trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Kystverket har i dag forvaltningsansvar for en rekke grunneiendommer langs kysten, og de fleste av disse eiendommene er tilknyttet fyrtjenesten. Avhending av Kystverkets eiendommer skal i utgangspunktet skje i henhold til statens instruks om avhendelse av fast eiendom. Her slås det fast at avhendelse som en hovedregel skal skje etter offentlig kunngjøring og basert på markedspris. Forslag om salg til underpris eller avhending som gave skal således legges fram for Stortinget. Strukturendringer innenfor fyrtjenesten har resultert i at enkelte eiendommer ikke lenger har nytteverdi for Kystverket, og Regjeringen har i St.meld. nr. 33 for 1996-97, Vurdering av den gjennomførde nedlegginga av vakthaldet på fyr, lagt følgende prosedyre og vilkår til grunn for avhendelse av fyreiendommer: 1. Takst innhentes.2. Aktuelle statlige, fylkeskommunale eller kommunale institusjoner kontaktes for mulig overdragelse, fortrinnsvis til takst.3. Skulle disse ikke være interessert, vil man kontakte foreninger med allmennyttige formål, og til slutt vurdere salg til private.4. Ved enhver overdragelse av fyrstasjoner vil det bli stilt krav om vedlikehold. Ved behandlingen av nevnte stortingsmelding sluttet Stortinget seg til dette i Innst. S. nr. 186 for 1996-97. Til opplysning kan det nevnes at det de siste årene er avhendet sju fyrstasjoner. I tillegg er det bestemt at Filtvet fyr skal selges i 2000. Taksten på dette fyret er satt til 3,5 mill. kr, men Hurum kommune vil få overta stasjonen for 350 000 kr. Årsaken til dette er at kommunen skal etablere et maritimt kultursenter på fyret, og i tillegg gjøre området rundt installasjonen tilgjengelig for lokalbefolkning og tilreisende. Fiskeridepartementet vil i forbindelse med salget av Filtvet fyrstasjon til Hurum kommune legge inn en tinglyst klausul om bruk til allmennyttige formål. For øvrig varsles det i St.prp. nr. 1 for 1999-2000 for Fiskeridepartementet at det i løpet av 2000 vil legges fram en stortingsmelding om fyrtjenesten. Foruten å behandle områder som bemanning, sikkerhet, vedlikehold og forvaltningsansvar, vil meldingen ta opp problemstillinger knyttet til overføring og avhendelse av ulike fyreiendommer. Et viktig element i de vurderinger som skal foretas, er selvfølgelig å legge til rette for allmennhetens tilgang til de eiendommer der dette er av interesse og lar seg gjennomføre. Regjeringen vil derfor komme tilbake til Stortinget med nærmere vurdering av det spørsmål som stortingsrepresentant Kvassheim reiser.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Spørsmålet om overføring av fyrstasjoner til andre offentlige institusjoner vil selvsagt være en del av det som skal være med i den meldingen som fremmes for Stortinget. Jeg vil understreke én ting til, og det er at i tillegg til det å avhende eiendommer, overføre dem til andre etater, private eller offentlige, legger vi spesiell vekt på at disse, som tross alt er kulturminnesmerker, skal ha en vedlikeholdsplikt på seg.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Den meldingen som vil bli lagt frem, vil i hovedsak omhandle fyrtjenesten. Men jeg antar at en rimelig fornuftig tilnærming til dette er at de konklusjoner som der trekkes, også legges til grunn for behandling av tilsvarende spørsmål for andre av Kystverkets eiendommer der dette er naturlig, dersom ikke andre hensyn skulle tilsi at forholdene er for forskjellige.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Kongekrabbebestanden forvaltes i dag av Norge og Russland gjennom Den blandete norsk-russiske fiskerikommisjon. På forrige kommisjonsmøte i Murmansk i november 1999 ble spørsmålet om kvote for kongekrabbe drøftet, og det ble enighet om å fastsette en kvote på 75 000 krabber for 2000. Jeg har fått opplyst at russiske forskere i fjor høst gikk ut til norsk fiskeripresse i forkant av møtet i Murmansk og signaliserte et ønske om kvotetall for kongekrabbe i den størrelsesorden som representanten Bastesen nevner i sitt spørsmål. Jeg vil imidlertid presisere at det her ikke var snakk om noe offisielt russisk forslag overfor norske myndigheter. Tvert imot, i kommisjonsmøtet foreslo Norge en økning av kvoten, noe russerne på det daværende tidspunkt var absolutt negative til. Det er videre viktig å ha klart for seg at i forhandlingene mellom Norge og Russland er det forhandlingslederne som gjennom sine mandater har myndighet til å drøfte kvotenivået og forhandle seg frem til en totalkvote for kongekrabbe, ikke forskerne. Jeg kan selvsagt ikke redegjøre her for hva partene i en slik bilateral forhandling har diskutert. Jeg kan imidlertid svare på det jeg oppfatter som representanten Bastesens egentlige spørsmål, nemlig om norske myndigheter ønsker å øke kvoten for kongekrabbe. Jeg kan da opplyse om at vi faktisk har tatt dette opp gjennom en formell forespørsel til russiske myndigheter i februar i år. Spørsmålet vil bli behandlet gjennom Den blandete norsk-russiske fiskerikommisjon, hvor det tas sikte på et ekstraordinært møte allerede i juni. Jeg kan for øvrig opplyse om at Fiskeridepartementet i disse dager vil sende ut en invitasjon til møte med berørte parter, hvor man skal diskutere alle relevante spørsmål i forhold til forvaltningen av kongekrabbe. Møtet skal være et ledd i prosessen som skal føre frem til et opplegg for fremtidig norsk forvaltning av kongekrabbe. Diskusjonen på dette møtet vil være et nytt innspill som bakgrunnsmateriale for det ekstraordinære møtet i kommisjonen i juni.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg er ikke kjent med at man hadde forutgående drøftinger med Norge før man satte ut kongekrabbe for 30 år siden. Det som jeg imidlertid har sagt i tidligere svar i spørretimen, er at slik situasjonen er, og slik vi i dag vurderer biodiversitet, ville vi aldri ha tillatt denne type fremmed organisme i den type biotop som Barentshavet er. På spørsmålet fra representanten Bastesen om vilje til å øke kvotene svarer jeg fra norsk side ja. Vi ser at dette har skapt et betydelig problem, og vi ser at denne krabben brer seg vestover i et tempo som er meget urovekkende.