trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Jeg tror nok at Høyre har mer behov for å trøste velgerne enn representanten Bekkemellem Orheim. For jeg tror det er mange av Høyres velgere som er meget, meget skuffet når de kjenner til inneholdet i Høyres skolesatsing etter den offensive holdningen Høyre har hatt nettopp til skolepolitikk gjennom lang, lang tid. Da blir det ganske påtakelig når vi kjenner innholdet i Høyres framlegg til statsbudsjett. Derfor har det også skapt sterke reaksjoner. Jeg skjønner meget, meget godt at Høyre er sår over det forliket vi klarte å få til. Man snakker om en uvanlig konstellasjon som omtrent var uspiselig, og spør hva i all verden det er som har skjedd i Stortinget denne gangen. Det som har skjedd i Stortinget denne gangen, er at et flertall av partiene har vært sterkt misfornøyd med det opplegget som Regjeringen la fram. Derfor har vi kommet til et forlik. Og jeg tror at Høyre nå etter hvert vil komme til å merke hva det vil si å samarbeide og inngå kompromisser. Det vil en merke hver dag i Regjeringen, og det er også et kompromiss som disse partiene har fått til gjennom de flertallsinnstillingene vi har fått på dette budsjettet. Og da er det ikke slik at Arbeiderpartiet har endret retorikken sin. Tvert imot er vi meget godt fornøyd med å få til et helhetlig opplegg overfor norske studenter som norske studenter selv applauderer for, i forhold til det opplegget Høyre hadde. Jeg har også lyst til å si at Høyre ønsker å innføre en stipendandel på 40 pst. for en liten håndfull studenter, nemlig folkehøgskoleelevene. Og jeg kan ikke forstå at dette er i tråd med Høyres politikk, men jeg tror nok at det har vært et kompromiss, der Kristelig Folkeparti nok hadde en hånd på rattet.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
På representanten Sorteviks første spørsmål kan jeg svare veldig klart ja. Det er ingen tvil om at det er mange tanker og undringer en gjør seg når en skal sitte og avgi et statsbudsjett, deriblant den ulike virkeligheten som kan bli presentert når en har fjernet seg fra posisjon til opposisjon. Det samme gjelder vel også for de andre partiene som da har kommet i en annen situasjon, nemlig at de befinner seg i posisjon. Når det gjelder regnestykket på stipendandelen, ønsker vi å se nærmere på det, for vi ser at vi nok har brukt litt ulike tall. Arbeiderpartiet er innstilt på å følge dette opp i ettertid i den grad vi har muligheten til å kvalitetssikre de regnestykkene som departementet har gjort. Vi vet at det vil være usikkerhet rundt anslagene over hvor mange studenter som vil benytte seg av ordningen. Det er vel grunn til å tro at det er noenlunde like beregninger som foretas i departementet, uavhengig av hvilken statsråd som sitter der – jeg tar det som en selvfølge at det skjer – men vi mener at det er grunn til å se på dette regnestykket og vil komme tilbake igjen til det på et senere tidspunkt. Når det gjelder det andre spørsmålet, om å gjøre den norske skolen bedre, er det klart at vi er innstilt på det. Og her må vi ikke frykte en debatt om kvalitet. Jeg tror alle de partier som sitter i denne salen, er opptatt av å ha en kvalitetsdebatt og å øke kvaliteten i den norske skolen. Men jeg synes det blir veldig feil – og jeg sier ikke at jeg er mot alle private skoler, vi har åpnet opp for det – når alt vi ser av satsing fra regjeringspartiene gjennom de omdisponeringene som er gjort, går til den private skolen, og at ingenting går til å styrke fellesskolen. Når vi ser mange av de problemene vi i stadig sterkere grad har i det norske samfunnet – mobbing, rus, mange problemer knyttet til våre nye landsmenn – tror jeg det er av unik verdi at vi har en enhetsskole som fanger opp de fleste av våre barn.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Det var akkurat det jeg hadde tenkt å gjøre på slutten av mitt innlegg nå. Men jeg kan gjøre det først. Jeg vil da ta opp forslag nr. 2, fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, og antar at jeg ikke trenger å utrede det noe mer. Når det gjelder spørsmålet fra Reikvam, om eksamen i grunnskolen, mener Arbeiderpartiet at vi fortsatt skal ha eksamen i grunnskolen. Men vi mener samtidig at vi er nødt til å se på hvordan vi kan gjøre systemet bedre. Derfor er det litt overraskende at reaksjonene fra nettopp Høyre er så sterke på dette punktet. Jeg opplever Høyre som et parti som hele tiden vil effektivisere, få mer ut av hver krone, men her ser vi på et vis Høyres sanne ansikt, at det er et stokk konservativt parti, som egentlig vil ha det slik det har vært. På område etter område i utdanningspolitikken ser vi at vi får en reversering av vedtatte reformer – en ønsker seg tilbake til der en var. Det synes jeg er et litt defensivt utgangspunkt. Jeg synes i hvert fall at vi skal gjøre et forsøk med å prøve ut nye metoder. Og det er viktig at vi legger inn noen hovedfundamenter, der objektive kriterier må være viktig. Og eksamen skal fortsatt inngå i vurderingen av faglige resultater. Vi skal ha eksamen, men vi må samtidig se på muligheten til å gjøre den mer effektiv. Jeg er ikke sikker på at kun en sentral evaluering vil være det beste og mest optimale for norske elever. Jeg tror vi kan prøve ut andre modeller. Hvis det ikke viser seg å ha den verdien vi tror, skal jeg være den første til å gå tilbake igjen og ha et annet standpunkt på dette feltet.