trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-10:
Jeg skal snakke om kollektivtransport i distriktene, om noen regimer som må samordnes og noen nøtter og lovverk som må knekkes. Jeg snakker mye med utgangspunkt i erfaring fra Oppland som fylkespolitiker. Et Distrikts-Norge som ensidig satser på privatbil, har ingen framtid, dels fordi mange av oss verken har tilgang til privatbil eller kjører privatbil, og dels fordi stadig flere av oss ikke ønsker å ha et dagligliv der en er avhengig av privatbil. Derfor er det bra at statsbudsjettet har i seg en satsing på kollektivtransport i distriktene og en samordning av bestillingstransport og TT-tjenesten. Men SV mener at det trengs mer ikke minst av organisatorisk og kanskje også juridisk opprydding. Tiden er overmoden med hensyn til å samordne offentlig betalte transporter som skoleskyss, TT-kjøring, syke- og pasienttransport, service- og bestillingsruter – gjerne også Posten, for den saks skyld. Mange har prøvd å gjøre noe med dette, men fortsatt opererer de fleste kommuner, fylkeskommuner, Nav og sykehusforetak i sine separate verdener som kjøpere av transporttjenester. Tilsvarende er det ikke et «sømløst» forhold akkurat, verken organisatorisk eller juridisk, mellom de ulike transportformene båt–buss–turvogn–drosje. SV mener at her må noe gjøres i en situasjon der alle er tapere. Jeg velger å tro at det blir både billigere og bedre om alt offentlig samordnet seg fram til en felles transportbehovspakke. Jeg velger også å tro at transportbransjen, dvs. buss, turvogn og drosje, er tjent med at det offentlige står fram som én enhet. Det er forvirrende å måtte forholde seg til tre–fem ulike offentlige aktører, gjerne hver med sine særegenheter med hensyn til både kvalitet og kostnadsoppfatninger, og alle med useriøst korte anbudsperioder. Jeg er også overbevist om at brukeren er tjent med at kollektivtransporten får en slags én dør-løsning. Hvorfor skal skoleeleven, pasienten, TT-brukeren og innbyggeren i ett og samme lokalsamfunn måtte forholde seg til ulike tilbydere? Og kanskje viktigst og mest prekært for mange distriktskommuner i dag: I dagens system er det ingen som har ansvaret for helheten. Når det offentlige har fått sitt på plass, står det gjerne igjen en liten restpott, dvs. den lokale, private etterspørselen etter transport. Hvis det lokale drosjeselskapet ikke har lyktes i å få tak i noe av den offentlige kjøringen, kan dette selskapet neppe overleve på denne marginalen, som gjerne er nede i bare 5–10 pst. av den totale kjøringen. I dag er det ingen som er pålagt å ta ansvar for at dette tilbudet blir opprettholdt, og det er alvorlig. Vi vet at problemet er registrert hos departement og statsråder. Jeg skjønner vegringen med hensyn til å ta tak i et så innfløkt område. Men det blir ingen offensiv kollektivsatsing i distriktene før denne oppryddingen er gjort.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2009-12-10:
Dette er et godt samferdselsbudsjett. Etter å ha lyttet til debatten i dag kan en få inntrykk av noe helt annet. Faktum er at Regjeringa startet en snuoperasjon i transportpolitikken da den tok over i 2005. Perioden sett under ett viser at Regjeringa har oppfylt det som lå til grunn i NTP – ja, ikke bare oppfylt, men overoppfylt den. Det har ikke skjedd før, og vi fortsetter med å satse på samferdsel. Surmulinga fra opposisjonen forundrer meg. Det er jo ikke måte på. Og det posisjonen blir møtt med når en spør hvorfor opposisjonen ikke gjorde mer selv da den satt i posisjon, er svaret: Dere har så mye mer penger enn vi hadde. Ja, det er mer penger å bruke – på alt, også på økte utgifter. Jeg synes det er stusslig å høre på. I over 20 år har jeg hørt ordfører Knut Hålien fra Vang i Valdres stå på årsmøter i Oppland Senterparti og prate om E16. Det var derfor nesten så en følte seg som julenissen den dagen i februar en kunne fortelle Knut at E16 nå kommer i gang. Ikke bare det, men Filefjell var også satt som egen post på budsjettet og er dermed et av tre prosjekter som prosjektfinansieres. E16 er en stor seier, som kun blir realisert fordi vi har en rød-grønn regjering og en sterk statsråd. Ikke bare er Filefjell inne på egen post, men det er også avsatt midler til oppstart på E16 Fønhus–Bagn–Bjørgo lenger sør samt rassikring. E16 er for meg blitt et symbol på hva slags samferdselspolitikk Regjeringa fører. Vi skal ha sikre transportårer over hele landet. Vi skal knytte landet sammen. Dette prinsippet ligger også til grunn i den nye nasjonale transportplanen. Derfor er E16 ikke en sak kun for Valdres, men en sak som sørger for en vintersikker vei mellom Oslo og Bergen, ikke minst for næringstransporten. Det er på tide, flere tiår etter at det ble bestemt i denne sal at E16 skulle være stamveien mellom Oslo og Bergen. Så vet vi at Rom ikke ble bygd på én dag. Flere tiårs unnlatelsessynder koster penger og tar tid, enten det gjelder vei eller bane. Togtunnelen under Oslo er et svært godt eksempel på hva som skjer dersom en ikke passer på å vedlikeholde. Dovrebanen er et litt mindre kjent eksempel, men der er det altså sånn at skinnene sklir ut i svingene, slik at en må kjøre med mye lavere hastighet enn en skal. Det er ikke med på å knytte Norge sammen på en god måte. Det er tiltak på gang i Oslotunnelen, og det er bevilget penger til Dovrebanen. Budsjettet er godt, og budsjettet har en god innretning. Jeg synes vi skal glede oss over det. Og så skal vi ha fokus på at vi fremdeles har store oppgaver foran oss.