trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-28:
Det er bred oppslutning i Stortinget om at man i denne typen prosjekt kan starte forhåndsinnkreving av bompenger, og det er bred oppslutning i Stortinget i denne spesielle saken om at man kan starte forhåndsinnkreving av bompenger. Og det er ikke noen tvil om at det også innebærer et startsignal for selve prosjektet. Hvis alt går som planlagt, må en kunne regne med at en om ikke altfor lenge kan invitere Stortinget til å ta stilling til selve prosjektet. Det vil også være med bompenger. Jeg har merket meg at representanten Sortevik fra Fremskrittspartiet sier at med Fremskrittspartiet i regjering vil man få en ny vegpolitikk. Ja, jeg undrer meg på det ettersom Fremskrittspartiet ikke ser ut til å være enig med noen av dem de eventuelt skal samarbeide med hvis de kommer i regjering. Bare i dag er det to saker i Stortinget der Høyre og Fremskrittspartiet til sammen er uenige om finansieringen av prosjekt som representerer omtrent 15 mrd. kr.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-28:
Det skulle bare mangle om ikke regjeringen i proposisjonen om forhåndsinnkreving la til grunn at en så stor sak må man også på et senere tidspunkt ha en selvstendig behandling av. Dette er jo et stort og viktig prosjekt, som kommer til å ha stor betydning, og det er klart at man skal ha en egen behandling av det i Stortinget. Den behandlingen skal vi ikke forskuttere i dag. Men jeg legger jo merke til at det er en bred enighet mellom de politiske partiene, med unntak kanskje av Fremskrittspartiet, om både forhåndsinnkrevingen og også om forventninger til oppstart av selve prosjektet. Det legger også regjeringen til grunn i det forslaget til Nasjonal transportplan som vi har lagt fram for Stortinget.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-28:
La meg for det første få understreke at selv om det ikke lenger er statlige midler til veg- og baneprosjekter, overordnet sett, i Bergensprogrammet i perioden 2011–2014, ligger det jo inne totalt sett nærmere en halv milliard kroner i statlige midler til Bergen gjennom belønningsordningen. Så er det riktig, som representanten Sortevik sier, at i årene framover ligger det en større mulighet enn noen gang tidligere til å kunne forhandle seg fram til bymiljøavtaler, som vil innebære en større andel av statlige midler, men vi kan sjølsagt ikke foregripe den behandlingen Stortinget skal ha av Nasjonal transportplan. Først må vi behandle Nasjonal transportplan, og deretter håper jo regjeringen at det er mulig å få en dialog mellom stat og de store byområdene når det gjelder bymiljøavtaler, for der vil det ligge en økt andel av ressurser, men også en større grad av langsiktighet, noe jeg tror en rekke av byområdene vil synes er positivt.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-28:
Det er vel egentlig noen enkle årsaker til at en ikke kan foregripe ting mer i dag. For det første kan en ikke foregripe Stortingets behandling av Nasjonal transportplan, der jo det store grepet som regjeringen foreslår knyttet til byområder, skal behandles. For det andre kan du ikke foregripe forhandlinger som eventuelt ikke er gjennomført. Hvis du skal ha reelle forhandlinger, må de også gjennomføres før en eventuelt sier noe om økte statlige bidrag. Det betyr at hvis en skal holde framdriften i bybaneutbyggingen slik den nå ligger, så er det forslaget som i dag kommer til å bli vedtatt, det beste forslaget. En eventuell foregripelse av nye grep i NTP ville ha utsatt utbyggingen av Bybanen. Fremskrittspartiets forslag om å gjøre dette til et statlig anliggende ville også ha utsatt utbyggingen av Bybanen og dermed gjennomføringen av hele Bergensprogrammet, noe jeg tror både folk i Bergen og de politiske myndighetene i Bergen og Hordaland fylkeskommune ville ha vært meget misfornøyd med.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-05-28:
Det er ikke noe problem å erkjenne at dette har tatt lang tid. Det har til dels vært sterke interesser som har stått mot hverandre, og det har vært vanskelig å komme fram til løsninger som er balanserte med tanke på begge interessene. Jeg er av den oppfatning at det nå er viktig at det blir tatt en avgjørelse. Det blir ingen avgjørelse som en av aktørene er fullt ut fornøyd med, det tror jeg ikke er mulig, men det må være en avgjørelse som er såpass balansert at det er mulig for aktørene – på begge sider – å leve med den, altså både Vegvesenet og ledningsbransjen, at man tar nødvendig hensyn til vegene, men samtidig gir bredbåndsaktørene mulighet til å få bygd ut infrastruktur.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Det er en forhåndsinnkreving vi behandler i dag, men den saken regjeringen nå legger fram, er virkelig en sak med store perspektiver over seg og ikke minst framtidsmuligheter. Vi knytter ikke bare Nord-Jæren og Haugalandet sammen for framtiden, trafikalt og kulturelt, men vi tar nå hele begynnelsen på kyststamveien. Dette er to regioner som lengter etter å komme nærmere hverandre, og det er to regioner med et stort potensial for vekst i framtiden. Her vil det skje mye aktivitet. Kostnadene er foreløpig beregnet til 12,2 mrd. kr. Det får man komme tilbake til. Men det er ikke tvil om at Stortinget i dag gir et startsignal for hele prosjektet. Det er særdeles viktig at vi nå avklarer og tar stilling til bompengene. Det legger inn en framdrift i prosjektet, som vil komme mye hurtigere i gang, med planer og beregninger, slik at vi får det på plass om en del år. Det er, som jeg har sagt, veldig flott med sysselsetting og vekst i regionen, ikke minst for å knytte