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Jeg har stor forståelse for at Høyre er såret og også skuffet over at de ikke har blitt med på et forlik gjennom det statsbudsjettet de har lagt fram. Det er helt tydelig et klart slag for den nye statsråden at stortingsflertallet ønsker en annen satsing og innretning enn det statsråden selv legger opp til. Men nå er det ikke kun stortingsflertallet, det er faktisk også Høyres stortingsgruppe som er misfornøyd med statsrådens håndtering av statsbudsjettet. Og jeg hører hva representanten her sier. Ja, det er marginale forskjeller, men det er faktisk flytting av 70 mill. kr. Flertallet har flyttet på 210 mill. kr, slik at det er faktisk vesentlige endringer. Og jeg kan ikke forstå annet enn at hvis dette var så viktig for Regjeringen, måtte de da klare å få den type marginale tilpasninger på plass innenfor sitt framlegg til budsjett. Jeg kan ikke forstå hvordan Høyre kan forsvare en økning av stipendandelen til folkehøyskoleelever med 40 pst. når man samtidig mener at det et flertall gjør ved å øke stipendandelen til alle elever opp til 40 pst., er uansvarlig. Jeg har lyst til å utfordre Høyre på dette, og ønsker at de gir et klart svar på hvorfor det på et vis blir så veldig etisk riktig å gjøre det overfor folkehøyskolestudenter, mens det stortingsflertallet gjør overfor alle norske studenter, er totalt uansvarlig.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Statsråden startet ikke sitt innlegg med store vyer for den norske skolen, men problematiserte inndekningene som flertallet i komiteen har gjort. Hun gjorde det på en slik måte at jeg syns det er grunn til å stille statsråden spørsmål om hvorvidt hun har problemer med å leve opp til de inndekningene som et stort flertall i Stortinget har vist til. Når vi ser på Regjeringens satsing i budsjettet, er det ingen tvil om at det Høyre gjør i regjering, er det samme som Høyre gjør i hovedstaden, nemlig veldig klare kutt til utdanning. Det holder ikke med honnørord på dette feltet. Det er mer penger som må til hvis vi også skal klare å løfte nivået i den norske skolen. Og siden det kan virke som om Høyre ikke får gjennomslag i egen regjering for mer penger til skole, har jeg lyst til å spørre statsråden om det er slik at mer kvalitet i framtiden i den norske skolen skal gå på å presse lærerkreftene, og om de ressursene som i dag oppleves som små, skal tynes enda mer. En time mer undervisning og et såkalt verdiprosjekt i hele den norske skolen til 2 mill. kr, ja, det syns jeg er puslete greier i forhold til den offensive satsingen Høyre har hatt på skole ikke bare i valgkampen, men også gjennom lang tid i opposisjon. Jeg fikk nesten følelse av at det var Bondeviks verdikommisjon som spøkte da jeg hørte om dette verdiprosjektet i skolen. Men det kan jo ikke stemme, for jeg husker godt at Kristin Clemet var veldig sterkt imot det prosjektet. Jeg har lyst til å utfordre Kristin Clemet på hva hun hadde ønsket å legge opp til med det verdiprosjektet som et flertall i dag vil stemme ned, og jeg ønsker også å høre litt om hvordan statsråden tenker rundt det som mindretallet i komiteen legger opp til, med en bonusordning på 5 mill. kr for å belønne enkelte skoler som gjør en god jobb. Jeg ønsker også å få en utdyping av det.
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2001-12-11:
Jeg kan trøste representanten Bekkemellem Orheim med at regjeringspartiene er meget godt fornøyd med den regjeringen vi har – spesielt statsråden på dette området. Det er kanskje litt i motsetning til hva Bekkemellem Orheim er med sin egen avgåtte regjering, for nå er det bare to måneder siden arbeiderpartiregjeringen forsvant, og Arbeiderpartiet er faktisk med på å innføre en helt annen politikk enn hva de lovte norske studenter mens de fortsatt satt med egen statsråd. Like etter at studieåret startet, sendte nåværende stortingsrepresentant og tidligere statsråd Trond Giske ut en brosjyre til alle landets studenter hvor han lovte følgende i forbindelse med ny stipendmodell: «Ny stipendmodell blir ikke innført før bedre studiekvalitet og nye evalueringsformer er på plass.» Det gikk da på konverteringsordninger i stipendmodellen. Det første Arbeiderpartiet gjør når regjeringen er avgått og man kommer til et nytt budsjett, er å bryte løftet fra egen statsråd og innføre nettopp konverteringsmodellen. I tillegg reiste Arbeiderpartiet i valgkampen land og strand rundt og advarte mot hvilken vederstyggelighet som ville bli landet til del hvis vi fikk en regjering hvor Høyre var med, og hvor Fremskrittspartiet var støttespiller. Det første Arbeiderpartiet gjør når man da kommer til en budsjettbehandling etter at vi har fått en slik regjering, er å gå i samarbeid med nettopp Fremskrittspartiet, som man under valgkampen advarte alle mot. Er det slik at Arbeiderpartiet i opposisjon ikke vet hva Arbeiderpartiet i posisjon stod for? Eller har man både endret politikk, holdninger og seriøsitet i Arbeiderpartiet? Og er den agitasjonen man stod for i valgkampen, null verd når man kommer over i en annen situasjon og har skiftet regjering?
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2001-12-11:
Jeg kan berolige representanten Bekkemellem Orheim med at Høyre slett ikke er skuffet. Tvert imot synes vi det budsjettet som Regjeringen har lagt frem, er et godt budsjett, som jeg prøvde å understreke i mitt innlegg. Som representanten også kjenner til, oppnådde også regjeringspartiene et omforent forlik med Fremskrittspartiet, som det dog ikke ble et flertall for i denne sal. La nå det være. Jeg synes heller ikke, som det ble uttalt her, at det er noe klart slag mot statsråden at budsjettet får en annen innretning. Hva er den andre innretningen? Jo, den andre innretningen er at man innfører 40 pst. stipend i to måneder av ett år når det gjelder en politikk som Regjeringen selv har sagt man skal innføre. Men man fremskynder det med to måneder. Ja, det var et gedigent slag – hvis det kan kalles for det. Når det så gjelder dette med at regjeringspartiene har flyttet på noen kroner i budsjettet, er det en klar prioritering i tråd med Regjeringens egen prioritering. Vi har forsterket og gått videre på de samme områder som Regjeringen selv har prioritert, i tråd med både Sem-erklæringen og regjeringspartienes målsetting, og synes det både bygger opp under og forsterker den politikken som Regjeringen ønsker å føre. Når det gjelder stipendet til folkehøyskoleelevene, synes vi det er et rimelig prinsipp at ingen skal komme dårligere ut enn i forhold til de ordningene man har hatt tidligere. Og det har regjeringspartiene rettet opp gjennom sine forslag.
