trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-04-29:
Det vart bestemt av Stortinget under behandlinga av Meld. St. 29 for 2012–2013, Morgendagens omsorg, at det skulle vera eit program for ein aktiv og framtidsretta pårørandepolitikk som skulle gjelda frå 2014 til 2020, og at første fase skulle gjelda fleksible avlastingsordningar, pårørandestøtte, betre samspel, samarbeid osv., og at neste fase av programmet skulle greia ut spørsmålet om endringar i dei økonomiske kompensasjonsordningane. Eg meiner det hastar med å sjå på dei økonomiske ordningane for å styrkja omsorgslønsordninga. Eg vil gjerne spørja statsråden kva tid dette vil koma til Stortinget, og om han synest det er greit at ein med omsorgsløn ikkje har rett til sjukepengar og mistar tilbodet i dag når ein vert akutt sjuk.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-04-29:
Eg spurde om statsråden kunne seia noko om kva tid han kjem tilbake til Stortinget med dei økonomiske ordningane. Opposisjonen var jo veldig utolmodig i førre periode med omsyn til at ein burde sjå på både pleiepengar og omsorgslønsordninga og ønskte at ein kunne vera meir tydeleg på kva tid ein ser dette for seg. Eg har òg eit spørsmål om situasjonen for dette med avlastingsplassar, som statsråden var inne på. Korleis fungerer det i dag ute i kommunane, og vil Stortinget få ein statusrapport om dette programmet som inneheld veldig mange viktige tiltak?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-04-29:
Jeg takker representanten Elvestuen for et godt spørsmål. Han henviser til flertallets ønske i budsjettinnstillinga om å styrke innsatsstyrkene ytterligere. Det har regjeringa særlig gjort ved å forsterke treninga til utvalgte tropper i innsatsstyrkene. Der har vi lagt på ekstra penger, og det har vært viktig for å kunne øve og trene mer. I seg selv er jo det et rekrutterende tiltak, det at det øves og trenes, sånn at soldatene er godt rustet til oppgavene. Stortinget ber i innstillinga regjeringa vurdere hvordan man best kan rekruttere, beholde og rerekruttere personell med særlig høy kompetanse til områdestruktur og til HVs innsatsstyrker, herunder personell fra de tidligere nedlagte 016-avdelinger. Per i dag er bemanninga i innsatsstyrkene på mellom 95 og 100 pst. Generelt rapporterer Heimevernet at det er god rekruttering til innsatsstyrkene. Så skal vi også ha in mente at i tråd med den inneværende langtidsplanen for Forsvaret skal innsatsstyrkene reduseres fra et styrketak på 5 000 til 3 000, men det vil altså si at vi når omtrent det antallet som det over tid har vært, nemlig ca. 3 000 i innsatsstyrkene. Vi har litt utfordringer med rekruttering til Sjøheimevernet, opplyser også Heimevernet. For å sikre at så mange som mulig skulle fortsette i innsatsstyrkene, besluttet generalinspektøren for Heimevernet å holde personellet fra 016 samlet i hver sin tropp ved de fem berørte distriktene. Man opprettet altså egne tropper. Heimevernet har tidligere opplyst at ca. 35 pst. av HV-016-soldatene valgte å fortsette i innsatsstyrkene. Siden 2011 har det vært noe avgang, særlig på grunn av alder og kontrakter som går ut, men det er sånt som man sånn sett har innberegnet at kommer til å skje. Så er det viktig også å understreke at HV-sjefene var veldig opptatt av å beholde den kompetansen som de tidligere HV-016-soldatene representerte. Det betyr at av dem som av ulike årsaker ikke ble med over til innsatsstyrkene, er det mange som ble med til områdestrukturen – ca. 139 soldater – og det har vært et veldig pluss for områdestrukturen både når det gjelder kompetanse og selvfølgelig også de kunnskapene og ferdighetene som soldatene besitter. Vi følger utviklinga nøye med tanke på hvor mange som er igjen både i innsatsstyrkene og ellers, og det viser seg at siden 2011 virker det som om tallet har vært noenlunde stabilt – altså på ca. 50 soldater fra HV-016 inn i innsatsstyrkene. Jeg vil bare understreke igjen at personell med bakgrunn fra HV-016 både har vært og er veldig velkomne til å tjenestegjøre i Forsvaret, tjenestegjøre i Heimevernets innsatsstyrker eller i områdestrukturen, så lenge de tilfredsstiller kravene til tjenestegjøring. Det mener jeg er viktig for å kunne utnytte den kompetansen som fortsatt sitter i personellet som er en del av Forsvaret.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-04-29:
Jeg tenker også at representanten viser til eventuell mulighet for å bistå politiet i terrorsituasjoner. Der har Forsvaret en bistandsrolle dersom politiet ber om det. I de fem utvalgte troppene som vi har lagt på ekstra trening, er det i dag øving og trening inntil 30 døgn, og det er en viktig ressurs for politiet. Det er en oppgang fra ca. 20 døgn, så det er en ganske betydelig styrking. I tillegg har vi også gjort andre ting som gjør at vår bistand til politiet fra Forsvarets side er bedret. Blant annet har vi redusert responstida for helikopter på Rygge og Bardufoss fra 2 timer til 1 time for å kunne bistå ytterligere. Så mener jeg også det er viktig å understreke at forsvarssjefen, når han nå ser helhetlig på strukturen i Forsvaret i det fagmilitære rådet, er bedt om å se på dette både som Heimevernet isolert sett og hvordan vi kan bistå politiet på en god måte i de situasjonene der det kreves.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-04-29:
Vi har også bedt forsvarssjefen eksplisitt om et råd på dette fra noe tidligere. Forsvarssjefen er nokså tydelig på at det ikke per i dag er et udekket militært behov som ikke innsatsstyrker sammen med andre kapasiteter kan dekke. Det som i terrorsituasjoner typisk skjer, er at man påkaller helikopterressurser fra Forsvaret og av og til også spesialstyrker, i noen grad også Heimevernet og andre kapasiteter som trengs. Men når det er sagt, har forsvarssjefen og jeg hatt en dialog om at dette er det naturlig å se på i en helhet, nettopp fordi, som representanten sier, det er urolige tider, og vi må sørge for fortsatt å ha god beredskap. Jeg mener vi på mange av disse områdene har god og styrket beredskap sammenlignet med hva vi hadde tidligere, men vi kan alltid bli bedre. Da er dette ett av de elementene som inngår i den vurderinga.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-04-29:
Jeg vil først si tusen takk for at representanten løfter dette spørsmålet. Personvern er en viktig problemstilling, og selv om det ikke alltid får så mye oppmerksomhet, er det nettopp personvernet i de små situasjonene, altså dagligdags personvern, som kanskje utgjør den aller viktigste barrieren mot at det skal bli utflytende. PALS, positiv atferd, støttende læringsmiljø og samhandling, er en norsk tilpasning av en modell som er utviklet bl.a. ved universitetet i Oregon i USA. Modellen er så tilpasset norske forhold av Atferdssenteret – Norsk senter for studier av problematferd og innovativ praksis AS. Ifølge en NIFU-kartlegging fra 2010 rapporterte 7 pst. av skolelederne i grunnskolen at de hadde brukt PALS-programmet i løpet av de siste fire årene. Jeg kjenner ikke til at Datatilsynet konkret har undersøkt PALS ved enkeltskoler, men de har derimot i 2013 og 2014 sett nærmere på opplæringssektoren og på personvernsituasjonen i opplæringssektoren, og der har det også kommet frem en del utfordringer som kan knyttes til PALS. Blant de utfordringene som kom frem, var bl.a. at det var uklarhet om hva personopplysninger er, at det var mangelfull internkontroll mange steder, at det kunne være mangelfull informasjonssikkerhet, uoversiktlig informasjonsflyt og deling av personopplysninger med tredjepart, at det var leverandørene av produkter som satte standard for personvernet, og at det kunne være mangelfull kommunikasjon mellom skole og hjem, for å nevne noen av punktene. Da er det viktig å understreke at det er skoleeier, altså kommune og fylkeskommune, som har hovedansvaret for at deres institusjoner håndterer personvernreglene på en god nok måte. Datatilsynet mente at det burde tas et samlet og koordinert tak i hele sektoren, slik at man ble enig om en ensartet praksis som i hvert fall oppfylte minimumskravene etter lovverket. Allerede i dag har Utdanningsdirektoratet og Senter for IKT i utdanningen utarbeidet flere veiledere om personvern, bl.a. et nettsted som heter personvernskolen.no. Dette nettstedet skal gi både foreldre, elever, lærere, skoleledere og skoleeiere hjelp til å forstå personopplysningsloven og den tilhørende forskriften. Allikevel mener jeg at det er grunn til å vurdere om vi skal gjøre ytterligere endringer i veiledningen, og om personvernet i skolen må styrkes ytterligere. Jeg kommer derfor til å se nærmere på om slike endringer trengs, og om de vil kunne bidra til en bedre forståelse og etterlevelse av personvernregelverket lokalt.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-04-29:
Jeg mener det er viktig å skille mellom to ting. Det ene er hvilke personlige tanker jeg kan ha om både systemer, pedagogiske opplegg, undervisningsmetoder og – i dette tilfellet – noe som kan kalles adferdsprogrammer, ordensprogrammer eller for den saks skyld antimobbeprogrammer, og hva jeg mener om burde være utgangspunktet for politikken. Utgangspunktet for politikken mener jeg burde være stor tillit til at kommuner, skoler og pedagoger selv er i stand til å velge de verktøyene de mener er fornuftige å bruke på sin skole. Det mener jeg er et godt utgangspunkt. Så er det et minstekrav at man følger de reglene som er for f.eks. håndtering av personopplysninger. Det er helt avgjørende. Det er også verdt å nevne at det ikke er slik at vi i Kunnskapsdepartementet – i hvert fall ikke når det gjelder PALS – på noen måte krever eller oppfordrer skoler til å ta i bruk det konkrete programmet. På mobbeprogramsiden derimot har vi støttet et utvalg programmer, men det er en litt annen diskusjon.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-04-29:
Det er helt sikkert mulig å se for seg noen problemstillinger som kan oppstå. På den andre siden ønsker vi at både institutter, universiteter og høyskoler og andre deler av kunnskapsinfrastrukturen vår også skal bruke de forskningsresultatene de kommer frem til. Med andre ord synes jeg det er positivt i utgangspunktet generelt sett at man også utvikler konkrete programmer og praksis som kan brukes i sektoren. Som jeg sa, er det helt sikkert mulig å se for seg noen problemstillinger rundt det. Jeg har ikke blitt gjort oppmerksom på noen problemstillinger knyttet til Atferdssenteret konkret, men hvis det kommer opplysninger om det, eller om det problematiseres på noen måte, må man selvfølgelig se på det. Noe klarere svar på et litt uklart spørsmål har jeg ikke nå.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Enten hører representanten Sivertsen dårlig eller så har han ikke lest papirene. Det kan ikke være den minste tvil om at det vil være en revitalisering at en fyller på vesentlig oppgaveportefølje fra Fylkesmannen, som det er pekt på her, og det kommer en melding om de oppgavene i 2016. Meg bekjent var det også en prøve på dette da den foregående regjering, de rød-grønne, la fram sin regionreform i 2007, og hvor mye som kom ut av det. Mange av dem jeg henvender meg til av rød-grønne politikere, sier at vi prøvde, men vi hadde ingen mulighet til å komme forbi, og spesielt ikke forbi Arbeiderpartiet, når det gjaldt å gjøre noe med fylkesmannsnivået. Nå er det meg en glede å se at også Arbeiderpartiet peker på det samme i den saken vi har i dag. Det borger også for et bredere flertall og en enighet om en oppgaveoverføring fra Fylkesmannen til regionnivået.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