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg kan forsikre representanten Bastesen om at Norge ikke føler noen form for underdanighet i Den norsk-russiske fiskerikommisjonen. Vi er to likeverdige parter. Men vi har altså kommet til enighet om et bestemt uttak av krabbe, og vi akter å holde oss til det som vi har avtalt med russerne, inntil noe annet er avtalt. Det ville være meget uheldig om en av avtalepartene skulle åpne for en praksis hvor man ikke fulgte til punkt og prikke innholdet i avtalen. Jeg er enig i den bekymring som Bastesen gir uttrykk for når det gjelder utbredelsen av denne bestanden. Det har jeg tidligere gitt uttrykk for. Jeg tror i likhet med ham at den ikke lar seg utrydde, men vi skal gjøre det vi kan for å forsikre oss om at dette ikke blir et større biologisk eksperiment enn det framstår som i dag.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Norske fiskerimyndigheter er selvfølgelig svært bekymret for torskebestanden i Barentshavet. De siste tallene fra Havforskningsinstituttet viser at det er grunn til å anta at gytebestanden vil øke fram til 2002 og 2003. Det bekymringsfulle er at rekrutteringen til bestanden har sviktet de siste to årene. Skulle rekrutteringen svikte også i år, har vi en svært alvorlig situasjon, hvor de relativt gode årsklassene fra 1994 og 1996 må vare tre år lenger enn under normale forhold. Det høye beskatningsnivået og beskatningsmønsteret, som nå ser ut til å rette seg mot tre og fire år gammel torsk, er ikke gunstig for bestanden. I tillegg kan det være fare for at vi går mot en kaldere periode i de arktiske havområdene. I juni i år skal Norge og Russland avholde et ekstraordinært møte i Den blandete norsk-russiske fiskerikommisjonen. Til dette møtet vil det foreligge nye bestandsvurderinger og rådgivning fra Det internasjonale råd for havforskning, ICES, for norsk-arktisk torsk og hyse. På fjorårets kommisjonsmøte ble man enige om et nivå på torskekvoten på 390 000 tonn for 2000. I henhold til de bestandsprognosene som lå til grunn for rådgivningen for 2000, innebærer dette at gytebestanden i løpet av 2000 vil øke fra 275 000 til ca. 350 000 tonn. Dette er fortsatt under det anbefalte nivået på 500 000 tonn. Det er videre enighet om å bygge opp gytebestanden til over 500 000 tonn samt å redusere fiskedødeligheten ytterligere de neste årene. Det permanente utvalg for forvaltnings- og kontrollspørsmål under Den blandete norsk-russiske fiskerikommisjonen har fått i oppdrag i forkant av neste kommisjonsmøte å utarbeide et forslag til opplegg for samordning av ulike tekniske reguleringstiltak for forbedring av beskatningsmønsteret. Jeg vil også minne om at det siden 1997 er gjennomført sterke reduksjoner i totalkvoten for norsk-arktisk torsk. Samlet er det foretatt reduksjoner som utgjør 460 000 tonn i løpet av de tre siste årene. De siste toktresultatene indikerer at det kan bli nødvendig med ytterligere kutt i kvoten. For øvrig er det ikke slik som det påstås her, at gytebestanden av norsk arktisk torsk er redusert med 70 pst. siste år. Derimot er det observert en indeks for denne bestanden som er 70 pst. lavere. Dette betyr at de absolutte nivåene på gytebestanden ikke kan leses direkte ut av disse indeksene. Her vil jeg henvise til møtet som akkurat i disse dager pågår i Arctic Fisheries Working Group, under Det internasjonale råd for havforskning. Arbeidet her vil danne grunnlag for bestandsanalysene og den reviderte rådgivningen som vil foreligge i begynnelsen av juni.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg er enig både med Petter Dass og representanten Bastesen i at vi er avhengig av torskebestanden. Slik har det vært, og slik kommer det til å være i all fremtid. Jeg er også enig i det som sies om at vi skal angripe der det er mulig å angripe. Det er helt klart i norsk interesse å ha et forbedret beskatningsmønster på denne viktige bestanden. Men samtidig er det slik at beskatningsmønsteret er avhengig av flere ting. Blant annet er beskatningsmønsteret avhengig av styrken på de forskjellige årsklassene. Når vi har to sterke årsklasser av ungfisk i bestanden tilgjengelig for fiske, vil man uunngåelig få et forhøyet fiskepress på disse bestandene. Men jeg vil gjenta det jeg sa i mitt hovedsvar: Dette skal vurderes på nytt i det neste møtet i kommisjonen.
Otto Gregussen (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Som jeg nevnte i mitt hovedsvar, vil Det internasjonale råd for havforskning gjennomgå dataene for torskebestanden på nytt samt de nye dataene som man har. Jeg har full tillit til at dette miljøet innehar den kompetanse som er nødvendig for å sikre at vi får de best mulige vitenskapelige råd. For øvrig vil jeg alltid være beredt til å diskutere mulige forbedringer i metodikk med de forskerne som i dag har ansvaret for å få dette gjennomført. Og jeg er sikker på at det samme miljøet vil ha stor nytte og interesse av å diskutere dette med alle som har kompetanse og innsikt på området.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2000-05-10:
Jeg har et spørsmål til rette vedkommende – for meg er det ikke så viktig om det er fiskeriministeren eller sosialministeren, bare svaret er positivt. Mitt spørsmål er: «Fiskere som blir uføre før fylte 60 år eller i perioden mellom 60 og 67 år, får ikke utbetalt fiskerpensjon som de har innbetalt ekstra premie til, på grunn av samordningsbestemmelsene med folketrygden. Fiskere som ikke blir uføre, får fiskerpensjonen og kan opprettholde yrkesaktivitet. Dette gir fiskerpensjonen en skjev sosial profil som rammer en relativt liten gruppe fiskere. Vil statsråden se til at fiskerpensjonen, som er ment å være en nedtrappingspensjon, ikke diskriminerer uføre fremfor arbeidsføre?»
