Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-08:
Først vil jeg gratulere Trøndelag. De har tatt et initiativ sjøl. Det har vært ulike meninger i begge fylkene, kanskje mest i nord, men det har blitt enighet om sammenslåing – på frivillig grunnlag, ingen statlig tvang og pisk. Derfor vil SV selvfølgelig støtte et slikt vedtak, som er gjort lokalt. Det har vært ulike meninger. I Nord-Trøndelag har det vært en stor sak og kamp om å få folkeavstemning om dette. SV var sterkt tilhenger av det. Man burde, etter vår mening, ha spurt folket om råd. Det ble ikke gjort, og det ble gjort et vedtak som er entydig. SV følger da opp det og har nå lokalt tatt veldig sterke initiativ – og er i tillegg godt i gang med samarbeidet over fylkesgrensene i partisammenheng. Representanten Skjelstad og flere andre har vært oppe her og snakket veldig sterkt om identiteten som trønder. Det tror jeg er viktig i denne saken. De fleste av oss skjønner hva en trønder er. Hvis vi går rundt i resten av landet og ser, er det vel slik at noen er nordlendinger, noen er finnmarkinger. Så er det vel noen som er rogalendinger. I mitt eget fylke er det nesten ingen som er «hedemarking» – de er hedmarkinger. Det betyr at du bor langs Mjøsa, eller så er du nord-østerdøl, eller du er glåmdøl. Det betyr at det er veldig forskjellig landet over hvor sterk den identiteten som er knyttet til landsdel eller fylke, er. Det er en av grunnene til at jeg opplever at man må være lydhør overfor slike lokale identiteter når man skal lage regioner. Hvis man ikke er det, må man ha tunge oppgaver som kan legitimere – hvis man altså ikke har denne identiteten. Jeg kommer fra det området av landet som nå kalles innlandet. Det er ingen av oss som kaller seg innlending – det måtte liksom være det motsatte av utlending, da, og det gir ingen mening. Her er det litt ulike ståsteder i de ulike delene av landet – og også veldig ulike transportårer og sammenhengende arbeids- og boregioner eller veldig mye lokalt samkvem på ulik basis. Så det er litt ulikt utgangspunkt for de ulike delene av landet vårt. Så til dette med valgdistrikter. I saken om regionreform har SV et forslag – og Senterpartiet har blitt med på det – om at det bør, mener vi, lages en NOU, altså lages en stor utredning om dette. Det er lett å slutte logisk at man bør ha valgdistrikter med folkevalgte som korresponderer med regioner lokalt. Det er litt rart å skulle velge folk til Stortinget fra noen enheter som ikke lenger finnes. Samtidig er dette en grunnlovssak. Og det er et veldig finstemt system, der man også har tatt distrikts- og regionalpolitiske hensyn ved sammensetningen av antall mandater til Stortinget. Det er lett å tenke seg at man med disse grepene kan oppleve en enda sterkere type sentralisering, og at de store, tunge sentraliseringstendensene blir forsterket av at man får et valgsystem som forsterker det enda mer, og som gjør at dette snakket om like gode tjenester, gode muligheter og muligheter til å bo i hele landet blir mer snakk enn realitet. Til slutt vil jeg kommentere at det ble sagt – jeg har ikke notert hvem det var som var oppe her og sa det – at i forrige sak har man vedtatt ti regioner. Det ligger ikke noe slikt forslag til vedtak på bordet i dag. Det er en premiss for det flertallet mener, men det er ikke noe forslag til vedtak om det i dag. Hvis det skal vedtas i Stortinget, må det legges fram som et eksplisitt forslag, og så må det stemmes over.