hele Vestlandet sammen på en mye bedre måte enn i dag. Er det noe folk slutter opp om, er det nettopp de store planene for veiutbygging på Vestlandet som ligger innbakt i denne saken. Jeg vil også si, som jeg sa tidligere, at det er viktig at vi nå legger inn forhåndsinnkreving for å få en framdrift i disse planene. Fra Rogalands side er vi godt vant. Vi har også Rennfast i dette området. Det har gått som smurt, vi har nedbetalt det lenge før tiden, og folk har sluttet opp om det. Er det noe vestlendingene er innforstått med, er det forhåndsinnkreving av bompenger. Vi har jo hatt ferjesamband i alle år og betalt bompenger, så dette er for så vidt ikke noe nytt. Vi må få det på plass, og da må vi også gå inn for denne finansieringsdelen. La meg til slutt si at det er én ting som gjør meg skikkelig urolig, og det er Fremskrittspartiets markante motstand mot bompenger og forhåndsinnkreving. Det er jo ikke noe nytt, men når de nå sier at de – mot formodning – til høsten skal gå i regjering sammen med Høyre, er dette en av de viktigste sakene, sammen med innvandringspolitikken, som de skal ha på plass. Da er jeg noe urolig for hele denne saken – hvis det som skal stå i veien for ferjefri E39 er at vi nå skulle få en ny regjering, og Fremskrittspartiet setter alt inn på å hindre at vi får dette veiprosjektet på plass.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Det ble stilt et spørsmål til meg om veksten i Rogaland, om framdriften og optimismen kom før eller etter at vi hadde Ryfast på plass. Jeg må bare si at Ryfast, som kom i gang 1992, har vært en suksesshistorie for både Nord-Rogaland og Sør-Rogaland hele tiden. Det har vært en stor vekst i befolkningen, en stor vekst i sysselsettingen, og området har hatt en enestående utvikling. Næringslivet har bakket opp om disse prosjektene fullt og helt – næringsforeningene i nord og sør, LO, arbeidstakerorganisasjonene osv. Man visste jo hva man hadde før, man visste hva man fikk, og man har opplevd det på kroppen – det har vært enestående. Det som jeg hele tiden har stilt spørsmål ved – Høyre har hatt ett lite innlegg her i salen i dag, ett lite, kort innlegg og for så vidt et godt innlegg – er at Høyre ikke har debattert med den som de eventuelt skal gå i regjering sammen med til høsten, som er så fundamentalt imot bompenger at man mest kunne tro at det var et være eller ikke være for nasjonen Norge. Da må jeg si at hvis dette skal settes en stopper for, setter man Rogalands utvikling, hele kyststamveien og Vestlandet mange tiår tilbake. Nå planlegger man, setter fart i forhandlingene og har framdrift i saken. Det er viktig.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Det er nærmest vittig her i dag å høre på lovprisningen av det å få lov til å betale bompenger på forhånd. Det er, som Bård Hoksrud sier, nesten så man kunne sprette sjampanjeflasken. Men det gjør meg faktisk vondt å tenke på alle dem som nå må betale bompenger, og som kanskje aldri får lov til å bruke denne veien. Jeg kan ta et godt eksempel når det gjelder E18 Kristiansand–Grimstad. Min far var med på å betale bompenger til denne veien i mange år. Så dør han tre uker før veien kunne åpnes. Da har han oppigjennom betalt ganske mye penger. Det å la folk betale penger for noe de aldri kan få lov til å bruke, synes jeg er forkastelig. Så kan jeg si for å berolige: Det er ikke nødvendig å være urolig for vår politikk. Det er nemlig bare å stemme på Fremskrittspartiets forslag, for da er det staten som betaler veiene.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2013-05-28:
E39 vil gi et ferjefritt veisamband mellom Nord-Jæren og Haugalandet. Det vil bygge regionene sammen, det vil gi grunnlag for ny verdiskaping, og det vil gi et større pendlingsomland. Det er regionbygging. Det tror jeg veldig mange ser. Det er godkjente kommuneplaner for prosjektet, og arbeidet med reguleringsplaner er godt i gang og vil være ferdig i løpet av første halvår 2013. Det er på denne bakgrunn vi sier ja til forhåndsinnkrevingen av bompenger, slik at man skal komme videre med den ambisjonen regjeringen har om bygging av E39 langs kysten av Vestlandet. Det vil gi helt andre muligheter for næringsliv og bosetting, og det er noe vi støtter fullt og helt opp om. Senterpartiet er veldig klar på at det er viktig, det vil vise en framtid som kan styrke både verdiskaping og bosetting i en stor del av landet vårt. Det som gir grunnlag for uro, er opposisjonspartiene, som har så utrolig ulik inngang når det gjelder finansieringen av veiprosjekter. Fremskrittspartiet er imot alt som handler om bompenger. De skal tilbakebetale de prosjekter man er i gang med, der man allerede har brukt 25 mrd. kr, og de er ikke innstilt på å bruke OPS, som Høyre vil. Det er en høy kostnad dersom Høyre får sin løsning igjennom. På de 13 prosjektene som er lagt fram fra Høyre på veisiden, er det beregnet til 7 mrd. kr over 20 år. Man kan stille spørsmål om Vestlandet vet hva de får, hvis man støtter de partiene. Nei, forhåndsinnkreving er et godt steg videre for å komme i gang med den store utbyggingen av E39, og derfor støtter Senterpartiet fullt og helt opp om det.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2013-05-28:
