trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Som god sunnmøring er eg stort sett glad i ting som er omsetjelege og kan seljast! Men som sosialdemokrat seier eg nei til regjeringas ønske om å selje Noreg. I Arbeidarpartiet vil vi at vi skal eige ressursar som vatn, skog og fisk saman – ikkje selje unna for fote på grunn av det som berre kan beskrivast som høgreideologiske krampetrekningar. Det same gjeld i arbeidspolitikken. Arbeidsmiljølova er arbeidarbevegelsen sitt arvesølv, som Høgre og Framstegspartiet no vil selje til høgstbydande. Vi ser no særleg frå Høgre eit forsøk på å kopiere strategien frå 2013 – brura blir pynta eitt år før valet. Politikken blir pakka inn i så mange lag at det kan vere vanskeleg å sjå forskjell på Michelinmannen og arbeidsministeren. Han som var ein raud klut for arbeidsfolk, er bytt ut med ein statsråd som går rundt og trur at ho er ein slags motivasjonscoach eller karriererettleiar. Men politikken og målet er gjennomskoda for lengst – rettar og reguleringar i arbeidslivet skal fjernast. Der Høgre latar som om ingen ting skal skje, er heldigvis Framstegspartiet frigjerande ærlege på kva dei vil. Sidan landsmøtet i 2013, der Siv Jensen sa ho ville byte den norske modellen med Framstegsparti-modellen, har partiet systematisk jobba for å svekkje vanlege folks rettar i arbeidslivet. Det nye programforslaget til Framstegspartiet viser høgrepolitikken sitt sanne ansikt. Summen av den føreslåtte politikken er eit totalt brot med den norske arbeidslivsmodellen. Partiet vil ha meir bruk av mellombels tilsetjingar, partiet vil svekkje fagforeiningane og ha lokale avtaler om lengre arbeidsdagar. Det har ingen ambisjonar om å kjempe mot sosial dumping og vurderer til og med mindre løn og karensdag til folk som blir sjuke. Det aller mest alvorlege med det er at vi har sett at Framstegspartiet har fått gjennomslag hos Høgre i denne perioden, og resultatet av fire nye år med ein slik kombinasjon vil vere veldig alvorleg. Det vil gje mindre tryggleik for arbeid og mindre tryggleik i arbeid, større forskjellar mellom folk og eit kaldare samfunn der nokon er innanfor og nokon er utafor.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Takk til representanten for et godt innlegg om den norske modellen. Jeg har lyst til å stille et spørsmål om noe som knapt var nevnt med et ord i trontalen, nemlig likestilling. At det ikke var nevnt, er kanskje ikke så rart, for vi har en regjering som ikke har tatt noen nye initiativ i likestillingspolitikken. De la fram en likestillingsmelding totalt uten innhold. Heldigvis ble de overkjørt av en samlet opposisjon. Vi er jo vant til at likestillingspolitikken står stille når høyrepartiene styrer, det nye er at den ikke står stille, den går bakover. Kirsti Bergstø snakket om den norske modellen, og likestilling er det aller flotteste med den norske modellen. Det har gjort at unge gutter og jenter i dag kan vokse opp og leve friere liv enn de som levde før dem. Det har hatt mer å si for økonomien enn all oljen til sammen. Men den største trusselen mot likestilling er troen på at vi er der vi skal. Vi har nå fire tapte år med denne regjeringen. Derfor er mitt spørsmål til Kirsti Bergstø: Hvilke nye initiativ mener hun et nytt flertall bør ta etter valget til neste år for at vi skal få et mer likestilt Norge?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Sist Høyre satt fire år i regjering, var svaret fra velgerne klart: Man ville ikke lenger ha store skattekutt, privatisering av skolen og sultefôring av kommunene. Høyre i regjering ble møtt med ett av Høyres dårligste valg, og Erna Solberg ledet partiet ut av regjering. Etter det skrev Erna Solberg sin bok «Mennesker, ikke milliarder». Man skulle ha et mykere Høyre – ikke et kalkulatorparti, men et Høyre som snakket mer som partiene på venstresiden: mer om velferd, mindre om skattekutt. Det skulle vise seg å være en strategi som fungerte. Høyre vant valget for tre år siden. Og hva har nå skjedd? Jo, på slutten av perioden vet vi svaret: Høyre