trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ivar Kristiansen (Høyre), 2013-06-17:
La meg si det slik at jeg tror de fleste representantene i denne salen gjerne skulle ha gått lenger enn å gi et løft til utskrevne mannskaper på 1,5 pst. eller 2 kr per dag. Imidlertid blir ikke resultatet annerledes enn det som står i innstillingen fra komiteen. I en situasjon hvor stadig færre avtjener verneplikt, treffer dette på en måte grunnstammen i vårt folkeforsvar. Derfor er det viktig at disse få som faktisk gjennomfører verneplikten, godtgjøres på en måte som viser at samfunnet verdsetter det soldatene gjør. Det må ikke bli sånn at det oppfattes som ekstra lønnsomt ikke å avtjene verneplikt og heller velge jobb eller studier. Man ville øyeblikkelig ha protestert hvis en ungdom i jobb fikk en timelønn som var nede på dagpengesatsen til en vernepliktig. Det gir også litt grunn til ettertanke når man ser konsekvensene. Nå er det få som innkalles og gjennomfører verneplikten, og man har avviklet siviltjenesten. Derfor er Høyre veldig glad for at det denne gangen er en enstemmig komité som ber regjeringen om å fremme en egen sak om statushevende tiltak for utskrevne, vernepliktige mannskaper.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Diskusjonen om organiseringen av våre spesialstyrker skapte bekymring både i Forsvaret og i Bergen, hvor mange fryktet at Marinejegerkommandoen ville bli flyttet fra Haakonsvern. Men resultatet av prosessene får i dag samtykke av Stortinget. Den nasjonale beredskapen styrkes. Marinejegerkommandoen settes på nasjonal beredskap. En felles strategisk ledelse vil styrke våre spesialstyrker. Ny bygningsmasse vil gi bedre treningsvilkår for styrkene. Jeg tar bekymringsmeldingene fra tillitsvalgte i Marinejegerkommandoen og andre deler av Sjøforsvaret på det største alvor. Jeg vil derfor berømme statsråden for at hun i denne saken også har gjort det, og for at hun i prosessen har avholdt en rekke møter og samtaler med dem som har ytret seg kritisk til omorganisering. Men det å bli hørt og lyttet til betyr ikke at man får alt som man vil. Resultatet av prosessen er at lokaliseringen skal være som i dag, og at seleksjon, grunnutdanning og grunnleggende befals- og offisersutdanning fortsatt skal foregå i avdelingene som i dag. Både bygningsinvesteringene og spesialstyrkeorganiseringen innebærer videreføring av regjeringens tunge satsing på Marinen. Dette er først og fremst bra for landet, vår forsvarsevne og vår beredskap. Jeg er helt enig med representanten Valen, som påpeker at det første og fremste målet med Forsvaret er at vi skal ha både forsvarsevne og beredskap, men denne typen ringvirkninger er også viktig og bra for Bergen, som er vertskommune for marinebasen. Også på dette området er regjeringens politikk en politikk som både er bra for landet og gir vekst og utvikling for vår landsdel i vest.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
Det var representanten Ivar Kristiansens innlegg som gjorde at jeg ba om ordet. Først bare to ord om den anklage jeg føler han fremmet overfor statsråden når det gjaldt varslerne, som ifølge det Kristiansen sa, ikke har fått noe vern. Når man velger en kanal for sin varsling som skal journalføres, kan man ikke forvente det vern man kunne fått hvis man hadde valgt en annen kanal som Forsvaret har. Nå har statsråden blitt kritisert, og hun har beklaget at den mailen ikke var journalført før, for det skulle den ha vært, men hun kan ikke både anklages for ikke å journalføre den og for å ha journalført den. Kristiansen, og for så vidt også Ellingsen, var veldig bekymret for flykjøpet. Ellingsen var bekymret for om teknologien ville være klar tidsnok, og om vi ville få flyene når vi ønsket. Ivar Kristiansen kritiserte veldig at man ikke var kommet lenger i gjenkjøpsprogrammet. Han uttalte seg på en måte som gjør at man nesten må spørre: Er Høyre for flykjøpet, eller er man ikke det? Det synes jeg Kristiansen burde avklare. Når det gjelder det han kalte Lundteigens angrep på Ombudsmannen, har Lundteigen svart selv og er fullt i stand til det, men jeg må bare si at når det gjelder å vurdere hvorvidt det vi nå gjør med spesialstyrkene – og for så vidt ellers – så har jeg større tillit til forsvarssjefen når det gjelder vurdering av hva som bedrer Forsvarets operative evne, enn til Ombudsmannen. Ivar Kristiansen varslet store ryddebehov i Forsvarsdepartementet hvis det skulle bli regjeringsskifte etter 2013, men var det noe sted det var behov for å rydde etter 2005, så var det i Forsvarsdepartementet. Den omstillingen man begynte på i 2001, var omfattende, og at ikke det gikk på skinner fra dag én, mener jeg vi skal ha stor forståelse for. Men det man etterlot seg fra Høyres side, var at man et av de siste årene tre uker før jul plutselig oppdaget at man hadde brukt 1 mrd. kr som man ikke hadde fått bevilget. Nå har vi et forsvar som ikke bruker mer enn de har fått bevilget, som leverer effektivisering som forutsatt, og hvor det er «orden og reda». Vi har et meget effektivt forsvar, noe Tore Nordtun beskrev i sitt innlegg.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
På vegne av representanten Bård Vegar Solhjell og meg selv har jeg gleden av å sette fram et representantforslag om en kommisjon som skal undersøke og vurdere den samlede overvåkningen som norske borgere er utsatt for.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Da vil jeg gjerne følge opp med et spørsmål til samferdselsministeren. En viktig del av de problemstillingene vi diskuterer her, er knyttet til faren ved lagring av store mengder data om hvem vi har kontakt med og hvor vi befinner oss når vi har kontakt med andre mennesker. Det er jo en lagring som Stortingets flertall har sluttet seg til i egen regi gjennom EUs datalagringsdirektiv. Fremskrittspartiet og SV har delt syn på det. Representanten Ketil Solvik-Olsen, før han ble statsråd, hadde et prisverdig engasjement. På begge sider av den politiske skalaen ble det lovet omkamp om datalagringsdirektivet før valget. Det var Fremskrittspartiet som fikk sjansen. Jeg legger merke til at regjeringen avventer den domstolsbehandlingen som skal være i EU om direktivet, men ble litt bekymret da statsråden svarte representanten Nybø tidligere i spørretimen. Mitt spørsmål er: Er det mer enn en utsettelse – vil regjeringen gjøre en reell ny vurdering av datalagringsdirektivet når det er ferdigbehandlet i EU-domstolen?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
:«Den norske reservasjonen mot EUs tredje postdirektiv kom fordi direktivet vil kunne gi alvorlige konsekvenser for post som en sentral del av norsk infrastruktur, og fordi det vil kunne være negativt for rettighetene til norske arbeidstakere. Vil statsråden foreta en grundig utredning av hvilke konsekvenser en innføring av dette direktivet får for en så sentral del av den norske infrastrukturen som brevpost, og for rettighetene til norske arbeidstakere før reservasjonen mot direktivet eventuelt trekkes?»