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2001-12-11:
Når det gjelder retningslinjene for utbedring av skolebygg, er det en sak som er til behandling i departementet. Der blir partene som er involvert, tatt med på råd – henholdsvis KS og andre berørte organisasjoner i skolesamfunnene. Departementet tar sikte på å ha disse retningslinjene klare fra 1. januar, slik at de kan iverksettes da. Da vil det også bli gitt føringer, slik at de bygg som er dårligst stilt, blir først prioritert. Når det gjelder øremerking av tilskudd, som representanten Sortevik var inne på, er det en grunnleggende holdning fra Høyre at vi vil ha minst mulig øremerkede tilskudd, for vi har faktisk tro på lokaldemokratiet, at de som sitter nærmest problemene, også er i stand til å prioritere, selv om de ikke sitter på Stortinget, men utøver politikk på et annet plan. Og når det gjelder styrkingen av norskundervisningen på andre, tredje og fjerde klassetrinn, er jeg overbevist om at lokalpolitikerne vil følge opp de sterke signaler som blir gitt fra Stortinget, og at man har de samme prioriteringer lokalt som vi ønsker å ha sentralt – uten øremerking.
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2001-12-11:
Det kunne være fristende å returnere spørsmålet til representanten Lena Jensen og spørre om ikke SV ser at norsk skolepolitikk dreier seg om annet enn studiefinansiering for studenter. Fremtidige akademikere er man veldig opptatt av, men alt annet som har med norsk skolepolitikk å gjøre, ofrer man liten oppmerksomhet. Når Lena Jensen sier at vi her har fått en klar og tydelig prioritering, skylder jeg å gjøre oppmerksom på at det man har diskutert og vært uenige om, dreier seg om under 0,5 pst. av det samlede budsjett for kirke- og undervisningssektoren, som vi har hatt til behandling i komiteen. Alt det andre er vi enige om. Vi er altså enige om 99,5 pst. av prioriteringene, og så er det ifølge Lena Jensen en klar og tydelig prioritering på de siste 0,5 pst. eller litt mindre enn det. Høyre fører en helhetlig skolepolitikk, hvor studiefinansieringen er en del av den helhetlige skolepolitikken. Og når det gjelder stipendandel og konverteringsordning, har Høyre sagt at dette skal også vi sørge for kommer opp på 40 pst. Men vi skal ha innført det som tidligere statsråder har lovet, og som vi har lovet i valgkampen, nemlig å ha på plass hovedtrekkene i kvalitetsreformen før vi innfører en konverteringsordning. Det vil vi stå fast ved, og det vil vi også sørge for blir gjennomført i kommende år.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-11:
Jeg er glad for at Høyre bruker veldig mye av taletiden sin på SV. Statsbudsjettet viser helt klart og tydelig hva de ulike partiene på Stortinget har prioritert, og de visjonene som de ulike partiene har, når Høyre og de andre regjeringspartiene både har fjernet støtten til skolebøker i videregående skole og kuttet på kommunene. Prinsipper er viktig. I sitt alternative budsjett har SV i forhold til Regjeringens forslag en økning på 3,7 milliarder kr på utdanningsbudsjettet. Når det gjelder studiefinansieringen, er den en del av SVs prinsipp. Vi er glad for at vi har klart å forholde oss til Regjeringens rammer, men likevel klart å videreføre studiefinansieringen. Det vil bety at for neste års budsjett er Regjeringen nødt til å legge inn omkring 1 milliard kr. Vi har ikke bare klart å få til en 40 pst. studiefinansiering, men vi har også klart en ting som Regjeringen og Høyre har gått mot, nemlig en inntektsgradert tilbakebetaling, som er utrolig viktig for mange studenter som er ferdig med sin utdanning. Spørsmålet mitt er: Ser ikke Høyre denne problemstillingen? En god skole og en offentlig skole er også viktig – en felles plattform, ikke bare for ulike kulturer og for ulike religioner, men også for dem som i ulik grad er svake, og for de elevene som er dyktige. Den norske skolen er på riktig veg. Den norske skolen har integrert både gode og dårlige elever. Ser ikke Høyre at dette er nødvendig for å få et godt – og viktig – næringsliv?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-11:
Det er mye å gripe fatt i. Jeg tillater meg å ta med meg opp den OECD-rapporten som Sortevik henviser til, og som han hadde lest om i media. Når representanten Sortevik framstiller det slik at OECD-rapporten viser at den norske offentlige skole får strykkarakterer, så er det fullstendig feil. At representanten Sortevik er interessert i å stigmatisere den norske offentlige skole, skjønner jeg. Men det rapporten viser, er at vi er nødt til å utvikle skolen. Det er mye som må gjøres. Men det den også viser, er at blant sammenlignbare land er vi midt på treet. Det den viser, er at andre land har mye mer sentraliserte og mange flere eksamener, så de er mer vant til en slik type eksamen. Dessuten er det mange flere spesialskoler i sammenlignbare land. I Norge har vi det jeg mener er veldig bra – vi har alle inne i den offentlige skolen, både de som er svake, og de som er dyktige. Jeg vil stille et spørsmål til Sortevik. Passive prøver tror ikke SV er veien å gå. Er ikke en kontinuerlig evaluering gjennom hele året noe man blir nødt til å forholde seg til når man kommer ut i det virkelig liv utenfor skolen?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-11:
Venstre har kommet med sterk kritikk mot SV fordi vi har inngått et samarbeid i utdanningskomiteen. Da spør jeg: Hvor finner man logikken? Regjeringen har inngått et samarbeid med Fremskrittspartiet som forplikter dem gjennom hele perioden når det gjelder politikken. Det SV har gjort, er at vi har inngått et samarbeid som gir veldig god uttelling for studentene, og som gir en mye bedre studiefinansiering. Vi har oppnådd en stipendandel på 40 pst. Vi har oppnådd en kostnadsnorm, fra 69 000 kr til 80 000 kr. Vi har oppnådd noe som Regjeringen var imot, en inntektsgradert tilbakebetaling på studielånet, som, når neste år er omme, vil bety 1 milliard kr i økning. Studentboliger kommer vi tilbake til på torsdag, som vi gjennom et samarbeid med Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Fremskrittspartiet har sikret midler til. Morsmålsundervisningen er en post hvor ikke alle pengene var brukt i fjor. Dette er en post som er regelstyrt, som sikrer at alle skal få en like god morsmålsundervisning som de har krav på. Vi har også i merknaden vår sikret at dette skal skje. Spørsmålet mitt til Venstre er: Ser ikke Venstre det som et problem at man har inngått et så tett samarbeid med Fremskrittspartiet på hele budsjettet?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Jeg har lyst til å ta fatt i det siste som representanten snakket om, nemlig eksamen i grunnskolen og videregående skole. Det er helt riktig, som representanten sier, at det er klart det er mulig å gjennomføre eksamen for et langt lavere beløp enn 26 mill. kr. Faktisk er det sånn at vi bruker 13 mill. kr bare på å utforme den ene grunnskoleeksamen som skal avholdes i året. Hvis statsråden er opptatt av fornyelse i offentlig sektor, burde dette være et meget konkret område å ta fatt i. Hvis man skulle følge Fremskrittspartiets program, skulle man innføre eksamen og prøver i en rekke flere fag enn det som vi nå gjør i grunnskolen. Vi skulle bruke mer penger på å avholde prøver, vi skulle bruke mer penger på sensur – penger som isteden kunne ha vært brukt til økt kvalitet på undervisning og læremiljø. Og mitt spørsmål til representanten Sortevik er: Er det ikke en mye mer fornuftig bruk av ressursene å sette pengene inn der elevene faktisk lærer, nemlig gjennom undervisning, gjennom større muligheter til prosjekter, gruppearbeid, bedre utstyr osv., enn til flere passive prøver? Jeg er enig med representanten Sortevik i at man med det som har skjedd i budsjettet nå, fullt ut kan opprettholde det prøvenivået og det eksamensnivået som er i dagens grunnskole. Men er det ikke en riktig utvikling å bruke mindre penger på den type passive tiltak og mer penger på aktive læringstiltak som sikrer det som er det viktige med skolen, nemlig at elevene kan mest mulig når de er ferdige med utdanningen sin?
