trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Guri Melby (Venstre), 2020-12-14:
Det å svare med fakta vil jeg si er noe langt annet enn en bortforklaring. Jeg tror det er viktig å nyansere bildet av hva som skjer i norsk skole. Det at vi har gjort veldig mye som er riktig de siste årene, f.eks. satset massivt på videreutdanning av lærere, betyr ikke at alle problemer er løst. Men det betyr at vi må fortsette i det samme sporet som vi har gjort i veldig mange år. Jeg tror den eneste måten vi kan sikre at vi har mange nok og gode nok lærere over hele landet på, er at vi sørger for å gjøre lærerutdanningen attraktiv, det at vi sørger for at vi har tilbud om videreutdanning, det at vi har muligheter for karriereveier, og ikke minst at vi viser både lærerstanden og alle andre som jobber i skole og barnehage, den tilliten de fortjener, og gir dem frihet til å utøve yrket på sine premisser. Så er det ingen tvil om at det har vært en utrolig tøff og krevende høst – det tror jeg ingen skal legge skjul på. Jeg skulle virkelig ønske at jeg kunne ha gitt alle svarene her og nå på hvordan våren blir, og dermed la alle få muligheten til å planlegge: Hvordan blir det med eksamen? Greier vi å fullføre alle kompetansemål i læreplanen over hele landet? Alt dette skulle jeg veldig gjerne gitt svar på. Jeg kan dessverre ikke svare på(presidenten klubber) hvordan koronapandemien utvikler seg i løpet av 2021, men vi skal støtte norske lærere så godt vi kan.(Presidenten klubber igjen.) (presidenten klubber) (Presidenten klubber igjen.)
Guri Melby (Venstre), 2020-12-14:
Dette er en av de endringene som skjedde i budsjettforhandlingene, som jeg var veldig glad for, det må jeg bare si. Det er ingen tvil om at det er mange videregående skoler som har stort behov for utstyr. Jeg har vært og besøkt noen av dem som virkelig har satset på utstyr, og det betyr kjempemye både for elevers motivasjon, for at de lærer, og vi har også sett at veldig mange har hatt positive tall når det gjelder frafall. Vi har vært opptatt av å greie å bruke den ordningen på en god måte, for det er klart at selv om vi nå har plusset på med flere millioner i budsjettforliket med Fremskrittspartiet, er det fortsatt ganske mye større summer som skal til for å ruste opp videregående skole. Her er det viktig at vi greier å utforme ordningene på en sånn måte at også fylkeskommunene tar et krafttak og løfter sin innsats. Så jeg ønsker at vi skal finne gode ordninger som gjør at fylkeskommunene bidrar, kanskje at næringslivet bidrar, og så kan staten bidra. De ordningene vil jeg gjerne samarbeide med Stortinget for å finne.
Guri Melby (Venstre), 2020-12-14:
Jeg registrerer at vi har mottatt et brev, og det skal få et grundig svar. Det var et brev med mange spørsmål, så vi må bruke litt tid på å gi gode svar på de spørsmålene, men det skal alle representantene som har signert på det brevet, få. Når det gjelder hva Stortinget har blitt informert om og ikke, er det ting her som handler om tiden før jeg ble statsråd, og derfor ønsker jeg å være forsiktig med å uttale meg om det. Men jeg håper at svaret på det brevet vil bidra til å belyse det. Jeg synes det er interessant at vi får en debatt om de metodene som er brukt for å finne ut av hvordan barn har det i skolen. Jeg tror det er veldig bra at det er en faglig debatt om hva som er de beste metodene for å finne ut av hvordan barn opplever sin egen skolehverdag. Det tror jeg er kjempesunt. Jeg tror ikke det er noen som påstår at de har funnet akkurat måten å gjøre det på ennå. Derfor har vi også sagt at vi trenger mer kunnskap før vi kan rulle ut dette bredt. Men det at vi faktisk jobber med å finne ut av hvordan vi kan vite hvordan barn har det, er jeg veldig glad for at vi gjør.
Guri Melby (Venstre), 2020-12-14:
Jeg forstår veldig godt at det er mange ansatte, både barnehagelærere, lærere og andre ansatte, som er slitne nå, som har hatt en tøff høst, og som jeg også tror blir ekstra slitne fordi man vet at dette heller ikke er noe som går over med en gang. Vi gjør det vi kan nasjonalt for å støtte den jobben de gjør. Vi har bevilget over 30 mrd. kr ekstra til kommunesektoren. Jeg må si at jeg blir ganske bekymret når vi ser at veldig få av de pengene har kommet ut i skolene, når veldig få rektorer opplever at de har fått økte vikarbudsjetter. Da blir jeg bekymret, for jeg mener det er viktig å prioritere. Når det gjelder barnehagene, er det sånn at dersom vi er på rødt nivå, og dersom vi har veldig høy smitte, fins det muligheter for å redusere tilbudet. Jeg ser også at mange barnehager går i dialog med foreldrene for å finne muligheter for å kutte litt ned på tilbudet – det har jeg selv opplevd – for å ha en mulighet til å øke bemanningen og drive bedre smittevern. Det er viktig å huske på at bemanningsnormen som Stortinget har vedtatt, er en minstenorm. Det er mulig å ha høyere bemanning enn det, og det er viktig at alle barnehageeiere tar ansvar for å sikre en forsvarlig bemanning i alle landets barnehager.
