål her, er hvem som eier disse dataene. Hvem skal få lov til å ta del i verdiskapingen? Arbeiderpartiets utgangspunkt vil jo være at fellesskapet som har avgitt disse dataene, også må få sin andel av verdiskapingen som skjer på bakgrunn av det. Hvordan har statsråden tenkt å sikre at det skjer?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Mot slutten av denne debatten må jeg si det er en forutsigbar debatt. Det kan også være et gode. Det betyr at det ikke har vært noen dramatiske endringer i de politiske posisjonene det siste året. Men det slenges en lang rekke påstander rundt omkring, og jeg skal kommentere noen av dem. Først til representanten Trellevik, som var veldig indignert på talerstolen i stad over at jeg hadde tatt til orde for en skjerpet skatt overfor næringslivet. Nei, det har jeg overhodet ikke gjort i dag. Det jeg derimot gjorde, var at jeg tok meg den frihet i replikkordskiftet med statsråd Mæland å spørre om hvilke skatteletter var det man mente hadde en distriktsmessig virkning. Og det fikk jeg da etter hvert et svar på. Jeg har sagt, og det står jeg inne for, at fortsatt er det ikke de vekstfremmende sidene av den typen skatteletter og skattekutt dokumentert, noe som har vært etterlyst lenge. Jeg har hørt regjeringspartienes representanter gjentatte ganger snakke om 30 mrd. kr mer til kommunene de siste årene. Det skulle blott bare mangle! Det blir tross alt flere folk her i landet. Det er nye oppgaver som skal løses – bare demografikostnadene utgjør en betydelig del av det. Vi skulle egentlig diskutere statsbudsjettet for neste år, og ikke de årene som har gått, men som regjeringspartiene har vært mest opptatt av. Siden vi da har hatt lange innlegg om alle de milliardene som kom i årene som var, kan jeg si at i fjor gjorde vi en betraktning på det og så på gjennomsnittet på vekst i inntekter over tid og sammenlignet den rød-grønne regjeringsperioden med den tiden som regjeringen Solberg har sittet. Da viste det seg at det var 0,6 prosentpoengs forskjell. Det høres ikke mye ut, men når man summerer virkningen av det, og dette er tall fra i fjor, blir det omtrentlige tall fordi størrelsen forandrer seg. Men man gjorde altså beregningene, og forskjellen mellom et rød-grønt bevilgningsnivå til kommunesektoren og regjeringen Solberg var på om lag 14 mrd. kr. Dette er som når to skip legger fra kai med noen få graders forskjell i kurs. Det er ikke så stor forskjellen til å begynne med, men akkumulert over tid er det en helt annen retning og man ender opp på et helt annet sted. Det er der de politiske skillelinjene går. Spørsmålet er om vi ønsker å styrke velferden og ønsker å styrke fellesskapene, eller om en ønsker å bygge det ned, og la den enkelte ha større ansvar og risiko selv. Så har både Holm Lønseth og Trellevik vært innom og forsøkt å argumentere for at Arbeiderpartiet gir mindre handlingsrom. Ærlig talt! Vi har utover det regjeringen bevilger, som regjeringen beskriver som et fantastisk godt opplegg for kommunene, 2,5 mrd. kr til til primærkommunene, hvorav 2 mrd. kr har blitt synliggjort hvordan vi bl.a. tar igjen manglende bevilgninger fra regjeringen på bemanningsnormer og andre ting. I tillegg ligger det 500 mill. kr over, som ikke er bundet opp på noe som helst vis. Det blir det mer handlingsrom av, og ikke mindre.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Jeg må få lov til å si at jeg nå hørte et ganske sterkt innlegg. Jeg er veldig glad for at Kristelig Folkeparti er så tydelig på et felt som er så viktig for dem, og jeg hørte representanten si at man ikke viker en tomme. Samtidig har jeg hørt representanten Engen-Helgheim i dag redegjøre for at regjeringen nå har fått kontroll på innvandringspolitikken på Fremskrittspartiets premisser. Da blir det helt åpenbare spørsmålet, når representanten Bransdal er en del av regjeringens parlamentariske grunnlag: Står Kristelig Folkeparti bak regjeringens politikk på feltet, eller vil representanten gjøre som hun gjorde i forrige debatt, da det gjaldt skattekontorene og sentraliseringen av dem, og ta avstand fra regjeringens politikk?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