Raymond Robertsen (Høyre), 2001-12-11:
Jeg registrerer at representanten Sortevik fra Fremskrittspartiet i flere replikker og i sitt eget innlegg nevner at den offentlige monopolskolen er oppe til eksamen. Jeg synes det er et paradoks at han bruker det uttrykket, og jeg vil kommentere det og også stille spørsmål til Fremskrittspartiets representant både om eksamen og stipend. Vi registrerer i Stortinget at den dagen Fremskrittspartiet har mulighet til å påvirke hvordan budsjettet til utdanning skal være, ser vi ingen styrking av privatskolene, som skulle være et supplement til den offentlige monopolskolen. Så til eksamen. Man bruker dyr og «hellig» tid fra talerstolen i Stortinget til å forklare at vi fremdeles skal ha eksamen, og samtidig refererer man til en artikkel i Aftenposten i dag som skriver at tre av ti elever ikke kan matte. Det er jo nettopp den omleggingen av eksamen som fratar oss muligheten til å vite hva elevene i den norske skolen kan gjennom sentralgitt sensur. Jeg vil stille følgende spørsmål til representanten fra Fremskrittspartiet: På hvilken måte kan en få bedre kvalitet i skolen uten å vite hvor mye elevene kan gjennom sentralgitt eksamen? Og det neste spørsmålet jeg er nødt til å stille, er: Når man snakker om stipend og økningen av stipend, hvordan kan Fremskrittspartiet, som har gått i bresjen for at man skal styre mer og bestemme mer og være et friere individ, gå inn for at staten nå gjennom Statens lånekasse skal være barnepike og betale ut stipendandelen i porsjonsvise deler?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet har det samme syn på en rekke områder innenfor skolepolitikken, som f.eks. at skolen må ta elevene på alvor, ta dem på alvor som hele mennesker, at skolen må gi barn og unge selvtillit, lære dem å vise respekt for menneskeverdet og ruste dem for det voksne liv. I likhet med Kristelig Folkeparti vil også Arbeiderpartiet videreføre fellesskolen med et godt tilbud for alle barn. Representanten Lyngstad holdt etter min mening et meget godt innlegg i en tidligere debatt i Stortinget med temaet: Trenger vi eksamen? Et av temaene han snakket om, var ressursbruken. Bruker vi for mye ressurser på organisering av eksamen og på sensur? En del av disse argumentene er nøyaktig de samme som dagens flertall har når det gjelder synet på og begrunnelsen for omorganiseringen av den sentrale eksamen. Så mitt første spørsmål blir: Deler representanten Lyngstad flertallets syn når det gjelder den sentrale delen av eksamen? Deler han vårt syn i dag? Jeg har også lyst til å komme inn på det merkelige som har skjedd i årets skoledebatt og i komiteen. Det er merkelig at Kristelig Folkeparti kan si ja til at elevene som tar folkehøyskoleutdanning, fortjener 40 pst. stipendandel, mens Kristelig Folkeparti mener at alle de andre elevene får nøye seg med 30 pst. Så jeg vil spørre representanten Lyngstad: Hvilken begrunnelse har Kristelig Folkeparti for å forskjellsbehandle norske studenter?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
La meg ta det siste først. Vår kirkestatsråd sier: Vi må øremerke midler til fellesrådene i kommunene, kommunene kan ikke sjøl ta ansvaret for å prioritere fellesrådet. Det er jo merkelig at kommunene kan prioritere helse, de kan prioritere de små barna, de store barna, de eldre, men akkurat på dette feltet har man ikke tillit til at kommunene vil prioritere. I forbindelse med den kommende debatten om stat og kirke er vi mange i Arbeiderpartiet som har et sterkt engasjement for framtidas folkekirke. Jeg gleder meg til den debatten, for der skal vi være med. For meg er det oppløftende, det er et fint perspektiv at vi har en ung og kvinnelig kirkestatsråd – relativt ung, hun er i hvert fall kvinnelig – fordi man da kan ha forhåpning om at Kristelig Folkeparti skal være med og fornye og åpne kirkerommet. Jeg vil be statsråden om å si litt om framdriften i forbindelse med Bakkevig-utvalgets innstilling, og også litt om hvordan hun ser for seg høringsrunden og behandlinga ellers i forkant av Stortingets behandling av Bakkevig-utvalgets innstilling. Hvordan ser statsråden for seg at berørte over hele landet, hele folkekirken, skal få være med og uttale seg i forkant av Stortingets behandling?