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Jeg vil vel generelt anbefale statsråden å gå inn i denne typen diskusjoner med respekt for at man kan ha ulike vurderinger av hva som gir et godt tilbud. Jeg deler ikke statsrådens tro på at konkurranse er best i alle sektorer. Vi har sett i andre land som har gjennomført liberaliseringer av posten, at det har fått særlig to konsekvenser – én knyttet til lønns- og arbeidsforhold for de ansatte i posttjenestene, en annen knyttet til posttjenester i de delene av et land der det i utgangspunktet er ulønnsomt å drive med dette. En bekymring har hele tiden vært at hvis du konkurranseutsetter, vil du få kommersielle drivere av de tjenestene som kan lønne seg, men ikke til de delene av Postens virksomhet som ikke lønner seg. Kan statsråden garantere at ikke staten vil ende opp med en solid ekstraregning når det ikke lenger blir mulig i samme grad å finansiere ulønnsomme posttjenester med overskudd fra lønnsomme tjenester?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Det er vel liten tvil om at erfaringen fra konkurranseutsetting i Norge til nå har vært at det ofte legger et press på lønns- og arbeidsvilkår, og hvis statsråden deler bekymringen, vil det være en av de tingene som det vil være naturlig å se nærmere på før regjeringen tar en beslutning. Vi kan bare konstatere at den nye regjeringen har lagt opp til en saksbehandling nå i flere saker der man kommer til Brussel før man kommer til Stortinget med sine konklusjoner. Det bekymrer meg. Jeg vil gjerne utfordre statsråden på den videre gangen i denne saken, og på når Stortinget vil få seg forelagt både regjeringens vurderinger av de konsekvenser et ja til direktivet vil få, og de endringer som regjeringen eventuelt vil foreslå for å følge opp det statsråd Helgesen nå har lovet i Brussel.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-11-20:
Spørsmålet mitt går til justis- og beredskapsministeren. Viktigheita av god beredskap har landet vårt erfart på den djupt smertefulle måten. Nokre av læringspunkta knytte til korleis ein får god beredskap, er at det heng tett saman med trening, kompetanse og samarbeid. Då er det fleire tiltak som må til. Eitt av dei tiltaka den førre regjeringa sette i gang, var arbeidet med å få på plass eit nytt beredskapssenter på Alnabru i Oslo. Denne regjeringa har starta sitt virke med å sjå etter alternative lokaliseringar for eit sånt senter. Grunngjevinga deira er tomte- og bygningsstorleik, men desse forholda er godt kjende og nøye diskuterte. Derfor lurer eg på korfor statsråden har opna heile diskusjonen om lokaliseringa av eit nytt beredskapssenter på nytt.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2013-11-20:
Dei momenta som statsråden her trekkjer fram i si vurdering av Alnabru i Oslo, er moment som er kjende, som har vore diskuterte. I proposisjonen som vart lagd fram under den førre regjeringa, står det ettertrykkeleg i omtalen av arbeidet som Statsbygg har gjort, at Statsbygg har vurdert alternative lokaliseringar for eit nytt beredskapssenter for politiet, som er vedtatt lokalisert til Alnabru i Oslo – altså at Statsbygg har gjort den jobben som statsråden nå seier at han vil setja i gang. Det eg då treng å vita, er: Kva for nye opplysningar er det statsråden meiner at han har om det planlagde beredskapssenteret på Alnabru, som ikkje var kjende ved regjeringsskiftet?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Det må nok presiseres noe i spørsmålet til representanten Tajik. For det første har vi ikke åpnet prosessen på nytt. Vi har som ambisjon å realisere beredskapssenteret på Alnabru. Utfordringen har vært at den foregående regjeringen har hatt for lite oversikt over utviklingen av prosjektet. Det startet med en utbygging på 18 000 m2, nå er den på 32 000 m2, og det er sannsynlig at den blir enda større. Det tomtearealet vi har fått til disposisjon på Alnabru, er ca. 30 mål. Det betyr at det blir veldig trangbodd, det blir kostbart og det blir vanskeligere å realisere enn det som var utgangspunktet. Men regjeringen – og jeg – har en dialog med Samferdselsdepartementet om å utvide tomtearealet på Alnabru. Det er en dialog som vi er i full gang med, som er veldig fruktbar og god, og som jeg er helt sikker på vil gi gode resultater. Hvis vi får noe større områder tilgjengelig på Alnabru, er Alnabru det foretrukne alternativet. Men for at vi ikke skal tape tid hvis dette ikke løser seg på Alnabru, er det viktig for denne regjeringen at vi ikke har låst oss slik at vi bruker mer tid enn nødvendig. Derfor vil vi vurdere realistiske alternativer dersom vi mot formodning – mot formodning – ikke skulle lande på Alnabru.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Noe av det var jeg inne på i mitt forrige svar. I tillegg er det riktig, som representanten Tajik sier, at det har vært en gjennomgang av mange andre alternativer – 17 i tallet, faktisk – og mange av dem har vært avvist. Bakgrunnen for at en del av dem har vært avvist, er at det har vært et krav fra den forrige regjeringen at det skal være innenfor Oslo politidistrikts grenser. Det er et krav som vi i utgangspunktet støtter opp om. Utfordringen er at hvis vi ikke klarer å få til et større tomteareal på Alnabru, vil byggekostnadene være mye høyere, vi vil få dårligere sikkerhet på beredskapssenteret, og vi klarer ikke å løse samlokaliseringen på den måten som vi opprinnelig hadde håpet på. Derfor tror jeg at både representanten Tajik og regjeringen er enige om at det er viktig at vi får til et beredskapssenter med de funksjonene som opprinnelig var planlagt, og fortrinnsvis på Alnabru. Men denne regjeringen vil altså ikke låse seg i en situasjon hvor vi ikke klarer å realisere det som er hovedmålet, nemlig et skikkelig beredskapssenter.