trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2006-12-18:
Da Kristelig Folkeparti foreslo et Dokument nr. 8-forslag som det foreliggende, om et styrket erstatningsrettlig vern mot helseplager og helseskader som er forårsaket av forbruksvarer, var det i erkjennelsen av at vi ser en rekke effekter forårsaket av forbruksvarer som det ikke gis grunnlag for erstatning for. Det er nevnt av saksordføreren at vi her ligger litt etter andre land i så måte. Det viktigste med forslaget er kanskje nettopp å skjerpe produsentene, ved at produsentene føler at det ligger en sanksjon her dersom de varer og tjenester man yter, ikke holder mål. Selvfølgelig har vi alminnelige erstatningsregler, men terskelen er i for mange tilfeller for høy til at slik erstatning kommer på tale. Jeg slutter meg til saksordførerens innlegg. Mindretallets forslag er jo identisk med Dokument nr. 8-forslaget, så det støtter vi selvsagt. Vi har også merket oss at flertallet for så vidt er enig i at dette er en problemstilling det er vel verdt å vurdere. Man sier også at departementet er kommet godt i gang med å vurdere hvorvidt man vil ha et erstatningslovutvalg. Jeg er jo kjent med at det ikke er alle som sadler og rir samme dag, men det kunne være fristende å spørre om det blir en ridetur, eller om det blir en hest på stallen her?
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-12-18:
Jeg må si at representanten Lydvo hadde et litt annerledes målføre enn jeg er kjent med, så jeg vil anbefale at regjeringsapparatet kanskje oversetter svarene til neste debatt. Er representanten Magnusson Lydvo bekvem med at man vedtar en reform før man har utredet den, at man har et slags skyt først, spør etterpå-prinsipp?
André Oktay Dahl (Høyre), 2006-12-18:
Først må jeg si at det i hvert fall er hyggelig å høre at statsråden tar innspillene som er kommet i form av kritikk, på alvor, og det håper vi følges opp i det mandatet som etter hvert skal utformes. Men det er grunn til å understreke at dette var ingen invitasjon til opposisjonen eller de organisasjonene som vi måtte sørge for ble hørt, og som vi baserer vår kritikk på. Dette var en knyttneve med et ønske om en blankofullmakt. Jeg må jo spørre: Hvis våre kritiske merknader var så forunderlige, hvordan kan det da ha seg at Regjeringen ser ut til å være på gli i spørsmål om pågripelse og fengsling og forbudet mot å gjøre det mot mennesker under 15 år, mens man offentlig tidligere hadde en helt annen innfallsvinkel? Ikke minst, hvilke grep ble tatt i budsjettet i forhold til barnevernet for å sørge for at de ble i stand til å håndtere problemene som allerede er der i dag, før man begir seg i kast med nye reformer? Til slutt får justisministeren litt ros med på veien. I den grad man tar disse spørsmålene på alvor, har det vært en form for dialog, selv om den kommer lovlig sent her i Stortinget.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-12-18:
St.meld. nr. 20 om alternative straffereaksjoner overfor unge lovbrytere er så alvorlig at meldingen burde fått en bedre behandling enn den får i dag. Meldingen reiser en del meget viktige prinsipielle saker og spørsmål, så dette blir en debatt på totalt feil premisser. Hadde det vært en melding med innspill og vurderinger fra de berørte instanser, kunne dette ha blitt en konstruktiv debatt. Nå viser det seg at verken Politiforbundet, barnevernet, de berørte departementer m.m. har fått St.meld. nr. 20 til uttalelse. Ingen har sett den eller hørt om den. Dette er etter Fremskrittspartiets mening en ren overkjøring. Vi mangler disse instansers viktige innspill til denne meldingen. Hva mener f.eks. barnevernet om å overta ansvaret for unge kriminelle? Skal de være et slags fengselssurrogat? Hva mener de? Hva mener politiet om at unge lovbrytere ikke skal pågripes og fengsles? Det er en mengde viktige forslag som burde ha vært sendt ut til de berørte for uttalelse før Stortinget fikk saken til behandling. Dette er et mangelfullt forarbeid av departementet, og Fremskrittspartiet ønsker å sende meldingen i retur. Vi viser til forslaget i innstillingen, fra Fremskrittspartiet og Høyre: «St. meld. nr. 20(2005-2006) Alternative straffereaksjoner overfor unge lovbrytarar sendes tilbake til Regjeringen på grunn av mangelfullt forarbeid.» (2005-2006)
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-12-18:
Mange av disse instansene som skulle hatt meldingen til høring, hadde overhodet ikke hørt om saken – og de var heller ikke på høring. Jeg synes at dette er en ren overkjøring. Man har hastverk, men kanskje er det ikke på grunn av hastverk. Jeg tror at det rett og slett er en ren overkjøring av alle instanser. Dette synes vi er så ille at departementet bør få meldingen i retur og gjøre forarbeidet sitt på nytt.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-12-18:
Forslaget om et styrket erstatningsrettslig vern mot helseplager og helseskader er et godt forslag. Det viser seg nemlig at Norge ikke ligger så godt an på dette området. Vi hører alltid at Norge er et foregangsland, men når realiteten er der, er vi ofte den dårligste i klassen. Slik er det her også. Både Danmark, Finland og Island har et bedre vern og erstatningsgrunnlag mot varig men eller skade. Det er da trist og helt uforståelig at de rød-grønne ikke vil ha et bedre vern mot skader og men. Det er jo vanlige menneskers beskyttelse mot de store bedrifter og importører som ikke sikrer sine produkter godt nok, dette forslaget egentlig dreier seg om. Den eneste kommentaren deres er at dette forslaget tar opp en viktig sak. Det er det de rød-grønne har å si i denne saken. Viktige organisasjoner som Norges Astma- og Allergiforbund, Forbrukerrådet og Norges Kvinne- og Familieforbund deler forslagsstillernes oppfatning at norske erstatningsregler ikke er tilstrekkelige når det gjelder helsemessige plager og skader forårsaket av forbruksvarer. En annen stor og dessverre alvorlig sak som også klart belyser dette, er den tragiske E. coli-saken med Gilde. Skal forbrukerne her også være prisgitt de store selskapene? En enkelt borger har ikke ressurser til å gå effektivt til søksmål mot gigantfirmaer som har ubegrensete midler til å føre en sak og til å anke den videre i systemet. Underveis gir den enkelte mann eller kvinne opp eller tar til takke med det som de store firmaene tilbyr. Det er trist at de rød-grønne ikke ser at vi i Norge faktisk har Nordens dårligste vern på dette området.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-12-18:
Statsråden hadde en liten visitt til Fremskrittspartiet og mente at vi prøvde oss på å være den beste i klassen. Vi er ikke opptatt av at Fremskrittspartiet skal være den beste i klassen, men vi mener at det bør være et bedre vern for den vanlige mann og kvinne i gata – det er det vi er opptatt av! Jeg har lyst til å spørre statsråden: Hvorfor er det Finland, Danmark og Island har gjort på dette området, så galt? Er det slik at de skal gjøre det verre for den vanlige mann i gata? Bør vi ikke heller se på det vi gjør her i Norge, og kanskje gjøre det bedre for den vanlige mann og kvinne?