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Eg har tenkt å snakka litt om jernbane, igjen, og spesielt om nytt dobbeltspor Oslo–Ski. Dette har vore ei utruleg viktig sak i Follo i mangfaldige år. Det er faktisk så viktig at alle kommunane og fylkeskommunane har hatt det som topp prioritet. Eg må seia at den dagen Regjeringa, ved Jens, Kristin og Liv Signe, var på toget til Ski og sa at no skal det byggjast, det var ein historisk og gledeleg dag for Follo, men òg for Oslo og faktisk for heile landet. Og i juni, då Stortinget handsama Nasjonal transportplan, vart det vedteke, som det største prosjektet i Nasjonal transportplan med prosjektfinansiering. At det er brei semje om dobbeltsporet er klart. Det er mange rapportar om dette, og ekspertar som uttalar seg. Er det nokon stad det verkeleg er lønsamt med dobbeltspor, er det i Follo, seier ein rapport. Ein annan rapport seier at vi får ikkje kopla oss til Europa utan dobbeltsporet mellom Oslo og Ski. Det er også vegen frå Europa og til resten av landet, spesielt om vi skal få køyring av gods på sporet. Me veit òg at effektiv og miljøvenleg kollektivtrafikk skjer der det er størst befolkning, og der mange menneske reiser på same tid. Nesten ein fjerdedel av befolkninga i landet er samla i Oslo og Akershus. Me veit at kapasiteten på jernbanenettet i aust er sprengd. Store mengder av person- og godstransport som kunne gått med bane, må gå på veg. Nytt dobbeltspor vil bidra til langsiktig klimaberedskap, og det er eit første steg mot moderne togsamband til kontinentet. Det er òg stor politisk semje no om at dobbeltsporet skal byggjast. Eg må seia at eg er veldig glad for det, men eg må likevel minna Stortinget om at under Bondevik II-regjeringa vart det ikkje lyfta ein finger for dobbeltspor Oslo–Ski. Eg var ordførar i Ski i den perioden. Me var og lobba, me var i Samferdselsdepartementet, me bad om nokre få millionar, så det i alle fall gjekk an å starta planlegginga, men det var ikkje snakk om. Venstre talar jo veldig varmt om dobbeltspor Oslo–Ski, og eg vil minna dei om at dei faktisk hadde samferdselsministeren i den perioden. Det var slik at det måtte ei raud-grøn regjering til. Etter det seier opposisjonen at dei er samde, men dei prøver å klaga litt og sutra – berre ein får OPS, vil det gjera det mykje betre. Eg seier det slik: Trass i alt, når dei ikkje greidde å utretta noko på eiga hand, er eg glad for at dei er komne på bana no, og at dei er samde no. Men som sagt: Det måtte ei raud-grøn regjering til.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-12-10:
Samferdsel og kommunikasjon er helt sentralt i det å utvikle hele landet, men også i det å utvikle forbindelsen til våre naboer. Jeg noterer meg at før vår nygamle finansminister har signalisert tøffere budsjettrammer framover, ligger denne regjeringen lagt bak egne mål i NTP. Mitt råd er derfor: Bruk OPS og konkurranseutsetting for å få mer samferdsel ut av hver krone. Forventningene er store. For mitt fylke kan jeg bare nevne prosjekter som dobbeltspor til Hamar, rask utbygging av firefelts motorvei for E6, kontinuerlig utbygging av en smal firefelts rv. 2 til Kongsvinger, og det er flere, som i og for seg også representanten Bredvold var inne på. Samferdsel er helt sentralt for å utvikle fylket. Den strukturen vi har på samferdselen i dag, tåler ikke vekst. Jeg registrerer at prosjektfinansiering aldri ble mer enn det statsministeren tidligere har sagt, at vi finansierer prosjektene, men det er faktisk altfor få av dem. Grunnen til at jeg ville ta ordet i dag, er at jeg er ganske bekymret over at Norge ikke plasserer seg inn på de sentrale internasjonale utviklingsårene når det gjelder høyhastighetsbaner og samferdsel. Høyhastighet mellom de store norske byene nevnte Kjernli i et tidligere innlegg i dag. Men det kunne kanskje være en fordel også å komme ut av landet. Nordisk triangel – forbindelsen Oslo–Stockholm–København – burde i så måte være helt sentral for Norge. Vårt utenforskap i forhold til EU er i den sammenheng nokså krevende. Hvis ikke vi er opptatt av å knytte oss til resten av Europa, tror jeg neppe Europa er så veldig opptatt av det. Jeg har vært på et par konferanser i den sammenheng og sett hvordan Europa-kartet i øst–vest-retning, krymper. I nord–sør skjer det nesten ingen ting når man snakker om reisedistanser. Det ville komme til å gi betydelige vekstimpulser til hele det sørøstlige Norge hvis vi fikk en helt annen forbindelse mot Stockholm. Så jeg leser om togforbindelse til Tromsø, mens en rød-grønn bastion som Sør-Hedmark ikke engang klarer å sette en nordisk triangel på kartet og slutte seg til Høyres merknad. Det synes jeg de burde ta inn over seg som forholdsvis dårlig. En god start hadde vært å konkurranseutsette Kongsvingerbanen og deretter få Stockholm inn på høyhastighetskartet. Dagens æresgjest, Obama, som det er mange som står og ser på ute, måles opp mot store forventninger. Det samme gjelder denne regjeringen når det gjelder samferdsel. Jeg tror faktisk at Obama har større mulighet til å innfri.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
De rød-grønne satser stort, de er stolte, og det er ikke måte på. Jeg har hørt flere talere som har vært her oppe og sagt at det lukter asfalt overalt. Det eneste det sier meg, er at en større andel av dette stortinget bor ved et asfaltverk. For jeg har kjørt omkring, og det luktet ikke mye asfalt omkring på veiene. Ja, de er stolte. 