Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2011-11-28:
Da staten overtok ansvar for sykehusene i 2002, ble foretakenes bygg og utstyr verdsatt og balanseført. Dette ga oss mulighet for å følge utviklingen av bygg- og utstyrsmassen, noe som tidligere ikke var mulig. Bygg og utstyr ble i 2002 verdsatt til 66 mrd. kr, og ved utgangen av 2009 hadde verdien steget til ca. 77 mrd. kr. Verdien av sykehusenes bygg- og medisinsktekniske utstyr har altså økt. Vi har fått flere moderne, oppgraderte og funksjonelle sykehus. Samtidig er det slik at ikke alt er nytt, og alt er heller ikke godt nok vedlikeholdt. Selv om det er mange ønsker om å oppgradere og fornye bygningsmassen, kan ikke alt gjøres samtidig. Bygningsmassen som helseforetakene overtok i 2002, var av varierende kvalitet. Det forelå omfattende planer for nybygging. Det ble etablert styrings- og oppfølgingssystemer som bl.a. vektla kvalitetssikring, både i planleggingsfasen og i gjennomføringsfasen av investeringsprosjekt. Det ble videre stilt krav om vedlikeholdsplaner og at disse måtte ses i sammenheng med planer for nyinvesteringer. Dagens tilstandsnivå på bygningsmassen varierer mellom regionene, og også mellom sykehusene i hver region. Det finnes omfattende investeringsplaner i alle helseregioner, og vi ser en klar sammenheng mellom investeringsnivå og tilstandsnivå på bygningsmassen. Ut fra den informasjonen jeg har fra de regionale helseforetakene, har Helse Midt-Norge en bygningsmasse med en gjennomsnittlig tilstandsgrad i tråd med det ambisjonsnivå som er satt for tilstandsnivå for bygningsmassen. Helse Midt-Norge er også den regionen som har hatt det høyeste investeringsnivået den siste perioden. Helse Nord er den regionen som har den laveste gjennomsnittlige vektede tilstandsgraden på bygningsmassen. Helse Nord har for tiden to større prosjekter under gjennomføring. Dette er ombygging og modernisering av Nordlandssykehuset i Bodø og nytt lokalsykehus i Vesterålen. Videre er det planlagt igangsetting av bygging av ny A-fløy ved Universitetssykehuset Nord Norge for 2012. I tillegg foreligger det konkrete planer om utbygging både i Kirkenes og i Narvik. Det er to forhold som særlig har hatt innvirkning på utviklingen av investerings- og vedlikeholdsaktiviteten ved norske sykehus i tiden fram til 2009: Fram til 2008 var det et underliggende effektiviseringskrav knyttet til sykehusenes bygg- og utstyrsmasse fordi helseforetakenes inntektsrammer bare ga rom for å gjenanskaffe og vedlikeholde om lag to tredeler av bygningsmassen. Fram til 2009 var det en vedvarende underskuddssituasjon ved sykehusene som tilsa at det ikke var god nok økonomistyring. Styring og kontroll med ressursbruken er avgjørende for å kunne gjøre de riktige prioriteringene. Denne regjeringen har lagt inn nok penger til både å gjenanskaffe og vedlikeholde hele bygningsmassen, og vi har generelt styrket sykehusøkonomien og fått orden på økonomistyringen. Tidligere effektiviseringskrav knyttet til bygningsmassen er borte, og det ble lagt inn en årlig inntektsvekst på 1,67 mrd. kr fra 2008 – til 5,5 mrd. kr – slik at det skal være mulig å investere og oppgradere i helseforetakenes basisrammer. Dette har satt helseforetakene i stand til å ha et høyere investeringsnivå, og ikke minst har det gitt et større handlingsrom når det gjelder fremtidig investeringshastighet og -nivå. Utfordringen med bakgrunn i nye bygningsprosjekt må håndteres i tråd med de generelle omstillingsutfordringene. Her har utviklingen vært god de siste årene. I 2009 gikk de regionale helseforetakene samlet sett med positive resultat, og i 2010 hadde alle de regionale helseforetakene overskudd i sin drift. Vi kjenner alle til de utfordringene som gjelder i hovedstadsområdet. Samtidig må vi heller ikke glemme resten av Sykehus-Norge, hvor sykehusene ikke bare går i balanse, men også kan vise til positive resultater. Dette gjør dem mer robuste inn mot fremtiden og vil sikre fortsatt utvikling i spesialisthelsetjenesten og flere moderne og funksjonelle sykehus i tiden fremover. Så skal jeg prøve å svare på noen av de spørsmålene som kom fra representanten Foss. Det ene gjelder Oslo universitetssykehus. Da vil jeg bare si at vi har ikke fått noen meldinger som tilsier at dårlig bygningsmasse har ført til dårlig pasientsikkerhet, men jeg er veldig enig i at man må ivareta vedlikehold av bygningene. Det må gjøres innenfor driftsbudsjett. Oppgradering og investering må gjøres innenfor de midlene som stilles til disposisjon for det – og når det gjelder investering, innenfor de lånebeløp som stilles til disposisjon når det foreligger gode og ferdige prosjekter. Riksrevisjonens rapport, slik jeg forstår den – når det gjelder dette etterslepet som omtales, som er stort – tar heller ikke hensyn til hvilken del av bygningsmassen som skal avhendes, eller hvilken del av bygningsmassen som skal fornyes. Jeg refererte nettopp til store fornyelser, spesielt i Helse Nord. Ved Oslo universitetssykehus har vi nå fått forelagt ett prosjekt, som er en del av et nybygg for å samle akuttfunksjoner, med en ramme på 1,5 mrd. kr, som vil bli bygget de to neste årene. Det var jo også en årsak til omstillingen i Oslo universitetssykehus, nettopp at man skulle se på hvilken del av bygningsmassen man skulle bruke, og hvilken del som skal avhendes. Jeg er veldig enig i at det er viktig at det arbeidet gjøres, slik at man i forbindelse med omstillingen får avhendet, eventuelt får nybygg der hvor det er behov for det. Så vil jeg også si at det er brukt store beløp i hovedstadsområdet på nybygg de siste årene. Det forhindrer ikke at vi skal gjøre det bedre der hvor det er for dårlig. Igjen vil jeg vise til at helseforetakene må ha gode vedlikeholdsplaner og gjennomføre dem, for uansett om man skal investere nytt, skal man altså være i lokalene når man bygger nytt, og det skal være forsvarlige forhold både for pasienter og for dem som jobber der.