Åshild Bruun-Gundersen (Fremskrittspartiet), 2020-05-26:
Spørsmålet rundt bioteknologiloven er etisk vanskelig, men også viktig. Denne loven har stått uendret i 16 år, og det store flertallet i Stortinget ønsker derfor å modernisere den. Loven har altså ikke vært endret siden 2004. Den gangen var det John I. Alvheim som sto i front for å tillate PGD, som var helt nødvendig for å kunne gi familien til Mehmet muligheten til å hjelpe sitt 6 år gamle barn å bli frisk. Det er 16 år siden. Samfunnet har endret seg, og teknologien har blitt bedre, tryggere og mer treffsikker, men loven har ikke endret seg i takt med det. Jeg vil med dette anbefale komiteens innstilling, og hvert parti får gjøre rede for sine standpunkter i saken. For oss i Fremskrittspartiet har det siden Mehmet-saken i 2004 vært viktig å ta i bruk dagens medisinske metoder for å hjelpe familier og enkeltindivider innenfor etiske rammer. PGD-tilbudet som Alvheim fikk flertall for, moderniserer vi ytterligere i dag. Vi foreslår å gjøre PGD-tilbudet tilgjengelig i Norge, å avvikle nemndordningene og å sørge for at kvinner og par som er bærere av alvorlige arvelige sykdommer, og som er bekymret for at sitt kommende barn skal få et kort og smertefullt liv, nå gjennom PGD kan få lov til å få et friskt barn. Dette er i tråd med John I. Alvheims ånd, og jeg tror han ville vært stolt over at Fremskrittspartiet sørget for at hans vilje ble innført til slutt. Det er på høy tid – de siste 16 årene har nemlig muligheten til å kunne gi gravide kvinner bedre oppfølging i svangerskapet utviklet seg enormt, men loven har stått helt stille. Fremskrittspartiet vil tillate tryggere og bedre metoder og oppfølging i svangerskapsomsorgen. Der kvinner med risikosvangerskap fram til nå har måttet gjennomføre en fostervannsprøve for å få informasjon om sitt eget svangerskap, en prøve som i seg selv øker risikoen for spontanabort, kan man i dag ta en helt ordinær blodprøve som kalles NIPT. NIPT er risikofri både for mor og for barn, og den kan gi informasjon til gravide kvinner på en skånsom måte og tidlig i svangerskapet. Denne har fram til i dag vært forbudt, men den vil vi nå tillate i Norge. Den første ultralyden er et magisk øyeblikk for kommende foreldre – det å få muligheten til å se det lille mennesket for første gang, få en bekreftelse på at det lever, og gjerne få skrevet ut noen bilder som man kan henge på kjøleskapet og vise fram til venner og familie. Tidlig ultralyd er ingen fiende; det er et gode. Det foreslår vi å gjøre som et fast tilbud i den offentlige svangerskapsomsorgen. For kvinner som bærer på flerlinger, er det dessuten avgjørende å få vite det tidlig, slik at man kan få tett og god oppfølging. I enkelte tilfeller klarer man også å gi nødvendig helsehjelp til fosteret allerede i mors mage. I framtiden vil det komme enda flere behandlingsmetoder som kan redde barns liv i svangerskapet, men da må vi ha et lovverk som tillater det, og kvinner må få tilbud om tidlig ultralyd. Debatten om fosterdiagnostikk handler om hvorvidt man skal få informasjon tidlig eller sent, og hvorvidt man skal tillate nye og trygge metoder eller tviholde på gamle og risikofylte metoder. For alle de kvinnene som opplever at svangerskapet ikke er forenlig med liv, mener vi i Fremskrittspartiet at det mest etisk riktige er å la kvinnen få informasjon om det tidlig. I dag vedtar vi en lov som berører mange menneskers liv, og nettopp fordi saken er vanskelig, er den også viktig. Teknologien utvikler seg, og det er på tide at man benytter seg av 2020-teknologi og ikke 2004-teknologi. Der familier får informasjon om at barnet kvinnen bærer i magen, har alvorlig sykdom eller en funksjonsnedsettelse, må vi som samfunn stille opp. Derfor støtter Fremskrittspartiet regjeringens likeverdighetsreform, som vil gi familien tilgang på koordinator allerede i svangerskapet, og som kan følge opp og tilrettelegge for familien. Vi skal alltid ta godt vare på familier, også i en vanskelig situasjon. Anne Katrine har vært ufrivillig barnløs i åtte år. Hun er modig som tør å stå fram og fortelle om hvordan det er. Å få kreft i eggstokkene i en alder av 21 år og så oppleve at eggene sine blir ødelagt ville vært tøft for alle å oppleve. Anne Katrine og hennes mann får ikke hjelp til å få barn fordi det er Anne Katrine som har utfordringer med fertiliteten, og ikke mannen hennes. Sæddonasjon har vært tillatt i Norge i 90 år. Det er allment akseptert at dersom mannen i forholdet har utfordringer med fertiliteten, kan paret benytte seg av sæddonasjon, men når kvinnen har utfordringer med fertiliteten, tillates ikke eggdonasjon. Det er egentlig ingen prinsipiell forskjell. Fremskrittspartiet foreslår nå å tillate eggdonasjon i Norge, og vi har brukt mye tid på å lage en ramme for dette som er etisk og