Guri Melby (Venstre), 2020-12-14:
Jeg er ganske trygg på at alle som sitter her i salen, deler oppfatningen om at det er noen utfordringer i norske skoler og norske barnehager. Det er fortsatt for mange elever som møter lærere som ikke har fått fullført utdanningen sin, som kanskje ikke har studiepoeng i det faget de underviser i, og som kanskje ikke har fått verken påfyll eller grunnutdanning i det de underviser i. Det er altfor mange barn som ikke lærer seg å lese, skrive og regne, og som ikke har de digitale ferdighetene de trenger, og det er altfor mange som ikke greier å fullføre utdanningen. Likevel synes jeg det er viktig å presisere at det er veldig mye som går bra i norsk skole. Det skyldes først og fremst den jobben som gjøres hver eneste dag, både i norske barnehager, i norske skoler og i hele utdanningssystemet. Det er nå færre elever per lærer enn på noe annet tidspunkt de siste ti årene. Lærertettheten har økt på alle trinn og aller mest på 1.–4. trinn. I 2019 fikk 77 pst. av alle søkere læreplass, og det er den høyeste andelen siden vi startet å måle det i 2011. Antall lærlinger har økt med 23 pst. siden 2014. Dette er en viktig årsak til at andelen elever som fullfører videregående opplæring i løpet av fem år, er den høyeste siden de målingene også startet, og den er nå på 78 pst. Vi har tenkt å fortsette jobben slik at vi greier å komme helt opp på 90 pst. 40 000 lærere har fått videreutdanning siden 2014, og 1 600 lærere er blitt lærerspesialister innenfor viktige områder som f.eks. begynneropplæring og andre helt grunnleggende ting i norsk skole. Vi har fått flere ansatte og flere pedagoger i barnehager i omtrent alle landets kommuner, og ikke minst har godt over 30 000 barn fått gratis kjernetid i barnehage. Det betyr at det er enda flere av dem som har aller størst behov for å gå i barnehage, som går i barnehage. Dette viser at vi er på riktig vei på veldig mange områder innenfor norsk skole- og utdanningspolitikk, og det er fordi vi har hatt veldig tydelige prioriteringer over mange, mange år. Vi har systematisk prioritert lærerne og deres kompetanse, vi har systematisk prioritert satsing på kvalitet. Det ser vi gir resultater. I forrige uke ble TIMSS-undersøkelsen presentert, og der ser vi at norske elever presterer langt over OECD-snittet i matematikk. Dette er ikke tilfeldig. Vi ser en klar sammenheng mellom antall lærere som har spesialkompetanse i matematikk, og de resultatene vi får i skolen. Derfor mener jeg det jeg sa i mitt innlegg, at den beste måten å fortsette å utvikle norsk skole på er at vi fortsetter å gjøre det som vi vet funker. Vi satser på profesjonene, vi satser på dem som jobber i skolen og i barnehagen.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-14:
La meg først være helt enig med representanten i at det å ha desentralisert utdanning kommer til å være veldig viktig. Jeg tror at noe av det som er løsningen for fremtiden, er å bruke de teknologiske mulighetene vi har, i tillegg til at vi har institusjoner som er i stand til f.eks. å kunne søke på midler gjennom Diku for å tilby ulik fleksibel og desentralisert utdanning. Derfor viderefører vi dette i budsjettet nå. Så skal ikke jeg forhåndsvarsle alt som kan komme, men dette vil være en av de tingene også jeg kommer til å jobbe med frem mot sommeren 2021.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-14:
Jo, det mener jeg denne regjeringen viser at vi har allerede. Det mener jeg det budsjettet vi i dag kommer til å vedta, viser at vi har. Og så er det heldigvis slik at det representanten har lest, er førsteutkastet til partiprogram. Dette er nå ute til diskusjon i hele partiet, akkurat som jeg antar at også representanten Sandbergs parti holder på med. Så det kommer en ny versjon i januar, og da anbefaler jeg representanten å lese den.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-14:
Ja, selvfølgelig, enhver statsråd og enhver regjering har som intensjon å følge opp de vedtak Stortinget gjør. I det vedtaket som ble gjort i revidert nasjonalbudsjett av representantens parti og regjeringspartiene, sa man at man også skulle se dette i sammenheng med kapasitet og kvalitet. Det gjorde at vi også gjennom lønnsforhandlingene egentlig sa ja til 500 nye plasser på Industrifagskolen, i tillegg til videreføring av den økningen på 1 600 plasser. Det mener vi var i tråd med det. På den ene siden lager vi nettopp relevante tilbud som arbeidslivet etterspurte – det var et annet veldig viktig poeng fra representantens parti, nemlig at det skulle være arbeidsrelevante plasser – og vi mener vi hadde en riktig kapasitet på det. Det var derfor vi foreslo det for Stortinget, og jeg legger merke til at Stortinget gir tilslutning til det. La det ikke være tvil om at Stortingets vedtak er vi fullstendig klar over, vi leser alle vedtakene Stortinget gjør.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-14:
Nå byr jo representanten opp til tango for to, for det er klart at på den ene siden er det slik at når det gjelder diskusjonen om det å legge ned læresteder, så er dette noe som Stortinget – riktignok mot representantens parti, men med alle andre partier – sa at skal være opp til den enkelte institusjon å vurdere. Det andre er naturligvis om man skal pålegge dem å ha desentraliserte studietilbud. Det er for det første en viktig del av oppgaven deres allerede i dag. Vi kommer også med en styringsmelding og en arbeidsrelevansmelding. I tillegg til det er jeg veldig opptatt av at hvis vi skal ha desentralisert utdanning, må vi styrke de verktøyene vi har for å sørge for at vi har det. Da er det litt spesielt at representantens parti i sitt alternative budsjett f.eks. foreslår å kutte 18 mill. kr til Diku, som er direktoratet som utlyser midler til nettopp disse, og 23 mill. kr til Unit, som står for de digitale løsningene for å få til dette. Hvis man etterlyser mer desentralisert utdanning, må vi også styrke og ikke kutte til dem som ønsker å bidra til at det faktisk skjer.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-14:
Dette med desentralisert utdanning og det å tenke grundig gjennom hvordan det skal gjøres, kommer vi som sagt til å jobbe med frem mot sommeren, nettopp å ha en plan for det. Så er det altså slik at når man f.eks. viser til Nesna, må jeg nesten bare minne representanten om at hennes eget parti stemte for at dette skulle det være opp til institusjonene selv, ikke opp til meg som statsråd eller Stortinget å bestemme. Da kan jeg mene hva jeg vil om at det faktisk ble gjort, men faktum er at det er opp til institusjonen og ikke opp til meg. Det har Stortinget vedtatt, og da må jeg nesten følge de vedtak som Stortinget gjør. Det er verdt å minne om at Nord Universitet altså har læresteder i Levanger, Stjørdal, Steinkjer, Namsos og Mo i Rana i tillegg til i Bodø, altså mange læresteder desentralisert rundt både i Midt- og i Nord-Norge. Det er veldig viktig at vi ser disse tingene i sammenheng, og det er verdt å merke seg at et av representantens samarbeidspartier foreslår å kutte i alle de viktige verktøyene vi har for å kunne gi nettopp desentralisert utdanning.
