Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2005-11-24:
Nå har en altså på 24 dager klart å legge fram et budsjett som vil gi mer fellesskap og mer rettferdig fordeling, og det er jammen ikke verst. Det er et budsjett som tydelig slår ring om fellesskapsordningene våre. Det legger opp til at det ikke er folks lommebok som skal avgjøre om en skal ha en trygg og god hverdag. Det gir et tydelig signal om at fellesskapet ikke skal konkurranseutsettes og privatiseres, men ivaretas og styrkes. Vi vil ikke klare å gjøre alt nå, eller rettere sagt: å tette alle hull som må tettes. Men vi er nå i gang og på rett vei til å endre kurs og retning mot en bedre hverdag for folk flest. Vi er nå på vei mot et samfunn der en ikke skal måtte være sin egen lykkes smed. Og det er spesielt gledelig at en i dag vil få et flertall for å styrke og komme med nye tiltak på ulike områder for å bekjempe fattigdom. Det er et skritt i rett retning mot at det ikke skal være fattigdom i et av verdens rikeste land. Når kommunene nå skal få 5,7 milliarder kr i frie inntekter, blir det applaudert ute og utover det ganske land – også av Fremskrittspartiets og Høyres ordførere ute i landet. Da blir det litt rart når representanten Sanner fra Høyre nærmest bagatelliserer satsingen på kommuneøkonomi i sitt tidligere innlegg her i dag. For mitt fylke, Rogaland, betyr det altså 252 nye millioner kroner som skal strøs utover kommuner og fylker. For Sandnes, som drives av Høyre og Fremskrittspartiet, betyr det 35 mill. kr ekstra, og jeg vet at samtlige i den bystyresalen gleder seg stort over de pengene. Stavanger kommune med Høyre-ordføreren i spissen skal få 67 nye mill. kr. Og det er ikke lommerusk eller en bagatell i en kommuneverden der en alltid har snudd på hver eneste krone. I disse byene sier sentrale både Høyre- og Fremskrittsparti-folk at det vil bli mer velferd og fellesskap som følge av denne regjeringens satsing. For det er ute i kommunene de produserer folks hverdag. Regjeringen og stortingsflertallet mener faktisk, i motsetning til Fremskrittspartiet, at lokaldemokratiet er viktig, og at det er fullt ut i stand til å håndtere og prioritere denne viktige produksjonen. Nå sier flere ordførere, uavhengig av parti, at de vil øke tjenesteproduksjonen på ulike områder. Flere sier nå at det ikke blir kutt i barnevern og sosial omsorg, flere sier nå at det ikke blir kutt i skole og spesialundervisning, de sier at de ikke skal legge ned dagtilbudene for eldre, de sier at de slipper å øke foreldrebetalingen i SFO og i kulturskolen, og flere sier til og med at de vil bruke en del av disse pengene til å øke bevilgningene til lag og foreninger innen f. eks. idrett og speiderbevegelsen. Det er gode eksempler på å gi folk mer fellesskap og trygghet og gi folk bedre liv. Det er også med og bekjemper fattigdom. Det at denne regjeringen nå foreslår å gi den største bevilgningsøkningen noensinne til satsing på barnehager, er også gledelig. Det blir merkelig når representanten Skei Grande tidligere her i dag sa at de mener at det å gi makspris i barnehage nesten er å gi et eller annet til lønnsadelen. Det er det slett ikke. Det er en klar melding til foreldrene at når en skal ut i jobb igjen, så skal det på sikt være en plass for alle av god kvalitet, det skal være trygt, og det skal være billig. Vi er veldig mange som vet mye om hvordan det er når en ikke får en barnehageplass. Og når vi fikk en barnehageplass, så kostet den så mye at det var ikke mye igjen i lønningsposen etterpå. Så er det en «flott blomst» som dette stortingsflertallet skal vedta i kveld, og det er at denne regjeringen skal satse på kultur og frivillighet. En sier at kultur og frivillighet er viktig. Som tidligere kommunepolitiker i 16 år og med godt kjennskap til en kommunepolitikers følelser angående kommuneøkonomi og velferdsproduksjon gleder det meg stort å vite med sikkerhet at hjemme i min kommune kan de ta julemiddagen på bedehuset – for der er det billigst å ha den – etter å ha hatt kommunestyrets budsjettbehandling. Da vil samtlige representanter fra alle partier sitte der med litt mer senkede skuldre, litt mer lettelse i blikket og større smil om munnen. Dette er bare begynnelsen på Soria Moria, og jeg kan love at fortsettelsen vil følge.