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2001-12-11:
Representanten Lyngstad var opptatt av at flertallet burde ha fjernet hele eksamenen. Da har representanten Lyngstad fulgt særdeles dårlig med! Fremskrittspartiet ønsker ikke å fjerne de objektive evalueringsformene som vi fortsatt har igjen. Det er ikke så mange av dem. Vi ønsker tvert imot å legge inn nye evalueringsformer, former som kan vurdere på objektivt grunnlag. Videre var representanten Lyngstad opptatt av spesielt utenlandsstudentene og det arbeidet ANSA har lagt ned på vegne av disse. Da er det det å bemerke at det viktigste for ANSA var at kostnadsnormen for utenlandsstudenter skulle være differensiert og ikke slik som det i St.prp. nr. 1 ble lagt opp til ut fra administrative problemer i Lånekassen. Gebyrstipendene, som disse studentene betaler likeså, må ivareta deres skolepenger og bli valutajustert. Det jeg imidlertid ønsker å stille Arne Lyngstad et helt konkret spørsmål om, gjelder forholdet til landslinjer, som han er levende opptatt av både i dette hus og i pressen. Landslinjer var som kjent overhodet ikke med i St.prp. nr. 1. Heller ikke regjeringen Bondevik fant det nødvendig å legge inn penger til dette før ved behandlingen i finanskomiteen – og da etter sterkt påtrykk fra Fremskrittspartiet. Da blir spørsmålet ganske enkelt: Var denne nullen på landslinjer en bevisst politikk, eller var det en helt forklarlig forglemmelse?
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2001-12-11:
Når det gjelder dette selskapet, som jeg så vidt var innom i mitt innlegg, er det et faktum at i proposisjonen som vi behandler her i dag, står det: «Eit selskap er planlagt etablert for oppdragsforsking innanfor fiskeri- og havbruksnæringa i Bergen.» Til slutt står det: «sjå omtale under Nærings- og handelsdepartementet sitt budsjett, kap. 920 post 50.» Det var i St.prp. nr. 1. I Tillegg nr. 4 står det overhodet ikke nevnt. Dette gjør vår behandling av en så vidt alvorlig sak unødvendig komplisert. Det er nå engang slik at vi forventer at det neste oljeeventyret ikke kommer fra mineral olje, men fra fisk og havbruksnæring. Da må vi få disse tingene på plass. Det er jo slik at Universitetet ikke har anledning til å bygge seg opp midler for å ha en konto i tilfelle slike påkomne ting inntreffer. Derfor må vi få en noe annen behandling av dette enn å henvise til at for øyeblikket er det kun Universitetet i Bergens 33,3 pst. som er utestående, for det er et faktum at dette universitetet ikke har de midlene, og da står hele prosjektet i fare.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Kristelig Folkeparti og Senterpartiet har stått sammen med Arbeiderpartiet for å få til en god og solid grunnskole. Samtidig har Senterpartiet og Kristelig Folkeparti – også sammen med Arbeiderpartiet – sett viktigheten av at privatskoler sikres gjennom lovverket. Livssynsskoler og skoler med alternativ pedagogikk har hatt og skal ha gode økonomiske rammer. Nå virker det som om det er Høyres politikk som preger Regjeringens politikk på skoleområdet. Mitt spørsmål til Kristelig Folkeparti er: Deler Kristelig Folkeparti høyresidens mål om å opprette private skoler – grunnskoler – på annet grunnlag enn livssyn og alternativ pedagogikk?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Først vil jeg si at jeg er glad for at representanten Olsen leser Senterpartiets generelle merknader. Det setter jeg stor pris på. Så til landslinjene. Vi mener faktisk at vår merknad knyttet til landslinjene langt på vei oppfyller det vi synes er nødvendig i forhold til disse. Det er snakk om kostnadskrevende linjer, og det er snakk om linjer av nasjonal betydning. Det er dette som er kommet fram gjennom den høringsprosessen som vi har vært igjennom når det gjelder disse linjene. Og så ber vi Regjeringen komme tilbake med en oversikt over hvordan situasjonen er, i revidert budsjett. Da vil vi få svar på om vi har bommet på målet i forhold til å legge inn omtrent 110 mill. kr, men vi tror det ikke. Så til Kirken. Det som har skjedd på kirkeområdet i dette budsjettforliket, er at en har forskjøvet opprettelsen av prestestillingene et halvt år, fram til revidert budsjett. Vi ber Regjeringen om å øke avkastningen fra Opplysningsvesenets fond og foreta omdisponeringer slik at det kan skje. Jeg håper at Regjeringen har så god vilje til og så sterkt ønske om å få disse stillingene på plass at den tar de nødvendige grep som flertallet i komiteen ber Regjeringen om å ta. Det blir altså 30 prestestillinger, og det blir ti diakonstillinger.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Representanten Reikvam stiller spørsmål om evalueringsformer i grunnskolen. Senterpartiet ønsker ikke å fjerne eksamen fra grunnskolen. Vi ønsker at det fortsatt skal være eksamen. Men eksamen er bare én av evalueringsformene, og det er helt vesentlig i Senterpartiets skolepolitikk at det skal skje en kontinuerlig evaluering fra eleven begynner på skolen og til han/hun går ut av det 10. skoleåret – en evaluering som bl.a. skal danne grunnlaget for hva slags tiltak som skal settes inn overfor den enkelte elev. Det er slik Senterpartiet ønsker grunnskolen, og det er det vi på en måte legger i dette med tilrettelagt undervisning også, at her skal det skje en kontinuerlig evaluering av den enkelte elev, slik at den enkelte elev skal få optimalt utbytte av de ressurser som finnes i skolehverdagen. Så vil jeg også understreke at for å få til en kontinuerlig evaluering av elevene som virker læringsfremmende, kreves det faktisk større ressurser innenfor skoleverket. Jeg vil gjenta det jeg sa i innlegget mitt, at det er lokalt skolen drives, og de partier som virkelig ønsker å satse på skolen, må også sørge for at kommunene får økonomiske rammer slik at det blir mulig.