Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2013-02-12:
Representantforslaget her gjelder utvidelse av rett til pleiepenger til pårørende med syke barn etter folketrygdloven § 9-11. Representantene foreslår tre endringer: automatisk innvilgelse av pleiepenger ved erklæring fra legespesialist, at begrepet «varig ustabil tilstand» fjernes fra loven, og at retten til pleiepenger beholdes, selv om barnet i perioder kan delta i barnehage, skole og SFO. Videre er det satt fram fire tilleggsforslag i innstillingen om saken. Mange familier med omfattende pleieoppgaver møter daglig store utfordringer. Det er viktig å ha gode velferdsløsninger for pårørende til alvorlig syke barn, både gjennom tjenester og ytelser. Det er vi enige om. Det var jo bakgrunnen for at vi nedsatte Kaasa-utvalget, og utvalget har lagt fram flere forslag som vi mener vil hjelpe familier med tyngende omsorgsoppgaver. Jeg vet at foreldre med svært alvorlig syke barn er i en vanskelig situasjon. Det er derfor viktig at vi vet i hvilke tilfeller de har krav på pleiepenger, og i hvilke tilfeller kommunene har hovedansvaret for å tilby tjenester. Jeg mener at den administrative omorganiseringen av dette saksområdet har vært en forbedring. Å heve saksbehandlingen fra førstelinjen til fylkesnivå i Nav har bidratt til at håndteringen av pleiepengesaker har blitt mer ensartet over hele Norge. Så er det ikke alle som er enige i de vurderingene som er gjort, men det er i hvert fall mer ensartet enn tidligere. Det sikrer jo forutsigbarhet for brukerne. Pleiepenger erstatter tapt arbeidsinntekt på grunn av pleieoppgaver som ikke er varige. Kommunene har ansvar for å tilby sine innbyggere nødvendige hjelpetjenester og hjelpetiltak. Hovedansvaret for å hjelpe familier med store pleie- og omsorgsforpliktelser ligger altså hos kommunene i dag. Forslagsstillerne mener at deres forslag er en relativ enkel forbedring. Slik jeg ser det, går dette forslaget betydelig utover det som er forslagene i Kaasa-utredningen. Man kan anslå en utgiftsøkning på omkring 9 mrd. kr hvis man følger alle disse forslagene når vi har regnet på det. Det er dermed ikke snakk om mindre lovendringsforslag, men ganske omfattende. Jeg vil kommentere kort de tre forslagene som blir fremmet. Etter mitt syn vil automatisk innvilgelse av pleiepenger være lite hensiktsmessig, all den tid Arbeids- og velferdsetaten må ta stilling til flere vilkår – ikke bare medisinske – ved behandling av pleiepengesaker. Det gjelder opptjeningstid, minsteinntekt og selve utregningen av ytelsen. Det er basert på den inntekten man har. Derfor må etaten uansett gjøre en vurdering. Jeg mener det er lite ønskelig å overlate hele beslutningsmyndigheten til helsevesenet. Jeg tolker forslaget om å fjerne begrepet «varig ustabil» fra loven slik at det foreslås å gi pleiepenger også i varige tilfeller. I dag kan det i slike tilfeller kun gis pleiepenger når sykdommen er i en ustabil fase. Så er det en liste over hvilke sykdommer dette handler om, og ME kom på listen våren 2012. Forslaget vil innebære en vesentlig utvidelse av pleiepengeretten, med betydelig økte kostnader. Så til spørsmålet om konsekvensene av at barn i perioder deltar i barnehage, skole og SFO. Jeg kan opplyse Stortinget om at jeg nylig har bedt arbeids- og velferdsdirektøren om å utforme nye retningslinjer for å sikre at kortvarig, sporadiske og uregelmessige besøk i avlastningsordninger, som barnehage, skole osv., ikke medfører at pleiepengene reduseres eller blir redusert enda mer. Når de nye retningslinjene er på plass, vil det framkomme at slike besøk ikke skal anses som en etablert tilsyns- og avlastningsordning som fører til at pleiepenger reduseres. Jeg mener at vi nå må la Helse- og omsorgsdepartementet og mitt departement få den tid de trenger til å sikre oppfølgingen av Kaasa-utredningen. Jeg er åpen for at det kan være behov for endringer. Det foreslås også betydelige endringer knyttet til varig sykdom i det som er Kaasa-utvalgets forslag. Så noen endringer kan vi gjøre nå, bl.a. når det gjelder kortvarig opphold i SFO eller barnehager. Men de varige endringene trenger vi noe mer tid til. Jeg mener imidlertid det er uheldig å foregripe dette arbeidet med å haste gjennom en uoversiktlig og kostnadskrevende lovendring, som vi ikke kjenner konsekvensene av. Jeg er glad for at flertallet i komiteen ser dette. Stortinget vil bli orientert om oppfølgingsarbeidet på en egnet måte.