12 km motorvei er milevis bak de gamle østeuropeiske landene og milevis bak de fattige søreuropeiske landene, men vi er stolte. Ja, 10 km med midtdeler, også her milevis bak de østeuropeiske landene og de søreuropeiske landene, men vi er så stolte. De satser, og de er stolte. Jeg hører flere fra de rød-grønne som sier: Vi er i rute. Nei, de er ikke i rute. Jeg tror de hadde frosset ganske lenge hvis de hadde måttet vente på den bussen de skulle på. Er 1 milliard kr etter NTP-en å være i rute? Er 850 mill. kr etter NTP-en på jernbane å være i rute? Nei, det er det ikke. Og det som er tragisk, er at det er langt etter en rute der budsjettet i utgangspunktet er altfor lite. Bjørnflaten var innom statsbudsjettet i Albania, og viste til hvordan det norske samferdselsbudsjettet var i forhold til det, og hvor bra det var. Jeg lurer på om representanten Bjørnflaten ikke har fått med seg at Albania har bygd tre ganger så mye vei som Norge har gjort. Har det gått helt forbi representanten? Her snakkes det om å prioritere, og så hører jeg den ene representanten etter den andre fra de rød-grønne fra Nordland her forteller hvor flott det har blitt i Nordland, og hvor lite vi i Fremskrittspartiet fikk gjennomslag for da vi satt i posisjon, ja, Fremskrittspartiet satt i posisjon som et støtteparti. Da fikk vi satt i gang det største prosjektet som har vært i Nordland på mange år, Lofast, vi fikk startet E6-bygging gjennom Narvik, vi fikk startet E6-bygging gjennom Fauske, og vi fikk startet E6-bygging gjennom Hemnes og Rana. Hvor mye bompenger har vi brukt der? Ikke fem flate øre. Når det gjelder den skrytingen som foregår nå av de store satsingene, er det bompengeprosjekt på Helgeland, bompengeprosjekt i Salten og bompengeprosjekt i Narvik. Altså: De forteller oss hvor flinke de er til å reise til Oslo og Stortinget, for så å sende regningen til dem som bor i Nordland – til innbyggerne i Nordland, og til næringslivet som skal sende varene sine ut til markedet på Østlandet, eller lenger vekk der de kommer enda dårligere ut enn de noen gang har gjort. Så ble det sagt at Fremskrittspartiet har så dårlige …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Det som fikk meg til å ta ordet nå, var selvfølgelig representanten Tor Arne Strøms innlegg, der han prøver å gjøre et poeng ut av at Fremskrittpartiets leder, Siv Jensen, ønsker å bruke mesteparten av pengene på Østlandet, og følgelig veldig lite penger ute i distriktene. Det er faktisk sånn i dag at mesteparten av pengene brukes på store investeringer på Østlandet. Men vi har klart å ha to tanker i hodet samtidig. Vi ønsker å bygge ut på Østlandet der det er store befolkningskonsentrasjoner, og der det er veldig mange dødsulykker. Men vi ønsker også å bygge ut i distriktene, fordi vi ser at det er et enormt behov for å få transportert varene som vi produserer der ute, inn til markedet på en rask, effektiv og billigst mulig måte. Det er jo tydelig at representanten ikke har satt seg inn i de planene vi har lagt fram. Representanten Tor Arne Strøm gjør et voldsomt poeng av at representanten Per Sandberg har foreslått at det på sikt skal legges ned en del flyplasser. Her igjen har han ikke lest hva det dreier seg om. Representanten er jo fra Nordland, så han vet godt hvor disse flyplassene ligger. For å ta noen eksempler: Det ligger en flyplass på Leknes og en i Svolvær og det er ca. 6 mil mellom de to flyplassene. Når Fremskrittspartiet vil bygge vei med fartsgrense på 90 km/t imellom de to flyplassene, bør de fleste forstå at det er unødvendig å ha to flyplasser. Det er ca. 8 mil mellom Mosjøen og Mo i Rana, 6 mil mellom Sandnessjøen og Mosjøen – og der er det tre flyplasser. Hvis det bygges vei med fartsgrense 90 km/t mellom disse stedene, er det selvfølgelig rom for å legge ned flyplasser. Det er jo det Per Sandberg fra Fremskrittspartiet har sagt. Vi ønsker en massiv satsing på veibygging. Når disse veiene er ferdige, slik at folk trygt og raskt kan komme seg til nærmeste flyplass, kan vi begynne å legge ned enkelte flyplasser. Men der det er behov for å ha småflyplasser, der skal vi ha det i framtiden også. Jeg har lyst til å kommentere litt til Bratli, som var inne på det med sikkerhet, og som sa at Fremskrittspartiet ikke hadde nok fokus på sikkerhet, bare mer fart. Ja vel. I Vestfold – på en tidligere dødsvei med 70 km/t fartsgrense – har det etter at man bygget ny vei med 100 km/t fartsgrense, ikke skjedd dødsulykker, dvs. det har vært én dødsulykke siden den gang. Det samme ser man i Østfold og i Akershus. For egen regning kan jeg fortelle at i Saltdal kommune i Nordland, var det en vei med fartsgrense 60 km/t som ble bygget ut til fartsgrense 90 km/t. Der har politiet sluttet med kontroll, for det fins ikke ulykker der – men det var altså ulykkesveien før. Jeg er enig i at det er mange ting som bør gjøres i tillegg når det gjelder trafikksikkerhet, men det meste som gjøres i den forbindelse i dag, er for å dekke over de dårlige veisystemene vi har i Norge. Derfor må vi investere i nye veier, slik at vi kan ha et godt land å bo i – som Freddy de Ruiter sa, og som jeg er helt enig med ham i. Men det må gå an å tenke videre og bygge videre, slik at vi får et enda bedre land å bo i.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-10:
Jeg har lært en ting til i dag, og det er at likheten mellom Albania og Norge er at begge to har et forhistorisk veinett. Det var Tor-Arne Strøm som fikk meg til å ta ordet. Jeg synes det er veldig hyggelig å få lov til å ta ordet når han har hatt ordet, for jeg regner dette som en liten opplæring av representanten Strøm, siden han ikke har fått med seg det vi har framlagt. Det Fremskrittspartiet har foreslått, er å bygge en tofelts motorvei med 90 km/t hele veien fra Trondheim og videre, og firefelts motorvei hele veien fra Oslo til Trondheim. Det skal vi totalt bruke 25 år på. Det er en helt annen standard enn det Strøm legger til grunn, der han skal bygge stykkevis og delt, der det skal gå mellom 60 km/t og 80 km/t. Ingen av de nye veiene som det legges opp til, skal bygges med 90 km/t eller 100 km/t fartsgrense for framtiden. Det skal bygges med gammel standard. Siden jeg har begrenset med taletid, anbefaler jeg representanten Strøm om å ta kontakt med meg etterpå, så skal jeg forklare han det!
