Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2018-02-13:
Finansieringssystemene i sykehusene våre skal understøtte gode faglige vurderinger, ikke overstyre dem. Beslutningene bør sikre best mulig helse innenfor en økonomisk bærekraftig helsetjeneste. Arbeiderpartiet mener ressursene som tildeles spesialisthelsetjenesten, i størst mulig grad skal gå til behandling av pasienter og til forebygging og i minst mulig grad til administrasjon. Det er selvsagt. Men finansieringssystemene må også understøtte god og effektiv pasientbehandling. Finansieringssystemene er midler, ikke mål i seg selv, og dersom det er konflikt mellom gode faglige vurderinger og finansieringssystemene, så er det finansieringssystemene som må endres, ikke de faglige vurderingene. Innsatsstyrt finansiering ble innført for å stimulere til kostnadseffektiv pasientbehandling. Det var også begrunnelsen regjeringen Solberg brukte da den økte andelen innsatsstyrt finansiering fra 40 til 50 pst. i 2014. Dersom det er manglende sammenheng mellom incentivene i finansieringssystemet og pasientenes behov, kan det gi uheldige tilpasninger som fører til at pasientene får dårligere behandling, eller at mer kostbare behandlinger gjennomføres fordi behandlingen likevel kan være økonomisk gunstig for sykehusøkonomien. Det fremmer ikke god behandlingspraksis – eller god økonomistyring, for den saks skyld. Arbeiderpartiet har derfor ønsket å dempe markedstenkningen i sykehusene ved å holde andelen innsatsstyrt finansiering noe nede, og i komiteens innstilling blir det flertall for at man demper dette til et 40/60-forhold, i og med at partiene stemmer subsidiært for det. Det tror vi er bra. Regjeringspartiene ønsker å gå motsatt vei og øke andelen utover 50 pst., slik som i dag. For flertallet i Stortinget, som består av opposisjonspartiene, er dette en viktig seier. Stortinget har ansvaret for å velge finansieringssystemer som sikrer god behandling og økonomisk bærekraft. Innsatsstyrt finansiering gir finansiering på bakgrunn av gjennomsnittlig kostnad for behandling av en diagnoserelatert gruppe. Det gir økonomisk gevinst til dem som klarer å strømlinjeforme behandlingene for å bli mer økonomisk effektive. Det er også lettere å oppnå dette for enklere og mer avgrensede lidelser enn for mer sammensatte lidelser, for kronikere, og for å fremme de gode pasientforløpene tjener ikke dette nødvendigvis alltid hensikten. Vi er derfor veldig opptatt av at det utredes gode forbedringer av dette inntektssystemet for sykehusene, som dermed bedre tjener hensikten, og som fremmer god praksis og god behandling av hele mennesket i et pasientforløp. Når det gjelder bruk av innsatsstyrt finansiering i psykiatrien, så deler Arbeiderpartiet høringsinstansenes bekymring for at behandlingen vris mot tiltak som ikke er til det beste for pasienten. Det er  komplisert å anslå hva behandlingen av en diagnose innenfor psykiske lidelser vil koste. Arbeiderpartiet mener derfor at innsatsstyrt finansiering bør avvikles innenfor psykisk helsevern, og at man heller bør bruke rammefinansiering i mangel av bedre systemer. Diagnosene i psykiatrien er sammenfallende med symptombilder, i motsetning til slik det er i somatikken. De er også ofte årsaksbasert, og dette gjør altså psykiatrien spesielt dårlig egnet til det systemet vi har med innsatsstyrt finansiering. Diagnoser i psykisk helsevern har aldri vært tenkt å skulle bli brukt som et administrativt verktøy for å betale ut tilskudd til drift. Innsatsstyrt finansiering i psykisk helsevern vitner egentlig om en manglende forståelse for psykiatriske diagnoser og arbeidsmåtene i psykiatrien. Det er viktig å drive et kontinuerlig arbeid for å bedre kvaliteten og effektiviteten i spesialisthelsetjenesten. Fordi finansieringssystemet er et så viktig styringsverktøy i spesialisthelsetjenesten, må dette verktøyet kontinuerlig forbedres. Derfor mener vi det er viktig at regjeringen også følger opp Prioriteringsutvalgets anbefalinger om å evaluere hvordan innsatsstyrt finansiering påvirker prioriteringsbeslutningene i sykehusene. Og så vil jeg ta opp forslag nr. 2 på vegne av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti.