Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2007-12-06:
En kan si og mene hva en vil, men denne regjeringen har faktisk økt bevilgningene til samferdsel. Opposisjonen har selvsagt mer penger til enkelte poster i dette budsjettet enn Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre hadde da de selv satt i regjering. Fremskrittspartiet var da også støtteparti for regjeringen Bondevik. Men nå har opposisjonen mye penger og mange gode ideer. Arbeiderpartiet er selvsagt ikke fornøyd, selv om vi har bevilget 4,5 milliarder kr mer enn Bondevik la opp til i 2005. Vi har store ambisjoner. Samferdsel er viktig for at mennesker skal komme nærmere hverandre, og for næringslivet som er avhengig av gode veier for å nå markedet de leverer varer til. Noen stikkord her er trafikksikkerhet, trygghet for skoleelever, miljøutfordringer og effektiv transport for næringslivet for at samfunnet skal fungere. Denne regjeringen ønsker å ta hele landet i bruk, og det betyr at vi må ha transportmulighet for alle, uansett hvor folk bor. Derfor er det nødvendig med god infrastruktur i hele landet. Vi trenger fly for at næringslivet og folk ellers skal komme raskt og effektivt fram. Vi trenger tog som går når det skal, og framfor alt trenger vi i vårt langstrakte land gode og trafikksikre veger og gode fergeforbindelser. Toget kan ta mye av godstrafikken, og det er gledelig at godstrafikk på bane har hatt en økning den siste tiden. Det betyr at mange av trailerne kan erstattes med gods på sjø og ikke minst på bane. Det er bra for miljøet og positivt for trafikksikkerheten. Allerede i fjor gav Samferdselsdepartementet Jernbaneverket i oppdrag å utarbeide et strategisk grunnlag for hvordan en kan lage en enda bedre godstransportpolitikk, både på kort og lang sikt. Regjeringen har allerede styrket godstransporten. Investeringsnivået er økt, planleggingsaktiviteten er økt, elavgiften på tog er fjernet og fritaket for kjørevegsavgiften er økt til 25 tonn. Og som om ikke det var nok, fra 2008 foreslår vi nå å ta bort fyringsoljeavgiften på togdiesel. Summen av mange gode tiltak er at jernbanen er blitt mer konkurransedyktig og tar en økende del av godset. Det er vi gjerne med og tar litt av æra for. En godsstrategi handler i høyeste grad om krysningsspor, men ikke bare det. I en samlet strategi for å øke kapasiteten er det viktig å se bl.a. utbygging av terminalkapasitet, strømforsyning og tilgjengelige lokomotiv og vogner i sammenheng med kapasiteten på sporet. Mens det ærede fremskrittsparti i forrige periode var med på å vedta at det skulle brukes 1 milliard kr mer på jernbanen, har de i sine alternative budsjettopplegg de siste tre årene foreslått kutt på om lag 2 milliarder kr i forhold til Regjeringens stadig mer offensive forslag. Det er spesielt NSB som får unngjelde i Fremskrittspartiets budsjettforslag. Statlig kjøp foreslås redusert med i underkant av 500 mill. kr, nesten en halv milliard kroner. Store deler av dagens jernbanetrafikk måtte umiddelbart stoppes. Trolig ville strekninger som f.eks. Nordlandsbanen og Rørosbanen blitt lagt ned. Det bør jo folk merke seg. Men det hadde faktisk ikke vært nok det heller. Store rutekutt ville vært nødvendig på andre strekninger, også i den tunge trafikken inn til og ut av Oslo. Store faste kostnader og vanskelig omsettelig materiell gjør at det i praksis ikke er mulig for NSB å få kuttet kostnader i en slik størrelsesorden på ett år. Fremskrittspartiets forslag er ikke realistisk i så måte. Staten som 100 pst. eier av NSB AS kan ikke opptre slik. I forhold til Nasjonal transportplan må vi innse at vi trenger et nytt stort løft på samferdsel. Vi må få en mer offensiv samferdselspolitikk enn det dagens regjeringspartier og Fremskrittspartiet fikk flertall for i 2004. Vi må øke innsatsen på vegutbygging og vedlikehold av vegene. Vi må satse mer på å bedre sikkerheten og ikke minst øke innsatsen for myke trafikanter. Barna våre er framtiden, og de må være sikret trygge skoleveger. Vi vil i dag bevilge 590 mill. kr til bygging av gang- og sykkelveger i tilknytning til eksisterende veger, en økning på 90 pst. Det statlige bidraget øker med 34 pst. Vi må øke innsatsen på jernbanen. Det gjelder utbygging av jernbane i dagens intercity-områder og økning av godskapasiteten. Det var ikke mulig å skrive merknader om alle viktige veger. Derfor tillater jeg meg å bli en smule lokal. Vi er sindige folk i innlandet. Vi roper ikke høyt – det er det bare noen få av oss som gjør. Men vi ber om å bli tatt på alvor når Hedmark og Oppland har påpekt behovet for større overføringer til stamveger og øvrige riksveger. Det er ille at Hedmark og Oppland må leve med så dramatiske ulykkestall. Våre to fylker står for over 10 pst. av trafikken på det øvrige riksvegnettet, men får bare 4 pst. av riksvegmidlene. De dramatiske ulykkestallene i Hedmark og Oppland tilsier at fordelingen av øvrige riksvegmidler må vurderes spesielt i framtiden. Hedmark og Oppland har blitt enige om å prioritere rv. 2, rv. 4, E6 og rv. 16. I tillegg fikk Arbeiderpartiet ved behandlingen av Nasjonal transportplan i 2004 flertall for en tredobling av rammen til rv. 35, strekningen Jevnaker–Olimb. Trafikken er svært stor, og ulykkesrisikoen er stor, spesielt for de myke trafikantene. Jeg håper at arbeidet på strekningen kan komme i gang snart. Når det gjelder rv. 2, er denne godt i gang – hurra! Men jeg forutsetter at departementet følger opp med statlige bevilgninger, som forutsatt i prosjektet, og at framdriften holdes uten for store forsinkelser. E6 er en sterkt trafikkert veg, og jeg er glad for at samferdselsministeren har godkjent å starte utbyggingen av E6 i to delstrekninger, en utbygging som starter om noen dager. Jeg håper og tror Regjeringen nå sikrer kontinuerlig utbygging og sørger for at framdriften i prosjektet holdes. Det nærmer seg jul, og da er det lov å ønske. Jeg ønsker at innlandet også må få sin del av gavene som skal deles ut. I Hedmark vil vi understreke behovet for å få en fornyet vurdering av breddeutvidelsesprosjektet på rv. 3, Her har Statens vegvesen vist dyktighet og kreativitet og får en bredere og sikrere rv. 3 for en billig penge, forhåpentligvis med midtdeler. Stortingsflertallet ønsker å prioritere bygging av midtdeler på strekninger som er mest utsatt for møteulykker. Erfaringene med ulike typer midtdelere er svært positive og tyder på at 70–80 pst. av dødsulykkene kan unngås på enkelte strekninger. Vi fokuserer også på midtdelere i innstillingen. Jeg mener ikke på noen måte at sjåføren kan fratas ansvaret for handlingene sine i trafikken. Menneskelig svikt inngår i årsaken til de fleste ulykker, men vi politikere og fagmyndighetene må på vår side gjøre alt vi kan for at følgene av menneskelige feil ikke blir så katastrofale.