Henrik Asheim (Høyre), 2020-12-14:
La meg først adressere noen av de direkte spørsmålene jeg har fått i løpet av debatten. Det var to spørsmål fra representanten Torstein Tvedt Solberg. Det ene var om studentøkonomi. Det er verdt å minne om at da vi stengte ned 12. mars, betød det stor arbeidsledighet, men også at mange studenter jobbet i sektorer som ble stengt ned, f.eks. i barnehagesektoren. Det første vi gjorde, var 15. april å betale ut hele restbeløpet på studielånet, nettopp for å gi sikkerhet om at det kommer penger, det skal være mulig å betale husleien sin også neste måned, osv. Så laget vi dette tilleggslånet, som Stortinget bevilget ytterligere en milliard til å omgjøre til stipend, som var mulig å søke på fra mai. Det betød 26 000 kr, den 12. og 13. måneden med studiestøtte, inkludert anslått inntekt ved jobb ved siden av. Dette var en ordning som vi så utvidet søknadsfristen på, fordi vi så at få søkte, så vi utvidet den til 30. juni. Allikevel var det bare søkere nok til at 400 av millionene ble brukt. Da er det slik, som det har vært med mange ulike krisepakker, at de pengene som ikke blir brukt på en pakke, flyttes over til noe annet. Det var grunnen til at denne tidsbegrensede ordningen da gikk tilbake som den gjorde. Jeg registrerer at jeg av representanten er blitt kalt «Grinchen» i VG. Det er jeg dypt uenig i, og jeg tror ikke man mener det om noen annen krisepakke som er underforbrukt. Når det er sagt, er det slik at denne høsten har man hatt en helt annen situasjon, når det gjelder både arbeidsmarkedet og ikke minst smittesituasjonen. Den har vært veldig fordelt på den måten at noen steder lokalt, f.eks. i de store byene, har det vært mye smitte og nedstenging, men andre steder ikke. Derfor jobber vi nå – og vi skal også ha et møte med studentene om det – med hvordan vi kan målrette en pakke som både gir et svar som de ønsker, og som treffer bedre enn det ordningen gjorde den gangen. Så må jeg bare si til Senterpartiet, som for det første bruker mye tid på å snakke om ABE-reformen: Man kan gjerne være mot ABE-reformen – jeg er veldig for ABE-reformen, for det er en forutsigbar effektivisering – men hvordan kommer man på å kutte 2 mill. kr i Kompetanse Norge i 2021, slik Senterpartiet foreslår, og med det altså kutter i kompetansepolitikk på etter- og videreutdanning? Hvordan kommer man på å kutte 18 mill. kr i Diku, som bevilger penger til fagskoler, høyere utdanning, for fleksible utdanninger, i et år hvor landet er i krise? Hvordan kommer man på å kutte 23 mill. kr til Unit, som står for de digitale løsningene, i en tid da vi vet at veldig mye av undervisningen skjer digitalt? Vi har jo nå sett baksiden av medaljen, og man må gjerne være mot ABE-reformen, men da må man også forklare hvor man ellers kutter, og dette er målrettet med kirurgisk presisjon på noen av de områdene som vi kommer til å trenge mest. Derfor mener jeg det er mye bedre å sørge for at man har effektivisering sammen med budsjettøkninger. Siden 2013 har budsjettene til UH-sektoren altså økt med 7 mrd. kr, og også neste år, etter ABE-kutt, er det en reell vekst i bevilgninger til sektoren.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
I Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett for 2021 er det kompetente arbeidslivet et satsingsområde – fordi vi trenger det. Kompetente ansatte er Norges fremste aktivum i den globale konkurransen. Det sier alle eksperter, det er et kjennetegn ved den norske velferds- og samfunnsmodellen, basert på det trepartssamarbeidet vi har videreutviklet helt siden mellomkrigstida. Den dagen vi tar kompetente arbeidstakere som en selvfølge, er det fare på ferde. Industrien i Norge er i stor grad eksportrettet og sliter, ikke i utgangspunktet på grunn av korona, men samtidig forsterket av pandemien. Da gjelder det å styrke vårt fremste fortrinn, kompetente arbeidstakere, men jeg lurer på om regjeringspartiene har tatt dette inn over seg. Jeg viser til en merknad som Arbeiderpartiet dessverre står alene om: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet er opptatt av å styrke koblingen mellom næringsliv og høyere utdanning og følger med interesse Universitetet i Sørøst-Norges utvikling av en såkalt industrimaster i Kongsberg. Disse medlemmer er positive til et slikt prosjekt, utviklet etter anbefaling fra både NHO og industrien, og viser til Arbeiderpartiets alternative budsjett, der det foreslås 3 000 nye studieplasser i 2021. Disse medlemmer ser også verdien av å pilotere en støtteordning for bedrifter som har studenter ansatt i en 50 pst. stilling over tre år.» I 2019 fikk Kongsberg Utdanningskvalitetsprisen, som går til fremragende, nyskapende utdanning som er av vedvarende karakter. Industrien og utdanningsmiljøet på Kongsberg ønsker nå å videreutvikle og eskalere dette til fordel for ikke bare Kongsberg, men for hele industrien i Norge, der ingeniørutdanningen får en ny dimensjon, med ingeniører utdannet gjennom utviklingsprosjekter i et samarbeid mellom utdanningsinstitusjonene og aktuelle bedrifter. Kongsberg Industrilederforum har bedt statsråden om støtte til ytterligere finansiering av industrimasterprogrammene. Jeg lurer på hva statsråden har tenkt å svare på det. Alle partiene på Buskerud-benken har fått samme informasjon, herunder også Høyres parlamentariske leder. Hvorfor er det bare Arbeiderpartiet som svarer opp? Det er vanskelig å tolke tausheten fra Høyre, Fremskrittspartiet, Senterpartiet og SV som annet enn manglende forståelse for den krisa som norsk industri nå står i, herunder industrien på Kongsberg. Buskerud Arbeiderparti og Arbeiderpartiets stortingsgruppe lytter til industriens, fagbevegelsens og utdanningssystemets varsku og gode innspill. Men det ser dessverre ut til at vi blir stående alene om det.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2020-12-14:
I denne perioden har det vært et tydelig fokus på viktigheten av utdanning og forskning. Vi lener oss på institusjonene i høyere utdannings- og forskningssektoren når vi viser til det viktige samfunnsoppdraget som ligger til institusjonene, og deres bidrag til å løse de store globale utfordringene. Utvikling av ny teknologi og nye tjenester er helt sentralt for framtidig verdiskaping, og videreføring av 4 000 studieplasser bl.a. innen matematisk-naturvitenskapelige- og teknologifag var veldig viktig. 250 rekrutteringsstillinger som ble opprettet i Utdanningsløftet våren 2020, videreføres også i 2021. En videreføring av MARKOM2020 og videre styrking av maritim utdanning og forskning må også nevnes i budsjettet. Vi ser at det er et stort behov for oppgradering og modernisering av bygg og infrastruktur. Derfor foreslås det midler til bl.a. Vikingtidsmuseet, nytt livsvitenskapsbygg ved Universitetet i Oslo og videre forprosjektering av nytt campus til NTNU. Studentvelferd har vært på agendaen hele perioden, og studentombud, foreldrestipend, rekordsatsing på studentboliger og elleve måneders studiestøtte må løftes fram. Regjeringens satsing på studenters psykiske helse over år må også nevnes. Satsingen på forskning og revidering av ny langtidsplan for forskning og utdanning har vært solid. De tre opptrappingsplanene for teknologiløft, FoU for fornying og omstilling i næringslivet og kvalitet i høyere utdanning er sentrale. Økt basisbevilgning til forskningsinstitutter er også gledelig. Det er viktig at regjeringen nå har bekreftet å gå inn for norsk deltakelse i Horisont Europa, som er verdens største forsknings- og innovasjonsprogram, og Digital Europa, som skal understøtte digital transformasjon i bred forstand. Stimuleringsmidler for økt EU-deltakelse for forskningsinstitutter har vært helt sentralt for å gi en forutsigbar ramme for deltakelse i Horisont 2020 og har delvis kompensert for kostnadene ved deltakelse. STIM-EU-ordningen vil også være avgjørende for deltakelse i Horisont Europa, slik at instituttene fortsatt kan være en motor i norske virksomheters EU-deltakelse. Da blir det et skår i gleden at utdanning og forskning synes å stå lagelig til for kutt under budsjettforhandlingene med Fremskrittspartiet i dette siste budsjettåret. Kutt til STIM-EU, NOKUT, Forskningsrådet, forskningsinfrastruktur, vitenskapelige priser og ytterligere økning i ABE-kuttene for hele sektoren er vanskelig å forsvare. Men Fremskrittspartiet skal «få en dag i mårå som rein og ubrukt står», der representantene Steffensen og Søttar kan rette opp alle «feil ifrå i går».
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-06-04:
Eg vil få leggje fram eit representantforslag om å gjennomføre ei evaluering av Domstoladministrasjonen, og det gjer eg på vegner av representantane Emilie Enger Mehl, Marit Arnstad, Liv Signe Navarsete og meg sjølv.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
På vegne av representantene Terje Aasland, Åsunn Lyngedal og meg selv vil jeg framsette et forslag om utleie av oppdrettstillatelser til egenproduksjon i fiskeindustrien.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Et flertall vil nå vedta endringer i dagens kongekrabbeforvaltning og la aktive fiskere i Finnmark delta i kongekrabbefisket. Det har naturlig nok skapt sterke reaksjoner i deler av Finnmark, mens endringene er ønsket i andre deler av fylket. Vi vet at dette er et konfliktfylt tema, og da er det viktig å være ekstra lydhør, være varsom, lytte og være taktfull. Men vi begynner nå å bli vant til at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet ikke konsekvensutreder endringer i fiskeripolitikken, og det blir ikke mindre alvorlig av den grunn. Arbeiderpartiet er enig i at det kan være grunnlag for å se på om forvaltningen skal endres. Men nok en gang må jeg stå her og minne om hvor viktig det er at når vi skal gjøre endringer, må det være basert på kunnskap. Jeg synes det er ganske oppsiktsvekkende at flertallet nok en gang demonstrerer at de ikke tar inn over seg Riksrevisjonens klare kritikk, og nok en gang endrer politikken uten at man har gjort en totalvurdering av endringen. Det holder faktisk ikke at forslagsstiller Strifeldt mener at grensen som er satt i dag, er kunstig. Det er ikke slik vi bør styre fiskeripolitikken. Fiskeribladet skrev i går at forskriftsendringene slo ned som en bombe i næringen i forrige uke. Nærmest som vanlig ble fiskeripolitikken endret uten en skikkelig konsekvensanalyse. Jeg synes ikke dette er veldig bra, det er ikke slik vi bør forvalte denne næringen. Flertallet tar også flere snarveier i saken. Sametinget har, med rette, minnet om at dette er en sak som direkte angår samiske interesser. Da skal det, i henhold til avtalen som er inngått med Sametinget, gjøres konsultasjoner med Sametinget, og det har ikke skjedd. Det kan ikke være slik at avtalen med Sametinget bare skal være til pynt. Den skal gjelde i alle saker. Jeg forstår reaksjonene. Vi har en todelt forvaltning i dag, og det har vært konkludert med at forvaltningen som har vært, har vært vellykket. Arbeiderpartiet åpner som sagt for at vi kan gjøre endringer, men jeg mener det er utrolig viktig å lytte til faglige innspill og ikke bidra til å skape mer konflikt i noe som allerede er veldig konfliktfylt. Som også Fiskeribladet så treffende understreket i går: Når fiskeripolitikken styres etter innfallsmetoden, bærer det galt av sted. Det kan ikke Arbeiderpartiet være med på.