Svein Ludvigsen (Høyre), 2000-05-10:
Jeg er svært skuffet over at statsråden er så negativ til å vurdere dette på nytt, for som også statsråden var inne på, er denne ordningen slik at den diskriminerer de svakeste, nemlig de som blir uføre. Det er en relativt liten gruppe det gjelder, men av den grunn bør man jo ikke være negativ. Det er ikke riktig som statsråden sier, at ordningen er solidarisk. Den er direkte usolidarisk. Jeg skal gi statsråden og presidenten et eksempel på det: En fisker som fyller 60 år, men som er så frisk og rørig at han nesten kan tjene en full årsinntekt, kanskje 200 000-300 000 kr, vil få sin fiskerpensjon på 1,6 G utbetalt fra 60 til 67 år, mens en fisker som blir syk, og som må nøye seg med uførepensjon, kanskje 100 000 kr i året, ikke vil få noen ting igjen av det som han har innbetalt. Da kan vi ikke snakke om at ordningen er solidarisk. Da er vi nødt til å innse at dette er diskriminerende. Jeg spør statsråden på nytt: Oppfatter ikke statsråden denne ordningen som diskriminerende og usolidarisk?
Svein Ludvigsen (Høyre), 2000-05-10:
Jeg hører hva statsråden sier, og jeg kan bare slå fast at statsråden og jeg har forskjellig oppfatning av hva som er solidarisk, og hva som er nedtrapping. Jeg registrerer at det som vi ser av nedtrappingen nå, er at de svakeste gruppene – de få, og det refereres til 65 personer, det snakkes om 7 mill. kr – ikke får noe utbetalt, mens den som kan være i mer eller mindre full yrkesaktivitet, kan få utbetalt 1,6 G, 100 000 kr pr. år. Statsråden må jo innse at dette er direkte usolidarisk. Og når vi snakker om så få mennesker og så liten økonomisk ramme, ber jeg om at statsråden er villig til å vurdere dette på nytt, gjerne i samråd med fiskeriministeren, slik at denne gruppen kan få litt bedre solidarisk behandling – og da legger jeg min referanse til solidaritet til grunn og ikke statsrådens.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-05-10:
«Det er betydelig press på strandsona og en politisk prioritert oppgave å sikre allmennheten bedre tilgang til denne. Kystdirektoratet har flere attraktive friluftsområder som ikke lenger benyttes til opprinnelige formål. Gjennom den vedtatte avhendingsinstruksen burde det være godt grunnlag for vederlagsfri overføring av eiendommer til friluftsformål. Dette arbeidet ser ut til å ha stoppet opp. Vil statsråden medvirke til framdrift i overføringsarbeidet og sikring av verdifulle friluftsområder?»
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-05-10:
Det er positivt at Stortinget vil få en redegjørelse, slik statsråden nå lover. Jeg er vel kjent med St.meld. nr. 33 for 1996-97 og de kriteriene som der skisseres for avhending av eiendommer, men det foreligger også en avhendingsinstruks fra 1997 som sier at når det skal være overgang fra en statlig aktør til en annen, skal dette kunne skje vederlagsfritt. Det er en erfaring for dem som arbeider med friluftsområder, at mens samarbeidet mellom Forsvaret og Direktoratet for naturforvaltning går bra, så går det atskillig tregere mellom dette direktoratet og Kystdirektoratet. Mitt oppfølgingsspørsmål blir om det i den oppfølgingen som vi blir lovet, også vil være en gjennomgang av måten dette fungerer på mellom Kystdirektoratet og Direktoratet for naturforvaltning, sammenholdt med hvordan andre statsetater, f.eks. Forsvaret, har praktisert politikken når det gjelder avhending av friluftseiendommer.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-05-10:
Statsrådens svar har i stor grad vært konsentrert om fyreiendommer, og det er slik at en vesentlig del av de eiendommene som direktoratet har, er knyttet til fyr. Men det er også tale om andre eiendommer, og det har versert enkeltsaker hvor det har vært tale om å overføre disse eiendommene til Miljøverndepartementet ved Direktoratet for naturforvaltning, slik at de kunne brukes til allmenne friluftsformål. Jeg vil bare forsikre meg om at en i den gjennomgangen som her er bebudet, ikke snevrer dette inn til bare fyrstasjoner, men tar med den samlede eiendomsporteføljen som en har, og som kan være av interesse for de formål som jeg har vært engasjert i.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-05-10:
Jeg vil be justisministeren på vegne av miljøvernministeren svare på følgende spørsmål: «I Kyoto-protokollen åpnes det for fleksibel gjennomføring av det enkelte lands utslippsforpliktelser. Både i Kyoto-protokollen og i Stortinget er det slått fast at disse skal være et supplement til nasjonale tiltak. Hvilken strategi og hvilke nasjonale tiltak har Regjeringen lagt opp til for at vi skal nå våre utslippsforpliktelser?»
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-05-10:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Det var for så vidt ikke så veldig mye nytt. Under debatten vi hadde i Stortinget om gasskraft, etterlyste sentrumspartiene en konkretisering av på hvilke områder vi måtte regne med å ta de nasjonale tiltakene. Når Arbeiderpartiet den gang – jeg håper at statsråden har modifisert dette noe etter at Arbeiderpartiet kom i regjering, det virker slik – la opp til at Norge tilnærmelsesvis skulle kunne kompensere 100 pst. for utslippene, bl.a. med henvisning til bygging av gasskraftverk, er det mange næringer, industrier osv. som er bekymret for den eventuelt økte belastning som de må bære som en konsekvens av at andre får slippe helt fri. Har statsråden noen som helst signaler til næringer eller til industrier i Norge om hvor disse ekstrakompensasjonene må tas dersom vi skal nå våre utslippskrav?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-05-10:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Hun sa i sitt første svar at det var en prosess på gang for å definere hva som ligger i fleksible gjennomføringsmekanismer og også nasjonale tiltak. Men det er vel hevet over enhver tvil at når vi snakker om «supplement», betyr det i realiteten at hovedtiltakene for å nå våre forpliktelser i henhold til Kyoto må tas ved hjelp av nasjonale virkemidler. Har statsråden gjort seg noen refleksjoner om tidsaspektet her, for det var ikke veldig oppløftende med tanke på framdriften i den prosessen når vi faktisk allerede i 2005 skal kunne dokumentere resultater av tiltak gjort i Norge? Har statsråden noen synspunkter på om denne tempoplanen vil holde? Og når vil man komme tilbake for å konkretisere nye tiltak, som det helt åpenbart er behov for?