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2009-12-10:
Å satse på samferdsel er å satse på framtida. Regjeringas storsatsing innanfor dette området vil gjere vegane våre mindre kronglete og humpete. Nye gang- og sykkelvegar, midtrekkverk og rassikringsprosjekt vil gjere det lettare og tryggare å ferdast langs vegane våre. For meg blir det spennande å sjå korleis fylka grip fatt i dei utfordringane dei får når dei frå nyttår får overført eigarskapen til og ansvaret for mesta alle dei vegane vi pr. i dag kjenner som «øvrige riksveger». I Nasjonal transportplan, som blei vedteken før sommaren, understrekte fleirtalet i komiteen – altså dei raud-grøne regjeringspartia – det ansvaret staten har for å sikre at fylkeskommunane er i stand til å løyse oppgåvene sine på ein god måte. Dette handlar sjølvsagt om pengar. Den ekstra milliarden som kjem til fylka frå og med 2010, er ein god start. Men målet vidare må vere å sørgje for at vedlikehaldsetterslepet kan takast att på fornuftig vis, og at fylka får rom til å gjere viktige investeringar framover. Eg vil vidare vise til at fylka tek over ansvaret for 78 av totalt 94 riksvegferjesamband. Ferjekaiene på ein del av desse sambanda er ikkje i god stand eller eigna for å handtere nye ferjer med større kapasitet. Det kostar å gjere noko med desse, og eg vil peike på at det i fordelinga av midlar mellom fylka framover må takast omsyn til dei utfordringane ferjefylka har, både med omsyn til investeringar og med omsyn til drift. Den splitter nye rentekompensasjonsordninga, med ein lånepott på 2 milliardar kr årleg, er kjærkomen for fylka. Eg er spent på å sjå korleis denne ordninga vil fungere. Kanskje er det òg fornuftig å vurdere å auke løyvingane til denne ordninga i åra som kjem. Å satse på samferdsel er – som eg sa i starten – nettopp å satse på framtida, og fylka må setjast i stand til å gjere framtidsretta investeringar i samferdsel. Det er også ein spennande tanke eventuelt å lage ei tilsvarande låneordning for store prosjekt på stamvegane. For somme viktige prosjekt kan dette vere utløysande for at dei kan bli bygde.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Kristiansandspakken er fantastisk flott! Først er det jobbet godt lokalt for å få til et bredt forlik, både politisk og geografisk, for et veinett som skal glede hele byen. Spesielt gledelig er det med det sammenhengende gang- og sykkelnettet i Kristiansand. Det er godt for klimaet, godt for helsen og godt for trafikksikkerheten. Hvordan kan man drepe en god nyhet? Jo, ved å koke suppe på en spiker. Den spikeren viser seg faktisk å være ganske så rusten. Nå er det bompengeavgiften som blir den store saken i denne store saken i Kristiansand. Det er flere som har vist til det her, og jeg skal ikke gjenta det, men de lokale avtalene ligger til grunn, og det skal de fortsatt gjøre når det gjelder å utvikle veinettet. Og klimaforliket ligger fast. Jeg merker meg også det optimistiske signalet i komiteens innstilling om at det er behov for investeringer i infrastruktur i transportkorridoren mellom Oslo og Stavanger. Det er behov for et bedre veinett. Dette, sammen med midler til planlegging av Samferdselspakke 2, var våre valgløfter til innbyggerne i Vest-Agder. Jeg registrerer at høyresiden er opptatt av løfter i forhold til klimaforliket, men de kan ikke være særlig opptatt av løfter som de selv ga i valgkampen. Jeg kan bare registrere at de lovte tre OPS-prosjekter til Agder, og så vidt jeg kan se, ligger det i en uprioritert liste med til sammen 22 veistrekninger, hvorav E39 – kyststamvegen er merket: «Oppdelt i hensiktsmessige enkeltstrekninger.» Representanten Halleraker fra Høyre viste til at Kristiansands innbyggere og folk i Vest-Agder ville merke seg at vi hadde gått bort fra løftet om OPS-finansieringstiltak. Jeg tror velgerne i Kristiansand i mye større grad vil merke seg at Høyre har løpt fra sine veiløfter i Vest-Agder. Høyres troverdighet i denne saken er ikke stor.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Jeg merker meg at flere av representantene, spesielt fra Fremskrittspartiet, forsøker å skape det inntrykk at Regjeringen i denne saken ikke er innstilt på en grundig og demokratisk behandling. Det brukes veldig store ord, og det henvises også til 1814. Det er å si at slik som statsråden nå har redegjort for dette overfor Stortinget, kan vi alle sammen føle oss veldig trygge på at denne saken vil bli behandlet meget grundig. Det redegjøres her for en veldig systematisk gjennomgang fra Regjeringens side. Saken håndteres på en ordinær og grundig måte, og selvsagt er det slik at Stortinget vil bli invitert og få muligheten til å diskutere denne saken på alle måter, også de aspekter som for så vidt reises i den saken som vi nå har til behandling. Jeg vil si det slik at dypest sett handler denne debatten om nødvendigheten av organiseringen av det jeg vil kalle det moderne samfunn. For etter hvert som verden endrer seg, etter hvert som den teknologiske utviklingen skyter fart, vil også, slik vi har sett det, kriminaliteten endre seg. Det er allerede skjedd. Det er mange eksempler på at kriminelle miljøer er blitt internasjonalisert, og at en bruker den moderne infrastruktur i samfunnet fullt ut. Men det som ikke endrer seg, er behovet for å finne balansen mellom de to dimensjonene, som den tidligere justisministeren fra Venstre, Odd Einar Dørum, så fint formulerte det da han sa: Vi må finne balansen mellom «beskyttelse av borgere mot overgrep fra staten og beskyttelse av borgere mot overgrep fra andre borgere». Jeg vil si det slik at det forsøkes – helt uriktig etter min mening – å skape et inntrykk av at dette handler om overvåkning av den norske befolkning. En eventuell implementering av datalagringsdirektivet vil bety at trafikkdata, som ogsåi dag lagres – av helt andre grunner – skal lagres i noe lengre tid enn det som er tilfellet i dag. Det handler ikke om, slik det forsøkes å gis inntrykk av, lagring av innholdet i disse data. Ingen vil heller kunne se hvilken internettside den enkelte har vært inne på. Begrunnelsen for pålegget er at politiet skal få tilgang til slike data når det foreligger skjellig grunn til mistanke om alvorlig kriminalitet. Jeg vil her, allerede i denne debatten, gjøre det klart at Arbeiderpartiet også vil være tydelig på at det vil være krav om domstolsvedtak i hvert tilfelle der trafikkdata skal utleveres. Til slutt bare dette: Jeg vil si det slik at jeg merker meg veldig tydelig at Fremskrittspartiet, som i så mange debatter hevder at de er det store lov og orden-partiet i dette landet, i dette tilfellet ikke lytter til politiets tydelige ønsker og krav om at dette direktivet må implementeres i norsk lov for at man skal kunne greie å møte den avanserte internasjonale kriminaliteten.