trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Her var det mange spørsmål. Representanten peika òg på at eg hadde bevega meg i riktig retning. Eg veit ikkje det, eg har hatt den same oppfatninga heile tida. Då er det heller kanskje representanten Giske som har oppfatta meg meir positivt no enn han gjorde i utgangspunktet. Det er jo eit hyggeleg signal å få. Klart at vi som eigarar skal vere med på å gi signal til NRK, det skulle berre mangle! Det er akkurat difor eg ynskjer å gå inn og sjå på allmennkringkastingsoppdraget igjen, for å vera meir konkret. Det er heilt unaturleg at TV 2 skal ha strengare krav enn det vi stiller til NRK – TV 2, som er reklamefinansiert, mens NRK altså får lisenspengar på over 3 milliardar kr – det skulle berre mangle. På dei områda som det er naturleg at eigarane går inn og styrer, vil vi sjølvsagt òg styra. Men når det gjeld den tendensen til overstyring som enkelte har vist ved dei endringane som NRK har gjort fram til i dag, meiner eg faktisk at ein eigar, ei generalforsamling, ikkje skal gå inn og detaljera. Eg vil minna representanten Giske om at det er Giske sitt eige parti som faktisk har foreslått å gjera om NRK til AS. Det må eg halda meg til, sjølv om Kristeleg Folkeparti gjekk imot då dette vart handsama i Stortinget. Det gir meg òg mindre høve til å styra, det bør Giske etter kvart ta inn over seg. Men eg skal bruka dei midla eg har for at NRK framleis skal vera den kulturberaren som dei er, og òg syta for både nyhende, diskusjonsprogram og underhaldning, slik som vi ynskjer. Når det gjeld summen på 5 000 kr som representanten Giske seier at dei må betala for det digitale bakkenettet, er det ein sum som er heilt ukjend for meg. Vi må sjølvsagt koma tilbake til korleis det digitale bakkenettet skal byggjast ut, og òg prisen på det. Desse detaljane vil vi sjølvsagt koma attende til. Eg meiner faktisk at den utgreiinga eg la fram, er noko at det mest konkrete som har vore på dette området. Eg har òg sagt at konsesjonen bør kunna lysast ut i løpet av våren. Så konkrete forslag har vi i alle fall aldri fått frå andre regjeringsparti før.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
For å ta det siste fyrst, kan eg leva godt med situasjonen slik den er i dag. Eg sa òg i innleiinga mi at dersom det var eit krav frå denne forsamlinga at eg skulle koma til Stortinget med forslag til vedtak, så gjorde eg gjerne det. Men då føler eg at kravet må koma frå eit fleirtal. Eg følte at eg kvitterte ut den saka, som andre ikkje har gripe fatt i og gjort gjeldande før. Så var det spørsmålet om lisensauke eller andre finansieringsmåtar. Giske var òg inne på at eg var litt for uklar der. I motsetjing til Knudsen har Giske vore med på fleire budsjettkonferansar der ein har lagt fram forslag til korleis dei ulike tinga skal handterast reint budsjettmessig. Det er ikkje mange dagane til vi skal til Halvorsbøle, og då kjem vi sjølvsagt frå Regjeringa si side til å diskutera på kva måte vi skal styrkja NRK. Det som eg har sagt i innleiinga mi, og som Regjeringa stiller seg bak, er at NRK må koma noko betre ut, styrkt ut, med omsyn til økonomien i forhold til i dag. Eg kan ikkje gi noko klarare svar på det enn at det blir resultatet, og så får representanten venta og sjå om det blir null moms, om det blir full moms, om det blir lisensauke eller om det blir direkte støtte frå staten.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Eg må vel innrømma at det å ikkje blanda seg inn i ein del av dei tinga som NRK har gjort, og som det har kome ut at dei har planar om å gjera, nok har vore ei forholdsvis bratt læringskurve for meg, for vi har alle hatt eit engasjement, og vi har eit engasjement, for NRK. Men eg vil gjerne sitera kva tidlegare statsråd Ellen Horn har sagt når det gjeld den aktive eigarskapen i NRK, og korleis den skal utøvast. Ho sa: «Jeg er opptatt av at Stortingets og Regjeringens styring av NRK må utøves på et overordnet nivå. Selskapet må ha frie fullmakter i forhold til den daglige driften og de rent forretningsmessige aspekter. Det følger som en konsekvens av at Stortinget har valgt aksjeselskapsformen for organisering av selskapet. Videre må den redaksjonelle frihet være et grunnleggende prinsipp for myndighetenes styring av selskapet.» Det må eg ta til etterretning. Samtidig aner ikkje eg korleis prosessen har vore i NRK f.eks. i forhold til «Schrödingers katt», eg har berre konstatert kva resultatet blir. Det er eg ikkje lei meg for, og eg skal ikkje seia noko meir om det. NRK må på den eine sida vera oppteken av å ha gode sjåartal. Samtidig har dei råd til å tenkja «smalt». Det ynskjer eg at NRK skal ha moglegheit til å gjera i framtida. Eg ynskjer at NRK ikkje berre skal tenkja på å vera marknadsstyrt og på store sjåartal, men at dei òg skal ha råd til å tenkja «smalt» i forhold til det oppdraget som vi har gitt dei. Når det gjeld vidare utbygging og kven som skal få konsesjonen etter ei kunngjering, så trur eg ikkje at eg vil uttala meg så mykje om det. Dette er ei kunngjering som må skje internasjonalt, ikkje berre i Noreg. Vi veit at NRK og TV 2 har etablert eit selskap. Det tar vi til etterretning, men vi utlyser det, og så får vi i neste omgang vurdera kven som skal få oppdraget. Eg trur ikkje det er rett av meg no å begynna å diskutera om det er klokt at NRK og TV 2 skal få det, eller andre.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Eg står fast ved formuleringa som eg hadde i utgreiinga mi sist torsdag, om at ein skal halda ved like eit godt distriktstilbod i heile landet. NRK-leiinga har endåtil sagt at med dei omorganiseringane dei har gjort, skal tilbodet bli betre, og det er ein av grunnane til at dei har gjort om på ein del av distriktssendingane. Det er ikkje snakk om at det ikkje skal bli sendingar lenger, det er snakk om å rasjonalisera personalet i nokre av fylka. Det eg vil slå fast som det viktige her, er at mottakarane, kundane, får gode sendingar. Det er viktig at ein tek vare på både nynorsk og bokmål i desse sendingane, og at lyttarane og sjåarane får gode sendingar. Eigentleg er det underordna kvar dei blir produserte, berre dei er lokalbaserte i innhald. Samtidig må eg òg seia at dersom ein legg opp til å leggja ned alle lokalkontora, er endringane så store at vi må koma tilbake til Stortinget med det. Det er vanskeleg for meg å setja ei grense for når eg vil gripa inn, men dersom det blir store – og eg vil understeka store – strukturendringar, så er vi forplikta til å koma tilbake til Stortinget med det, og det kjem vi òg til å gjera. Dette vil vi sjølvsagt følgja nøye. Men å setja noko tal på fylke eller kvar grensa går, vil det ikkje vera seriøst å gjera. Til slutt: Det er sendingane som må vera det viktigaste for alle, ikkje organiseringa rundt dei.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2002-03-07:
Dette blir jo å svara ein gong til på det same. Eg skal prøva å gjera det på nytt. Det som står i sitatet frå budsjettinnstillinga, som Kristeleg Folkeparti var med på, er: «dersom NRKs styre skulle komme med forslag som vil føre til omfattende endringer i den distriktspolitiske profil vil saken nødvendiggjøre politisk behandling». Er det nokon her i salen i dag som kan seia at sendingane frå Hedmark og Oppland eller Nord- og Sør-Trøndelag har ein heilt annan distriktspolitisk profil? Ja, då må de gi beskjed. For dersom dei har lagt om profilen og kuttar ut det eine fylket eller overser det eine fylket, må vi få beskjed, og så vil vi gi beskjed til NRK. Då vil eg gripa inn som generalforsamling. Eg reknar med at Hedmark-representanten vil ha eit vake auge i forhold til sitt eige fylke. Det vil eg òg oppfordra alle andre til å ha. For NRK er forplikta til å laga distriktssendingar, og det skal dei sjølvsagt gjera vidare. No har dei gjort nokre rasjonaliseringsgrep, og eg vil minna forsamlinga om at desse grepa tok NRK initiativet til uavhengig av budsjett, men fordi dei ynskte å laga betre program, og fordi samfunnet faktisk går framover. Vi har betre utstyr til å laga program med no enn vi hadde for ein del år tilbake. Det er enklare å koma seg ut til langt fleire plassar i fylka enn det var før, fordi kamera og det utstyret dei har med seg, er lettare å handtera og lettare å frakta. Dei kan faktisk laga langt betre program frå den ytste avkrok for ein billigare penge fordi utstyret er blitt betre. Dette trudde eg faktisk at komiteen hadde fått beskjed om og hadde fått forklart. Difor er eg ganske overraska over det trykket som går akkurat på det i denne salen i dag. Noko av det som er viktig for meg, er at når det t.d. gjeld Sogn og Fjordane og til dels Hordaland, dei typiske nynorskfylka, må ein ikkje føra ein politikk som gjer at nynorsken blir nedgradert i desse fylka på grunn av at hovudkontoret blir lagt ein annan stad – om dei skulle tenkja seg det. Dette er det viktig å følgja med på. Det er viktig å følgja med når det gjeld språklova, og det er viktig å følgja med med omsyn til kvaliteten på programma. Eg oppfordrar forsamlinga til å gi beskjed dersom profilen er heilt annleis enn den har vore før, for då skal eg gi beskjed.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Jeg vil gi statsråden honnør for at hun i redegjørelsen stiller mange gode spørsmål i denne forbindelsen: Hva skal allmennkringkasterrollen være, hva skal vi gjøre med NRKs situasjon i forhold til momsregelverket, hvordan skal vi bygge ut et nytt nett for å sikre en digital framtid? Dessverre gir ikke redegjørelsen like mange svar. Det sies ikke veldig konkret hva som skal ligge i allmennkringkasterrollen, det sies ikke endelig hva slags modell som skal velges i forhold til momsen, og det sies heller ikke noen ting om hva Regjeringen konkluderer med i forhold til et digitalt nett. Jeg har noen spørsmål til statsråden i den forbindelse. For det første: Støtter statsråden Arbeiderpartiets syn på at vi bør lage en allmennkringkasterplakat som spesifikt og konkret setter klare betingelser til hva vi som eiere og som finansierer av allmennkringkasteren vil at NRK skal oppfylle? Vil hun bruke makten som representant for eierne, det norske folk, og sørge for at disse kravene blir etterfulgt? Det er viktig at vi som representanter for eierne sørger for at NRK fyller den rollen de skal, som alle andre eiere av ulike private bedrifter setter krav til sine virksomheter. Det kan ikke være slik at fordi vi har laget en aksjeselskapsmodell, skal vi som eiere ikke ha noen mening om den virksomheten de driver. Her synes jeg statsråden har beveget seg langt i forhold til de første rundene i diskusjonen. Så har jeg også et spørsmål i forhold til det digitale bakkenettet. I redegjørelsen sier statsråden at en tredjedel av kapasiteten på det digitale nettet skal være landsdekkende. Det betyr at det blir kun fem–seks kanaler som blir reservert for de landsdekkende kanalene. I så fall vil folk måtte betale kanskje 5 000 kr for å knytte seg til et nett som gir omtrent det samme tilbudet som i dag, for allerede i dag får folk inn NRK, NRK2, TV 2 og TvNorge gjennom lokalkringkasteren. Og er det rimelig at folk i distriktene skal betale 5 000 kr for å få det samme tilbudet som de har i dag?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
Jeg har to spørsmål til statsråden. Spørsmål nr. 1 går på det at hun i sin redegjørelse åpnet for en mulig økning av lisensavgiften. Dette vil Fremskrittspartiet, som jeg sa i mitt innledende innlegg i dag, advare sterkt mot. Mitt spørsmål er: I hvor stor grad antar statsråden at dette kan være aktuelt, sett i forhold til de andre mulighetene som hun selv har skissert i redegjørelsen? Og kan hun si noe om i hvilken retning de vurderinger som Regjeringen gjør, ser ut til å gå? Spørsmål nr. 2 gjelder det noe forunderlige vedtaket som statsråden nevnte i sin redegjørelse, om at fargefjernsyn faktisk er en prøveordning, og at man ikke har fattet noe vedtak om å gjøre denne ordningen permanent. Bør ikke denne tullete inkurien formelt sett rettes, eller kan vi leve helt uproblematisk med det vedtaket som forefinnes?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
