Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-11-27:
Jeg skal ta for meg en annen del av budsjettet som øker kraftig. Utenriks- og utviklingsbudsjettet for 2009 er offensivt og tydelig. Norsk utenrikspolitikk skal ivareta norske interesser og verdier i en globalisert verden i rask forandring. Samtidig skal den bidra til å bygge en bedre organisert verden, fremme fred og menneskerettigheter og ikke minst yte vår del av utvikling og fattigdomsbekjempelse. Stikkord her er klare prioriteringer, arbeid i internasjonale organisasjoner og et historisk høyt bistandsbudsjett. Det er en milepæl når Norge i 2009 når målet om 1 pst. av bruttonasjonalinntekt for å bidra til utvikling i fattige land. Selv om vår utviklingspolitikk er mye mer enn bistand, går nå Norge foran i OECD-området for å nå FNs tusenårsmål innen 2015 – åtte ambisiøse mål, bl.a.: en halvering av verdens fattigdom full grunnskoleutdanning til alle barn, gutter og jenter en reduksjon av barnedødeligheten med to tredjedeler en reduksjon av dødeligheten blant kvinner i barsel med tre fjerdedeler I Afrika sør for Sahara er de farligste dagene i livet den dagen du blir født og når du setter barn til verden. Derfor legger norsk bistand og utviklingspolitikk stor vekt på kvinners reproduktive helse. Vi har også forpliktet oss til å bidra med 1 milliard dollar over en tiårsperiode for å få ned barnedødeligheten og for å sikre at barn vokser opp. Men utviklingspolitikk er ikke bare bistand. Utenrikspolitikk, sikkerhetspolitikk, klima- og miljøpolitikk henger nøye sammen. Regjeringen har i denne perioden forsterket dette. Utenriksministeren og utviklingsministeren samarbeidet på tvers av opptrukne linjer. Et godt eksempel er Afrika-strategien, der utenrikspolitisk dialog og samarbeid med afrikanske land om globale spørsmål går hånd i hånd med bistand og utviklingstiltak. Et annet eksempel er handlingsplanen for handelsrettet bistand «Aid for trade», som i et par år har vært en av vinnerne i bistandsbudsjettet. Der er målet å gi de fattigste landene handelskompetanse. Hva betyr det? Gjennom oppbygging av målrettet infrastruktur, håndverk, næringsliv og eksportfasiliteter kan utviklingsland oppnå økonomisk utvikling gjennom deltakelse i internasjonal handel. I handlingsplanen legges det særlig vekt på å sikre at både handelskompetanse og handel tjener de svakeste gruppene, fremmer kvinners stilling og er bærekraftig når det gjelder miljø og klima. I det handelsrettede utviklingssamarbeidet legges det også vekt på å legge til rette for regional handel mellom fattige land, f.eks. mellom landene i det sørlige Afrika. Men også demokrati, menneskerettigheter og godt styresett er viktige forutsetninger for utvikling, noe som også preger bistandsbudsjettet. I morgen starter det viktige møtet i Doha i Qatar om finansiering av utvikling. Her vil fokus trolig være på et bredt spekter av utviklingspolitiske problemstillinger. Her har Norge satt opp fire prioriteringer ved vår utviklingsminister: Forholdet mellom klima og utvikling, ulovlig kapitalflukt, betydningen av å fokusere på kvinner i utviklingsarbeidet og gjeld. Finanskrisen kan nemlig komme til å føre til at nye land tar opp lån, og spørsmålet om ansvarlighet i långivingen er blitt helt sentralt. Kan jeg til slutt få legge til at i den videre debatten om bistand og bistandsbudsjettet og om utviklingspolitikken er det også viktig å sette opp klare prioriteringer. Av og til har det vært slik at de årlige bistandsbudsjettene i altfor stor grad har passert uten å fokusere særlig på innholdet. Hva er det vi prioriterer? Hva er det vi eventuelt prioriterer ned? Jeg tror vi må få en større bevisstgjøring om hvor Norge kan bidra best for å få resultater. Det gjelder både geografisk og det gjelder sektorer. Det får vi muligheten til når Stortinget på nyåret får en stortingsmelding om utvikling.