trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Jeg mener det er en viktig diskusjon å ta. Jeg skjønner representantens spørsmål. Det kommer en drøfting av det i allmennkringkastermeldingen som kommer om kort tid. Nå er ikke problemet med annen teknologi så akutt, for det viser seg f.eks. at de fleste som har mobiltelefon, som kan ta inn tv, også har vanlig tv-apparat i husene sine. Det er veldig få som bare har tv på dataen eller mobilen, og dermed betaler man lisens, og man skal aldri betale mer enn én lisens pr. husstand, uansett hvor mange mobiltelefoner eller datamaskiner man har. Tanken bak lisensen er jo at man skal sikre at NRKs budsjetter ikke blir en forhandlingsball i et budsjettopplegg, at man finner ut at nå skjærer vi litt i NRKs budsjett, for å finansiere det og det, eller at man gjør det til en politisk kamp. Det er tanken om å sikre NRKs uavhengighet som ligger bak å ha en lisensbasert finansiering. Det har noen sider ved seg fordelingsmessig – det innser jeg også, men jeg mener at uavhengighetskriteriet er såpass sterkt at inntil det blir funnet et alternativ som også sikrer det på en god måte, bør vi beholde lisenssystemet.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Fremskrittspartiets Dokument nr. 8-forslag bringer til torgs noen drastiske konklusjoner vedrørende NRKs framtid og finansiering. Egentlig er det greit. På den måten får vi tydelig demonstrert den store forskjellen det er mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene i viktige kultur- og mediepolitiske spørsmål. I denne saka er det vel riktig å si at det vesentlige skillet går mellom Fremskrittspartiet og samtlige andre partier på Stortinget, og det er betryggende. Det er med andre ord stor tilslutning til den politikken Regjeringa har nedfelt i Soria Moria-erklæringa, og som flere har vist til her i dag. Det er etter min mening to viktige grunner til at vi må hegne om den politikken som Regjeringa fører på dette feltet. For det første er det allmennkringkasteroppdraget NRK har, svært viktig. Det innebærer at NRK gjennom lisensfinansieringa er pålagt å ta et større og annerledes ansvar enn de kommersielle, reklamefinansierte kanalene. NRKs oppdrag går ut på å treffe både bredt og smalt. NRK skal bl.a. gi til beste såkalte ulønnsomme programmer, man skal ha et tilbud til barn og ta ansvar i forhold til ulike minoriteter, bl.a. den samiske befolkning. Og ikke minst, NRK har en desentralisert struktur som i dag gir oss høgkvalitets programtilbud på lokalt og regionalt nivå. I et lite og relativt tynt befolket land som Norge er dette en verdi som etter min mening er umistelig. Og nettopp den måten NRK løser sitt allmennkringkasteroppdrag på, gir institusjonen troverdighet og bidrar gjennom det i sterk grad til at lisensfinansieringa har høg legitimitet i befolkninga. Det andre forholdet jeg vil nevne, og som mange har vært inne på her, er bekymringa over hva som ville skje om vi nå skulle gå for en politikk som forslagsstillerne tar til orde for. Det mangfoldet vi i dag har innen radio og fjernsyn, er jo nettopp betinget av at vi har både lisensfinansiering og reklamefinansiering. Det er med på å gi oss kanaler med komplementært innhold. I Dokument nr. 8-forslaget problematiserer ikke Fremskrittspartiet en tenkt situasjon der NRK, i tillegg til de som allerede er der, skulle ut på reklamemarkedet. Det er, som statsråden også sa, ingen ting som tyder på at det vil være rom for dette i framtida. Tvert imot, vi ville sannsynligvis se en innsnevring i antall kanaler og en kommersialisering og ensretting av programtilbudet. Jeg må innrømme at jeg undrer meg over Fremskrittspartiet. Det er et paradoks at det partiet som titt og ofte framholder at man skal ivareta norsk kultur og tradisjon, kan fremme et forslag som innebærer avvikling av nettopp den institusjonen som både i fortid og i nåtid har vært den beste garantist for norsk språk og kultur og bærer av gode tradisjoner for debatt og informasjon. Jeg tillater meg derfor å være tilfreds med at et stort flertall i komiteen tilrår Stortinget å avvise forslaget fra Fremskrittspartiet om omorganisering og oppsplitting av NRK og avvikling av lisensen.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Når det gjelder det siste spørsmålet, er jeg faktisk uenig i utgangspunktet. Jeg tror det er en feil måte å stille et spørsmål på. En ordning med et felles svensk-norsk elsertifikatsystem ville gitt dyrere strømpriser i starten – det er helt sikkert – men etter hvert som det ville fase inn mer strømproduksjon i Norge, ville det senke prisene på strøm i det nordiske markedet. Det ville være en merkostnad på kanskje 10–15 pst. på den strømmen som måtte kjøpes inn som sertifikatstrøm, som er noe dyrere, men det ville altså dempe kraftprisen i markedet. Det ville kompensere for denne merprisen på sertifikatstrømmen, slik jeg ser det. Det foreligger regnestykker totalt sett på at det ikke ville blitt dyrere strøm for kundene med en sertifikatordning. Derimot ville strømmen etter noen år blitt billigere for den vanlige sluttbruker i Norge. Fremskrittspartiet har basert sin støtte til et sertifikatsystem på at det ville blitt rimeligere strøm over tid.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Jeg vil kort få vise til hva Rein Husebø, som er administrerende direktør i Småkraft AS, og også Isak Liland, som er styreleder i Småkraftforeninga, sier når det gjelder Regjeringens vraking av sertifikatsystemet: Dette er et havari for lokal verdiskaping! De viser til at et elsertifikatmarked vil ha en kostnadsside og en inntektsside. Først går kraftprisen opp fordi elsertifikatene skal dekkes gjennom kraftprisen. Så går kraftprisen ned, fordi sertifikatene tilfører ny energi i markedet. Nettovirkningen på lang sikt blir lavere kraftpris. Kostnad og inntekt slår ut på samme sted, nemlig på kraftprisen, og utjevner hverandre i stor grad. Da er mitt spørsmål, siden representanten snakket en del om sertifikater, og det har også vært en gjennomgangstone her i dag: Hvilket av disse to støttesystemene er det mest fortreffelige? Mener Senterpartiet at disse to ekspertene på dette tar helt feil?