Som saksordføreren gjorde rede for, er bredbånd viktig for verdiskaping og, jeg vil si, også for livskvaliteten til både ung og gammel. Stadig flere ønsker å bruke nettilkobling for å lese aviser, til nettbank og for operasjoner knyttet til næringsvirksomhet. Derfor der det viktig at vi fortsetter det løftet som er gjort når det gjelder bredbåndsutviklingen. Regjeringen har de siste årene bevilget godt over 1 mrd. kr til utbygging av bredbånd, i tillegg til at vi nå setter i gang den digitale dividenden, som vil gi mobilt bredbånd i store deler av landet. Det er også gjort klare vedtak om at man fortsatt skal bygge ut bredbånd der de mobile frekvensene ikke når ut. Det er kjempeviktig. Ledningsforskriften som dette Dokument 8-forslaget handler om, er viktig å få på plass. Det er en hel komité som er utålmodig etter å få den på plass med forskrifter. Det er også viktig at forskriftene gir åpning for at den mest hensiktsmessige teknologien kan benyttes. Det er en klar melding fra alle, egentlig. Med dette tar jeg opp Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiets forslag i saken.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Dette er et viktig prosjekt. Det er et viktig prosjekt for Rogaland, det er et viktig prosjekt for hele Vestlandet. Det er det første prosjektet som skal være med og knytte Haugalandet sammen med Stavanger, og på sikt knytte Bergen sammen med Stavanger. Vi er nå i en region som skriker etter handling. Vi skriker etter mer areal, vi skriker etter mer utvikling. Når vi ser at det skal legges begrensninger på dette positive prosjektet – som altså gir en enorm samfunnsgevinst – ved å ta inn kraftig med bompenger, synes vi det er svært uheldig. Tore Nordtun nevnte Rennfast. Rennfast har vært et prosjekt som gjorde et betydelig innhogg i den tidligere reisetiden mellom Haugalandet og Stavanger. At det er et suksessprosjekt med hensyn til nedbetaling, er det ingen tvil om, men jeg har lyst til å spørre Tore Nordtun om når veksten i vår region kom på grunn av Rennfast. Kom den i 1992, da vi åpnet bompengeprosjektet, tunnelene, og gjorde Rennfast landfast, eller kom den den dagen bompengene forsvant? Vi ser i dag at veksten kom den dagen bompengene forsvant, og regionen vår tapte 15 år. Fremskrittspartiet synes det vil være svært uheldig hvis vi skal bygge et Rogfast som samfunnet ikke skal få den nødvendige utviklingen av, før mer enn 15 år senere. Det er ingen som kjenner prisen på Rogfast i dag, og dermed kjenner vi heller ikke konsekvensene – hva bompengeprisen vil bli, og hvor stor avvisning prisen vil gi på trafikken. Dette er ikke god samfunnsbygging etter Fremskrittspartiets målestokk.
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Rommetveit antydet at han hadde rikelig med taletid, så da tenkte jeg at det kanskje gikk an å utfordre representanten lite grann på en viktig debatt. Det handler om hvilken funksjon vi har, og hva som skjer med samfunnet vårt når vi har innført bompenger. Trekantsambandet er et prosjekt som representanten kjenner utmerket godt. Det som jeg kunne tenke meg å utfordre representanten på, er: Når nå bompengene er tatt bort på dette prosjektet, forventer da representanten at det vil skje en større vekst i trafikken på sambandet enn det var før, da bompengene var der? Hvis representanten mener ja, er mitt spørsmål: Har samfunnet på Stord de siste 13 årene tapt på at det har vært bompenger, eller har det ikke? Hvis de har tapt penger, er mitt spørsmål: Mener representanten at dette er god samfunnsbygging?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Jeg er redd for at det blir opp som en bjørn og ned som en skinnfell for Fremskrittspartiets bomløfter i denne valgkampen, hvis det ulykksalige skulle skje at det blir et borgerlig flertall. Jeg tror det er viktig at Høyre og Fremskrittspartiet er tydelige overfor velgerne sine med hensyn til hva som eventuelt vil skje med bompenger, og hvordan man skal finansiere vei i en eventuell borgerlig regjering. Er det sånn at Høyre skal fortsette å avlyse Fremskrittspartiets viktigste hjertesaker? Jeg synes velgerne faktisk fortjener et svar på det. Jeg tror nok det er mange som i så måte kan risikere å få en blåmandag etter valget, hvis så ikke skjer. Jeg synes av respekt både for velgerne, de politiske motstanderne og for valgkampen generelt at den type spørsmål bør avklares. Så jeg har lyst til å utfordre Høyre: Er det sånn at dere har tenkt å avlyse bompengeløftene til Fremskrittspartiet, eller er det ikke sånn?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Jeg kan trøste forsamlingen med at jeg ikke skal holde på i 30 minutter. Komiteen har her en enstemmig innstilling, og i korte trekk handler denne saken om noen endringer i yrkestransportlova. Det handler om: Transportører som søker løyve for person- og godstransport på vei etter §§ 4 og 5 i yrkestransportlova, skal være etablert i Norge. Det gis hjemmel til å etablere et elektronisk register over transportører på vei samt å drifte dette. Det gis hjemmel for løyvestyresmaktene til å erklære personer som har gjort ulovlige brudd på regelverket, uskikket til å lede transportvirksomhet i alle EØS-land. Dette er lovendringene i korte trekk. Ellers har det vært en viss debatt om overføring av løyvemyndighet, og her slutter komiteen seg til de anbefalingene som foreligger; å flytte noe av det over fra fylkeskommunen til staten, og ellers slutter komiteen seg enstemmig til departementets forslag til endringer i yrkestransportlova.
Lars Myraune (Høyre), 2013-05-28:
Jeg trodde at debatten i denne salen gikk ut på om man støtter en sak eller ikke. Høyre blir kritisert for å ha tatt ordet for få ganger. Det synes jeg er litt merkelig – selv om Høyre ble kreditert for å ha hatt et godt innlegg. Er det ikke da klart at Høyre støtter denne saken? Er vi ikke da egentlig ferdige med hva vi mener om den saken? Hvis noen av dere forventer at vi skal drive regjeringsforhandlinger i en sak som gjelder en tunnel på Vestlandet, må dere vente lenge, mine herrer.
