Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-05-31:
Det virker som om undertegnede og representanten Olemic Thommessen har samme sorgtunge reaksjon når vi prøver å henvende oss til unge dansker og blir svart på engelsk. Jeg har i hvert fall insistert på helt til nå bare å heve stemmen og snakke litt tydeligere og regne med at de forstår etter hvert – men med det resultat at de tror at jeg er svensk. Så det er helt opplagt at det er mindre kjennskap blant ungdom i Norden nå til svensk, dansk og norsk, og mindre forståelse. Det tror jeg skyldes mange forhold. Jeg er ikke sikker på at det – hvis vi hadde gjort tilsvarende undersøkelser som den representanten Thommessen nå spør om, på et tidligere tidspunkt – sto så mye bedre til med opplæringen i nordisk i norsk skole. Men jeg tror at påvirkningen rundt var mye mer nordisk, og ikke like engelsk, eller amerikanisert, som nå. Det var Sverige og Danmark som var våre utenlands ferieland. Det var mye mer slik at man så på svensk og dansk tv. Det var mange flere finske ungdommer som snakket svensk, og flere islandske ungdommer som hadde studert i de andre nordiske landene, og det var derfor mye enklere i nordisk sammenheng også at det var de skandinaviske språkene som ble valgt som fellesspråk. Nå opplever også jeg stadig oftere at det er engelsk som blir fellesspråket når man møtes i Norden, fordi de finske ungdommene er blitt mye flinkere i engelsk og mye mer interessert i engelsk, og fordi islandske ungdommer ikke like ofte som tidligere har studert i andre nordiske land. Så jeg tror vi har et mer krevende utgangspunkt. Likevel er ambisjonene for vår kunnskap om opplæring i nordiske og skandinaviske språk stor i norsk skole. Vi har opplæring i nordisk forankret i læreplanen i norsk, og etter 10. årstrinn skal elevene kunne «forstå og gjengi informasjon fra svensk og dansk dagligtale» samt «lese og gjengi innholdet i et utvalg tekster på svensk og dansk.» Etter Vg1 på studieforberedende og Vg2 på yrkesfaglig skal elevene kunne «gjøre rede for likheter og forskjeller mellom de nordiske språkene og mellom norrønt og moderne norsk språk», og etter Vg2 på studieforberedende «gjøre rede for et utvalg nordiske tekster i oversettelse og i original». Så vi har et betydelig ambisjonsnivå på dette området, og det er viktig hvordan vi følger det opp. Gjennom Nordisk Ministerråd er det allerede igangsatt tiltak for å styrke undervisningen i nordisk. Ministerrådet har bevilget 300 000 danske kroner til hvert av de nordiske land for å arbeide med Nordisk språkkampanje 2011. Kunnskapsdepartementet kanaliserer midler til kampanjen gjennom følgende samarbeidspartnere og tiltak: Foreningen !les utvider leselystprosjektet i ungdomsskolen og Rein tekst i videregående skole for å styrke fokuset på nabospråkundervisning gjennom veiledningsmateriell til lærere knyttet til tekstutdrag, også på lydfiler, på svensk og dansk i pocketbøker som elevene får til odel og eie. Språkrådet konkretiserer to prosjekter: Nordisk barneordbok, som er en nettordbok for barn fra ca. 12 år og publiseres elektronisk, og kurs i nabospråkundervisning for lærere i ungdomsskolen. Foreningen Norden vil i 2011 arrangere nordiske forfatterturneer og tilby besøk av en nordisk skandinaviskspråklig forfatter eller litteraturformidler til skoleklasser på 4., 7. og 10. trinn. Med besøket vil det følge et opplegg for forberedelse og etterarbeid, med et aktuelt tekstutdrag og oppgaver. Opplegget vil være tilpasset læreplanens kompetansemål. Direktoratets spørreundersøkelse har gitt nyttig informasjon, og vil bli fulgt opp med tilsvarende spørringer. Eventuelle endringer vil bli vurdert. Det er nærliggende å se dette i sammenheng med at læreplanen i norsk skal revideres, og at ny læreplan skal foreligge til skoleåret 2013–2014. I forbindelse med revideringen av norskplanen vil også den nettbaserte veiledningen bli justert, og nordisk språkforståelse vil være et aktuelt tema. Direktoratet har utarbeidet en implementeringsplan for informasjon og veiledning om nye læreplaner høsten 2013. Kompetansemål i norskplanen, inkludert nordisk språkforståelse, kan være et aktuelt tema. Men jeg tror det er viktig at vi går tilbake til det litt bredere bildet. Heldigvis er det slik at det på mange områder tas betydelige initiativer for å styrke det nordiske samarbeidet, også på kulturområdet – ikke minst på kulturområdet. Det har selvsagt også betydning når det gjelder språkutvikling og de impulsene som norsk skole får utenfra. Kulturdepartementet oppfordrer aktører på hele kulturområdet til å delta aktivt når det gjelder nordisk samarbeid. De har til vurdering å etablere et flerårig formidlingsprogram i folkebibliotekene som skal legge til rette for nabolands litteratur for både voksne og barn. Vi vil legge til rette for at Den kulturelle skolesekken formidler kunst og kultur også på nordiske nabospråk, og det legges også opp til å styrke formidlingen når det gjelder norske film- og tv-produksjoner i Norden for å sikre flere samproduksjoner for film og fjernsyn. Det er også sånn at det jobbes med aktuelle støtteordninger for dataspill, og det kan også være med på å utvikle dataspill på flere nordiske språk. Da er vi inne på noen kanaler som kanskje kan være litt mer attraktive for ungdom også. Samtidig jobber vi med å finne løsninger som kan bidra til bedre gjensidig tilgang på nabolandsfjernsyn i Norden. Det er litt vanskeligere å styre nå enn før, men det er i hvert fall en oppmerksomhet man kan ha. Når vi skal bygge opp en norsk språkbank, vil det bli lagt til rette for et utvidet nordisk samarbeid om språkressurser, og regjeringen jobber aktivt med å fremme og følge opp mål og tiltak i den nordiske språkdeklarasjonen mellom andre tiltak som kan styrke det nordiske språkfellesskapet. Vi prøver å tilnærme oss dette på et bredt felt, fordi det er klart at skolen ikke fungerer i et vakuum på dette området og kan ikke kompensere for at samarbeidsområdene i det nordiske fellesskapet har endret seg, og heller ikke kompensere for at den amerikanske og engelskspråklige kulturen er mye tettere på dagens ungdom. Men vi kan, som jeg har vært inne på, bruke forskjellige kanaler for å sørge for at vi fremdeles har god forståelse og kjennskap til hverandres skandinaviske språk.