Tora Aasland (Sosialistisk Venstreparti), 2009-02-24:
Jeg takker for muligheten til å si noe om fagskolene, og deler mange av interpellantens synspunkter på fagskolenes viktighet og nødvendighet, ikke minst i den tiden vi er i nå. Fagskolelovens formål er å sikre fagskoleutdanninger av høy kvalitet gjennom en offentlig godkjenningsordning, hvor NOKUT er godkjenningsorgan. Loven gjelder for den som tilbyr fagskoleutdanning, og skiller ikke mellom offentlige og private fagskoletilbydere når det gjelder godkjenning. Den skiller derimot mellom godkjenning og offentlig finansiering. Godkjenning som fagskoleutdanning er en forutsetning for å kunne motta offentlig tilskudd, men det følger ikke noen rett til tilskudd med en slik godkjenning. Per 2008 er det totalt 937 fagskoletilbud som er godkjent av NOKUT. Fagskoleutdanning defineres som kortere yrkesrettet utdanning på tertiærnivået, altså krever den fullført og bestått videregående opplæring. Slik sett er den på nivå med høyere utdanning, men den gir ikke studiepoeng. Fagskoleutdanning har dessuten strengere krav til relevans til arbeidslivet enn det høyere utdanning har. Det er et viktig utdanningstilbud for dem som vil raskt ut i arbeidslivet. Og som interpellanten var inne på: Fagskoleutdanningene er dominert av private tilbydere. Dagens finansieringsordning, som omtales i loven, er en statlig rammestyrt tilskuddsordning. Loven tar utgangspunkt i at tilbudet av fagskoleutdanning primært skal være styrt av arbeidslivets etterspørsel etter kvalifisert arbeidskraft, men at det kan gis offentlig tilskudd til særskilt prioriterte utdanninger som f.eks. tekniske utdanninger og helse- og sosialutdanninger, som begge er ganske store utdanningstilbud innenfor fagskolene. I dag er det i hovedsak de tekniske fagskoleutdanningene og fagskoleutdanning i helse- og sosialfag som mottar statlige tilskudd. De tekniske fagskoleutdanningene drives i dag i fylkeskommunal regi, og fylkeskommunene mottar tilskudd for dem fra staten. Tilskuddet beregnes på grunnlag av fylkeskommunens rapportering av studenttall til Kunnskapsdepartementet. Fylkene forestår selv den endelige fordelingen til de enkelte utdanninger. Når det gjelder forvaltningen av tilskudd til fagskoler innenfor hele- og sosialfag, gjøres dette i dag gjennom Helse- og omsorgsdepartementet, som Kunnskapsdepartementet har et samarbeid med i disse sakene. Ansvaret for drift og finansiering av fagskoleutdanning blir overført til fylkeskommunene med forvaltningsreformen. Det kommer til å skje pr. 1. januar 2010. Fylkeskommunene vil ha gode forutsetninger for å prioritere og tilpasse denne typen utdanning til regionalt arbeidsliv og til kompetansebehov i regionen. I denne sammenheng sluttet også Stortinget seg til at de nye regionene skal finansieres gjennom rammeoverføringer og skatt, altså frie inntekter – dette nettopp for å sikre regionene handlingsrom til å forvalte sine oppgaver i tråd med regionenes behov. Fylkeskommunene har i dag ansvar for videregående opplæring, som interpellanten nevnte, og voksenopplæring. Fagskoleutdanning er en naturlig påbygging av yrkesrettede utdanninger fra videregående skole. Fagskolene blir derfor et viktig bindeledd mellom skole og arbeidsliv. Jeg er overbevist om at fylkeskommunene her har et meget godt utgangspunkt for å se nettopp denne sammenhengen mellom utdanningstilbud og arbeidsliv, og at de også kan knytte det opp til viktige tilbud innenfor voksenopplæringen. Jeg har også lyst til å presisere at sektoransvaret for fagskoleutdanning vil ligge fast i Kunnskapsdepartementet, også etter overføring av drifts- og finansieringsansvaret, på samme måten som for grunnopplæring og videregående opplæring. Men det vil her bli lagt opp til en nær dialog med fylkeskommunene om utviklingen av fagskolepolitikken. Det vil også legges opp til en forskningsbasert evaluering av resultatene og erfaringene etter oppgaveoverføringen. Et statlig virkemiddel for å bidra til å sikre at fagskolene forblir et reelt alternativ til høyere utdanning er det såkalte kvalifikasjonsrammeverket. Departementet vil snart fastsette et kvalifikasjonsrammeverk med læringsutbyttebeskrivelser for de ulike nivåene i høyere utdanning, og på samme måte vil vi utarbeide kvalifikasjonsrammeverk for fagskoleutdanning. Både for potensielle søkere til fagskoleutdanning og høyere utdanning og for arbeidsgivere vil det være av stor betydning at man gjør dette, fordi det vil gi mulighet til å sammenligne læringsutbyttet for de ulike utdanningstilbudene innenfor ett system. En arbeidsgruppe bestående av de sentrale tilbyderorganisasjonene, som er ganske mange – Nasjonalt utvalg for teknisk fagskoleutdanning, Nasjonalt utvalg for fagskoleutdanning i helse- og sosialfag, Forum for Fagskoler og Norske Fag- og Friskolers Landsforbund – samt Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon, NOKUT og Kunnskapsdepartementet anbefalte i en rapport av 27. november 2008 at fagskoleutdanningene blir en del av et nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk. På bakgrunn av disse anbefalingene har departementet fattet et prinsipielt vedtak om at det skal innføres et nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk for fagskoleutdanningene, tilpasset Det europeiske kvalifikasjonsrammeverket, EQF. Dette er i tråd med de signalene Odelstinget gav i sin behandling av revidert fagskolelov i 2007. I Innst. O. nr. 89 for 2006–2007 står det: «I Europa legges det stadig mer vekt på beskrivelse av læringsutbytte og kvalifikasjoner ved avsluttet utdanning. Det europeiske kvalifikasjonsrammeverket(EQF) og det relaterte nasjonale kvalifikasjonsrammeverket vil i fremtiden være de viktigste redskapene når utdanninger plasseres nivåmessig. Komiteen vil derfor understreke viktigheten av at departementet, i samarbeid med aktørene innen utdanning, utvikler et godt nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk.» (EQF) Dette har vi arbeidet med, og jeg er overbevist om at dette vil være en viktig del av det faglige kvalifikasjonsgrunnlaget for fagskolene. Vi har allerede her i landet et godt system for vurdering av realkompetanse, og det er også mye av det dette kvalifikasjonsrammeverket jobber med på europeisk nivå. Norge ligger i tet når det gjelder å ha systemer for å godkjenne realkompetanse, som er en viktig del av helheten i dette feltet mellom utdanning og arbeid, som er så nært opptil arbeid og praksis som fagskolene er. Men jeg kan forsikre representanten om at vi absolutt ser nytten og nødvendigheten av fagskoleutdanningstilbudene, og at vi, også i disse tider da det er behov for fleksibilitet og et tett forhold til arbeidslivet, gjør det vi kan for å framheve fagskoletilbudet som et viktig tilbud først og fremst til ungdom som kommer ut fra den yrkesfagrettede utdanningen i videregående opplæring. Kunnskapsdepartementet vil komme tilbake til Stortinget med forslag om endringer i fagskoleloven som legger til rette for dette kvalifikasjonsrammeverket.