Torbjørn Hansen (Høyre), 2003-06-20:
For regjeringspartiene handler revidert budsjett først og fremst om kampen mot arbeidsledighet. Arbeidsledighet er et samfunnsproblem. Utflagging, nedleggelser og oppsigelser er meget dramatisk både for ansatte, for ledelsen og for eierne. Konkurranseutsatt næringsliv sliter og reduserer bemanningen. Årsaken er rimelig klar, det er høy kronekurs, høy lønnsvekst, høyt rentenivå og høyt kostnadsnivå ellers i Norge. I en slik situasjon er det Regjeringens plikt å ta ansvar, og det ansvaret har Regjeringen tatt. Hovedgrepene er en stram budsjettpolitikk som får ned rentenivået og kronekursen. Regjeringen har foretatt tøffe budsjettmessige prioriteringer for å få til dette forhandlinger med partene i arbeidslivet og avtale om et moderat lønnsoppgjør. Å få kontroll med lønnsveksten er grunnleggende viktig skatte- og avgiftslettelser på 20 milliarder kr, som i hovedsak har gått til næringslivet økte bevilgninger til forskning og utvikling og skattefradrag for forskning og utvikling i bedriftene. Dette skaper nye arbeidsplasser på sikt tradisjonelle tiltak som økte ressurser til Aetat, stimuleringstiltak i regi av SND, mer fleksible permitteringsregler, penger til bygging av skolebygg og gassferger, mer markedsføring til reiselivet, mer til rassikring, osv. Alt dette er gjort innenfor ansvarlige økonomiske budsjettrammer. Det positive nå er at Regjeringens tiltak virker, og at vi har oppnådd betydelig effekt av de grepene som er foretatt for å få ned ledigheten. Man ser det ikke på ledighetstallene, men man ser det på rammebetingelsene for næringslivet. Renten er nå satt ned med 2 prosentpoeng siden vi la fram statsbudsjettet for 2003. Siden årsskiftet har kronekursen svekket seg med om lag 12,5 pst. mot euro. Lønnsoppgjøret for 2003 er moderat og innebærer et klart brudd med den høye lønnsveksten som har vært de siste årene. I sum øker dette konkurranseevnen vesentlig for næringslivet. Tidligere denne uken offentliggjorde Eksportrådet statistikk som viser økt eksport av tradisjonelle varer i sju av fylkene våre. Eksporten økte med 16 pst. i Rogaland, 15 pst. i Hordaland og 12 pst. i Vestfold, for å nevne de tre beste fylkene. Eksportrådet oppgir nettopp svekkelse av kronekursen som hovedårsaken til framgangen i disse fylkene. På samme måte viser statistikk fra Statistisk sentralbyrå at eksporttallene for prosessindustrien for mai måned var de beste siden juni 2001, med 9,5 milliarder kr i eksportinntekter. Også her framheves kronekursen som en medvirkende årsak. I går kunne Statistisk sentralbyrå i sin konjunkturanalyse bekrefte at lav rente får fart på norsk økonomi, og at fortsatt rentenedgang vil få opp veksten igjen. Dette er gode signaler. Det er signaler som gir håp om at bedrifter som sliter, og som i disse dager vurderer framtiden i Norge, kan foreta beslutning om å fortsette å bli i Norge, og kanskje utsette eller avlyse oppsigelser og nedbemanning. Det gir håp om at trenden snur, og at veksten i ledigheten stopper opp og kan erstattes med økt sysselsetting igjen. Responsen fra fagmiljøene på revidert budsjett var også helt entydig, stramheten i budsjettet bidrar til fortsatt rentenedgang. Når vi ser virkningen av budsjettpolitikken, når vi ser meldingene fra industrien, fra Eksportrådet og fra Statistisk sentralbyrå, er det altså ingen tvil om at Regjeringens innsats og de prioriteringer som Regjeringen har gjort, gir bedre rammebetingelser for næringslivet. Derimot er det skremmende at opposisjonspartiene nesten kontinuerlig krever tiltak som i sum kan stanse denne utviklingen. Gjengangeren er diverse ulike «pakker», hvor det offentlige skal gi ekstra bevilgninger på områder som kan gi økt aktivitet. Mange ser ut til å tro at staten kan bevilge seg ut av problemene og erstatte tapte arbeidsplasser i industrien med offentlige arbeidsplasser. Et slikt grep ville være dramatisk for eksportindustrien, fordi det ville opprettholde presset på både rente, valuta og lønnsvekst. Det er jo veldig spesielt når venstresiden faktisk tyr til skatteøkninger for næringslivet for å finansiere tiltak for næringslivet. Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti foreslår i revidert budsjett økt skatt på næringslivet, bl.a. gjennom innstramming i delingsmodellen, økt formuesskatt på aksjer i en rekke bedrifter, økt skatt på opsjoner i arbeidsforhold og dobbel skatt på aksjeutbytte. Det er i næringslivet at ledigheten øker, og for meg er det rimelig ubegripelig hvordan venstresiden skal kjempe mot økende arbeidsledighet i næringslivet gjennom å øke byrdene for hardt pressede bedrifter. Sosialistisk Venstreparti presenterer faktisk dette med økt skatt på aksjeutbytte som ett av grepene innenfor Sosialistisk Venstrepartis næringspolitikk. Partiet mener altså at økt skatt på egenkapital ikke rammer næringslivet. Men forslagene om å øke skatt på egenkapital kommer altså fra partier som vil opprette milliardfond for å støtte bedrifter som sliter med nettopp tilgang på egenkapital. Forslagene kommer fra partier som beklager seg hver gang en norsk bedrift blir solgt til utlandet som følge av svake norske eiermiljøer, og fra partier som nettopp bad om 10 milliarder kr mer til en enkeltbedrift for å sikre nasjonalt eierskap. For næringslivet er det revnende likegyldig hvordan kassen tappes. Verdiene forsvinner uansett skattemetode, og dermed også grunnlaget for økt verdiskaping og økt sysselsetting i Norge. Derfor er det en betydelig forskjell på hvordan regjeringspartiene og den borgerlige side innretter seg i forhold til kampen mot arbeidsledighet. Regjeringen har fått vedtatt et stramt og ansvarlig budsjett for 2003. Jeg er glad for at dette blir videreført også i revidert budsjett.