Tor Mikkel Wara (Fremskrittspartiet), 2018-05-07:
La meg aller først si at hatkriminalitet og hatefulle ytringer er et problem som må tas på største alvor. Denne typen kriminalitet rammer ikke bare det enkelte offer, men skaper redsel og utrygghet i samfunnet for øvrig. I regjeringens strategi mot hatefulle ytringer for perioden 2016–2020 framheves det derfor at regjeringen ønsker å sikre at hatefulle ytringer og hatkriminalitet prioriteres i alle politidistrikter. Slike saker må vises særskilt oppmerksomhet og håndteres med stort alvor av politiet. La meg også si at jeg deler komiteens syn på at personer med en kjønnsidentitet og et kjønnsuttrykk som utfordrer samfunnets normer, har behov for et særlig vern. Etter likestillings- og diskrimineringsloven har disse personene et sivilrettslig vern i dag. Det er et klart behov for å vurdere på hvilken måte kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk også kan inngå i straffelovens beskyttelse mot ulike former for hatkriminalitet. Jeg vil understreke at det er viktig å sikre at det strafferettslige diskrimineringsvernet er tilstrekkelig effektivt og tilpasset de situasjoner som oppstår i praksis. Det er også viktig å sikre bedre samsvar mellom det sivilrettslige og det strafferettslige vernet mot hatefulle ytringer. I regjeringens strategi mot hatefulle ytringer 2016–2020 er det framholdt at det skal foretas en vurdering av det strafferettslige diskrimineringsvernet. Det samme framheves i regjeringens handlingsplan mot diskriminering på grunn av seksuell orientering, kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk 2017–2020. Justis- og beredskapsdepartementet tar sikte på å sende en ekstern utredning om det strafferettslige diskrimineringsvernet på høring om kort tid. I utredningen foretas en gjennomgang av en rekke strafferettslige regler om diskriminering i straffeloven og i diskrimineringslovgivningen. Det fremmes også en rekke forslag om hvordan reglene bør endres. Ett av forslagene i utredningen er å tilføye «kjønnsidentitet» og «kjønnsuttrykk» som relevante diskrimineringsgrunnlag i de aktuelle strafferettslige bestemmelser. For å sikre at eventuelle forslag til lovendringer fra regjeringens side er godt faglig gjennomarbeidet, er det en avgjørende forutsetning at utredningen sendes på høring, der bl.a. påtalemyndighet, ofre og sivilsamfunn får komme til orde. Et godt kunnskapsgrunnlag er viktig for å sikre et helhetlig strafferettslig diskrimineringsvern. Det bringer meg over til forslaget fra Miljøpartiet De Grønne, som er omdelt i dag. Et tilsvarende forslag om å erstatte «homofili» med «seksuell orientering» ble vurdert i forbindelse med straffeloven i 2005. Det ble da avvist, for et begrep som «seksuell orientering» ville selvfølgelig da også omfatte heterofile. Da mister man hele poenget, nemlig å gi et vern til minoriteter. Som det ofte heter: Et vern for alle, blir ofte et vern for ingen. Straffelovens bestemmelser omfatter også flere bestemmelser enn §§ 185 og 186. I det store og hele viser dette hvor uheldig det kan være at Stortinget forskutterer en løsning uten at den er grundig behandlet, og uten at den har vært på den betryggende høringen man trenger for å få et godt resultat. Til slutt – resultatet tror jeg alle sammen er enige om.