Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-12-15:
Vi behandler i dag et forslag fra Fremskrittspartiet om endring i samordningsloven. Loven gjelder samordning av folketrygdens ytelser med brutto tjenestepensjoner fra det offentlige. Samordningsloven ble innført i 1959, da behovsprøving av daværende alderstrygd ble opphevet, for å sikre at ingen fikk doble pensjoner. Samordningsfradraget gjøres i tjenestepensjonen. Alderspensjonen, og senere folketrygden, utbetales i sin helhet. Det er en praktisk ordning og spiller ingen rolle for den enkelte pensjonist. Det som spiller en rolle, er hvor stort fradraget egentlig blir, og der er det noen forskjeller. Grunnpensjonen i folketrygden trekkes fra med 75 pst. av grunnbeløpet. En del av grunnpensjonen holdes altså utenom, og det er likt for alle. Så er det folketrygdens tilleggspensjon. Hvor mye skal trekkes fra der? Ja, det avhenger av den enkeltes opptjenestehistorie. Hovedregelen er at hele tilleggspensjonen trekkes fra, men ikke alltid. Har du hatt inntekt som bare er pensjonsgivende i folketrygden, skal den delen holdes utenfor – kravet om parallellitet. Har du hatt pensjonsgivende inntekt før eller etter ansettelsesforholdet i det offentlige, skal også den delen holdes utenom – kravet om samtidighet. I 1962 krevde en gruppe statspensjonister at de, tross loven om det motsatte, skulle ha doble pensjoner, alderstrygd og statspensjon, uten samordning. Høyesterett avviste kravet og viste til at samordningsfradraget i tjenestepensjonen skulle erstattes fullt ut i utbetalt alderstrygd, senere folketrygd. Det er også det som skjer. Ingen får mindre enn full erstatning. Folketrygden utbetales i sin helhet, så alle får egentlig litt mer når deler av grunnpensjonen holdes utenfor. Så finnes det også noen som får mer enn litt mer, fordi også deler av tilleggspensjonen fra folketrygden holdes utenfor samordningen. Og hvem er det? Det er f.eks. offentlig ansatte enker som delvis ble forsørget av ektefellen, et mønster som ikke var så uvanlig tidligere. Folketrygdens inntektsprøvde etterlattepensjon sikrer alle forsørgede ektefeller mot å gå altfor mye ned i levestandard ved ektefellens død. Vi som måtte bli enker, er i jobb og tjener like bra eller bedre enn ektefellen, får ingenting ekstra fra trygden, heller ikke som pensjonister. Vi forsørger oss selv og trenger det ikke. Men den som helt eller delvis har vært forsørget av ektefelle, trenger det. Vi kan kalle det folketrygdens solidaritetstillegg, en positiv ordning for etterlatte. En alderspensjonert enke får den tilleggspensjonen som er best – sin egen eller 55 pst. av summen av egen og ektefellens. Hvis du så jobber i det offentlige, fins det en gunstig regel til. Hvis du har tilleggspensjon fra folketrygden, der én del er arvet fra avdød ektefelle fordi ektefellen tjente mer, holdes differansen mellom egenopptjent og arvet tilleggspensjon også utenfor samordning. Alle andre stats- og kommunepensjonister med egenopptjent pensjon får trukket fra hele tilleggspensjonen. Så vi snakker altså i realiteten om en positiv effekt ved arvet tilleggspensjon. Du får mer enn full erstatning når tilleggpensjonen fra folketrygden samordnes med egen tjenestepensjon fra stat eller kommune. Noen mener at den positive effekten er for liten. De vil at hele den arvede tilleggspensjonen skal holdes utenfor samordning, og kaller det en negativ effekt av å ha tjent egne penger at det bare er differansen som holdes utenom i dag. Det regnestykket skulle jeg gjerne ha sett. Inntekten over livsløpet er jo høyere når man har tjent egne penger, tjenestepensjonen blir høyere, og man har en gunstigere samordning enn andre statspensjonister med samme kronebeløp i tilleggspensjon, men som har tjent opp alt selv. Var det noen som skulle snakke om negativ effekt, var det vel egentlig de som har tjent opp hele tilleggspensjonen sin selv. Men ennå er det ingen som har sagt at de misunner disse enkene den lille fordelen. Det kunne fort ha blitt annerledes dersom forskjellen hadde blitt enda større, ved at hele den arvede delen av tilleggspensjonen, 55 pst. eller mer, skulle holdes utenfor samordning. Noen mener likevel at vi skal forskjellsbehandle disse enkene mer. En del av enkene mener det også selv, og hevder at det handler om jus. Fremskrittspartiet støtter dem altså i sitt lovforslag. Det er et politisk standpunkt og har ingenting med jus å gjøre. Politisk står Fremskrittspartiet alene om å gjøre den positive effekten av samordningsloven for disse etterlatte større enn den allerede er. Jeg overlater til Fremskrittspartiet selv å redegjøre for sitt syn, slik det framgår av representantforslaget. De øvrige partiene innstiller på at forslaget ikke bifalles.