Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-10-21:
Jeg har egentlig et ambivalent forhold til at posisjonen interpellerer mot sin egen statsråd. Men når man i dag ser at temperaturen i debatten kommer opp allerede før den første opposisjonpolitikeren er kommet på talerstolen, er det helt åpenbart at disse interpellasjonene har en effekt. I dag er det for tredje eller fjerde gang offentliggjort at funnet Aldous/Avaldsnes i Utsira-formasjonen er større enn man har antatt – også forrige gang. Vi skal utvinne mellom 1 000 og 2 600 millioner fat olje. Jeg har tro på at det kommer til å være norske ingeniører som kommer til å planlegge utvinningen av den oljen. Jeg er ikke sikker på, med den situasjonen vi har i dag, om vi klarer å ha fagarbeidere nok, med de utfordringene guttene har i skolen, til at norske arbeidstakere med norsk utdanningsbakgrunn kommer til å være hovedaktør når det gjelder utbygging. Som både interpellanten og representanten Ljunggren er inne på, er det åpenbart mange forskjeller i den norske skolen, bl.a. når det gjelder foreldrenes engasjement, men det store problemet er jo at det er gutter med svakere sosial bakgrunn som virkelig sliter. Det er nesten tre ganger så mange gutter som jenter som ikke er funksjonelle lesere etter grunnskolen. Det er et problem, og det er et problem som jeg er glad for at Arbeiderpartiets to talere er tydelige på. Så er jeg litt overrasket, for jeg opplevde at statsråden prøvde å gjøre det problemet til et mindre problem enn det er. Mange av disse guttene, som burde ha blitt fagarbeidere, blir nå satt i en situasjon – etter ti år i grunnskolen – som gjør at det kommer til å bli vanskelig for dem både å ta fagutdanning og få en langvarig og permanent tilknytning til norsk arbeidsliv. Det er et stort problem. Som sagt: Jeg setter derfor pris på den temperaturen som jeg følte var i ferd med å bygge seg opp her mellom stortingsrepresentantene fra posisjonen og statsråden. Så må vi prøve å være litt konkret her. Jeg mener at én av årsakene til denne situasjonen i den norske skolen er at man har en aksept for at guttene lærer mindre. Det var egentlig også interpellanten inne på. I de skolene som har tydelig fokus på kompetansemål – det jeg vil kalle et stort læringstrykk – ser man at disse forskjellene er mindre. Så vi må slutte å ha denne tilnærmingen: Stakkars, lille venn, du er gutt og så lite moden at det ordner seg sikkert til neste år, i 4. klasse, i 6. klasse, i 8 klasse, i 10. klasse, og så får vi Ny GIV etter jul – etter ti år på skolen uten mestring. Det er ikke godt nok. Vi må slutte å ha aksept for at gutter ikke lærer, men ha et stort læringstrykk. Lærernes faglige kompetanse vet vi teller. Faglig sterke lærere er best for alle elever, men er også sosialt utjevnende. Ansvar for egen læring – representanten Ljunggren var inne på det – kan modne jenter sikkert håndtere fint, men for gutter er gruppearbeid og ansvar for egen læring direkte kontraproduktivt. Ved gruppearbeid lærer man seg å samarbeide, men man lærer seg ikke nødvendigvis fag. De teoristerke elevene gruer seg til å gjøre jobben for de teorisvake, og de teorisvake lærer ingenting av at de teoristerke elevene gjør gruppearbeidet alene. Når det gjelder åpne skoler, ser vi – og her er det ikke snakk om høyresiden eller venstresiden, selv om det riktignok var Arbeiderpartiet som var først ute med det – at lokalpolitikere over hele fjøla bygger slike skoler. Det er nyss før jeg sier at det skulle vært forbudt. Det fører ikke til økt læringsutbytte for guttene, som åpenbart har større konsentrasjonsvansker, og som har mye vanskeligere for å holde seg til klasserommet når det er 100 elever enn når det er 25. Til ro og orden: Carl I. Hagen, min tidligere partileder, snakket om hvor viktig ro og orden var i den norske skolen i gamle dager. Det flirte man bare av og sa at det er bare tull. I dag vet vi, gjennom elevundersøkelser og PISA-tester, at ro og orden er et problem. For jenter som evner å lukke dette ute og sette seg ned og lese i boken, er problemet mindre enn for gutter, som både bidrar til bråket og er mye mer opptatt av å følge med på bråket. Så synes jeg – bare helt konkret på slutten, før jeg tar helt av – at interpellanten er inne på noe viktig når det gjelder å koble de sterke fagmiljøene vi har i Norge på motorikk og læring, psykologi og pedagogikk. Den forrige kirke-, utdannings- og forskningskomiteen var tydelig på at man burde etablere et senter som kunne koordinere denne forskningen. Jeg tror at skal vi gjøre noe helt konkret, må vi ta opp de planene som den forrige kirke-, utdannings- og forskningskomiteen i stor grad var enig om, nemlig å etablere et sånt senter som skal kombinere psykologi, motorikk og læring og pedagogikk.