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Jeg må si jeg er veldig glad for den bekymringen som representantene fra Arbeiderpartiet viser – for å være trygge på å få et beredskapssenter opp å gå så fort som mulig. Det er en ambisjon som denne regjeringen deler 100 pst. Disse to prosessene vil gå parallelt. Det er ingenting i de prosessene som går på å se på alternative mulige lokasjoner, som vil forsinke den pågående prosessen på Alnabru. Vi er – som jeg har nevnt tidligere – i god dialog med Samferdselsdepartementet og Jernbaneverket, som dette tomtearealet ligger under. Det har vært et felles møte på Alnabru mellom de relevante etatene, og dialogen er veldig god. Jeg håper vi skal klare å løse dette på en best mulig måte. Uavhengig av om det blir Alnabru eller – mot formodning – andre steder, er regjeringen opptatt av at dette skal realiseres så fort som overhodet mulig, og kanskje raskere enn det den forrige regjeringen la opp til, hvis vi klarer å få det til.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Dette er to litt forskjellige ting. Det nasjonale beredskapssenteret skal romme de nasjonale beredskapsressursene og vil ha gode synergier – med tanke på både samøving og andre forhold – ved å samlokaliseres. Derfor er det nasjonale beredskapssenteret viktig – ikke bare for Oslo-området, men for hele landet. Det er også viktig med hensyn til de kapasitetene som vi da har mulighet til å sende rundt omkring i landet, med transportstøtte fra bl.a. Forsvaret. Når det gjelder regionale beredskapssentre, vil det være en del av det arbeidet vi kan se på i forbindelse med politianalysen. Jeg har tidligere invitert hele Stortinget til samarbeid om utviklingen av og retningen på politianalysen – for å få et bredest mulig politisk grunnlag for hvordan vi skal organisere politiet i fremtiden. Da vil den type tenkning som f.eks. Sandnes kommune har gjort seg til talsmann for, bli en del av den vurderingen som gjelder hvordan vi kan få mest mulig og best mulig utnyttelse av de ressursene vi har innenfor hele rednings- og beredskapssektoren.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Nei, vi har ekstremt dårlig tid. Et av de kritiske punktene er at vi mener den forrige regjeringen har brukt for mye tid på en del ting. Nødnettet er planlagt ferdigstilt i løpet av 2015 – det vil bli gjennomført i henhold til planen. Beredskapssenteret er det ikke – jeg vil igjen presisere det, selv om jeg har gjort det flere ganger fra denne talerstol – aktuelt å ha noen omkamp om. Men vi er nødt til å løse de utfordringene som den regjeringen som Jenny Klinges parti selv deltok i, har overlatt til oss. Vi har veldig dårlig tid, men det er faktisk ganske mye å gjøre for å få disse prosessene på skinner igjen. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen er opptatt av at disse prosessene skal være på skinner, slik at vi kan klare å holde fremdriftsplanene. Prosesser som kommer dårlig ut i starten, er prosesser som aldri kommer til å lande godt. Vi vil lande disse prosjektene – med en realistisk innsatsfaktor og så raskt som overhodet mulig. Vi har mye dårligere tid enn den rød-grønne regjeringen hadde.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Jeg deler bekymringen til representanten Ropstad. Den bølgen vi ser i Oslo, har veldig mange alvorlige fasetter ved seg, bl.a. at det er mange unge forbrytere, og at det er unge eller veldig gamle ofre – sårbare ofre som blir sett på som lett mål for alvorlig kriminalitet. Som representanten selv sier, har vi satt i gang en del strakstiltak gjennom et veldig godt samarbeid med Oslo-politiet, som har tatt denne situasjonen veldig alvorlig. De er mer synlig ute i gatebildet, og de er mer opptatt av å få påtaler raskt. Vi ser at de har tatt utfordringen. Så er det selvfølgelig slik at en ikke løser denne ransbølgen for all fremtid gjennom å øke politiinnsatsen eller sette folk i fengsel. Forebygging er et veldig viktig område for denne regjeringen. Vi har lansert begrepet «tidlig innsats» også i kriminalitetsforebyggingen. Dette er et begrep vi kjenner fra utdanningssektoren, hvor en tidlig skal avdekke hvem som er i faresonen, og hvor en skal bidra ved å sette inn ressurser tidlig – for å få vedkommende igjennom et skikkelig skoleløp. Nettopp den samme tenkningen kan vi bruke i kriminalitetsforebyggingen. Dette er også fundamentet i det planverket som vi har i f.eks. arbeidet med handlingsplanen mot radikalisering og voldelig ekstremisme, hvor vi må finne systemer som gjør at en tidlig kommer inn og gir bistand for å bryte en kriminell atferd. I tillegg tror jeg at ungdomsstraffen vil ha en forebyggende effekt ved at man hindrer gjentakelse, som også er en viktig del av dette. Det er en generell utfordring at vi i Norge ofte er på reparasjonssiden – istedenfor å være på forebyggingssiden. Dette er noe denne regjeringen tar på alvor. Alle de elementene som representanten Ropstad trekker frem som viktige – både innenfor skole og innenfor familiepolitikk – er viktige bidrag i en slik setting.