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Representanten Lyngstad opplever jeg er noe sår i tonen. Jeg har lyst til bare å understreke og gjenta igjen at verken Stoltenberg-regjeringen eller Samarbeidsregjeringen hadde landslinjene med i sitt budsjettforslag. Det kom inn senere, etter at flere partier snakket høyt omkring dette. Jeg har fått spørsmål tidligere om hva slags landslinjer som skal legges ned. De vet jo at jeg ikke kan svare på det, for den vurderingen har ikke vi foretatt. Men vi mener at den merknaden som står i budsjettinnstillingen fra flertallskonstellasjonen, er klar og tydelig. Så gjelder det prestestillingene. Senterpartiet mener faktisk at prestestillingene er viktige. Senterpartiet mener også at diakonstillingene her er viktige. Jeg vil påstå at Senterpartiet har bidratt til at man faktisk har funnet en løsning med hensyn til disse prestestillingene gjennom tilføring av midler fra Opplysningsvesenets fond og omdisponeringer på kap. 340 og kap. 341. Så jeg mener faktisk at Senterpartiet har gjort en bra jobb i forhold til dette i budsjettforliket.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Statsråden sier en del om lærerutdanning som et nødvendig styrkingsområde innenfor skoleverket vårt. Det deler jeg, og jeg tror de fleste i denne sal deler den oppfatningen at det er nødvendig å styrke lærerutdanningen, og vi ser med forventning fram mot det. Det jeg synes statsråden tar litt lett på, er dette som går på ressursbruken til skolen. Hun gjentar flere ganger at her handler det om å effektivisere, gjøre ting mer effektivt. Jeg vil utfordre statsråden litt på dette som handler om evaluering. For når vi snakker med høyresiden om evaluering, snakker en først og fremst om eksamen. Men når jeg tenker evaluering, handler evaluering om noe som skal hjelpe eleven videre fram, slik at eleven kan få tilrettelagt undervisning alt etter de mål eleven har satt seg gjennom en individuell evaluering. Jeg mener at en ut fra dagens skolesituasjon faktisk ikke er i stand til å drive tilrettelagt undervisning. Altså at når man foretar evaluering så er det faktisk ikke tilstrekkelig med ressurser til å drive eleven framover for å nå sine mål. Og da er spørsmålet mitt: Mener statsråden at det er tilstrekkelig med ressurser på de kommunale budsjettene til å drive en grunnskole som er tilrettelagt for hver enkelt elev, alt etter evner og anlegg?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Jeg har lyst til å komme litt tilbake til prestestillingene, for jeg også stilte meg spørsmålet, etter å ha hørt statsrådens innlegg, om hun vil følge opp det som flertallet i komiteen sier, i forhold til Opplysningsvesenets fond, og opprette disse stillingene. Jeg synes det er svært alvorlig hvis statsråden ikke gjør som komiteens flertall sier i denne saken. Det er ikke lenge siden jeg selv var i prestestilling, det var før jeg kom inn på Stortinget, og jeg synes aldri at kutt er noe bra, ikke for Kirken heller. Men det jeg opplever at vi har gjort i forhold til disse prestestillingene og diakonstillingene, det er rett og slett å forskyve dem et halvt år. Det er en klar melding fra komiteen når det gjelder hvordan disse stillingene skal finansieres. Jeg forventer at statsråden følger det, men jeg skulle gjerne hatt et tydelig og klart svar på om statsråden vil følge komiteens flertall i denne sak.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2001-12-11:
Fiskeri- og havbruksnæringen er ventet å bli en vekstnæring i framtiden, ikke minst vil denne næringen være viktig for verdiskapingen langs kysten i distriktene. En vellykket satsing fordrer at både offentlige myndigheter og næringen sjøl stiller opp. Samarbeidsregjeringens første hilsen til alle som er engasjert i fiskeri- og havbruksforskning, er kutt på budsjettene. I tilleggsproposisjonen foreslår Regjeringen nemlig å kutte 23 mill. kr. I tillegg kuttes det 7 mill. kr på Havforskningsinstituttets budsjett for å finne inndekning for andre forslag. Spørsmålet er da: Varsler dette kuttet den kursen som Regjeringen vil følge innenfor dette området? Og hvilke konsekvenser vil disse reduksjonene få for fiskeriforskningen?
Jan Olav Olsen (Høyre), 2001-12-11:
Gjennom 20 år har Høyre kjempet for ordningen med direkte tilskudd til landslinjene. Vår historie er klar og entydig på det punktet. Vi er derfor svært enig i Senterpartiets merknad på side 19 i innstillingen, der det står: «Dette medlem understreker betydningen av landslinjene og foreslår å opprettholde det øremerkede statstilskuddet til landslinjer for å sikre at landslinjene blir opprettholdt.» Mitt spørsmål til representanten Skjælaaen er derfor: Mener han at en reduksjon på 30 mill. kr er å «opprettholde» tilskuddet? Mener han videre at «betydningen» av landslinjene blir understreket ved at en kutter 30 mill. kr? Og til slutt: Hvilke landslinjer er det som ikke vil bli sikret med den reduksjonen som nå foretas? Videre la jeg merke til at representanten Skjælaaen i sitt innlegg ikke sa noe om kirkekapitlet. I Senterpartiets merknader på side 19 står det imidlertid: «Dette medlem vil understreke at kap. 295 Presteskapet er styrket med 15 mill. kroner i Senterpartiets budsjett i forhold til St.prp. nr. 1(2001-2002) (2001-2002) Kan representanten Skjælaaen forklare meg sammenhengen mellom denne merknaden og flertallets forslag om å kutte 14 mill. kr på samme kapittel?