Lars Myraune (Høyre), 2013-05-28:
Jeg vil takke statsråden for redegjørelsen – og for så vidt svaret. Hvis det nå blir sånn at forskriften og veilederen kommer ut før sommerferien, så er vi svært glad for det. Statsråden redegjorde for status i saken, at saken nå blir vurdert av SINTEF fordi det her er krefter som har stått mot hverandre. Hun redegjorde også for at veilederen gjelder for alle veier, men at staten ikke har ansvaret for alle veiene. Det er helt riktig, for i forbindelse med forvaltningsreformen ble det relativt lite igjen av veier tilhørende staten. Men nå er saken den at fylkeskommunene ikke ble tilført så veldig mye veikompetanse med denne endringen, dvs. at de er avhengig av Statens vegvesen som fagmyndighet i det meste av det de gjør. Det vil igjen si at Statens vegvesen, som da representerer staten, gjerne vil utøve sin påvirkning vis-à-vis fylkeskommunene. Så det er på en måte Statens vegvesen som er fagmyndigheten, og som kommer til å legge rammene for hva fylkeskommunene – og for så vidt kommunene – gjør. Vi håper at forskriften vil bli så bredt gyldig som mulig, sånn at det blir slutt på de hindringene som vi har opplevd fram til nå.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Ja, la oss virkelig håpe at mandagen etter valget blir en riktig god og blå mandag! Det er i hvert fall noe vi skal jobbe for. Men så til prinsippet om bompenger. Prinsippet om bruken av bompenger bør vi ta inn over oss og forstå at det er ekstremt dyrt. I hvert eneste prosjekt som denne salen vedtar, kan man i hvert fall plusse på rundt 34–35 pst. i ekstrakostnader relatert til renter og innkrevingsgebyrer – 35 pst. i snitt hver eneste gang vi vedtar. Det er vel slik at denne regjeringen aldri har brydd seg veldig mye om hvordan man bruker andres penger, for det er det vi faktisk diskuterer. Det spleiselaget som denne regjeringen legger opp til, vil si at regjeringen kan være med på å bidra med et lite stykke av bløtkaken, men pinadø så skal jaggu bilistene ta resten – eller 90 pst. Andres penger er ikke denne regjeringen interessert i i det hele tatt. De er kun et svarteperspill i forhold til staten og statens penger – som helt klart har langt større verdier enn de pengene man finner i bilistenes bukselommer. La oss håpe at mandagen etter valget blir en riktig god og fin blå mandag.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Det er en liten tragedie at Norge som nasjon ikke satser mer på bredbånd og fiber enn det vi har gjort under den sittende regjering. Fremskrittspartiet har fremmet forslag om et nasjonalt bredbåndsløft, som dessverre ble nedstemt. Et godt utbygd bredbånd er blitt en forutsetning for et variert næringsliv og bosetting i hele landet. Utbygging av bredbånd som fiber vil faktisk være avgjørende for hvor unge mennesker velger å bosette seg i framtiden. Det er en klar sammenheng mellom bredbåndsutbygging, næringsutbygging og økonomisk vekst. En studie laget av Copenhagen Economics slår fast at brutto nasjonalprodukt vil øke med 146 mrd. kr hvis hastigheten blir bygd ut til 50 megabit per sekund innen 2015 over hele landet. 50 megabit per sekund er til sammenligning en langt lavere målsetting enn hva Sverige og Finland ønsker å bygge ut. Velger man å bygge ut med 100 megabit per sekund, vil veksten i BNP bli langt høyere. Dessverre har vi en regjering som ikke forstår betydningen av hvilken milliardgevinst man faktisk går glipp av. Med en investering på mellom 7 mrd. kr og 14 mrd. kr, vil BNP øke med nærmere 150 mrd. kr om få år. Utbygging av bredbånd i dag handler om å tenke langsiktig, men det er kanskje for mye forlangt av en regjering som ikke er i stand til å klare å se forskjellen på investeringer, bruk og vedlikehold. En side av saken er at regjeringen ikke makter å se investeringsbehovet. En annen side er at denne regjeringen motarbeider store deler av bredbåndsutbyggingen med lover og forskrifter som verken skaper forutsigbarhet eller likebehandler de ulike utbyggingsaktørene. Forskriftsgrunnlaget er i dag i stor grad identisk med og like ubalansert som direktoratets opprinnelige forslag fra 2007. Dette medfører at bredbåndsaktørene som bygger ut bredbånd som fiber, og som i stor grad bruker veinettet som infrastruktur, må forholde seg til § 32 i vegloven som regulerer disse forholdene. Dette betyr at de ulike bredbåndsaktørene må forholde seg til ulik praksis i våre 428 kommuner, som er både ansvarlig for vedtak og klagebehandling. Dette fører åpenbart til ulike tolkninger og ekstreme prisøkninger for utbyggerne. Da Drammen kommune innførte graveinstruksen i tråd med forskriftsutkastet, førte dette til en kostnadsøkning for graving og framføring på 385 pst. Det minner ikke mye om forutsigbarhet. Det er også liten tvil om at bruken av «microtrenching» vil føre til at utbyggingen kan gjøres vesentlig raskere og billigere, men da må regjeringen få ordnet opp i graveforskriftene, slik at disse blir innrettet på en slik måte at de hensyntar bransjens behov, og ikke som i dag, at forskriftene er med på å trenere hele utbyggingen. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
IKT-Norge har mer eller mindre slaktet dagens graveforskrifter, og mener at de er ubalanserte, står for for lite forutsigbarhet – at ting har tatt for lang tid. Jeg setter veldig pris på det statsråden her sier, at man kan forvente at forskriftene skal være ferdig utarbeidet før sommeren. Men da blir spørsmålet: Vil disse forskriftene være av en sådan art at bransjen faktisk blir gitt forutsigbarhet, og at forskriftene er balanserte, slik at vi kan få en forsert utbygging av fiber i Norge, gjerne gjennom «microtrenching»?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2013-05-28:
Eg sluttar meg til Høgres ros av Arbeidarpartiets saksordførar Rommetveit i denne saka: godt presentert for oss, og godt ført gjennom i komiteen. Bybanen har så langt vore ein gedigen suksess, ikkje minst ser ein det på investeringane langs linja. Det blir faktisk etablert masse bedrifter, og tomtene er utruleg attraktive. Det gjer òg at Bybanen gjev moglegheit for å oppfylla det som står i klimaforliket, som alle partia unntatt Framstegspartiet er med på, nemleg at veksten i byane skal takast kollektivt. Det er òg veldig positivt sett med SV sine auge. Den moglegheita har ein no. På same måte som Helleland hugsar eg godt den komitéturen me var på i Hardanger, og i Hordaland i forbindelse med møtet i Bergen og den stemninga som Framstegspartiet og eit eige mot-bybane-parti skapte i 2006. Ein kunna nærmast tru at verda kom til å gå under hvis Bybanen blei bygd. Verda gjekk ikkje under, men eg forstår på Framstegspartiet at dei framleis er delvis imot Bybanen og meiner at det må vera i strid med slagordet til Framstegspartiet: «Vi fornyer Norge». Det høyrest ikkje ut som ein vil vera med på den fornyinga som no skjer i Bergen i forbindelse med Bybanen. Til slutt litt om bompengar: Når det gjeld dette med «rein og rank», som Framstegspartiet no forsøker å vera, så begynner det etter mi meining å bli meir og meir problematisk for Framstegspartiet. Ein har no gått inn for å ha brikke i tyngre bilar, som ein skal køyra rundt med utan at den skal brukast, men som alle skal ha. Ein sit altså i ulike styre, bl.a. i Rogaland der Framstegspartiet har styreleiarvervet i bompengeselskapet, som altså «raner til seg» pengar frå bilistane, men som blir administrerte av Framstegspartiet – tydelegvis med fornøyelse, når det blir bygd så mykje vegar. Så eg ser for meg at det ikkje er lenge før Framstegspartiet vil gå inn for at bilistane ikkje berre skal kjøpa brikka, og ha brikka, men òg at dei skal ta brikka i bruk.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-05-28:
Statsråden har gjort greie for en del ordninger som gjelder i dag, for at små og mellomstore bedrifter kan delta i anskaffelser når staten utbyr kontrakter til under 500 000 kr. Er statsråden enig i at det kunne vært greit å få dette inn i et enklere, standardisert mønster i form av et Lille Doffin, der de samme reglene gjelder, og der det er de samme rutinene for alle disse anbudsprosessene?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-05-28:
Denne debatten har vist at det egentlig er tverrpolitisk enighet i Stortinget om at nye ideer og bedre løsninger for anskaffelser er en viktig del av arbeidet med å effektivisere og forenkle offentlig sektor. Forskjellen ligger i at statsråden og regjeringspartiene lener seg tilbake og mener at det aller meste av jobben allerede er gjort, mens en samlet opposisjon sier at her er det fortsatt et stort, uutnyttet potensial. Kanskje skal en tolke det litt i retning av styringstrøtthet, at det kan være på tide å få nye krefter inn i departementet for å gi dette arbeidet en ny giv. Bare i løpet av 2012 fremmet en samlet opposisjon 30 forenklingsforslag når det gjelder forholdet mellom norsk næringsliv og det offentlige, bl.a. knyttet til statistikk, innrapportering, toll, skatteregler, revisjon, regnskap og bokføring, aksjelov og flere andre ting. Opposisjonen står også samlet i ønsket om å gjennomgå det offentliges rolle når det gjelder anskaffelser og muligheten til å utløse ny innovativ kraft i næringslivet. Et regjeringsskifte etter høstens valg vil dermed også bety et økt og kontinuerlig fokus på rasjonelle innovative og kostnadseffektive løsninger for offentlige anskaffelser. Den samlede kjøpekraften til stat, fylker og kommuner i Norge er formidabel. Brukt på en riktig måte – i tett og god dialog – mellom bestillere på leverandørsiden vil denne kjøpekraften kunne bidra til ytterligere vekst og utvikling i norsk næringsliv. Spesielt i det store segmentet av små bedrifter vil en egen og egnet standardisert modell for utlysing av enkle og ubyråkratiske anbud under terskelverdien på 500 000 kr, kunne bli et viktig incentiv for økt omsetning og videre vekst.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2013-05-28:
Konkurranse er ikke et mål i seg selv, men et middel for å oppnå samfunnsøkonomisk effektivitet. Konkurranseloven må legge til rette for at summen av overskuddet for aktørene i økonomien er størst mulig – altså at summen av foretakenes overskudd og forbrukernes overskudd blir størst mulig. Konkurranseloven har vært viktig for norsk konkurransepolitikk, og departementet har gjort en god jobb med å revidere lovteksten, slik at et samlet storting kan stille seg bak det som foreligger. Kristelig Folkeparti mener at forslagene som blir fremmet i proposisjonen, vil både forenkle og effektivisere prosesser knyttet til sanksjonering og klageprosesser ved overtredelse og antatt overtredelse av konkurranseloven. Kristelig Folkeparti støtter de endringsforslagene som blir lagt fram i proposisjonen. Vi har også bare et par korte merknader til noen saker, der vi mener at det kunne vært lagt inn noe mer i lovteksten. I proposisjonen blir det bl.a. behandlet regler om opplysningsplikt og etterforskning i overtredelsessaker. Alle har plikt til å gi Konkurransetilsynet de opplysninger som tilsynet ber dem om. Men samtidig har man òg krav på beskyttelse mot å bli tvunget til å bidra til egen domfellelse ved å gi Konkurransetilsynet opplysninger som medfører en innrømmelse av brudd på konkurranseloven – altså det såkalte selvinkrimineringsvernet. Departementet mener at det ikke er nødvendig å regulere det vernet mot selvinkriminering i konkurranseloven da det uansett følger av EMK som er gjort til norsk lov gjennom menneskerettighetsloven. Det er vi i Kristelig Folkeparti ikke enig i. Vi mener at selvinkrimineringsvernet burde komme tydeligere fram i lovverket. Vi mener det samme når det gjelder såkalt «state compulsion» eller statlig tvang i Norge. Det gjelder myndighetspålegg som pålegger en aktør å handle i strid med konkurranseloven. Statsråden nevner det i sitt brev til komiteen, og det er nevnt i kapittelet om problemstillinger som ikke blir behandlet i lovproposisjonen. Vi mener at det burde vært tatt inn i lovteksten.