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Forebyggingsarbeid skjer – som representanten Ropstad sa – veldig bredt, det skjer mellom ulike forvaltningsnivå, og det er viktig med koordinering. Nå har vi et prosjekt med denne forebyggingsplanen for voldelig ekstremisme og radikalisering hvor vi gjennomfører egentlig akkurat det representanten Ropstad etterlyser. Det er ni departement som er involvert, kommer med innspill, jobber og samordner, mens Justisdepartementet leder arbeidsgruppen som skal materialisere dette ned også til ansvarsplassering og hvordan vi skal få gjennomført disse tiltakene i praksis. Litt av det som egentlig har vært utfordringen med en del handlingsplaner før, er at det blir veldig overordnede målsetninger på lang sikt vi skal arbeide med, og en fragmentert ansvarssituasjon. Det har vi nå i denne handlingsplanen et mål om å unngå sånn at vi klarer å være så konkrete som mulig. Hvis dette er et vellykket prosjekt, er det noe vi kan gjennomføre også på andre områder, så vi er allerede i gang med å planlegge hvordan vi skal kunne gjennomføre den typen samordning enda bedre i fremtiden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Spørsmålet fra representanten Brekke er veldig godt. Det er riktig som representanten sier, at økt rus også ofte medfører økt vold. Det ser vi i denne ransbølgen, hvor mange av de ofrene som ikke er veldig unge eller veldig gamle, er ruspåvirket når de utsettes for ran. De blir rett og slett plukket ut som mål av ransgjengene, og de blir dermed sett på som et slags lett tilgjengelig mål fordi selvforsvarsmekanismen kanskje ikke fungerer like godt som ellers. Det er åpenbart at det å være oppmerksom på sammenhengene her er viktig. Samtidig tror jeg at det viktigste forebyggende tiltaket vi kan gjøre for at det ikke skal utvikle seg til mer vold og bråk i julebordsesongen, er at vi har et synlig og tilstedeværende politi også i byene, slik at man vet at politiet er raskt på pletten om det skjer noe, og at reaksjonene kommer raskt deretter. Synlighet og rask oppfølging fra politiets side er blant de tiltakene som er viktige, samtidig som vi alle må tenke oss om når vi er ute på byen og ikke sette oss selv i en sånn situasjon at vi blir mer utsatt enn det som er nødvendig.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Dette spørsmålet er jeg ekstremt glad for å få, fordi jeg har sett i media at Arbeiderpartiet prøver å lage et politisk spill ut av håndteringen av bevilgningsreglementet. Stortingets bevilgningsreglement sier at man ikke skal budsjettere med mer penger enn man reelt sett mener å kunne bruke. Derfor er de pengene redusert; fordi vi ikke klarer å få de ansatte på plass i tide, kan vi altså ikke budsjettere med mer penger enn det vi har brukt, fordi Stortingets bevilgningsreglement hindrer det. Det er altså ikke en politisk nedprioritering av ungdomsstraff. Det er snarere tvert imot – representanten Henriksen har jo fått med seg at denne regjeringen er veldig opptatt av gjennomføring av ungdomsstraff, og vi er i tillegg opptatt av andre tiltak for at vi skal bidra til at ungdomsstraffen skal bli et godt alternativ for dem som har kommet i skade for å havne på en kriminell løpebane. Jeg er veldig glad for at Henriksen ga meg anledning til å avsløre det politiske spill jeg har registrert at enkelte i Arbeiderpartiet prøver seg på i media.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Jeg er uenig i premissene for spørsmålet, jeg er uenig i at det partiet jeg representerer, har opptrådt på den måten representanten Raja gir uttrykk for, men jeg skal allikevel besvare spørsmålet på en høflig måte. Denne regjeringen er opptatt av at vi skal ha en skikkelig og god dialog med alle i dette samfunnet. Dette er en regjering som representerer alle i dette samfunnet, og det er avgjørende også for kriminalitetsforebyggende arbeid å ha tillit i alle miljøer. Jeg synes det er både viktig og riktig når statsministeren sier – som også representanten Raja er enig i – at vi også må få innvandrerforeldre på banen når det gjelder håndtering av egne barn. Det gjelder ikke bare innvandrerforeldre, det gjelder også alle andre, men i denne ransbølgen har vi sett en sammensetning av gjerningspersonene som er fryktelig bekymringsfull. Det må vi også ta på alvor uten at vi med det blir anklaget for å stigmatisere.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Mitt konstitusjonelle ansvar er ganske omfattende, men det omfatter ikke budsjettet i Oslo kommune. Jeg tror vi må nyansere dette bildet av Oslo lite grann. Riktignok er det en alvorlig økning av antall ran i Oslo, som er veldig bekymringsfullt, og som politiet tar veldig på alvor og har satt inn tiltak mot, men samtidig ser vi en kriminalitetsutvikling i Oslo på andre områder som er ganske positiv, hvor det er en nedgang i kriminaliteten. Jeg synes det blir litt forenklet å utfordre en statsråd på å ta opp en problemstilling med en kommune som i sitt samarbeid med politiet gjør veldig mye bra forebyggende arbeid. Samarbeidet mellom politiet i Oslo og Oslo kommune fungerer svært godt og gir mange gode resultater, så jeg vil rett og slett ikke tillate meg å gå inn på den litt forenklede problemstillingen jeg synes representanten Andersen nå gir uttrykk for.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Dette er jo et meget omfattende spørsmål, og med den tiden som er til rådighet, tror jeg at jeg skal begrense meg litt. E-tjenesten ligger under Forsvarsdepartementet. Det betyr at jeg ikke kan svare på spørsmål rundt det. Personvernspørsmål ligger heller ikke direkte under Justisdepartementet, men jeg forstår bekymringen til representanten. Regjeringen er opptatt av balansen i overvåkingspresset – ikke bare fra de hemmelige tjenestene, men også med den muligheten man har for å lagre og registrere opplysninger innenfor privat sektor som etter hvert blir ganske stor, i den teknologiske verden vi i dag lever. Det er skjedd veldig mye veldig fort, og kanskje klarer vi ikke på lovgivningssiden å tilpasse oss i tilstrekkelig grad til det nye trykket som er. Samtidig har jeg veldig stor