er det samme partiet som det Høyre alltid har vært. «Mennesker, ikke milliarder» var et fint slagord, men når vi ser hva de har prioritert, skulle man tro boka hadde en skrivefeil. Erna Solbergs bok burde hett «Mennesker med milliarder», for det er virkelig det vi har fått – en regjering med størst hjerte for dem som har de største lommebøkene. De uføre har fått kutt i feriepengene, de eldre har mistet kulturen, barna på skolen har mistet skolefrukten. Fremskrittspartiet foreslår store kutt i sykelønnen – smålige kutt, og de som er rammet, trenger ikke å lure på hvor pengene har blitt brukt. Pengene har blitt brukt på dem som har aller mest. I dag har vi igjen fått det dokumentert. De 50 rikeste menneskene i Norge har fått tusen millioner kroner i skattekutt fra denne regjeringen – trillebårslast med millioner kjørt ut til dem som har aller mest. Det er så urettferdig at man knapt tror det er sant. Jeg utfordrer høyrepartiene til å finne de stemmene som synes dette er en riktig prioritering. Spør naboene deres, barna deres, søsknene deres eller barnebarna deres: Er det riktig at de 50 rikeste i Norge skal få 20 mill. kr hver? Eller kunne vi brukt de pengene annerledes, på skole, på helse eller for å skape nye arbeidsplasser? Jeg tror ikke man finner mange som synes dette er en riktig prioritering. Jeg tror knapt man finner noen som helst. Tvert imot river det i rettferdighetssansen vår. Men i denne sal finner vi flere. I morges fikk vi rene ord for pengene. Hva synes Høyre egentlig om at 50 personer har fått mer i skattekutt enn hva 2 000 mennesker tjener i året? Jo, det er helt «fantastisk», svarte Høyres parlamentariske leder. Vi har en regjering som driver en politikk for større forskjeller. Jeg skjønner Høyre ikke vil snakke om dette, men det er den brutale virkeligheten. Det er dette det norske folket skal svare på om de ønsker at skal fortsette neste år. Da tror jeg det vil gå som sist Erna Solberg styrte Høyre i regjering: Folket sier nei til usolidariske skattekutt og ja til et nytt flertall og en ny kurs.
Nikolai Astrup (Høyre), 2016-10-04:
Representanten Giske har rett i at vi må få arbeidsledigheten ned, og at vi må unngå at den biter seg fast på et veldig høyt nivå, slik den gjorde da Arbeiderpartiet styrte på 1990-tallet. Representanten Giske var også innom et område som han og partiet hans ofte er innom, nemlig å beskylde regjeringen for å skape økt ulikhet på alle områder. Han ser da åpenbart bort fra at det ble 15 000 flere fattige barn under de rød-grønnes åtte år med makten. Mitt spørsmål er: Er det regjeringens arbeid for å redusere ventetiden for rus- og psykiatribehandling fra 61 dager til 37 dager han tenker på når han sier at vi skaper ulikhet, eller er det at fattige barnefamilier får billigere barnehage? Eller er det stipendordningen for barnefamilier med dårlig råd, som gjør det mulig for deres barn å delta i fritidsaktiviteter? Eller er det kanskje satsingen på skolen med bedre lærere, tidlig innsats og grunnleggende ferdigheter – et av de viktigste bidragene til sosial mobilitet som politikken kan gi våre barn – representanten tenker på?
Nikolai Astrup (Høyre), 2016-10-04:
Takk for svar fra representanten Giske. Jeg snakket jo stort sett om våre tiltak som vi har gjennomført, og jeg kunne ha nevnt over 60 andre tiltak i strategien mot barnefattigdom. Men nok om det. Representanten Giske tok også opp skatt, og det er interessant å merke seg Arbeiderpartiets modell for å skape flere jobber. Det er altså å øke skatteregningen betydelig for det private næringslivet. Det interessante er også at representanten Giske ved flere anledninger som næringsminister, i likhet med tidligere LO-leder Roar Flåthen og stortingsrepresentant Lisbeth Berg-Hansen, tok til orde for å fjerne den formuesskatten som han nå angriper oss for å redusere. Da blir mitt spørsmål: Hva har endret seg siden representanten Giske så åpenbart ikke er enig med næringsminister Giske om formuesskattens problem for evnen til å skape nye arbeidsplasser i privat sektor?