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Da denne sertifikatordningen som har vært mye omtalt her i salen i dag, ble vraket i februar 2006, var statsråden rimelig raskt på banen og lovte at han skulle komme tilbake med en ordning som var enda bedre, hvis jeg ikke tar feil. Deretter ble det modifisert – det skulle være en ordning som var minst like god som det den felles svensk-norske elsertifikatordningen var forventet å være. Det har vært brukt store ord. Det har vært brukt ord som «historisk satsing», og når vi ser på den massive kritikken Regjeringen har fått, på tross av disse store ordene – ikke minst i forhold til det å komme tilbake med en ordning som skulle være minst like god – er mitt spørsmål: Angrer statsråden i dag på at han uttalte det?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Det var representanten Terje Aasland som gjorde det nødvendig for meg å gripe ordet. Han rettet en påstand mot meg og Fremskrittspartiet som gikk ut på at vi ikke kunne dokumentere at prisen når det gjelder grønne sertifikater, vil bli kompensert gjennom at det vil komme mer strøm inn i markedet. Jo, det finnes dokumentasjon; vi har belegg for å si det vi sier der. Agder Energi sitter på en rapport som viser at får man et sertifikatsystem, vil det generere en økt produksjon, slik at en husstand over tid faktisk vil tjene 200–300–400 kr på strømregningen i løpet av et år gjennom en senking av de totale strømprisene i markedet, som – som det er sagt tidligere – en konsekvens av at elsertifikatsystemet stimulerer til økt produksjon. Så den påstanden fra Arbeiderpartiet her om at vi ikke har belegg for dette, og ikke kan dokumentere det, er altså ikke riktig. Jeg har ikke dokumentasjonen her, men hvis Terje Aasland og Arbeiderpartiet er interessert i å få tilgang til rapporten, skal de med glede få det.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Fremskrittspartiet er, slik jeg oppfatter det, et markedsliberalistisk parti, som vil at statens inngripen overfor privatfolk og bedrifter skal reduseres, og at statens innkreving av avgifter og egenandeler skal opphøre. Mitt første spørsmål er da: Er Fremskrittspartiet nå betenkt over at de gjennom sitt primære forslag, som representanten Torbjørn Andersen nå la fram om grønne sertifikater, faktisk henter inn beløp i milliardklassen fra norske strømkunder? Det andre spørsmålet er: Er Fremskrittspartiet betenkt over at flere hundre millioner kroner av dette muligens ville gått til prosjekter i Sverige? Og for det tredje: Hvordan kan Fremskrittspartiet tillate seg – når det gjelder en så markedsorientert vare som strøm nå er blitt, og som Fremskrittspartiet gir sin jubel til – å kreve inn en ekstra strømavgift på 4, 5, 6 eller 7 øre/kWh?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Vi har gjennom det forslaget til støtteordning som nå foreligger, valgt å fokusere på robuste og gode prosjekter i Norge. Sertifikatordningen i fellesskap med Sverige, som Solvik-Olsen refererer til, hadde ingen garanti for hvor produksjonen ville måtte havne. Men et sertifikatsystem vil også selvfølgelig tiltrekke seg de mest robuste kraftanleggene, mest sannsynlig anlegg for vannkraft, i hvert fall i første fase. Vi har en innretning som på en måte prioriterer alle de formene for teknologi som vi ønsker å framheve og understøtte i Norge. Det er forutsetningen med denne ordningen. Vi mener at den vil utløse investeringer, og at vi nå får en støtteordning som til tross for at den vil bli vurdert, vil utløse nye kraftprosjekt i Norge, i motsetning til hva vi ville ha fått med grønne sertifikater.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Når det gjelder den ordningen som vi nå foreslår, og den høringen som har vært, er det vel liten tvil om at de som planlegger investeringer i denne type produksjonsanlegg, håper på størst mulig – skal vi si – risikoavlastning i form av støttetiltak og at de slik sett uttrykker litt tilbakeholdenhet når ordningen som er fremmet, kanskje ikke fullt ut innfrir det støttenivået de hadde forventet. Jeg skjønner det, men det gir ikke grunnlag for å si at denne ordningen som nå er foreslått, ikke vil utløse nye prosjekter. Det er også snakk om hvilket avkastningsgrunnlag som skal ligge til grunn før nye investeringsbeslutninger tas. Ordningen er ikke ment helt og holdent som en risikoavlastning. Den er kun ment til å avlaste deler av den risikoen som påhviler investoren. Til støtteordningen: Ja, jeg synes den er god nok slik som den foreligger.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Vi har sagt gjennom stortingsmeldingen og understreket i denne debatten at vi ønsker å følge utviklingen i markedet knyttet til ny fornybar energi. Det står vi selvfølgelig ved, men at vi skulle endre ordningen og innretningen på bakgrunn av de antagelser som Kristelig Folkeparti legger til grunn her, synes jeg er noe tidlig. Jeg velger faktisk å se det slik at den samlede ordningen som Regjeringen nå legger opp til, vil utløse gode prosjekter, robuste prosjekter, uten at vi fullt ut går inn og tar risikoen for utbyggerne, men vi tar store deler av den. Det er mange prosjekter innenfor ny, fornybar energi som er lagt fram for oss, og som viser kanskje en avkastning på 7 pst. uten at de investerer. Det som en da vil måtte gjøre for å utløse nye investeringer, er faktisk å lage en støtteordning som bidrar til at avkastningen skal ligge utover 7 pst. Det synes vi er urimelig, i og med at den ordningen som Kristelig Folkeparti først og fremst ønsker, er en innkreving av penger fra norske strømkunder.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Det er i hvert fall ikke kommet fram noe nytt i denne debatten, eller noe som var ukjent i forkant. Men det har kommet noen påstander som det kanskje er greit å dvele noe ved. Det blir sagt her at hvis en hadde innført et grønt sertifikat-marked og latt kundene betale kostnadene, ville det utjamnes over tid. Den dokumentasjonen hadde det også vært moro å se, for det tror jeg faktisk ikke medfører riktighet. Jeg tror det er et faktum at den prisen vi ser i gjennomsnitt nå, uavhengig av den innsatsen som gjøres i forhold til å få inn ny fornybar energi, vil ligge nokså stabilt eller kanskje litt over det som er årlig gjennomsnitt pr. dato. Så når en snakker om påstander her, synes jeg det kommer like mye fra opposisjonen som eventuelt fra posisjonen. Så ble det hevdet at jeg hadde sagt at det var for lite risiko i forhold til energiproduksjon. Nei, jeg sa ikke det. Jeg sa at det er ikke et mål for oss gjennom støtteordningen å fjerne enhver form for risiko i forhold til ny fornybar energi, og det står jeg fast ved. For det ordningen faktisk er ment innrettet mot, er at den skal være en risikoavlastning, men ikke en risikofjerning. Det synes jeg er et vesentlig poeng å ta med seg. Det blir sagt fra Høyre at strømkundene betaler skatter og avgifter i dag og sånn sett finansierer også støtteordningen. Ja, det er jeg helt enig i. Men det er en sterk kontrast mellom Høyres forslag og Regjeringens forslag ved at vi finner rom innenfor de allerede innkrevde skatter og avgifter. Det har altså ikke Høyre klart å gjøre gjennom sine ting, men forholder seg blindt til de grønne sertifikatene. Jeg synes teknologinøytralitet er litt lite vektlagt i debatten. Jeg synes egentlig det er litt underlig at både Kristelig Folkeparti og Venstre slutter opp om et grønt sertifikat-system som inneholder teknologinøytralitet, og som i all hovedsak i første fase vil bringe fram de mest robuste prosjektene, som igjen vil være vannkraftprosjekter. Da er det på en måte mismatch mellom det de sier, og det de faktisk gjør i denne sak, når en snakker om vern av vassdrag og hva en ønsker å legge til rette for der. Det er også litt merkelig at de og Fremskrittspartiet er samstemte i hovedprinsippene her, for det er faktisk slik at fem av Fremskrittspartiets forslag i denne saken går ut på å få ut ny vannkraft også innenfor sårbare områder. Så jeg synes samarbeidet – og koalisjonen – i denne saken er litt merkelig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Representanten Aasland har rett i én ting i innlegget sitt. Det er at dette er en viktig sak. Derimot er det å påstå at det er en robust innstilling vi nå behandler, og en robust ordning, relativt optimistisk. Det er egentlig naivt å si at en firesiders stortingsmelding kan behandle en så viktig sak på en grundig og seriøs måte. Men demagogen Aasland kommer fram når han sier at grunnen til at de ikke vil ha grønne sertifikat, er at alle investeringer ville ha kommet i Sverige. Econ lagde for en tid tilbake en analyse som viser at investeringer tvert imot ville ha kommet i Norge, fordi det er i Norge vi har det største uutnyttede vindpotensialet, småkraftverkpotensialet og bioenergipotensialet. Sverige har kommet mye lenger enn oss når det gjelder bioenergi, og dermed er de store prosjektene der allerede realisert. Når det gjelder kostnader, har det vært nevnt 5–6–7 øre. Hvor kommer det tallet fra? Econ viser at kostnadene gjerne vil ligge på 1,5 øre. Når vi vet at Regjeringen allerede drar inn 1 øre til energiformål og 10 øre i tillegg på elavgiften, ville det ikke da vært bedre å få en ordning med grønne sertifikat og heller kompensert for kostnaden med lavere elavgift?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Representantens beskrivelse av at det er stor oppslutning om den politikken som Regjeringen nå legger fram, vitner om propagandaretorikk og ikke om realiteter. Sjelden har vel en så omfattende sak med så lang virkning hatt så lite flertall og så stor motstand i Stortinget som det vi opplever i dag. Representanten skryter av at det brukes et enormt stort pengebeløp. Ja, det er riktig. Men han skryter lite av resultatene. Han merker seg derimot at det er blitt foretatt investeringer i småkraftverk og vindkraft. Det er alltid hyggelig når en merker seg ting, men jeg håper at representanten også har merket seg at langt flere prosjekt skrinlegges som følge av Regjeringens politikk. Spørsmålet er om representanten på høringen i energi- og miljøkomiteen merket seg at 14 av 14 høringsinstanser sa at de ikke trodde at Regjeringen med denne politikken ville klare å oppnå de resultatene som de hadde satt seg som mål.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-19:
Representanten Marthinsen sier at jeg tar feil når jeg påstår at høringsorganene slakter Regjeringens fornybar-politikk. Jeg var til stede på høringen. Det var ingen av de 14 høringsorganene som sa at Regjeringen ville klare å oppnå sine mål med den virkemiddelbruken den har, og de aller, aller fleste som i det hele tatt nevnte hvilket system de ville foretrukket, sa grønne sertifikater. Hvis representanten Marthinsen hørte noe annet på høringen, vil jeg gjerne ha det dokumentert. Men det var entydig det som kom fram på den høringen som jeg var på. Så vil jeg gjerne at representanten Marthinsen også samtidig sannsynliggjør sin påstand om at investeringer i et grønt sertifikat-marked ville komme i Sverige. Econs analyse var at de sannsynligvis ville komme i Norge, og det var grunnen til at mange i Sverige var bekymret over dette. Det er Norge som har de store vindkraftforholdene, Norge har større potensial på småkraft, og Norge har betydelige ressurser på bioenergi som ikke er utnyttet. Da er det ingen grunn til å tro at de gjenværende prosjektene i Sverige vil være billigere å realisere enn de norske. Jeg ser gjerne at representanten Marthinsen dokumenterer sine påstander.
