Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-15:
Norge er en nasjon som er stolt over å være en velferdsnasjon, og vi har et velferdssamfunn som få kan sammenlikne seg med. Vi klarer faktisk å ta vare på de aller fleste innbyggerne våre på en respektabel og god måte. Hva er så årsaken til at vi er en velferdsnasjon? Jo, årsaken er at vi har hatt et skattesystem der vi i mange år har tatt inn skatt både fra næringslivet og fra privatpersoner. Vi har hatt et skattesystem som har vært rettferdig og progressivt, dvs. at de som har hatt mest å yte, også har ytt mest til samfunnet, og i stedet har de som har lite, ytt noe mindre. Dette er en ordning som vi i SV er veldig opptatt av skal føres videre. Vi er nødt til å ha et skattegrunnlag i dette samfunnet i årene framover, dersom vi skal klare å ta vare på denne velferdsnasjonen. Vi vet vi har enorme forpliktelser framfor oss, bl.a. fordi vi får mange flere eldre. Vi har også et urovekkende høyt antall uføre, trygdede osv. Så kan man spørre seg hva dette har med skipsfartsmeldingen å gjøre. Jo, vi har her en næring som ber om betydelig skattelette. Vi har en næring som ber om skattelette på mange milliarder kr hvert eneste år. Er det med på å styrke velferdsstaten at en næring som skipsfarten skal ha betydelig skattelette hvert eneste år? Etter SVs mening må også skipsfarten bidra til velferdsstaten gjennom at det betales skatt. Vi er klar over at det er internasjonale regler som er langt gunstigere når det gjelder skatteregimet for skipsfarten, men det gjelder også for mange andre næringer. Vi har en rekke næringer som har flagget ut til utlandet, og som truer med å flagge ut til utlandet, fordi de mener at det norske kostnadsnivået er for høyt, enten i form av arbeidskraft eller skatter. Vi vet at vi i dag har en rekke bedrifter som har flyttet ut til Baltikum. Det er også andre deler av verden som bedrifter velger å flytte til, nettopp fordi det norske kostnadsnivået er for høyt. Så må vi spørre oss: Skulle vi da særbehandle skipsfarten i langt større grad på grunn av det som skjer? Ja, til en viss grad bør vi særbehandle skipsfarten. Det er en spesiell næring, det er også SV enig i. SV er også enig i at dette er en næring som er viktig for landet. Men vi kan ikke særbehandle skipsfarten med de dimensjonene som et flertall i Stortinget har vært villig til. Det syns vi er uansvarlig i forhold til den helheten i politikken som vi ønsker å ha. La meg gå litt inn på de enkelte områdene. Et område som vi i SV har drøftet veldig grundig, er fraktefartøyene. Fraktefartøyene utgjør ikke så veldig mange båter, det er 200-300 båter som går langs kysten, men de er usedvanlig viktige. Et fraktefartøy tar i gjennomsnitt ca. 40 trailerlass. Og når vi vet hvilke utfordringer trailerne representerer både i form av forurensing og ikke minst trafikkulykker, er dette en veldig viktig næring. Derfor har vi brukt lang tid, både sammen med organisasjonene, sammen med ansatte og internt i partiet, på å drøfte hvordan vi skal få lagt til rette for at fraktefartøyene skal få bedre vilkår i årene framover, slik at vi får flyttet frakt fra vei og over på sjø. Vi i SV har sagt at et av de områdene vi ønsker å få fortgang i, er alle de avgiftene som fraktefartøy blir belastet med, som er ganske formidable når man begynner å summere opp alle de avgiftene som ligger på seiling, havner osv. Et annet område som vi ønsker å prioritere, er dette med å stimulere til fortgang i fornyelse av fraktefartøyflåten. Det er en flåte som er gammel. Mange båter er 30-40 år, og vi ønsker gjennom Innovasjon Norge å få i gang et program for å få fortgang og stimuli som gjør at man begynner å bygge nye båter. Deriblant ønsker vi gjerne at man begynner å prøve ut dette med gassdrevne båter. Selv om det er et stykke fram - for vi må ha en infrastruktur langs kysten som gjør at man kan fylle gass - syns vi det kunne vært spennende å få i gang en nytenking rundt dette med gassdrevne fraktefartøy som kunne drive med miljøvennlig transport av gods langs kysten. Et annet område hvor SV tidligere har støttet nettolønnsordning, er innenfor offshoreflåten. Det var en politisk situasjon som oppstod for ca. ett år siden, der SV kom i forhandlinger med et flertall, og der vi faktisk fikk sjansen til å påvirke skipsfartspolitikken