Nikolai Astrup (Høyre), 2016-10-04:
Jeg mener at det er veldig bra at det finnes private eiere som ønsker å skape arbeidsplasser i dette landet, og vi må legge til rette for at de gjør det. Der er jeg helt enig med parlamentarisk leder Trond Helleland. Det siste næringslivet trenger nå, er Arbeiderpartiets skatteløsning, som er en enorm milliardregning som kan snu det som nå begynner å se ut som en forsiktig oppgang – etter veldig krevende tider – til nedgang. Det er en grunn til at tidligere LO-leder Roar Flåthen tok til orde for å endre formuesskatten og gjøre den mindre skadelig. Det er en grunn til at Lisbeth Berg-Hansen har tatt til orde for å fjerne skatten på arbeidende kapital, i tråd med enigheten mellom borgerlige partier. Og det er en grunn til at Trond Giske, da han var næringsminister, tok til orde for å fjerne formuesskatten og erstatte den – riktignok med en annen skatt, som har noen andre negative virkninger. Selv om han benektet det i sted, står det å lese på VG Nett. Men det er en grunn til det, og det er at den er skadelig. Den hemmer verdiskapingen. Den hemmer evnen til å skape nye arbeidsplasser. Og er det noe vi trenger i den tiden vi er i, er det å skape nye arbeidsplasser.
Nikolai Astrup (Høyre), 2016-10-04:
Jeg mener at barns beste er et utrolig viktig prinsipp, som vi må legge til grunn for all vår politikk. Barn er fremtiden, også de som er på flukt, også de som ikke skal være her, men som skal hjem igjen. Det å ha en human, rettferdig behandling av barn på flukt og ivareta prinsippet om barns beste i alle henseender er viktig. Så er det noen tilfeller hvor det er vanskelig å unngå å gjøre grep som vi ellers ikke ville se oss tjent med. Det må vi selvfølgelig forsøke å begrense til et minimum. Men det er ikke et tegn på noe nytt mønster. Kristelig Folkeparti – og jeg tror jeg snakker for alle de borgerlige partiene – deler her vår inngang til dette viktige spørsmålet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2016-10-04:
Jeg er helt enig med representanten i at god mobildekning og bredbåndsdekning er en forutsetning for at vi kan ha den spredtbygde befolkningen vi har i Norge, at vi kan ha virksomhet i hele landet, at vi kan skape nye arbeidsplasser i hele landet. Og det er viktig at vi fortsetter utbyggingen av mobil- og bredbåndsnettet, først og fremst på kommersielle vilkår. Det betyr at selskapene har et ansvar for å bidra. Vi har noen målsettinger, og vi har noen virkemidler, men det er i utgangpunktet selskapene som bygger ut, og slik må det nesten være. Vi har ganske god dekning i Norge i dag, men det er, som representanten sier, noen steder hvor det ikke er godt nok – det må bli bedre. Jeg er den første til å beklage at jeg ikke fikk vært med på denne fylkesreisen, men jeg måtte ta hensyn til barns beste, det vil si være hjemme i pappaperm – kort, men godt.
