Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2010-05-31:
Opposisjonen prøver i denne debatten å skape et inntrykk av at regjeringen har vikarierende motiver for å gjennomføre en kvalitetssikring av alle alternativer for å sikre vraket av U-864 og kvikksølvlasten om bord. Det beklager jeg. Opposisjonen tar altså alle midler i bruk når den f.eks. mot bedre vitende stiller spørsmål ved det som er sagt om et nullalternativ. Nullalternativet er tatt inn for å ha et referansealternativ, og det vet opposisjonen. Det må ikke herske tvil om at det rød-grønne flertallet er opptatt av å finne den sikreste og mest miljøvennlige måten å håndtere en heving av vraket og håndtere kvikksølvlasten om bord på. Jeg mener at det er større grunn til å stille spørsmål ved opposisjonens ansvarlighet i denne saken. Som representanten Rommetveit sa, er håndteringen av vraket og forurensningen fra kvikksølvlasten om bord både krevende og kompleks. Ikke bare vraket og lasten i den tilstanden dette befinner seg i nå, men også en fjerning og en heving av vrak og last representerer en stor miljørisiko. I tillegg er det altså også registrert store konsentrasjoner av kvikksølvforurensning på havbunnen rundt vraket, så også et omfattende arbeid med rensing og/eller tildekking av havbunnen må gjennomføres. Det sier seg selv at det ikke finnes noen tålegrense for feilgrep i denne saken. Vi må være helt trygge på at en heving av vraket vil bli utført på den sikreste måten. Vi har ikke råd til å utsette miljøet for risikoen ved en mislykket hevingsoperasjon. Da har vi heller ikke råd til å ha hastverk i saken. I forbindelse med revidert nasjonalbudsjett i fjor informerte regjeringen om sin beslutning om å heve ubåten med den farlige lasten. Samtidig ble også kvalitetssikringen varslet. Dette resulterte i den nevnte KS2-rapporten, som er svært kritisk til det foreliggende prosjektet, og som konkluderer med at de foreliggende planer ikke er tilstrekkelig forberedt, og at det foreligger en svært høy risiko knyttet til bl.a. arbeidsomfang, kontraktsforhold og styreevne. Det er regjeringens og Stortingets plikt å forholde seg til dette. Derfor er det riktig av regjeringen – i tillegg til å gå videre med hevingsvedtaket – å kvalitetssikre andre alternativer, som tildekking og en kombinasjon av heving og tildekking. Hevingsvedtaket til regjeringen står fast, noe både statsministeren og fiskeri- og kystministeren har slått fast. På komitéhøringen ble vi presentert for flere alternative måter å heve vraket og fjerne kvikksølvlasten på. Mammoet Salvage besitter en av de aktuelle løsningene. Etter en grundig vurdering av både konsept og kontrakt vil Stortinget bli presentert en enda tryggere løsning. Jeg deler utålmodigheten som mange uttrykker i denne saken, men i denne saken har vi ikke råd til å fatte feil beslutninger. Så er det litt spesielt når Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti går inn for å opprettholde den kontrakten som nettopp er bakgrunnen for den sterkt kritiske kvalitetssikringsrapporten. Det er, slik jeg ser det, også en farlig vei å slå inn på at Stortinget skal velge kontraktspartner, spesielt fordi det er mye forretningsjus som skal hensyntas. Men dét ser ikke ut til å skremme Fremskrittspartiet og saksordføreren, Arne Sortevik, som også tidligere har pekt ut leverandører for regjeringen. Jeg tror den praksis Fremskrittspartiet og Arne Sortevik legger opp til, kunne skaffet oss betydelige problemer, men det er enda mer urovekkende at det finnes ansvarlige partier som støtter en slik framgangsmåte. Det ansvarlige valget i denne saken er å slutte seg til regjeringens opplegg.