Børge Brende (Høyre), 2007-03-19:
Noen ganger kan det være greit å avstemme kartet med terrenget. Det var et flammende innlegg representanten holdt fra talerstolen. Men i komiteen har vi hatt en høring knyttet til det forslaget Regjeringen har lagt frem. Da var det bortimot samstemmighet blant dem som var på høring, om at det forslaget som Regjeringen har lagt frem, ikke vil utløse en tilstrekkelig grad av den nye fornybare energien som er gryteklar til å igangsettes. Vi kan selvsagt diskutere dette med grønne sertifikater. Det er nesten blitt paradoksalt at Arbeiderpartiet var en sterk tilhenger av det tidligere. Det som nå er problemet, er at vi ikke får utløst tilstrekkelig fornybar energi som er gryteklar. Da har man et problem. Siden man lovte minst like gode støtteordninger med det nye systemet som med grønne sertifikater, er mitt spørsmål til representanten: Mener representanten at støtteordningene til fornybar energi blir minst like gode nå som de ville ha vært med et grønt sertifikat-marked?
Børge Brende (Høyre), 2007-03-19:
Man skal lytte når representanten Tore Nordtun snakker om å være høyt på banen her i denne saken, i hvert fall når det gjelder å heve stemmen. Det er jo noe Tore Nordtun kan en del om. Det var vel ikke fargen på musa jeg var opptatt av, eller Deng Xiaoping. Heller ikke fargen på katten spilte så stor rolle, forutsatt at den fanget mus. Stort sett var det vel det som var poenget. Det er det som er poenget her også. Det er viktig at man har et system som får utløst den fornybare energien som Norge trenger. Det er riktig, som representanten Nordtun også sier, at det ikke var noe lukket møte vi hadde i Hammerfest – tvert imot. Pressen var også til stede. Finnmark Dagblad, som åpenbart har fulgt veldig godt med, skrev at jeg hadde sagt at grønne sertifikater, med sine høyere støttesatser enn det man nå har for disse prosjektene, ville ha utløst mer fornybar energi. Når det gjelder det konkrete prosjektet i Hammerfest, ville man ikke ha vært helt i mål, for det er også en investeringskostnad. Det står i avisen, og det var det jeg sa.
Børge Brende (Høyre), 2007-03-19:
Grunnen til at man ønsker å få utløst mer fornybar energi i Norge er knyttet til klimautfordringer, og det er knyttet til at lokal energiproduksjon også i sterkere grad vil forhindre lokale strømkriser. Utgangspunktet var at man skulle ha et grønt sertifikat-marked, som ville ha gitt en støtte til fornybar energi på ca. 15 øre – et konservativt anslag – til de ulike energibærerne. Så skulle man lage et minst like godt system som alternativ, med et påslag pr. kWh på 4 øre for småkraftverk, 8 øre for vindkraft og 10 øre for bioenergianlegg. Alle som var inne på høring i komiteen, sa at dette ikke ville utløse den fornybare energien som det skulle ha utløst. Det var høringsinstansenes konklusjon. Rundt omkring i landet vårt, i ulike fylker, ser vi at mange prosjekter som i utgangspunktet skulle gjennomføres, nå blir skrapet. Kan ikke statsråden iallfall gå så langt at han innrømmer at støtten i øre er lavere enn hva den ville ha vært med grønne sertifikater? Hvis investeringene ikke utløser denne fornybare energien, vil statsråden da komme tilbake til Stortinget og foreslå høyere satser?
Børge Brende (Høyre), 2007-03-19:
Først vil jeg gi en kompliment til representanten Marianne Marthinsen for hennes innlegg, selv om jeg ikke var enig i alt det som ble sagt. Så problematiserte hun dette med å betvile hverandres motiver. Én ting som skjer for ofte i denne sal, er at man faktisk betviler politiske motstanderes motiver. Selv om jeg er uenig i innretningene på det systemet Regjeringen har lagt opp til, betviler jeg ikke at regjeringspartiene og Regjeringen ønsker å utløse mer fornybar energi. Jeg synes at det er en ganske viktig distinksjon. Det er ikke alltid vi fra Høyre har opplevd at de rød-grønne er så dyktige til å la være å sette spørsmålstegn ved motivene, men jeg synes det er ryddig å foreta en oppklaring på akkurat det punktet. Når det gjelder de grønne sertifikatene, betviler jeg altså ikke Regjeringens motiver, nemlig å få utløst mer fornybar energi. Jeg tror det er enighet om at det trenger vi, både i forhold til strøm og energi og ikke minst i forhold til Kyoto-forpliktelsene våre. Men jeg mener, i likhet med dem som vi har hatt inne på høring, at et støttenivå på 4–10 øre/kWh er for lavt til å få utløst den fornybare energien som vi trenger. Jeg er dessverre redd for at i årene fremover vil det også bli ganske klart – når vi møtes neste gang vi skal diskutere dette. Jeg ble også litt overrasket over å høre representanten Aaslands innlegg, der han argumenterer veldig sterkt mot selve prinsippet om grønne sertifikater. Her kan det bli et lite påslag til strømforbrukerne, og det er teknologinøytralt. Vi må ikke glemme at Arbeiderpartiet var en sterk pådriver i Stortinget for at vi skulle få et grønt sertifikat-marked. Og det er riktig, det har aldri vært noen tvil om at det ville blitt et lite påslag til strømkundene. Nå fremstilles det som om nei, det ville ha vært verdens undergang. Men da er jeg også litt i stuss over hva som var føringene da man foretok disse forhandlingene med Sverige. Var det slik at det man sa da man var i opposisjon, ikke vil være noe man mener når man er i posisjon? Jeg tror at det lille påslaget som et riktig grønt sertifikat-marked ville ha innebåret, hadde man kunnet leve med, og jeg tror også det ville ha utløst så mye mer fornybar energi at det over tid hadde jevnet seg ut. En annen svakhet med det systemet som nå ligger på bordet, er at det kan gå ganske lang tid før det blir godkjent i EUs systemer. Nå skal det sendes over til ESA, og man kan påregne en godkjennelse sommeren 2008. Da har det rent mye vann i havet – det kunne vært kraft fra minikraftverk, mye vind har blåst langs kysten vår, og mye skog har råtnet opp.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-03-19:
Det er med tungt hjerte at Stortinget i dag vil vedta et støttesystem som ikke vil utløse nok fornybar energi sammenlignet med de mengder kraft vi trenger. Representanten Aasland var selv inne på dette med at vi er sårbare når det gjelder kraftproduksjon. Dessverre vil ikke det vi ser i dag, utløse nok energi. Vi er enige i at vi er sårbare. Jeg mener også at det er et tydelig råd fra bransjen om at dette ikke vil utløse nok. Jeg er uenig i representantens analyse, at bransjen er tilbakeholden. Jeg møter mye entusiasme, og jeg møter mye pågangsmot for å være med på å produsere ny fornybar energi. Mitt spørsmål blir: Vil Arbeiderpartiet, som det største regjeringspartiet, på et eller annet tidspunkt ta inn over seg signalene og være med på å revurdere ordningen, slik at vi får utløst den energien vi trenger?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-03-19:
Dagens debatt og dagens innstilling viser nok en gang at det er sprik mellom regjeringspartiene og statsrådene. Fra statsråd Enoksen har vi nok av sitater som sier at vi må forvente en høyere pris, mens i dagens innstilling står det at vi ikke skal belaste forbrukerne. Dette viser en flertallsregjering der det spriker. For Kristelig Folkeparti er det viktig at vi får økt produksjonen fra fornybare energikilder. Det er viktig at vi gjør dette for å sikre forsyningssikkerheten vår. Ja, til en viss grad vet vi at prisene vil stige, men for Kristelig Folkeparti, som er opptatt av energiøkonomisering og sparing, vil det være et viktig virkemiddel det også.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-03-19:
Det er målet som er viktig, sier representanten Ola Borten Moe. Jeg tror også at vi trenger politikere som prøver å føre en politikk for å oppnå disse målene. Jeg har bare lyst til å komme med et sitat fra fredagens Adresseavisen: «Nei, dessverre. Dette var altfor dårlig. Tilbudet er faktisk dårligere enn det som har vært antydet som overgangsordninger. Derfor har vi vedtatt ikke å søke om midler for å bygge ut andre og tredje byggetrinn for Ytre Vikna Vindpark.» Dette opplyser energidirektør Kenneth Brandsås i NTE. Jeg har også lyst til å vise til gårsdagens vedtak i Senterpartiet: sørge for utvikling og etablering av biogassanlegg. Jeg regner med at representanten for Senterpartiet senere i dag vil stemme for det som landsmøtet i går vedtok, Senterpartiets politikk fremmet av Kristelig Folkeparti og Venstre, der vi legger til rette for biogassanlegg fra gjødsel.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-03-19:
Bare ett kraftselskap har bitt på agnet fra Enova, nemlig å bygge ut ny vindkraft med investeringsstøtte på inntil 25 pst. Jeg synes det forteller mye. Det vi egentlig står igjen med, er jo enøk, biokraft og varme. Dette blir hovedelementene i Regjeringens satsing på ny fornybar energi. Kristelig Folkeparti er glad for satsingen på alle disse områdene. Vi vil gjerne være med på enøksatsingen. Vi vil gjerne være med på varmekraft- og biokraftlaget. Men vi ønsker også at det skal være mulig å investere i vindkraft og andre energibærere. Enøk og biokraftvarme gir ikke så mye ny kraft til nettet. Bekymrer det statsråden?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-03-19:
Dagens debatt har inneholdt mange ulike elementer, og det er viktig fordi det er en viktig debatt i forhold til de klimautfordringene vi står overfor. Jeg opplever en positiv tilbakemelding fra regjeringspartiene i forhold til energifond for landbruket, og ber derfor om at forslag nr. 12 omgjøres til et oversendelsesforslag.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Representanten Børge Brende gikk høyt på banen i sitt innlegg nå også, som han pleier å gjøre når han snakker om grønne sertifikater. Men det blir lite konkret. Jeg tror at den kinesiske presidenten som så på både fargen på musa og andre ting, var langt mer konkret. La meg ta et eksempel: Sist vi snakket om grønne sertifikater, var faktisk da energi- og miljøkomiteen var i Hammerfest nå sist uke. Da ble det fra Hammerfest Strøm – jeg tror det var det de kalte seg – presentert et tidevannskraftverk som de vurderte. Det var et åpent møte, så jeg refererer det her i Stortinget, og da lanserte Børge Brende at hvis vi hadde hatt grønne sertifikater, hadde det gått rett inn i de grønne sertifikatene. Det hadde ikke vært noe problem i det hele tatt. Men da bør Børge Brende sette seg inn i hva de grønne sertifikatene er i Sverige, og hva vi hadde å gjøre med der. Dette tidevannsprosjektet ville ikke gått inn under det grønne sertifikat-markedet. Jeg er egentlig litt forundret over at han trekker inn en av de største statslederne og fanging av mus. Børge Brende har ikke vært konkret på ett eneste punkt når det gjelder konkrete prosjekter, og heller ikke i forhold til hvor mye disse ville ha kostet for forbrukerne.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-19:
Omlegging til mer miljøvennlig energiproduksjon står helt sentralt i den rød-grønne energipolitikken. For SV har mer effektiv energibruk, overgang fra oppvarming med strøm til bioenergi og ny fornybar kraft lenge hatt hovedprioritet. Jeg er fornøyd med at den rød-grønne regjeringen i løpet av bare drøyt ett år har klart å få på plass flere vedtak av stor betydning for en miljøvennlig energiomlegging i Norge. De viktigste vedtakene har vært økning av overføring til Enova, CO2-avgift på gass til oppvarming, krav til lavere energiforbruk i nye bygg og tilskudd til energisparing i husholdningene. Gjennom etableringen av et grunnfond for ny fornybar energi øker den rød-grønne regjeringen overføringene til Enova med nesten 1 milliard kr pr. år. Det har aldri før vært brukt så mye penger til miljøvennlig energiomlegging som under den rød-grønne regjeringen. Regjeringen har også satt et nytt og mer ambisiøst mål for energisparing og ny fornybar energiproduksjon. Vi arbeider nå for å nå 30 TWh innen 2016. Jeg undrer meg derfor litt over kritikken fra opposisjonen i denne saken. Hvorfor – kan man spørre – etablerte de ikke de rammebetingelsene de nå etterlyser, da de selv satt i regjering? Trusselen om farlige klimaendringer, i kombinasjon med en til tider anstrengt energisituasjon, gir oss store utfordringer i energipolitikken. Min vurdering er at det aller viktigste blir å effektivisere energibruken. I Norge er vi på verdenstoppen når det gjelder sløsing med energi. Fokuset i energidebatten må derfor ikke bare være på ny utbygging av kraft. Redusert energiforbruk er enda viktigere. I Norge bruker vi over 30 TWh elektrisk kraft bare på oppvarming. Dette er sløsing med en verdifull energiressurs. Regjeringen har derfor valgt å stadfeste at to tredjedeler av energifondet skal brukes på energisparing og varme. Dette innebærer en kraftig opptrapping på dette området. Jeg har registrert at det er stilt spørsmål om den foreslåtte støtteordningen for fornybar kraft er god nok. Jeg har samtidig registrert at det er fattet beslutninger om å investere i både nye småkraftverk og vindkraft, etter at ordningen ble lansert. Det er også meldt interesse fra bioenergiprodusenter. Jeg vil samtidig minne om at regjeringspartiene i sine flertallsmerknader viser til stortingsmeldingen, som varsler at ordningen vil bli vurdert i forhold til markedsutviklingen for fornybar kraft, og at det vil bli gitt tilleggsbevilgninger dersom det skulle bli behov for finansiering utover avkastningen fra energifondet. Jeg vil avslutte med å minne om at Norge har store energiressurser innen ny fornybar energi. SV har i flere tiår kjempet for at vi skal satse mer på utnyttelse av disse ressursene. Jeg er derfor svært glad for at det nå ser ut til å være stor oppslutning i Stortinget om det SV lenge har kjempet for at man skal fokusere mer på i norsk energipolitikk.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-19:
Vi registrerer at det er kritikk, men samtidig registrerer vi at det er mange aktører der ute som mener at det viktigste i dette landet er at vi har en godt utbygd infrastruktur, og at vi har stabilitet i konsesjonene og resten av byråkratiet. Disse forholdene, i kombinasjon med den ene milliarden som vi nå legger på bordet, er vi sikre på vil utløse mye ny fornybar energi. Så har vi sagt – jeg håper at representanten har merket seg det – at vi etter hvert vil vurdere det som nå skjer ute i markedet, og så komme tilbake med flere penger dersom det er behov for det. Poenget er å få utløst mye fornybar energi, som vi trenger i dette landet, og vi har håp om at det vil skje.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-19:
Jeg registrerer at Høyre nå har inntatt opposisjonen med den retorikken som nå fremføres her. Jeg ønsker å minne representanten Ivar Kristiansen om at i foregående periode satt faktisk Høyre i regjering, og de hadde til og med miljøvernministeren. Jeg husker ikke hvilke konkrete grep Høyre tok for at fornybar energi f.eks. skulle utløses, eller for at våre forpliktelser skulle oppfylles i forhold til Kyotoprotokollen. SV er ambisiøs. Vi har store ambisjoner, og har gjort en jobb i en mannsalder for at klimautfordringene skal tas på alvor. Derfor har vi lagt på bordet en hel milliard kr for å utløse fornybar energi. Vi er sikre på at denne ordningen kommer til å gi resultater. Så har vi igjen sagt at vi, utover det, åpner for å vurdere å legge flere penger på bordet.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-19:
Jeg tror jeg vil gjenta litt av det svaret som jeg gav til en annen representant her tidligere, som var fra et parti som var en del av regjeringen i forrige periode. Jeg registrerer at Venstre nå er veldig på hugget og ønsker å presentere seg som et veldig miljøvennlig parti. Jeg minner igjen også Venstres representant om at Venstre hadde hele fire år på seg til å fremlegge det de nå etterlyser. Det er det ene. Det andre er at all dokumentasjon og informasjon som var nødvendig for å fremme denne saken og fatte en beslutning som vi mener er positiv, riktig og fremtidsrettet, ligger i stortingsmeldingen. Vi er fornøyd med det. Det er det grunnlaget vi fatter vår beslutning på i dag.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-03-19:
I opposisjon gikk SV lengst av alle partier i å kreve en ordning med et norsk-svensk grønt sertifikat-marked. Hva kommer det av at SV er først i posisjon til å sørge for at en slik ordning blir vraket? Hva kommer det av at man nå – når man har dokumentasjon som viser at svenskene i dag mottar rundt 20 svenske øre i støtte fra stat og strømkunder, som driver frem det ene prosjektet etter det andre med ny fornybar energi – vraker en ordning som eksempelvis med 5 øre påslag for den norske strømkunden kunne ha gitt armslag for å investere 3, 4 eller 5 milliarder kr i ny fornybar energi? SV velger heller 880 mill. kr på plass i år 2009, til sammenligning. Hva kommer det av at SV har tapt alle sine ambisjoner på dette området?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-03-19:
Jeg kan ikke gjennom representanten Borten Moes innlegg se et eneste område hvor han anviser annet enn å fremme en målsetting på 30 TWh ny fornybar energi innen 2016. Han henviser til at man har noen prosjekter som ligger klare, men gjennom høringen har vi jo fått anskueliggjort at dette langt fra er tilfellet. Man er nettopp i en situasjon hvor norske investorer må se seg om på den andre siden av grensen, for å finne prosjekter som kan gi lønnsomhet. Når man har den dokumentasjonen at svenskene siden 2005 har hatt en progresjon, en utvikling, som er fire ganger bedre enn vi har i Norge, skjønner jeg ikke hvordan det er mulig å komme med slike påstander som Borten Moe gjør. Hvor har Borten Moe sin analyse fra? Hva slags dokumentasjon er det han henviser til når han i sitt innlegg sier at vi skal oppnå resultater som er minst like gode som de man har i Sverige?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-03-19:
Takk, president! Jeg tar opp det forslaget som Høyre står bak alene.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-03-19:
Dette må være en trist dag for SV, som har vært en pådriver for å utløse fornybar energiproduksjon, når de må legge fram et system som parkerer prosjekter og ikke utløser dem. Representanten sa at det var en historisk satsing. Feilen som regjeringspartienes representanter gjør, er at de sammenligner et system som skal virke framover i tid, med et system som har virket i årene som ligger bak oss. Det vi må sammenligne, er systemet som legges fram nå, med et opplegg med grønne sertifikater. Da vil det Regjeringen nå legger opp til, bare utgjøre en mindre del av det støttebeløpet sertifikatsystemet ville ha innebåret. Men så til spørsmålet. Venstre har prøvd å få innsyn i det beslutningsgrunnlaget som ligger bak de foreslåtte støttenivåene. Det synes ikke som om det finnes noen dokumentasjon for at dette er rett nivå til å utløse nødvendig produksjon. Er SV kjent med begrunnelsen for det støttenivået som er valgt? Og: Har en sett noen dokumentasjon på at det er tilstrekkelig?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-03-19:
Jeg konstaterer at alle de høringsinstanser som har vært inne i komiteen, og som representerer vindkraft, biokraft osv., er entydige på at de heller ønsker det systemet som Venstre er en varm forsvarer av, nemlig grønt sertifikat-marked, framfor det opplegget som nå foreligger. Det er klart at de ulike aktørene ville kunne gjøre seg ulik bruk av et grønt sertifikat-marked, men det er en entydig preferanse for et slikt system framfor det som foreligger i dag. Det framstår som helt åpenbart at det ville utløst mer småkraftproduksjon, mer vindkraftproduksjon og mer bioenergiproduksjon. Samlet sett ville det vært et vesentlig bidrag til å få redusert klimagassutslippene, mens det opplegget som Regjeringen har lagt fram, gjør at Norge, med de store og unike mulighetene vi har, blir en sinke på dette området i stedet for å bli et foregangsland.