Nikolai Astrup (Høyre), 2016-10-04:
Jo, jeg er helt enig med representanten Andersen i det.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Arbeiderpartiet er opptatt av ting som virker, og av at vi skal begynne med det – og slutte med ting som ikke virker. På spørsmål fra representanten Tajik tidligere i dag svarte parlamentarisk leder for Høyre at han synes det er intet mindre enn fantastisk at de 50 rikeste i dette landet får skattekutt tilsvarende det 2 000 alminnelige arbeidsfolk tjener til sammen i løpet av et år. Det er jo «absolutely fabulous». Han sa at nå blir de gitt muligheten til å skape arbeidsplasser. Problemet er at den muligheten er akkurat like ensom som et vannglass på Logen Teater under festspillåpningen. Kan representanten Astrup gi ett eneste eksempel på en arbeidsplass skapt som en direkte følge av at de 50 rikeste har fått 20 mill. kr hver i skattelette?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
All politikk som er tilpasset barns beste, er som regel best for oss alle og klokt for framtiden. For Kristelig Folkeparti er dette en grunnholdning, som også må omfatte barn på flukt på en verdig og god måte, for de er i Norge uten å kunne klandres. Det siste året har regjeringen etter Kristelig Folkepartis oppfatning kommet på kant med barns beste-prinsippet i flere saker. Jeg tenker da på den sterkt kritiserte praksisen med fengsling av barn på Trandum, selv om det har skjedd ved domstolsbehandling. Jeg tenker på økt bruk av midlertidighet for enslige mindreårige asylsøkere selv om en erkjenner at det kan gå ut over barns psykiske helse, og jeg tenker på svekkingen av rettighetene til barn på flukt i regjeringens forslag til ny omsorgssenterlov. Er dette et mønster det verdibaserte Høyre vil og kan være bekjent av videre?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Som medlem av EFTA-parlamentarikerkomiteen og EØS-parlamentarikerkomiteen er jeg opptatt av toll, arbeidsplasser og frihandel nettopp i den omskiftende situasjonen som vi nå har i Europa. Så kom brexit, og det var en stor overraskelse som nok stiller også Norge i en ny posisjon på sikt. Jeg er klar over at en replikkrunde blir for kort til å gjøre rede for det, men Storbritannia er jo en viktig handelspartner for oss, og det er kanskje unaturlig å gå inn i et samarbeid før Storbritannia selv har meldt seg ut eller bedt om å komme ut av EU. Men kan vi få en liten oppsummering? Er det kontakt med Storbritannia nå for å sikre Norges interesser?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
I integreringspolitikken er det bred enighet om at det viktigste er å legge til rette for at de som kommer til Norge, raskt skal lære seg språk. Det er nøkkelen for å komme inn og fungere godt i både utdanning og arbeid. Målet må være at man kan forsørge seg og sine og bidra i samfunnet på lik linje med oss andre. Skal dette målet kunne realiseres, må rammebetingelsene legges til rette fra vår side. Det betyr i praksis at språkopplæring må styrkes allerede i mottaksfasen. Det er derfor med undring vi ser at regjeringen egentlig ville svekke denne satsingen, slik regjeringen foreslo i integreringsmeldingen. Dette ble heldigvis stoppet i Stortinget nettopp fordi målsettingen er både verdi- og kunnskapsbasert. Det må være en sentral oppgave for Stortinget å legge til rette for at passiviteten i norske mottak brytes. Voksne mennesker som kommer hit, ønsker å starte livet på ny for seg og sin familie. Da kan motivasjonen være på topp av både lettelse og takknemlighet samt et ønske om ikke å være til bry. I dag går tusener av friske voksne i måneder og år uten å komme videre i Norge. Det dreper motivasjon og initiativ og skaper framtidige sosialklienter og såkalte navere. Integrering og sysselsetting er vanskelig nok om vi ikke skal forsterke utfordringene. Kristelig Folkeparti mener at vi må kunne se nærmere på disse forholdene for å sikre vårt felles bærekraftige velferdssamfunn. Nyere forskning viser at passiv venting i mottak kraftig reduserer muligheten til å komme i arbeid etter at man har fått innvilget asyl. En vei framover kan være å prioritere raskere bosetting, det kan bryte passivitet tidligere. Vi har sett at gjennom 2014 har kommunene gjort en kjempejobb og bosatt og rigget for ytterligere inkludering. Nå handler det kun om å følge opp med prioritering fra regjeringens side. I dette arbeidet må det sørges for gode muligheter til frivillig engasjement og innsats fra frivillige og ideelle lag og organisasjoner. Det er vanskelig å finne bedre integreringsarenaer enn det. Det frivillige Norge står klart til å bidra.