Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2000-10-19:
Finanskomiteen slutter seg til store deler av Regjeringens forslag til ny børslov – og jeg vil derfor la de tingene ligge. Det er imidlertid viktig å understreke at komiteen, som Regjeringen, mener det er viktig at det blir innført et nytt regelverk for børsen som i større grad er tilpasset dagens behov – et regelverk som ikke minst bidrar til å fremme et effektivt og godt fungerende aksje- og obligasjonsmarked. Etter dagens børslov er det ikke konsesjonsplikt knyttet til børsvirksomhet. Denne plikten inntrer imidlertid dersom et foretak som driver børsvirksomhet, bruker begrepet «børs» ved omtale at sin virksomhet. Komiteen er enig i at børsvirksomhet gjøres konsesjonspliktig. For autoriserte markedsplasser derimot har Lovutvalget foreslått en regulering av konsesjonsplikten, slik at det er frivillig for et foretak som driver virksomhet, å søke om konsesjon. Departementet har på sin side foreslått at slik virksomhet skal være konsesjonspliktig. I Norge er det i dag tre markeder for aksjer. Det er børsnoterte aksjer, aksjer som er registrert på Norges Fondsmeglerforbunds liste over unoterte aksjer, og det er andre unoterte aksjer. De to sistnevnte omtales gjerne under fellesbetegnelsen «gråmarkedet». I dag har børsnoterte aksjer den mest omfattende regulering gjennom verdipapirhandellov og børslov. Omsetningen skjer stort sett gjennom autoriserte meglerforetak. Handel av unoterte aksjer skjer stort sett ved bruk av autoriserte meglerforetak som mellommenn. Meglerforetak er underlagt regulering i verdipapirhandelloven. For meglerforetak gjelder derfor samme regelverk enten de omsetter unoterte eller børsnoterte aksjer. All omsetning av unoterte aksjer som er registrert hos Norges Fondsmeglerforbund, skal registreres i deres informasjonssystem, hvor det skjer løpende oppdatering hvert femtende minutt. Det betyr at de som kjøper og selger aksjer i dette markedet, kan kontrollere at de handler til markedsvilkår. Daglig omsettes det for ca. 50 mill. kr i unoterte aksjer på denne listen. Det betyr at dette markedet er viktig for små og mellomstore bedrifter, særlig fordi det stimulerer tilgangen på risikovillig kapital til bedriftene. Et flertall i komiteen mener at departementets forslag vil kunne skape betydelige problemer for selskapene som står på denne listen. Mange av disse bedriftene er nye, de er små, og de er gjerne lokalisert i distriktene. Mange av dem er heller ikke tilknyttet noen næringsorganisasjon. For disse bedriftene er dette markedet viktig, særlig som en forberedelse til en eventuell fremtidig børsnotering. Denne listen skaper større oppmerksomhet om selskapene, og gir større likviditet i omsetningen. Derfor mener flertallet at Regjeringens forslag blir for komplisert og uklart. Flertallet er bekymret for at forslaget vil kunne medføre økte administrative belastninger, med dokument- og rapporteringsplikt som kan gjøre det vanskeligere å søke om opptak, som igjen kan svekke bedriftenes tilgang på risikokapital. Men der ender for så vidt også flertallet. Fremskrittspartiet, Høyre og Steinar Bastesen tar konsekvensen av dette og går mot Regjeringens forslag. Vi foreslår at Lovutvalgets forslag blir fulgt slik at man kan videreutvikle den positive trenden man har sett i dette markedet og ikke skyver flere bedrifter inn i et – for å si det slik – enda svartere gråmarked hvor informasjonsflyten er betraktelig mindre. Sentrumspartiene derimot foreslår en eller annen merkelig alternativ modell til Regjeringens opprinnelige forslag, mens Arbeiderpartiet står på Regjeringens forslag. Komiteens flertall, alle med unntak av Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, slutter seg til forslaget om å omdanne Oslo Børs til et allmennaksjeselskap og mener dette er viktig for ytterligere å effektivisere børsen som markedsplass. Regjeringen har foreslått å sette en eierbegrensning på 10 pst. for den enkelte aksjonær i den nye børsen. Komiteen er enig i at ingen enkelteier bør få en for dominerende eierposisjon, og at dette bør balanseres mot hensynet til å få inn aktive og langsiktige eiere. Fremskrittspartiet og Høyre har likevel foreslått at grensen settes ved 20 pst. Dette fordi det i land det er naturlig å sammenligne seg med, ikke er vanlig med en grense lavere enn 20 pst. Formålet med eierbegrensning er selvsagt å sikre eierspredning og forhindre maktkonsentrasjon, men det er også viktig at børsen fremstår med høy integritet. Eierbegrensningsregler kan også medføre at et foretak blir administrasjonsstyrt. Mindretallet er derfor enig med lovutvalgets flertall, som mener det er rimelig å anta at de større aksjonærene i en børs vil være strategiske investorer som kjennetegnes av at de faktisk møter på generalforsamlingen for å utøve stemmerett, slik at muligheten for å kunne ha dominerende innflytelse med en mindre aksjepost ikke vil være like aktuell som i andre virksomheter. I den senere tid har vi hatt avsløringer om uheldige opptredener i gråmarkedet og kameraderikultur i deler av norsk næringsliv. Dette har finanskomiteen tatt alvorlig og har i forbindelse med børsloven kommentert innsidehandel og kursmanipulasjon. Regjeringen har foreslått en rekke endringer i verdipapirhandelloven som strammer opp regelverket for finansielle instrumenter tatt opp til notering og handel på autorisert markedsplass. Men komiteen er opptatt av at regelverket for innsidehandel skal