I likhet med Trond Giske oppfatter jeg at statsråden etter hvert ikke er så uvillig til å innta en mer aktiv rolle i forhold til eierskap i NRK. Statsråden sier at vi ikke skal hekte oss opp i enkeltprogram, og det er i og for seg greit, men samtidig er debatten rundt enkeltprogram uttrykk for en konkretisering av tendenser som vi ser i NRK. Er statsråden komfortabel med de tendensene vi ser når et kvalitetsprogram som «Schrödingers katt» må opp på dagsordenen i alle media for å finne en trygg plass og bli ført videre, som ett eksempel? Er statsråden enig i at vi ser en tendens i NRK til at markedstenkning og «rating» betyr stadig mer for hva slags programmer som bli satt opp? Så over til det med digitalisering. Noe av det som har vært framme i debatten, er at det ser ut som om vi med rimelig stor sannsynlighet kan få NRK og TV 2 som eiere av et digitalt bakkenett, riktignok i et eget AS, men allikevel vil det være de samme eiere som styrer både innhold og distribusjon. Har statsråden noen betraktninger om det?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2002-03-07:
Først vil eg seie at eg er glad for at representanten Lånke i sitt innlegg fastslår, slik Senterpartiet har gjort før, at Nordland skal likebehandlast med resten av landet når det gjeld distriktskontora. Det står for øvrig i grell kontrast til det som representanten frå Høgre sa i sitt innlegg. Og eg håpar at statsråden deler Lånke sitt syn. Statsråden seier: «For distrikta er NRK sine distriktssendingar med radio og fjernsyn ein viktig del av informasjonstilbodet. Eg vil difor understreka at det er naudsynt at NRK held ved like eit godt distriktstilbod i heile landet.» Dette er eit sitat frå statsråden si utgreiing, og eg er heilt samd i alt ho sa. Men sjølv om statsråden understrekar kor viktig det er å halde eit godt distriktstilbod i heile landet ved like, så inntek ho likevel etter mi meining ei defensiv rolle når det vert varsla nedleggingar og samanslåing av distriktskontor. I tidlegare merknader har Kristeleg Folkeparti uttalt at om NRK sitt styre skulle kome med omfattande strukturendringar, ville det måtte krevje politisk behandling. Her har Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti tidlegare stått saman. Det har vore varsla strukturendringar som vil medføre nedlegging og samanslåing, men dei er altså ikkje omfattande nok. Med det kjennskapet vi alle har til NRK sin økonomi, vil det ikkje vere uventa om det kjem nye endringsforslag som vil angå distriktskontora. Og mi utfordring til statsråden er: Kor omfattande må strukturendringane vere, eller kor mange nedleggingar eller samanslåingar kan statsråden akseptere, før statsråden meiner det trengst politisk behandling? Eller vil t.d. statsråden akseptere at alle distriktskontora vert nedlagde så lenge det vert laga program som kjem ut i distrikta?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2002-03-07:
NRK er den viktigaste kulturberaren vi har i Noreg. Og i ei tid der det norske språket er i stadig sterkare konkurranse med spesielt engelskspråklege mediekanalar, er NRKs rolle som kulturberar og formidlar av norsk språk, kultur og tradisjon, av stor betydning. Men skal NRK også i framtida vere ein kvalitetsleverandør, må vi som eigarar vere villige til å gi NRK økonomiske rammevilkår som gjer dei i stand til å levere det kvalitetsproduktet vi forventar av dei. Dette vil Senterpartiet bidra til, og vårt forslag om momsfritak er eit godt bidrag for ein betre økonomi for NRK. NRKs distriktssendingar står svært sterkt i den norske befolkninga. Når NRKs distriktsdivisjon skal kutte utgifter for 30 mill. kr på årsbasis frå 1. juli i år, skaper dette uro og bekymring. Senterpartiet erkjenner at NRK har ei fri stilling som aksjeselskap. Vi ønskjer ikkje å detaljregulere NRK eller å stå i vegen for fornuftige omorganiseringar som på sikt vil vere til fordel for oss som brukarar. Men Senterpartiet er av den klare oppfatning at når det vert varsla eller gjennomført ei strukturrasjonalisering grunna tronge økonomiske rammer, skal vi som eigarar seie ifrå om dette er ei ønskjeleg utvikling eller ikkje. I den samanhengen vil eg ta skarp avstand frå Høgre sine lettvinte påstandar om at Senterpartiet sitt engasjement i denne saka avgrensar seg til eit håp om å oppnå oppslag i lokalavisene. Eg ber Høgre sin hovudtalsmann merke seg at Stortinget vitterleg har gjort vedtak om ein struktur når det gjeld distriktskontora, og det går ikkje på programinnhaldet, men det går på talet. Stortinget har også gått inn og auka lisensen vesentleg med den grunngjevinga at NRK skulle realisere si utbygging av distriktskontor. Dette er fakta, og det er sjølvsagt at vi som eigarar må kunne meine noko om dette. Senterpartiet vil gjenta den kritikken vi har i innstillinga til Dokument nr. 8:28: Dei endringsforslaga som vil gjelde fleire av NRKs distriktskontor, er så betydelege for NRKs rolle som allmennkringkastar at konsekvensane burde vore lagde fram for eigaren, dvs. Stortinget, til politisk behandling.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Jeg kommer også inn på denne uttalelsen som komiteens medlemmer fra Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti hadde i budsjettinnstillingen for 2001, der representantene sa at NRKs distriktskontorer og distriktssendinger er en meget viktig og høyt verdsatt del av NRKs virksomhet. Ikke minst av hensyn til NRKs legitimitet som allmennkringkaster er det derfor nødvendig at distriktssendingene i hele landet styrkes, ikke svekkes. Mener Kristelig Folkeparti dette fortsatt, eller er det ikke lenger så viktig med distriktskontor? Det er det ene spørsmålet. Og så må jeg la statsråden få anledning til å si litt mer om hva en «stor omstrukturering» eller en strukturell endring er i NRK. Er det slik at når vi nå tar litt og litt og litt om gangen, så er det ikke så farlig, men når vi gjør en skikkelig rundvelt, så er det veldig farlig. Hvor går grensen? Tror statsråden at f.eks. Røkke hadde sittet helt stille og rolig hvis styret hadde foretatt seg noe som helst som han var imot? Siden statsråden i sin svarreplikk til Giske sa at hun har begrenset myndighet over NRK, kan statsråden kanskje komme med et eksempel på når hun som statsråd og generalforsamling vil kunne mene noe om disponeringer som styret gjør.
