Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-04-23:
For Venstre representerer tjenestedirektivet også et viktig steg på veien mot kunnskapssamfunnet. Det er kunnskap og kompetanse som vil være Norges fremste konkurransefortrinn i framtiden, og tjenestedirektivet vil gjøre det lettere å få eksportert norske varer og norsk kunnskap. Det er ikke alle saker som har vært igjennom en like grundig vurdering og konsekvensutredning som EUs tjenestedirektiv. Konklusjonene for Norges del er entydige: Direktivet vil ha få, om noen, følger for arbeidere i Norge og for våre borgeres forbrukerrettigheter. Venstre sier ja til EUs tjenestedirektiv. Bakgrunnen for det er at vi allerede har et godt arbeidstakervern og sterke forbrukerrettigheter. Den voldsomme engstelsen hos Senterpartiet og SV for mer sosial dumping skal vi ta på alvor, men – som flere har vært inne på – sosial dumping er et problem vi også har i dag, og som det er bred politisk enighet om at man skal jobbe imot. I tillegg har Venstre vært opptatt av at tjenestedirektivet kun skal gjelde for offentlige tjenester som er av økonomisk karakter. Sosialtjenester som er omfattet av helselovgivningen eller av sosiallovgivningen, er også unntatt fra direktivet, som følge av unntak i direktivet for helse- og sosialtjenester. Det som blir viktig framover, er at kommunene nå får en grundig kunnskap om hva tjenestedirektivet vil ha å si for deres virksomhet, slik at de er trygge på at de kan fortsette moderniseringen av offentlig sektor og gi innbyggerne sine gode tilbud. Motstanden mot tjenestedirektivet fra SV og Senterpartiet framstår på mange måter som noe underlig. Venstre mener det er liten tvil om at direktivet vil føre til klare forbedringer i andre europeiske land. I solidaritet med arbeiderne i disse landene er det all grunn til å være positiv til direktivet. Når direktivet i tillegg er positivt og nødvendig for våre store og voksende tjenesteytende næringer, er ikke Venstre i tvil om at Norge bør innlemme det. I 2006 behandlet Stortinget en innstilling fra arbeids- og sosialkomiteen om overgangsordningene for arbeidstakere fra de nye EØS-landene. Her gikk Regjeringen inn for å beholde overgangsordningene, fordi det norske arbeidsmarkedet ikke var modent for å åpnes helt for alle EØS-borgere. Frykt for mer sosial dumping ble også da brukt som argument. Venstre og Høyre var de eneste partiene som mente at overgangsordningene burde fjernes, og at man samtidig burde intensivere arbeidet mot sosial dumping. Fra 1. mai 2009 opphører som kjent overgangsordningene, med unntak for arbeidstakere fra Bulgaria og Romania. Det underlige i dette er at SV og Senterpartiet godtar å åpne arbeidsmarkedet for alle EØS-borgere, med unntak av rumenere og bulgarere – på tross av sin frykt for sosial dumping. Hvis man skal følge rekken av politiske vedtak, mener SV og Senterpartiet nå at alle EØS-borgere, med de to unntakene, nå skal få lik tilgang til det norske arbeidsmarkedet. Det må bety at det norske arbeidsmarkedet har modnet betydelig med hensyn til sosial dumping siden 2006. Tjenestedirektivet, derimot, vil – slik vi forstår Senterpartiets og SVs syn – forverre utenlandske arbeidstakeres mulighet til å oppnå samme lønnsvilkår som nordmenn. Dette blir vanskelig å forstå. Arbeidsrett blir ikke berørt av tjenestedirektivet. Man kan spekulere på om arbeidet mot sosial dumping er et arbeid for å forhindre konkurranse om lønn, og ikke for å sikre utenlandske arbeidstakere gode vilkår. I solidaritet med arbeidere i andre land og som en håndsrekning til våre tjenesteytende næringer sier Venstre ja til EUs tjenestedirektiv. Venstre mener også at det er viktig at vårt næringsliv ikke skal bli diskriminert ved at det blir stilt overfor andre regler enn det næringslivet i de landene vi har mest handel med, har. Norge har en åpen økonomi. Vi er derfor avhengige av at den internasjonale handelen fungerer – for å kunne opprettholde høy sysselsetting og verdiskaping også i tiden som kommer.