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Regjeringen legger opp til at Norge skal bruke de såkalte Kyoto-mekanismene aktivt, men vi er innforstått med at bruken av disse skal være et supplement til nasjonale tiltak. Hvordan ordet «supplement» skal operasjonaliseres, er et av temaene for de internasjonale forhandlingene. I likhet med regjeringen Bondevik ønsker heller ikke vi at det skal settes et tallfestet krav til bruken av Kyoto-mekanismene. Regjeringen arbeider med å videreutvikle de nasjonale virkemidlene på klimaområdet for å få til flere kostnadseffektive tiltak her hjemme, utover de som allerede realiseres av eksisterende virkemidler. Spesielt er vi opptatt av å få på plass et nasjonalt kvotesystem. Høringsfristen for Kvoteutvalgets innstilling gikk ut for ti dager siden. Regjeringen vil følge opp innstillingen i lys av de signaler som ble gitt gjennom Stortingets behandling av energimeldingen, synspunkter uttrykt gjennom høringsprosessen samt utviklingen i EØS-området. Vi tar sikte på å komme tilbake til Stortinget med denne saken tidlig neste år. Regelverket for Kyoto-mekanismene vil være viktig for utformingen av kvotesystemet. Dette forhandles det om med sikte på vedtak på den sjette partskonferansen under Klimakonvensjonen, som skal avholdes i Haag i november. Det kan derfor være hensiktsmessig å avvente utfallet av denne, slik EU-kommisjonen også legger opp til i sitt arbeid med kvotesystem. Ved hjelp av de eksisterende virkemidlene på klimaområdet, som CO2-avgiften, sluttbehandlingsavgiften på avfall, direkte reguleringer – spesielt i avfallssektoren – og avtalen med aluminiumsindustrien, har vi allerede oppnådd reduksjoner av utslipp i forhold til det som ville vært resultatet uten disse virkemidlene. Tiltaksanalysen fra Statens forurensningstilsyn, som ble lagt frem i februar, viser at det er rom for betydelige nasjonale utslippsreduksjoner til moderate kostnader. Vi regner med at norsk næringsliv med et rasjonelt kvotesystem vil ønske å realisere billige tiltak hjemme, og at det vil vise stor kreativitet og komme opp med løsninger som vi ikke ser i dag. Regjeringen vil videre ta initiativ til opprettelse av et nytt program for utvikling av renseteknologi for gasskraftverk og intensivert satsing på fornybar energi.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg tror ikke jeg har noen nye opplysninger utover det som fremgikk av mitt svar. Jeg vil kanskje særlig vise til tiltaksanalysen fra Statens forurensingstilsyn, som nettopp går igjennom muligheter for betydelige nasjonale utslippsreduksjoner til moderate kostnader.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Når det gjelder andre virkemidler enn de som inngår i et nasjonalt kvotesystem, er det selvfølgelig slik at når Regjeringen finner å kunne foreslå virkemidler som kan virke klimafremmende, foreslår man det, ut fra en samlet vurdering. Når det gjelder tempoplanen, vil man selvfølgelig arbeide så fort som mulig. Men det viktigste må jo være å få på plass et system som vil virke, og da må man på en måte balansere tidsbruken mot det å klare å få til systemet. Jeg er sikker på at representanten er kjent med at det å etablere et slikt nasjonalt system, og også tilpasset et mulig internasjonalt system, er en krevende oppgave.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Vedrørende forholdet til middelalderruinene og Riksantikvarens holdning i saken vil jeg opplyse følgende: Etter søknad fra Oslo Racing Festival gav Riksantikvaren ved vedtak av 13. april i år dispensasjon fra kulturminneloven for gjennomføring av billøpet. Riksantikvaren la bl.a. vekt på at de tilleggsbelastninger billøpet vil medføre på kulturminnene, ikke gir grunnlag for å nekte gjennomføringen av dette med hjemmel i kulturminneloven, samt at søknaden dreier seg om et midlertidig engangstiltak. Riksantikvaren har satt vilkår for dispensasjonen for å forhindre skader på middelalderruinene i området. Interesseforeningen Oslo Middelalder har påklaget Riksantikvarens vedtak til departementet. Klagen er under behandling, og jeg ønsker derfor ikke nå å kommentere forholdet til kulturminneverdiene i området nærmere. Når det gjelder støyproblemene forbundet med billøpet, vil jeg vise til at kortvarige arrangementer av denne karakter ikke behandles etter forurensningsloven. I prinsippet bør dette håndteres av kommunale instanser som et lokalt problem, og bydelsutvalget i Gamle Oslo har uttalt seg negativt om de følger billøpet Oslo Racing Festival vil få for beboerne i bydelen. Utvalget mener at støy fra racerbilene og innleide helikoptre samt omdirigering av trafikk i boliggatene vil påføre beboerne for store plager. Videre vil bydelsutvalget vurdere om det er grunnlag for å gripe inn og stanse virksomheten med hjemmel i kommunehelsetjenesteloven dersom nærmere anbefalte støygrenser overskrides. Men det bør være kjent for representanten at et eventuelt vedtak med hjemmel i kommunehelsetjenesteloven ikke ligger inn under Miljøverndepartementets virkeområde.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg er ikke kjent med om det er gjort klart for søkerne at de ikke kan påregne å få tillatelse til et nytt løp neste år, men det høres ut som om representanten sitter med et brev fra Riksantikvaren foran seg og dermed kan se hva som er sagt fra Riksantikvarens side. Men uansett vil jeg si at en eventuell ny søknad senere år vil måtte behandles i henhold til de krav som forvaltningsloven stiller. Jeg har i hvert fall ikke her og nå tenkt å ta stilling til en søknad som eventuelt vil komme på et senere stadium.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg tror jeg må få lov til å overbringe ønskene og synspunktene om å satse på Middelalderbyen, og på hvilken måte, til miljøvernministe- ren.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