tillit til – hvis jeg skal begrense meg litt til de hemmelige tjenestene – den måten vi organiserer dette på i Norge, hvor vi har et sterkt EOS-utvalg som er utnevnt av Stortinget, og som på Stortingets vegne kontrollerer det arbeidet de hemmelige tjenestene gjør. Det er en kontrollmekanisme som både sikrer oss en sterkere legitimitet til den virksomheten som de hemmelige tjenestene utfører, og også gir Stortinget muligheten til å følge opp eventuelle funn fra EOS-utvalgets side. Jeg mener det er en veldig god måte å løse det på. Når det gjelder påstanden om statsministerens utsagn om å roe seg litt, tror jeg nok det var relatert til at Dagbladet kjørte et relativt stort oppslag i dag på det man vel forsiktig kan kalle litt feil premisser. Det er også viktig når vi diskuterer personvernspørsmål, at man ikke lar enkelthendelser, som man ikke har full oversikt over, fare av gårde med seg. Det er viktig å ta disse problemstillingene på alvor, og da må man også vite hva problemstillingene faktisk dreier seg om.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Mitt konstitusjonelle ansvar begrenser seg til den virksomheten PST driver, og deler av den virksomheten NSM driver, så svaret mitt må gis i det perspektivet, mens forsvarsministeren har ansvaret for Forsvarets arbeid mot angrep fra bl.a. fremmede makter. Helt generelt kan jeg svare veldig kort på det spørsmålet som representanten stiller. Det har, så vidt vi vet, ikke foregått noe slikt, men det er helt umulig for meg å garantere det på noen som helst måte. Men det er ingen tvil om at vi som regjering har et bevisst forhold til å beskytte oss mot overvåkning. Det gjelder selvfølgelig for hele befolkningen, og det gjelder den kommunikasjonen som vi har mellom oss i landet. Jeg kan bare si at regjeringen har et veldig sterkt trykk og et sterkt fokus på denne problemstillingen, men å gi garantier er sjelden klokt av en statsråd.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Som jeg nevner, er det veldig vanskelig å komme i en slik posisjon at vi kan vite hva slags virksomhet andre fremmede makter bedriver. Vi har et cyberforsvar som Forsvarsdepartementet er ansvarlig for. De gjør den jobben de kan innenfor dette. Vi har våre måter å håndtere dette på. Det jeg kan si, er at mitt konstitusjonelle ansvar omhandler noen av EOS-tjenestene, og vi har et system i Norge for de norske tjenestene som sikrer at de skal være utsatt for en demokratisk kontroll, slik at de tjenestene er innenfor de lovmessige rammene som dette hus har fastsatt. Jeg tror det er det jeg må begrense meg til å svare på, for uansett hvor mange ganger man ber om en garanti for at jeg skal vite noe om andre lands aktiviteter rettet mot Norge, vil ikke en sånn garanti kunne avgis. Det jeg kan garantere, er at vi har et sterkt fokus på dette, at vi jobber hardt med disse spørsmålene i regjeringen. Men det er jo ikke en ukjent problemstilling at andre land driver virksomhet i både Norge og andre land som er av en sånn karakter som vi har sett i mediene. Men som sagt: Jeg kan ikke stille noen garantier for andre lands etterretningsvirksomhet. Det ber jeg om forståelse for.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Jeg har fra statsministeren fått det ærefulle oppdraget med å besvare dette spørsmålet. Offentlighetsloven sikrer generelt stor grad av innsyn i saksdokumentene til offentlige organer. Det er allmenn enighet om at det i noen tilfeller er nødvendig med unntak fra innsyn. I en særstilling står her opplysninger som er omfattet av lovbestemt taushetsplikt. Det er pålagt å unnta slike opplysninger fra innsyn, og brudd på lovbestemt taushetsplikt kan gi grunnlag for straff eller tjenestereaksjoner. Forvaltningsloven har generelle regler om taushetsplikt, av hensyn til private interesser, inkludert taushetsplikt for forretningsforhold som det vil være av konkurransemessig betydning å hemmeligholde, av hensyn til den som opplysningen angår. Forvaltningslovens regler om taushetsplikt bygger på grundige og omfattende vurderinger. Det må vurderes konkret om de enkelte opplysningene er omfattet av taushetsplikt. For kundeforhold innen kommunikasjonsbransjen kan dette variere, bl.a. etter hvem kunden er. Jeg viser her til de generelle føringene fra Justisdepartementets lovavdeling i uttalelsen av 6. november 2013. En slik konkret vurdering kan bidra til å sikre at det ikke gjøres unntak fra innsyn i større grad enn det som er nødvendig for å beskytte legitime private interesser. For ordens skyld nevner jeg også at Sivilombudsmannen for tiden har til behandling spørsmålet om innsyn i to konkrete kundelister. Jeg ser det ikke som særlig aktuelt å endre reglene om taushetsplikt i forvaltningsloven som følge av et ønske om økt åpenhet i én bestemt bransje. Reglene i forvaltningsloven har et langt bredere virkeområde. Jeg minner ellers om at flere yrkesgrupper har lovfestet taushetsplikt for opplysninger knyttet til sine kunde- eller klientforhold. Dette gjelder f.eks. advokater og helsepersonell. Noen slik mer vidtgående taushetsplikt gjelder ikke i kommunikasjonsbransjen. Eventuelle praksisendringer innenfor bestemte bransjer, med hensyn til åpenhet, må bransjen selv ta stilling til. Jeg vil for egen del oppfordre til størst mulig grad av åpenhet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Jeg har forholdt meg til de rettslige rammene som følger av forvaltningsloven. Det er det jeg kan forholde meg til. Det er opp til Stortinget om det ønsker å endre loven på dette området, eller på annen måte innføre nye bestemmelser eller regler for politikere. Jeg registrerer at spørsmålet til representanten går på kundelister til politikere, hvilket er et mye bredere begrep enn bare medlemmer av regjeringen. Dette er et initiativ som representanten selv må kunne ta i Stortinget, og så får Stortinget vurdere disse spørsmålene. Regjeringen kommer ikke til å ta noe initiativ til å endre de generelle bestemmelsene i forvaltningsloven når det gjelder disse spørsmålene.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-11-20:
Jeg har fått i oppdrag å besvare det spørsmålet, og det spørsmålet er besvart. De vurderingene som ligger bak statsministerens holdning til det, er jeg ikke kjent med utover at jeg har fått dette oppdraget. Jeg antar at det skyldes at bakgrunnen for spørsmålet bl.a. kan henføres til den uttalelsen som Lovavdelingen har gitt, knyttet til et spørsmål som representanten Solhjell har stilt statsministeren tidligere, som statsministeren har besvart.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2013-11-20:
Noko av det viktigaste me lærte etter 22. juli, var behovet for meir trening og meir kompetanse. Nå seier justis- og beredskapsministeren at han skal sjå på andre alternativ parallelt med Alnabru-prosessen. Det er noko vanskeleg å sjå korleis dette skulle kunne gjerast på ein raskare måte. Dersom ein «mot formodning», som justis- og beredskapsministeren seier, landar på eit anna alternativ, vil ikkje det kunne innebere at ein må starte på scratch med planlegging og prosjektering, og slik sett kunne risikere å forseinke ein veldig viktig prosess? Viss svaret er nei på det spørsmålet, vil då justis- og beredskapsministeren garantere at eventuelle andre alternativ ikkje vil føre til ei forseinking av nytt beredskapssenter?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Beredskap er vi alle opptatt av. Jeg tror det er naivt å tro at et nasjonalt beredskapssenter alene vil sikre at folk føler det er en beredskap i hele Norges land. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet flere ganger har sagt, og har tatt til orde for, at vi skal ha ett nasjonalt senter – men kanskje flere regionale. Jeg vet at Sandnes kommune har kjøpt Vagleleiren, med tanke på å sikre beredskapen inn mot hovedredningssentralen, inn mot oljeberedskapen, inn mot helse, inn mot Lyse og inn mot Universitetet i Stavanger. Hvordan tenker statsråden å forankre hovedberedskapssenteret på Alnabru, sett opp mot den regionale beredskapstanken som Fremskrittspartiet har hatt?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
«Debatten omkring reservasjonsmuligheten for fastleger har dessverre blitt en ensidig abortdebatt. Når vi ser inn i fremtiden, både for Norge og internasjonalt, ser man at det snart ikke er grenser for hva som er teknisk mulig innenfor medisin, men hvor spørsmålet blir om dette er etisk riktig. Ser statsråden behov for å løfte debatten om reservasjonsmulighet til en større verdidebatt, hvor vi som nasjon setter noen stabbesteiner og tar debatten om etikken skal og bør gå foran teknikken?»
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Jeg takker for svaret, men jeg ønsker å løfte det enda høyere enn til kun å handle om bioteknologiloven – noe som er en kjempeviktig sak. Hvis vi ser på historien, ser vi at det ble gjort ting som vi i dag er glad for at noen heiste flagg for og sa at dette var de ikke med på. For eksempel når vi snakker om lobotomering av pasienter i psykiatrien, eller når vi snakker om tvangssterilisering av folk man ikke ville skulle bli befruktet, var det noen som sa at dette var de ikke med på, for de hadde en samvittighet. Hva med framtiden? Hvordan vil statsråden løfte debatten framover sånn at vi har rom for diskusjon om hvilke verdier vi skal ha i norsk helsevesen – og skal samvittigheten være en del av dette? Jeg skal være med på å løfte debatten inn i Stortinget. Det skal jeg være den første til å si. Men vi trenger også en statsråd som går foran og sier at vi vil diskutere verdier i norsk helsevesen.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Jeg er glad for at statsråden vil gå foran. Samtidig er det sånn at de som bryter mot det som er normen ute, blir sett på som spesielle, også innenfor helse. Samvittigheten er et resultat av verdisyn, tro, oppdragelse og ikke minst kultur. Det vil være meningsløst, tenker jeg, om vi begynner å forlange at folk ikke skal være hel ved og ta med seg den kulturarven og den samvittigheten inn i jobben sin som helsepersonell. Alle har sin faglige integritet, og det skal de ha. Men når de skal inn og jobbe, må de også ta med seg den arven de har. Jeg vet fra mange års arbeid i akuttmottak at det har vært sånn at vi har måttet spørre andre om å hjelpe oss, fordi det ligger noe bak som gjør at vi ikke klarer å gjøre den jobben med pasienten, og for ikke å overføre egne holdninger har vi gått hen og sagt at andre må hjelpe oss. Da tenker jeg: Hvordan vil statsråden se for seg at vi kan ivareta helsepersonellets integritet, både faglig og menneskelig, sånn at samvittigheten har en plass?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2013-11-20:
Før valet tok fleire i regjeringspartia til orde for å stoppe prosessen med naudnett, som no er i gang. Det skjedde heldigvis ikkje. Ein kunne vere freista til å spørje om den prosessen kunne ha vore tenkt endra no. Etter valet og i forslag til budsjett har regjeringa derimot utsett sikringstiltak ved Oslo tingrett. Gjennom den varsla moglege omkampen om beredskapssenteret er det trass alt ein fare for at ting kan bli forseinka. Er det slik at ministeren meiner vi har god tid?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Også mitt spørsmål går til justis- og beredskapsministeren. Det å sikre at innbyggerne våre er trygge, er kanskje den viktigste jobben vi har som politikere. Den siste tida har hovedstaden vår vært preget av en stor ransbølge. Halvparten av innbyggerne i Oslo sier i en undersøkelse at de føler seg utrygge når de beveger seg utendørs. Vi har sett brutale ran, enten det er av 90 år gamle damer, eller det er av unge tenåringer. Jeg er glad for at regjeringa og statsråden har valgt å ta grep og har satt i gang raske strakstiltak for å stoppe dette – mer synlig politi, ikke minst, men også en bedre samordning ved å legge til rette for at det offentlige og de frivillige kan jobbe med å hjelpe dem som er unge kriminelle. Slike bølger som vi har sett den siste tida, kommer dessverre med jevne og ujevne mellomrom. Derfor er det avgjørende at vi, i tillegg til å komme med strakstiltak, også tenker langsiktig – at vi forebygger for framtida, slik at det ikke skal skje igjen. VG presenterer i dag ti ulike ransmenn, som alle er under 18 år. Dessverre er noen av dem mindreårige og dermed under den kriminelle lavalder. I tillegg presenteres også noen av mødrenes historier. Vi får ta del deres fortvilelse over at sønnene deres har kommet inn i feil miljø, og ulike ting som har ledet dem til å bli kriminelle. Her ser vi hvor viktig forebygging er. Etter at Fremskrittspartiet kom i regjering, har statsråden klokelig sagt at det er sammensatte og kompliserte spørsmål knyttet til det å stoppe f.eks. en ransbølge. Det viser f.eks. at barnevern, det å satse på familiepolitikk, det å bekjempe «drop out», det å få gode skoler, det å kjempe mot rus osv. er viktig. Mitt spørsmål er: Statsråden har, som sagt, satt i gang en del strakstiltak – men hva ønsker han å gjøre for i sterkere grad å forebygge at unge ender opp som kriminelle, og hindre at de som har begynt å rane, gjentar ranene senere?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Takk for godt svar. Jeg er glad for at statsråden velger å være aktiv også på forebyggingssida. Jeg mener det er viktig at statsråden tar et spesielt ansvar også når det gjelder samordning og koordinering. Når det er ulike departementer og ulike statsråder som har ansvar for de ulike feltene og for utfordringene når det gjelder å havne i en kriminell løpebane, er det desto viktigere at en har en i regjeringa som er «på». Det jeg er opptatt av, er f.eks. de ti i VG i dag, som alle er under 18 år, og som har begått sitt første ran. Det er langt fra sikkert at de skal fortsette å være ranere – forhåpentligvis vil vi klare å snu det. Her er det et arbeid: Å få vite mer om hvem de som blir ranere, er, slik at en kan få mer kunnskap om hvilke tiltak som fungerer, er også viktig. Det gjelder «drop out» i skolen. Hva mer kan vi gjøre der? Det gjelder barnevern. Har de nok tiltak til å kunne holde igjen ungdommene, noe en ville gjort hvis en f.eks. var forelder til disse? Det gjelder ulike hjemmelsspørsmål. Mitt spørsmål er: Hva vil statsråden gjøre for å få bedre samordning og koordinering mellom departementer og statsråder?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Mitt spørsmål går også til samferdselsministeren. Jeg la merke til at da vi behandlet datalagringsdirektivet i Stortinget, hadde Solvik-Olsen et personlig, sterkt og godt engasjement for personvernet. De siste månedene har man sett nye perspektiver i debatten når det gjelder overvåkning. Jeg har forståelse for det samferdselsministeren har sagt i media, om at det ikke skal være noen omkamp om datalagringsdirektivet ut ifra at det ligger til grunn en avtale mellom Høyre og Arbeiderpartiet. Samtidig, når en ser på de oppslagene som har vært, de lekkasjene som har kommet, og den store uroen som er rundt overvåkning og personvern, ser ikke statsråden behov for at en kan ta en gjennomgang og en større debatt rundt datalagringsdirektivet i lys av de nye perspektivene?
Marie Ljones Brekke (Kristelig Folkeparti), 2013-11-20:
Takk for gode svar når det gjelder den pågående ransbølgen i Oslo. Vi ser dessverre at byene våre fra tid til annen er utrygge. Nå er vi inne i en alvorlig ransbølge samtidig som vi går inn i julebordsesongen. Bråk, fyll og vold preger utelivet i storbyene i månedene før jul. Selv om det faktisk har blitt noe mindre utelivsrelatert vold de siste årene, gjør julebordsesongen fremdeles desember til en av de månedene med flest voldsepisoder. Denne tendensen blir bekreftet i både Oslo, Stavanger, Trondheim og Tromsø. Deler justisministeren bekymringen for økt voldskriminalitet i ukene framover? Hva vil i så fall regjeringen gjøre for at byene også skal oppleves trygge i ukene fram mot jul?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2013-11-20:
Jeg vil følge opp noe knyttet til den ransbølgen vi har sett de siste ukene. Vi mener det er bekymringsfullt at justisministeren kutter i tiltak som den forrige regjeringen hadde når det gjelder ungdomsstraffen. Det er viktig å forebygge, handle og gjennomføre overfor unge kriminelle raskt, tydelig og tidlig, og sørge for en god og fast struktur på hverdagen deres. Det var gledelig å høre at justisministeren er positiv til tiltak overfor unge, også forebygging, som han har svart på tidligere her i dag. Derfor er det underlig at dette tiltaket blir kuttet i. Det er ikke forskjeller i tidsplanen mellom denne og den forrige regjeringen når det gjelder det å ansette disse som skal arbeide med de ungdomskriminelle. Det er i media meldt om stor interesse for stillingene som er utlyst for å få dette tiltaket på plass. Derfor vil jeg be statsråden forklare: Tar det lengre tid å ansette folk i en Høyre- og Fremskrittsparti-regjering, og hvorfor kutter statsråden i tiltak rettet mot ungdomskriminelle?