For å starte på nytt, hvis jeg uttalte meg lite tilfredsstillende for Sivertsen, som jeg skjønner har legeattest på at han hører godt: Det å tilføre oppgaver fra Fylkesmannen til det regionale nivået er godtgjort nok i meldingen. Hvis vi ikke da også skal ha prosesser som inkluderer de ansatte i alle nivåene her, vil jeg synes det er litt spesielt at Arbeiderpartiet ivrer etter å iverksette sånne typer prosesser ved bare å trykke på «go-knappen». Det synes jeg er spesielt. Så nevner Sivertsen også i sin replikk videregående opplæring. Meg bekjent har forsøksloven vært gjeldende også under foregående regjeringer. Her viser vi til at den gjelder fortsatt. Hvordan det er en uthuling av mellomnivåets myndighetsutøvelse, er litt uforståelig, men representanten Sivertsen har sikkert også noen svar på det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Jeg hører med interesse at representanten Sivertsen unnlater å ta med det jeg også sa i en bisetning, om et bedre tilbud – et enda bedre tilbud – for de elevene det her gjelder. Så det er her på mange måter en enda tydeligere beskrankning enn det har vært tidligere, da representanten Sivertsens regjering satt. Jeg har også hørt vitnesbyrdet fra Hordaland og mange andre fylkeskommuner, og er det noe som jeg kan forsikre representanten Sivertsen om, er det nettopp at vi ikke ønsker å fragmentere det tilbudet som gjelder rundt de store byene. Derfor er det også sagt at det skal være et minst like godt eller et bedre tilbud til de elevene som er i de omliggende kommunene. Det er viktig for oss, og derfor har vi sagt det. Vi vil i tillegg, som jeg pekte på, som aldri har vært gjort tidligere, aldri har vært så tydelig i noen som helst melding som har kommet til Stortinget, nettopp tilføre makt til regionnivået fra staten. Ingen har vært så tydelig. Men Sivertsen harselerer over det, det synes jeg er merkverdig.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Jeg pratet med en del senterpartiordførere forleden, som sa at var det noe de virkelig ønsket da en utredet regionreformen, var det nettopp å få overført fra Fylkesmannen landbruksavdelingen, miljøavdelingen og planavdelingen, som altså lå hos Fylkesmannen. Vi er veldig tydelig på hva som kommer i den meldingen som kommer neste år. Hvis representanten Greni synes at dette er å komme kort – når en ikke kom nær halvparten så langt da de selv satt i regjering – synes jeg det er oppsiktsvekkende. Hvis en mener at oppgavene rundt det som jeg nevnte i sted, ikke er vesentlige oppgaver for Senterpartiet, vil jeg gjerne ha svar på det. For vår del – for flertallets del – er dette viktig. Vi desentraliserer makt, som da kommer nærmere innbyggerne. Det har vært hele intensjonen. Det har også vært flertallets intensjon i denne saken.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Det er bestandig litt interessant når en ikke ønsker å lese hele teksten, men leser – og forholder seg til – deler av teksten. Som jeg har sagt tidligere, ligger tilsynsoppgavene selvfølgelig fast, i den forstand at Fylkesmannen skal drive tilsyn, uavhengig av hvor stor eller liten kommunen er. Så kommer det opp på nytt igjen dette med videregående skole. Jeg synes det er bemerkelsesverdig – fra noen som satt med makten i de åtte årene før dagens regjering kom på banen, også da forsøksloven knyttet til videregående skole var gjeldende. Det som ligger i teksten her, er på mange måter en enda tydeligere begrensning enn det som var gjeldende da. Hvordan representanten Karin Andersen da kan mene at det er et frislipp – med samme regelverk, samme praktisering og enda mer beskrankning i dette enn det var tidligere – har jeg litt tungt for å forstå.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Jeg hørte med stor interesse på da representanten Njåstad spurte representanten Greni om disse 21 punktene, som ble referert i saksframlegget i dag. Representanten Greni hadde mer omtale av regjeringens politikk enn av egen politikk. Det kunne for meg vært litt interessant å høre om de 21 punktene som ikke er omtalt noen plass – om det er en form for kollokviegruppe, eller at de ikke skal nevnes, bare at det er 21 punkter. Men jeg hører at det er så stor motstand mot å videreføre en forsøkslov, som representanten Grenis parti i regjering også hadde. Hva er forskjellen på det når det nå gjøres tydelige innskrenkinger på det som legges fram i dag, i forhold til det som var mer åpent under den forrige regjeringen? Hva mener representanten Greni er forskjellen på dagens forsøkslov, etter dagens debatt?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Det var et interessant innlegg representanten Andersen hadde. Forslag uten retning, sier representanten. På mange måter er det en iboende mistillit til det lokale folkevalgte nivå når en ønsker rettighetsfesting og øremerking. Jeg klarer heller ikke å se at representanten svarte på representanten Toskedals spørsmål. Det er ikke til å komme fra at vi får mange bekymringsmeldinger fra mindre kommuner som har problemer med å rekruttere fagfolk både innenfor miljøsektoren og – ikke minst – det seneste nå: blant sykepleiere. Det er ikke det at de ikke har mulighet til å ansette, men de klarer ikke å rekruttere. Synes ikke representanten Andersen at det er bekymringsfullt, og at det er en grunn til å ha et større og bredere fagmiljø ved at en gjennomfører en kommunereform?
