Victor Norman (Høyre), 2003-06-19:
Regjeringen foreslår i St.prp. nr. 73 en økning i grunnbeløpet som innebærer en økning i gjennomsnittlig grunnbeløp fra 2002 til 2003 på 4,73 pst. Det er i samsvar med det som ble lagt frem for pensjonistorganisasjonene under drøftingene, og det er klart i tråd med de retningslinjene Stortinget har vedtatt for trygdeoppgjøret. Regjeringen har lagt vekt på tre forhold i årets oppgjør. Det første er respekt for drøftingsinstituttet og oppgjørsformen. Vi oppfatter stortingsdebatten om retningslinjene dit hen at det skulle være reelle drøftinger, og ikke mekanikk. Jeg har lyst til å sitere representanten for Arbeiderpartiet i debatten om retningslinjene, Bjarne Håkon Hanssen, som sa: «Men jeg vil gjerne komme med noen presiseringer. Stortinget vedtar i dag ikke en automatisk indeksering av grunnbeløpet i folketrygden. Det skal fortsatt skje drøftinger mellom staten og trygdeorganisasjonene.» Drøftingsinstituttet skulle være reelt, og vi la stor vekt på at det skulle være reelle drøftinger. Vi la også stor vekt på å komme frem til en avtale med pensjonistene og deres organisasjoner. Selve drøftingsinstituttet er på mange måter avhengig av det. Dessverre ble drøftingene vanskelige, og avstanden viste seg å være for stor. Man kan spekulere i hvorfor det ble slik – det skal jeg komme litt tilbake til. Det andre punktet Regjeringen la vekt på, var etterregulering av pensjonene. Dette punktet kom man da til enighet med organisasjonene om, selv om det – noe overraskende – var uenighet om beregningsgrunnlaget. Det tredje punktet som Regjeringen la vekt på, og som viste seg å være det vanskeligste å få til, var å se trygdeoppgjøret som en del av det samlede inntektspolitiske opplegget. Jeg har lyst til å minne om at i de retningslinjene som det til stadighet har vært referert til i debatten her i dag, står det utrykkelig at oppgjøret skal gjennomføres «i tråd med dei prinsipp og mål som er lagt til grunn for … det inntektspolitiske opplegget elles». Det er en del av retningslinjene. Det har vært bred enighet mellom organisasjonene i arbeidslivet om at den konkurranseutsatte sektoren må legge rammene for lønnsveksten ellers i samfunnet i inneværende år, og Regjeringen mener at dette må gjelde for alle inntektsoppgjør. Stortinget skal senere i dag behandle statsoppgjøret og jordbruksoppgjøret. Der er det inntektspolitiske samarbeidet lagt til grunn. Det samme må etter Regjeringens mening gjøres gjeldende for trygdeoppgjøret. Regjeringen mener at dette måtte avspeiles i vårt tilbud. Det tilbudet Regjeringen gav organisasjonene, vil gi en inntektsvekst på linje med det som er anslaget for konkurranseutsatt sektor. Samtidig vil den særskilte reguleringsklausulen sikre at pensjonistene ikke må vente til 1. mai 2004 dersom forutsetningene ikke slår til. På den måten mener Regjeringen klart at både formuleringen «minst på linje med» osv. og formuleringen om det inntektspolitiske opplegget, var imøtekommet. Vi kan fortsatt ikke se noen annen måte begge disse hensynene kunne imøtekommes på. Jeg må si jeg er spesielt overrasket over at Arbeiderpartiet ser bort fra den delen av retningslinjene som dreier seg om det inntektspolitiske opplegget. Det opplegget Regjeringen foreslår, vil samlet innebære at pensjonistene i form av G-regulering og i form av det særskilte tillegget for ektefeller og samboere som er vedtatt i år, får en inntektsvekst i år på 5,2 pst. Det vil gjøre pensjonistene klart til inntektsvinnerne i årets samlede inntektsoppgjør. De fortjener å være vinnere. Men at de skulle ha ytterligere 0,4 pst. på toppen av det, er vanskelig å forene med det inntektspolitiske samarbeidet. Jeg beklager derfor at et flertall i sosialkomiteen ikke slutter opp om Regjeringens forslag. La meg avslutningsvis knytte et par kommentarer til forhandlings-/drøftingsinstituttet med organisasjonene. Både pensjonistorganisasjonene og Stortinget har signalisert at drøftingsinstituttet er viktig. Det er Regjeringen enig i. Men ut fra det vedtaket Stortingets flertall i dag kommer til å fatte, kan det være grunnlag for å stille spørsmål ved selve ordningen. Hvilket forhandlingskort gir Stortingets vedtak i dag Regjeringen ved neste års trygdedrøftinger? Det er umulig å gjennomføre drøftinger med organisasjonene hvis man ikke har Stortinget i ryggen. Dersom organisasjonene kan regne med at Stortinget er en appellinstans man kan gå til hvis man ikke får gjennomslag i forhandlingene med Regjeringen, ja, da må vi vurdere om dette er en ordning som er liv laga. Jeg vil ikke konkludere her, men vi må vurdere spørsmålet.