Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Debatten i dag skal først og fremst dreie seg om Kongens trontale. Men det var ikke bare Kongen som talte på lørdag. Stortingspresidenten gjorde også det. Og som vanlig holdt han en god tale. «Alle land har regjering, men bare demokratier har opposisjon», sa han. Han var spesielt opptatt av opposisjonens rolle og arbeidsvilkår. Vel talt av presidenten. Opposisjonen skal sikres gode arbeidsvilkår, og opposisjonen skal tas på dypeste alvor. Men det må også stilles krav til opposisjonen, og når jeg har hørt talerne fra Høyre og Fremskrittspartiet i dagens debatt, er det grunn til en viss ettertanke. Maken til elendighetsbeskrivelse skal en leite lenge etter. En kan spørre seg: Hva er poenget med denne enorme svartmalingen av dagens Norge? Tjener det landet og folkets interesser? Neppe. Kan vi ikke bruke debatter som trontaledebatten til å reise de store debattene, i stedet for å vikle oss inn i tradisjonelle kjeklerier der opposisjonen boltrer seg i elendighetsbeskrivelser? Hele sjela i sosialdemokratiets utøvelse av politikk består av å gjøre hverdagen for folk litt og litt bedre. Det gjør da sannelig også denne regjeringa. Og i mange av de store sakene har til og med flere av opposisjonspartiene vært med på utformingen av politikken. La oss derfor også være litt stolte av mye av det vi har fått til i fellesskap. Den politiske hukommelsen er kort. La oss ikke glemme det som er oppnådd de siste åra. Det norske samfunnet videreutvikles litt etter litt, stein på stein. Tjenestetilbudet bygges ut, hverdagen for folk blir litt og litt bedre. Alle som ønsker barnehageplass, får nå det. Men det er bare to år siden mange småbarnsforeldre ikke visste hvordan de skulle få hverdagen til å gå i hop fordi de ikke fikk barnehageplass. La oss ikke glemme det. Vi hører og leser ofte om det som ikke fungerer i norsk skole. Men hva med alt det som fungerer til dels strålende? Norske skoler er avanserte læreinstitusjoner, og dagens skole er i alle fall mye bedre enn den skolen jeg gikk i for 30 år siden. La oss ikke glemme det. Det samme med eldreomsorgen og helsevesenet. Vi hører i dag om hvor elendig det er. Javisst er det problemer og utfordringer, men la oss ikke glemme alt det gode arbeidet som gjøres, og all den gode omsorgen og pasientbehandlinga som hver eneste dag og natt finner sted. Ja, det er utfordringer i Norge. Ja, det er uløste oppgaver, bevares. Jeg går forresten ut fra at det nettopp er derfor folk sier ja til å la seg velge til dette huset. Men la oss altså ikke glemme alt det gode arbeidet som gjøres, og alle de resultatene denne regjeringa kan vise til. 15. september 2010 blir en historisk dag. Da undertegnet Norge og Russland overenskomsten om maritim avgrensing og samarbeid i Barentshavet og Polhavet, den såkalte delelinjeavtalen. Overenskomsten markerer sluttpunktet på en lang prosess som har pågått siden 1970, altså i 40 år. Det er historisk, det som nå skjer. Men hører vi noe om det fra høyrepartienes talere her i dag? Nei. Det er så å si tyst. Delelinjeavtalen med Russland er et synlig bevis på at verden endrer seg. For ikke lenge siden gikk det første skipet med jernmalm fra Sydvaranger Gruve i Kirkenes gjennom Nordøstpassasjen til Kina. Helt utenkelig og umulig for bare få år siden! Ved at verden rundt oss endrer seg, endres også det sikkerhetspolitiske bildet. Nye utfordringer krever nye løsninger. Da jeg hørte Siv Jensen tidligere i dag, ble jeg egentlig ganske lei meg. Hun har tydeligvis ikke tatt inn over seg det nye sikkerhetspolitiske bildet. Forsvaret går i gal retning, sa hun og la til at det foretas en planlagt nedbygging av Forsvaret. Det er overhodet ikke riktig. Sannheten er at vi er i ferd med å få et av Europas mest moderne forsvar. Da å påstå at Forsvaret går i gal retning, og at det nedbygges, er en hån mot alle de soldater, alt befal og alle sivilt ansatte i Forsvaret som står midt oppe i store omstillinger. Stortingets vedtatte langtidsplan for Forsvaret er regjeringas styringsdokument, og det skal følges.