Ola Røtvei (Arbeiderpartiet), 2000-02-24:
Vittige røster vil ha det til at samferdselskomiteen nå reiser rundt om i landet og samler inn penger til viktige vegprosjekter. Kanskje er det ikke så langt unna sannheten. Med bompenger kreves det etter hvert inn betydelige midler som går til investeringsformål for vegsektoren. Bompengeprosjektene begynner etter hvert å få et stort omfang. Men den som har hjulpet godt til med dette, er i høyeste grad tidligere samferdselsminister Dørum, som reiste landet rundt med sitt slagord «dugnad og spleis». Alle disse bompengeprosjektene reiser på mange måter flere prinsipielle spørsmål. Med bompenger får vi satt i gang flere prosjekter samtidig, men i sum vil de statlige bevilgningene bli like store. Gjennom avtaler med bompengeselskaper binder Stortinget seg på flere måter til masten. Ved reduserte rammer vil prioritering mellom bompengeprosjekt og 100 pst. statlige prosjekt bli vanskelig. Det hersker ingen tvil om at de sistnevnte prosjektene vil bli de skadelidende. Derfor får vi i komiteen krysse fingrene og håpe på høyere rammer enn det som nå ligger til grunn i det foreløpige utkastet til Nasjonal transportplan for kommende tiårsperiode. Stortinget vil også stå overfor en stor utfordring i prioriteringen mellom alle disse bompengeprosjektene. Det har fra faglig og lokalpolitisk hold etter hvert blitt en praksis å fremme bompengepakker i sterkt trafikkerte områder. I denne sammenheng vil jeg understreke at disse pakkene må ha forholdsvis lang gjennomføringstid. Pakkene inneholder som regel mange elementer, veg, bane og andre miljø-, sikkerhets- og kollektivtiltak. Det handler om store investeringssummer og behov for justeringer underveis. Man kan med andre ord at si vegen blir til mens man går. Dette gjelder også gjennomføringen av en samlet østfoldpakke som vi behandler første del av i dag. Flertallet slutter seg til prinsippene som ligger til grunn for gjennomføringen av fase 1 i denne pakka. Det betyr at flertallet slutter seg til at bompengeselskapet får tillatelse til å starte innkreving av bompenger for delvis finansiering og utbygging av E6 og E18 gjennom Østfold. Videre får selskapet ansvar for å oppta og administrere nødvendige lån. Vegdirektoratet får fullmakt til å inngå avtale med bompengeselskapet og fastsette nærmere regler for finansieringsordningen. I forbindelse med finansieringsordningen vil jeg påpeke at Østfoldpakka ikke består av ett prosjekt, men av flere enkeltprosjekter med ulik byggestart fordelt utover gjennomføringsperioden for pakka. Gjennomføringstakten vil derfor være avhengig av bompengeinntektene og de årlige statlige bevilgninger. Det foreligger ikke noe endelig kostnadsoverslag og finansieringsopplegg for fase 1, men det legges til grunn at statens bidrag tilsvarer i hovedsak en videreføring av nivået på bevilgningene i vegplanen for 1998-2007. Fastsetting av statlige rammer og prioritering av enkeltprosjekt vil Stortinget måtte komme tilbake til i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan og de årlige budsjettproposisjoner. Trafikken på riksvegnettet i Østfold har de siste seks årene økt med 5 pst. pr. år. Dette er det dobbelte av landsgjennomsnittet. Denne trafikkveksten er en stor utfordring i en samlet transportplanlegging for Østfold. Trafikkmønsteret gjenspeiler stor pendlertrafikk over fylkesgrensa mot Oslo samt stor gjennomgangstrafikk til og fra utlandet; om lag 80 pst. av den landbaserte utenrikstransporten for gods og personreiser går gjennom Østfold. Når Øresund-forbindelsen står ferdig, vil det gi bedre forbindelse mot Europa både for veg og bane. Størst forbedring vil det gi for jernbanen, og det må vi utnytte. Jeg er overbevist om at banetransport vil være framtidens godstransportform gjennom Europa. I årene som kommer, vil hovedutfordringene for Østfold være: rask reduksjon av omfanget og alvorlighetsgraden for ulykker på vegeneå videreutvikle transportsystemet og bedre kontakten mellom transportformene slik at transporten inn og ut av landet betjenes på en tilfredsstillende måteå øke framkommeligheten på overbelastede veger i byområdene ved å utvikle et mer tjenlig vegnett, og ved å redusere biltrafikken med økt satsing på kollektivtrafikk En samlet østfoldpakke vil være et viktig bidrag i denne sammenheng. Derfor understreker flertallet at det er viktig at arbeidet med fase 2 fortsetter, og at en samlet pakke realiseres. I forbindelse med gjennomføringen av fase 1 understreker flertallet at det legges til rette for gode kollektivløsninger mot Oslo-området. I denne sammenheng er jernbaneutbyggingen i Moss et viktig element. Flertallet legger opp til en utbygging av dobbeltsporet fra Sandbukta til ny Moss stasjon og ber Regjeringen komme tilbake til et opplegg for finansieringen i Nasjonal transportplan. Flertallet ser det også som svært viktig at Moss og Borg havner sikres en god tilknytning til stamvegnettet og jernbane så tidlig som mulig innenfor en samlet østfoldpakke. Avslutningsvis vil jeg peke på at Østfold fylkeskommune har lagt til grunn en årlig provisjon i forbindelse med garantistillelse. Tidligere har det ikke vært praksis å tillate garantiprovisjoner ved bompengeprosjekter på offentlig veg. Dette er et nytt prinsipp, og konsekvensene ved en slik ordning er ukjent. Flertallet slutter seg derfor til departementets konklusjon om at det i dette tilfellet gis som en engangskompensasjon på 5,5 mill. kr til fylkeskommunen, og at det øremerkes til samferdselsformål. Ellers er jeg enig med Høyre i at prinsippet med garantiprovisjoner og den generelle kompensasjonen som gis til kommuner for ulemper ved plassering av bomstasjoner, må drøftes nærmere i Nasjonal transportplan. Personlig vil jeg si at jeg er rimelig kritisk til slike ordninger. Det har også sammenheng med de kostnadoverskridelsene som man etter hvert ser kommer på mange vegprosjekter. Mye skyldes også lokale ønsker gjennom planprosessen. Når det gjelder kostnadsutviklingen fra hovedplan fram til ferdig reguleringsplan, ser vi i mange sammenhenger at kostnadene øker betraktelig. Mye skyldes rett og slett at kommunene f.eks. ønsker en ny løsning for en stamveg gjennom kommunen for å få lagt til rette for utvikling av øvrig vegnett knyttet til stamvegen. Dette vil jeg be om at statsråden ser særlig på, for jeg tror også at dette er et viktig element i forbindelse med kostnadsstyring for mange av vegprosjektene våre, og som jeg forutsetter at vi får komme tilbake til i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan. Til slutt vil jeg anbefale flertallets innstilling.