Jon Olav Alstad (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Det er godt å høre og se at en Høyre-dominert regjering klarer å legge fram en redegjørelse som ikke skiller seg veldig fra de redegjørelsene og de ordene vi har hørt fra Arbeiderpartiets kulturministre de foregående årene – kanskje med noen små nyanser og noen få grove unntak, men det skal jeg komme sterkt tilbake til. Statsråden var selv inne på at hun har vært gjennom en bratt læringskurve, og med den grundige gjennomgangen hun hadde av styringsformen for NRK i redegjørelsen sin, ser vi at det er noe helt annet enn de signalene vi fikk i høst da vi diskuterte distriktskontorenes struktur, hvor et AS visstnok skulle hindre enhver politisk styring av bedriften vår. Det er også litt merkelig for en som har fulgt med i mediedebatten ganske lenge, å se at enkelte partier som i 1994-1995 diskuterte valgkampdekningen i Israel i Dagsrevyen, nå så til de grader går over på den andre siden og lovpriser AS-et og dets muligheter til ikke å utøve politisk innflytelse over NRK. Det må vel være en minst like bratt læringskurve for enkelte. Statsråden var inne på at det var Arbeiderpartiet som omdannet NRK til et AS, og jeg kan varmt anbefale den omgjøringsproposisjonen. Det er mulig statsråden vil få seg noen overraskelser, for noe av det vi var veldig tydelige på, var at den politiske påvirkningen overfor NRK ikke skulle bli mindre, kanskje heller tvert imot på enkelte områder. Men i stedet for å få en nærmest vilkårlig styring av NRK – der dagsordenen og diverse springende påstander sørget for vedtakene i Stortinget – skulle vi få en litt mer helhetlig styring. Vi var veldig klare på at bl.a. distriktssendingenes struktur var av de ting som måtte opp til politisk behandling, for poenget var ikke å flytte den typen ut. Så var statsråden inne på at hvis distriktssendingene endret sin profil, skulle man gjøre endringer. Da tror jeg statsråden er på litt farlige veier, for da er hun inne på de redaksjonelle temaene. Hvis man derimot begynner å endre strukturen, skal vi være veldig oppmerksomme. Det var det som gjorde at Arbeiderpartiet nå har vært litt offensive på dette området – med rette, også i forhold til AS-proposisjonen, inkludert innstillingen og inkludert det som saksordføreren stod på talerstolen og sa den gangen. Jeg tror det var meg. Men så over til det jeg synes er litt grovt. Det er en setning som står i oppramsingen av de krav som skal stilles til et digitalt kringkastingsnett. Hvis bare en tredjedel av landet skal dekkes fullt ut med et digitalt kringkastingsnett, er det nesten slik at vi like godt kan droppe å bygge ut det digitale kringkastingsnettet. Hvis markedet skal få lov til å styre to tredjedeler, vil en få dekning der en allerede har mulighet til å få inn kanaler, mens distriktene igjen vil få et dårligere tilbud.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-03-07:
Jeg har først behov for å få oppklart noe av det statsråden sa. I Aftenposten den 6. mars skriver utdannings- og forskningsminister Kristin Clemet sjøl at det Regjeringen har tenkt å komme til Stortinget med raskt, er «forslag til en ny lov om fagutdannelse – dvs. korte yrkesutdannelser som kommer på toppen av videregående opplæring, og som kan være et alternativ til den tradisjonelle og mer akademiske høyere utdannelsen.» Det var noe annet enn det statsråden sa nå, og jeg vil ha klarhet i det. Så til noe av det som har vært sagt om hvorfor ungdom dropper ut, og hvorfor noen blir syke. Jeg har lyst til å si at det å ikke ville begynne på videregående skole når man går ut av grunnskolen, nødvendigvis ikke behøver å være tegn på at noe er galt. Det må være mulig, og det er en av hovedhensiktene ved at man har innført rett til videregående opplæring også for voksne. Jeg tror at det at presset kan bli stort på noen av dem som har det vanskelig, er denne følelsen av at man absolutt må, og man må det nå, hvis ikke går det galt, og dessuten at man har trøbbel med å komme inn på noe av det man ønsker seg, og blir tvunget til å gå på noe man ikke vil. Det tror jeg fører aldeles galt av sted, og der er jeg enig i det statsråd Clemet har skrevet. Jeg tror den retten som ble gitt med Reform 94, var knall viktig og veldig bra, men plikten til å begynne akkurat nå og gjøre det akkurat nå, tror jeg er feil. Jeg har også lyst til å si at det innlegget som representanten André Dahl hadde, var prisverdig. Han viser der en innsikt i hvordan Aetat er nødt til å fungere, individrettet, med å ha kompetanse, med å ha stabil arbeidskraft, med å kunne målrette tiltakene sine til den enkelte, enten det er ungdom, funksjonshemmede eller innvandrere. Jeg håper at denne representanten tar en samtale med arbeids- og administrasjonsministeren, som har ansvar for dette, og bidrar til å sørge for at etaten kan få virkemidler til å fungere slik. Det er det eneste som kan få oss til å lykkes i kampen mot utstøting av ungdom, men også i kampen mot fattigdom, fordi vi vet at arbeid er så utrolig viktig for dem som detter utenfor arbeidslivet. Så opplever jeg også at den fleksibiliteten som ligger i Reform 94, og ikke minst den fleksibiliteten som Stortinget flere ganger har påpekt at man ønsker utnyttet bedre, ikke er utnyttet. Derfor tror jeg Stortinget må ta noen nye runder på det. Til slutt dette med de eventuelle formelle hindringene som måtte ligge til grunn for at ungdom ikke kommer inn: Vi ber Regjeringen om å se på det, om det kan være noen problemer der. Poenget med at komiteen har pekt på bruk av lønnstilskudd, er at det er et tilskudd som Regjeringen sjøl i brev til komiteen sier er aktuelt i forhold til denne gruppa, og at det sjølsagt ikke skal være et generelt lønnstilskudd til alle som kommer inn under denne ordningen, men skal brukes aktivt for å nå den målgruppa vi nå snakker om.