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Aldri har Stortinget vært så tydelig på å flytte makt fra staten. Noen velger å harselere over at vi vil utrede. Jeg trodde at spesielt Arbeiderpartiet hadde forståelse for at dette også gjelder veldig mange arbeidsplasser, og nettopp det hensynet ivaretar også flertallet, at det er prosesser. At man isteden peker på og harselerer over det og sier at vi burde hatt mer utredning vedrørende tannhelse, som dog har vært en kommunal tjeneste tidligere, det synes jeg er merkelig. For det er ingen tvil om retningen på det vi vedtar i dag, det er å flytte makt nærmere innbyggeren. Det er et grunnleggende prinsipp for Venstre. Flertallet får kritikk for nettopp det med tannhelse, og for meg virker det som Arbeiderpartiet nå har blitt en reformbrems i dette. I fjor var de langt ivrigere. Så det er kanskje tanken på kommunevalget og det å være imot som er det mest avgjørende, for det kan virke som om vi har fått et parti som på mange måter er enda mer reverserende enn Senterpartiet i denne saken. Men jeg har ikke tenkt å bruke mer tid på hvorfor Arbeiderpartiet ønsker å være det mest restriktive av de restriktive – og uavhengig av det prøver å prate ned det regionale nivået. For jeg tror at Senterpartiet i forrige periode prøvde å flytte oppgaver fra stat til folkevalgt nivå, noe som viste seg ikke var mulig da den daværende regionreformen ble lagt fram. Men jeg er uansett veldig godt fornøyd med at det nå kan se ut som at det er en bred enighet om å flytte mest mulig makt fra fylkesmannsnivået og annet statlig nivå til folkevalgt nivå. Noen spurte meg om det var noe jeg ikke var fornøyd med i forbindelse med denne meldingen og det vi har fått til. Ja, dette dekker på mange måter det meste av det som vi i utgangspunktet hadde som primærstandpunkt, men jeg skulle gjerne – og det innrømmer jeg – hatt med meg resten også på merknaden om å flytte lokalsykehus til regionene og la universitetssykehusene bli igjen i staten. Dessverre var det ikke så veldig mange som var med på den merknaden. Men det er mulig at det må modnes over tid. Jeg mener at det regionale nivået har mulighet til å ta over den typen makt som foreligger og har vært i forhold til lokalsykehusene, ved å ha gjort den nødvendige splitten. For nettopp gjennom de grepene vi gjør i dag, med et tydelig, tydelig signal om å flytte makt nedover, så er dette også et lokaldemokratisk prinsipp, der vi flytter makt fra stat til det folkevalgte nivå. Det er et vesentlig moment i hele reformen og kompletterer på mange måter det vi har fra tidligere.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Representanten Andersen tok opp VTA og hjelpemidlene. Jeg ønsker å slå fast det som tydeligvis ikke ble oppfattet, at her skal det komme en utredning. Det er også tydelig fra komiteen at det skal være til det beste for brukerne. Vi gjør ikke dette for at det skal bli et dårligere tilbud, men definitivt et bedre tilbud, som flere enn meg fra flertallet har sagt. Det har tydeligvis ikke nådd inn, så derfor må det tydeligvis repeteres noen ganger. Jeg hører på representanter fra Senterpartiet. Det er ikke mye nytt de kommer med. Jeg skal ikke ta opp hvem som ikke har lest seg ferdig om barnevern. Men jeg er litt forundret over, etter å ha drevet med kommunalpolitikk i snart 20 år, hvordan Senterpartiet forherliger IKS som et demokratisk ideal. Jeg syns det er oppsiktsvekkende at et parti som hegner så sterkt om folkestyret, mener at IKS-ene dekker det meste av de demokratiske prinsippene. De ser ikke bare pragmatisk på IKS, slik noen av oss mente da det ble innført. Nei, Senterpartiet mener at dette er et politisk ideal, at vi skal ha x antall IKS-er rundt i kommunene. Statsråden nevnte at det er 60–70 på det verste. Folk i kommunestyret har ikke oversikt, og befolkningen som de skal serve, har i hvert fall ingen oversikt over hvem som sitter hvor, og hvor det er mulighet til å påvirke. Jeg kan ikke med min beste vilje skjønne at dette er et politisk ideal for et parti som kaller seg et folkeparti. De siste dagene har det blitt pekt på problem rundt rekruttering i mindre kommuner innenfor pleie og omsorg, både av sykepleiere og omsorgsarbeidere – ikke fordi de ikke har økonomi til å ansette dem, men fordi de ikke klarer å rekruttere. De klarer ikke å rekruttere fordi det ikke blir oppfattet som attraktivt nok. Da spør jeg igjen: Er ikke dette også et problem? Nettopp med den linja som vi drøfter i dag – med å desentralisere makt – kan folk være med og bidra til å skape attraktivitet ute i distriktene. Én ting er i hvert fall tydelig etter denne debatten. Jeg er blitt spurt mange ganger om hva jeg personlig mener om tvang. Men etter debatten i dag er det i hvert fall tydelig for meg at Arbeiderpartiets frivillighetslinje er død. Det kan det ikke være noen som helst tvil om. De vil bruke tvang til det som er pekt på tidligere i forslaget – tvang til å slå sammen Oslo og Akershus, uten noen som helst medvirkning.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Jeg legger merke til at representanten Slagsvold Vedum ikke bruker så mye tid på det store idealet for Senterpartiet: IKS-er. Det sies stort sett at det er de største kommunene som har dette. Jeg synes at statsråden på en god måte forklarte at selvfølgelig vil det være omfattende også der. Representanten Helga Pedersen tar opp forhandlingene som vi prøvde på – jeg har også sagt dette tidligere. Det var problemer på to områder. Det ene var da vi prøvde å bevege Arbeiderpartiet, at det var mulighet for å kunne si at det i store trekk var generalistkommuner som skulle gjelde. Da var det bare at generalistkommunen skulle slås fast, at det ikke var noen unntak. I tillegg har det over tid for Venstre handlet om, også da vi fikk vedtatt et representantforslag i fjor, muligheten til å flytte ut eksisterende statlige arbeidsplasser. Det var ikke noen mulighet som lå der, det var bare nye. Den muligheten er ikke godt nok for Venstre, for skal man ha både desentralisering og maktspredning her i landet, må også de eksisterende statlige arbeidsplassene være på plass i et slikt opplegg, i et kompromiss. Det var ikke mulig å få til. Jeg synes det var interessant – om jeg ikke er enig i inngangen til representanten Kolberg om maktbeskrivelse – at det fra Arbeiderpartiet blir hevdet at dette er noe av det mest sentralistiske. Jeg synes det er ganske interessant. Når man ser Arbeiderpartiets historie fra krigen og fram til nå, er det ikke noe parti som i så stor grad har satt system og systemstaten foran, som har sentralisert i så stor grad. Jeg er mer overrasket over at Senterpartiet føler seg bekvem med historiebeskrivelsen fra partiet som framfor noen, og som konsekvent, har sentralisert og tenkt system framfor innbyggere. Venstres holdning til dette har bestandig vært å tenke at man skal være nærmest mulig innbyggerne. Folkemakt er av stor betydning for oss. Derfor mener vi at de grepene man nå tar med å bringe nettopp muligheten til å desentralisere makt nærmest mulig innbyggeren, gir en vesensforskjell og er et kvantesprang i forhold til det som har vært tidligere. Så vil noen hevde at noen kommuner er nødt til å bli større. Ja, men folkemakten vil ligge ute – det er ikke antallet representanter i et kommunestyre, det er hva man faktisk kan gjøre beslutninger om i et kommunestyre, som er det avgjørende. Det trodde jeg at også representanten Kolberg kanskje var enig i, men der tok jeg feil. Det er systemene framfor folkemakt som er det vesentlige for Arbeiderpartiet.