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Jeg er veldig fornøyd med at man har en regjering som klarer å ha flere tanker i hodet på en gang. Man klarer å gjøre noe for å redusere skatter og avgifter for næringslivet som gjør at vi har et næringsliv som faktisk kan skape nye arbeidsplasser. At Arbeiderpartiet ikke skjønner det, ser man jo, og det ser man gode eksempler på i Oslo, hvordan man driver eldreomsorgen der. Kommunene har aldri fått mer penger enn de gjør nå. Man ser at mange kommuner hvor Fremskrittspartiet og Høyre styrer, har god eldreomsorg, mens man i Oslo skal rekommunalisere og bruke 50 mill. kr for å skifte navn på bygninger, at det skal stå at det er kommunalt ansatte, og at private ikke lenger får jobbe der. Jeg synes det er å sløse bort penger. De pengene burde heller vært brukt på en god, verdig og trygg eldreomsorg for dem som trenger det.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Det som er viktig for Fremskrittspartiet, er at man faktisk sørger for å bygge nye og få flere plasser. Den utviklingen man har sett i de årene man har hatt rød-grønt styre, har vært at det har blitt veldig få nye sykehjemsplasser: 567 på åtte år. Det viser at vi er nødt til å gjøre noe, og da må vi tenke annerledes. Derfor er Fremskrittspartiet enig i at vi nå må sørge for å sette trykk på at vi får bygd nye plasser. Statsråden har i dag sagt noe om at han ønsker å utvide den perioden. Så er det sånn at det er programprosesser, og det er det både i Kristelig Folkeparti og i Fremskrittspartiet – bl.a. om en tilskuddsordning nettopp for å sikre at man også får rehabilitert en del av de plassene som i dag må rehabiliteres. Her mener jeg at man klarer å få til begge deler. Man er opptatt av at kommunene må skjønne at de må bygge flere og nye plasser, sånn at vi får flere sykehjemsplasser, for det trenger vi nå for å møte den befolkningsveksten som kommer, spesielt blant den eldre befolkningen. Det er viktig.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Dette er jo interessant, for Senterpartiet var altså en del av det rød-grønne flertallet i åtte år. Da er det spesielt å se at man klarte å bygge bare 567 nye sykehjemsplasser. I 2013 foreslo den rød-grønne regjeringen 1 750 nye plasser – man klarte altså ikke å få det til. I de siste seks årene deres var det ganske stor forskjell mellom det man faktisk leverte, og det man ønsket å levere, det som var tilsagnsmulighetene. Nå har denne regjeringen styrket tilskuddene betraktelig for å bygge nye sykehjemsplasser, for å bygge nye heldøgns pleieplasser – langt over det den forrige regjeringen gjorde. Og man ser altså at resultatet er at kommunene nå søker om å få lov til å bygge plasser. Vi har gitt tilsagn om tilskudd til 2 500 nye plasser i 2014, 2015 og 2016, og det er altså sånn at kvoten for tilsagn nesten er fylt opp av kommunene. Det viser at man kommer til å bygge mange flere sykehjemsplasser. Det er det vi er opptatt av, at folk som trenger pleie og omsorg, skal få et godt og verdig tilbud. Det sørger denne regjeringen for, det gjorde ikke den rød-grønne regjeringen.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Jeg kan gjerne være med representanten Karin Andersen, og jeg tror hun kanskje kunne bli med meg på Manglerudhjemmet og se hvor fantastisk flott tilbud man har der. Der har man en flott restaurant, man har en flott pub, de ansatte stortrives, og man har langt lavere sykefravær enn det man har f.eks. i kommunen. Det handler om at folk trives på jobben. Hvis man skal ha lavt sykefravær, må en trives på jobben. Derfor er disse private alternativene et veldig godt supplement til det offentlige tilbudet. Det er ikke sånn at alle som jobber i det private, har dårligere pensjonsordning. Det kan faktisk være noen som har bedre pensjonsordninger enn det man har i det offentlige, så dette er forskjellig. Jeg synes det er trist at Karin Andersen vil kaste bort 50 mill. kr for å skifte ut navnet på sykehjemsdøren, og at det ikke lenger skal være lov å være en privat aktør som klarer å levere billigere og bedre tjenester sånn at faktisk flere kan få pleie- og omsorgstjenester – fordi det skal stå «kommune» på døren. Skiltingen på disse institusjonene koster 50 mill. kr. Jeg synes det er trist at SV vil kaste så mange penger ut av vinduet i Oslo og rundt omkring i landet og ikke tør å la både private og ideelle institusjoner levere gode pleie- og omsorgstjenester til folk som trenger det.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Hoksrud holdt et følelsesladd innlegg om at folk flest, også eldre, skal få det bedre. Det er ting han har lovet før og ikke holdt. I dag kom nyheten om at Høyres 50 rikeste onkler har fått en skattegave av Siv Jensen på omtrent 20 mill. kr hver. Også de ikke fullt så rike onklene har fått litt av kaka fra de 20 milliardene som er kuttet. Allerede i 1984 skrev Høyres hoffhistoriker Francis Sejersted at Høyre alltid har fungert som et interesseparti for de bedrestilte i samfunnet. Jeg mener det fortsatt står ved lag. Fremskrittspartiet, derimot, hevder de er for folk flest. Nå er 139 000 av folk flest arbeidsledige, og folk flest skal betale mer i bompenger, særlig i Grenland, hvor Hoksrud selv er fra. De svakeste blant folk flest har fått kuttet sine ordninger. De som er pendlere, har fått kuttet sine fradrag. Hvorfor svikter Fremskrittspartiet så grovt? Er det så gøy med sorte biler og regjeringskontorer at man ikke klarer å si nei til partiet for de bedrestilte?
