Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-23:
Riksrevisjonen skriv i sitt dokument at Innovasjon Norge har ein kompleks organisasjon og forvaltar eit breitt spekter av ordningar som skal møte mange behov, og vidare at dei ulike departementa sine krav og føringar til løyvingar føreset god koordinering. Ja, det har Riksrevisjonen heilt rett i. Det er viktig at departementa følgjer opp samordninga seg i mellom når det gjeld styringa av Innovasjon Norge. I 2010, når fylka kjem inn på eigarsida i organisasjonen, vil det bli stilt ytterlegare krav til samhandling og samarbeid mellom eigarane og oppdragsgjevarane, slik at Innovasjon Norge kan tilby eit heilskapleg tilbod til bedrifter og gründerar i Noreg. Som politikarar må me alle vere opptekne av at verkemiddelaktørar samarbeider nært og har god oversikt over dei samla verkemidla. Innovasjon Norge har eit omfattande kontornettverk både nasjonalt og internasjonalt. Innovasjon Norge skal med sin kompetanse og sitt nærvær regionalt, nasjonalt og internasjonalt leggje til rette for god koordinering av innovasjonspolitikken og næringspolitikken. Regjeringa varslar i St.meld. nr. 7 for 2008–2008, populært kalla innovasjonsmeldinga, at dei vil setje i verk evaluering av Innovasjon Norge for m.a. å få svar på om Innovasjon Norge sine verkemiddel er tilpassa kundane sine behov. Dette er viktig for å setje verkemiddelapparatet betre i stand til å møte framtidige behov i næringslivet. Internasjonalt nærvær, kontakt og samarbeid er viktig for eit innovativt norsk næringsliv. Derfor må internasjonalisering vere ein vesentleg del av Innovasjon Norge sitt arbeid. Det offentlege verkemiddelapparatet og utanrikstenesta representerer ein ressurs for bedrifter som har eller ønskjer å ha eit internasjonalt engasjement. Regjeringa er tydeleg på at Innovasjon Norge skal bidra til auka internasjonalisering av norske bedrifter. Da er det sjølvsagt ein tankekross at Riksrevisjonen sine undersøkingar peikar på at distriktskontora kan ha manglande kompetanse knytt til eksport og internasjonalisering, og at Innovasjon Norge sitt internasjonale arbeid i liten grad er integrert i selskapet si verksemd. Men da er det også grunn til å leggje til at det har skjedd mykje positivt i Innovasjon Norge sitt arbeid med internasjonalisering sidan oppstarten for fem år sidan. Likevel er det vesentleg at organisasjonen styrkjer sitt arbeid på dette området og sikrar endå betre samarbeid mellom kontora heime og ute. Innovasjon Norge sitt hovudmål er å fremje bedrifts- og samfunnsøkonomisk lønsam næringsutvikling i heile landet og å utløyse dei næringsmessige moglegheitene til ulike distrikt og regionar gjennom innovasjon, internasjonalisering og profilering. I 2007 utgjorde Innovasjon Norge sine løyvingar i form av tilskot, lån eller garantiar til saman 4,7 milliardar kr. Innovasjon Norge sitt arbeid blir systematisk evaluert gjennom selskapet sine mål- og resultatstyringssystem, dei årlege kundeeffektundersøkingane og jamlege evalueringar. Mitt håp og mi tru er at dette evalueringsarbeidet har gjort at Innovasjon Norge allereie er i ferd med å bli meir effektiv, meir kundevenleg og meir målretta enn det som Riksrevisjonen sin rapport avdekkjer. Det er viktig ikkje å bruke innovasjonsomgrepet for snevert. For å utløyse innovasjon og nyskaping krevst det eit breitt spekter av verkemiddel. Støtte til omstillingsprosjekt, effektiviseringsarbeid, kompetansebygging og nettverksaktivitetar kan vere grunnleggjande for å oppnå innovasjon. Det er slik at Innovasjon Norge har ei viktig rolle å spele på alle desse områda. Eg vil òg nemne at Innovasjon Norge, SIVA og Norges forskningsråd har hatt ei samarbeidsavtale for perioden 2005–2008, og partane vil inngå ei ny slik avtale for perioden 2009–2013. Føremålet med avtalene er å skape eit meir heilskapleg verkemiddelapparat på innovasjonsområdet. Det at mange framleis opplever Innovasjon Norge som ein bank, og at enkelte distriktskontor meiner at dei har fått for lite opplæring og oppdatering av sin kompetanse, er bekymringsfullt. Det er òg grunn til å merke seg at undersøkinga òg tek opp spørsmålet om ikkje Innovasjon Norge i større grad burde gje støtte til meir risikoutsette prosjekt. Regjeringas politikk er at fleire oppgåver og meir ansvar skal delegerast til lokale og regionale nivå. Føremålet med fleire regionale oppgåver og større regionalt ansvar i innovasjons- og næringspolitikken er å utnytte regionale moglegheiter, fortrinn og satsingar på ein betre måte. For Innovasjon Norge inneber regionaliseringa som tidlegare nemnt at fylkeskommunane kjem inn på eigarsida av selskapet – med 49 pst.– med verknad frå og med 1. januar 2010. Den nye eigarkonstellasjonen skal leggje til rette for betre samordning av innovasjons- og næringspolitikken på regionalt og nasjonalt nivå. Felles mål er ein føresetnad for at dette skal lukkast. Den varsla evalueringa som Regjeringa vil setje i verk i løpet av året, skal gje svar på om dei måla som er sette for selskapet, blir oppnådde på ein god og effektiv måte. Eit naturleg utgangspunkt er ei vurdering av Innovasjon Norge sine tenester som har som siktemål å fremje innovasjon, internasjonalisering, regional næringsutvikling og profilering av Noreg og norsk næringsliv internasjonalt. Det må også vurderast om Innovasjon Norge sin tenesteportefølje er effektiv, oversiktleg og tilgjengeleg for brukarane. Vidare må forholdet mellom dei ulike sektorpolitiske ordningane vurderast. Riksrevisjonen sin rapport peikar på at det er behov for betre samordning og styring, også av fagleg karakter, for å sikre måloppnåing for selskapet. Regjeringa vil òg vurdere korleis dagens organisering av verkemidla varetek behovet for medfinansiering av større regionale og nasjonale prosjekt. Evalueringa vil danne grunnlaget for eventuelle endringar i prioritering og innretning av selskapets verkemiddel. Dette kan vere nødvendig for å setje Innovasjon Norge i stand til å møte behovet i morgondagens næringsliv. Da vil sjølvsagt dei problemstillingane som Riksrevisjonen tek opp i sin rapport, vere viktige element.