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-12-18:
Jeg får prøve på det! Det representanten Ballo var inne på her, er ting som Fremskrittspartiet overhodet ikke har nevnt i noe innlegg her. Vi har ikke snakket om USA. Vi har snakket om våre granneland, og det er litt forskjell på Island, Danmark og Finland og på USA. At Ballo her drar opp McDonald’s og en brannskade i USA, er helt fjernt. Det er ingen her som har nevnt USA. Men det er klart at SV ofte lever fullstendig i sin egen verden. Det vi har gjort, er at vi har tatt opp nordiske regler, som de er i Finland, på Island og i Danmark. Da kan ikke jeg fatte og begripe hvorfor representanten Ballo nevner USA! Men det er klart at når det gjelder enhver ting som har med USA å gjøre, har SV et innebygd USA-hat, som de hele tiden må snakke om. Vi har hele tiden snakket om Norden og de nordiske regler, og jeg kan ikke se at det er noe særlig vanskelig å gå inn på de regler vi har i Norden.
Erling Sande (Senterpartiet), 2006-12-18:
Det er klart at barnevernet står framfor store utfordringar, og det er noko Regjeringa tek på alvor. Det kjenner også representanten frå Kristeleg Folkeparti til. Kristeleg Folkeparti har jo sete i regjering den førre stortingsperioden og bør vere vel kjent med dei utfordringane som barnevernet i dag har. Intensjonen er jo å gjere barnevernet i stand til å ha ei meir aktiv rolle. Så må eg få lov til å leggje til at i denne debatten høyrest det ut som om ein med denne meldinga set punktum for arbeidet med unge lovbrytarar. Men det er jo ikkje slik. Det går tydeleg fram at arbeidet held fram. Det kjem proposisjonar, og det skal bli god tid til å diskutere framtidige tiltak for denne gruppa også i framtida.
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-12-18:
Dette er ikke noe resolusjonsorgan. Dette er landets parlament, og det er klart at av og til vedtar vi også her ting som er ganske ambisiøse å få til teknisk. Vi vedtok f.eks. Bergensbanen for ganske lang tid tilbake, som vi ikke helt visste om vi fikk til teknisk, og den amerikanske presidenten sa at vi skulle gå på månen før vi visste hvordan vi skulle gjøre det teknisk. Det vi skal behandle i dag, er ingen teknisk utfordring, det er snakk om mennesker. Jeg er litt bekymret over linja som Regjeringa legger seg på, spesielt når det gjelder forventninger til barnevernet. For nå har Regjeringa bestemt at alle enslige mindreårige asylsøkere skal overføres til barnevernet, med et lite knips. Det skal man gjøre uten å sikre at barnevernet får kompetanse, og uten å sikre at barnevernet får noe mer penger. Samtidig bestemmer justisministeren at vi nå skal overføre til barnevernet en annen gruppe barn som sliter, uten at vi er sikker på at det kommer penger, og uten at vi er sikker på at det kommer kompetanse. Man skal endatil overføre dem til institusjoner som ikke engang fins. Jeg tror at det er stor enighet i det norske storting om intensjonene bak dette, og det er mye som har sviktet før når det gjelder disse barna, før de har kommet dit de er. Men jeg er alvorlig bekymret over det trykket som Regjeringa nå legger på barnevernet, uten å tilføre ressurser og uten å tilføre kompetanse, og man gjør det med de barna som både har de største problemene og de sterkeste opplevelsene. Så som helhet har denne høsten ikke vært noe bra for det norske barnevernet. Det er faktisk ganske skumle utviklingstrekk, spør du meg. Jeg er også enig i at forarbeidet er mangelfullt, som Fremskrittspartiet påpeker. Høringsdelen er en viktig del av demokratiet vårt, og det er en viktig del av måten vi bygger opp saker på. Men det er også en regjering som kom til makten og som har makt til å presse gjennom slike ting som dette uten å bry seg om hva opposisjonen sier. Når opposisjonen imidlertid setter ned foten så hardt som den gjør her, er jeg forundret over at Regjeringa ikke synes å la seg affisere av det. Venstre er i hvert fall skremt og vil rope et varsko om hva vi nå presser på barnevernet. Jeg vil også si at Venstre ønsker å stemme for Fremskrittspartiet og Høyres forslag i komiteen, og også for Høyres forslag, som jeg syns er et godt innspill, og som jeg i likhet med Høyre er forundret over at en ikke får mer støtte til.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2006-12-18:
Etter norsk lov og internasjonale konvensjonar er ein barn inntil fylte 18 år. Denne meldinga tek først og fremst for seg korleis samfunnet skal handtera lovbrytarar mellom 15 år – som er den kriminelle lågalderen i Noreg – og 18 år. Målet med stortingsmeldinga er å leggja til rette for ei grunnleggjande gjennomtenking av korleis vi kan redusera bruken av fengselsstraff overfor ungdom, og korleis vi kan gjera straffa meir tilpassa denne gruppa i dei tilfella der ein ikkje kan unngå fengselsstraff. Det er viktig å ha med seg at det er få personar under 18 år i norske fengsel. Det varierer vanlegvis mellom fem og ti, men det kan òg vera færre. Arbeidet med unge innsette krev ein heilskapleg innsats og eit forpliktande samarbeid mellom ulike sektorar og forvaltningsnivå både før, under og etter gjennomføringa av varetekt og fengselsstraff. Det er viktig å utvikla rutinar for korleis foreldre, politi, barnevern, skule, helsevesen, domstolar og kriminalomsorg skal samarbeida når