Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-22:
Denne saken gjelder bygging av ny riksvei i Osterøy kommune i Hordaland, nærmere bestemt rv. 567 mellom Hauge og Lonevåg. Dette veiprosjektet vil gi ny riksvei fra Osterøybrua til kommunesenteret i Lonevåg. Anleggsarbeidet er planlagt startet høsten 2008 med åpning for trafikk i 2011. En samlet komite sier ja til prosjektet, men er delt i synet på finansiering. Komiteens medlemmer, med unntak av Fremskrittspartiet, slutter seg til forslaget om delvis bompengefinansiering. Fremskrittspartiet foreslår at utbyggingen skal skje ved statlig finansiering. Jeg tar herved opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen. Av saken fremkommer det at bompengebidraget i en investering på 194 mill. kr – altså under 200 mill. kr – skal være 91 mill. kr, tilsvarende 47 pst. Det er jo til å undre seg over at bygging av et riksveianlegg til under 200 mill. kr i det hele tatt må finansieres med bompengehatten i hånden. Mange har vel fått med seg at Norges oljefond i utlandet nå har passert 2 000 mill. kr. Bompengeregningen blir også her langt større enn fremvist. Når en spør, får en heldigvis ofte svar – slik også i denne saken. Når en spør – som Fremskrittspartiet har gjort – får en til svar at bilistene skal betale hele rentekostnaden for prosjektet, oppgitt til 33 mill. kr over nedbetalingsperioden. Når en spør, får en også til svar at ekstra innkrevingskostnader knyttet til dette bompengefinansierte prosjektet er beregnet til 7 mill. kr. På toppen av bompengeregningen kommer det altså en regning på 40 mill. kr. Det koster bilistene 40 mill. kr ekstra for å bidra med 91 mill. kr. Måler vi dette mot investeringskostnadene, utgjør bompengene 67 pst. og ikke 47 pst. Det er rådyrt å kjøpe vei på avbetaling! Det er ikke rart at slike ekstraregninger ikke er tydelig omtalt når bompengeproposisjonene kommer til Stortinget. Hvem skal betale? Jeg siterer fra proposisjonen: «Hovudregelen ved innkrevjing av bompengar er nytteprinsippet. Dei som betalar bompengar skal ha nytte av prosjektet.(…) Samanhengen mellom nytte og betaling blir dårlegare dess lengre borte frå bomstasjonen utbygginga skjer. Ei enkel nummerskiltregistrering frå juni 2007 viser at vel 50 pst. av trafikken som passerer bomstasjonen ved Osterøybrua, kjørte på dagens riksveg mellom Hauge og Lonevåg i løpet av perioden med registrering på 12 timar.» (…) Altså: 50 pst. av dem som kjører over broen og skal betale bompenger for det nye prosjektet, kommer til å bruke selve veien. Det er grunn til å understreke at Osterøybrua, der innkrevingen skjer, er bygget som bompengeprosjekt og etappevis i tre etapper. Hver og en av dem er behandlet av og godkjent av et flertall i Stortinget. Dette er et nytt prosjekt, et nytt prosjekt som henges på eksisterende bompengeinnkreving for et annet prosjekt. Det er et nytt eksempel på utvidet og kreativ bompengebruk godkjent av denne regjeringen. Fremskrittspartiet reagerer sterkt når en slik løsning velges. Når bompenger blir innkrevd av alle som passerer broen, mens bare 50 pst. av dem som passerer broen, faktisk vil bruke den nye veien, er det et overtydelig og grovt brudd på nytteprinsippet – et nytteprinsipp som både Stortingets bompengepartier samlet oppgir at de føler seg bundet av, og som EU gjennom sitt bompengedirektiv legger stor vekt på. Det «lokale initiativ» i denne saken er et flertallsvedtak i kommunestyret for bruk av bompenger. Innbyggerne er ikke spurt – ikke direkte. Men innbyggerne forsøker likevel å bli hørt. Jeg har forstått det slik at denne saken blir innklaget for EFTAs overvåkingsorgan, ESA. Jeg kan legge til at Fremskrittspartiet mer enn gjerne bistår klagerne.