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Det er ei viktig politisk utfordring å gripe tak i problemstillingar som er knytte til det faktumet at fleire og fleire unge menneske blir uføretrygda. Det skal me ta høgst alvorleg. Årsakene til auken i talet på unge uføre er nok samansette, men ei årsak kan vere at mange ikkje klarer å tilpasse seg dagens krav til skule og arbeidsliv. Dei høge prestasjonskrava i samfunnet, med stadig sterkare konkurranse og problemstillingar rundt t.d. mobbing, bidreg til både manglande inkludering og utstøyting frå det gode selskap. Med andre ord er dei unge i ferd med å bli offer for det eg vil karakterisere som eit stadig meir individorientert og konkurranseprega samfunn. Dette er kanskje ei av dei viktigaste årsakene til auka helseproblem blant barn og unge. I samband med at Stortinget evaluerte Reform 94 kom det tydeleg fram at Stortinget sin intensjon om større fleksibilitet innanfor vidaregåande opplæring i liten grad blei nytta rundt om i landet. Det kan vere mange årsaker til det, m.a. at fylkeskommunane ikkje etablerte slike fleksible løysingar. Mange unge klaga på at det var for mykje teori på dei yrkesfaglege linene. Når det galdt allmennfag, var teorien lite yrkesretta og lite differensiert. Dette var bakgrunnen for at Stortinget under behandlinga av evalueringa opna for å etablere alternative utdaningsløp til hovudmodellen. Slike alternative utdaningsløp kan utvilsamt medverke til at færre fell utanfor, og dermed blir dei mindre skuletrøytte. Ungdomsgarantien skal sikre at all ungdom under 20 år som står utan skuleplass eller jobb, skal få eit tilbod om arbeidsmarknadstiltak. Her vil Aetat spele ei nøkkelrolle i eit samspel med næringslivet og utdaningsinstitusjonar. Men ein klar føresetnad for at dette skal bli vellukka, er at Aetat både har ressursar og personell til å følgje dette opp. Dagens situasjon i Aetat tyder ikkje på det – men det er ei sak me skal kome tilbake til i ein seinare debatt. Når det gjeld ungdomsgarantien, bør eitt av tiltaka vere at denne skal gjelde for alle under 25 år. Arbeidarpartiet trur òg at større økonomiske forskjellar vil kunne forsterke denne utviklinga, at fleire unge fell utanfor arbeidslivet. Det er ofte dei unge som blir taparane når dei vaksne får problem med jobb eller økonomi. Mange som er i ein vanskeleg livssituasjon, fører problema over på borna. Når så prestasjonskrava til born og unge aukar i tillegg, utgjer nok dette ein alvorleg helserisiko. Derfor er det rett å bruke økonomiske verkemiddel mot utsette grupper. Mellom anna vil ei fjerning av eigendelar i skulen og gratis lærebøker i vidaregåande opplæring gje ein helsegevinst. I tillegg vil auka ressursar til skulehelsetenesta medverke til å kunne auke innsatsen i det førebyggjande psykososiale arbeidet. Unge menneske er opptekne av praktiske løysingar. Derfor er det viktig at Regjeringa tek denne utfordringa alvorleg, gjer ei grundig vurdering og fremmar gode tiltak i samband med statsbudsjettet for 2003.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
Så langt ut i debatten er det ikke så mye å tilføye til det som de tidligere talerne har sagt. Det er bare å slutte seg til det som allerede er sagt, og vise også til innstillingen i denne saken. Det at så mange unge blir stemplet som uføre og litt udugelige – i deres øyne – i forhold til arbeidslivet, er selvfølgelig veldig uheldig. Og det at 35 000 unge mennesker har droppet skolen i løpet av så kort tid, som saksordføreren viste til, skulle kanskje ha fått alarmklokkene til å ringe tidligere for noen hver. Vi kunne selvfølgelig også koordinert litt av arbeidet som foregår her på Stortinget. I forrige periode satt jeg i familiekomiteen, og vi fikk gang etter gang presentert tall, særlig i forhold til barn, men også yngre ungdom – for å ta det uttrykket i bruk – som var på vei ut av både skole og det familielivet som de egentlig skulle ha vært en del av. Siden 1995 har altså 85 000 barn i dette landet vært i kontakt med barnevernet på en eller annen måte. Dette burde selvfølgelig ha fått alarmklokkene til å ringe mye tidligere. Men det er, som andre har sagt her i dag, et sammensatt problem. Derfor er det også viktig at vi nå får en samkjørt innsats for å snu den trenden vi er inne i. Det at mange unge nå ønsker å velge arbeid eller praksis foran skole, må vi ta på alvor. Og da må det selvsagt tilrettelegges på best mulig måte. Men når vi skal legge til rette for dette, er det viktig at ungdommen ikke føler at det på en måte blir en utplasseringsordning som ikke har noen reell verdi. Her er det viktig at ungdommen får reell deltakelse i arbeidslivet, og at de føler seg fullverdige i arbeidslivet og i forhold til den utplasseringen de måtte få. Ellers tror jeg nok vi vil dra med oss akkurat de samme problemene fra skolen og inn i det eventuelle arbeidslivet. Hvis vi skal prøve å analysere hvorfor det har gått galt, må vi kanskje kikke litt på enhetsskolen. Vi må kikke litt på Reform 94, der hensynet til enkeltindividet på en måte har blitt utvasket. Vi må respektere at menneskene har ulike behov og ulike interesser – rett og slett individets egen identitet. Min påstand er at denne likhetstanken har lidd både under enhetsskolen og under Reform 94. Det er det offentlige som har gått foran og stilt større krav til ungdommen, som det ble referert til tidligere i debatten. Det er det offentlige som har gått foran gjennom skoleverket og sagt at alle sammen skal prestere likeens uavhengig av hvilket ståsted de hadde i utgangspunktet. Og hvis vi med de tiltakene som kommer framover, greier å ta det innover oss, er jeg helt sikker på at vi greier å snu den trenden, ikke minst av hensyn til respekten for de ungdommene som kommer etter. Derfor er også Fremskrittspartiet inne på tanken om at de tiltakene som eventuelt måtte komme i framtiden, kanskje også burde gjelde litt yngre ungdom enn dem vi snakker om her i dag.
