Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 1999-06-09:
Komiteens flertall går inn for en toårig prøveordning der henvisningskravet fra lege til kiropraktor faller bortkiropraktor får anledning til å sykmelde sine pasienter for en kortere periodekiropraktor får anledning til å henvise til spesialist på nærmere fastsatte vilkårkiropraktor får anledning til å rekvirere fysikalsk behandling Forsøksordningen skal etter flertallsinnstillingen også gjøres gjeldende for fysioterapeuter med videreutdanning i manuell terapi. I mitt svarbrev til komiteen av 17. mars 1999 konkluderte jeg med å foreslå at man i denne omgang gikk inn for en mer avgrenset forsøksordning hvor henvisningskravet fra lege til kiropraktor faller bort. Hovedbegrunnelsen for ikke å gå inn for de øvrige forslag var at kiropraktorvirksomhet er en spesialisert tjeneste, og at kiropraktorer gjennom utdanning og turnustjeneste ikke har den nødvendige bredde i kvalifikasjoner og kjennskap til spesialisthelsetjenesten. Videre foreslo jeg i brevet at det forut for dette forsøk måtte foretas en utredning for å fremskaffe et kunnskapsgrunnlag om dagens situasjon når det gjelder de pasienter som behandles hos kiropraktorer. Dette vil bl.a. gjelde kunnskap om diagnoser, sykmeldinger og behandlingsresultat, både for dem som er henvist av lege, og for dem som oppsøker kiropraktorer på egen hånd. Flertallet i komiteen mener det er hensiktsmessig å få gjennomført en mer omfattende prøveordning, og foreslår at nevnte utredning gjøres parallelt med gjennomføring av forsøket. Flertallet er også innstilt på at alle sider som inngår i forsøket, blir nøye evaluert. Dette betyr at forsøket må planlegges nøye, og at evalueringen må ta utgangspunkt i situasjonen før forsøket starter, som sammenligningsgrunnlag. Det vil derfor være behov for en kartlegging av bl.a. diagnose og behandlingsresultat av de pasienter som behandles av kiropraktor, før igangsetting av forsøket. Det samme vil gjelde for pasienter som behandles av fysioterapeuter med videreutdanning i manuell terapi. Departementet har kontaktet Statens helsetilsyn for å få forslag til organisering av et mulig kartleggingsarbeid av kiropraktorers virksomhet. Helsetilsynet har svart at slikt arbeid, som innebærer utvikling av et kunnskapsgrunnlag, krever forskerkompetanse innen klinisk forskning og helsetjenesteforskning. Når det gjelder forslaget om at forsøksordningen også må gjelde fysioterapeuter med videreutdanning i manuell terapi, merker jeg meg at den samlede komite ser det som hensiktsmessig å inkludere denne gruppen i forsøket. Jeg viser likevel til mindretallets merknader om at også andre, mer spesialiserte yrkesgrupper vil kunne finne det formålstjenlig å fremme tilsvarende krav. Jeg deler denne bekymring med mindretallet. Det samme gjelder vurderingen i forhold til oppfølging av sykmeldte, som jeg synes representanten Ballo på en innsiktsfull måte redegjorde for. Jeg har merket meg at flertallet mener det er nødvendig å fastlegge hvilke økonomiske rammer forsøket skal gjennomføres under. Det vises her til at prøveordningen kan opprettes gjennom en avtale mellom Rikstrygdeverket og Norsk Kiropraktor Forening. Et toårig forsøk for kiropraktorer og fysioterapeuter med videreutdanning i manuell terapi vil kreve omfattende forberedelse og forundersøkelser når det gjelder evalueringen. Jeg vil komme tilbake med et opplegg for dette i en senere sak til Stortinget. Oppstart av forsøket forutsetter budsjettvedtak. Det vil jeg komme tilbake til i budsjettsammenheng. La meg avslutningsvis si at jeg fullt ut deler forslagsstiller Faldets intensjon om at den profesjonskamp som det til tider er tilløp til i vårt helsevesen, er uønsket og uakseptabel. Men det må være meg tillatt å si at jeg synes at sporene av profesjonskamp er relativt tydelige i den saken vi her behandler.