Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2002-04-11:
Denne saken handler om finansiering av norsk deltakelse i Afghanistan, diplomatisk nærvær i Kabul og nasjonale sikringstiltak mot terrorisme – St.prp. nr. 39 for 2001-2002, som Regjeringen sendte til Stortinget 15. februar i år. Komiteen står samlet om de fleste merknader, og komiteens flertall støtter Regjeringens forslag til de endringer i statsbudsjettet som er lagt fram i proposisjonen. Sosialistisk Venstreparti har en egen merknad og et eget forslag til kap. 1792 som de selv vil redegjøre for. Bakgrunnen for at denne saken ble satt på dagsordenen, er hendelsene 11. september i fjor. Terrorangrepene i USA viste at vårt moderne og åpne samfunn er sårbart. Det demonstrerte også at terroranslag kan ha en grusom effekt. Trusselbildet ble for mange både nytt og meget uklart, noe som skapte frykt i befolkningen verden over. Allerede 12. september erklærte NATO at terrorangrepet utløste alliansens forpliktelse om kollektivt forsvar. Artikkel 5 i Atlanterhavspakten sier at angrep på et av alliansens medlemmer skal anses som et angrep på alle alliansens medlemmer. FNs sikkerhetsråd viste samme dag – 12. september – i sikkerhetsresolusjon 1368 at retten til selvforsvar gjaldt i denne situasjonen. Den norske regjeringen gav umiddelbart sin støtte til USA og gav et generelt tilbud om støtte i tråd med våre allianseforpliktelser i NATO. USA presenterte overbevisende materiale som dokumenterte at det var al-Qaida-nettverket som stod bak terrorangrepene, og NATOs råd erklærte at de anså at terrorangrepet var ledet av en ekstern aktør. Al-Qaidas ledelse og hovedbaser var lokalisert i Afghanistan, hvor de ble åpent støttet av Taliban-regimet. Taliban nektet gjentatte ganger å utlevere lederne for al-Qaida. USA fikk dannet en bred internasjonal koalisjon for en kampanje mot terrorisme. Det var viktig at alliansen var bredest mulig, ikke minst for å holde fokus på at det var en kamp mot terrorisme, ikke en kampanje rettet mot den muslimske verden, og 7. oktober iverksatte koalisjonen, med USA og Storbritannia i spissen, en militær operasjon rettet mot terrornettverket og Taliban-regimet i Afghanistan. Den norske regjering presenterte en liste over norske militære enheter til koalisjonsoperasjoner, og tilbudet ble formalisert ved kongelig resolusjon 14. desember 2001. Med bakgrunn i Norges allianseforpliktelser ble det tidlig aktuelt med norsk deltakelse. Norge deltar både i operasjon «Enduring Freedom» og i den internasjonale sikkerhetsstyrken som skal stabilisere situasjonen i og omkring Kabul. I proposisjonens kap. 2 er det en oversiktlig gjennomgang av hva Norge deltar med av styrkebidrag, enheter, felleskapasiteter og marinedeltakelse, så jeg går ikke i detalj på det. Komiteens flertall slutter seg til det som står i proposisjonen om norsk deltakelse i de internasjonale operasjoner. Komiteens flertall har merket seg at styrkebidragene som deltar i operasjon «Enduring Freedom», holder meget høy kvalitet, noe som er betryggende å vite når det er et så spesielt vanskelig, men viktig oppdrag de er ute på. I forbindelse med innsettelsen av den nye interimregjeringen i Kabul den 22. desember valgte Norge å markere dette ved å etablere diplomatisk nærvær i Kabul. Det viser på en tydelig måte at Norge ønsker å støtte opp under den politiske prosessen i Afghanistan. Den politiske og praktiske koordineringen av den humanitære bistanden til Afghanistan flyttes også til Kabul. Norge har i tillegg formannskapet i giverlandsgruppen for Afghanistan i 2002, noe som gir Norge en sentral rolle i det svært viktige gjenoppbyggingsarbeidet i landet. Et langsiktig diplomatisk nærvær vil også være viktig i forhold til norsk personell, det være seg militært, humanitært eller annet personell, i Afghanistan. Norske allianseforpliktelser gjør det helt nødvendig at Norge bidrar i kampen mot internasjonal terrorisme. Samtidig gjør terrorberedskapen at Forsvaret påføres ekstraordinære merutgifter til nasjonale sikringstiltak. Frykten for terroraksjoner var stor etter 11. september. Nasjonale myndigheter verden over iverksatte straks sikkerhetstiltak for å verne sivilbefolkningen, kritisk infrastruktur og militære kapasiteter.