Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-04-09:
Etter Kristelig Folkepartis syn er det viktig å få til en bedre kontroll av internasjonal våpeneksport. Derfor må Norge bidra aktivt i arbeidet med å utvikle effektive kontrollregimer og operasjonelle kriterier for å vurdere søknader om eksportlisens. Målet er at dette skal bidra til en tryggere verden. Det diplomatiske arbeidet for fred må støttes gjennom kontrollregimer for våpenhandelen. Regimer som er en trussel mot internasjonal fred, eller står for en brutal undertrykking av landets egen befolkning, må ikke få tilgang til militære midler som de kan bruke til krigføring utad, eller til intern undertrykking. De årlige stortingsmeldingene om eksport av forsvarsmateriell bidrar til økt åpenhet og kunnskap om våpenhandelen og til en helt nødvendig demokratisk debatt om disse spørsmålene. Stortinget har i 17 år på rad fått meldinger om eksporten av forsvarsmateriell. Drøftingene har bidratt til skjerpede krav til hva som skal rapporteres og til mer presise kriterier for Utenriksdepartementets vurdering av bedriftenes søknader om eksportlisens. I et større tilbakeblikk vil jeg si at kontrollregimene med våpenhandelen er blitt bedre, det har blitt større åpenhet, og det har blitt noe mer internasjonalt samarbeid for å samordne reglene for den våpeneksport som skal tillates. Men det har i sannhet vært de små skritts marsj framover. Når Norge har et militært forsvar og inngår i et internasjonalt forsvarssamarbeid, er det naturlig at vi både kjøper og selger forsvarsmateriell. Det vil ikke være rasjonelt at hvert land skal produsere alt materiell til forsvaret selv. Det ville gjort regningen for vårt militære forsvar større enn nødvendig og ikke minst gitt små land dårligere vilkår. Norge og andre land som vil ha et strengt regelverk, har interesse av å få internasjonalt forpliktende regler på området. Det har også norske produsenter av forsvarsmateriell. I 2011 var Kristelig Folkeparti blant pådriverne for å kreve en kritisk gjennomgang av eksporten til autoritære regimer hvor det er fare for at utstyret kan benyttes til intern undertrykking eller menneskerettighetsbrudd. Bakgrunnen var at det midt under de folkelige opprørene mot flere autoritære arabiske regimer ble kjent at Norge bl.a. hadde tillatt salg av materiell til Libya få måneder før diktatoren Gaddafi ble styrtet. Det førte til at regjeringen i årets stortingsmelding redegjør for både egne retningslinjer og andre lands praksis. I samarbeid med Stockholm International Peace Research Institute, SIPRI, er det utarbeidet en sjekkliste for å systematisere vurderingene av forhold knyttet til respekten for menneskerettighetene, internasjonal humanitærrett og den innenrikspolitiske situasjon. Også norsk forsvarsindustri er positiv til dette. Det er en styrke å ha så bred støtte og en enstemmig innstilling i denne saken. For å kunne vurdere verdien av den nye sjekklisten tok Kristelig Folkeparti initiativ til at komiteen i innstillingen ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med opplysninger om og vurderinger av erfaringene med den endrede praksis som det legges opp til når det gjelder eksporten av B-materiell. Fra Kristelig Folkepartis side forventer vi at det fører til en grundigere og strengere praksis. Som tidligere ungdomspartileder kunne jeg ikke unngå å legge merke til et innlegg fra alle ungdomspartilederne samlet, der de peker på eksporten til Libya, men også utfordrer på hva som vil skje med eksport til andre arabiske diktaturer. Det hadde vært interessant å vite hva utenriksministeren tenker om det. Det viser i alle fall en bred politisk støtte til en innskjerping også blant ungdomspartiene. Vi har gjennom årene hatt et godt samarbeid med og stor nytte av innspill fra freds- og bistandsorganisasjoner i arbeidet for bedre regelverk for våpenhandelen. Vi ser fram til et fortsatt godt samarbeid for å komme videre i dette arbeidet for fred og rustningskontroll. La meg til slutt uttrykke glede over at FN sist uke med et overveldende flertall vedtok en internasjonal våpenhandelsavtale. Den er ikke perfekt, men et framskritt, bl.a. i kampen mot det illegale våpenmarkedet. Nyheten er så fersk at den ikke er med i verken meldingen eller innstillingen. Men den viser at arbeidet nytter, og at det trengs vedvarende innsats også i framtiden for at avtalen skal bli ratifisert på bred basis.