Erna Solberg (Høyre), 2002-03-07:
La meg bare svare på det som Karin Andersen tok opp i sitt innlegg innledningsvis, nemlig spørsmålet om en konkretisering av det jeg sa i innlegget knyttet til mer fleksible opplæringsordninger når det gjaldt å inngå lærekontrakt. Utdanningsminister Kristin Clemet vil komme med en orientering til Stortinget om dette. Vi er fra Regjeringens side absolutt på linje med det som ligger i SVs forslag på dette området. Man ser på praktiske måter. Kristin Clemet vil komme tilbake igjen til Stortinget med det om ganske kort tid. I tillegg er det riktig at man også kommer med forslag og arbeid knyttet til ny lov om fagutdannelse, men der pågår flere ting på dette området og med ulik innvirkning. Så til spørsmålet knyttet til Aetat. Vi jobber videre med forholdene internt i Aetat, spesielt knyttet til attføringssituasjonen nå. Vi har bl.a. også signalisert at det vil bli høyere bevilgninger til Aetat fremover, og at Aetat kan regne med dette, for det har vært problemer i den omstillingen som foregår i forbindelse med attføringspengene og omlegging i attføringsopplegget. Nå er det jo slik at et hovedmål for Regjeringen med Aetat er å få betraktelig større fokus på de svake gruppene i forhold til hva man tidligere har sett i noen år, hvor man har vært veldig formidlingsorientert. Skal man ha de svake gruppene i fokus og fokusere mer på kvalifiseringssiden i Aetat, betyr det at man må være individrettet, at man må gå inn på de enkelte personer og se hvilket behov de har. Det dreier seg om ungdom, men det dreier seg ikke minst om fremmedspråklige – det dreier seg om hele settet av dem som har vanskelig for å komme inn i arbeidsmarkedet. Det er helt i tråd med Regjeringens politikk. Når det gjelder spørsmålet om lønnstilskudd, er jeg glad for at vi er enige om at lønnstilskudd skal brukes på den måten som også ble skissert i mitt innlegg. Vi må ikke komme i en slik situasjon at for å ansette personer som har det vanskelig – som på en måte anses som ikke å være 100 pst. like produktive – skal en arbeidsgiver ha betalt. Lønnstilskudd skal være en «myking» inn i arbeidsmarkedet for enkelte grupper, men det må ikke være slik at man skal forvente å få betalt fra det offentlige hvis det ikke er en voksen, normal person med høy produktivitet som ansettes. Ikke alt kan kompenseres av det offentlige – det er farlig etter min mening. Ut fra de erfaringene vi hadde med en høy andel på arbeidsmarkedstiltak, vet vi at den typen tiltak på et tidspunkt presser ut ordinære jobber som skulle vært gjort. Det var et av problemene vi hadde med den store massen på tiltak på begynnelsen av 1990-tallet.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
President, jeg skulle ha stemt for.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Jeg har stemt imot, og skulle stemt for.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2002-02-20:
På vegne av representanten Lodve Solholm og meg selv vil jeg fremsette et forslag om salg av utvalgte eierandeler i Statskog SF for at bønder og lokale skogeiere skal få bedret sitt næringsgrunnlag.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2002-02-20:
Jeg har følgende spørsmål til arbeids- og administrasjonsministeren, som vil svare på vegne av kommunal- og regionalministeren: «Det etableres nye statlige asylmottak i kommunene i Østfold. I Sarpsborg belastes kommunen med betydelige utgifter grunnet pålegg om tjenester for beboerne. I Fredrikstad på Veumalleen statlige mottak for asylsøkere mottas asylanter fra Kosovo og Tyrkia som har fått avslag på asylsøknad i Sverige etter grundig behandling. For å oppnå kontroll med tilstrømningen og en raskere søknadsbehandling bør ikke de med avslag i Dublin-samarbeidsland tilbakesendes dit umiddelbart?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2002-02-20:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg er meget glad for at departementet nå er i fullt arbeid med å gjøre noe på dette området. Det er jo en enorm tilstrømming til Norge, og det vi risikerer hvis man ikke får fortgang i dette arbeidet, er at de som har et reelt beskyttelsesbehov, ekte flyktninger, blir sittende i lange køer på grunn av at UDI og mottaksapparatet er overarbeidet. I Sarpsborg kommune, som er en av mange kommuner i Østfold hvor det nå etableres statlige mottak, har man vært misfornøyd med at man pålegges oppgaver, fordi man ikke får dekket de fullstendige kostnadene til nettopp det som statsråden nevnte, helse- og tolketjenester, barnevern og administrasjon. Her får man altså et beløp på 479 000 kr til å dekke dette. Men kommunen lager et eget mottaksregnskap for å kunne legge på bordet hva som er de reelle og nødvendige kostnadene for å yte disse tjenestene(presidenten klubber) (presidenten klubber) Vil statsråden innføre ordninger, slik man har i Sverige og Danmark, der de fulle kostnader blir dekket når kommunene pålegges disse tjenestene?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2002-02-20:
Ja, da begynner vi på 30 sekunder – nå! Departementet og UDI har nå startet med en ny måte å utplassere asylanter på, såkalt spredt bosetting i desentraliserte mottak. Dette har vært prøvd i en rekke andre land, bl.a. i Skåne-området i Sverige. Evalueringen av den privatboendemodellen har som konklusjon at dette virker for gettoisering og imot integrering. Vil departementet ta innover seg de resultatene man har oppnådd med spredt bosetting i andre land og lære av disse, slik at man ikke gjør de samme feilene man har gjort der?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2002-02-20:
På vegne av Lena Jensen og meg selv vil jeg framsette et forslag om ulike modeller for fagopplæring i videregående skole og større frihet til å velge avvikende ordninger i forhold til hovedmodellen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-02-20:
Jeg har et spørsmål til statsråd Steensnæs, fordi gasskraftverk igjen har blitt et veldig hett tema. Og bare for å gjøre det helt klart innledningsvis: Arbeiderpartiet er selvfølgelig for at vi skal bruke den til enhver tid mest miljøvennlige teknologi som finnes. Derfor har vi også brukt penger for å forske på dette. Når jeg allikevel vil stille spørsmål, er det fordi Regjeringa har skapt betydelig forvirring og usikkerhet om sitt syn på gasskraftsaka og om de faktisk følger opp Stortingets vedtak. Det var f.eks. Arbeiderpartiet, Høyre og Fremskrittspartiet som måtte presse statsråden på plass i forhold til å gi Naturkraft mer tid. Jeg har også lest statsminister Bondeviks innlegg i Dagbladet den 14. februar i år, hvor han skriver at «forurensende gasskraftverk er skutt ut i det blå». Samtidig med alt dette har Regjeringa foreslått å bygge et gasskraftverk på Snøhvit i Finnmark. Det er Arbeiderpartiet for, men i den forbindelse har statsråd Steensnæs skrevet i et brev til komiteen at det anlegget kommer til å slippe ut 900 000 tonn CO2 årlig. Mener statsråd Steensnæs at dette er et CO2-fritt gasskraftverk?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-02-20:
Nå er det en kjent teknikk at angrep er det beste forsvar. Men statsråden svarte ikke på det spørsmålet jeg stilte, og jeg kan gjenta det: Mener statsråden at det gasskraftverket som nå skal bygges på Snøhvit, med et årlig utslipp på 900 000 tonn CO2, er et CO2-fritt gasskraftverk? Så vil jeg også si at jeg føler at Regjeringa her taler med to tunger. Vi kan fort bli enige om at når teknologien er der, så skal vi bruke den til å bygge CO2-fritt, også demonstrasjonsanlegg. Men er det ikke også slik, statsråd Steensnæs, at Statoil har sagt at det er på Kårstø det er mest hensiktsmessig å bygge et demonstrasjonsanlegg, og ikke på Snøhvit? Jeg forventer faktisk at Regjeringa taler med én tunge, og opptrer redelig i forhold til hva som skal bygges og ikke bygges. På Snøhvit er det vel slik at det gasskraftverket som nå planlegges der, og som Regjeringa har foreslått – og jeg går ut fra at hele Regjeringa står bak det – ikke er et CO2-fritt gasskraftverk.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-02-20:
Det jeg syns vi tydelig får demonstrert her, er at for Kristelig Folkeparti er det viktigere å ha statsministeren og å sitte i regjering enn politikken, men la nå det ligge. Når Steensnæs gjentar her at det er riktig «i en polemisk form» det statsminister Bondevik har sagt om at forurensende «gasskraftverk er skutt ut i det blå», så tror jeg Steensnæs vet like godt som alle oss andre som er i denne salen, at det faktisk ikke er riktig. Samtidig har Steensnæs i et tidligere svar til meg innrømmet at det gasskraftverk som nå skal bygges på Snøhvit, ikke er CO2-fritt. Begge deler kan ikke være riktig. Kan ikke statsråd Steensnæs nå være så snill å innrømme at når statsminister Bondevik sier at «gasskraftverk er skutt ut i det blå», så er det faktisk tull?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Regjeringen kommer selvfølgelig til å følge opp Stortingets vedtak. Det ligger i bunnen for alle de vedtak Regjeringen gjennomfører – også når det gjelder gasskraftverk. Når det gjelder Snøhvit, er det avklart i Sem-erklæringen, som er Regjeringens politiske grunnlag. Representanten Brustad og Stortinget for øvrig vil vite at i de forhandlingene gikk Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre sammen om å avgrense antall konvensjonelle gasskraftverk til de fire som representanten Brustad nevnte. Jeg er glad for det som Arbeiderpartiet har avklart når det gjelder støtte til å utvikle CO2-frie gasskraftverk. Men jeg må si at det oppstår betydelig tvil om Arbeiderpartiet samlet står for dette, ettersom det kom positive utspill fra representanten Brustad som ble replisert fra representanten Akselsen, som gikk i en helt annen retning. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har samlet seg om én felles plattform når det gjelder CO2-frie gasskraftverk, en politikk som er annerledes enn den politikken regjeringen Stoltenberg gikk inn for. Det er på tre områder: For det første har vi avgrenset antall gasskraftverk bygd etter konvensjonell teknologi til de fire jeg har nevnt. For det andre har vi etablert rammevilkår for å få fram CO2-frie gasskraftverk. Der har Arbeiderpartiet med noen representanter kommet etter, og det er jeg veldig glad for, men jeg trenger Brustads bekreftelse på at dette er Arbeiderpartiets politikk. Og for det tredje har vi sagt at forurensingsloven § 18 -3 skal tillegges betydelig vekt når en vurderer utslippstillatelsen, dvs. at de som skal bygge disse gasskraftverkene, må være forberedt på å få skjerpede krav når det gjelder utslipp.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Både representanten Brustad og jeg har svart på det spørsmålet som Brustad nå stiller igjen. Jeg sa at det var de fire gasskraftverkene som de tre samarbeidende partiene ble enige om skulle bygges etter konvensjonell teknologi. Representanten Brustad sa selv at dette på Snøhvit vil slippe ut 900 000 tonn CO2, og det er også riktig. Med andre ord – selvinnlysende – ikke et CO2-fritt gasskraftverk. Det forhindrer ikke at vi har invitert operatøren til å bli med på et pilotprosjekt for å se om vi kan redusere det utslippet av CO2. Det er vi i dialog med Statoil om. Om det ikke går i forbindelse med Snøhvit, har jeg også i brev til Stortinget sagt at jeg er interessert i en dialog med Statoil om et annet sted hvor et slikt pilotanlegg kan plasseres.