Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2016-06-09:
Som det har vært sagt flere ganger, er det ikke veldig mye uenighet i komiteen. Likevel kan det være grunn til å være oppmerksom på at vi skal være litt forsiktig med å utfordre universitets- og høgskolesektorens autonomi. I saken gir vi NOKUT myndighet til å føre tilsyn med institusjonenes systematiske kvalitetsarbeid for hele utdanningsløpet. Komiteen har sagt i innstillinga at vi ønsker at universitet og høgskoler skal involveres på en god måte når det gjelder innhold og beskrivelsen av begrepet «kvalitetsarbeid». Det er viktig at tilsynet skjer etter forutsigbare kriterier med respekt for institusjonens sjølstendighet og ansvar. Politisk har ikke komiteen sagt noe om hva vi mener med kvalitet i høgere utdanning. Derfor blir det – i alle fall det for meg – litt uklart hva disse forutsigbare kriteriene skal være. Det samme gjelder akkreditering. Her skal også NOKUT inn for å være en siste skanse som skal kvalitetssikre et studium. Departementet mener i saken at «sammenligning» er en god metode for tilsyn. Å innføre nasjonale deleksamener i enkelte fag eller emner bidrar til å bruke sammenligning som metode. Dette er vi kjent med fra dagens grunnskole, der nasjonale prøver brukes til rangering – i hvert fall i media – sjøl om prøvene ikke er laget for dette formålet. Det er derfor svært viktig at prøvene er begrensede og innrettet på snevre områder. Vi leser at miljøene som har gjennomført nasjonale prøver i regnskap og revisjon og bachelor i sykepleie, er veldig fornøyd og har bedt om deleksamener i disse to studiene i 2016 og 2017. Senterpartiet er positiv til å kunne bruke nasjonale prøver som et tiltak for å heve kvaliteten i universitet- og høgskolesektoren akkurat nå, men vi forbeholder oss retten til å se hvordan dette utvikler seg. Å kunne be om disse nasjonale prøvene sjøl synes som en mye bedre idé enn å bli pålagt dem. Høringssvarene viser også at det er til dels sterk motstand mot å innføre slike nasjonale prøver, og en er redd for at den akademiske friheten skal trues. Det er derfor viktig for komiteen og statsråden å legge seg dette på minne. Det er veldig viktig at den akademiske friheten ikke trues, og at undervisningen blir tilpasset eksamensformen. Derfor er vi også veldig kritisk til at det kan innføres gebyrer dersom ikke slike deleksamener blir innført. Senterpartiet mener også at slike nasjonale prøver kun må brukes i begrenset omfang. Vi mener det vil være bra om prøvene kan rullere mellom fag og emner, og at det kan være et minimum av slike prøver per år. Vi vil også at tidspunktet for disse prøvene varsles ved studiestart, sånn at de kan legges inn i institusjonenes studieplaner – dette fordi vi ikke kan ha det som nå, at studenter er i praksis eller på ekskursjoner når nasjonal prøve i matematikk skal holdes. Jeg har fått tilbakemelding om at så har skjedd. Studentene har i mars fått vite at de skal prøves i brøkregning i mai, midt i lesingen til øvrige eksamener og når deler av studentene er på naturfagekskursjon et annet sted i landet. Så uproft kan vi ikke ha det dersom disse nasjonale prøvene skal være så viktige. Så til akkreditering. Det er viktig at vi minner om universitetenes rett til å akkreditere studier sjøl. Samtidig reiser det spørsmål i og med at det pågår en sammenslåingsreform der Norge i framtida vil ha i underkant av en håndfull offentlige høgskoler igjen, mens resten er universitet. Det er derfor veldig viktig at universitetenes rett til sjølakkreditering ikke fører til strengere krav for gjenstående høgskoler med f.eks. lærerutdanning enn gamle høgskolers krav til lærerutdanning, når disse er sjølakkreditert som en del av et nytt sammenslått universitet. Det må ikke bli sånn at høgskolestudiene må gjennom en godkjenning hos NOKUT, mens det ikke blir stilt samme krav til de sammenslåtte universitetene. Så er det sikkert flere enn meg som vet at det jobbes på spreng med søknadsskriving for akkreditering av nye lærermastere. Dette gjøres uten at de har verken forskrift eller retningslinjer foran seg. Det tilsier at prosessene går veldig fort i svingene nå. Sånn sett kan det være bra at det er signalisert fra NOKUT at alle lærermastere, også de som institusjonene har opprettet sjøl, vil bli underlagt tilsyn ganske raskt etter at studiene har startet opp. Jeg begynte med å advare mot at vi kan få en for ensrettet universitets- og høgskolesektor, særlig for profesjonsutdanningene. Jeg mener vi skal være bevisste på det. Alle mener kvalitet er viktig, men det er vanskelig for oss å si hva som er riktig og god kvalitet. At institusjoner er ulike, har ulik praksis og ulik tilnærming, gir oss et mangfold som kan drive samfunnet framover og gi oss nye måter å se det på. Det kan ikke være et mål at alle på alle skoler, universiteter og høgskoler skal lære det samme til samme tidspunkt og på samme måte. Mener vi dét er kvalitet, er vi etter Senterpartiets mening på ville veier.