barn og unge bryt lova. Reaksjonen skal vera smartare, koma raskare og vera tilpassa den unge. Personundersøking, individuell plan og etablering av ei mentorordning skal vera sentrale element for å sikra ei individuell og heilskapleg oppfølging av unge lovbrytarar i fengsel. Fengsla vert ofte omtala som forbrytarskular, og alle bør forstå kvifor ein ikkje ønskjer å plassera barn og unge i eit fengsel. Det er likevel situasjonar der samfunnet sitt behov for beskyttelse gjer at fengsel er det einaste alternativet, og vi skal ikkje setja i gang noka lovendring her før vi har eit fullgodt alternativ på plass. Det er lite nyare forsking på området. Det er derfor både viktig og riktig å setja ned eit utval som skal vurdera heilskapen og kompleksiteten i samfunnet sine reaksjonar overfor unge som har utført ei kriminell handling. Men det må understrekast at barnevernet ikkje skal ha ein straffande funksjon, og straffereaksjon som følgje av lovbrot må vera noko anna enn opphald i barnevernsinstitusjon, som t.d. samfunnsstraff, rusbehandling, ungdomskontraktar og mekling i konfliktråd. Lat meg avslutningsvis visa til at erfaringane med bruk av samfunnsstraff er svært gode. Berre 20 pst. av dei som vert dømde til samfunnsstraff, gjer seg skuld i nye kriminelle handlingar. Ved fengselsstraff ligg tilbakefallsprosenten på 80. Det er naturlegvis ikkje bevis for at unge lovbrytarar berre skal møtast med samfunnsstraff, vi må ha med oss at lovbrot som vert møtte med fengselsstraff, er av langt alvorlegare karakter. Men det fortel oss noko viktig om at unge lovbrytarar skal møtast med ein rask og riktig reaksjon før dei utviklar ein lovbrotskarriere og vert innblanda i meir alvorleg kriminalitet. Vi må ta vekk fleire startblokker for unge på veg mot ein kriminell karriere, og vi må rehabilitera betre dei som til kvar tid sit i fengsel.
Knut Gravråk (Arbeiderpartiet), 2006-12-18:
Det er et veldig viktig tema vi diskuterer, men jeg synes det er litt trist at mange i opposisjonspartiene problematiserer dette mer enn nødvendig, for mye av poenget er nettopp å få en debatt om denne stortingsmeldingen. Når vi vurderer tiltak mot denne gruppen av kriminelle, betyr ikke det at unge lovbrytere skal slippe unna en reaksjon på straffbare handlinger. Men vi mener det er viktig at reaksjonen skal være klokere, komme raskere og være mye bedre tilpasset den enkelte unge lovbryter. Jeg synes det veldig sjelden kan forsvares å fengsle unger. I så stor grad som mulig bør det søkes alternative reaksjoner som kan være til beste for barnet, samtidig som samfunnets behov for beskyttelse blir ivaretatt. Å sette barn i fengsel i lag med garvede kriminelle vil som oftest få en negativ konsekvens. Det fins nok av eksempler på at unge forbrytere i den situasjonen tar til seg lærdom fra sine medinnsatte. Det tror jeg er en type lærdom vi ikke ønsker at de skal få. Derfor er det veldig viktig at unge lovbrytere får lov til å sone i lag med folk som har et klart syn på hva som er rett og galt, og det vet vi ikke er så lett å få til i et vanlig fengsel. Spesielt ved varetekt synes vi at fengsling er betenkelig, for på dette tidspunktet er jo ikke straffeskyld avgjort ennå. Dessuten har Norge klare forpliktelser i Barnekonvensjonen i forhold til bruk av fengsel overfor barn. Bakgrunnen for dette er jo erkjennelsen av at barn og unge ikke er i stand til å se konsekvensene av sine egne handlinger og dermed ikke kan holdes fullt ut ansvarlige. Så Regjeringens syn i denne stortingsmeldingen er veldig trygt forankret i Barnekonvensjonen. Arbeiderpartiet ønsker derfor å redusere bruken av fengsel for unge under 18 år og heller finne andre tiltak som kan hindre gjentakelse, rømning og tap av bevis. Avslutningsvis vil jeg gjerne peke på viktigheten av at også andre deler av samfunnet er på hugget og fanger opp signaler når de tror noe er galt. For selv om det vi diskuterer i dag, forhåpentligvis vil gjøre det lettere for unge lovbrytere å komme seg tilbake til den smale sti, må vi ikke glemme at det viktigste er forebygging. Hvis den jobben blir gjort godt nok, slipper vi forhåpentligvis å ha denne type debatter i stortingssalen i framtiden.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2006-12-18:
Det er med skuffelse jeg er vitne til opposisjonspartienes manglende engasjement i denne viktige saken. Høyre fremmer riktignok et forslag, og det er et godt forslag, som også Arbeiderpartiet vil støtte, om å utrede en ordning med å slette rullebladet til unge lovbrytere. Men både Høyres og Fremskrittspartiets primærstandpunkt er å sende saken tilbake til Regjeringen, og det til tross for at begge partiene var representert i den forrige justiskomiteen, som i behandlingen av den generelle delen av straffeloven sa at regjeringen snarest mulig skulle legge fram en sak for Stortinget om soningsforholdene for unge under 18 år. De to partiene begrunner sitt tilbakesendelsesforslag med at saken ikke har vært på høring. Jeg må spørre: Hvor har det blitt av det politiske motet? Gjelder det ikke når det er alvor? Hvorfor benytter ikke disse to partiene, og især Fremskrittspartiet, denne anledningen til å være tydelig på hva de vil gjøre for å skape bedre reaksjoner overfor unge lovbrytere? Når man hører på denne debatten, skulle man tro