Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2016-11-22:
Jeg takker for ordene fra Lysbakken. Det er vel en overdrivelse å si at regjeringen har tatt initiativ, men vi er nå her.(Humring i salen) Bare et par innledende kommentarer: Jeg synes det er bra at det sitter langt inn for en nasjonalforsamling å vedta en regulering av klesplagg. Vi har jo allerede en regulering av klesplagg – f.eks. kan man ikke kan dekke seg til i demonstrasjoner og den type ting – men her er det andre situasjoner det er snakk om. Det er fordi at i et fritt, liberalt samfunn er jo også måten man kler seg på – som jeg synes representanten Bente Thorsen også fikk fram – en måte å uttrykke seg på. Med andre ord er det noe som det burde sitte langt inne å regulere. På den annen side er det jo her snakk om en ganske konkret regulering i en konkret situasjon, og dette er heller ikke ukjent for Stortinget. Vi har allerede i dag regler som sier at man kan ha lokale forbud, og det er flere – jeg skal komme inn på det – som har innført den typen forbud. Grunnen til det er at man ser at en undervisningssituasjon er en spesiell situasjon som er ganske ulik mange andre situasjoner. Jeg vil også si at det å vise ansiktet sitt, det at man er åpen, er en viktig verdi i vårt samfunn. Når man her konkret går inn i undervisningssituasjoner, så er det nettopp fordi at kanskje særlig da, når man er i en barnehage, på et universitet eller i skolen, så er det en verdi, ikke minst for å kunne ha god undervisning og for at elever skal kunne samhandle med hverandre. (Humring i salen) Det er også verdt å si at selv om de fleste selvfølgelig tenker på plagg som burka og nikab, så er det også andre problemstillinger. Finlandshette ble nevnt her, det er jo også et heldekkende ansiktsplagg. En forutsetning er at forbudet er nøytralt og nødvendig, og at det er saklig begrunnet. Nettopp av de grunnene jeg har vært inne på nå, har enkelte fylkeskommuner vedtatt lokale forbud. Oslo-skoler har det i ordensreglementet, Buskerud, Østfold og Akershus har forbud mot plagg som dekker ansiktet, i videregående skoler, og en del høyskoler har det også. Så må det også sies at det ikke er et veldig utbredt problem i dag at man dekker til ansiktet. Likevel vil jeg se nærmere på hvordan nasjonale regler for bruken av plagg som dekker ansiktet, i disse institusjonene skal utformes, slik at man kan få en lik praksis over hele landet. Med et eventuelt nasjonalt forbud – det står «eventuelt» i forslaget – vil man dessuten unngå at problemet skyves over på lokale beslutningstakere, noe som er et viktig argument. Vi har startet arbeidet med å utrede hvordan et nasjonalt forbud mot heldekkende ansiktsplagg i barnehager, skoler, høyskoler og universiteter kan utformes, og tar sikte på å sende et lovforslag på offentlig høring tidlig i 2017. Det må være et forbud som er nøytralt og ikke-diskriminerende. Det må med andre ord gjelde alle plagg som dekker ansiktet. Det kan omfatte både barn, studenter og ansatte i barnehager og utdanningsinstitusjoner, og det vil også være prinsipielle og juridiske sider ved dette. Jeg er enig med flertallet i komiteen i at det er et komplisert tema, som bør drøftes og utredes grundig, og jeg mener også det er viktig at vi tar oss tid til en ordentlig høring, slik at alle berørte parter får anledning til å gi sine innspill. Det er en forutsetning at et nasjonalt forbud mot heldekkende ansiktsplagg ikke kommer i konflikt med Norges folkerettslige forpliktelser. Det er også et av temaene som regjeringen nå utreder. Vi kommer til å se på erfaringer med forbud i andre land og mulige effekter på integrering for den enkelte og storsamfunnet og selvfølgelig også på mulige praktiske problemstillinger som kan dukke opp. For eksempel: Dette gjelder undervisningssituasjoner, men når slutter en undervisningssituasjon? Skolefritidsordningen har vi diskutert. Friminuttene, skoleveien – her er det en del praktiske ting som også må avklares. Så er det ikke til å legge skjul på at et nasjonalt forbud vil føre til at personer som etter eget ønske dekker seg til – eller i og for seg personer som ikke gjør det av eget ønske – ikke får gjøre det. Jeg har forståelse for at for en del kan det oppleves vanskelig – grunnleggende imot å dekke til ansiktet, særlig av politiske og religiøse grunner, som jeg er. Selv med et sånt forbud er det viktig med en god dialog lokalt, hvor man finner måter å tilrettelegge på som ivaretar kravet om at ansiktet skal vises, men samtidig hensynet til dem det gjelder.