De store rovdyrene utgjør en viktig del av det biologiske mangfoldet i Norge. Hjorteviltet er de store rovdyrenes naturlige og viktigste byttedyr. Viltlovens formålsparagraf sier at viltproduksjonen kan høstes til gode for landbruksnæring og friluftsliv innenfor en ramme der artsrikdommen i naturen bevares. Jeg er kjent med de beregningene som viser at ulven i Hedmark tar et antall elg som utgjør i størrelsesordenen 3 pst. av det antall som årlig beskattes gjennom jakt i fylket. Jeg er likevel klar over at ulvens påvirkninger på utmarksnæring er ulikt fordelt, og at jaktrettshavere med jaktterreng innenfor områder hvor ulvefamilier har tilhold, er sterkt berørt. Departementet har tidligere i år startet drøftinger med bl.a. Norskog og Norges Skogeierforbund om disse spørsmålene. Dette initiativet vil departementet arbeide videre med, med sikte på å bidra til løsninger som alle kan leve med.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg oppfatter det som at jeg allerede i mitt hovedsvar for så vidt bekreftet at departementet så den problematikken – på den ene siden at det antallet elg som ulven tar i Hedmark, utgjør i størrelsesordenen 3 pst., men på den annen side at der det først er en ulvefamilie, kan ulven ta såpass mye elg at det er et problem i de aktuelle områdene. Det er også noe av grunnen til at departementet har startet drøftinger med Norskog og Norges Skogeierforbund for å forsøke å finne en løsning på disse spørsmålene.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg tror jeg må gjenta svaret. Man ser at det er en problemstilling, og derfor ønsker man å ha disse forhandlingene med Norskog og Norges Skogeierforbund. Men hvis representanten med spørsmålet ønsker å få statsråden til å si at man ser denne problematikken slik at svaret er at vi skal fjerne ulven, så er statsråden ikke enig i det.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Departementet vedtok den 28. april i år å nytte statens forkjøpsrett ved Jan Røylands erverv av gnr. 99 bnr. 29 i Mandal kommune fra Bertin Ask. Ved avgjørelsen av saken la departementet til grunn at eiendommen har et forholdsvis beskjedent ressursgrunnlag som eget bruk betraktet, og at det vil medføre betydelige investeringer å etablere selvstendig drift på bruket igjen. Det vil derfor være lite rasjonelt og kostnadseffektivt å opprettholde eiendommen som eget bruk. Jeg viser i den sammenheng til St. prp. nr. 8 for 1992-93, Landbruk i utvikling, der behovet for et mer kostnadseffektivt landbruk blir understreket. Det samme er understreket i St. meld. nr. 19 for 1999-2000, Om norsk landbruk og matproduksjon. Departementet la ved avgjørelsen videre vekt på at jordsøker Løyning vil kunne drive konsesjonseiendommen uten ekstra investeringer. En merket seg også at deler av og i de senere årene hele konsesjonseiendommens dyrkede jord har inngått som en del av driftsgrunnlaget på hans eiendom i 22 år, og at han ikke kan kompensere tapet av denne leiejorda med leiejord som ligger nærmere hans driftssenter. Bosettingsmessige hensyn gjør seg ikke gjeldende i denne saken. Jeg viser til at folketallet i Mandal kommune er økende. Departementets vedtak fremmer jordlovens og konsesjonslovens formål og er fattet i tråd med gjeldende regler for avgjørelse av forkjøpssaker. Jeg finner derfor ikke grunn til å vurdere forkjøpsspørsmålet i denne saken på nytt.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg oppfatter det slik at det ikke var noe spørsmål, men jeg skal ta med meg de kommentarene som representanten Kleppe kom med, tilbake til landbruksministeren.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Departementet har bred erfaring med søknader om asyl fra personer som konverterer fra islam til kristendommen etter at de har kommet til Norge. I praksis er det ikke slik at en konvertitt automatisk vil få asylstatus eller oppholdstillatelse i Norge. Det blir i hver sak foretatt en individuell vurdering av hvorvidt vedkommende står i fare for å bli utsatt for forfølgelse ved retur til hjemlandet. Vurderingen av beskyttelsesbehovet er i samsvar med ordinære prinsipper som gjelder i alle asylsaker. De senere årene har flere konvertitter fått innvilget asyl eller blitt gitt oppholdstillatelse på annet grunnlag. Mange iranske og pakistanske konvertitter har imidlertid fått avslag på sin søknad om asyl og blitt returnert til hjemlandet. Det er ikke blitt rapportert om overgrep mot disse. Departementets kjennskap til forholdene i Iran tilsier at det ikke er grunn til å tro at de som blir returnert til landet, utsettes for forfølgelse. Det er altså ikke slik at det å konvertere i seg selv gir grunnlag for forfølgelse. Er det imidlertid tvil om en person ved retur til sitt hjemland vil bli utsatt for forfølgelse, vil vedkommende innvilges asyl eller oppholdstillatelse i Norge.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Ethvert utsagn som ikke aksepterer religionsfrihet, er et utsagn statsråden ikke kan slutte seg til. Men når det gjelder første del av spørsmålet, om konvertitter blir utsatt for forfølgelse i Iran når de returnerer, fastholder jeg det svaret jeg allerede har gitt, at vår erfaring er at det blir de vanligvis ikke, men at det må foretas en individuell vurdering. Jeg kan legge til at de andre nordiske landene har samme praksis som Norge når det gjelder konvertitter. Sverige har vel i tillegg faktisk en strengere praksis enn Norge når det gjelder retur av konvertitter. Vi følger selvfølgelig med så godt vi kan når det gjelder utviklingen i Iran og behandlingen av konvertitter, og holder oss løpende orientert.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Asylinstituttet er jo avhengig av at vi løpende har så god informasjon som mulig om den individuelle situasjonen og det landet det er snakk om å flykte fra. Og da er det innlysende for meg at all informasjon som kan bidra til bedre opplysning med hensyn til forholdene i vedkommende land og om de asylsøkerne som vi behandler de individuelle sakene for, er av det gode. Og i den grad det er informasjon fra kristne organisasjoner eller andre som kan gi ytterligere opplysninger til departement og direktorat i forbindelse med deres behandling av asylsøknader, tar vi selvfølgelig det hjertelig imot.