La meg starte med å berolige representanten Engen-Helgheim med at i Arbeiderpartiet diskuterer vi både denne saken og mange andre saker. Av og til gjør vi det ganske høylytt. Med over 50 000 medlemmer er det mange meninger, mange forskjellige avskygninger. Det er en styrke ved demokratiet i Arbeiderpartiet. Jeg vet ikke hvordan de gjør det i Fremskrittspartiet. Denne problemstillingen er ikke ny. Denne problemstillingen har vi diskutert mange ganger. For eksempel ble det da vi satt i regjering, fremmet et forslag fra Venstre, som også ble svart på fra regjeringen. Det er for så vidt heller ikke et isolert norsk problem. USA har tilsvarende problemer, diskusjon om lovlig opphold, arbeidstillatelse eller ikke, hva skjer når man får for mange som ikke har det, osv. Det er en kjent problemstilling. Kompleksiteten i problemstillingen synliggjøres også i debatten her i dag, og det er en av flere grunner til at Arbeiderpartiet har tatt til orde for en annen innvandringspolitikk, en omlegging der vi ønsker å ha et mer rettferdig system, der vi fokuserer på hjelp i nærområdene, der vi ønsker å styrke ordningen med kvoteflyktninger, fordi vi mener det vil være både mer ansvarlig og mer rettferdig. Så er det en annen problemstilling som forstyrrer debatten, og det er begrepsbruken her. Jeg skal ikke gå inn i det og sette meg til doms over hva som er riktig begrep, men bare ta ett eksempel. Det pågår en diskusjon: Snakker vi om ureturnerbare, eller snakker vi om returnektere? Det er de samme personene vi snakker om, men perspektivet er vidt forskjellig. Det er jo ikke veldig lett å følge debatten hvis man ikke kjenner detaljene. Dette er ingen enkel sak. Jeg er litt overrasket over representantene fra SV. Representanten Eide sa i et innlegg her at nå var han glad for at det ble litt het debatt, og deretter ga han beskjed til sine medrepresentanter om å roe seg ned i offentligheten. Representanten Haltbrekken omtaler representanter som kyniske og sier de begår hykleri. Jeg er overrasket over at en sånn type debattform får lov til å passere i Stortinget. Arbeiderpartiet har blitt utfordret av representanten Eide på hva Oslo Arbeiderparti mener, og hva stortingsgruppen mener. For å være høflig skal jeg svare på det, men det er nå engang sånn at det er stortingsgruppen som er representert her. Hvis vi skal være ærlige, er det en reell forskjell mellom hva SV foreslår, og hva Arbeiderpartiet mener, for slik vi oppfatter SV, etter å ha hørt dem her i dag, handler det om at alle skal få arbeidstillatelse så lenge de oppholder seg her, da skal de ha en mulighet til å forsørge seg selv. Det både Arbeiderpartiets stortingsgruppe og jeg er enig med lederen i Oslo Arbeiderparti i, er at så lenge man samarbeider fullt ut, så lenge man har avklart ID, og så lenge man ønsker å samarbeide om retur, kan vi legge til rette for det. Derfor var det viktig for oss i dag å få en forsikring fra statsråden om at det faktisk er mulig. Den fikk vi, den stoler vi på. Derfor kommer vi ikke til å stemme for forslagene fra verken SV eller Senterpartiet.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Hvorvidt jeg har uttrykt meg uklart eller ikke ble hørt godt nok, spiller ikke så stor rolle. Men la meg få lov til å presisere: Det er riktig at det forslaget som SV har fremmet, er likelydende i ord med det Oslo Arbeiderparti har vedtatt. Men tolkningene av hva det betyr, er milevis fra hverandre. Det er vårt poeng. Representanten Karin Andersen tar helt feil når hun sier at jeg sier at jeg stoler på Fremskrittspartiet. Nei, det sa jeg ikke. Jeg sa at jeg stoler på statsråden og med det det fulle ansvar som følger av ansvarslovgivningen og Grunnloven. Det er to vidt forskjellige ting.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Jeg skal være kortfattet. Det er en samlet komité som står bak tilrådingen og støtter proposisjonen fra regjeringen. Grunnen til at jeg ba om ordet, er at jeg vil bruke anledningen til å be statsråden merke seg at det også er en samstemmig komité som har en merknad der en ber om en vurdering av hvordan man også kan sikre at andre tolker enn bare talespråktolker registreres, slik at ressursene kan brukes på en effektiv og hensiktsmessig måte av flere. Det regner jeg med at statsråden merker seg og følger opp på en hensiktsmessig måte.