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Som ministeren nettopp sa, holder man på med en analyse, som ikke er ferdig. Men på tross av at den ikke er ferdig, har vi altså en sak her hvor vi gjør veldig klare vedtak. Mener kanskje fiskeriministeren – med tanke på det vi har sett i fiskeripolitikken nå over tid, at vi gjør endringer litt for kjapt, uten utredninger – at det ville vært bedre å gå for mindretallets forslag om å gjøre en utredning av dette, men som også kunne vært klar til kvoteåret 2021?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Spørsmålet var om dette er ferdig utredet, og da spør jeg på nytt: Mener fiskeriministeren at denne saken er tilstrekkelig utredet til å innføres?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Et siste spørsmål: Er det noen innspill som tilsier at man ikke burde gjort dette så raskt?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Det har jo nå vært slått ettertrykkelig fast at prosessen i denne saken har vært rimelig ikke til stede. Jeg vil minne om hva slags tid vi er inne i. Det meste av tiden det siste året, ikke minst de siste månedene, har gått til en annen veldig viktig, stor fiskeripolitisk sak, nemlig kvotemeldingen, samtidig som vi står oppe i en ganske krevende situasjon som både storting og regjering er nødt til å håndtere. Derfor er det ekstra viktig å gjøre disse prosessene gode. Det kan høres kjedelig ut bare å drive og snakke om prosess, men spesielt i konfliktfylte saker er det viktig med gode prosesser – der man setter kunnskap først, der man lytter og er forutsigbar. Det er man overhodet ikke i denne saken. Arbeiderpartiet er åpne for å gjøre endringer. I forslaget som vi er en del av, sier vi til og med at de endringene som eventuelt skulle komme i en utredning, må være klare til kvoteåret 2020/2021. Det ville vært en ryddig og ordentlig måte å gjøre dette på. Det vil uansett alltid være konflikt i en sak som handler om fordeling, om rettigheter, men jeg synes det er utrolig trist at vi f.eks. ikke har hatt konsultasjoner med Sametinget. Jeg skjønner at det reageres på det. Det er Stortingets selvstendige ansvar. Så vil jeg si at det som også kom fram i Riksrevisjonens rapport, ikke minst handlet om kystsamfunnene. Veldig mange kystsamfunn er blitt svekket over tid, mot den politiske viljen. Det er ikke det vi har ønsket, det er ikke det som har vært de politiske målsettingene, ikke minst gjelder det i øst. Så jeg skjønner at det er reaksjoner. Også jeg vet at det er mange som er glade for endringen, men jeg mener at vi som storting er nødt til å være ryddige og skikkelige i disse sakene i stedet for kjapt å komme med et godt oppslag eller en god sak som kanskje er viktig i en krevende tid. Vi må være grundige i det vi gjør. Det har vi ikke vært her, og jeg er bekymret for at vi nå skaper mer konflikt i stedet for å gjøre dette skikkelig.
Nicholas Wilkinson (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-04:
Jeg tar ordet til sak nr. 1 og tar dermed opp forslag til lovanmerkning. Ved en inkurie hadde det som skulle være annet punktum i forslag nr. 9, falt ut da Stortinget behandlet Innst. 296 L for 2019–2020, om bioteknologiloven, i forrige uke. Med denne lovanmerkningen rettes dette opp.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Sosialdemokraten og tidligere president i USA Franklin Delano Roosevelt sa at nasjonen som ødelegger sin jord, ødelegger seg selv. Det var veldig framsynt sagt på midten av 1930-tallet, og det gjelder i høyeste grad også i dag. Jordvern er et av de samfunnsområdene som faktisk har hatt en positiv utvikling i Norge de siste årene, og det skyldes bl.a. en jobb som næringskomiteen gjorde i fellesskap i forrige stortingsperiode med å sette et ambisiøst jordvernmål. Det er samme tematikk som vi skal behandle i dag. Gjennom å sette et klart mål og følge opp med strategier har vi sammen lyktes med å få ned omdisponeringen av matjord. Jordvern er praktisk politikk for vår felles sikkerhet. Koronapandemien har vist at hvis vi skal ha sikkerhet i fellesskap, må vi også ha felles nasjonal politikk, og det er derfor jordvernpolitikken i all sin tyngde må bestemmes av Stortinget og utføres av regjeringen. Jordvern er også praktisk politikk for å redusere klimautslipp, for matjord og den veksten som skjer av planter, er faktisk den virkelig velfungerende og kjente teknologien for karbonfangst og -lagring, og det ligger store mengder karbon lagret i god matjord. Derfor er også jordvern en veldig kostnadseffektiv måte å redusere klimautslipp på. For Arbeiderpartiets del mener vi det er naturlig å følge opp den jobben som er gjort av Stortinget i forrige periode, med å fortsette å jobbe for mindre omdisponering av matjord. På samme måte som vi setter klare mål for færre ulykker i trafikken og gradvis får bedre kontroll på trafikkbildet, må vi fortsette å jobbe for at det skal bli bedre, og for at ulykkene skal gå ned, og vi må fortsette å jobbe for mindre omdisponering av matjord. Det er på samme måte kjente idrettsutøvere stadig vekk forbedrer sine prestasjoner – man setter seg ikke ned og sier at man er fornøyd med dit man er kommet, man går videre og jobber framover. Derfor fremmer vi i dag et forslag om å stramme opp og gjøre målet enda mer ambisiøst, for det er kun 3 pst. av landarealet i Norge som er matjord, og der er det bare en tredjedel igjen som er egnet for dyrking av korn. I tillegg er dette en bra dag fordi det kommer forslag om å sette et mål om å unngå omdisponering av dyrkbar mark. Det er også en viktig del av vår framtidige beredskap, samtidig som jordbruket selv også trenger å omdisponere mindre. På denne bakgrunnen tar jeg opp de forslagene som Arbeiderpartiet er en del av.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Representanten André N. Skjelstad lurte på om opposisjonen så at det var kommet inn nye partier i det som opprinnelig var en Høyre–Fremskrittsparti-regjering. På jordbruksfeltet må jeg si at det dessverre ikke er så lett å få øye på det. Det var noen som hadde forhåpninger om at det kom til å bli en ny kurs. Det beskriver saken vi har til behandling i dag, for her kunne det ha vært en veldig fin mulighet – som i forrige stortingsperiode – til å sette et nytt ambisiøst mål som tok oss videre i den gode retningen vi har hatt de siste årene. Dessverre opplever vi at Kristelig Folkeparti og Venstre stemmer imot forslag som kunne ha forsterket jordvernet. Da trenger vi i Stortinget å få vite om statsminister Erna Solberg har sagt at mat- og jordbrukspolitikken skal ligge fast, og at Kristelig Folkeparti må sitte stille og akseptere det som var Fremskrittspartiets opprinnelige politikk.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Denne representanten ble valgt inn på Stortinget i 2017 og har i hvert fall tenkt å bidra til at jordvernet skal bli bedre framover. Det er jo det som er grunnen til at vi står her i dag og kommer med forslag om å forbedre beredskapen i Norge. Dessverre er ikke det faktum at Kristelig Folkeparti har blitt overkjørt i regjering, noe engangstilfelle. Da vi skulle behandle forslag for bedre selvforsyning og beredskap under koronasituasjonen, fattet Stortinget to enstemmige vedtak som dessverre aldri har blitt fulgt opp i etterkant. Det ene gikk på å få i gang større planteproduksjon av bl.a. poteter i vår, men da måtte det handles raskt. Det andre var å sikre nok arbeidskraft i lag med begge partene i arbeidslivet, og arbeidstakersiden ble utelatt. Det er for det første uhørt at en regjering ikke følger opp det som er Stortingets vedtak, men igjen ser vi at jordbruksinteresser blir overkjørt. Hvordan kan det ha seg internt i regjeringen?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Det er riktig at det kommer poteter til neste år, men hvis vi blir sultne i høst og i vinter, hjelper det lite at noen begynner å sette poteter våren 2021. Derfor er det de praktiske og jordnære sammenhengene som vi i Arbeiderpartiet er mest opptatt av. Nå opplever Kristelig Folkeparti å bli nedstemt i sine aller viktigste kjernesaker i Stortinget ved hjelp av Fremskrittspartiet. Da er det viktig å høre fra statsråden, som også er en av de ledende personene i Kristelig Folkeparti, om vi nå kan få se et Kristelig Folkeparti som faktisk jobber offensivt for jordbrukssaker og frigjør seg fra Fremskrittspartiet, eller om Kristelig Folkeparti fortsatt skal akseptere å være gissel for Fremskrittspartiets jordbrukspolitikk, når man også blir stemt ned på andre viktige kjerneområder i Stortinget.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2020-06-04:
Felles sikkerhet er avhengig av at vi tar felles beslutninger. Og en del ting som er litt pussig, med tanke på dagens debatt: Nå har vi jo nettopp hatt – og har fortsatt – en stor felles sikkerhetsutfordring med å håndtere ettervirkningene av et virusutbrudd som ingen hadde sett for seg. Beredskap er jo et område vi må ta på alvor for å sørge for at vi er forberedt på det som plutselig oppstår, og som er ukjent. Derfor har det vært rart å oppleve på Stortinget at vi etter det får en forsvarsplan med store mangler og uten konkrete ambisjoner for å finansiere forsvaret vårt de neste årene. På samme måte får vi nå forslag fra regjeringen om status quo og ingen nye ambisiøse mål for jordvernet. Vi vet også at helsepolitikken dreies i retning av mer privatisering av helsevesenet, i stedet for å finansiere opp våre felles nasjonale sykehus. Dette minner meg om én ting, at det er stor forskjell mellom PR og politikk, for statsminister Erna Solberg har ofte hevdet at beredskapen skulle bli bedre med henne. Det ser vi på alle områder er feil, og det er derfor det er så dumt – når vi kunne ha gjort vedtak her felles i Stortinget på tvers av partier på samme måte som vi gjorde ved felles jordverninnsats i forrige stortingsperiode – at det nå virker som om dette blir nedstemt. Jeg må også si at det er overraskende at Kristelig Folkeparti nå ikke bruker anledningen til å frigjøre seg fra Fremskrittspartiet. Når Fremskrittspartiet så til de grader viser at de ikke bryr seg om den såkalte Granavolden-erklæringen, kunne dette vært en gyllen mulighet for Kristelig Folkeparti til å gå inn på praktiske områder for å forsterke matberedskapen, få flere arbeidsplasser i jordbruket og øke bruken av de naturressursene vi har i landet vårt. Det virker på alle måter som om vi trenger et regjeringsskifte i 2021 for å operasjonalisere de forslagene som ligger inne fra rød-grønn side. Det kommer vi til å jobbe veldig hardt for, fordi vi vet at det handler om å bedre tryggheten til innbyggerne i Norge.
Guro Angell Gimse (Høyre), 2020-06-04:
Det blir helt sikkert mange likelydende innlegg fra talerstolen her i dag, for vi mener jo alle sammen at vern av dyrket mark er veldig viktig. Det er kun 3 pst. av overflaten i Norge som er dyrket mark, og kun 1 pst. som er egnet til matkorn. Dette er det veldig viktig å minne seg selv om: Det er rett og slett sårbart når vi har så lite areal disponibelt. Vi ser at fokuset på jordvern har tatt seg betraktelig opp, og omdisponeringen er nå på under 4 000 dekar i året. Til sammenligning var de gjennomsnittlige omdisponeringene på 7 600 dekar i perioden 2004–2013 og på 11 400 dekar i perioden 1994–2003. Vi ser at det fungerer å sette seg mål. Jordvern er viktig for å opprettholde matproduksjonen, og det kan bli nødvendig med sterkere prioriteringer når det gjelder hva som kan forsvare omdisponeringer. Så må vi erkjenne at det er vanskelig å unngå omdisponeringer, bl.a. for å gjennomføre samferdselsprosjekter. I Melhus kommune, der jeg er fra, skal det bygges E6 gjennom bygda. I og med at bebyggelsen er i dalbunnen, der også den dyrkede marka er, har det vært nødvendig å bygge ned noe av den dyrkede marka. Det ble gjennom reguleringer kuttet en del kryss, både for å verne elva og for å redusere dyrket mark, så det gjelder å gjennomføre denne typen prosjekter på en nennsom måte, sånn at nedbyggingen av dyrket mark blir minst mulig. Andelen nedbygging til samferdselsformål var på 37 pst. i 2019, så det er en stor andel som går til samferdselsprosjekter. Når det bygges ned, er det også viktig å legge til rette for nydyrking, og i 2019 ble det gitt tillatelser til nydyrking på 27 500 dekar, noe som er ny rekord. Når det gjelder forslaget, støtter vi intensjonen, men nå ble strategien nylig revidert, så vi får komme tilbake til en oppdatering av strategien dersom omdisponeringen ikke går ytterligere ned.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-06-04:
Det har vært stor enighet om at vi skal redusere nedbyggingen av dyrket mark i Norge. Da vi vedtok at vi skulle klare å komme ned på 4 pst., var det mange som var skeptiske til akkurat det. Nå har vi klart å nå det målet, og det er bra. Da er det kanskje på tide å sette en liten fot i bakken og se hva slags muligheter vi har videre for ikke å gå inn og gjøre det vanskelig bl.a. å få nye samferdselsprosjekter, og ikke minst gjøre det vanskelig for landbruket selv å kunne utnytte den eiendommen de har, på best mulig måte og på en mest mulig effektiv måte. En del av nedbyggingen som skjer, en ganske stor del av den, skjer jo gjennom landbruket selv, men det er også for å effektivisere driften og gjøre det bedre å drive den gården de har. Så når man skal foreslå nye mål nå, er det greit å sette en fot i bakken og ikke bare fremme forslag som er symbolpolitikk – det blir for dumt. Enigheten er som sagt stor, men jeg ble ganske imponert over representanten Sandtrøen, som så fint refererte president Roosevelt. Faktisk hadde Roosevelt et godt poeng, og det hadde også Sandtrøen, det er bare så synd at Sandtrøen og Arbeiderpartiet ikke levde opp til Roosevelts ord da de selv satt i regjering, for da var faktisk nedbyggingen av matjord to, opptil tre, ganger så stor som den er i dag. Så vi får tro at Sandtrøen og Arbeiderpartiet ikke kommer i regjering igjen, for da øker vel nedbyggingstallet i takt med det.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2020-06-04:
Kongekrabben er en introdusert art i Barentshavet. Russiske forskere satte ut kongekrabben i Murmanskfjorden på 1960-tallet for å etablere en ny fiskeressurs. Siden har den spredd seg øst- og vestover langs kystlinja og har nå kommet for å bli. Kongekrabben er en verdifull ressurs og må forvaltes riktig. Evalueringen av forvaltningen av den har vist at det har vært vellykket. Den rød-grønne opposisjonen har ved flere anledninger tatt til orde for at det må iverksettes tiltak for rekruttering av fiskere, uten å ha kommet med noen realistiske forslag. Den rød-grønne opposisjonen tror at en skaper aktivitet og verdiskaping i kystsamfunnene med pålegg og subsidier. For Fremskrittspartiet, som av mange pekes på som den konstruktive opposisjonen, er det viktigere med tiltak som legger forholdene til rette for økt aktivitet og verdiskaping i kystsamfunnene langs hele den langstrakte norske kysten. Derfor fremmer Fremskrittspartiet et forslag om å la fiskere bosatt i Vest-Finnmark få anledning til å delta i det kvoteregulerte kongekrabbefisket i Øst-Finnmark. Når en ser på den utviklingen som har vært av antall merkeregistrerte fiskefartøy i Finnmark, burde det også bekymre den rød-grønne opposisjonen. Antall merkeregistrerte fartøy i de kommunene som inngår i det kvoteregulerte området for kongekrabbefiske, har økt med 40 pst. de siste ti årene, mens antall merkeregistrerte fartøy i de kommunene som inngår i Rest-Finnmark, er redusert med 45 pst. i samme periode. Komiteens flertall, alle utenom medlemmet fra SV, har merket seg den uheldige utviklingen som har skjedd. Denne uheldige utviklingen kan vi nå gjøre noe med ved å la fiskere bosatt i Vest-Finnmark få anledning til å delta i det kvoteregulerte kongekrabbefisket i Øst-Finnmark. Det uttrykkes bekymring for de negative konsekvensene dette vil få for dem som i dag har kvoterettigheter, at det vil bety reduserte inntekter for disse. De som uttrykker den bekymringen, er i hovedsak de kommunene og fiskerne som i dag har kvoterettigheter, og som ikke vil dele godene med yrkesbrødrene sine. Totalkvoten er i dag på 1 530 tonn. Dersom samtlige fartøy som er kvalifisert til kongekrabbefiske i Vest-Finnmark, vil delta i det kvoteregulerte fisket, vil det utgjøre en andel i størrelsesordenen 250 tonn. Med Fremskrittspartiet i regjering har vi fokusert på tiltak for å komme fiskerikriminalitet til livs, noe som vi ser gir resultater. Når man får bukt med det ulovlige kongekrabbefisket som har blitt avdekket, som sannsynligvis har vært på mellom 300 og 500 tonn i året, vil det være kvoter nok til fiskere fra Vest-Finnmark uten at det får negative konsekvenser for dem som allerede har kvoterettigheter.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-06-04:
Diskusjonen om jordvern og matberedskapen vår er så viktig at eg synest me ikkje skal fordumma debatten med den typen leik med tal som enkelte driv på med. Realiteten i arbeidet med jordvern er at det er eit langsiktig arbeid som skjer over tid. Det første halveringsmålet vart sett under Bondevik II-regjeringa. Då var omdisponeringa på rundt 12 000 dekar, og det vart sett eit mål om å koma ned til 6 000 dekar. Det tok lang tid. Det var mange ting og mange haldningar som skulle snuast. Då ein var nede på 6 000 dekar, føreslo regjeringa å vidareføra eit mål på 6 000 dekar. Stortinget tok ansvar og føreslo eit mål på 4 000 dekar. Det har me no nådd. Det er viktig, og for Senterpartiet er det eit delmål på vegen mot ein nullvisjon. For det å ta vare på dyrkamarka er òg å ta vare på ein evig ressurs. Det er å styrkja beredskapen vår, og det er dessverre slik at det er den beste matjorda som vert bygd ned først. Det som er nytt i eit av forslaga våre, er at me i tillegg til jordvernmålet ønskjer eit mål for dyrkbar mark, og me ønskjer å ta opp problemstillinga knytt til jordbrukets eiga nedbygging av dyrka mark. Det er ei litt rar innstilling, for fleirtalet skriv at «påstanden om at regjeringen Solberg har utvist motvilje mot skjerpet jordvern, således er uriktig». Det er jo noko søkt at ein må forsvara seg mot påstandar som ein aldri