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Når Fremskrittspartiet i dag snakker om Eidsvoll og trekker paralleller til Øst-Europa, vil jeg minne om at partiet så sent som i sommer forsvarte avlytting og ransaking i private hjem uten at noe kriminelt hadde skjedd i forkant. I Dagsnytt atten raste representanten Solveig Horne over at justisministeren hadde stanset den grunnlovsstridige praksisen som Bondevik-regjeringen foreslo i 2005. Samme år la Fremskrittspartiet selv fram forslag om å pålegge nettleverandører å lagre trafikkdata i tolv måneder, fordi det ville gi politiet et verktøy til oppklaring av alvorlige forbrytelser. Nå har partiet inntatt nøyaktig motsatt holdning. Når personvernet skal avveies mot andre hensyn, virker Fremskrittspartiet ute av stand til å innta en prinsipiell holdning, i alle fall en holdning som ikke går ut på dato etter seks måneder. Representanten Hoksrud viste i sitt innlegg til tall fra Tyskland, som angivelig viser at oppklaringsprosenten vil øke fra 55 pst. til 55,006 pst. ved datalagring. Slik statistikk er en viktig del av argumentasjonen mot datalagringsdirektivet. Eirik Trønnes Hansen og Jan Olav Frantsvold i Politijuristene har dokumentert at tallene er tvilsomme og kommer fra andre kilder enn motstanderne oppgir. Tallet på 55,006 er ikke utregnet av det tyske politiet, slik det påstås. Det kommer fra en kampanjeorganisasjon mot datalagringsdirektivet. Et annet tall som brukes, 0,002 pst., skal visstnok komme fra Max Planck-instituttet, men finnes ikke i noen rapport derfra. I begge tilfeller sammenliknes saker hvor elektroniske spor var slettet, med hele kriminalstatistikken, alt fra veskenapping til grov vold telles med. Så regner man ut hvor mange prosent av alle straffesaker som hadde manglende elektroniske spor. Metoden har en åpenbar feilkilde: Politiet spør kun etter elektroniske spor hvis de forventer at slike data er tilgjengelige. Det blir som om Rimi skulle kartlegge behovet for søndagsåpne butikker ved å undersøke hvor mange som står utenfor og banker på en stengt dør. Vi trenger debatt om personvern. Men utgangspunktet kan ikke være at personvern er en tilstand, noe vi enten har 100 pst. eller ikke har i det hele tatt. Lagring av trafikkdata innebærer i seg selv ingen innskrenkning av den enkeltes frihet. Det er mulig, nødvendig og det vil være opp til Stortinget å sikre at direktivet implementeres på en måte som ivaretar personvernhensyn.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-10:
Skulle jeg ønske å distribuere barnepornografi, planlegge terrorhandlinger over Internett eller drive mafiavirksomhet, hadde det kostet meg veldig lite innsats, og det kunne ha vært gratis å skjule min virksomhet, selv om datalagringsdirektivet var implementert. Enkelte partier framstiller følgene av direktivet som nærmest ubetydelige i forhold til dagens praksis. Det er både en stor selvmotsigelse og det er faktisk feil. For få timer siden jublet om lag 10 000 mennesker her ute for en president som leder et politisk system basert på det de kaller «checks and balances». Det hjelper ikke at makthaverne har de beste hensikter eller er snille og gode, en skal alltid ha kontrollmekanismer, motmakt og skepsis til dem som styrer. Derfor har vi også en helt fri talerstol her på Stortinget, slik at de folkevalgte skal kunne drive helt fri meningsytring uten frykt for forfølgelser fra regjering eller konge. Slik er det ikke fordi vi mistror Kongen eller regjeringen, men fordi det er slik makt skal fordeles og kontrolleres. Å henfalle til retorikk av typen «redder vi bare ett barn, er det verdt det» er derfor veldig problematisk og drar nivået på debatten ned. Det er et ugyldig argument. Vi kunne alle levert inn vårt DNA og blitt pålagt å gå med elektroniske fotlenker. Vi ville ha reddet veldig mange mennesker fra kriminalitet og vold. Hvis vi bare strammer inn nok, kan vi faktisk få et samfunn helt uten kriminalitet. Men vi foreslår selvfølgelig ikke det. Derfor bør man ikke henfalle til den typen argumentasjon. Vårt eget og EUs datatilsyn, eksperter på personvern i Norge og Europa, Personvernkommisjonen, har alle kraftige innvendinger mot direktivet. EU-kommisjonen sier de ikke vet om direktivet har hatt effekt, og har satt i gang en evaluering. Da undres jeg over skråsikkerheten og viljen til å konkludere veldig fort, som enkelte har. Den alvorlige internasjonale kriminaliteten representanten Kolberg sikter til, vil kunne unngå all loggføring med enkle virkemidler. Vi andre vil bli overvåket i et annet og større omfang enn det som er tilfellet i dag. Det trengs få minutter med Datatilsynets informasjonsmateriell for å vite dette. La oss i det minste ta debatten på sakens faktiske premisser, og ikke avdramatisere tiltak som beviselig er en økt grad av overvåkning, sammenliknet med dagens praksis.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-10:
Først vil jeg rose presidenten for korrekt uttale av navnet. Det blir stadig bedre, og det er jeg veldig glad for. Det er en prinsipiell forskjell og en praktisk forskjell på dagens praksis og pålegget om datalagring som følger av direktivet vi diskuterer. Det må slås utvetydig fast, for sånn er det, selv om det motsatte hevdes. Dette er ikke bare et spørsmål om tidsrommet data lagres, noe som i seg selv ikke er uproblematisk, slik en kunne få inntrykk av. Jeg har en rett til å ta en telefon uten at myndighetene vet hvor jeg befinner meg når jeg ringer, og hvor mottakeren befinner seg. Om en mener det motsatte, er jo veien svært kort til å bruke akkurat den samme argumentasjonen for å rettferdiggjøre også lagring av innhold. Det er problemet med å gå fram på det viset som enkelte gjør. Når det er sagt, og det sa jeg i en debatt om dette for et par uker siden i denne salen også, så mener jeg at framstillingen der paralleller trekkes til Nord-Korea og Sovjetunionen osv., kanskje først og fremst er respektløs overfor dem som levde under disse regimene. Jeg synes også det er ganske drøy kost overfor Arbeiderpartiet. Dette er saklig uenighet om hvilke tiltak vi skal benytte for å bekjempe alvorlig kriminalitet og terror, og det er en avklart meningsforskjell, som er varslet i Soria Moria II. Det er ikke ofte jeg siterer Dagbladet, for jeg synes ikke det er en veldig bra avis, må jeg si, men Andreas Wiese skrev noe veldig klokt i Dagbladet for en tid tilbake, og det er det beste tilsvaret så langt til de stadige oppslagene der enkelthendelser av kriminell art hentes fram som argumentasjon for et direktiv. For det første er det en lite prinsipiell måte å forsvare et lovvedtak på. For det andre er det ikke en legitim måte å argumentere på, for som Andreas Wiese skriver i Dagbladet: «Dersom vi alle leverte inn våre DNA-prøver, ville flere alvorlige forbrytelser bli oppklart. Voldtektsmenn ville blitt arrestert. Og ingen vil vel tro vondt om vårt politi. Men i 1937 visste ingen hvem som ville styre Norge i 1942.» Det er ikke å dra pompøse historiske paralleller, men er helt grunnleggende prinsipper for hvordan vi fordeler makt og kontroll over mennesker i samfunnet. Og det synes jeg vi skal ta mye mindre lett på, i en tid da vi både frivillig og ufrivillig lagrer alle sider ved våre liv på Internett.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Siden det begynner å bli sent på kvelden, skal jeg gjøre dette ganske enkelt: Jeg kan helt og holdent slutte meg til det saksordføreren nettopp sa. Hun underbygde sakens realiteter og hadde gode argumenter for å gå for det lovforslaget som er framlagt. Jeg vil bare understreke et par ting som saksordføreren nevnte. Det dette handler om, er muligheten til å kunne ta vederlag ved utvidelse av MTB, maksimalt tillatt biomasse, i eksisterende oppdrettsanlegg. Når man allerede i forskrift kan gi bestemmelser om tilpasning av produksjonen, bør en naturlig konsekvens være at en også kan vurdere vederlagssituasjonen, spesielt når det gjelder nye konsesjoner. Jeg synes den anførte begrunnelsen for lovendringen er god og riktig. Jeg synes også at de vurderingene som må gjøres i ethvert tilfelle, må tilpasses ut fra den faktiske situasjon. Jeg vil avslutte med å gi en kort kommentar til et av de forslagene som Kristelig Folkeparti kommer til å fremme i saken. Det går på om vi skal – skal vi si – lage begrensninger i den fullmakt som allerede er tildelt regjeringen, gjennom eksisterende lov. Det synes jeg vil være noe merkelig, i den situasjonen vi er i.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Det var representanten Håbrekke som fikk meg til å ta ordet, fordi han uttalte at de rød-grønne slavisk følger Regjeringen. Hvordan representanten Håbrekke definerer ordet «slavisk», vet jeg ikke, men jeg vil i hvert fall understreke overfor Håbrekke at jeg ikke på noen som helst måte føler meg som «slave». Tvert imot vil jeg understreke at jeg er en særdeles tilfreds stortingsrepresentant, som er en del av Regjeringens parlamentariske grunnlag – og det er en ganske interessant tilværelse. Jeg kan anbefale Håbrekke en gang å prøve akkurat det. Spørsmålet som ligger i forslagene fra Kristelig Folkeparti, er jo hvem som skal styre. Nå er det slik at loven legger opp til at det er Regjeringen og departementet som skal styre – Regjeringen produksjonsvolumet og departementet vederlaget. Men Kristelig Folkeparti må bestemme seg for hva de vil. Enten må det være slik at en gir en fullmakt fra denne sal, eller så må en sørge for at vi ikke delegerer det fra denne sal. Partiet må på en eller annen måte prøve å bestemme seg. Når en først har bestemt seg for å delegere et ansvar til en regjering eller til et departement, må det være slik at Stortinget kontrollerer den fullmakten som er gitt, og ikke kommer med slike halvkvedede fullmakter som Kristelig Folkeparti gjør gjennom sine forslag.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2009-12-10:
Aller først: Jeg beklager bruken av ordet «halvkvedede». Jeg mente å si at det var vanskelig å få tak i hva Kristelig Folkeparti faktisk mente i denne saken. Så er det slik at det å gi styringssignaler gjør faktisk regjeringspartiene i denne saken. Vi skriver veldig tydelig i flertallsmerknaden vår – vi understreker – at «veksten i havbruksnæringen må skje innenfor rammen av hva miljøet tåler, i tråd med Regjeringens strategi for en miljømessig bærekraftig havbruksnæring». Tydeligere styringssignal kan ikke gis.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2009-12-10:
I enkelte sammenhenger hevdes det at størrelsen ikke betyr noe, men i denne sammenhengen gjør den det. Vi har fått klargjort prinsippene i saken. Når det gjelder næringen selv, har høringene vist at man er delt i synet, men i prinsippet støtter de fleste organisasjoner forslaget. Et poeng er at ved å likebehandle vederlaget for konsesjoner og økt biomasse slipper politikerne, av hensyn til statskassen, å forskjellsbehandle disse to former for vekst. Man slipper altså næringen litt mer fri. Det er et viktig prinsipp for Høyre. Vi ser ikke noen prinsipiell forskjell på å ta honorar for økt biomasse kontra tildelt konsesjon. Det vi i utgangspunktet er mer skeptiske til, er å styre denne næringen gjennom en konsesjonsordning som ikke evner å tilpasse seg markedets behov for økt produksjon, raskt nok. En regulering pr. lokalitet basert på miljømessig bærekraft ville vært en langt bedre løsning. Høyre mener derfor at veksten i næringen bør styres av hvilke mengder markedet kan