Kathrine Kleveland (Senterpartiet), 2022-04-05:
Bærekraftsmeldingen er vår norske plan for å nå verdens felles mål mot 2030. Norge var pådriver for å få målene vedtatt i 2015, og nå er det vårt ansvar å sette dem i sammenhenger vi allerede har, måle det vi gjør, og oppfylle målene. Sammen med de tre initiativene Parisavtalen for klima, Sendai-rammeverket for kriseforebygging og toppmøtet i Addis Abeba om utviklingsfinansiering er bærekraftsmålene felles føringer for samarbeid i verden. Arbeidet med målene er krevende. De nasjonale målepunktene må være nøye utvalgt og treffsikre, og det samme må tiltakene være. Det handler om å gå fra oppramsing av gode hensikter til gjennomføring. Samtidig vet vi at uten mål har vi heller ikke noen retning. Vi må heller ikke miste optimisme og framtidstro i en verden der vi også i Europa nå har møtt krigens grusomheter igjen. For Senterpartiet dreier det seg om å oppnå mest mulig uten å legge beslag på for mange ressurser. Her er det naturlig å trekke fram regjeringsavtalens tillitsreform som pådriver for helhetstenkning. Tillitsreformen i offentlig sektor skal gi tillit, tid og makt tilbake til dem som utgjør førstelinja og ryggraden i velferdsstaten. I Norge er høy tillit i befolkningen og en demokratisk oppbygging et godt utgangspunkt. Rent vann og gode sanitærforhold er bærekraftsmål nr. 6. På høringen var flere opptatt av vann. Tre av ti mennesker mangler rent vann i verden i dag, og vann er helt avgjørende for folkehelsen. Det norske ledningsnettet for vann er gammelt, og i gjennomsnitt lekker 30 pst. av det produserte og rensede vannet ut før det når oss innbyggere. At vi skal måle andel produsert drikkevann som går til spille og fornye ledningsnettet, er fornuftig. Vann er også avgjørende når det gjelder matproduksjon. Når vi vet at det trengs 3 000 liter vann for å produsere én kilo ris, er et viktig tiltak for verdens vanntilgang også å spise mer norsk mat. Vi kan bytte ut risen med norske poteter eller lokalt byggryn, og det vil bidra. I dag har vi altfor lav selvforsyningsgrad i Norge. Mer nasjonal produksjon av mat vil føre til mindre frakt av mat på kryss og tvers i verden. Vi må spise mer av det vi kan produsere i eget land. Bærekraftig matproduksjon handler også om å fordele maten som produseres, rettferdig, og dermed om bærekraftsmål nr. 10, om å redusere ulikheter i og mellom land. Under koronaen er det for første gang på 20 år flere som sulter i verden. Og når Ukraina, verdens brødkurv, nå er okkupert og i krig, er et av verdens viktigste kornkammer for FNs matvareprogram i sultområder hardt rammet. Regjeringsavtalen gjør kamp mot sult og for matsikkerhet til et satsingsområde i utviklingspolitikken, med fokus på bærekraftig småskalaproduksjon og klimasmart landbruk. Matproduksjon handler også om jordvern. Jordvern er en hjertesak for Senterpartiet, og jordvern er bærekraft i praksis. Matproduksjon, matforsyning og klimaendringer settes opp mot boligbygging, jernbane og vei. Nå er det på tide at matjorda igjen får den statusen den fortjener. Når det gjelder jordvern, var det betryggende å høre representanten Kapur si at merknaden fra Høyre og Venstre var en misforståelse, for for oss var det da vitterlig rart å høre at våre offensive mål om maks 2 000 dekar omdisponering ikke var bra nok. For det dreier seg selvsagt om, for oss alle, å bygge ned minst mulig jord, ikke mest mulig jord. Det mener i hvert fall Senterpartiet. Jeg er glad vi har en ny regjering som har både offensive mål og en tydelig politikk for å lykkes med norsk landbrukspolitikk. Denne meldingen bidrar med løsninger til å løfte blikket og samarbeidet både internasjonalt og nasjonalt. Det er krevende at bærekraftsmålene favner så mye. For å lykkes må vi samarbeide på tvers av ulike sektorer og samfunnsoppgaver. Det er lett å gjøre narr av bærekraftsringen, men sirkelen bestående av de 17 bærekraftsmålene er et godt symbol. Så må vi sørge for at det blir praktisk politikk og ikke bare noe vi smykker oss med.