Iselin Nybø (Venstre), 2016-06-14:
La meg også først få starte med å takke saksordføreren for det krevende arbeidet som er gjort i denne saken. Innføringen av en nasjonal grense for fravær har vakt stor oppsikt. Etter at kunnskapsministeren innførte en fraværsgrense på 10 pst., tok elever over hele landet til gatene i protest. Flere høringsinstanser har kritisert regjeringen og kunnskapsministeren for den rigide grensen som det var lagt opp til. Det er få som tviler på at en fraværsgrense på 10 pst. vil kunne disiplinere en del av dem som har ugyldig fravær. Problemet er imidlertid at det vil ramme så mange flere. Grunnene til at ungdom er borte fra skolen, er mange og varierte. Noen av dem har ikke lyst til å møte til undervisningen, noen føler de ikke møter nok utfordringer i skolehverdagen, mens andre sliter med komplekse psykiske utfordringer. Det er ikke alltid så lett for ungdom å dokumentere forbigående depresjon, og det bør finnes andre måter å håndtere frafall knyttet til udokumentert fravær grunnet psykiske utfordringer på, enn å true med å ta fra eleven vitnemålet. Selv om fraværet i den videregående skolen er høyere enn ønsket, er frafall et mye større problem enn fravær. I en tid hvor frafallet er stort og mange elever sliter med psykiske utfordringer og press, er det ikke sikkert at det er riktig å innføre enda flere krav, enda flere grenser og enda flere måter å måles på. En rigid fraværsgrense kan også komme til skade for å sykeliggjøre elevene. Ikke alle som er borte fra skolen en dag, skal måtte trenge en diagnose. Noen ganger har ungdom, som alle andre folk, en dårlig dag. Så er det vel også slik, som alle vet, at det å være ung kan være kjipt og vanskelig i perioder, men det betyr ikke nødvendigvis at man har en sykdom. I dag har vi en regjering som er opptatt av enkeltindividets ansvar og egenart. Likevel setter den planlagte fraværsgrensen alle elever i samme bås. Den gir heller ingen mulighet for elevene til å snu trenden – har man først et fravær som bikker 10 pst., er det ingenting man kan gjøre for å få standpunktkarakter i det gitte faget. Dette kan på ingen måte motivere elever som f.eks. har mye fravær knyttet til rus i begynnelsen av året, men som møter på skolen framover og jobber hardt. Vi er allerede for dårlige til å utjevne forskjeller i den norske skolen. Fraværsgrensen går ut på å luke ut de svakeste elevene, og skolen kan ikke være et sorteringssystem hvor vi luker ut de svakeste og lar de sterkeste stå igjen. Venstre mener også at de viktigste tiltakene er de som kommer før en eventuell grense for fravær er nådd. Det er mye viktigere å snakke om hva vi kan gjøre for å forhindre at elever har et fravær på f.eks. 10 pst., enn hva som skjer når den grensen er passert. Vi trenger en skole som gir næring til elevers og ungdommers nysgjerrighet og kreativitet, ikke en som kveler nysgjerrigheten og kreativiteten. I tillegg er det viktig at vi har på plass gode sikkerhetsnett for dem som sliter. Flere helsesøstre og skolepsykologer har lenge vært viktig for Venstre, og det er enda viktigere for dem som trenger oppfølging, eller bare trenger noen å snakke med. Venstre er i dag en del av det mindretallet som fremmer forslag om å oppheve fraværsgrensen på 10 pst. i videregående opplæring. Til slutt vil jeg legge til at dette har vært en debatt som i stor grad har vært preget av et politisk spill. Aktørene der ute må oppfatte dette som svært uryddig, og det bidrar mer til politikerforakt enn det bidrar til en opplyst debatt. Men jeg er glad for at flertallet nå, etter at vi har gått gjennom denne prosessen, peker på en grense på 15 pst. som er litt mer fleksibel enn den statsråden først la opp til. Og så er jeg glad for at flertallet er tydelig på at det skal forskes og evalueres, for i denne debatten har vi ganske lite konkret å forholde oss til. Det er mye synsing både fra de som er for en grense, og fra oss som ikke ønsker en sånn rigid grense. Det skal bli interessant å se hva det er som faktisk får elevene til å være på skolen. Er det grensen i seg selv, eller er det de tiltakene vi setter i verk for å holde elevene på skolen? Jeg tror det handler mer om tiltakene vi setter i verk for å holde elevene der enn grensen i seg selv. Men jeg håper at det er en av de tingene vi kan finne ut når det skal forskes og evalueres på dette, sånn at neste gang vi har denne debatten, tar man den på grunnlag av kunnskap og forskningsresultater og en solid evaluering – ikke bare på synsing og politisk spill fra flere kanter.