Trine Skei Grande (Venstre), 2001-12-11:
Jo, jeg tror at studentene vet sitt eget beste. Og jeg har også fått en del tilbakemeldinger fra studentorganisasjoner. I en pressemelding jeg fikk senest i går, het det: Studentene overkjøres. Den pressemeldingen var fra studentorganisasjonen ANSA, bedriftsøkonomene og studentsamfunnet ved Den Polytekniske Høgskolen. Vi ser stadig vekk at studentene nå begynner å ta innover seg hva det er som egentlig har skjedd, og hva som er i ferd med å skje i denne salen i dag. Og jeg tror at dette, på samme måte som de protestene vi så rundt månedlig utbetaling i 1994, kommer til å falle ned som en bombe i studentmiljøet når det blir oppdaget. Hva er det vi har vært mest opptatt av? Jo, vi syntes at det var viktigst å holde kostnadsnormen i det budsjettet som nå ble lagt fram. Regjeringa gjorde der et skikkelig løft. Og det som er viktigst for oss, i forhold til den konverteringsordninga man har diskutert, er å få til kvalitetsreformen først. Det har Arbeiderpartiet ikke ønsket å gjennomføre. Man syntes det var viktigere å gjøre noe med stipendandelene for studentene før man så nærmere på kvaliteten. Vi i Venstre er opptatt av kvaliteten først, og så lager man ordninger rundt studentene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2001-12-11:
Nå er jeg litt forundret. Jeg er ganske fersk i denne salen, ekstremt fersk, men jeg kan ikke akkurat si at jeg ser hvilket samarbeid vi har inngått med Fremskrittspartiet. Vi prøvde å forhandle fram et budsjett. Det gikk ikke. Regjeringen stilte kabinettsspørsmål i denne sal. Vi prøvde å samarbeide med Fremskrittspartiet om et budsjett på de områdene vi nå diskuterer. Det gikk ikke, men det gikk sammen med SV. Venstre hadde aldri kommet til å gå med på de kuttene i morsmålsundervisning som er foreslått. Det er et viktig område, spesielt i denne byen. Jeg må si at det kommer til å bli en underlig debatt i Oslo bystyre når SV skal bite i seg de valgene man gjør i denne salen i dag. Det er mulig man kan si at posten er anslag, og regelstyrt. Men at vi får flere barn på dette området som trenger denne hjelpen, og at vi faktisk foretar et kutt i posten, er udiskutabelt. Når det gjelder den sikringen man skulle gjøre, en sak som kommer til behandling på torsdag, er det bare budsjettriksing. Det er ikke til å komme fra at SV faktisk er med på å kutte i tilskuddet til studentboliger.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
I forbindelse med behandlingen av kvalitetsreformen her i Stortinget før sommeren var Venstre med på et vedtak der man bad Regjeringen komme tilbake med forslag om å øke stipendandelen til 40 pst., med en konverteringsordning på 30 pst. i direkte stipend og 10 pst. avhengig av vekttall. Nå har Arbeiderpartiet og de øvrige opposisjonspartiene her i Stortinget kommet fram til en stipendmodell som innebærer 40 pst. stipendandel – en konverteringsordning som betyr 25 pst. i direkte stipend og 15 pst. avhengig av vekttall, noe som for studentene betyr 10 000 kr mer i stipend, fra 21 000 kr i dag til 32 000 kr – mens Regjeringen kun tilbyr høyere lån. Så får landsstyret i Venstre seg til å konstruere opp svakheter – og en konklusjon hvor det heter seg at i sum kommer studentene dårligere ut. Norsk Studentunion var i går ute med en pressemelding der de sier: «Nå har opposisjonspartiene ryddet opp … Dette er svært gledelig … Dette viser vilje til å satse på høyere utdanning!» Mitt spørsmål til Venstre er: Vet ikke studentene sitt eget beste?
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2001-12-11:
Av hensyn til saksområdet ønsker jeg meg en sterk statsråd. Jeg tror vi har det. Men det er en kjensgjerning at statsråden tapte første runde i Regjeringen, ikke nødvendigvis i retorikk, men når det gjaldt midler til sektoren utdanning og forskning. Og jeg er litt usikker på hvordan jeg skal tolke statsrådens svar på en replikk fra Bekkemellem Orheim. Jeg er enig i at det ikke bare er snakk om penger, men også om organiseringen og bruken av dem. Jeg fikk inntrykk av at det ble tatt et lite forbehold når det gjaldt hvorvidt skolen kunne se fram til mer ressurser, at en kanskje heller ikke i neste runde ville kunne få mer midler til skolesektoren. Og når jeg ser de forslagene som statsråden har vært opptatt av, f.eks. om ett års mindre skolegang, kan det tyde på at en er mer ute etter å finne løsninger som gjør at en vil kunne spare midler. Ett av de områdene som er kuttet i denne omgang, er utlånsordningen for skolebøker. Det er vel forresten litt feil å kalle det bare en utlånsordning for skolebøker, for disse midlene skulle også brukes til å utarbeide digitale læremidler, med sikte på at læremidlene i den videregående skolen skulle være gratis. Og da er det skuffende at Regjeringen har fjernet midlene uten å komme med noe alternativ, noe som umiddelbart vil føre til økte kostnader for elevene, og som helt klart gir inntrykk av at dette er et innsparingsforslag. For Arbeiderpartiet handler en rettferdig skole for alle bl.a. om gratis læremidler. Nå ser jeg at Regjeringen skal vurdere støtteordningen for elever i den videregående skolen, men jeg vil – for å oppklare – spørre statsråden direkte: Er Regjeringen uenig i Arbeiderpartiets mål om at læremidlene i den videregående skolen skal være gratis?
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2001-12-11:
Ingen partier er større tilhengere av private skoler enn Fremskrittspartiet. Det fremgår ikke bare av partiprogrammet som tar til orde for at pengene skal følge elevene, og at valg av private skoler følgelig er likeverdig med valg av offentlige skoler. Det fremgår også av Fremskrittspartiets alternative statsbudsjett hvor partiet foreslår det klart største beløpet til privatskolene. Fremskrittspartiet har også i alle år sett verdien av at norske studenter utdanner seg i utlandet og stått i bresjen for å støtte utenlandsstudentene. Også landslinjene er blitt møtt med en positiv holdning fra Fremskrittspartiet i partiets eget budsjettforslag. Fremskrittspartiet er best – på papiret. Fremskrittspartiet har en god politikk som partiet vegrer seg for å sette ut i livet. Annerledes kan ikke Fremskrittspartiets viderverdigheter under budsjettbehandlingen forklares. I dag kommer Fremskrittspartiet til å stemme sammen med sosialistene for et forslag som betyr 6,5 mill. kr mindre til private grunnskoler, 2 mill. kr mindre til private folkehøyskoler, 1 mill. kr mindre til private høyskoler, 6 mill. kr mindre til studier i utlandet, 7 mill. kr mindre til privateide skoler, kirkebygg og trossamfunn og 29,4 mill. kr mindre til landslinjene enn det forslaget partiet kunne ha sikret flertall for ved å stemme sammen med regjeringspartiene. Fremskrittspartiet oppnår å følge opp sin og alle andre partiers ønske om å øke stipendandelen for studenter. Det er sikkert populært, det er jo mange studenter. Men det går altså på bekostning av resultatet på områder som burde være ideologisk viktige for Fremskrittspartiet. Det viser at Fremskrittspartiet er blitt et parti uten ideologisk fundament i praktisk politikk. Det eneste som teller, er tydeligvis hva som er mest populært hos flest mulig velgere. I så fall er Fremskrittspartiet i ferd med å bli et parti uten mål og mening, hvis ikke det da er slik at hensikten med Carl I. Hagens mange budsjettsprell er å irritere statsminister Bondevik. Etter 25 års erfaring med Fremskrittspartiet holder jeg ikke det for å være helt usannsynlig. Hvis det er slik, har i det minste Fremskrittspartiet et mål med sin politikk. Fremskrittspartiet er det eneste partiet i Norge, kanskje det eneste partiet i hele verden, som har landsmøtevedtak på at partiet skal være seriøst. Det er til og med vedtatt gjennom flere landsmøter opp gjennom årene. Seriøsitet betyr sammenheng i politikken og troverdighet over tid. Det må også bety resultatorientering, særlig på områder som er ideologisk viktige. I forbindelse med årets budsjettbehandling har Fremskrittspartiet isteden trampet i bakken og oppført seg som Sinnataggen i Vigelandsparken. Jeg kommer i dag til å stemme sammen med regjeringspartiene. Så er det i det minste én representant på Stortinget som stemmer i samsvar med Fremskrittspartiets politikk på de avgjørende og viktige programpostene til partiet.