Ove Trellevik (Høyre), 2019-12-05:
Nei, eg skal ikkje skulda dei for å driva med «fake news». Eg seier i innlegget mitt at det er mange kommunar som opplever at det kan vera krevjande å få budsjettet til å gå i hop. Osterøy var ein kommune som eg nemnde stod på ROBEK-lista under den raud-grøne regjeringa. Både eg og representanten Lauvås har begge vore ordførarar, og me har vel aldri stått på barrikadane og jubla for god kommuneøkonomi nokon gong då me var ordførarar. Så det ligg litt i ein ordførars natur å prøva å jobba for kommunen og for at kommunebudsjetta skal verta så gode som mogleg. Eg er heilt sikker på at Osterøy kommune vert driven godt. Høgre er med i leiinga i Osterøy kommune, og det vert fokusert på innbyggjarane og behova deira, så eg er heilt sikker på at dei kan få eit godt budsjett å leva med også til neste år.
Ove Trellevik (Høyre), 2019-12-05:
Det er mange kommunar som har det utfordrande med å få ting til å gå i hop, men faktum er at kommunebudsjettet har vorte styrkt med 30 mrd. kr. Ei rekkje kommunar kom seg òg ut av konkurslista, som var orda du brukte. Det var 40–50 kommunar på den lista då den raud-grøne regjeringa styrte. Så det går mykje betre i Kommune-Noreg slik me har det i dag; eg er ikkje med på den premissen at det står så elendig til ute i kommunane. Til den undersøkinga du viser til: Ja, det var nokre kommunar som var med på ho, og nokre kommunar meinte det var stramt, men kva med alle dei andre, då, dei fleire hundre kommunane som valte ikkje å vera med på den undersøkinga og svara på ho? Det er det som er interessant. Kva meiner dei om kommuneøkonomien?
Ove Trellevik (Høyre), 2019-12-05:
Det er godt mogleg det er ledige jobbar rundt om i Kommune-Noreg, det er det nok heilt sikkert. Eg er heilt einig i at kompetansen òg må styrkjast ute i Kommune-Noreg, difor jobbar me ganske mykje med det. Blant anna har me hatt ei kommunereform for å styrkja fagmiljøa, for å styrkja kommunane, for å styrkja moglegheita for kommunane til å yta gode helsetilbod til innbyggjarane sine. Me opplever at mange har nytta moglegheita til å vera med på ei reform, men mange kommunar har òg valt ikkje å vera med. Eg skal ikkje akkurat gå til den same lista som representanten har, med alle kommunane som har teikna seg for å seia at det står svært dårleg til i dette landet. Det er nok mange kommunar som har valt å stå utanfor den reforma som regjeringa har sett i gang, og som me støttar godt opp under, nettopp for å gje betre tenester til innbyggjarane våre. Kommuneøkonomien er vorten styrkt svært mykje i den tida regjeringa Solberg har drive han. Over 30 mrd. kr er tilført kommunesektoren, så dei har gode moglegheiter til å driva gode tenester.