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Det er riktig som representanten Tor Nymo tar opp i sitt spørsmål, at politidistriktene fra og med inneværende år skal betale for de analyser som er nødvendige i forbindelse med narkotikasaker. Tidligere har det vært slik at Justisdepartementet sentralt har betalt for disse analysene. Fra og med 2000 er budsjettmidlene til dekning av disse utgiftene fordelt ut til distriktene. Bakgrunnen for omleggingen av finansieringsordningen er prinsippet om at den som rekvirerer tjenesten, også bør betale for den. Fram til årsskiftet 1999-2000 var det altså slik at politidistriktene kunne pådra seg utgifter som de ikke selv hadde ansvar for å dekke. Endringen når det gjelder narkotikaanalyser føyer seg inn i rekken av tiltak som er iverksatt for å modernisere budsjettforvaltningen i etaten, i tråd med de prinsipper som er nedfelt i økonomireglementet for staten. Jeg er opptatt av at innsatsen mot narkotika må holdes på et høyt nivå, og dette er også et område som er prioritert i de styringssignaler som departementet formidler til politi- og lensmannsetaten, og som også samsvarer med riksadvokatens prioriteringer innen straffesaksbehandlingen. Det må også være politimestrene som har ansvar for å innrette tjenesten etter de overordnede prioriteringer fra departement og riksadvokat, og at dette skjer innenfor de budsjettmessige rammebetingelser som er gitt av Stortinget. Kristiansand politidistrikt arbeider godt på mange områder og har mange dyktige medarbeidere. Jeg har tillit til at politimesteren også for fremtiden vil prioritere narkotikabekjempelse høyt, og at de analyser som er nødvendige, blir gjennomført. Det er imidlertid politimesteren som må vurdere hvordan man totalt sett disponerer tildelte budsjettmidler for samlet sett å få en best mulig polititjeneste i distriktet.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg oppfatter det vel som om representanten spør om en vurdering av budsjettmidlene til politietaten som sådan, og at behovet er økt fordi oppgavene er blitt større. I så fall må jeg henvise til de budsjettdiskusjonene som kommer med jevne mellomrom i Stortinget. Når det gjelder spesielt dekning av utgiftene til disse analysene, må jeg vise til svaret mitt og si at Justisdepartementets vurdering, som også er i samsvar med de generelle budsjettprinsipper som etter hvert utvikler seg både i stat og kommune, er at det er bedre å gi den ansvarlige, her politidistriktet, totalt ansvar for budsjettet og for å prioritere innenfor de rammene man får, istedenfor å ha øremerkede midler. Det er jo det det i så fall snakkes om. Så kan det hende at det innimellom er noen enkelte veldig store saker, og derfor har man i Justisdepartementet noen sentrale avsetninger til bruk for det. Men det er jo ikke det det var snakk om her i Kristiansand politidistrikt, her var det snakk om utgifter til enkeltanalyser av narkotikaprøver, og slike enkeltanalyser tas det mange av i hvert eneste politidistrikt.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Poenget med mitt første svar var ikke å gjøre politimesterne mer ansvarlige i forhold til budsjettet, altså at jeg mente at de ikke prøver å holde budsjettrammen, men poenget var å gi dem mulighet til å prioritere innenfor de totalrammene som faktisk skal brukes på politi. Og da kan det hende, om ikke i Kristiansand, at man i andre distrikter kanskje heller har bedre nytte av de pengene som er gått til analyser, til andre typer kriminalitetsbekjempelse enn akkurat analyser. Det viser seg også at det er veldig stor forskjell på politidistriktene i forhold til hvor mye de bruker til analyser. Kristiansand er av de distriktene som har ligget høyt når det gjelder bruk av analyser, og det kan like gjerne ha med ulik prioritering og ulik måte å etterforske sakene på, som med at det er veldig mange flere narkotikasaker i Kristiansand enn i andre distrikter.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-05-10:
: Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål: «Oslo Racing Festival planlegger et billøp i Oslo fra 30. juni til 2. juli 2000 i området fra Oslo S til Gamlebyen. Bydelsutvalget i Gamle Oslo har gått sterkt mot arrangementet på grunn av støyproblemene som er forbundet med dette. I 1999 uttalte Riksantikvaren seg sterkt negativt om lignende planer. Anser statsråden at Gamlebyen med middelalderruiner og boliger er egnet for billøp?»
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-05-10:
Jeg takker statsråden for svaret, og forstår at vi må se an en ankebehandling i departementet. Riksantikvaren har i sitt svar på søknaden fra Oslo Racing Festival gitt uttrykk for at det er en rekke problemer knyttet til å avvikle billøp i et fornminneområde. Det ligger jo også i sakens natur. Når en likevel i første omgang har gitt tillatelse til billøpet under forutsetning av at det er et engangstiltak og i en situasjon hvor området preges av anleggsarbeid fra før, vil jeg spørre om det i den første runden ble gjort klart og tydelig overfor søkerne at en vil svare nei på en ny søknad, at dette ettertrykkelig må sies å være et engangstiltak, og at en ikke kan forvente å få tillatelse neste år. Jeg mener nemlig å ha registrert at Oslo Racing Festival planlegger dette som et årlig foretak.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2000-05-10:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. For oss som ivrer for Gamle Oslo med middelalderpark, vannspeil og Middelaldermuseet, og som er glad for den store satsingen som er gjort bl.a. gjennom Miljøbyen Gamle Oslo, er det litt av et paradoks og ikke så lite av en nedtur dersom området skal bli arena for årlige billøp. Når billøpet overhodet er aktuelt, viser jo det hvor forsømt området er – altså at det fremdeles ligger der som et anleggsområde, selv i det året da Oslo fyller 1000 år. Jeg vil spørre statsråden til slutt om Regjeringen nå vil arbeide for å få fortgang i arbeidet med å synliggjøre Middelalderbyen på en skikkelig måte, inkludert spørsmålet om Middelaldermuseet. Kan vi vente at vi nå får fortgang i den saken?