ta imot. I tillegg må næringen reguleres i forhold til prinsippene om bærekraft og miljøhensyn. Vi vil hevde at dette best ivaretas om vi går bort fra konsesjonsordningen og regulerer veksten ved å gi hver lokalitet en godkjenning som viser hvor stor MTB som tillates. Dette gir næringen selv mulighet til å styre produksjonen etter markedet og fleksibilitet til raske endringer i volum, når det er nødvendig, og volumet kan økes eventuelt senkes når det trengs. Et annet tema som har vært oppe de siste dagene, er miljøhensyn og sykdomsproblematikken. Av hensyn til økologisk bærekraft, andre arter, næringens omdømme og økonomi er det viktig at man klarer å kommunisere virkeligheten. En god virkelighetsbeskrivelse er et godt utgangspunkt for en nyansert debatt. Jeg er helt sikker på at det er personer i salen som kunne ha tenkt seg en mer nyansert debatt de siste dagene. Det at man på grunn av luseproblematikken utsetter den varslede økningen i MTB, er for enkelte områder helt etter boka. Men det er slik at andre områder ikke sliter med slike problemer i det hele tatt. Likevel er det blitt sånn at debattemperaturen har fått ministeren til å utsette økningen langs hele kysten. Høyre mener det er to ting som ganske raskt må på plass og vil jobbe videre med forslag om dette. Det ene er den tidligere nevnte endringen fra konsesjonsstyrt til lokalitetsstyrt mengde, og det andre er å gjennomføre forvaltningen etter det som heter trøndelagsmodellen. Her fikk Fiskeridirektoratet overført myndighet fra Mattilsynet, Fylkesmannens miljøvernavdeling og Kystverket. Dette gjorde alle prosessene rundt oppdrett mye enklere. Det er etter Høyres mening fullt mulig å ta alle nødvendige hensyn til miljø og bærekraft for alle arter, samtidig som man uttøver rasjonell og riktig forvaltning.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2009-12-10:
Dette er en næring som er veldig viktig for distriktene. Kan det, som et lite tankespill, tenkes at hvis man kunne bruke et mer nyansert bilde av kysten og holde åpen den økningen i områder som ikke er så miljøbelastet som enkelte andre områder er – kunne det vært et incitament for næringen til å flytte en del av driften sin til områder som i dag er mindre miljøbelastet? Mitt spørsmål til statsråden blir egentlig: Kunne ikke det være gunstig å holde åpne de områdene der man tåler økningen i dag, for å få flyttet en del av aktiviteten dit, og da unngå belastning på mer sårbare områder?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-10:
Denne saka gjeld lovendring for å kunne ta vederlag for auke i maksimalt tillaten biomasse i gjeldande oppdrettkonsesjonar. Det er naturleg at samfunnet tek eit rimeleg vederlag når det blir gitt konsesjon til kommersiell bruk av vårt felles ressursgrunnlag. Det er mange grunnar til det. Naturen skal brukast – ikkje forbrukast. Derfor må vi ha eit godt forvaltnings- og kontrollregime. Det er derfor rimeleg å ta vederlag for løyve som kan seljast, og som har ein andrehandsverdi. Men denne saka gir oss også anledning til å diskutere dei store utfordringane vi står overfor i oppdrettsnæringa. Det er riktig, som mange av talarane har sagt her i dag, at oppdrettsnæringa er viktig for norsk økonomi og for mange arbeidsplassar. Komiteen legg likevel i si innstilling vekt på det særlege ansvaret Noreg har når det gjeld den atlantiske villaksen. Den er no, etter mange sitt syn, trua. Bestanden av villaks er på eit lågmål, og mange er redde for at den skal bli borte. Vi får stadig nye meldingar om innskrenking i elvefisket i heile landet, også i mitt heimfylke. Det er mange årsaker til dette, men oppdrettsnæringa må vel ta litt av ansvaret. Reduksjonen i elvefisket er svært uheldig, også for næringsgrunnlaget for turisme og reiseliv. Komiteen peikar i si innstilling på at miljømessig berekraft er ein føresetnad for utvikling av næringa, og dagens situasjon er urovekkjande. Derfor er det viktig å overvake utviklinga nøye og gjennomføre nødvendige tiltak for å hindre at oppdrettsnæringa blir ei belastning for miljøet. Her har vi eit viktig forvaltaransvar for våre framtidige generasjonar. Næringa har i lengre tid hatt problem med lakselus. Trass i eit sterkt fokus på dette problemet ser vi ikkje dei forventa forbetringane. Det er ei utvikling vi ikkje synest er bra. Derfor er det gledeleg at Regjeringa har sett på den varsla auken i maksimalt tillaten biomasse på nytt, og utset den inntil vidare. Ein eventuell auke i biomassen kan ikkje skje før luseproblematikken og kravet om miljømessig berekraft er under kontroll. SV er sterkt oppteke av berekraftig forvaltning av naturgrunnlaget vårt. Det ligg til oppdrettsnæringa å vise at den tilfredstiller kravet om berekraft. Utan at lakselusproblemet er under kontroll og næringa er miljømessig berekraftig, er det nok ikkje grunnlag for å auke den tillatne biomassen.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-10:
Det er vel relativt brei einigheit om essensen i denne saka, så eg skal ikkje gjenta alt det fornuftige som er blitt sagt av tidlegare representantar frå denne talarstolen. Det som eg likevel har lyst til å seie, er at noko av essensen i denne saka er at det er ei utfordring i ta vare på ressursgrunnlaget for dei felles fiskeressursane som ikkje kjenner landegrensene. Den meldinga vi har fått frå Regjeringa, viser nettopp at Regjeringa har ei veldig god hand med å få på plass nødvendige avtalar med nabostatar, slik at vi kan ta vare på eit viktig ressursgrunnlag, både forvalte framtidige ressursar og få ein fornuftig økonomi i fiskerinæringa. Men det som eg òg har lyst til å seie litt om, er det som no har skjedd med det brotet med EU. Det vi skal merke oss der, og som er ein veldig uheldig konsekvens, er at dette fører til at det ikkje blir fastsett totalkvotar for Skagerrak og Nordsjøen. Eg vil seie det på den måten at dette er eit eklatant eksempel på kor lite EU tek på alvor det felles ressursgrunnlaget for fiskestammane i felles farvatn. Det bør vere ei åtvaring for dei som er så glade i å samarbeide med EU når det gjeld fullt medlemskap.