Ove Trellevik (Høyre), 2019-12-05:
Med Senterpartiet sitt alternative budsjett får me absolutt mindre vekst i distrikta, og i tillegg får me færre statlege arbeidsplassar utanfor Oslo. Senterpartiet vil som kjent også melda oss ut av EØS, som er vår viktigaste avtale, og som tusenvis av norske arbeidsplassar er heilt avhengige av. Eg vart veldig overraska over replikkane til representanten Sivertsen frå Arbeidarpartiet i replikkordskiftet med statsråden. Han viste ei genuin tru på at økte skattar for næringslivet skal gje vekst i næringslivet. Senterpartiet er ikkje noko betre dei heller. Dei vil i tillegg til auka skattar for næringslivet ha ein turistskatt på toppen. Det vert garantert ikkje noko betre ute i distrikta med ein slik politikk. Alle kan frykta dette, i både Ulvik, Geilo, Lofoten, Røros og Alta. Auka skattar for næringslivet i distrikta er slett ikkje det som skal til for å skapa fleire arbeidsplassar, optimisme og vekst i distriktskommunane. Ei lita helsing til Senterpartiet: Dei vil reversera mykje av politikken til regjeringa. Stort sett alt regjeringa har gjort, ønskjer dei å reversera. Men det som er ganske overraskande, er at dei faktisk også vil ta tak i dei 1 220 offentlege og statlege stillingane som regjeringa har flytta ut og etablert utanfor Oslo. Dei skal kutta 1,7 mrd. kr. Me har tidlegare i dag høyrt at Valdirektoratet skal leggjast ned. Oppgåvene forsvinn ikkje; me skal fortsatt ha val i Noreg. Dei tilsette må tilbake til Kommunaldepartementet. Det gjeld også Sjøfartsdirektoratet i Haugesund – fleire stillingar må fjernast. Konkurransetilsynet får tre gonger så mange kutt som Sjøfartsdirektoratet. Ein masse stillingar forsvinn. Regelrådet i Hønefoss skal leggjast ned, alle tilsette mistar jobben. Senterpartiet skal leggja ned Statens undersøkingskommisjon for helsevesenet i Stavanger – 19 tilsette ryk ut. Til Kjersti Toppe: Har me ikkje bruk for dette tilsynet? Tilsette i Fiskeridirektoratet må gå, det same i Oljedirektoratet i Stavanger og i Harstad. Det skal kuttast 25,6 mill. kr i departementas serviceorganisasjon, og 19 tilsette i Engerdal fryktar for stillingane sine. Det same gjeld fylkesmannsembeta: I både Arendal, Bodø, Vadsø, Leikanger og i heile landet må tilsette gå. I tillegg må tilsette i Direktoratet for forvaltning og IKT i Leikanger sjå seg om etter nye jobbar. I Nasjonal kommunikasjonsmyndigheit er det uklart kven som ryk ut. Er det tilsette i Lillesand, Lillehammer eller Lødingen? Dette seier ikkje budsjettet til Senterpartiet noko om. Slik kan eg halda på. Lista mi er særdeles lang, og eg ser at det lyser raudt allereie. Men dette går svært hardt ut over distrikta, både når det gjeld domstolsstrukturen, kriminalomsorga, fengsla og politiet. Alle får store kutt, og i all hovudsak går dette ut over distrikta.