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-05-10:
Jeg ser meg helt nødt til å stille landbruksministeren følgende spørsmål, som gledelig nok blir besvart av justisministeren: «Bertin Ask vil selge sin landbrukseiendom til Jan Røyland, dette støttes enstemmig av fylkeslandbruksstyret i Vest-Agder og Mandal kommune. Vil statsråden derfor snarest ta et initiativ til at staten frafaller sin forkjøpsrett til gnr. 99 bnr. 29 i Mandal kommune?»
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-05-10:
Jeg må si at jeg er ganske overrasket over svaret, også med tanke på St. meld. nr. 19 som Regjeringen har lagt fram, der det sies at det offentliges forkjøpsrett skal oppheves. Ved den lokale behandlingen som har vært i denne saken, har også representanter fra Arbeiderpartiet både i fylkeslandbruksstyre og i Mandal kommune støttet en frivillig avtale mellom to personer, en som vil selge og en som vil kjøpe, og så skal det altså overprøves av et byråkrati som ikke kjenner de lokale forhold tilstrekkelig. Det er et skuffende svar, og jeg tar til etterretning at festtalene som Arbeiderpartiet står for utad, ikke gjelder i praksis og ikke overfor den enkelte sliteren som dyrker jorden, og som vil få noe levelig ut av det.
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-05-10:
Nei, det var ikke noe spørsmål, det var bare en konstatering av at Regjeringen står for en helt annen politikk i praksis enn det de sier de skal gjøre, og at de ikke respekterer lokale beslutninger, enten det er i fylkeslandbruksstyret eller i Mandal kommune. Det tar jeg til etterretning, men det er trist og det er dårlig politikk når det gjelder å forvalte landbrukseiendommer. Jeg kan jo ikke gjøre noe med at departementet har tatt denne beslutningen, det må jeg ta til etterretning selv om jeg gjerne kunne tenkt meg en helt annen løsning på dette. Dette var grunnen til at jeg ikke hadde noe oppfølgingsspørsmål til statsråden, for hun var rimelig klar i sin avvisning, nemlig at statsråden ikke ville ta et initiativ til at staten skulle frafalle sin forkjøpsrett til gnr. 99 bnr. 29 i Mandal kommune.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2000-05-10:
Forhåpentligvis til glede for justisministeren tillater jeg meg å stille følgende spørsmål til fagstatsråden: «Enkelte iranske asylsøkere som konverterer til kristendommen mens de er i Norge, synes å utsettes for fengsling og tortur når de sendes tilbake etter avslag på søknaden. Dette kommer i tillegg til eventuelle andre anklager. Kan statsråden avkrefte at så skjer, og mener statsråden at dersom det er noen grunn til tvil om de iranske myndighetenes holdning og handling i slike forhold, så bør dette være viktig grunn til innvilgelse av asylsøknaden?»
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2000-05-10:
Dette er et veldig viktig prinsipielt spørsmål, fordi det handler om hvorvidt vi følger opp når asylantene vender tilbake til det landet de kommer fra. Jeg sitter med informasjon fra forskjellige kilder som jeg får tilgang til, som sier at mennesker som har konvertert fra islam til den kristne tro, blir utsatt for forfølgelse når de kommer hjem. Jeg kan også henvise til at den pakistanske imamen Nehmat Ali Shah i programmet «Tanker om tro og tvil» på NRK TV høsten 1994 uttalte at «den som vender det islamske samfunn ryggen, sår splid i fellesskapet og skal bøte med livet». Det er altså holdningen overfor en som konverterer – for det å forlate islam, er å vende det muslimske samfunn ryggen. Hva mener justisministeren om dette utsagnet fra imamen?
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2000-05-10:
Jeg er bekymret med hensyn til dette feltet og var det også da vi selv satt med regjeringsmakten, og jeg fulgte forholdsvis tett opp justisministeren på disse områdene, fordi det kommer signaler og det kommer rapporter fra samarbeidende organisasjoner som befinner seg i disse landene, som kan fortelle oss at det faktisk foregår forfølgelse av mennesker som konverterer – ja, de utsettes for livsfare. Vil statsråden være mottakelig for informasjoner som kristne organisasjoner og andre er i besittelse av, og vurdere disse i en dialog med de angjeldende partene? Det er viktig at vi i Norge ikke sitter langt på avstand og ikke har den nødvendige oversikten. Jeg er klar over at det er mange og gode kommunikasjonslinjer på ulike felt. Men likevel: Det virker som om det skjer ting som det offisielle apparatet ikke er i stand til å oppfatte.
Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-05-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Siden høsten 1999 har hvert enkelt politidistrikt selv måttet betale for analyser som tas i forbindelse med narkotikasaker. Politiet i Kristiansand legger derfor nå vekk narkotikasaker, fordi det koster for mye å ta de nødvendige blod- og urinprøvene av mistenkte. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at politidistriktene får tatt de nødvendige analysene i narkotikasaker?»
Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-05-10:
Jeg takker for svaret. Det er ingen grunn til å legge skjul på at svært mange er sterkt bekymret for politiets mulighet til å demme opp for alvorlig kriminalitet. Vi har svært godt utdannede og motiverte polititjenestemenn, men det er ikke nok. De siste årene har nemlig politiet fått ansvaret for å etterforske stadig større og mer kompliserte saker, og ikke minst Stortinget har stilt krav til kvalitet i dette arbeidet. For å få den nødvendige kvaliteten på etterforskningen må det også foreligge tilstrekkelige økonomiske ressurser. Kan statsråden, på bakgrunn av signaler fra bl.a. politiet i Kristiansand, tenke seg å foreta en gjennomgang av de ekstrakostnadene som etterforskningen i tyngre saker medfører, bl.a. i narkotikasaker hvor kostnadene til analyser, tolketjenester mv. er av en helt annen størrelse enn for noen få år tilbake?
Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-05-10:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg reagerte litt da statsråden i sitt første svar gav uttrykk for at begrunnelsen for å gi politidistriktet de midlene man tidligere hadde hatt sentralt, var – på en måte lå det implisitt – at man skulle tvinge politimesteren til å være mer budsjettansvarlig, at man ikke kunne bestille prøver, og at departementet hadde en pott å betale fra. Jeg tror ikke at politiet har noe ønske om å bruke mer midler enn det som er nødvendig for å få til en grundig etterforskning, og det er faktisk det det handler om. Jeg er redd overføring av disse midlene til politidistriktene vil gjøre at politimesteren prioriterer annerledes, og at vi ikke får den grundige etterforskningen som vi trenger i slike saker for å ha nødvendig bakgrunnsmateriale for en riktig behandling.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Vikingskipene utgjør, slik jeg ser det, en viktig del av museumsområdet på Bygdøy. Det skal derfor tungtveiende grunner til for å flytte museet fra dette området. Spørsmål om flytting av Vikingskipshuset ble berørt i NOU 1996:7 Museum. Mangfald, minne, møtestad. Vikingskipsmuseet er en del av det kulturhistoriske museum ved Universitetet i Oslo, og universitetet uttrykte i sin høringsuttalelse at de anså en flytting uaktuell, og at de vurderte den tekniske tilstanden for skipene og de andre samlingene å være av en slik art at flytting ville innebære risikoer som det var uansvarlig å ta. Til tross for den skepsis universitetet gav uttrykk for, er jeg kjent med at universitetet nå er i ferd med å nedsette en arbeidsgruppe som bl.a. skal vurdere om det er teknisk mulig å flytte vikingskipene. Skulle det påvises at en flytting av vikingskipene er teknisk mulig å gjennomføre, vil jeg understreke behovet for en konsekvensutredning med særlig vekt på de kostnadsmessige og museumsmessige sider ved en slik flytting.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg er svært glad for den enigheten som er mellom meg og representanten Dag Danielsen på dette feltet. Jeg kan forsikre om at Regjeringen vil se på dette på en helhetlig måte, at vi også må se på det ut fra et museumsfaglig perspektiv, og at vi ikke skal legge opp til en prosess som vil føre til skader på uerstattelige kulturminner.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Nåværende tilskuddsordning til barne- og ungdomsorganisasjonene bygger på Stensrud-utvalgets innstilling. Utvalgets rapport ble sendt på høring til barne- og ungdomsorganisasjonene før Barne- og familiedepartementet fremmet forslag til nytt regelverk for Stortinget i St.meld. nr. 32 for 1996-97. Forslaget ble så behandlet av familie-, kultur- og administrasjonskomiteen i Innst. S. nr. 250 for 1996-97. Barne- og familiedepartementet vedtok så en ny forskrift om tilskudd til frivillige barne- og ungdomsorganisasjoner den 1. juli 1997. Denne forskriften er altså et resultat av en svært grundig prosess, der Stortinget selv spilte en aktiv rolle. Det er et viktig mål for tilskuddsordningen at den skal bidra til deltakelse i samfunnet og til opplæring i medbestemmelse og demokrati. Dette er nedfelt i formålsbestemmelsen, hvor det fremgår at tilskuddsordningen skal legge til rette for barn og ungdoms deltakelse i barne- og ungdomsorganisasjonene. Organisasjonene skal sikres og styrkes som arena for medbestemmelse og demokrati og som barn og ungdoms redskaper for deltakelse i samfunnet. Tilskuddene skal også være en stimulering av aktivitet og medvirke til mangfold i organisasjonslivet. For å sikre målsettingen om medbestemmelse og demokrati stilles det krav om at organisasjoner som får støtte, må ha en demokratisk oppbygning som sikrer at alle tellende medlemmer som har fylt 15 år, har fulle demokratiske rettigheter og lik rett til å kunne velges til tillitsverv i organisasjonen. Stortinget hadde ingen merknader til dette kravet ved behandlingen av stortingsmeldingen. I en overgangsperiode har forskriften åpnet for dispensasjoner fra kravene, slik at organisasjonene skulle ha mulighet til å tilpasse seg de nye reglene. Mulighetene for dispensasjon strammes nå inn, og forskriften gjelder fullt ut fra tilskuddsåret 2002. Tilskuddsordningen overfor barne- og ungdomsorganisasjonene forvaltes av Fordelingsutvalget, som er underlagt Barne- og familiedepartementet. Fordelingsutvalget har ved tildeling av støtte for 2000 fattet vedtak om at tre organisasjoner ikke fyller kravet om demokratisk oppbygning og derfor ikke er støtteberettiget. De tre organisasjonene har påklaget avslaget fra Fordelingsutvalget, og klagene er nå til behandling i departementet. Derfor synes jeg ikke det vil være riktig av meg å kommentere innholdet i disse klagene før de er ferdigbehandlet i departementet.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg frykter ikke at en slik klagebehandling skal komme i et offentlig søkelys, men jeg synes det er vanskelig å gå inn i de tre sakene som nå er til behandling i departementet. Det kan selvfølgelig ikke være slik at organisasjonene skal lide for f.eks. et kvinnediskriminerende syn i voksenorganisasjonene. Men samtidig må vi se på det regelverket vi alle skal leve etter, og det er mitt ansvar at det håndheves. Det må også Fordelingsutvalget legge til grunn. Det er slik at i noen tilfeller – og her er de kristne organisasjonene i flertall – er det en formell binding ved at ungdomsorganisasjonene i sine vedtekter har tatt inn at de slutter opp om voksenorganisasjonens prinsipper, men for øvrig har full frihet til også å endre sine vedtekter. Vi ser at det er en sterkere binding hos organisasjoner som har både ideologiske og organisatoriske bindinger til voksenorganisasjonen. Jeg kan ikke gå lenger enn det, men jeg vil heller komme tilbake til det når vi har behandlet saken.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2000-05-10:
Jeg vil si at jeg støtter den flertallsmerknaden fra komiteen, men jeg kan ikke gå inn og kommentere noe mer de tre enkeltsakene og må bare gjenta det svaret jeg gav. Men vi er selvfølgelig opptatt av at vi ikke skal være mer byråkratiske enn nødvendig, men at vi skal håndheve et regelverk som Stortinget selv har gitt sin tilslutning til, og mitt ansvar er å påse at det skjer. Når det gjelder vurderingen av de tre sakene, får vi komme tilbake igjen til det.