Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-11-25:
Når vi diskuterer statsbudsjett, handler det meste om eldre og helse, om skole, om samferdsel, om arbeid – ting som vi er opptatt av fordi vi vil at folk i landet vårt skal ha det bra. Men jeg synes også, når vi diskuterer dette budsjettet, at det er viktig å rette blikket litt utover landets grenser. Arbeiderpartiet har alltid vært opptatt av internasjonal solidaritet. Når vi vet at verdens ressurser er så grunnleggende urettferdig fordelt, når vi vet at over 43 millioner mennesker er på flukt på grunn av krig og fattigdom, når vi vet at demokrati er noe mange aldri har opplevd, ja, da er det viktig at Norge, sammen med andre land, tar et stort ansvar. Klimaendringene og en krevende verdensøkonomi er utgangspunktet for regjeringens satsing på bistand. Høye matvarepriser og reduserte lønninger på grunn av finanskrisen har ikke gjort det å utrydde fattigdom noe mindre krevende enn før. Fra 2007 til 2009 økte antallet som sulter i verden, med rundt 170 millioner. Når det er økonomiske nedgangstider for utviklingslandene, er det enda vanskeligere å få vekst til å få bygd ut velferden. Mange land i Europa har også opplevd konsekvensene av finanskrisen. Det har bl.a. gitt seg utslag i at mange av dem kutter kraftig i sine bistandsbudsjetter. Da er det viktig at Norge fortsatt stiller opp. Klimaproblemet må løses. Det mener de fleste partiene på Stortinget. Jeg mener derfor det er bra at regjeringens budsjett satser så kraftig på nettopp klima og skog, på forebygging av naturkatastrofer, på klimatilpasning og på utvikling av ren energi. For det er de fattigste landene som blir hardest rammet av konsekvensene av klimaendringene, og da er det viktig at også det gjenspeiler seg i utviklingspolitikken. I innstillingen som vi behandler her i dag, kan vi lese i Høyres merknader at de mener at regjeringens utviklingspolitikk stort sett er symbolpolitikk, at den kun handler om å nå en prosentandel av bruttonasjonalinntekten. Det er ingen ukjent kritikk fra høyresiden. Jeg har i mange debatter blitt møtt med at det er resultatene som teller, ikke antall kroner som blir brukt. Jeg er selvfølgelig enig i at det er resultatene som teller, men vi kommer ikke unna at for å få resultater må man også velge å bruke ressurser for å oppnå dem. Jeg mener at det ikke er urimelig at vi ser de ressursene vi bruker, i forhold til hvor store inntekter vi faktisk har. Det handler for meg om anstendighet. Høyre og Fremskrittspartiet har funnet sammen på mange områder i sine alternative budsjetter, bl.a. å gjennomføre store skattekutt. Men de har også funnet sammen i å kutte i bistandsbudsjettet. Fremskrittspartiet vil kutte over 8 mrd. kr, mens Høyre vil ta en drøy milliard. Begge disse partiene tar til ordet for å bruke mer frihandel og nedbygging av tollbarrierer for å løse fattigdomsproblemet. Arbeiderpartiet er ikke i mot handel, men vi tror ikke at det i seg selv er løsningen. For oss handler utvikling og fattigdomsbekjempelse om adskillig mer enn det. For oss handler det om å bidra til å få på plass infrastruktur og utvikle næringsliv. Det handler om å bygge opp helsevesen, om å hindre at kvinner dør når de føder, og om å gi barn skolegang. Det handler om å bidra til demokratiutvikling, ta oppgjør med korrupsjon, bekjempe diskriminering og gjøre folk i stand til å ta ansvar for utviklingen i eget land. Når Høyre skriver i innstillingen at de ønsker å fjerne norsk bilateral støtte til Latin-Amerika og redusere kraftig til Asia, blir jeg bekymret. Jeg blir bl.a. bekymret for det arbeidet som gjøres i Latin-Amerika når det gjelder menneskerettigheter. Da Fremskrittspartiet lanserte sitt budsjett, kunne man lese om store kutt til Afrika, til sivilt samfunn, til internasjonale organisasjoner, fred, forsoning, demokrati og vaksiner – listen er dessverre lang. Og det gjør meg ikke mindre bekymret enn Høyre sine kutt. Jeg tenker på hvor effektivt vaksiner er når det gjelder å bekjempe barnedødelighet, på det enormt gode arbeidet som norske frivillige organisasjoner gjør verden over, på viktigheten av å bidra til fredsbygging. Poenget er at Høyre og Fremskrittspartiets kutt ville ha gitt store konsekvenser. Arbeiderpartiet ønsker en annen politikk. Vi ønsker en solidarisk politikk, og derfor er jeg glad for at det er regjeringens forslag til budsjett som vil bli vedtatt i løpet av natten en gang.