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Norsk næringsliv består av ca. 500 000 bedrifter, dvs. mange små og mellomstore bedrifter, og svært mange av disse igjen ligger ute i distriktene, med de fordeler og ulemper dette gir. Dette gir en god distriktsprofil, og med en god handelspolitikk vil dette være med på å bedre denne utviklingen. Fremskrittspartiet synes derfor det er merkelig at regjeringspartiene ikke vil støtte forslaget om å opprette et enkelt og brukervennlig Lille Doffin. Spørsmålet til statsråden blir da: Hvorfor kan ikke statsråden være med og støtte en slik ting, som vil styrke de mulighetene små og mellomstore bedrifter ute i distriktene har til å bli klar over det man kan være med og konkurrere om?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Prop. 75 L om endringer i konkurranseloven skal gjøre håndhevingen mer effektiv, både for konkurransemyndighetene og for foretakene. Fremskrittspartiet støtter selvfølgelig dette. Samtidig videreføres lovens forbud mot konkurransebegrensende avtaler og misbruk av dominerende stilling samt reglene om inngrep mot fusjoner og oppkjøp som begrenser konkurransen. Dette er bra. Fremskrittspartiet har alltid ment at slike lover er viktige og synes også at det etter ti år var bra å se på loven på nytt. Mye forandres i løpet av en slik periode. Fremskrittspartiet er også fornøyd med at endringene vil få positive og bedre økonomiske konsekvenser for næringslivet. Fremskrittspartiet er også fornøyd med at beslag som hovedregel skal være i form av kopier. Foretakene skal også kunne motta kopier av det speilkopierte beslaget samt retten til å være til stede under tilsynets gjennomgang av materialet. Vi mener at dette er bra for alle parter. Fremskrittspartiet er også fornøyd med at det tidligere ble innført en meldeplikt da dette er et viktig konkurransepolitisk verktøy. Men det er samtidig viktig at denne meldeplikten må opp til vurdering med jevne mellomrom. Kortere saksbehandlingstid er også noe Fremskrittspartiet selvfølgelig er fornøyd med, og noe vi har kjempet for i alle år. Det som skiller regjeringspartiene og opposisjonspartiene, er kanskje synet på Konkurransetilsynets mulighet til å avvise bedrifter fra anbudskonkurranser etter hel lempning. Vi mener at dette ikke er riktig. Derfor fremmes forslaget om at man ber regjeringen utrede de konkurranserettslige sider av offentlig ervervsvirksomhet. Avslutningsvis tar jeg opp det forslaget som Fremskrittspartiet er med på.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Et konkret og greit spørsmål til statsråden: Det ønskes fra flere hold at Konkurransetilsynets mulighet til å gå inn i en sak under meldepliktterskelen bør reduseres fra tre måneder til fire uker. Hva er det som gjør at man ikke kan vurdere en slik reduksjon, eventuelt å gå fra tre til to måneder – uansett gjøre tidsrammen litt kortere?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-28:
Antall klager er i ferd med å synke. Kanskje det er litt for tidlig å se hvordan dette fungerer allerede nå, men hvis antall klager faller over tid som følge av f.eks. endringene i KOFA, og de faller sterkt, hvordan vil statsråden vurdere en sånn situasjon? Hva ville hun ta det som uttrykk for? For min del vil jeg si at det veldig fort kan ses på som et uttrykk for at rettssikkerheten har blitt mindre for dem som har mindre ressurser å sette inn i en vanskelig situasjon. Støtter statsråden en sånn vurdering?
Svein Flåtten (Høyre), 2013-05-28:
Konkurranseloven er en veldig viktig lov for forbrukere og for bedrifter. Da den ble innført av Bondevik II-regjeringen i 2003, var den i utgangspunktet streng. Det som nå vedtas – stort sett av en samlet komité, med unntak av et lite, avvikende forslag – er på mange vis en liberalisering av konkurranseloven, et stykke på vei. Det speiler den utviklingen som er i samfunnet. Ting går fortere, enhetene blir større, det skjer en internasjonalisering, og loven må også ta opp i seg dette. Jeg vil bare understreke to, tre punkter som vi har vært opptatt av i merknader under behandlingen. Det er bl.a. problemstillinger som ikke er behandlet i lovproposisjonen – om myndighetspålegg som innebærer at foretak pålegges handlinger som bedømmes i strid med konkurransereglene. Der er praksis fra EU-domstolen at et snevert unntak gjelder der foretakene ikke har noe valg med hensyn til hvordan de vil innrette seg. Statsråden har svart på et brev fra komiteen i den anledning og sier der at man har funnet at ved samarbeid, som ville vært resultatet av et lovhjemlet pålegg fra myndighetene, ville departementet måtte vurdert om pålegget i medhold av en spesiell lov om å samarbeide skulle gå foran forbudet i den generelle konkurranseloven mot å samarbeide. Jeg tror at dette illustrerer et visst behov for regler på dette området. Videre om selvinkrimineringsforbudet som inntas i loven. Vi oppfatter at det skal tolkes i tråd med det som gjelder i norsk rett for øvrig, slik at det ikke utvikles en egen rettspraksis på det området. Det siste punktet jeg vil understreke, er forhold knyttet til det offentlige når de driver ervervsvirksomhet. Det kan være konkurranserettslig problematisk. Konkurranselovutvalget mente at det falt utenfor mandatet å foreslå en regulering av dette. Vi mener at det er viktig, og derfor har vi fremmet et forslag om at regjeringen bør utrede de konkurranserettslige sidene av offentlig ervervsvirksomhet.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2013-05-28:
Prop. 74 S for 2012–2013 omhandler Norges deltakelse i det europeiske romprogrammet. Regjeringen gjør her rede for de forpliktelsene Norge tok på seg i forbindelse med ministerrådsmøtet i Den europeiske romorganisasjonen, ESA, i november 2012. Prosessen er da slik at lovnadene gis under forutsetning om Stortingets godkjenning, og det er denne godkjenningen vi behandler nå. Forpliktelsene er betydelige, i alt 155,5 mill. euro for perioden 2013–2020 delt i forskjellige program, mens samlet ramme for ansvar og forpliktelser ikke skal overstige 193,5 mill. euro. Norge er med sitt engasjement i internasjonal romforskning en betydelig aktør, og det er fra både komité og regjering påpekt at dette anses både riktig og viktig for norske forskningsmiljøer og norsk næringsliv. Engasjementet omfatter programmer som teknologiutvikling, utforskning av solsystemet, satellittkommunikasjon og satellittnavigasjon, et jordobservasjonsprogram m.m. Flere programmer har tydelig relevans for et land som Norge med vår geografi, våre havområder og vårt næringsliv. Det er en samlet komité som i fred og harmoni fremmer denne innstillingen uten øvrige merknader.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2013-05-28:
Som saksordføraren sa, er det ein samla komité som vil godta dei forpliktingane som Noreg har teke på seg, så eg skal berre kort understreka noko som har vore viktig for oss raud-grøne. Det er m.a. at den geografiske plasseringa, topografien og dei store havområda gjer at Noreg har særleg stor nytte av rombasert infrastruktur. Slik infrastruktur er i dag heilt avgjerande for forsvarleg og effektiv drift av samfunnet, og for å kunna ta del i dei store moglegheitene som m.a. ligg i nordområda. Romverksemd inneber avansert utviklingsarbeid og store og kostbare system som får landa i stand til å realisera på eiga hand, og Noreg må difor basera seg på internasjonalt samarbeid for å kunna utvikla den rombaserte infrastrukturen samfunnet vårt er avhengig av. Så vil eg berre seia meg einig med saksordføraren i at vi kjem tilbake til ein brei og god debatt under behandlinga av Meld. St. 32 for 2012–2013, Mellom himmel og jord.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2013-05-28:
Dette er en sak som viser et samlet storting på dette feltet. Det er viktig å bruke det handlingsrommet som disse mulighetene gir oss når det gjelder å være deltaker i disse programmene. Da må vi som vertsnasjon, som vi faktisk er på Svalbard med SvalSat-systemet, bruke dette for å være en aktiv bidragsyter og promotere dette. Gjennom den teknologien som dette dreier seg om, næringsvirksomheten og spin-off er det en enorm mulighet for Norge som deltaker og norske næringsaktører til å kunne komme med gode produkter hele veien her. Fremskrittspartiet ser virkelig fram til den utviklingen som dette gir oss, og vi må aktivt bruke det handlingsrommet som ligger i disse programmene som det er lagt til rette for.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Senterpartiet er også svært opptatt av konkurransekraften i norsk næringsliv. Det har mange ganger i denne salen blitt sagt at det er en fare for en todeling i norsk økonomi, og at fastlandsindustrien har vanskeligere kår enn tidligere. Det er nettopp derfor en blir så overrasket når regjeringen velger å kutte i viktige tiltak som angår nettopp store og vesentlige deler av norsk fastlandsindustri, som skogindustrien, trebasert industri, næringsmiddelindustrien og andre. De blir påført store kostnader med dette budsjettet. Blant annet blir kjøttindustrien påført store kostnader på grunn av økt gebyr til Mattilsynet. Skatteletter kan sjølsagt være et viktig grep for høyresiden, det skjønner jeg. Men i dette budsjettet gis det jo i realiteten ikke store skatteletter til næringslivet. Storparten av regjeringens skatteletter går jo til personer – ikke til næringsliv. Dessuten er det jo også slik at med mineraloljeavgift og andre ting, er en del av skattelettene til næringslivet rett og slett utliknet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Nei, vi mener det er viktig å satse videre på ting som er knyttet til utvikling på landbrukssida, og vi mener at en del av de kuttene som regjeringen foreslo, var kutt som slo rett inn i viktige satsinger. Senest i dag ser vi det i forbindelse med satsinga på energiflis. At man der uten videre tar vekk 30 mill. kr fra en satsing, som er svært viktig for skogindustrien, slår svært uheldig ut. Det er den type direkte satsinger knyttet til landbruket vi ønsker å gå videre med, og som vi synes det er synd at denne regjeringen har kuttet på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Jeg tror at jeg og representanten er ganske enige når det gjelder mange av satsingene på fastlandsindustrien, både på landbruk og fisk, og jeg synes vi har hatt en god komitéjobb når det gjelder å bli enige om mange føringer knyttet til det. Så tror jeg også vi er enige om store satsinger når det gjelder mineralnæringen, men vi er ikke helt enige i de kravene som stilles det sjødeponi. Det er riktig. Der synes nok Senterpartiet at det som Venstre og Kristelig Folkeparti legger opp til, blir for omfattende, for detaljert og for byråkratisk. Vi er ikke uenig i at det skal stilles krav til sjødeponi, men vi synes at Kristelig Folkeparti og Venstre i sine merknader i dag gikk for langt i så henseende.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Representanten Gundersen ser mørkt på næringslivet, og var i innlegget opptatt av at vi står mer og mer på ett bein, nemlig oljen – og todeling. Spørsmålet er da: Hvorfor kutter regjeringen så kraftig i viktige og sårbare ordninger for fastlandsindustrien? Det spørsmålet må en jo stille seg, hvis en virkelig mener at dette er et problem. Et eksempel på det er den såkalte energiflisordningen, som nå avvikles – 30 mill. kr. Det er en ordning som har tidoblet uttaket av skogsflis siden 2009. Man er midt i oppbyggingen av en verdikjede, og her fjerner man med et pennestrøk 30 mill. kr. Næringen sjøl er overrasket. Det kommer langt flere søknader inn enn det fins midler til, og de mener at det gir lite forutsigbarhet å avvikle på den måten. Syns Høyre og representanten Gundersen at det er god næringspolitikk å stoppe en ordning midt i oppbyggingen av en verdikjede på denne måten?