Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-16:
SV kommer til å stemme for lovforslagene. Men det er noen temaer der det er behov for en liten kommentar. For det første høringsrunden: Det at Regjeringen og flertallet konkluderer med at det er få innvendinger fra høringsinstansene, er – for å si det pent – å tøye sannheten litt, for de fleste av dem sier at de har hatt så kort tid at de ikke har hatt tid til å sette seg inn i saken, og derfor har de ingen kommentarer. Så å ta det til inntekt for saken er ikke helt i tråd med hvordan jeg i hvert fall ville konkludere i en slik sak. Det andre er at her har man hatt en svært kort høringsrunde. Hvis vi husker tilbake to–tre saker i salen her i dag, hadde vi en annen sak der statsråden argumenterte godt for at det bør være en høringsrunde, særlig i saker som både kan berøre internasjonale konvensjoner som vi er forpliktet av, og som dreier seg om forhold som går på om foreldre og barn skal være sammen. Bruk av Dublin-mekanismene kan gå rett inn i kjernen av det temaet. Derfor mener vi at det hadde vært grunn til å ha en like lang høringsrunde på dette, nettopp fordi det her sjølsagt er behov for å avklare i forhold til disse konvensjonene, men også i forhold til sjølstendig politikk, hva Norge vil praktisere i disse sakene. SV mener at Norge ikke nødvendigvis har all verden å skryte av når det gjelder å ta hensyn til barn i f.eks. utvisningssaker, enten man nå bruker Dublin-mekanismen, eller man bruker de alminnelige forvaltningsvedtakene som blir gjort. Man legger for liten vekt på de hensynene som statsråden var svært opptatt av i den tidligere saken. Det har f.eks. vært en sak som har vært debattert veldig sterkt i media den siste tida, der familiemedlemmer blir splittet og sendt til ulike land, og der det også er barn i familien. SV og Senterpartiet er alene om en merknad som SV er veldig forundret over at vi har blitt stående alene om, nemlig at norske myndigheter på sjølstendig grunnlag har ansvar for å forsikre seg om at landene faktisk overholder sine forpliktelser også i praksis, og at tilbakesendelse ikke skal skje når det er tvil om et lands praksis. Dette dreier seg jo ikke om at vi bare skal følge våre forpliktelser på papiret. Å se at et land har skrevet under en slik konvensjon, betyr ikke nødvendigvis at landet følger sine forpliktelser. Vi vet at det i Europa nå er et veldig sterkt press på asylinstituttet i veldig mange land, der det er tatt til orde for svært sterke innstramminger, som er annerledes enn den norske politikken. Når flertallet sier at man faktisk skal forsikre seg om, og Regjeringen også sier at de skal forsikre seg om at man ikke sender noen tilbake til et land der de indirekte kan bli utsatt for forfølgelse fordi de vil bli sendt ut eller tilbake til et land, mener vi at man ikke oppfyller denne forpliktelsen hvis man ikke på sjølstendig grunnlag undersøker at dette faktisk skjer. Det må norske myndigheter ta et ansvar for. SV konstaterer at Regjeringen sier at de skal gjøre det på papiret, men når det kommer til praksis, virker det som om de rygger litt tilbake. Denne merknaden dreier seg altså ikke om at det er uenighet mellom SV og Regjeringen om det er riktig å sende tsjetsjenske asylsøkere med gresk visum tilbake til Hellas. Der eksisterer det en reell uenighet mellom SV og Regjeringen. Men jeg håper at det ikke eksisterer en reell uenighet mellom SV og Regjeringen og SV og flertallet om at man i praksis har et ansvar for å sjekke at det man sier at man skal gjøre, også faktisk skjer.