Ove Trellevik (Høyre), 2019-12-05:
No vert det mykje kritikk her fordi det vert veldig lite pengebruk. Me starta altså denne budsjettrunden med ein negativ budsjettimpuls på 0,2 pst. Det betyr at me skal bruka færre oljepengar. Då må eg få lov til å skryta av statsråden og resten av regjeringa som faktisk klarar å få ein liten vekst inn i kommunebudsjettet – det er altså ikkje kommunane som er dei største taparane i dette. Så det skal dei ha honnør for. Så til SV-representanten Nævra, som beklaga seg overfor fylkeskommunane: 17 200 kilometer med fylkesveg vert overført frå staten til fylka. Det var fullstendig underfinansiert sist dei raud-grøne sat i regjering. Dette etterslepet er me begynt å ta inn igjen, men det er framleis masse å ta tak i. Det er mykje som heng igjen her. Så til Osterøy: Osterøy kommune var, som eg nemnde tidlegare i dag, på ROBEK-lista i den perioden dei raud-grøne sat med makta. I dag er dei ute. ROBEK-lista gjev ei god beskriving av korleis utviklinga i kommunesektoren er.
Ove Trellevik (Høyre), 2019-12-05:
Innvandring kan vera eit krevjande felt, det høyrer me i debatten her i dag. Regjeringa vart verkeleg sett på prøve i 2015. Ettertida har vist at innvandringspolitikken til regjeringa står sterkt; han verkar. Det har vore jobba systematisk og målretta med både kortsiktige og langsiktige innstrammingstiltak som har vore heilt nødvendige. Det er også gledeleg å sjå at regjeringa har treft så pass godt med politikken sin at også store delar av opposisjonen har hamna på regjeringa si side, når det gjeld både innvandring og integrering. Verda er uroleg og ustabil. Talet på flyktningar er høgt, og Noreg som nasjon har bidrege svært godt målt per innbyggjar i forhold til mange andre europeiske land. Me har på mange måtar ikkje så veldig mykje å skamma oss over når det gjeld flyktning- og asylpolitikken. Talet på asylsøkjarar, kvoteflyktningar og familiesameinte som kjem hit, er i dag under ein slik kontroll som det er mogleg å forventa av ei regjering. Men dette kan fort endra seg av forhold som regjeringa ikkje kan påverka. Det er viktig for ein liten nasjon som Noreg å ha dette under kontroll. I regjeringsplattforma er det fleire gode tiltak som regjeringa jobbar vidare med. Me har vore innom eitt av dei tiltaka her i dag, som gjeld eldre ureturnerbare, som regjeringa jobbar vidare med. Høgre støttar sjølvsagt at me jobbar vidare med denne problemstillinga. Det er brei einigheit i denne salen om at me skal hjelpa dei som treng vern. Det er særdeles viktig at me prøver å redusera talet på grunnlause asylsøkjarar, og klarar ein det, kan ein vri midlane over på dei som har meir behov for hjelp. Det er også viktig å fortsetja styrkinga av arbeidet med å avsløra falsk identitet, både i innkomstfasen og i søknadsprosessen, og ta tak i dei som har klart å få uriktig opphaldsløyve i Noreg. Så må eg òg få gje honnør til regjeringa for praksisen med retur og tvangsretur. Dette er eit særdeles viktig arbeid som fleire nasjonar no ser til Noreg for å læra av. Menneske som ikkje returnerer frivillig, må me jobba aktivt med. Det skal ikkje løna seg å trassa norske lovar, reglar og vedtak. Til sjuande og sist går det ut over dei som treng vern. Denne regjeringa har også lukkast med å busetja raskare dei me tek imot. Mens den førre regjeringa måtte vurdera tvangsordningar mot kommunane for å få busett, er det no konkurranse blant kommunane om å få busetja. No stiller me strengare krav både til kommunane for å oppnå resultat, og til dei som skal busetja seg, om å integrera seg godt. Å stilla slike krav er å bry seg. Me ønskjer ei meir målretta, individuell tilpassing av opplæringa, og det legg denne regjeringa opp til. Politikken til regjeringa kjem den enkelte innvandraren til gode, og ikkje minst: Når ein innvandrar lukkast med integreringa, kjem det også heile samfunnet til gode.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