André N. Skjelstad (Venstre), 2015-06-09:
Etter en lang debatt skal jeg ikke dra opp så mye mer. Litt av nøkkelen i dette, i hvert fall ut fra fra min inngang til det, er at når en prater om kommuner, dreier det seg om kompetanse, tjenesteyting til innbyggerne og ikke minst desentralisering av makt. Nå er det sånn, og det har statsråden rett i, at selv om det er litt ulike innganger til det dokumentet vi skal stemme over i dag, er det en erkjennelse av at dette er en nødvendighet. Det er bred enighet om, med litt forskjellige innganger, at en vil fylle det regionale nivået med innhold. Den meldingen vil vi få neste år. Det som kanskje er mer oppsiktsvekkende, er at noen i debatten har en tvil om det lokale folkevalgte nivået klarer å ta de oppgavene som er pekt på, selv om det etterlyses av flere at en gjerne skulle hatt flere. De fleste temaene er belyst gjennom debatten, og det synes jeg er bra. Jeg synes det har vært en god debatt, og jeg takker for debatten.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Saksordføreren har gjort seg kjent som en venn av fylkeskommunene og reist land og strand rundt og talt varmt for en regionreform. Det var han også opptatt av i fjor da vi hadde kommuneproposisjonen og diskuterte første runde med kommunereform. Da sa representanten: «Og det er av avgjørende betydning at vi samtidig med kommunereformen ser på hvordan vi revitaliserer det folkevalgte nivå mellom stat og kommune ved etablering av regioner til erstatning for fylkeskommunene.» Og: «I forbindelse med oppgavegjennomgangen skal vi konkludere hvilke oppgaver som skal legges til de forskjellige nivåer.» Så langt jeg kan se, er det overhodet ikke konkludert med noe som helst når det gjelder det regionale folkevalgte nivået. I den grad man antyder noe, er det at man skal fjerne oppgaver og svekke det folkevalgte nivået. Mitt spørsmål til representanten er: Er man fornøyd med måten man har revitalisert det folkevalgte regionale nivået på?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Nå kan jeg forsikre representanten om at jeg har lest hele meldingen. Dessuten hører jeg godt – det har jeg også en legeattest på, som jeg kan legge fram hvis det er viktig. Representanten er mye mer opptatt av å diskutere hva som skjedde i 2007, enn av å snakke om den regionreformen som han har gjort seg til talsmann for. KS, som han selv i sitt eget innlegg beskrev som en viktig medspiller i det som skal skje, som har en viktig rolle, uttaler at de er skuffet rundt regionnivået. «Vi skulle ønske oss en mer konkret og forpliktende avtale», sier KS. Representanten skryter her av at man har revitalisert det regionale folkevalgte nivået, men har fortsatt ikke godtgjort på noen som helst måte at det er tillagt nye oppgaver som skulle revitalisere det nivået. Tvert imot utfordrer man isteden to helt sentrale bærebjelker i den muligheten det regionale nivået har i forhold til å drive samfunnsutvikling. Man vil løse opp i muligheten for fylkeskommunene til å drive med videregående opplæring, og man vil løse opp i det kollektive ansvaret som fylkeskommunene har. På hvilken måte er det folkevalgte regionale nivået revitalisert med det som nå er lagt fram?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Ja, det har jeg. Det man åpner for i denne meldingen, er at noen fylkeskommuner ikke lenger skal ha ansvar for videregående opplæring. Representanten var inne på i sitt innlegg at i de tilfellene hvor det skal skje, skal alle elever få minst like godt tilbud. Hvis vi skal være konkret på den oppgaven man diskuterer – ikke å legge til det regionale nivået, men å fjerne fra det regionale nivået, i den grad det er en revitalisering – sa representanten: Alle elever skal få et minst like godt tilbud. Kan representanten svare meg på: Gjelder det også lærlinger, som er en vesentlig del av den videregående opplæringen? Kan representanten svare på: Hva skjer med dem som ikke bor i de store kommunene, og som har behov for videregående opplæring, de som bor i kommunene rundt? Hvordan skal de få et like godt tilbud, både skoleelever og lærlinger? Vi fikk et sterkt vitnesbyrd fra Hordaland fylkeskommune, som har landets nest største by i sitt fylke, hvor fylkesordføreren under høringen beskrev på en god måte hva konsekvensene vil være, og hvilket tap man vil få i videregående opplæring. Er dette å revitalisere det folkevalgte regionale nivået?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Vi er nå inne i den femte timen med lovprisning av strukturendringenes muligheter og fantastiske effekter, i hvert fall fra regjeringspartiene og fra støttepartiene i Stortinget. Det som faller Oslo-representantene her litt tungt for brystet, er at dette også skal gjelde for Oslo og Akershus, og man har beskrevet vårt forslag om å be regjeringen utrede en sammenslåing og angi at Fylkesmannen skal delta i den prosessen, som en trussel mot demokratiet i denne byen. For det første kan jeg svare på spørsmålet om hvor ideen kom fra. Vel, det er ikke sånn at vi har lurt inn dette i Stortinget bakveien. Dette vedtok vi i programmet vårt på landsmøtet i 2013. Dette gikk vi til valg på, så dette er ikke noen hemmelighet. Og det var ikke sånn at representanten Pedersen fra Finnmark eller undertegnede som representerer Nordland, satt på et bakrom og spekulerte ut en «greie» for å påføre Oslo og hovedstadsregionen tunge framtidige stunder. Nei, det var et initiativ som kom fra våre tillitsvalgte i Oslo og Akershus. Vi er åpne for å lytte også til det og har da forsiktig bedt regjeringen utrede det for å se på hvilke muligheter det gir. Jeg må få lov til å si at når jeg hører beskrivelsen av hvor fantastisk man har løst alle utfordringene man står overfor i hovedstaden knyttet til boligbygging, til kollektivtrafikk og til samordning av arealpolitikken med området rundt, så finnes det mennesker jeg har møtt som beskriver dette på en litt annen måte. Nå skal ikke jeg tråkke inn i alle detaljene omkring Oslo-politikken, men jeg