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2009-12-10:
Jeg er glad for at statsråden nå er enig i ønsket om en mer nyansert debatt. Det tror jeg både oppdrettsnæringen og miljøinteressene over tid vil være tjent med. Så må det dog bemerkes at det ikke er noe godt bidrag til en nyansert debatt når Regjeringen viser til at man må vente så lenge før man tar klare, faglige råd til etterretning, som har vært tilfellet når det gjelder økningen i MTB. Men når situasjonen nå engang er som den er, vil mine to spørsmål til statsråden være: Viser dagens situasjon at vi har tatt for lite hensyn til føre var-prinsippet i forvaltningen av oppdrettsnæringen? Og spørsmål 2: Bør det i årene framover legges økt vekt på føre var-prinsippet i politikken overfor oppdrettsnæringen?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2009-12-10:
Jeg vil på slutten av debatten gjerne knytte noen korte kommentarer til – naturlig nok – siste innlegg. Det er riktig at når Stortinget delegerer myndighet, skal det respekteres. Men det er Stortingets ansvar å påse at de lover og de føringer som Stortinget sammen med disse fullmaktene har sendt med Regjeringen, faktisk overholdes. Når de faglige rådene er så tydelige på hva som bør gjøres, ikke minst når de faglige rådene er så dramatisk knyttet til hva slags konsekvenser vi nå kan stå overfor – da tenker jeg spesielt på situasjonen til villaksen, utryddelse av villaksen, og vi kan gjerne referere til hva som ellers ble sagt i denne salen, hva som er sagt under behandlingen av ikke minst stortingsmeldingen, hva som var sagt i forbindelse med vedtaket om ny naturmangfoldlov, som Stortinget gjorde i juni – påhviler det Regjeringen et meget stort ansvar for å forvalte de fullmaktene man får, i tråd med hensynet til bærekraftig utvikling, i tråd med hensynet til artsmangfold; å ta vare på artsmangfoldet. Som jeg også sa i mitt innlegg, er jeg glad for at fiskeriministeren nå har kommet til at man tar en pause i vurderingen knyttet til MTB. Jeg registrerer at det fortsatt er veldig åpne formuleringer om hva som skal skje videre, at det er åpne formuleringer om hvordan dette skal vurderes, og erkjennelsen av alvoret i situasjonen har etter min mening fortsatt ikke kommet langt nok. Derfor mener jeg det er grunn til å fremme de forslagene som Kristelig Folkeparti står bak, og det er i tråd med Stortingets overordnede ansvar, å forvalte de lover som vi har ansvaret for.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-03-23:
På vegne av stortingsrepresentantene Linda C. Hofstad Helleland, Jan Tore Sanner, Olemic Thommessen, Gunnar Gundersen, Ivar Kristiansen og meg selv har jeg den glede å legge fram forslag om tilpasninger i lov om motorferdsel i utmark som bidrar til å styrke det lokale selvstyret.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-03-23:
Representanten Thomas Breen innrømmet omsider i dag at situasjonen i politiet er alvorlig. Det er jo ikke hverdagskost å få den typen innrømmelser fra regjeringspartiene. Det er altså utrolig stor misnøye i politiet med Regjeringen for tiden og det store fraværet av dialog i den vanskelige situasjonen som er i dag. Men det er jo noe merkelig, og vanskelig å forstå, at Regjeringen utlegger budsjettene som om de skulle kunne løse det meste av utfordringer i politiet. Det virker jo ikke sånn. Økt opptak til Politihøgskolen, investeringer i nødnett og DNA er viktig, men det er klart at det hjelper ikke på driftsbudsjettene i politiet. Så jeg er ute etter at statsråden forklarer hvordan det er mulig at Regjeringen mener at 2009-budsjettet gir rom for hundrevis av nye stillinger, når jeg f.eks. nettopp har vært i Sogn og Fjordane, og der sier politimesteren at han må ha 14 stillinger stående ubesatt i hele 2009, for hans driftsbudsjett er 2 mill. kr mindre i år enn det var i fjor.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-03-23:
Visste vi ikke bedre, kunne vi nesten tro vi levde på to planeter, opposisjonen og posisjonen, når vi diskuterer politiet. Det er tidligere i kveld vist til den publikumsundersøkelsen som politiet gjennomførte i fjor. Da må vi bare konstatere at når det gjelder den type kriminalitet som rammer folk flest – altså tyveri, innbrudd og hærverk – skriver Politidirektoratet i rapporten: «Inntrykket av politiets innsats når det gjelder etterforskning av tyverier, innbrudd og hærverk er ikke godt. Bare 41 prosent er ganske eller svært fornøyd med dette. Her oppfatter 53 prosent av befolkningen innsatsen som dårlig». Det er jo en klar tilbakemelding om at den kriminaliteten som rammer folk flest, får folk flest ikke oppfølging på på en måte som gjør at de føler seg trygge. I Høyre mener vi faktisk nå at krisen i politiet er så alvorlig at staten er i ferd med å svikte en av sine kjerneoppgaver – politiet – som skal ivareta folks trygghet i det daglige. Da kriminalstatistikken for 2008 ble lagt fram, tok justisministeren denne nærmest til inntekt for at utviklingen gikk i riktig retning med dagens regjering. Men vi vet jo at sannheten er at på grunn av knappe politiressurser tar politiet tak i færre saker nå. Vi vet at man kommer til kort når det gjelder narkotikakriminalitet, og det rapporteres fra hele landet om stor uro knyttet til at man ikke greier å spane nok, man greier ikke være til stede nok, og man greier ikke å komme alvorlig kriminalitet i forkjøpet. Den får lov til å bygge seg opp, den får lov til å involvere mange, det skapes store problemer for dem som blir involvert, og det skapes store problemer for samfunnet på lengre sikt. Min kollega André Oktay Dahl var inne på og kommenterte det med sivile stillinger. Jeg synes jo det er ganske fantastisk at lederen i justiskomiteen står her og framstiller det som at det er normalt at det i januar – den 26. – skal dukke opp 460 nye sivile stillinger, når vi hadde en generaldebatt før jul, og hvor opposisjonen fikk beskjed om at nå fikk vi stoppe svartmalingen, det var ingen krise i politiet. Men innrømmelsen var altså bare tre–fire uker unna. Da kom det nesten 500 nye stillinger. Så jeg synes jo at i den grad noen har et forklaringsproblem her, er det faktisk Regjeringen. Men jeg skal utfordre statsråden én gang til i forhold til dette med dialog. For hvis det er slik at det er den dialogen som han nå påstår at det er, hvorfor er det ikke da mulig å sette seg til forhandlingsbordet med Politiets Fellesforbund og greie å lage en ny, midlertidig arbeidstidsavtale, fram til vi får ut de større kullene fra Politihøgskolen? Vi vet at 2½ time mer i uka kunne gitt oss 500 nye politiårsverk – som vi virkelig trenger hvis vi skal kunne komme kriminaliteten mer i forkjøpet. Det trenger innbyggerne i Norge, og det burde Regjeringen manne seg opp til å gjøre.