På tross av selvforherligelsen vi hører fra representanten Trellevik over kommuneopplegget til regjeringen, er det altså nødrop til regjeringen – og det var Osterøy kommune som hadde det som overskrift. Nå er det flere kommuner som også kommer med nødrop til regjeringen. Osterøy er altså ikke alene, men de kan stå som et eksempel. Her har Høyre-, Venstre-, Kristelig Folkeparti- og Fremskrittsparti-representantene skrevet under på bl.a. følgende: «Men i år ser det mørkare ut enn nokosinne.(…) Vi er svært nær å ikkje ein gong greia lovpålagde oppgåver. Med ytterlegare nedskjeringar vil vi vera på grensa av lovbrot i fleire sektorar.» (…) Jeg har lyst til å spørre representanten Trellevik: Driver Osterøys folkevalgte fra Høyre, Kristelig Folkeparti, Venstre og Fremskrittspartiet med «fake news»?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
I statsbudsjettet framgår det at skatteoppkreverfunksjonen skal overføres fra kommunene til staten fra 1. juni 2020. Da trekkes det ut mye penger fra kommunerammen, 1,1 mrd. kr på helårseffekt, som det står. Så har vi fått brev fra opptil flere, og jeg har også fått brev fra ordføreren i Kristiansand kommune. Der bruker de i dag om lag 13 mill. kr på oppgaven som nå skal overføres til staten, og de trekkes 21,4 mill. kr for at de mister den oppgaven. Hvorfor mener representanten Bransdal at det å fjerne skattekontorene fra kommunene er en god idé? Og hva vil Kristelig Folkeparti og representanten Bransdal svare politikerne i Kristiansand når de mister så vel arbeidsplasser som penger?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Det er mye selvskryt fra regjeringen. Representantene Benestad, Trellevik og Lønseth kommer med de reneste Trump-tweeter om egen fortreffelighet. Statsråd Mæland selv sier at budsjettforslaget er godt mottatt – i reneste Trump-retorikk, som et forsvar for det dårligste kommuneopplegget på 15 år. Ja, jeg skjønner at statsråden kanskje har behov for å servere det vi kan kalle for alternative fakta, men det blir ikke noe bedre av det. Så innrømmer de plutselig på direkte spørsmål at f.eks. Osterøys politikere ikke tar feil, de har rett i sin kritikk fra Osterøy. Her går det helt i ball. På den ene siden mener regjeringsrepresentantene og regjeringen at kommunene får mer enn nok penger, men må innrømme at det er nok ikke slik allikevel når de må svare på direkte spørsmål. Så går de til sterke angrep på Arbeiderpartiets alternative budsjettforslag – nok en gang i beste Trump-tweet-stil, og de gjør det på den måten med fullt overlegg. De føler seg nemlig truet av at Arbeiderpartiet klart og tydelig har vist at det er mulig å gi kommuneøkonomien et løft. Det er mulig å gi kommunene mer penger og større muligheter enn det regjeringen klarer. Det er ikke bra for regjeringen, det forstår jeg, at Arbeiderpartiet så tydelig viser disse mulighetene. Derfor bruker man det gamle begrepet: Angrep er det beste forsvar. 3 mrd. kr mer til kommunene, slik Arbeiderpartiet foreslår i sitt alternativ, hadde gjort en forskjell der ute. Jeg skal innrømme at det hadde ikke løst alle problemer, alle utfordringene kommunene står overfor, men det hadde gjort det litt enklere for kommunene faktisk å kunne løfte tjenestene – i stedet for, slik svært mange kommuner nå må gjøre, å kutte i disse tjenestene. Som sagt: 3 mrd. kr mer til kommuner og fylkeskommuner, 60 mill. kr mer til Sametinget, 350 mill. kr for å dekke inn finansiering av ressurskrevende brukere, regionale utviklingsmidler ligger inne med en styrking på 200 mill. kr. Arbeiderpartiet kan satse på kommuneøkonomien fordi vi fordeler annerledes enn regjeringen. Vi prioriterer fellesskap og satsing på velferd til innbyggerne i alle kommuner, landet over – velferd der folk bor.