har respekt for at det finnes en annen oppfatning enn det som er framsatt av representanter fra Oslo her i dag. Så har representanten Toskedal brukt veldig mye tid i dag på å snakke om Arbeiderpartiet. Jeg må få lov til å si at der har det vært ganske sterke karakteristikker av hva som er Arbeiderpartiets motiver, og av måten vi fronter vår politikk på. Jeg synes ikke det tjener representanten til ære å beskrive oss på den måten. Vi satte oss ned i forhandlinger med ærlige hensikter i et forsøk på å finne et bredest mulig flertall, fordi – som flere har påpekt – vi erkjenner at det finnes mange utfordringer i Kommune-Norge, og vi er interessert i å bringe landet framover og løse dem. Men kanskje var det sånn at det som er flertallet her i salen, ikke var så gode til å lytte til et ganske stort mindretall, og at vi derfor ikke klarte å finne fram til den enigheten. Det beklager jeg. Statsråden og andre representanter fra regjeringspartiene har gjentatte ganger sagt at mange kommuner er for små til å klare de oppgavene de har. Hvilke kommuner er det?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-09:
Representanten Heggelund er allerede i gang med kommunevalgkampen og finner glede i mange argumenter her. Det må han gjerne ta med seg. Jeg må få lov til å si at jeg stusser litt over representanten Elvestuen, som får seg til å hevde at det er ingenting man kan løse bedre ved å se Oslo i sammenheng med arealene rundt. Det er en ganske frisk påstand, og kanskje er det sånn at de som hevder at Oslo er seg selv nok, har et poeng. Men vi har fått en stor sentraliseringsdebatt her, og statsråden sa tidligere i debatten at han ikke ville endre Norge. Vel, men regjeringen er i gang med å endre Norge, og det er litt bekymringsfullt hvis den ikke endrer Norge på en måte som den ønsker å gjøre. For vi har ikke bare en kommunestrukturdebatt gående, om en kommunereform, vi har en debatt om strukturen innenfor universitets- og høyskolesektoren, vi har en politireform, vi har en sykehusdebatt som går, og innenfor samferdsel er det lagt opp til store strukturreformer. Summen av alle disse reformene – det er muligheter for sentralisering ved alle, og det er uoversiktlig hva konsekvensen blir.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Etter avgivelsesmøtet i komiteen sa representanten Skjelstad at det han var mest fornøyd med i denne saken, var en tydelig myndighetsoverføring fra staten til regioner og til kommuner. Det som er resultatet, er at det er en hel masse som skal vurderes, en hel masse som skal utredes, og ikke noe som er avklart når det gjelder nye oppgaver til fylkeskommunen. Det er veldig lite som er avklart når det gjelder nye oppgaver til alle kommuner. Vigselsrett, notarius publicus, utdeling av hjelpemidler osv. er rent regelstyrte oppgaver som ikke har noe med myndighetsutøvelse å gjøre, i mine øyne. Jeg vil påstå at det var ikke dette lokalpolitikerne etterspurte å få makt og myndighet over. Hvilke elementer i dette, som er vedtatt, og som kommunene nå kan være trygge på, mener representanten de nå får mer lokal myndighet over, og hvor er det staten gir fra seg makt? På hvilke områder er en tydelig på dette?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Høyre sier sammen med Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre i en merknad: «Komiteens flertall, medlemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre vil understreke at generalistkommuneprinsippet ligger fast som hovedregel for kommunesektoren.» De samme partiene åpner for en oppgavedifferensiering mellom større og mindre kommuner og for at kollektivtrafikk og videregående skole skal kunne overtas av større kommuner. Min forståelse av Høyres merknad i oppgavemeldingen er at generalistkommuneprinsippet forlates til fordel for større grad av oppgavedifferensiering mellom kommuner, og mellom kommuner og fylkeskommuner. Det legges opp til A- og B-kommuner. Hva er Høyres definisjon på generalistkommuneprinsippet, og hva menes det med at det «som hovedregel» skal ligge fast, gitt de forslagene som er tatt inn i innstillingen fra komiteen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Meldingen inneholder også et forslag, som Høyre er med på, om at de minste kommunene skal kunne lovpålegges interkommunalt samarbeid. Mener representanten det også er innenfor generalistkommuneprinsippbegrepet når noen kommuner blir lovpålagt interkommunalt samarbeid, mens alle andre får lov til å ta vare på de oppgavene på egen hånd? Et spørsmål til, om videregående skoler: Representanten var i innlegget tydelig på at større kommuner kunne overta videregående skoler under forsøksloven. Alle som var på høring, var vel veldig skeptiske til at videregående skoler skulle splittes opp slik at fylkeskommunen skulle ha deler av det og ta vare på restkommuneelevene, og så skulle f.eks. Trondheim by ta vare på sine elever. Kan vi nå være trygge på at denne oppsplittingen er avlyst, og at vi vil få et like godt tilbud, og likeverdige tilbud, innenfor videregående skole i hele landet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Fremskrittspartiet legger stor vekt på at regjeringen vil redusere byråkratiet og fremme effektivitet. I oppgavemeldingen er de konkrete forslagene til oppgaveendringer først og fremst overføring av oppgaver internt i kommunesektoren, ved at videregående skole, kollektivtrafikk og tannhelsetjenesten foreslås overført til større kommuner. For det første er det slik at det blir langt flere å dele ansvaret for disse oppgavene på etter regjeringens forslag. For det andre legges det opp til at det må bygges opp parallelle administrasjoner, om vi følger stortingsflertallet, for de vil både opprettholde fylkeskommunen og gi kommunene anledning til å overta skole og kollektivtrafikk. Hva er det i disse forslagene som fremmer avbyråkratisering og større effektivitet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Kristelig Folkeparti og Venstre sier at de har reddet det folkevalgte regionnivå ved at videregående opplæring og kollektivtrafikk fortsatt skal være en fylkeskommunal oppgave. Tannhelsetjenesten har de gått med på at skal overføres kommunene, med de store utfordringene det vil gi for oppsplitting av en god og velfungerende tjeneste. Når det gjelder nye oppgaver til fylkeskommunene, er det en del ting som skal utredes, men det er ingen tydelige føringer, og man slår ikke fast at det skal komme nye oppgaver til fylkeskommunen på dette tidspunkt. Hvor sikker er Kristelig Folkeparti på at de har vunnet en framtid for fylkeskommunen? Jeg tenker da på at det vises til mer aktiv bruk av forsøksloven for å gi kommunene anledning til å overta videregående opplæring, og til at store kommuner kan overta ansvaret for kollektivtrafikken. Er ikke dette fortsatt et forsøk på å sniknedlegge fylkeskommunen?