at dette er noe justisministeren alene har puslet fram på kontoret sitt. Det er jo ikke slik at dette er en sak som er skapt i et vakuum. Meldingen følger klare politiske signaler gitt av et enstemmig storting. Meldingen er laget i samarbeid med Barne- og likestillingsdepartementet, som altså er fagdepartementet til barnevernet, og Justisdepartementet er, for dem som ikke måtte vite det, fagdepartementet til kriminalomsorgen. Meldingen følger opp FN-konvensjonen, og meldingen ser på erfaringer fra naboland. I tillegg foreslås det at det skal nedsettes et utvalg som skal komme med forslag til alternative straffereaksjoner. Jeg synes det er litt søtt og rørende at Fremskrittspartiet, som tidligere år i hvert fall har foreslått å kutte ganske kraftig til barnevernet, nå slutter så godt opp om barnevernet. Meldingen har ligget i Stortinget i over et halvt år. På denne tiden har ikke opposisjonspartiene klart å fremme forslag av nevneverdig betydning i forhold til hvor partiene står. I mellomtiden har m.a. Aftenposten, Dagbladet og Avisa Nordland klart å ta stilling og støtter Regjeringen på lederplass. Unge lovbrytere er en svært utsatt gruppe, som mange har vært inne på tidligere i dag. Derfor er jeg glad for å tilhøre et stortingsflertall som har politisk klokskap og mot til å gjøre det vi har sagt vi skal gjøre, både i tidligere stortingsvedtak og i Soria Moria-erklæringen, for å bedre soningsforholdene for barn og unge – forhåpentligvis for å hindre at flere blir kriminelle, og for å bidra til et litt bedre samfunn for noen flere.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2006-12-18:
Det er en viktig problemstilling som forslagsstillerne setter i fokus her i dag. Å være utsatt for diskriminering skal ikke folk bli, men det vet vi at skjer. Under behandlingen av denne saken har det vært en veldig god dialog mellom diverse organisasjoner, og det har også kommet opp mange konkrete episoder på diskriminering og forslag til løsninger. Fremskrittspartiet anser alle mennesker som likeverdige. Fremskrittspartiet tar sterk avstand fra forskjellsbehandling av mennesker basert på rase, kjønn, religion eller etnisk opprinnelse. Det kan godt være at løsningen er en mer overordnet og generell diskrimineringslovgivning enn den vi har i dag, men Fremskrittspartiet vil likevel avvente Regjeringens arbeid med å følge opp Syse-utvalgets forslag, og først da ta stilling til om det er behov for en eventuell generell og overordnet diskrimineringslov.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
Min kommentar går på husleie og bygninger i Forsvaret. Jeg har sittet i forsvarskomiteen nå i fem år – og jeg har vært offiser før, så jeg har litt bakgrunn når det gjelder dette – og jeg har vært mye ute og reist i Norge. Det jeg da dessverre ser, er at utstyr står lagret ute i all slags vær, mens bygninger ved siden av står tomme. Det kan være forskjellige typer bygninger, men ofte er det bygninger som har svært lite vedlikeholdskostnader, som ikke har oppvarmingskostnader etc. Jeg kan bl.a. nevne at oppe i Porsanger står det f.eks. sekshjulede Polaris-vogner ute, ved siden av en kaldgarasje. Det sier seg selv at utstyr som er kjøpt inn som både er dyrt og kanskje er teknisk komplisert, da blir ødelagt, eller i hvert fall redusert, og det påfører Forsvaret vedlikeholdskostnader. Ser statsråden at dette kanskje ikke er så veldig lurt?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
For noen dager siden fikk Norge overlevert den første av fem bestilte fregatter. Noen av oss var med på innseilingen fra Horten til Oslo og fikk en god og nyttig omvisning og orientering. Samtidig denne dagen hørte vi en representant fra regjeringspartiene, nemlig fra SV, si at Norge ikke har mulighet til å ha alle fem fregattene. Det ble for dyrt. Er dette noe Regjeringen har drøftet, eller som vil bli drøftet i det såkalte Soria Moria-bestemte forsvarspolitiske utvalget?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
I løpet av en tiårsperiode har Forsvaret fått et helt annet innhold enn det forsvaret vi hadde. Hæren er redusert fra 16 500 personer til under 10 000. Mye av Kystforsvaret – ja så å si alt – er forsvunnet. Flyene våre er konsentrert til færre steder, og regimenter, distriktskommandoer og landsdelskommandoer er redusert. Heimevernet er redusert fra 83 000 mann til 50 000, og Heimevernet er konsentrert til langt færre steder enn før. Etter Fremskrittspartiets mening er mye av lokalkunnskapen borte, og Heimevernets fortreffelighet er derfor redusert. Antall gutter som avtjener verneplikten, er nede i ca. 30 pst. I tillegg synes det med den nye regjeringen å være mer akseptert å være militærnekter, og ut fra en fersk dom ser det ut til at man heller ikke blir straffet. Slik kunne jeg ha ramset opp en rekke eksempler på forandringer, som bl.a. at Forsvaret nesten har parkert IMLRs system – innkjøpt for flere milliarder. Leopard-vogner er erstattet med Mercedes-Benz Geländewagen etc. I denne perioden har vi også opplevd Irak, Afghanistan og ikke minst 11. september. Derfor trenger vi etter Fremskrittspartiets syn en ny forsvarskommisjon. Ellers blir jeg noe usikker på forsvarsministerens syn på hvorfor vi har et forsvar. Er det for å forsvare, eller er det et distriktspolitisk verktøy?