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Når det gjelder Snøhvit, kommer jeg tilbake til det. Jeg svarer ikke direkte på Snøhvit-spørsmål ettersom dette ligger som sak i Stortinget. Men når det gjelder den problemstillingen som representanten Vaksdal tar opp, mener jeg at han blander kortene. På kort sikt er det ikke mulig å tilføre så store mengder elektrisitet til Snøhvit innenfor den tidsramme som Regjeringen skal forholde seg til, uten at dette vil føre til problematisk energiproduksjon i utlandet. En elektrifisering av Snøhvit vil måtte føre til økt import av de grunner som jeg har gjort rede for. Når det gjelder på lang sikt derimot, har vi etter mitt syn tid til å forsyne det norske kraftnettverket med CO2-fri gasskraft. Det har vi tid til, for ved siden av å satse på gasskraft, skal vi satse på nye fornybare energikilder, vi skal satse på enøk, vi skal satse på å oppruste de vanlige vannkraftverkene, og vi skal i tillegg forsterke koblingen mot utlandet. Alle disse fem elementene som jeg har nevnt som ledd i en strategi for å bedre kraftbalansen, gir oss nødvendig tid til å utvikle de CO2-frie gasskraftverkene.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Jeg tar ikke avstand fra statsministerens beskrivelse, den er korrekt så langt den gjelder i en polemisk form, nemlig at det ikke er realistisk og heller ikke kommersielt mulig å bygge de konvensjonelle gasskraftverkene i dag. Det har Naturkraft endt opp med som sin konklusjon. Industrikraft Midt-Norge har foreløpig ikke meldt noe, men de står overfor de samme utfordringene med å få økonomien til å gå sammen. Det at det ikke er mulig å bygge konvensjonelle gasskraftverk i dag, er riktig. Og det er ikke sikkert når dette overhodet kan bygges. Det var det som var innholdet i statsministerens utsagn, og det støtter jeg fullt ut. Når det gjelder det som representanten Klungland nå tok opp, blander han kortene. Jeg mener at det på lang sikt er mulig å bygge de CO2-frie gasskraftverkene. På kort sikt er det bare én mulighet, nemlig å forsyne Snøhvit med nødvendig kraft gjennom de konvensjonelle gasskraftverkene som er tilgjengelige, og det er det som ligger i innstillingen om Snøhvit. Den kommer jeg tilbake til den 7. mars.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Jeg vil benytte denne anledning også til å supplere mitt svar til representanten Klungland. Jeg vedkjenner meg at jeg har vært skeptisk til Snøhvit. Alle kjenner til Kristelig Folkepartis innstilling til dette prosjektet, men dette partiet har også gått inn i forhandlinger med to andre partier, og grunnlaget for Regjeringes politikk når det gjelder både Snøhvit og olje- og energipolitikken for øvrig, er Sem-dokumentet. På det grunnlaget har jeg ansvar for å gjennomføre Regjeringens politikk, og jeg står bak det som er Regjeringens politikk. Ved å gjennomarbeide Snøhvit-prosjektet ser jeg at jeg fullt ut kan forsvare de konklusjoner jeg har dratt der. Ved å gå gjennom alle sider av Snøhvit-prosjektet kan jeg ikke se at de miljøhensyn og klimahensyn som det er nødvendig å ta, ikke har blitt behandlet på en forsvarlig måte, slik at jeg kan anbefale den konklusjonen som Regjeringen har tatt på dette punktet. Jeg vil for øvrig igjen si at når det gjelder Snøhvit, har jeg ikke særlig sans for at vi skal forhåndsprosedere dette i den muntlige spørretime. Etter reglementet skal en sak som er forelagt Stortinget, behandles i den sammenheng og ikke forhåndsprosederes i den muntlige spørretimen.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Jeg tar det til etterretning, men dette er ganske viktige og alvorlige spørsmål. Det er begrenset hvor mye en statsråd på så kort tid kan svare på, og jeg finner det utilfredsstillende at jeg i løpet av et par minutter skal svare på så viktige prinsipielle forhold knyttet til Snøhvit. La meg bare understreke at Snøhvit vil bli behandlet etter reglementet og etter alle forskrifter på lik linje med alle andre prosjekter som det vil bli søkt om. Vi kommer i den debatten som vil bli i Stortinget 7. mars, til å ta opp også de spørsmål som representanten tar opp her med hensyn til utslippstillatelse, og den utslippstillatelsen vil også bli gjennomgått med hensyn til best tilgjengelig teknologi. Det vil ikke være spørsmål om å sette til side hensyn som er viktige å ivareta i denne sammenheng, men det vil være opp til Statoil, operatøren, om de for egen regning og risiko vil gå i gang med å gjennomføre anlegget til tross for at utslippstillatelsen og konsesjonen etter energiloven først vil foreligge på et senere tidspunkt, sannsynligvis først i 2003.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Jeg har i mitt første svar til representanten Sylvia Brustad bekreftet at alt det som jeg kommer til å fatte av beslutninger når det gjelder denne saken og andre saker, er forankret i stortingsvedtak. Derom er det ingen tvil, men Regjeringen har også en politisk ambisjon, et politisk dokument, som grunnlag for sin politikk, nemlig Sem-erklæringen. Hvis det da er slik at Regjeringen fremmer forslag som ikke skulle være forankret i tidligere stortingsvedtak, er det selvfølgelig min plikt at jeg forelegger dette for Stortinget for prøving, slik at jeg har støtte for de eventuelle beslutninger jeg måtte ta, som ikke er forankret i det som er fattet av vedtak i Stortinget. Det er mitt utgangspunkt i denne saken som i alle andre saker.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-02-20:
Når det gjelder likebehandling, er det jo forskjeller mellom de prosjektene som Naturkraft har konsesjon på, og det som nå Statoil som operatør er ansvarlig for når det gjelder Snøhvit. Ikke minst gjelder dette i økonomien. Men når det gjelder ansvaret og kravene, er de nøyaktig like. Det at Statoil nå forbereder etablering av dette anlegget, skjer for Statoils egen regning og risiko. Vi vet at når det gjelder konsesjon etter energiloven, og når det gjelder utslippstillatelser etter forurensningsloven, vil ikke slike avgjørelser kunne foreligge før kanskje først i 2003. Alle de forberedelser som operatøren måtte gjøre, gjøres for operatørens egen regning og risiko. Det er ingen forskjellsbehandling. Det er ikke unntak for krav for Statoil i forhold til Naturkraft i den sammenheng.