Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-05-19:
Senterpartiet står vakt om asylinstituttet. Det er en viktig del av vår humanistiske arv. Hvilke mennesker som trenger beskyttelse og gis vern, avklares etter nærmere regler. Tvangsutsendelse av barn som ikke har fått innvilget opphold i Norge på sin asylsøknad, er svært vanskelig og krevende. Det berører manges hjerter, og det er bra, og det er noe som Senterpartiet lytter til, spesielt når barna har oppholdt seg mer enn tre år i Norge. Kontrollkomiteens ansvar er å vurdere det konstitusjonelle, altså statsrådens opptreden overfor Stortinget. Kontrollkomiteen skal ikke behandle det politiske innholdet på saksfeltet, langt mindre avtaler mellom regjeringspartier og støttepartier. Det er partienes eget ansvar. Siden saksfeltet er så krevende, er det derfor etablert nær dialog mellom Justisdepartementets politiske ledelse og underliggende etater, eksempelvis Politidirektoratet, Politiets utlendingsenhet, Utlendingsdirektoratet – UDI – og Utlendingsnemnda – UNE. Den gjensidige muligheten for informasjonsutveksling om realisering av Stortingets vilje er derfor spesielt god i disse sakene. Ved behandling av statsbudsjettet for 2014 endret den nye regjeringa måltallet fra 4 900 til 6 700. Det ble videre økt i revidert nasjonalbudsjett til 7 100, og alle partier, minus SV og Miljøpartiet De Grønne, sto bak det. Utover i 2014 kom etter hvert reaksjoner på hvordan måltallet om utsendelse ble praktisert og på konsekvensene av at måltallet ble oppfylt. Bergens Tidende hadde en omfattende serie av opplysende artikler, og Venstre ved sin leder, Trine Skei Grande, ba om en særskilt redegjørelse i Stortinget 2. desember etter § 54 andre ledd i Stortingets forretningsorden på bakgrunn av opplysninger i Bergens Tidende. Representanten Skei Grande sa følgende den gang: «Hvordan forklarer statsråden at hans eksplisitte politiske føringer om å reversere den rød-grønne regjeringas prioriteringer om utsendelse av lengeværende asylbarn ikke har nådd fram til Justisdepartementets underliggende direktorat og etater som fatter vedtak om effektuering av utkastelse?» Statsråd Anders Anundsen svarte følgende: «Politidirektoratet har, som underliggende etat, ikke fulgt opp den klare politikkendringen som ligger i tildelingsbrevet for 2014. Slike feil skal ikke forekomme.» Poenget er altså den klare politikkendring om ikke særskilt prioritering av utsendelse av lengeværende barn, men bare prioritering av utsendelse av barn. Komiteen besluttet i møte 27. januar i 2015 å avholde kontrollhøring med tre problemstillinger for å få belyst hvordan denne klare politikkendring ble fulgt opp slik den var formulert fra regjeringa. Ved kontrollkomiteens høring 6. februar var også Politiets utlendingsenhet innkalt. Ved utspørringa ble det oppmerksomhet om et møte i Justisdepartementet 19. august i fjor, hvor også Politiets utlendingsenhet var med. Det møtet var viktig, for av andre dokumenter går det fram at det var besluttet at måltallet skulle nås, og at det skulle iverksettes en tiltaksplan. I forbindelse med høringa spurte saksordfører Bård Vegar Solhjell om følgende til Politiets utlendingsenhet: «Kan eg få spørje: Når det gjeld den delen av møtet som dreia seg om dette, for det var òg andre tema på møtet, kva beskjed får de då fra justisministeren på det møtet?» Morten Hojem Ervik fra Politiets utlendingsenhet svarte følgende: «Det er helt korrekt, som du sier, at det var et møte som inneholdt flere punkter, hvor et av punktene var en redegjørelse fra vår side – litt om de utfordringene vi hadde knyttet til returforutsetningene, og at det således var ganske krevende å nå høye måltall. Da fikk vi den tilbakemeldingen at de måltallene som var satt, var svært viktige, og at vi gjorde hva vi kunne for å nå dem.» Bård Vegar Solhjell spurte videre: «Fekk de nokre konkrete føringar eller signal frå justisministeren eller frå politisk leiing i departementet om kva slags type tiltak som skulle setjast i verk?» Svaret var: «Nei, det var ingen – med tanke på dette temaet om kategorier osv. var det ikke tema.» Poenget er at den såkalt klare politikkendringa ikke ble tatt opp ifølge Politiets utlendingsenhets representant på møtet. Gjennomgående i alle de svar som komiteen har fått om statsråden, hva statsråden har sagt, og hva som er skjedd i de underliggende organer ved høringa og per brev, er at det ikke har skjedd noen oppfølging av den klare politikkendringa. Fokuset har derimot vært på oppnåelse av et høyere måltall for 2014, som krevde store ekstraressurser økonomisk og personellmessig. Dette innebar at for alle asylsøkere med avslag på opphold i Norge, hvor identiteten var kjent og hvor forutsetningene lå til rette for tvangsretur til hjemlandet, ble retur benyttet. Den praktiske realitet ved den klare politikkendringa innebar derfor et mye høyere måltall for tvangsreturer. Det var det som var politikkendringa, mens såkalt nedprioritering av utsendelse av lengeværende barn ikke hadde noen betydning i praksis for statsråden, fordi måltallet var viktigst. Dette er en annen realitet enn det statsråden sa i Stortinget 2. desember, hvor han la skylda på Politidirektoratet gjennom utsagnet: «Politidirektoratet har, som underliggende etat, ikke fulgt opp den klare politikkendringen som ligger i tildelingsbrevet for 2014. Slike feil skal ikke forekomme.» Som tidligere nevnt, var departementet orientert om de faktiske forhold gjennom hele 2014, uten at man grep inn og korrigerte den politiske retninga. Det er ikke ofte at en statsråd så tydelig kritiserer en leder av en underliggende etat. Dersom det skjer fra Stortingets talerstol, må det være grunnlag for det. Og videre må det få konsekvenser for vedkommendes stilling når det utøves grove feil av en embetsmann. I denne saken har feilen ikke fått noen offentlig kjente konsekvenser for embetsmannen. Statsråden har heller ikke beklaget at han la skylda på politidirektøren. Tvert imot har statsråden gjentatt det ved at han har beklaget som øverste ansvarlig at politidirektøren har gjort feil. Ved kontrollkomiteens behandling av saken er det grundig belyst. Som merknaden fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV viser, er det en rekke forhold som viser at statsråden ikke har opplyst Stortinget korrekt, jf. Grunnloven § 82. For Senterpartiet er statsrådens manglende styring av sin egen uttalte klare politikkendring og tilhørende ansvarsfraskrivelse svært alvorlig. På denne bakgrunn er vi med og fremmer forslag om mistillit.