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-12:
Jeg lyttet med interesse til saksordfører Bendiks Arnesens innlegg. Han dekket flertallets oppfatning på en utmerket måte. Det betyr at det ikke er behov for meg for å legge så veldig mye til det han sa på vegne av flertallet. Jeg har bare lyst til å komme med et par randbemerkninger. Den ene er å understreke det gledelige i at det er liten oppmerksomhet rundt denne debatten, i kontrast til tidligere debatter om økonomiforvaltning. Det viser at da ubalansene i økonomien i forvaltningen kom frem i tall, tok Forsvaret raskt grep om situasjonen og fikk tingene på plass. Det er gledelig og all grunn til å understreke. Derfor har også tallene for 2005 kommet ut i balanse. Det er riktig at det har vært mye press både på ansatte og andre i Forsvaret under omstillingen, men det betyr ikke at det ikke skal være kontroll med forvaltningen og kontroll med tallene. Det er det altså blitt nå, og komiteens flertall er veldig tydelig på at dette ble gjort på en rask og effektiv måte. Det er på mange måter den hovedbeskjeden som bør komme fra denne debatten. Men det er samtidig viktig å understreke det saksordføreren også sa, nemlig at Stortinget fortsatt vil fokusere sterkt på økonomistyringen, nettopp fordi vi vet at det fortsatt er ubalanser. Fordi det fortsatt må tas grep for å bringe bedre balanse, er det viktig at økonomien forvaltes på en så nøktern måte som overhodet mulig, nettopp for å skaffe rom for de investeringene og de tingene vi ønsker å gjøre. Saksordføreren hadde en kommentar om konsulenter hvor jeg har behov for å føye til et lite tillegg. Jeg er enig i at det er bra at man har satt seg ned for å se på bruken av konsulenter. Men man må ikke komme dit hen at man tror at jo mindre bruk, jo bedre. Det er ofte slik at de er nisjekapasiteter som brukes over kort tid, og i slike sammenhenger er det rasjonelt og fornuftig å bruke konsulenter. Derfor er ikke utgangspunktet så lite bruk som mulig, men en riktig bruk, hvor det å forvalte pengene så godt som overhodet mulig må være det styrende. Så skal jeg unngå å falle for fristen til å ta opp en debatt med Bredvold om økonomi. Jeg skjønner at han igjen ønsket å flagge Fremskrittspartiets økonomiske linje når det gjelder Forsvaret, og det er i og for seg greit nok. Også på det punktet har jeg et par bemerkninger. Det ene er at Fremskrittspartiets økonomiske politikk jo aldri er testet mot virkeligheten. Den er alltid en papireksersis. De gangene den har vært testet mot virkeligheten, er under de årlige budsjettbehandlinger, og Fremskrittspartiet har vært budsjettpartner ved svært mange budsjetter. Vi får vel bare konstatere at det var ikke akkurat Forsvaret som nådde frem i Fremskrittspartiets prioriteringer.
Jan Petersen (Høyre), 2006-06-12:
Jeg burde nesten besvart den forrige replikken fra representanten Width, siden den åpenbart gikk til meg og ikke til statsråden. Men siden han ikke var i stand til å begrunne sitt synspunkt, skal jeg la ham slippe unna i denne omgang. Mitt spørsmål til statsråden er imidlertid følgende: Hvorfor har Regjeringen nå ventet åtte måneder med å nedsette dette utvalget? Hvis man hadde aksjonert med en gang og forklart folk hva man egentlig mente på Soria Moria, ville utvalget hatt betydelig lengre tid til å foreta de vurderingene som en kommisjon måtte foreta. Er vi ikke nå i ferd med å falle mellom to stoler ved å gi utvalget en meget kort frist til å fremlegge sitt arbeid, som må bety at det må kompromisse når det gjelder å skaffe seg et skikkelig faglig underlag før det begynner å foreta sine politiske vurderinger? Jeg ville vært atskillig mer åpen for ideen om både utvalg og kommisjon, hvis vi hadde startet i tide. Men tatt i betraktning at Stortinget må ha god nok tid, føler jeg nå at de forskjellige aktørene rett og slett kommer til å gå litt i beina på hverandre.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-12:
Det er ei viktig sak vi diskuterer i dag, ikkje minst for Forsvaret sitt omdømme. Har vi ressursar nok til å gjere det vi eigentleg har tenkt å gjere, og til å take inn over oss dei nye oppgåvene vi har sett oss føre? Den kanskje aller største saka er å gjere meir – og betre militærstrategiske ting – i nordområda. I tillegg har vi teke på oss at vi skal til FN. Vi skal yte eit viktig bidrag til verdssamfunnet den vegen. Det er klårt at då må det vere orden på den økonomien vi har til rådvelde. No blir det rydda opp gjennom granskingsutval. Det blir rydda opp via politistatsadvokat. Om dette har vore ein kultur, skal ikkje eg uttale meg om her, men det er tydeleg at det trengst å bli granska, og det trengst å bli gjort vedtak her i Stortinget. Regjeringa må vere målbevisst på at her må vi inn på ei ny lei. Eg synest at den saka som er lagt fram i dag, viser at Regjeringa gjer det punkt for punkt. Vi begynner punkt for punkt å komme på ein rett kurs. Vi veit at vi har eit trekantforhold mellom budsjett og det vi kan kalle for basefunksjonar og den operative evna. Dette er saka som vi ikkje har løyst. Men i alle fall må det vere styring på økonomien. Det må vere styring på dei budsjetta vi løyver her i huset. Dei midlane vi løyver må det ikkje sløsast med. Dei midlane må brukast til det vi eigentleg har tenkt. Det er kanskje den viktigaste bodskapen frå dagens debatt.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-12:
Først vil eg gje ros til dei som har fremma forslaget. Det er artig og interessant når opposisjonen fremmar forslag til det som er gode punkt i Soria Moria-erklæringa. Meininga med det utvalet som det står om i Soria Moria-erklæringa – og som ein vil skal bli ein kommisjon – var, og er, å leggje grunnlaget for ein ny langtidsplan for Forsvaret. Vi tenkjer oss at dette arbeidet skal kunne gå parallelt med arbeidet med FS 2007, og at det skal gå rimeleg greitt for seg. Det er gjeve eit mandat. Det vil bli sendt rundt ein invitasjon til å deltake. Utvalet vil antakeleg bli sett ned før sommaren, og det vil vere ferdig med jobben sin neste haust. Ein kan sjølvsagt ha ein debatt om utvalet burde hatt endå lengre tid, om det burde ha vore ein kommisjon med eit større og vidare felt. Eg vil oppfordre opposisjonen – og ikkje minst Framstegspartiet – til nok ein gong å studere Soria Moria-erklæringa. Der vil ein finne eit anna punkt – til både glede og nytte – der det heiter at Regjeringa ønskjer å «opprette et nytt rådgivende