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Senterpartiet vil ikke segmentere det som er. Når det gjelder f.eks. politireformen, var vi innstilt på at det skulle reduseres til 19 politidistrikt, men Senterpartiet er ikke for reformer som fører til sentralisering, som fører til et annet bosetningsmønster i Norge, og som fører til utrygghet for folk i distriktet. Og det som er fellesnevneren for alle disse reformene, er nettopp at det legges opp til en storstilt sentralisering – både av folk, av makt og av arbeidsplasser. Det vil ikke Senterpartiet være med på.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Som representanten Lødemel er veldig godt kjent med, er det stort sett senterpartiordførere som også tidligere har tatt initiativ til kommunesammenslåing. Og denne myten som man prøver å skape, om at Senterpartiet er imot kommunesammenslåing, har jeg gjort mange forsøk på å ta ned – som har vært veldig mislykkede. Senterpartiet er ikke imot kommunesammenslåing, Senterpartiet er imot tvangssammenslåing av kommuner. Vi har tvert imot oppfordret alle kommunene til å være med på disse utredningene – for å kartlegge sine sterke og svake sider, og for å se hvilken kompetanse man har i kommunene. I neste omgang må kommunestyret ta stilling til hva som vil være best for deres innbyggere i framtiden. Er det å fortsette som egen kommune? Er det å inngå interkommunalt samarbeid? Eller er det å slå seg sammen med noen? Men det er det de folkevalgte lokalpolitikerne som skal bestemme. Det er ikke slik at først når du og jeg går opp trappa på Stortinget, klarer vi å få nok intelligens til å bestemme kommunestrukturen i Norge. Det må det være lokalpolitikerne som bestemmer og …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Utgangspunktet for Senterpartiets framlegg, de 21 punktene som vi refererer til i merknadene, er at det enten skal gi bedre tjenester til innbyggerne eller at det skal gi mer lokaldemokrati når vi flytter oppgaver. Vi er veldig glad for at det nå skal utredes og flyttes oppgaver fra fylkesmannsembetet til fylkeskommunen. I utgangspunktet mener jeg at alle oppgaver som er avhengig av politisk skjønn, skal utøves av politikere og ikke av byråkrater. Vi er opptatt av å se på den voldsomme «direktoratiseringen» av Norge. Nå har den blå-blå regjeringen videreført det med å opprette stadig nye direktorater, og det blir stadig flere byråkrater. Vi mener det er en form for ansvarsfraskrivelse. Mange av de oppgavene bør plukkes ned av direktoratene og legges ut på regionalt nivå. Det må tilbake til politisk styring. Det er hele hovedprinsippet: Alt som er underlagt politisk styring, skal utføres av politikere.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Det er mange gode grunner til at vi bør ha en kommunereform, men den bør ikke handle om kommunestruktur. Det bør handle om en kommunereform der innbyggerne og gode tjenester til innbyggerne er i sentrum. Hvis spørsmålet var: Kan det være positivt å slå sammen noen kommuner? Ja, det kan være positivt å slå sammen noen kommuner. Det kan gi sterkere fagmiljøer, det kan gi mindre sårbarhet på enkelte tjenester. Men igjen – det er det lokalpolitikerne i kommunene som må avgjøre. Jeg er veldig skuffet over at Kristelig Folkeparti ikke har tiltro til sine lokalpolitikere. De er med på merknader om at det skal komme en lovproposisjon til Stortinget våren 2017 der Stortinget skal overkjøre lovlig fattede kommunestyrevedtak, der vi skal frata lokalpolitikere all makt og der vi da tror at vi har så mye bedre greie på hvordan det skal se ut enn dem som faktisk har lokalkunnskapen.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Forsøksloven har ligget der hele tiden – det har representanten Skjelstad rett i. Jeg vil si det utgjør en stor forskjell at det ligger en forsøkslov der under en regjering som ser at dette vil gi dårligere tjenester. Denne forsøksloven ønsket ikke vi å utnytte. Jeg regner med at representanten sikter til forsøk med videregående skoler til større kommuner. Vi har nå en blå-blå regjering som ønsker denne tjenesten overført til store kommuner. Det er grunn til å frykte at de vil åpne for forsøk i disse kommunene. Det vil føre til en utarming av tilbudet i restkommunene. For å ta mitt eget fylke som eksempel: Trondheim har over 60 pst. av elevplassene. Det vil da gi dobbelt byråkrati, og det vil gi veldig mye dårligere tjenester til dem som ligger utenfor Trondheim kommune.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