gjennom å sette en del krav som vi har etterlyst i mange år. De kravene bestod bl.a. at vi skulle få inn lærlinger på skipene, at man kunne dokumentere en positiv næringsutvikling gjennom et mye mer offensivt arbeid på det området, og at helse, miljø og sikkerhet skulle bli tatt enda mer hensyn til enn tidligere. SV var med på dette forrige gang denne saken var til behandling, og vi står faktisk på det. Vi står på det, fordi vi ikke ønsker å vingle fram og tilbake. Vi ønsker å videreføre den ordningen. Når det gjelder ferjerederiene, har vi alltid vært kritiske til at de skal ha nettolønnsordning. Vi vet at de som i dag driver ferjerederiene, Color Line og Fjordline i all hovedsak, representerer de rikeste personene vi har i dette samfunnet. De er på topp når det gjelder likning i bl.a. Oslo kommune. Og at vi da skal være med på å subsidiere denne næringen med svære beløp, syns vi er helt urimelig. Derfor har vi alltid gått imot at vi skal være med på den type nettolønnsordninger. Vi ser også at disse skipene til en viss grad konkurrerer med hoteller, fordi de har mange av de samme tjenestene, i form av kurs og konferanser, og de har mange av de samme yrkesgruppene: kokker, servitører, bartendere, stuepiker osv. Så har vi skatteregimet. Vi ser at Regjeringa har lagt opp til en reduksjon i både tonnasjeavgift og formuesskatt. Vi i SV er ikke helt rigide når det gjelder dette. Vi er villige til å kikke på både formuesskatten og tonnasjeavgiften. Men vi er ikke villige til å signalisere at vi er interessert i noen betydelige lettelser på noen av disse områdene. Når det gjelder de skipene som seiler under utenlandsk flagg, ville vi heller hatt en skjerpelse, mens vi kunne tenkt oss å kikke på justeringer for de skipene som seiler under norsk flagg. Men disse spørsmålene vil vi komme tilbake til når denne saken kommer til Stortinget. Vi har diskutert denne saken svært, svært grundig. Det er vel få saker som SV har hatt så mange henvendelser om det siste halvåret, som denne saken. Vi opplever at dette er en meget kompleks sak. Vi opplever at dersom vi nå hadde vært villige til å gå videre med nettolønnsordning for de gruppene som jeg har nevnt, er det andre grupper som også står for tur og venter. Vi har fått henvendelser fra Hurtigruta og fra fiskerne, som mener at de også burde komme inn under ordningen. Slik at dersom man på en måte åpner for en nettolønnsordning, vil det alltid stå nye grupper i kø som ønsker dette. Etter hvert er det heller ikke urimelig at også de som har vanlig landbasert næring, kunne tenkt seg å få en type lettelser, slik at de lettere kan konkurrere med utenlandske bedrifter. Da syns jeg heller vi skal ha den tenkingen som møbelkongen Jens Petter Ekornes har, som har prøvd seg på utlendighet. To ganger har han prøvd seg på utlendighet og mislyktes, har han fortalt. Han har valgt å flagge hjem sin møbelindustri til Møre, og har satset på én ting, og det er kompetanse. Han har satset på kompetanse, og har klart å bli best på møbel - ikke billigst, men best. Det er også vår utfordring innenfor skipsfarten. Vi må helt fra vi begynner med opplæring, fra videregående skole og oppover, satse på å bli best, best innenfor kunnskap, best innenfor teknologi og best innenfor næringsutvikling, helse, miljø og sikkerhet. Det er SVs svar på hvordan vi skal få fart på skipsfarten. Men vi ser at dette ikke er enkelt, fordi det er land rundt oss som pr. i dag har helt spesielle ordninger. Derfor vil vi arbeide internasjonalt både gjennom nordisk samarbeid og ellers for å prøve å få avskaffet en del av ordningene, slik at man får normale skatteregler også for denne næringen. Jeg vil avslutningsvis ta opp de forslagene som SV har fremmet alene, og dem som vi har sammen med Senterpartiet, og vil vise til at når det gjelder forslag nr. 6, har vi et justert forslag. Helt til slutt vil jeg få lov å si at vi har hatt mange møter med skipsfartens organisasjoner, og de møtene har jeg i all hovedsak opplevd som positive. Jeg syns at det engasjementet som denne gruppen viser for sin næring, er imponerende. Jeg syns at vi i all hovedsak møter saklighet fra næringen, og vi ønsker fortsatt å ha en dialog framover med næringen om hvordan vi som skipsfartsnasjon skal bli best. Vi kan aldri bli billigst, men vi kan bli best.