utvalg for sikkerhetspolitikk og samfunnssikkerhet». Eg trur at den lengre og breiare tilnærminga som opposisjonen og Framstegspartiet kanskje ønskjer av dette utvalet, vil kunne finnast der. Som vi seier i alle debattar: Forsvaret er og har vore inne i ein omstillingsprosess – og kjem til å vere det. Det er ingen tvil om at miljøa utafor storting og regjering har behov for å deltake i dette, og også for å komme med innspel når det gjeld korleis Forsvaret skal vere i framtida. Ikkje minst har dette ein distriktsdimensjon. Derfor er det heller ikkje urimeleg at det utvalet som blir sett ned, får ei brei samansetjing og eit mandat der ein sjølvsagt også tek utgangspunkt i at det er andre utafor stortings- og regjeringsmiljøet som vil seie si meining om Forsvaret si framtid. Det trur eg vi berre skal vere glade for. Vi skal òg vere glade for at utvalet får ei tidsramme innafor eit år, slik at vi ikkje dreg debatten for langt, men har ein del rådslåingar rundt omkring i landet og får konkrete og gode innspel. Dei som har gått imot dette forslaget, vil sikkert gjere godt greie for dette sjølve, men eg ser at Høgre sin representant har tolka det som at det er to ulike forslag til utgreiingar. Eg håpar at representanten frå Høgre vil finne gode svar i det eg har sagt, at det også ligg føre eit forslag i Soria Moria-erklæringa om eit endå breiare utval, som skal jobbe endå breiare og på lengre sikt enn det det eittårige utvalet som no kjem til å bli sett ned, skal.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-06-12:
Det er gledeleg å sjå at det er eit gjennomgåande fleirtal for eit utval – det har vore ulike debattar om kommisjon osv. Likevel synest eg at det ligg i botnen at dette utvalet skal vere med på å peike ut vegen vidare. Så skal ein – kanskje ikkje aller minst – vere med på noko som heiter ein prosess. Vi veit alle saman at det har vore ein del smerte, omstillingssmerte, i Forsvaret, både internt blant dei tilsette og ute i distrikta der Forsvaret har hatt sine basar og støttefunksjonar. Eg vil minne representanten Bredvold om at i førre periode låg faktisk Sjøforsvaret til kai, altså ein unik situasjon i noregshistoria. Sjøforsvaret låg til kai! Korfor det? Jo, fordi ein ikkje hadde ordna opp i økonomien slik at Sjøforsvaret kunne vere der dei skulle vere, nemleg til sjøs. Det vil eg minne Bredvold om. Det kan hende at vi kan komme opp i ein slik situasjon også, med dei nye investeringane som er gjorde. Eg seier ikkje at vi gjer det, men derfor er det viktig at vi har orden på dette, og ikkje minst tek med oss dei som måtte vere villige til å seie si meining om korleis framtidas forsvar skal vere. Eg opplever det slik at det er rimeleg god og stor einigheit om dette her i dag. Representanten Petersen seier at vi veit nok. Ja, kanskje gjer vi det, men lat oss få med nokon utafor dette miljøet her også – utafor storting og regjering. Det skulle ikkje behøve å gjere noko. Dei har truleg noko å bidra med, ikkje minst har dei noko å bidra med i forhold til dette med prosess, slik at vi får den nødvendige roa i Forsvaret til å ta dei gode avgjerdene vi er avhengige av.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-06-12:
Det er betryggende å lese at Forsvarets virksomhet ble gjennomført innenfor tildelte budsjetter i 2005 under samtlige kapitler. Merforbruket i forsvarssektoren i 2004 var kritikkverdig. Overskridelsene var uakseptable. Det er svært positivt at kontrollen med bruken av bevilgede midler nå ser ut til å være betydelig bedre. Med bakgrunn i forhold som Riksrevisjonen påpekte i forbindelse med revisjonen av 2003- og 2004-regnskapene, samt overskridelsene i 2004, som i all hovedsak skjedde under Hærens og Forsvarets logistikkorganisasjons budsjettkapitler, ble en rekke tiltak igangsatt for bedre økonomistyring og forsvarlig forvaltning. Noen strakstiltak ble raskt igangsatt, og noen tiltak var mer langsiktige. Likeledes gav enkelte tiltak rask effekt, mens andre måtte virke over noe tid før ønskede resultater ble oppnådd. I meldingen som behandles i dag, informeres Stortinget om at en rekke tiltak allerede har hatt betydelig positiv effekt. Forbedringene er knyttet til bl.a. virksomhets- og økonomistyring generelt, kompetanse, internkontroll, regnskap, lønn, fakturaflyt, materiellkontroll og konsulentbruk. Forbedringene har totalt sett bidratt til bedret kontroll med og utnyttelse av de bevilgede midler. Dette er positiv og betryggende informasjon. Det er likevel viktig at vi beholder fokuset på og fortsatt styrker økonomistyringen i den videre omstillingen av Forsvaret. Horisontal samhandel er et av områdene som har blitt gjenstand for debatt. Horisontal samhandel praktiseres i forsvarssektoren for å øke aktørenes kostnadsbevissthet og derigjennom å sikre mest mulig rasjonell drift. Samhandelen foregår mellom bl.a. Forsvarsbygg og de øvrige etatene i forsvarssektoren. Forsvarssjefen har evaluert praktiseringen av ordningen med tanke på å luke ut negative sider ved systemet og videreutvikle de positive. Kristelig Folkeparti har merket seg at Regjeringen vil komme tilbake med mer informasjon om tiltak for å forbedre horisontal samhandel i forbindelse med framleggingen av neste års budsjett. Vi imøteser en slik rapportering. Avslutningsvis vil jeg understreke at det er viktig at vi fra Stortingets side uttrykker anerkjennelse og merker oss den store innsatsen som har blitt gjort i Forsvaret for å rette opp etter merforbruket, og for å hindre at dette skal gjenta seg.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Jeg skal på ingen måte forherlige LOS-programmet, det tidligere Golf-programmet, som har vært et langt og omfattende og på alle måter et meget komplekst og komplisert program. Det som nå gjøres i departementet – og som jeg har iverksatt – er en fullstendig gjennomgang av om organisasjonen vil være i stand til å klare neste fase av innføringen av det som nå heter LOS. Det innbefatter personellmessige ressurser osv. Videre er man i ferd med å gjennomføre en ekstern kvalitetssikring av programmet. Det som er en vurdering nå, er om økonomidelen av programmet, som er den første fasen, også skal inneholde en forsyningsdel, samt at logistikkdelen da vil være neste fase av programmet.