faglig forsvarlig. Et samlet fagmiljø og majoriteten av Norges befolkning er enig med oss. For å få lov til å donere egg i Norge må man igjennom en psykologisk vurdering først. Kvinnen må være mellom 25 og 35 år og ikke ha arvelige sykdommer. Her er det viktig at legen gjør en grundig vurdering av alle de etiske sidene som kvinnen da må ha tenkt nøye igjennom, før det tillates å donere egg. Vi har forventning om at tilbudet om eggdonasjon skal være på plass innen 1. januar 2021. Vi foreslår å lovfeste barnets rett til å kjenne donors identitet senest fra barnet fyller 15 år. Foreldre får en lovfestet plikt til å informere om det, og vi etablerer et nasjonalt register for å holde oversikten, så det blir enkelt å få informasjon. Fremskrittspartiet mener det er avgjørende at barnet skal ha rett til å kjenne sitt biologiske opphav, enten det er benyttet eggdonasjon eller sæddonasjon. Vi skiller lag med Arbeiderpartiet og SV når det gjelder for hvem dette tilbudet skal omhandle. Fremskrittspartiet legger vekt på at donasjon skal være et tilbud for dem som ønsker å få egne barn. Vi fremmer derfor i komiteens innstilling til I forslag om et forbud mot embryodonasjon og dobbeldonasjon. Embryodonasjon er der en familie har hatt assistert befruktning og fått de barna de selv ønsket. De befruktede eggene som var til overs, kunne i teorien ha vært donert til andre familier. Barn som blir født etter embryodonasjon, vil dermed ha genetiske helsøsken som vokser opp i flere forskjellige familier. Det mener vi i Fremskrittspartiet reiser en rekke etiske spørsmål for barna, og det er vi imot. Fremskrittspartiet er også imot at par eller enslige skal kunne få både eggdonasjon og sæddonasjon. Barn som blir født etter en slik dobbeldonasjon, vil vokse opp i familier der de ikke har noen genetisk tilknytning til sine foreldre. Fremskrittspartiet foreslår derfor at eggdonasjon kun skal tilbys par – og kun til par som kan stille med halvparten av genmaterialet selv. På denne måten vil barnet ha en genetisk tilknytning til minst én av sine foreldre. Jeg presiserer igjen at barnet får en lovfestet rett til å kjenne donors identitet, og vi håper at regjeringspartiene dermed støtter våre forslag om en slik innramming. Jeg håper virkelig at Norge, i likhet med de aller fleste land i Europa, vedtar å tilby eggdonasjon i Norge. For Anne Katrine og en rekke kvinner som blir rammet av alvorlig sykdom og har fått sine egg ødelagt, vil dette bety enormt mye – å få lov til å bære fram barnet til sin mann og oppfylle drømmen om å stifte familie. Enslige skal også få assistert befruktning, og det er delte meninger om dette. Det er delte meninger i familier, det er delte meninger i samfunnet, og det er også delte meninger i de ulike politiske partiene. Det skal vi ha respekt for. Når Fremskrittspartiet i dag går inn for å tillate assistert befruktning for enslige, er det under trygge rammer som ivaretar barnets beste. Dette er ikke noe frislipp. Fremskrittspartiet rammer dette inn på en måte som er langt strengere i Norge enn i land det er naturlig å sammenligne seg med. I Norge har det vært lov for enslige å adoptere barn siden 1990-tallet. Samfunnet har akseptert at enslige kan være gode omsorgspersoner for barn, men ikke for barn de har et genetisk forhold til. Det synes jeg er paradoksalt. Enslige som ønsker å få barn, må gjennom en egnethetsvurdering. Legen skal her vurdere kvinnens økonomiske situasjon, fysisk og psykisk helse og sosialt og familiært nettverk, og dersom staten skal legge til rette for at enslige skal få bistand til å få barn, kan staten også stille noen krav. Fremskrittspartiet foreslår at det i tillegg må avlegges en barneomsorgsattest. Denne skal avdekke om kvinnen er tiltalt, siktet eller dømt for alvorlig kriminalitet som påvirker omsorgsevnen. Denne barneomsorgsattesten skal gjelde for alle som søker om assistert befruktning i Norge i dag. Dersom man har utført alvorlig kriminalitet som påvirker evnen til å være en god omsorgsperson, skal man også avvises. Her har vi ikke flertall med Arbeiderpartiet og Senterpartiet, men søker støtte hos regjeringspartiene. Ingen enslige kvinner vil få tilgang til eggdonasjon. Man må ha egg selv, slik at barnet har et genetisk forhold til den forelderen de vokser opp hos. Vi opprettholder forbudet mot surrogati. Barn som vokser opp, skal ha en lovfestet rett til å kjenne donors identitet fra de fyller 15 år. Fremskrittspartiet støtter derfor at enslige kan få assistert befruktning, gitt noen strenge rammer som ivaretar at barnet skal vokse opp hos trygge omsorgspersoner som de har et genetisk forhold til, og der også barnet får en lovfestet rett til å kjenne donors identitet. Jeg vil med det ta opp det forslaget Fremskrittspartiet har fremmet i saken, og ser fram til en god debatt.