Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 1998-12-08:
Næringskomiteens budsjettbehandling omfatter rammeområdene 9, 10 og 11, og det er disse Stortinget har til behandling under denne saken. Næringslivet – bedriftene, eierne og ansatte – møter stadig nye krav om omstilling og økt konkurranseevne. Norsk næringsliv er i særlig stor grad internasjonalt orientert og derfor også eksponert for internasjonale konjunkturendringer, internasjonal konkurranse og ikke minst for endringer i økonomiske rammebetingelser her hjemme som kan endre konkurransen i forhold til andre land. Av denne grunn er det ikke mulig å isolere næringspolitikken til noen budsjettområder, men den må ses som en del av en helhet der økonomisk politikk, forskning, utdanning og ikke minst utbygging av infrastruktur inngår som viktige elementer – for å ha nevnt noe av det som har betydning for utviklingen innenfor næringslivet. Det er bred enighet i denne sal om at det er nødvendig å vedta et stramt budsjett for å sikre at ikke vår konkurranseevne skal forverres. Det må være et felles mål å bidra til at vi ikke får en særnorsk kostnadsutvikling og et særnorsk rentenivå som vil være skadelig for konkurranseevnen og derved også for sysselsettingen. På denne bakgrunn er jeg meget godt fornøyd med de prioriteringer Regjeringen har gjort, og i hovedsak har fått tilslutning til gjennom det justerte sentrumsopplegget. I mitt innlegg under budsjettdebatten i fjor tok jeg opp behovet for å føre en mer aktiv og målrettet distriktspolitikk enn det som har vært tilfellet opp gjennom 1990-tallet, og det er betryggende å kunne konstatere at budsjettet for 1999 i så måte markerer et veiskille, i og med at det innenfor særdeles stramme budsjettrammer har vært mulig å finne rom for å prioritere de distriktsrettede virkemidlene. Innenfor en knapp tidsramme på 5 minutter skal jeg ikke gå nærmere inn på dette, men bare konstatere at Regjeringen er godt i gang med den distriktspolitiske offensiv som er nødvendig dersom det skal være mulig å motvirke den sentralisering vi ser på alle nivåer i samfunnet. Regjeringens handlingsplan for små bedrifter «Det skal bli enklere å starte og drive bedrift i Norge», St.meld. nr. 41 for 1997-98, Næringspolitikk inn i det 21. århundret, og St.meld. nr. 51 for 1997-98, Perspektiver på utvikling av norsk fiskerinæring, hvor de to siste ligger til behandling i komiteen, er viktige bidrag i arbeidet for bedre utnytting av våre rike naturressurser, for å fremme nyskapning og for å sikre sysselsetting både i eksisterende og nye bedrifter. Disse tre sakene som jeg har nevnt, er også viktige bidrag i arbeidet med å sikre en god ivaretakelse av distriktspolitikken. Det er noen områder i komiteens innstilling jeg ønsker å komme litt nærmere inn på. Regjeringen Jagland foreslo i statsbudsjettet for 1998 at satsene for støtte til skipsbygging skulle bli redusert. Dette ble videreført av regjeringen Bondevik. I løpet av 1998 har man sett en betydelig svekket ordretilgang til norske verft. Dette er for så vidt ikke et særnorsk fenomen. Vi ser nå en sterk tilbakegang i ordretilgangen også i andre europeiske land, så det er mye som tilsier at situasjonen har flere årsaker. Ordretilgangen i 1997 var dobbelt så stor som i et normalår. Dette har nok muligens tatt unna noen av de kontraktene som ellers ville blitt inngått i 1998, og har også, som Stortinget er kjent med, medført et behov for en betydelig tilleggsbevilgning på kap. 966 for inneværende år. Videre er det etter min oppfatning slik at tilbakeslaget spesielt i de asiatiske lands økonomi har ført til redusert etterspørsel også etter skip. Uansett er situasjonen i en næring med stor sysselsettings- og distriktspolitisk betydning selvsagt ikke uten betydning, og komiteens medlemmer fra sentrumspartiene har da også i en merknad bedt om at situasjonen ved norske verft må følges nøye, og at konkurranseforholdet til andre land må vurderes fram mot fremleggelsen av revidert nasjonalbudsjett, slik at tiltak om nødvendig kan iverksettes på det tidspunkt. Fiskerinæringen danner hovedgrunnlaget for sysselsetting og bosetting i store deler av Kyst-Norge. Næringen er nå Norges nest største eksportnæring med en eksportverdi på 30 milliarder kr i 1998. Jeg kan derfor bare med tilfredshet konstatere at det er funnet rom for økte bevilgninger på dette området i budsjettet vi har til behandling i dag. Jeg vil her bare stikkordsmessig nevne betydningen av en intensivert satsing på forskning, flåtefornyelse, kapasitetstilpasning og en ressursforvaltning som skal ivareta de langsiktige perspektiver og utviklingsmuligheter i næringen. Nevnes bør også behovet for økonomisk medvirkning til utbygging og opprusting av havner på en hensiktsmessig måte, slik at næringen kan betjenes tilfredsstillende, noe som også langt på vei er imøtekommet i det budsjett vi har til behandling i dag. Senterpartiet er tilfreds med at det er gitt tilslutning til det framforhandlede resultat av jordbruksforhandlingene, der Fremskrittspartiet og Høyre gir sin tilslutning til å fjerne investeringsavgiften i henhold til det framforhandlede opplegg. Dette er viktig, for det innebærer en varig kostnadsreduksjon på nærmere 400 mill. kr, et særdeles viktig bidrag i arbeidet med å bringe kostnadene ned for å kunne møte framtidige WTO-forhandlinger. Til slutt vil jeg få lov til å ta opp det forslag som er omdelt på representantenes plasser, et forslag som er begrunnet i at det ved en inkurie har oppstått en feil i det forslag som er inntatt i innstillingen.