Atle Simonsen (Fremskrittspartiet), 2017-12-15:
Fremskrittspartiet og Høyre har styrt Norge trygt gjennom en krevende tid. Tross en vanskelig periode med det største oljeprisfallet på 30 år, den største migrasjonskrisen siden annen verdenskrig og en stadig mer urolig og uoversiktlig verden har Fremskrittspartiet vært med og styre landet trygt mot en ny optimisme. Fra en situasjon med økende arbeidsledighet, lavere sysselsettingsgrad og Nav Rogalands høyeste registrerte ledighet noensinne har vi nå en situasjon der arbeidsledigheten har falt ni måneder på rad, antallet sysselsatte har gått opp, og Nav Rogaland har fått en nedgang i arbeidsledigheten på hele 32 pst. og en nedgang i ungdomsledigheten. Opposisjonen sprer likevel akkurat like mye negativitet som om situasjonen var like ille nå, og det handler nok om at prosjektet deres handler mer om kritikk enn om en annen politikk. Regjeringens politikk har virket. Veksten i norsk økonomi er på vei opp. Ledigheten går ned, og det skapes flere jobber. Selv om det går bedre for de fleste, er ikke det situasjonen for alle. Vi er på rett vei, men vi har en vei å gå. For den enkelte som er arbeidsledig, hjelper det ikke at naboen har fått jobb. Derfor målretter vi innsatsen med en ekstra oppfølging av langtidsledige med om lag 40 mill. kr. Vi har innført aktivitetsplikt for mottakere av sosialhjelp som er under 30 år. Det gjør vi fordi det virker, og fordi det å stille krav er å bry seg. Hvis ingen bryr seg om hva en gjør, hvorfor skal en gidde da? Venstresiden møtte ikke akkurat denne endringen med noe jubelbrøl. Som vanlig var det kun kritikk, og Arbeiderpartiet foreslo å fjerne pengene som regjeringen ville bruke på tiltaket. Denne uken kunne vi lese noen av resultatene. Nav Midtbyen i røde Trondheim reduserte antallet unge sosialhjelpsmottakere med hele 43 pst. på halvannet år. Drammen kommune sparte så mye som 30 mill. kr på to år som et resultat av aktivitetsplikten – eller tvangsarbeid som SV kalte det. Det samme Nav-kontoret i Trondheim forteller at de nå jobber annerledes. En følger opp ungdommer gjennom tidlig innsats og har tett oppfølging av dem, og en omtaler dette som nøkkelen til suksess. «Flere sa det ville bli vanskelig, men vi ble nesten overrasket da vi så hvor motiverte de fleste ungdommene var til å komme seg i jobb raskt. De ville begynne med en gang. Må de vente en måned, eller får en liste med jobber og søke på og deretter noen avslag, så daler motivasjonen fort». Dette sier Kurt Reitan, som er koordinator for Nav Midtbyens arbeid med aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakerne. Aktivitetsplikten har vært en gedigen suksess for dem under 30 år, og jeg ser ingen grunn til at det ikke skal være den samme suksessen for dem som er over 30. Det å stille krav er å bry seg, og siden jeg selv nærmer meg 30, vil jeg si at vi også må bry oss om dem som er over 30. Derfor bør de også få aktivitetsplikt. En rapport som har blitt utarbeidet av Nav Midtbyen mellom juni i fjor og oktober i år, viste at en hjalp 100 ungdommer i alderen 18–25 år. 83 av de sakene er nå avsluttet. 60 pst. har fått lønnet arbeid eller startet på skole, og i hele 93 pst. av sakene er ungdommene blitt økonomisk selvhjulpet. Det er dette denne nye ungdomsinnsatsen til regjeringen handler om: en målrettet innsats, som vi skal bruke 100 mill. kr på neste år. For ungdom er det viktig å få en fot innenfor arbeidslivet. Derfor har vi senket terskelen for å komme inn gjennom en større åpning for midlertidig ansettelser. Det er fordi vi vet at alternativet for mange ikke er fast ansettelse, men ingen ansettelse. Det er bedre med en fot innenfor arbeidslivet enn to utenfor, spesielt for utsatte grupper. Pøbelprosjektet støtter oss i det. Ulike tiltaksleverandører støtter oss i det, og vi ser nå at det er tiltak som har positiv effekt. Flere får en fot innenfor arbeidslivet. 50 pst. av dem som har midlertidig stilling, får fast jobb etter ett år. 30 pst. av disse kom fra ledighetskøen. Det var målet. Ungdom må også få lov til å beholde mer av det de tjener. Arbeiderpartiet og SV ville ikke belønne ungdom som sto på og fikk jobberfaring mens andre ungdommer var på ferie eller slappet av. Det vil Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, og derfor økte vi frikortgrensen til 55 000 kr – skattelette til de rikeste og småpenger til vanlige folk, som venstresiden liker å kalle det. Jeg var tidligere i dag innom at en vanlig familie har fått 10 000 kr mindre i årlig skatt med denne regjeringen, og det er det Arbeiderpartiet omtaler som småpenger og lommerusk. Man må begynne å lure på hva som er normal inntekt i Arbeiderpartiet, når en mener at 10 000 kr for en familie er småpenger. Det viktigste tiltaket vi kan gjøre for å få flere i jobb, er å sørge for at noen skaper en jobb som noen kan gå til. Det gjør man ikke med økte skatter. Man må nesten være medlem av SV eller Arbeiderpartiet hvis en tror at hvis en bedrift får mindre penger, blir det lettere for dem å ansette nye eller investere i nye prosjekter. Ingen bedrifter jeg har snakket med noensinne, har spurt etter høyere skatter. De svarer som regel to ting når en spør hva som kan hjelpe deres bransje: bedre infrastruktur og lavere kostnader gjennom skatt. Det er akkurat det denne regjeringen gir dem.