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Det er helt åpenbart at «horisontal samhandel», som egentlig er betegnelsen på den problemstillingen representanten Bredvold nevner, har gitt seg en del meget uheldige utslag. Det ser alle som er opptatt av en god forvaltning i Forsvaret. Derfor har forsvarssjefen tatt et initiativ. Jeg vil også si at det er tatt med i budsjettet for inneværende år en evaluering av horisontal samhandel, hvordan det fungerer, og hvilke konsekvenser det har. Denne evalueringen er nesten gjennomført. Den blir vurdert, og resultatet vil bli lagt fram i forbindelse med budsjettet. Men det er helt klart at på dette området vil det måtte gjøres en rekke tiltak for å justere de meget uheldige konsekvensene som har vist seg.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Når det gjelder nordområdene og den satsingen som har vært der, så var den først og fremst knyttet til en betydelig økning på ca. 130 mill. kr på budsjettet, noe som innebar at vi kunne ha flere seilingsdøgn for Kystvakten, bedre overvåking fra Orion-flyene og bedre øving innen Hæren i nordområdene generelt. Dette er en satsing som har gitt resultater, fordi vi , da vi la inn ca. 130 mill. kr ekstra, har kunnet gjøre mer i disse områdene enn hvis vi i inneværende år hadde hatt et budsjett som det forrige.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
I Soria Moria-erklæringen står det at det skal nedsettes et bredt sammensatt forsvarspolitisk utvalg, med bred representasjon. Jeg har lyst å gjenta det som ble sagt av saksordføreren om at dette utvalget skal nedsettes før sommeren, dvs. i hvert fall innen 14 dager. Mandatet vil bli offentliggjort når utvalget er nedsatt i statsråd. Dette arbeidet skal foregå parallelt med forsvarssjefens Forsvarsstudie 07. Regjeringen legger derfor til grunn at intensjonen i forslaget, å opprette en forsvarskommisjon, ivaretas gjennom oppnevningen av dette utvalget, og gjennom det arbeidet som utvalget skal gjøre. Dette utvalget vil bli gitt et bredt mandat. Det vil fokusere på sentrale spørsmål, som flere har vært inne på her – nordområdene er klart helt sentralt, sikkerhetspolitiske utfordringer framover og verneplikten. Det er helt klart at Regjeringen står fast ved verneplikten, men vi må samtidig se på hvordan denne skal håndteres framover. Dette utvalget vil kunne se på flere spørsmål i et mer helhetlig perspektiv. Samtidig er jeg helt enig med dem som sier at man ikke skal la forsvarspolitikken bli distriktspolitikk. Men det er nå engang slik at Forsvaret er lokalisert mange steder i landet, og det betyr utrolig mye for store deler av landet. Tilstedeværelse skal man heller ikke se bort fra i den sammenhengen – vi er faktisk avhengige av det for å skaffe en legitimitet for Forsvaret i hele landet. Dette utvalget skal gi sitt innspill på et fritt og uavhengig grunnlag. Innspillet fra utvalget vil komme til Regjeringen, som selvfølgelig – sammen med innspillet fra Forsvarsstudien – skal legge fram en sak for Stortinget. Dersom vi hadde oppnevnt en kommisjon, ville ikke det gitt noe bedre tid for dette utvalget. Vi måtte uansett holdt framdriften fram til neste stortingsperiode, fordi dette er – som komiteens leder veldig riktig påpekte – et arbeid som skal gjøres etter at langtidsplanen er gjennomført. Det som Regjeringen håper og legger opp til i forbindelse med nedsettingen av dette utvalget, er at vi skal få til å skape en større forsvarsdebatt – en debatt som kan foregå på ulike steder i landet. Vi tror det er viktig. Vi tror det er viktig at alle deler trekkes inn for å ta en bred og sammensatt debatt. Jeg skal sørge for at Stortinget får tid, som det også understrekes veldig sterkt, til det viktige arbeidet som Stortinget skal gjøre når man endelig skal vedta en ny langtidsplan.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Som det ble sagt, i fjor høst ble det i Soria Moria-erklæringen skrevet at det skulle nedsettes et bredt forsvarspolitisk utvalg. Det gjøres nå, og dette utvalget blir opprettet før sommeren. Regjeringen er absolutt av den oppfatning at intensjonen i det forslaget som behandles her nå, om å opprette en forsvarskommisjon, blir ivaretatt gjennom dette utvalget. En forsvarskommisjon ville ikke kunne bruke lengre tid enn utvalget. I tillegg til utvalget går det en forsvarsstudie parallelt. Det burde gi både Regjeringen og Stortinget et meget godt grunnlag for å legge en ny langtidsplan.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Når dette utvalget nå blir nedsatt før sommeren, vil det få vel et år til å arbeide på – fra umiddelbart etter at det blir nedsatt, til utpå høsten neste år – som et grunnlag. Dette er faktisk lengre tid enn det andre utvalg med liknende mandat har hatt. Så kan man alltid si at man skulle ha gjort ting før, men jeg mener at dette er en forsvarlig tidsramme. Jeg synes også det er viktig at dette går parallelt med Forsvarsstudien, fordi man da kan få et bredere grunnlag for det som Regjeringen til syvende og sist skal legge fram for Stortinget.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Jeg syntes det var en stor dag da den første fregatten kom til Norge, og til Oslo. Regjeringen er opptatt av at fregattene vil være svært viktige for Forsvaret, og for Norge, for å kunne overvåke store havområder med hensyn til suverenitetshevdelse. Vi skal ha fem fregatter. Det er det som inngår i den strukturen vi har lagt.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
Regjeringspartienes representanter som har vært oppe på talerstolen, har etter min mening nærmest forherliget Golf-programmet – det som nå heter LOS-programmet. Nå er det vel ikke nok bare å forandre navn for at dette skal gå bedre enn det det har gjort hittil. Det skal nok mer til. Statsråden var så vidt inne på dette og mente at dette systemet nå var under kontroll. Det har vi hørt fra en annen statsråd tidligere, og da var det ikke under kontroll. Jeg håper derfor at dette er mer konkret enn det vi har hørt tidligere. Det ble sagt fra representanten Arnesen, som tilhører Arbeiderpartiet og regjeringspartiene, at Fremskrittspartiet var imot et enhetlig system. Vi har aldri vært imot å innføre et enhetlig system, men vi har vært imot å innføre et system der det ikke har vært noen økonomi som tilsa hva dette ville koste, ikke noen styring og ikke noen analyse av hvordan dette skulle utvikle seg videre. Kan statsråden nå si noe mer om det?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