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Kristelig Folkeparti har i den siste tiden pekt på betydningen av nasjonal forsyningssikkerhet, bl.a. gjennom Dokument nr. 8:21. Er Kristelig Folkeparti komfortabel med at en ordning med grønne sertifikater, som norske strømkunder ville ha måttet betale for, ville kunne ha endt opp med at norske strømkunder subsidierte svenske kraftprosjekter med flere titalls millioner kroner, når vi selv har behov for en robust kraftproduksjon?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2007-03-19:
All den tid vi lykkes med å få ny kraft inn i markedet, vil man få den samme effekten når det gjelder stabilisering av kraftpriser og muligens også en nedgang i kraftpriser – hva vet jeg. Det kommer an på hvor mye man får inn. Og da blir spørsmålet: På hvilken måte skal man få dette inn? Jeg registrerer at det nå er så stor interesse for å bygge ut vannkraft i Norge at vi var nødt til å utvide saksbehandlingskapasiteten hos NVE, for å klare å holde unna noenlunde når det gjelder søknadsbehandlingen.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2007-03-19:
Vi slutter oss nå til et mål om 30 TWh ny fornybar energi i 2016. Det er vårt tydelige mål at vi skal nå dette, og som jeg sa i mitt innlegg, er det ambisiøst. Når man ser på de prosjektene som i dag er i ferd med å realiseres, som det er søkt om, og som vi vet er på trappene, er jeg optimist med tanke på at dette skal lykkes. Da mener jeg at da er virkemidlene gode nok. Da når vi målet vårt. Så må vi kunne skille mellom hva som er mål, og hva som er virkemiddel. Målet her er 30 TWh med ny fornybar energi. Målet er ikke virkemiddelet.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2007-03-19:
Det er slik, for å være konkret når det gjelder biogassanlegg, at hvis man bruker denne biogassen til å produsere el, blir det bioel, og man vil få støtte gjennom denne støtteordningen. Så sa jeg også i mitt innlegg at disse støtteordningene ikke nødvendigvis er ferdig utviklet. Vi må selvsagt komme tilbake til dette hvis det viser seg at vi ikke er i stand til å nå målene våre, men foreløpig er jeg optimist. Foreløpig fastslår jeg at vi med god grunn kan tro at vi kommer til å nå de målene vi har satt oss.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2007-03-19:
Jeg har ved flere anledninger merket meg et prisverdig engasjement fra Venstre når det gjelder vind- og biokraft. Et veldig sentralt prinsipp i ordningen med grønne sertifikater er teknologinøytralitet. Det er vel liten tvil om at en slik type nøytralitet ville favorisert utbygging av vannkraft. Er Venstre tilfreds med det, tatt i betraktning det store potensialet som Norge har for både vindkraft- og biokraftutbygging?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-03-19:
Overhodet ikke. Jeg mener denne ordningen er bedre enn et sertifikatmarked med de resultater som det var mulig å komme fram til med de svenske myndighetene som vi forhandlet med. La meg slå fast at vårt utgangspunkt var at også vi ønsket et elsertifikatmarked i fellesskap med Sverige, men vi kunne ikke godta det på de premissene som ble forelagt oss. Derfor har vi kommet fram til en ordning som er bedre. Den er bredere, den belaster ikke strømkundene med kostnader som et elsertifikatmarked ville ha gjort, og den gir en sikker utbetaling til utbyggerne over 15 år framover – i motsetning til et elsertifikatmarked. Vi har også fått etablert et fond som gir en historisk satsing på 1,6 milliarder kr pr. år, hvorav to tredeler skal gå til det området hvor det nå er størst interesse for å satse, nemlig varme og energieffektivisering. Spesielt når det gjelder energieffektivisering ser vi nå at industrien oppnår svært gode resultater til en lav pris. Faktisk oppnår vi svært gode resultater med en støtte av offentlige midler på 2 øre pr. kWh. Det burde glede Fremskrittspartiet at det er mulig å bruke så lite av skattebetalernes penger og få så gode resultater.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-03-19:
Det er riktig at støtten i øre i dag vil være lavere enn den ville ha vært med grønne sertifikater. Ulempen med grønne sertifikater er at vi ikke vet hva støtten vil være om fem år. Vi vet ikke hva den vil være om ti år. Da kan den være betydelig lavere enn den er i dag, og prosjekter som blir utløst i dag på bakgrunn av et grønt sertifikat-marked, har ingen garanti for en femtenårsperiode, slik som denne ordningen vil ha. Dersom jeg var utbygger av småkraft eller vindkraft, ville jeg selvfølgelig foretrekke å få 20 øre framfor 4 eller 8 øre. Det ville jo ha vært et mirakel om industrien kom til komiteen og under en høring sa at man foretrakk en ordning framfor en annen som man ville tro ville gi en støtte som var flere ganger så stor. Jeg mener bestemt at denne ordningen er bedre enn det resultatet det var mulig å komme fram til med Sverige, som ville velte betydelige kostnader over på norske strømforbrukere, og som vi ikke hadde garanti for ville utløse produksjon i Norge. På toppen av det hele ser vi nå to områder som det er stor interesse for å investere i, nemlig varme- og energieffektivisering. Det er to områder der vi har et stort potensial.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-03-19:
La meg gjenta: Jeg er faktisk enig med representanten Børge Brende i at det er uinteressant om katten er svart eller hvit, bare den fanger mus. Om vi bruker mindre strøm, og dermed frigjør elektrisitet på nettet, eller om vi produserer mer, går ut på det samme. Hvis vi kan gjennomføre energieffektivisering i industrien, slik som det blir gjort i Norske Skog, med 2 øre tilskudd pr. kWh, som utløser nesten et halvt Alta-kraftverk i produksjon, burde det være betydelig bedre enn å bruke f.eks. 15 øre for å produsere like mye kraft basert på vind. Vi har et stort potensial for å redusere energiforbruket i industrien. Enovas resultatrapport for 2006 viser f.eks. at man i 2006 – på bare ett år med energieffektivisering i industrien – inngikk kontrakter for 891 GWh, altså nærmere 1 TWh. Det gjør man altså til en kostnad på ca. 2 øre pr. kWh. Skulle man ha produsert vindkraft med sertifikatmarked til 15 øre, ville man ha brukt et langt høyere beløp. Det skulle ikke være vanskelig å forstå. For meg er det altså uinteressant om det kommer fra det ene eller andre hold, bare vi får tilstrekkelig energi i landet.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
På vegne av representantene Kenneth Svendsen, Robert Eriksson og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag til lov om endringer i lov 28. februar 1997 nr. 19 om folketrygd.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Det er litt vanskelig å følge Fremskrittspartiets resonnement når en sier at tillitsvalgte skal overta Arbeidstilsynets og Petroleumstilsynets oppgaver. Det som er saken, er at vi har hatt en arbeidsmiljølov i dette landet i mange år. Vi har verneombud som er valgt av bedriftenes ansatte, og som fungerer for å ivareta arbeidsmiljøloven på sine arbeidsplasser. Enten det er én arbeidsgiver eller flere, har verneombudet en oppgave å gjøre der. Nå har vi allmenngjort tariffavtaler. Det vil si at lønns- og arbeidsvilkår ikke lenger bare er en privat sak. Det er også noe som vi har lovbestemte minimumssatser for. Da er det også naturlig at tillitsvalgte får anledning til å gjøre en jobb på lik linje med verneombudene for å sikre at loven blir etterfulgt. Dette handler ikke om privatisering. Det handler om et helt normalt og nødvendig supplement til det som er tilsynet. Vi vet at tilsynsmyndighetene har vanskelig for å rekke over alle arbeidsplasser i dette landet.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Dette er virkemidler som skal brukes der tariffavtalene er allmenngjort. De tillitsvalgte i oppdragsgiverbedriften får innsynsrett hos oppdragstaker for å etterse at lønns- og arbeidsvilkår hos oppdragstaker er i tråd med allmenngjort tariffavtale, som det er obligatorisk for alle å innføre. Lønnsplikten og det at det skal være et rimelig lønns- og arbeidsvilkårsnivå i bedriften som blir ettersett, eksisterer her pr. lov. Så er det klart at det sikkert vil finnes oppdragsgivere som ikke har tariffavtale. Der vil ikke dette virkemidlet virke. Det er slik det er. Men jeg vil tro at det er et svært lite antall bedrifter dette er snakk om. Dersom dette er et problem, vil vi sikkert kunne finne tiltak i den forbindelse.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Det er vanskelig å bli klok på hva Fremskrittspartiet egentlig mener om arbeidsinnvandring. I dag har de kommet med et stort innvandringspolitisk dokument med ti sider om arbeidsinnvandring. Mens alle vi andre diskuterer sosial dumping og de problemene som østeuropeiske og utenlandske arbeidstakere blir utsatt for på arbeidsmarkedet i Norge ved at de blir utnyttet, svindlet, lurt opp i stry – og vi prøver å få til et lovverk mot dette – er det eneste tiltaket jeg kan se at Fremskrittspartiet kommer med her, at en skal vurdere forslag om gjennomgang av velferdsordninger med sikte på å hindre misbruk og sikre god integrering. Det er, så langt jeg kan se, det eneste virkemidlet Fremskrittspartiet legger fram i forbindelse med arbeidsinnvandring. Man skal altså gjøre det enda verre for utenlandske arbeidstakere på oppdrag i Norge. Bryr ikke Fremskrittspartiet seg om at folk blir svindlet, lurt, underbetalt og utnyttet på norske arbeidsplasser? Mener man at det fikenbladet av et forslag som de fremmer her i dag, vil være tilstrekkelig til å slå ned på disse forholdene?
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Jeg blir noe overrasket over å høre representanten Woie Duesunds forklaring på merknaden om at andre tillitsvalgte enn de som er part i avtalen som er allmenngjort, skal ha innsyn. Det er helt riktig at det i arbeidslivet finnes mange forskjellige organisasjoner, som har mange forskjellige tariffavtaler. Det vi sier, er at det er de tillitsvalgte i den organisasjonen som er part i den allmenngjorte tariffavtalen, som skal ha innsynsrett. Dette utelukker ikke at tillitsvalgte i andre fagforbund som får sine tariffavtaler allmenngjort, kan gå inn og undersøke lønns- og arbeidsvilkår. Men det vil være helt stikk i strid med spillereglene i arbeidslivet dersom andre fagforbunds tillitsvalgte som ikke har kjennskap til den allmenngjorte tariffavtalen, skal gå inn og tolke arbeidsvilkår i denne settingen.