Kristin Clemet (Høyre), 2001-12-11:
Når det gjaldt mitt innlegg, presiserte jeg et par ganger at jeg naturligvis tar stortingsflertallets vilje til etterretning, men jeg synes det er min plikt å informere om de konsekvensene forslagene kan ha. Det forsøkte jeg også å gjøre. Når det gjelder utfordringene i skolen, uttrykte vel representanten Bekkemellem Orheim at skal man få til noe, er det bare mer penger som gjelder. Jeg er ikke enig i det. Jeg mener at det trengs mer ressurser til skolen, mer ressurser til utdanning og forskning, men jeg føler meg også bombesikker på at den som tror at det bare handler om ressurser, vil bli skuffet. Vi ligger allerede i verdenstoppen når det gjelder å bruke penger på grunnopplæringen, og vi skal bruke mer, men jeg mener også at man har en plikt til å forsøke å utnytte pengene på en bedre måte og få mer kvalitet for pengene. Kvalitet betyr ikke bare faglige prestasjoner. Det betyr mye annet også, men det betyr at man må få noe igjen for de ressursene man bruker. Jeg tror simpelthen at det er en feil innstilling å ha, at man tror at man kan løse alle problemer med mer penger. Bare la meg nevne ett eksempel: Mangel på lærere som har de kvalifikasjonene vi ønsker oss, er selvfølgelig ikke løst ved at man bare bevilger mer penger nå. Det er et ganske langsiktig arbeid som handler om lærerutdanning, etter- og videreutdanning, om motivasjon til å ta lærerutdanning og til å bli i yrket. Det handler for den saks skyld om lønn, status og autoritet – og selvfølgelig mye mer enn om penger. Derfor var det interessant at representanten Bekkemellem Orheim nevnte dette forslaget, som jeg ser mindretallet har kommet med, om å utrede en bonusordning. Jeg tror faktisk de har lært litt av SV, for dette er en ordning som jeg tror SV er opptatt av, og som jeg synes er meget interessant. Det er altfor mange systemfeil i offentlig sektor, som går på at du belønnes ved problemer, og at du ikke belønnes hvis du løser problemer. Dette er det altfor mye av i offentlig sektor. Det er systemfeil. Hvis man kunne innføre incentiver som var positive, som belønner gode resultater, måtte det være mye mer stimulerende for kommuner, for skoleledere og for lærere. Det SV har villet med dette, og det jeg tror mindretallet vil med dette, er å utrede noe slikt. Det skulle jeg med glede gjøre – og kan hende gjør jeg det også!
Kristin Clemet (Høyre), 2001-12-11:
Til det første spørsmålet om disse 12 millionene. Det er et forsøk på nøkternt å beskrive konsekvensene av det kuttet som foreslås. De 12 mill. kr går til honorarer og andre utgifter i forbindelse med ekstern sensurering av sentralt gitt eksamen. Departementet har ennå ikke tatt stilling til hvordan vi skal følge opp komiteens merknader. Men å bruke uttrykk som at det «raserer hele eksamensordningen», vil ikke jeg gjøre. Jeg har fått skissert to mulige alternativer. Én mulighet er en omlegging av avgangsprøven til obligatoriske standpunktprøver i alle de skriftlige fagene, der faglærer vurderer prøvene og karakteren går inn i standpunktkarakteren. En slik omlegging vil kreve forskriftsendring. En annen mulighet er at den skriftlige avgangsprøven sløyfes, mens den muntlige avgangsprøven opprettholdes. I begge tilfeller ser vi at det som faller bort, er den sentrale og eksterne sensur av skriftlig avgangsprøve. Jeg beklager det. Jeg sier ikke at det ikke er mulig en eller annen gang i fremtiden å tenke seg at man skal droppe dette og kanskje erstatte det med noe annet. Jeg synes det bl.a. er interessant å høre om det som skjer i Finland. Jeg er i og for seg tilhenger av en sluttvurdering. I Finland, som skårer veldig bra i disse OECD-undersøkelsene, er det visstnok ikke eksamen i grunnskolen, men til gjengjeld et omfattende system for nasjonal testing. Jeg synes alle skal være åpne for å vurdere den slags. Men i denne forbindelse ligger det ikke inne noen alternativer, så vidt jeg kan bedømme, så det er forsøk på en nøktern beskrivelse av konsekvensene av kuttet. Når det gjelder det mer strukturelle, er jeg enig med representanten Sortevik i at det skal man alltid engasjere seg i, for jeg tror det er her kilden til mange av de eventuelle problemer man har i offentlig sektor, ligger – organisasjonsspørsmål, styringsspørsmål, regelverksutvikling og finansieringsspørsmål er viktig, og jeg kommer til å engasjere meg i dette den tiden jeg er statsråd. Både Sverige og Finland skårer bedre enn oss på mange områder. Det man har gjort i Sverige, er, som representanten Sortevik sier, å slippe skolene fri. Og for å si det enkelt: Vi kommer ikke til å kopiere Sverige, men vi vil også slippe skolene fri. Regjeringen har bl.a. sagt at den ønsker å ha en liberal holdning til forsøksvirksomhet, evaluere den og gjøre ting permanent hvis det viser seg vellykket.