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Jeg føler grunn til å oppmuntre Høyres og Fremskrittspartiets representanter litt, fordi arven etter de rød-grønne er at vi har Europas laveste arbeidsledighet og er det landet i Europa med nest høyest BNP, at vi er det sjette beste landet å starte bedrift i, og at verdien av selskapene på Børsen har økt kraftig. Så alt er ikke så dystert og så mørkt; det er mye bra. Men når en er opptatt av todelingen i norsk økonomi, og uttrykker bekymring for det, er det rett og slett vanskelig å forstå at den nye regjeringen har valgt å kutte så tydelig og markant i en rekke tiltak som berører nettopp fastlandsindustrien. I tillegg må en også si at noen av skatteforslagene har fått, mildt sagt, uante effekter. Det å kutte i arveavgifta har f.eks. betydd at veldig mange enkeltmannsforetak sliter med store problemer. I mitt fylke viser en til at 40 overdragelser er framskyndet til før jul, nettopp fordi en skal unngå de uheldige virkningene av arveavgifta som ligger i regjeringens forslag. Synes representanten fra Fremskrittspartiet at det er god næringspolitikk?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Senterpartiet er helt enig med Kristelig Folkeparti i at landbruket har dyktige næringsutøvere. De er innovative og bruker tid og ressurser på arbeidet sitt, og de fortjener stabile, langsiktige og forutsigbare rammebetingelser. Jeg er derfor veldig glad for det klare og tydelige signalet som ble gitt i innlegget til representanten når det gjaldt det vi har samlet oss om i innstillingen, som jeg også synes er svært bra. Kristelig Folkeparti har spilt en viktig rolle i det å få enighet om linjene i landbrukspolitikken og også sende et signal videre til landbruksministeren som jeg oppfatter som nokså klart og tydelig. Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet står også sammen om andre forhold knyttet bl.a. til jordbruksavtalen og andre viktige strukturelle sider. Det jeg blir nødt til å spørre Kristelig Folkeparti om, er: Hvordan ser Kristelig Folkeparti på regjeringens iver etter å reversere ostetollen, bygge ned dyrket mark, fjerne boplikt og odelsrett og fjerne prisregulering?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Jeg har respekt for at Venstre i høst har vært nødt til å inngå en budsjettavtale, at det binder partiets representanter i næringskomiteen, og at det har ført til at Venstre har vært nødt til å stemme for ting en åpenbart er imot. På en måte er det litt befriende at det også vises i innstillingen, at Venstre der sier at de ikke synes noe om den reduksjonen som skjer på bl.a. føringstilskuddet. For det er slik at verdifulle fiskeriressurser ikke blir utnyttet fordi man reduserer de virkemidlene man har, og da er både føringstilskudd og tilskudd til mottaksstasjoner viktig. Spørsmålet mitt er egentlig litt framoverskuende: Vil Venstre kunne være vår, altså de rød-grønne partienes – som står bak en annen merknad – allierte ved framtidige korsveger når det gjelder å øke innsatsen nettopp til den type ordninger som føringstilskuddet innebærer? Det gjelder for så vidt også Nofima, som lå inne som en satsing i høst, og som jeg vet at også Venstre er veldig opptatt av.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Det er ikke noen tvil om at dette næringsbudsjettet fra regjeringen er en dreining i næringspolitikken, fra en aktiv og målrettet næringspolitikk til skattelette. Det viser næringsbudsjettet når det kuttes i treindustrien, distriktsreiselivet, ordninger innenfor marin sektor, hvitfisksektoren og andre ordninger innenfor fiske og landbruk. Og det erstattes med skattelette. Men av de 8 mrd. kr man har til skattelette, er det bare 0,8 mrd. kr som er direkte næringslivsrelatert. Så får man en mineraloljeavgift på toppen – som en økning som nesten nuller ut igjen de 0,8 mrd. kr. Statsråden vil vel si at vi har fjernet arveavgiften. Men dette rammer enkeltpersonforetak beinhardt, og mange framskynder overdragelser fordi de har store tap knyttet til fjerning av arveavgift. Hva mener statsråden om det faktum at enkelte mener de kan tape nesten 500 000 kr på å vente på de nye reglene fra regjeringen, og heller framskynder overdragelser fordi det får en sånn negativ effekt?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Det har ikke vært så veldig enkelt i debatten i dag å få regjeringspartienes representanter til å erkjenne de kuttene som er på de ulike næringsbudsjettene. Og det skal fiskeriministeren ha – at hun erkjenner disse kuttene, og tar ansvaret for dem. Når hun nå sier at det er en omprioritering, så er jo ikke det riktig, for dette er jo rene kutt og ikke bare en omprioritering. Men det er bra å høre at noen står opp og forsvarer de kuttene som regjeringen vitterlig gjør. Jeg har et spørsmål til en merknad i innstillingen som flertallet som står bak, som handler om arealavgift for oppdrettsnæringen. Dette er jo et spørsmål som skal gjennomgås, og flertallet ønsker at en skal gjennomgå det på en måte som gjør at det skjer raskt, at det har et klart mandat – og at en konsentrerer seg om det som er det vesentlige spørsmålet, nemlig hvordan vertskommunene skal få en langsiktig og stabil andel av verdiskapingen knyttet til havbruk. Og mitt spørsmål til statsråden er rett og slett: Hvordan vil statsråden og regjeringen følge opp det som flertallet i innstillingen gir uttrykk for på dette området?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2013-12-11:
Hvis statsråden mener alvorlig at en skal bygge ned så lite matjord som mulig, er det likevel en dårlig start å starte med å bygge ut både IKEA-jordet og nesten 1 000 mål dyrket mark rundt Trondheim. Vi kommer nok tilbake til debatter om jordvern, som vil være viktig i tida framover. Noe av det som har preget debatten i dag, er det at jordbruket har behov for forutsigbarhet. Det er det motsatte av en del av de prøveballongene av mer ideologisk karakter som statsråden har sendt ut. Det er ikke mye forutsigbarhet i å varsle EU om at en skal reversere ostetollen, uten å ha forvisset seg om hva Stortinget mener. Det er ikke mye forutsigbarhet når aktører nå prøver å framskynde overdragelser fordi endringene i arveavgiften får negative effekter. Næringskomiteen har i innstillingen blitt enig om en rekke spørsmål som angår jordbrukspolitikken, og jeg vil nevne tre av dem: Det er økt rekruttering, det er økt matproduksjon, og det er økt sjølforsyning. Kan statsråden nå legge vekk prøveballongene av ideologisk karakter? Hvordan vil hun konsentrere seg om å følge opp de målene fra komiteen?