Marit Tingelstad (Senterpartiet), 1999-02-25:
Reform 94 ble vedtatt med solid flertall i Stortinget, men det var også skepsis til sider ved reformen. Senterpartiet har støttet reformen, men vi har mange ganger i forrige periode etterlyst en smidigere forvaltning av reformen, noe Stortinget la vekt på da reformen ble vedtatt. Jeg er sikker på at mye av kritikken av reformen kunne vært unngått dersom daværende departementsledelse hadde vært noe mer imøtekommende for større fleksibilitet i oppleggene. Jeg har ikke belegg for å slutte meg til de utsagn som framkommer i interpellasjonens innledende del. Jeg mener oppslag i aviser og tidsskrifter er for usikkert grunnlag til å påstå at statsråder/departementer har forsøkt å påvirke forskningsarbeider som gjennomføres etter oppdrag fra departementet. Et av oppslagene, nærmere bestemt en lederartikkel i tidsskriftet Skolefokus, har ført til at saken er klaget inn for Pressens Faglige Utvalg – kilde: Skolefokus. Jeg avstår derfor fra ytterligere meninger om denne konkrete problemstillingen. Men på prinsipielt grunnlag vil jeg si at jeg selvsagt klart tar avstand fra en slik eventuell praksis. Den frie forskningen er en forutsetning for legitimitet og troverdighet. Det er meget alvorlig dersom forskningen blir betraktet som bestillingsverk. Da er hele fundamentet for den frie forskningen pulverisert, samtidig som behovet for mer ressurser til forskning kan bli dratt i tvil. På denne bakgrunn er dagens interpellasjon viktig. Den er også et viktig bidrag i Stortingets kontrollarbeid som absolutt bør tas alvorlig. For øvrig sier jeg meg godt tilfreds med statsrådens klare og faste svar til interpellanten. Selv om Stortinget får rikelig anledning til å drøfte Reform 94 og evalueringen av denne senere, vil jeg likevel benytte anledningen til å framføre noen synspunkter fra Senterpartiets side. Jeg slutter meg til utsagn om at reformen ble satt i gang vel fort. Det var svært mye arbeid som ikke var ferdigstilt da reformen ble satt i gang. Særlig gjaldt det etterutdanning av personalet, og dette skapte en del motstand mot reformen. Et helt nytt prinsipp ble innført, nemlig målstyring av læreplanene og opplæringen. Det var en ny måte å arbeide på som krevde mye både av lærere, elever og skoleledelse. Målstyring krever mye tilbakemelding i form av rapportskriving for å teste måloppnåelse. Jeg forstår derfor lærernes påstand om den såkalte byråkratiseringen av skolen. I denne sammenheng viser jeg til Voksenåserklæringen, hvor Regjeringen sier: «Gjennomføringstempoet og mangel på vilje til dialog har skapt store frustrasjoner hos skolens ansatte og foreldrene. En sentrumsregjering vil gjenopprette dialogen og samarbeide med berørte parter for å sikre en god kvalitet på undervisningen. Det er viktig å unngå at evaluering og kontrollprosessene i skolen fører til økt byråkratisering». Til slutt vil jeg understreke at det viktigste arbeidet lærerne skal gjøre, er å legge opp til gode læringsprosesser der forholdet elev – lærer står helt sentralt. Lærernes profesjonalitet må ivaretas og respekteres. Det vil skape motivasjon hos den enkelte lærer, som igjen vil smitte over på elevene. Dette forventer jeg bl a. blir vektlagt i stortingsmeldingen om Reform 94.