En Difi-rapport peker på at kommunepolitikerne mener sterk styring fra direktoratene – når det gjelder både helse, utdanning, naturforvaltning, beredskap osv. – er den største utfordringen for lokaldemokratiet. De peker på økende krav til rapportering, men også til faglig inngripen. Direktoratene eser ut. Stortinget behandler i disse dager forslag fra regjeringen om å etablere enda et nytt direktorat: Jernbanedirektoratet. Utviklingen i retning av flere og større direktorat videreføres av den blå-blå regjeringen. Oppgavemeldingen gir i svært begrenset grad noe signal om noen endring av dette. Spørsmålet er: Har regjeringen gitt opp sitt første punkt i Sundvolden-erklæringen under vignetten om sterke kommuner, der det heter at de vil «styrke lokaldemokratiet ved å flytte makt og ansvar til kommunene»? Hvor er de konkrete forslagene til overføring av makt og ansvar fra direktoratene til kommuner og fylkeskommuner?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Statsråden har i mange debatter beskyldt meg for å skape et inntrykk av at dette er en tvangsreform. Jeg skal ikke prøve å gå imot det, for jeg oppfatter dette fortsatt som en tvangsreform. Nå er det nok en gang presisert at det skal komme en sak til Stortinget våren 2017 der kommunestrukturen skal slås fast. Statsråden var i sitt innlegg inne på at vettet er jevnt fordelt i hele landet, og det er i hvert fall en påstand vi er helt enige om. Men hvorfor kan vi ikke respektere at vettet er jevnt fordelt, også når det gjelder vedtak om kommunestruktur? Hvorfor skal det komme en proposisjon til Stortinget våren 2017 hvis ikke dette skal være en tvangsreform? Frivillig kommunesammenslåing behandles ikke av Stortinget. Skal vi ikke nå bli enige om at vettet også er jevnt fordelt når det gjelder kommunestruktur?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
«Regjeringen vil styrke lokaldemokratiet ved å flytte makt og ansvar til kommunene», heter det i regjeringsplattformen. Debatten her i dag viser at det er langt fra ord til handling. Svært mange kommunepolitikere rundt om i landet føler at det som nå skjer, er det motsatte av å styrke lokaldemokratiet. Et eksempel: Færre kommuner gir ikke mer demokrati. Å gå fra 11 000 lokalpolitikere til 4 000, som i verste fall vil bli resultatet, er slett ikke å fremme lokaldemokratiet. Svekking eller nedlegging av fylkeskommunene gir større makt til stat og direktorat, slik Høyres egen leder av KS så treffende har understreket etter at denne meldingen kom. Direktoratene er en voksende del av det statlige styringsapparatet. Denne regjeringen fortsetter med en styrking og oppretter stadig nye direktorater. Direktoratene har fått en stadig økende makt, som utøves på vegne av de departementene de er underlagt, men som ikke gjøres til gjenstand for den åpne debatt som vi har om myndighetsutøvelse, fra departementenes politiske ledelse. Det største problemet er imidlertid at direktoratene overtar lokal og folkevalgt styring gjennom å legge sterke føringer for hvordan oppgaveløsningen skal gjennomføres. Forslaget i meldingen vil ikke bidra til å dempe bildet av direktoratstyring av Norge. Det er ikke den statlige styringen gjennom direktorat, fylkesmenn eller statsforetak som reduseres, men det er den folkevalgte fylkeskommunen som tappes for oppgaver. La oss se litt på forslagene som er gitt for å underbygge dette: Spesialisthelsetjenesten, som er en av de viktigste regionale politikkområdene, skal videreføres på statens hånd. Næringspolitikken gjennom Innovasjon Norge foreslås statliggjort, både ved at fylkeskommunene kastes ut som eiere, og ved at regionkontorene sentraliseres. Samtidig svekkes de regionpolitiske virkemidlene ved at bevilgningene går kraftig ned. Politireformen gjennomføres ved en sterk sentralisering av det regionale nivået og lensmannskontorene, og kommunenes rolle i oppretting eller nedlegging av kontor skal svekkes. Skatteinnkrevingen skulle statliggjøres, mente regjeringen, men her får de ikke Kristelig Folkeparti og Venstre med seg, om jeg forstår det rett – endelig noen andre enn oss i opposisjonen som har hørt de sterke motargumentene fra kommunesektoren og kemnerne. Det klare inntrykket mitt er at når det gjelder de store politiske områdene, der skjønnsutøvelse og lokale avveininger er sentrale i beslutningsprosessen, ønsker regjeringen å styrke den sentrale styringen. Når det gjelder regelbundne og rettighetsfestede oppgaver, som i liten grad påvirkes av politiske avveininger, er regjeringen svært åpen for å gi kommunene ansvaret. Det er beklagelig, men enda mer beklagelig er det at de overfører til kommunene å ta ansvar for sosiale ordninger som gjelder et fåtall innbyggere.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-06-09:
Det sies at en skal høre mye før ørene faller av. Det tror jeg vi har fått bekreftet her i dag. Når representanten Kapur sier at Senterpartiet ikke vil respektere det som lokalpolitikerne kommer fram til, og at vi ikke vil stå opp for lokaldemokratiet, må jeg virkelig lure på hva han mener. Jeg håper han er den eneste som ikke har fått med seg at Senterpartiet er den største forkjemperen for folkeavstemning, og at vi er for absolutt frivillighet. Én ting er at han er «læssørin’», men han tilhører et parti som har mobilisert hele organisasjonen sin for å hindre folkeavstemning fordi en ikke har tro på det folk mener. «Folkeavstemninger utarter ofte til synsing, usakligheter og splittelse i lokalsamfunnet og kan føre til at det blir tatt en beslutning som ikke er kunnskapsbasert», heter det i Høyres brev til alle sine lokallag. Det vil jeg påstå er ikke å ha tiltro til lokalpolitikerne.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-09:
Det virker som om representanten fra Venstre ikke har fått med seg at man støtter en regjering som ønsker å legge videregående skoler til kommunene, og som ønsker å legge kollektivtrafikken til kommunene – og at det er litt forskjell på å åpne for det da, og å åpne for det i en regjering som ikke ønsket det. Det er mange andre spørsmål jeg er bekymret for. Venstre har hatt en tradisjon der de har vært veldig klare på innbyggernes rettigheter. Et av systemene vi har for å sikre det, er at det skal være statlig tilsyn, spesielt med tjenester for mennesker som har vanskeligheter i livet sitt. Men i innstillingen er Venstre med på å skrive at det statlige tilsynet kan man svekke eller ta vekk i de større kommunene, for de er jo i stand til å ivareta dette sjøl. Mener Venstre virkelig at store kommuner sjøl sikrer rettssikkerheten til f.eks. utviklingshemmede innbyggere eller vanskeligstilte, og at de ikke trenger tilsyn?