Abid Raja (Venstre), 2013-11-20:
Fremskrittspartiet er det stortingspartiet som gjennom tid har skapt mest myter om innvandrere, flyktninger, minoriteter og muslimer. Statsminister Erna Solberg har uttalt i forbindelse med den pågående såkalte ransbølgen at innvandrerforeldre må på banen. Jeg er hjertens enig med statsministeren i at deler av nøkkelen for å forebygge ligger hos innvandrerforeldre, minoritetsorganisasjoner, muslimske ledere og moskeer. Ser justisministeren at han i kraft av å representere Fremskrittspartiet har en jobb å gjøre for å bygge tillit i dette miljøet? Fra før vet vi at politiet har mindre tillit i innvandrermiljøet – nå er justisministeren fra Fremskrittspartiet. Vi politikere er vel avhengig av tillit for å bli hørt. Hvordan har statsråden konkret tenkt å møte dette, og hvilken konkret plan har statsråden for å skape tillit inn til ulike minoritetsgrupper enkelte av hans partikolleger over tid har stigmatisert?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Først vil jeg be statsråden om å snakke med de ungdommene som føler seg stigmatisert av de uttalelsene som har kommet fra Fremskrittspartiet. Det er nemlig mottakeren som avgjør om en uttalelse sårer, rammer og ekskluderer eller ikke. Det andre er at kuttene i forebyggende tiltak i budsjettet jo kunne vært omdisponert til andre viktige tiltak som det hadde vært mulig å sette i verk hvis man hadde vært opptatt av dette. I tillegg kan vi gå til Oslo, den byen som har de store problemene nå, og som Fremskrittspartiet absolutt har innflytelse i. Der kuttes det i tiltak til f.eks. kriminalitetsforebyggende arbeid blant ungdom, og det kuttes også i bydelene, som skal drive det viktige forebyggende arbeidet vi alle er så enige om. Vil statsråden ta opp dette med Oslo kommune og fraråde kutt i disse viktige forebyggende tiltakene, som kan forebygge kriminalitet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
På FNs dag for barn vil jeg gjerne spørre utenriksministeren om følgende: «Tall fra europeiske organisasjoner som jobber med barn, anslår at én million barn forsvinner hvert år fra Europa. FN-organisasjonen som arbeider mot menneskehandel, UN Global Initiative to Fight Human Trafficking, skriver i sin rapport at 1,2 millioner barn er utsatt for menneskehandel hvert år. Skal dette bremses og stoppes, må land samarbeide forpliktende og hensynet til barna være viktigst. Hvilke initiativ vil utenriksministeren ta for å bidra internasjonalt til at flere barn blir funnet og bakmenn stoppet?»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Jeg takker for svaret, og takker for at utenriksministeren tar dette på det store alvor vi må ta det. Utenriksministeren viser til en del av det internasjonale arbeidet, bl.a. i Europarådet gjennom ekspertgruppa GRETA, som nå er oppe og går, men at det også trengs noen mekanismer. Og sjøl om den er oppe og går, kan man ikke akkurat si at dette er et problem som ikke er der. Noe av problemet med disse internasjonale konvensjonene er jo at medlemslandene ikke er forpliktet eller blir kikket i kortene på hva de faktisk gjør, og at de prioriterer disse tiltakene når de skal slåss om budsjetter, eller når de skal vedta hva de skal bruke ressurser på. Derfor er mitt konkrete spørsmål når det gjelder oppfølgingen av det globale instrumentet mot menneskehandel, som er Palermoprotokollen, der Norges syn har vært at det skal innføres slike globale overvåkningsmekanismer, med de landene i FN som har skrevet under protokollen: Hva gjør utenriksministeren konkret for å få dette på plass?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
I det første svaret til meg, og også i handlingsplanen, pekes det på at når det gjelder menneskehandel med barn, er det først og fremst mindreårige med utenlandsk opprinnelse som har kommet til vårt land eller til andre europeiske land, som er mest utsatt. Det gjør jo at hvordan vi håndterer spørsmålet om mindreårige enslige flyktninger i Europa og i Norge, er veldig vesentlig for å kunne hindre menneskehandel. Det er et politisk vanskelig tema, der de innvandringspolitiske hensynene veldig ofte får forrang foran barns rettigheter og beskyttelse av barn mot f.eks. menneskehandel. Ser utenriksministeren at måten både Norge og andre europeiske land håndterer spørsmålet om enslige mindreårige asylsøkere på, er med på å sette mange av disse barna i fare?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
«I Stortinget 13. november sa statsråden følgende: «[...] det er både naturlig og fornuftig at man har lik levealdersjustering for alle alderspensjonister, som sørger for at man ikke havner i en situasjon der en som jobber til han er 67 år, med akkurat de samme forutsetningene som en som har jobbet delvis og er delvis ufør, kommer dårligere ut som alderspensjonist enn den som har vært ufør. Det synes jeg ikke appellerer til at flere eldre kan stå lenger i arbeidslivet [...]» Mener statsråden at man bare kan bestille uføretrygd fra Nav og at dagens regelverk åpner for et fritt valg?»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Jeg hører at statsråden nå har oversikt over kravene som stilles for å få innvilget en uføretrygd. De er strenge, og det tar ofte flere år. Likevel fortsetter han, i sitt svar, å argumentere som om levealdersjustering skulle kunne brukes som et virkemiddel mot uførhet og sykdom – for det er det vi snakker om. Poenget er jo at dette er mennesker som ikke selv kan velge å jobbe lenger, nettopp fordi de tilfredsstiller de strenge kravene som statsråden nettopp har stått og ramset opp, og fordi man etter årevis med nitid granskning har kommet fram til at de ikke kan stå i arbeidslivet og nulle ut virkningen av levealdersjusteringen. Derfor tyder det på, mener jeg, at statsråden likevel fortsetter å argumentere som om det er mulig for noen å velge uføretrygd.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-20:
Jeg registrerer at statsråden og regjeringen mener at det er rettferdig at de som er uføre, og som kanskje har vært det hele livet, og som kanskje aldri har hatt noen mulighet til å ha inntekt ved siden av, får full avkorting for levealder, slik som de av oss som er heldige, friske og kan jobbe hele livet. Jeg registrerer at vi er dypt uenige i det. SV er veldig glad for at vi fikk på plass en halv skjerming av levealdersjusteringen for de som kommer fra uføretrygd og inn i alderspensjon, nettopp fordi det nye pensjonssystemet, med levealdersjusteringen, som jeg før har registrert at Fremskrittspartiet har vært ganske kritisk til, rammer folk som ikke kan jobbe mer. Ja, Fremskrittspartiet har til og med ment at levealdersjusteringen burde bort for alle, fordi den var urettferdig. Hva er da grunnen til at Fremskrittspartiet mener at det er rettferdig for de sykeste, men greit for de friskeste?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-11-20:
Eg vil rette spørsmålet til utanriksministeren. Innanfor ramma av WTO-avtalen har Noreg meldt overgang frå kronetoll til prosenttoll for einskilde tolliner for ost, storfekjøt og lam med verknad frå 1. januar 2013. Det vart gjort fordi verdien av tollvernet hadde vorte sterkt svekt sidan dette har vore bunde til kronebeløp per eining ut frå 1990-verdi og ikkje ut frå dagens verdi. Tollvernet, som var tilstrekkeleg for å vareta norske interesser på det tidspunktet det vart inngått, gir ikkje lenger vern for dei aktuelle vareslaga. WTO-regelverket gir Noreg fullt ut rom for å gjennomføre den overgangen frå kronetoll til prosenttoll som vart bestemt gjennom handsaming av statsbudsjettet for 2013. Er utanriksministeren samd i at overgangen frå kronetoll til prosenttoll for dei aktuelle tollinene vart gjennomført innanfor rammene av WTO-regelverket?