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Der kom katta ut av sekken. Representanten Trellevik sa at kommunene ikke er de største taperne i dette budsjettet. Det synes jeg jo var en veldig fin avklaring, men da melder dette spørsmålet seg øyeblikkelig: Hvem er da de største taperne i dette budsjettet? Det hadde det vært fint om man kunne fått svar på. For øvrig vil jeg bare nok en gang presisere at kommunene er en av vinnerne i Arbeiderpartiets budsjettforslag. Det er vi veldig stolt av. Nå er vi kommet dit at representanten Trellevik og de øvrige regjeringspartirepresentantene i denne salen, også fra Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, i dag kommer til å stemme for et tapsbudsjett for kommunene. Det kommer ikke Arbeiderpartiet til å gjøre. Vi kommer til å stemme imot det.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-05:
Jeg må si at dette etter hvert har blitt en spesiell seanse å lytte til. Representanten Trellevik sier at regjeringen har hatt og har god kontroll, og så viser han til at de ble testet i 2015. Ja, det gikk jo bra! Kaoset startet på Svinesund og i Sarpsborg. Regjeringen satt stille, reagerte ikke. Kaoset forflyttet seg til Oslo, det lå folk og fløt i gatene, for å bruke det uttrykket, uten mat og vann. Regjeringen reagerte knapt, frivillige måtte stille opp og sørge for at folk fikk klær, mat og vann. Det var kaos i gatene, det var kaos på grensene, og nå har jeg ikke engang kommet til Storskog, hvor det gikk aldeles over stokk og stein. Det var ingen kontroll fra regjeringens side i 2015. Man må ikke forsøke engang å prøve å omskrive historien på den måten, det går ikke an, og når de forsøker på det, må vi få påtale det. Så fortsetter representanten Trellevik og sier at nå er det svært lav innvandring til Norge – ja, det er helt riktig – og det er ene og alene regjeringens skyld. Nei, det er ikke det. Den største enkeltfaktoren når det gjelder at det er veldig lav innvandring til Norge nå, er at hele Europa har stengt sine grenser. Det kommer ingen igjennom. Det er den største enkeltårsaken til at det er lav innvandring til oss som ligger lengst ute på strengen. I tillegg kommer Venstre inn i salen og angriper Arbeiderpartiet for at Venstre ikke selv har ryggrad nok til å stemme for det de er for. De anklager Arbeiderpartiet for at Venstre selv ikke får lov av Høyre og Fremskrittspartiet til å stemme slik Venstre egentlig vil. Det er jo helt uhørt. Og det stopper ikke der – for så tar altså Kristelig Folkeparti ved representanten Bransdal ordet og nærmest instruerer sin egen justisminister fra Stortingets talerstol om at nå får han følge opp Granavolden-erklæringen. Representanten Bransdal gjør det to ganger, og i tillegg beklager representanten Bransdal – ja, hun brukte det ordet, hun beklager – at Kristelig Folkeparti ikke får lov av Høyre og Fremskrittspartiet å stemme for SVs forslag, slik som Kristelig Folkeparti egentlig vil. Det har også blitt vist til hva Kristelig Folkepartis leder har sagt i anledning saken. Kontroll, sier representanten Trellevik. Nei, denne debatten har, om noe annet, vist at det er full splid, kaos og splittelse i regjeringen. Det er bra at det i hvert fall blir én sak som blir tydeliggjort i løpet av denne kvelden.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-05:
Vi registrerer at regjeringspartiene med Høyre i front nok en gang hevder at økonomien i norske kommuner og fylkeskommuner er sunn og god. Beviset for dette er at det er få kommuner på ROBEK-lista. Som i andre bedrifter gjør man sitt ytterste for å unngå å bli slått konkurs, og som andre har vist til her, går det ut over tilbudet i norske kommuner. Mener Høyre virkelig at kommunene snakker usant, og mener man at den store KS-undersøkelsen vi nettopp fikk presentert, ikke gjenspeiler virkeligheten? Mener Høyre at det kommunene påstår er store utfordringer med å utføre sine tjenester, ikke har rot i virkeligheten?