være strengt, og det skal være tydelig og objektivt utformet uansett om aksjen er notert eller unotert. Slik er ikke regelverket i dag. Gjeldende regelverk er åpenbart heller ikke tilstrekkelig når det viser seg at ulovlig primærinnsidehandel vanskelig kan bevises. Det synliggjøres i og for seg gjennom Økokrims stadig vanskeligere etterforskning i denne typen saker. Derfor mener komiteen det er nødvendig med et regelverk som virker preventivt, men som samtidig gjør det enklere å reagere i forhold til lovbrudd. Komiteen mener dette vil bidra til å øke tilliten til aksjehandel og til å redusere mulighetene for kursmanipulasjon i næringslivet. Komiteen har derfor bedt Regjeringen om i sitt videre arbeid med innsidereglene å fremme forslag som bidrar til at alle aksjer som er gjenstand for såkalt alminnelig omsetning, skal underlegges en likere og ikke minst streng lovgivning for innsidehandel. Komiteen peker også på at ikke bare ansatte som daglig er involvert i forvaltningen, men også ansatte som periodisk får innsikt i forvaltningen, må være omfattet av reglene. Vi peker også på at Regjeringen nok bør vurdere hvorvidt andre som ikke er ansatt, men som likevel får periodisk innsikt, også bør omfattes av slike regler. I tillegg ber komiteens flertall departementet vurdere hensiktsmessigheten av å opprette et aksjetilsyn. Her har ikke komiteen sterke meninger om hvorvidt det vil være hensiktsmessig eller ei, men vi vil i hvert fall be om en vurdering av et slikt aksjetilsyn for å se om det kan bidra til også å bedre troverdigheten og tilliten til et så viktig marked, som tross alt kanaliserer betydelig kapital hver eneste dag til vårt næringsliv. I forlengelsen av omdanningen til allmennaksjeselskap har Regjeringen foreslått at provenyet fra en slik omdanning skal tilfalle statskassen. Her er også komiteen delt i sitt syn. Fremskrittspartiet og Høyre er av den oppfatning at provenyet skal settes av til en egen stiftelse, hvor formålet skal være å yte bidrag til økonomisk og næringsmessig forskning, til utdannelse, til markedsføring og til opplysningsvirksomhet knyttet til formålet. Verdipapirhandel er et område hvor Norge ligger langt tilbake; ikke har vi egne professorater, ikke foregår det mye på forskningssiden og i tillegg er informasjonsflyten til befolkningen svært lav på tross av at stadig flere enkeltmennesker plasserer sparepengene i aksjer. Derfor er det viktig å legge forholdene til rette for slikt informasjonsarbeid. Da vil det etter vårt skjønn være hensiktsmessig å bruke provenyet ved omdanning til aksjeselskap nettopp til et slikt formål, på lik linje med det som har blitt foreslått både av lovutvalget og av andre instanser som har vært til høring i saken. Likevel har Regjeringen og Arbeiderpartiet i Stortinget foreslått at hele provenyet skal tilfalle statskassen. Det er med undring jeg har registrert det. Vi bad Regjeringen om en vurdering av hvordan dette hadde seg i forhold til Grunnloven. Og når man får et brev tilbake fra departementet der det vises til at lovavdelingen, som har sett på dette forholdet, antar – jeg gjentar antar – at det ikke er grunnlovsstridig å konfiskere disse midlene til statskassen, så er det et relativt tynt grunnlag å inndrive penger på, særlig fordi disse midlene ikke på noe tidspunkt har vært statens. Det er aktørene på Oslo Børs som har stått bak dette, ikke staten. Likevel mener altså staten seg berettiget til denne relativt formidable pengemengden uten egentlig å ha rett til midlene. Men den tredje mindretallsløsningen fra komiteen fremstår nesten som mer underlig fordi den er helt prinsippløs, og det er sentrumspartienes landing. For sentrum har for så vidt ikke klart å ta et klart oppgjør i forhold til Grunnloven på dette punktet, men valgt å si at vi legger litt inn i statskassen, og så legger vi litt inn i et fond, men vi er ikke helt sikre på hva dette fondet skal gjøre ennå, så det må vi be Regjeringen om å finne ut av. Dessverre er det nødvendig for Fremskrittspartiet å gi subsidiær tilslutning til dette forslaget på tross av at det er helt prinsippløst, fordi det faktisk bringer oss nærmere hovedmålet, nemlig at vi får etablert et organ som aktivt skal arbeide med å formidle informasjon og kunnskap om verdipapirhandel. Men jeg vil understreke at det er viktig at Regjeringen i arbeidet med dette ser grundig på hvordan dette skal utformes, slik at man faktisk får et system som virker i tråd med intensjonene fra komiteens side, selv om jeg forstår at det kan bli vanskelig i og med at det er relativt lite tydelig hva sentrumspartienes forslag egentlig bærer bud om. Komiteens flertall har i motsetning til Regjeringen funnet det nødvendig allerede nå å innføre motregningsregler eller såkalt netting for kraftderivater, særlig fordi den behandlingstiden som departementet i utgangspunktet har lagt opp til, blir for lang. Hele komiteen, hvis jeg ikke husker feil, mener det kan komme til å svekke den norske markedsplassen for finansiell elhandel. Liberaliseringen av kraftmarkedet i Europa medfører at antallet konkurrenter til de norske aktørene øker. Det vokser frem elbørser i stadig flere land, og det er viktig at vi ikke blir sittende med et særnorsk regelverk som i seg selv er til hinder for vekst og utvikling av en allerede veletablert markedsplass i Norge. Jeg viser helt avslutningsvis til finanskomiteens innstilling og tar opp de mindretallsforslag som Fremskrittspartiet er forslagsstiller til.