Senterpartiets «regjeringsrepresentant», for å bruke det uttrykket, nevnte Soria Moria-erklæringen og nordområdene, og mente at nå var det så veldig bra. Jeg vil gjerne høre stastrådens mening om hva som har skjedd når det gjelder Regjeringens satsing i nordområdene i forhold til det som er sagt i Soria Moria-erklæringen. Hva er status?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
Jeg har hørt mange underlige – jeg må nesten bruke det uttrykket – og merkelige forklaringer på hvorfor vi ikke skal nedsette en forsvarskommisjon, men derimot et forsvarsutvalg. Da Fremskrittspartiet foreslo å nedsette en forsvarskommisjon, var det fordi den skulle ha et mer langsiktig perspektiv, arbeide over lengre tid og gå dypere inn i materien. Vi har spesielt etter siste verdenskrig hatt flere kommisjoner som har jobbet nettopp med det langsiktige perspektivet. Det er naturligvis ikke noe i veien for å nedsette et utvalg som jobber med et kortere perspektiv. Det merkeligste argumentet synes jeg kommer – og det står også skrevet i innstillingen – fra Høyre. Det er helt utrolig hvordan de greier å vri seg unna en forsvarskommisjon med så merkelig argumentasjon. Det er i Soria Moria-erklæringen varslet, det er riktig, at vi skal ha et forsvarsutvalg. Men vår intensjon var at dette nå må komme i gang, og vi framsatte dette forslaget for å sparke – for å bruke det uttrykket – Regjeringen litt på leggen. Så kom det i gang, og da kom det skikkelig i gang – det gikk ikke mange dagene før det kom forslag om hvem som skulle sitte i dette utvalget.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2006-06-12:
Ja, jeg beregnet ikke tiden riktig. Jeg tar opp de forslag som ligger i innstillingen.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2006-06-12:
Det kan synes som om oljeselskapene på 1980-tallet hadde betydelig kunnskap om hvilken kjemikalierisiko de utsatte mange av sine ansatte for. Det ble likevel ikke iverksatt vernetiltak før et stykke inn på 1990-tallet. Jeg har møtt flere oljearbeidere som i dag er arbeidsuføre, og de er sterkt preget av at de over år ble utsatt for farlige kjemikalier under arbeid i oljeindustrien. Dette er møter som gjør sterkt inntrykk. Inntrykkene er sterke fordi disse menneskene har fått sin helse ødelagt etter å ha stolt på at oljeselskapene satte dem til ufarlig arbeid. Jeg er svært glad for at en samlet komite stiller seg bak kravet om at årsaken til at kunnskap om skaderisiko ved uheldig kjemikalieeksponering som var kjent på 1980-tallet, ikke ble tatt hensyn til før det var gått relativt lang tid, søkes avdekket gjennom forskning. Når tar Regjeringen sikte på å iverksette en slik forskning, eller skal vi kalle det et granskingsprosjekt?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2006-06-12:
Jeg hadde så mye på hjertet at jeg ikke fikk fullført det jeg hadde tenkt å si. Nå som vi står overfor store utvinninger i nord, synes jeg det er viktig å presisere at en samlet komite har understreket at beredskapen i nordområdene må styrkes i takt med økt leting og utbygging. Komiteen understreker også behovet for beredskap i forhold til storulykker, personskader og medisinsk beredskap. Dette innebærer krav til næringen og det offentliges forpliktelser og ansvar. Jeg merket meg at Senterpartiets representant tydelig sa at de vil gi støtte til dem som har vært eksponert for kjemikalier, dersom det er behov. Det synes jeg er positivt. Etter å ha møtt dem som har fått sin helse ødelagt, og som frykter for framtiden, er det viktig for meg og for Kristelig Folkeparti at en starter nå. Derfor forslaget i dag. Behovet er der alt, etter vår mening. I forbindelse med at Regjeringen fredag la fram et eget forslag om varslere, heter det i en pressemelding: «Hvis arbeidstakeren blir sagt opp eller straffet på andre måter, er det arbeidsgiver som må sannsynliggjøre at dette ikke var begrunnet i varslingen.» Dette er i tråd med Kristelig Folkepartis intensjon i forslag nr. 5, og jeg ber derfor om at det blir omgjort til et oversendelsesforslag. Avslutningsvis vil jeg takke komiteen for et godt samarbeid om St. meld. nr. 12 og takke for en konstruktiv debatt. Jeg mener at det er et godt utgangspunkt for at Petroleumstilsynet skal lykkes i å være ledende når det gjelder helse, miljø og sikkerhet.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2006-06-12:
Det er nesten unødvendig å ta ordet i denne debatten etter at saksordføreren har presentert saken veldig greit. Det det kort og godt dreier seg om, er: Skal vi vente på det som vi vet kommer i statsbudsjettet, og som er varslet i forrige statsbudsjett, eller skal vi gjøre regelverksendringer her og nå? Jeg synes det kan være vel verdt å diskutere permitteringsordningene. Jeg er ikke helt sikker på at det skal være et mål i seg selv at permitteringsregelverket skal stå spikret og dermed være forutsigbart i alle retninger. Jeg tror permitteringsregelverket også må justeres noe etter hva slags tider vi er inne i. I dag er vel neppe permitteringsregelverket den mest akutte problemstillingen for norsk arbeidsliv. For enkelte bransjer kan det nok være et problem, og det er også en av de tingene som man skal se på fram mot statsbudsjettet, når det kommer, slik også saksordføreren var inne på. Jeg tror at det som først og fremst er viktig, er å se på virkningene av regelverket slik det fungerer i dag, og hvordan det kan fungere både bransjevis og totalt sett på sikt. Det er vel ingen hemmelighet at regjeringspartiene ikke var veldig begeistret for å følge opp forrige regjerings forslag når det gjelder permitteringsregelverket. Det medførte også at vi fikk utvidet permitteringsperioden, men vi klarte ikke å komme i land med arbeidsgiverperioden i regelverket. Vi tror det kan være grunnlag for å få det til noe bedre i tiden som kommer, men dette er også noe som det må jobbes med sammen med partene for å finne de gode løsningene. Dette ser vi fram til å få lagt fram i forbindelse med statsbudsjettet.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2006-06-12:
La meg få lov til å følge opp foregående spørsmål. Når det gjelder arbeidstidsbestemmelser, har næringen selv uttalt at en ytterligere begrensning når det gjelder nattarbeid og en overføring av mer arbeid på dagtid kan føre til en fortetting av arbeidet på dagtid. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Ser statsråden også de sikkerhetsmessige utfordringene man står overfor hvis man i for stor grad fortetter arbeidet på dagtid, slik også næringen selv har påpekt?