har kome med – det er ingen som har sett fram den påstanden. Så vil eg knyte nokre kommentarar til SVs forslag. Eg synest det er veldig gledeleg at SV har store ambisjonar og vil ned til 1 000 dekar. Det betyr i praksis at SV må ha skrota tanken om knutepunktfortetting, som dei tradisjonelt har vore veldig på, at òg SV opnar for meir spreidd busetnad – at me kan bruka bilen på vegar der det er god plass, at folk kan bu litt spreidd. Me opplevde tidlegare eit SV som var veldig fokusert på å byggja ut mest mogleg rundt dei sentera som er i dag, der matjorda ligg, og der den beste matjorda ligg, så eg tek dette som ein ny kurs frå SV si side. Senterpartiets mål med jordvernet er ein nullvisjon. Dessverre er det slik at fleirtalet har null visjon for jordvernet og ønskjer å vidareføra det talet som er i dag. Eg tek opp forslaget frå Senterpartiet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-06-04:
Enkelte brukar kommunikasjonsbyrå for å få fram meiningane sine. I dag har me høyrt at Framstegspartiet, som ikkje sit i regjering, har ein statsråd frå Kristeleg Folkeparti til å argumentera for politikken sin. Eg beit meg berre merke i det. Det som er realiteten i saka, er at frå nyttår kan denne statsråden vera den første sidan Lars Sponheim var statsråd, som ikkje har eit jordvernmål å strekkja seg etter. Det gjeldande jordvernmålet lyder på 4 000 dekar innan 2020. Sidan Bondevik II-regjeringa sette jordvernmålet første gongen, har ulike statsrådar jobba etter det jordvernmålet som har vore gjeldande. Då er spørsmålet mitt: Ser statsråden føre seg at det i løpet av hausten skal koma eit nytt jordvernmål som regjeringa skal jobba ut frå?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-06-04:
Det er nok slik at når ein har visse forventningar til eit parti, vil ein snakka ein del om det. I 2013 var det framleis slik at ein var på veg mot det halveringsmålet som vart sett då Lars Sponheim var statsråd. Så gjorde Stortinget i stortingssesjonen 2014–2015 eit nytt vedtak, for då var målet om 6 000 dekar nådd. Men sjølv om utviklinga på dyrka mark har gått rett veg, er det ikkje ei like positiv utvikling på dyrkbar mark. Eitt av dei punkta som Senterpartiet tek opp i forslaget sitt, er at me òg skal ha eit mål for dyrkbar mark, og at me skal ha ein politikk for å redusera jordbrukets eiga nedbygging av matjord. Då er spørsmålet mitt til statsråden om dette er element som regjeringa ser er interessante å jobba for og eventuelt å ha eit mål for.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-06-04:
Det er noko nytt som har kome inn i debatten no, noko eg ikkje har opplevd før. Eg har vore van med at Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti har stått skulder ved skulder og kjempa mot Framstegspartiet sin landbrukspolitikk. No opplever eg eit Kristeleg Folkeparti som – eg veit ikkje om det er med eller utan Framstegspartiets vilje – går på talarstolen for å forsvara Framstegspartiets landbrukspolitikk. Det er jammen nye tider i politikken. Me hugsar jo at Framstegspartiets landbruksminister kom inn i Landbruksdepartementet og feira avgjerder til fordel for utbyggingsinteresser med champagne. Det var det som var realiteten, og det var òg det som gjorde det som var så fantastisk, at eit samla storting sa: Me må ha eit nytt mål. Me må setja eit nytt jordvernmål. Så var det forhandlingar på Stortinget, og ein vart einige om eit mål på maks 4 000 dekar innan 2020. Dette skulle ein nå gradvis. Det me står overfor no, er at klokka tikkar mot 2021 og nokre av oss ønskjer å ha eit nytt jordvernmål, som strekkjer seg vidare. Og det er det me har lagt fram eit forslag om no. Representanten Reiten må gjerne ha stor glede av kva som skjedde i 2013, men realiteten i 2013 var jo at ein hadde eit gjeldande mål som ein jobba mot. Eg er veldig imot ein politikk som er der at viss ein ikkje ligg an til å nå målet, så må ein setja eit sterkare mål. Nei, viss ein ikkje har nådd målet enno, må ein setja inn tiltak for å nå målet. Og når ein har nådd målet, må ein setja eit nytt mål. Det er det Senterpartiet føreslår i denne saka. Me ønskjer å ha eit nytt halveringsmål. Me ønskjer å ha ein strategi for å nå det målet. Det ligg til grunn for ein god arbeidsmetode, som har vist seg å fungera, og det er difor eg ikkje forstår kvifor ein skal gå vekk frå den metoden. Eg håper at statsråden kan seia at til hausten kjem det eit nytt jordvernmål, at ein då varslar ein at ein er i gang med eller legg fram ein ny strategi for å nå det målet som ein har sett, og at ein ikkje berre ser på dyrka mark, men òg ser på dyrkbar mark og på korleis ein kan setja i verk tiltak for å redusera jordbruket si eiga nedbygging av jord. Det vil vera viktig, og det trur eg er å vidareføra ei suksessoppskrift. Så til ei lita stemmeforklaring. Senterpartiet stemmer for forslag nr. 6, frå Miljøpartiet Dei Grøne, men ikkje forslag nr. 7. Isolert sett er tanken at tiltaka skal koma i strategien, og at me bestiller strategien frå regjeringa, men her er det eit velkjent forslag som Senterpartiet har stått for lenge, og me finn difor at det er rett å stemma for det i dag.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2020-06-04:
Lat meg starta med å be statsråden vera forsiktig med å uttala seg for bastant om kva som gjeld for Stortinget om konsultasjon med Sametinget. Der vil eg visa til eit brev frå presidentskapet som kjem med nærare orienteringar om det. Men lat no det liggja. Som oftast når det er fiskerisaker, er det noko som er litt sånn nytt med prosessen, litt vanskeleg å forstå. Her har altså statsråden hatt ei høyring. Det har kome 41 høyringsinnspel. Det har vore ei utgreiing. Folk har bidrege. Men så kjem berre Stortinget inn og gjer eit vedtak. Då er mitt spørsmål: Hadde ikkje statsråden vore meir komfortabel med at det låg eit fagleg grunnlag frå departementet til grunn før hans eigne regjeringsparti og Framstegspartiet gjorde vedtak, eller er dette ei form for initiativ i Stortinget og styring frå Stortinget som statsråden trivst vel med?