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-10-04:
Jeg er selvfølgelig helt uenig i den virkelighetsbeskrivelsen. Det handler om å styrke arbeidslinjen, støtte opp under de tiltak som gjør at det lønner seg å jobbe. Trontalen som ble lest opp i går, handlet nettopp om å redusere ulikhet. Den handlet om å redusere arbeidsledigheten, den handlet om å integrere flere, bl.a. de nyankomne flyktningene. Den handlet om tidlig innsats, om en god skole og å inkludere flere av dem som i dag går på helserelaterte ytelser, få flere av dem inn i arbeidslivet. Trontalen som ble lest opp i går, handlet om å bistå flere familier som lever i fattigdom, og om å inkludere flere barn til å kunne delta i fritidsaktiviteter og i det sosiale liv. Så denne regjeringen har tvert om levert mye god politikk for å redusere forskjeller og for å redusere ulikhet, og det skal denne regjeringen fortsatt gjøre.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-10-04:
Det som slår meg, er at hver gang man ser et lysglimt i økonomien, hver gang man får en ny prognose om at det går framover, hver gang man hører om at ledigheten går ned, skriker Arbeiderpartiet høyere om at det går dårlig. Nå ser vi at den registrerte ledigheten går ned, den har flatet ut i store deler av landet, og den har gått ned 4 måneder på rad, den går nå ned i 15 av landets fylker. Den registrerte ledigheten er på 2,8 pst., og så ser vi at det er regionale forskjeller. Vi ser at flere stillinger meldes ledig for Nav, vi ser at kontrakter gis til bedrifter, vi ser at næringslivet melder om lysere tider. Men det betyr ikke at vi skal lene oss tilbake. Tvert imot er det nå vi virkelig skal fortsette med full styrke for å videreføre den politikken vi ser gir resultater, og som nå også prognosemakerne sier gir resultater. Vi har hele tiden sagt at 2016 kommer til å bli et krevende år, vi skal omstille Norge til en helt ny tid, og så kommer vi til å se lysere tider i 2017, og det ser også ut til å slå til.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-10-04:
Det store spørsmålet for tiden er nettopp hvorfor avviket er så stort mellom de registrerte ledighetstallene og AKU-tallene. Det mange mener, er at AKU-tallene ser sånn ut bl.a. fordi de har en overrepresentasjon av unge. Vi ser også at det er en økning i antall tiltaksplasser, som jo er en villet politikk, og noen mener også at AKU-tallene antageligvis ikke er så godt egnet til å vise ledighetsutviklingen på kort sikt. Det jeg forholder meg til, er de registrerte ledighetstallene, fordi det sier noe om hvordan vi skal dimensjonere tiltaksplassene bl.a. Jeg ser også at flere nå skjeler mer til ledighetstallene fra Nav enn til AKU-tallene. Men samtidig må vi fortsatt også se på AKU-tallene, vi kan ikke velge å se bort fra dem, men mye kan tyde på at det antagelig er Nav-tallene som nå gir et mest korrekt bilde. Så kan jeg bare si til slutt at når det gjelder AKU-tallene, ser man også at veldig mange av de unge som sier at de er ledige, har valgt å gå til studier, og det er også positivt i en tid da mange av de unge mangler utdanning.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-10-04:
Det er ingen tvil om at det nok er litt uenighet mellom våre to partier om EØS-avtalen og fordelene og ulempene med avtalen. Jeg mener at EØS-avtalen har vært bra, den har vært bra for Norge også fordi EØS-borgerne har bidratt til nødvendig arbeidskraft. Og den er også bra for EØS-borgerne, som får mulighet til å kunne ta seg jobb i et større arbeidsmarked enn man har hatt mulighet til tidligere, og det er også bra for norske arbeidstakere. Det er selvfølgelig et mål for oss å bidra til at alle som nå er ledige, kommer seg i jobb, også arbeidsledige EØS-innvandrere. Mange av de tiltakspakkene vi har iverksatt for å øke sysselsettingen, er også i bransjer som mange EØS-borgere tradisjonelt har søkt seg til, som f.eks. bygg- og anleggsbransjen. Så har vi gjort andre viktige tiltak for å øke den enkeltes mulighet til å omskolere seg til nye bransjer. Representanten Lundteigen kjenner godt til endringene bl.a. i dagpengeregelverket, som skulle gjøre det lettere å omskolere seg eller ta videreutdanning hvis man ønsker seg jobb i egen bransje, eller også i andre bransjer.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-10-04:
For mange av dem som er arbeidsledige, vil heller ikke sosialhjelp være noe man antageligvis oppfyller vilkårene for, så det aller viktigste vi kan gjøre, er å sørge for nok jobber til dem som mister jobben, tidsnok. Det man ser, er at de aller fleste får seg jobb relativt raskt. Det er vel så mye som en tredjedel som får jobb innen en måned, halvparten av de arbeidsledige har fått seg jobb innen seks måneder, og så er det noen som går hele veien ut. Den gruppen er ganske mangfoldig. Nå har jeg også bedt Arbeids- og velferdsdirektoratet om å gå nøye igjennom sakene til dem som nå nærmer seg slutten av perioden, for å se hva slags type utfordringer de har, og hva slags type hjelp vi kan rette inn mot dem. Noen har dårlig helse, lav utdanning og krever særskilte tiltak, mens andre har utdanning, erfaring og kompetanse. Til den siste gruppen er det litt enklere, fordi vi ser at det er mange ledige jobber i mange bransjer i store deler av landet. Mange av dem kan også formidles videre dit, men jobb nr. 1 nå er å sørge for flere jobber i de områdene som har vært rammet av arbeidsledighet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-10-04:
Det har ikke vært noe ønske om å holde Stortinget unna noe som helst, slik representanten Bergstø mener. Tvert imot har regjeringen vært opptatt av å involvere Stortinget, men som representanten vet, er trygdeoppgjøret litt annerledes nå enn tidligere, bl.a. som en følge av pensjonsreformen og de vedtakene man fattet der i 2011, men også de vedtakene Stortinget fattet i forbindelse med budsjettet for 2016. Regjeringen skal legge fram en stortingsmelding, som representanten sier, nå i høst. Der vil all den informasjonen som tidligere lå i trygdeproposisjonen – som nå ikke lenger er en proposisjon – også være omtalt i denne meldingen, og bl.a. pensjonistenes inntektsutvikling vil også være omtalt, slik at Stortinget får god informasjon om de forhold som representanten er ute etter.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Det skapes omtrent ikke nye arbeidsplasser i privat sektor i Norge, og andelen av befolkningen som er sysselsatt, har ikke vært så lav på over 20 år. Statsråden snakket om grønn omstilling, men så langt ser vi at veksten innenfor de ulike næringene er størst innenfor helse og omsorg, bygg og anlegg, hotell og service og offentlig administrasjon, altså ikke innenfor de næringene som man snakket opp med tanke på grønn omstilling. Næringskomiteen har de tre siste årene fått svært få saker fra næringsministeren, mens vi ser at ledigheten har bitt seg fast. Jeg vil spørre næringsministeren, som også er jobbskapingsminister, om hvor fornøyd hun er med egen innsats når det gjelder nettopp det å skape nye arbeidsplasser.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Det høres ut som næringsministeren er såre fornøyd med eget arbeid, men det er altså sånn at i denne perioden er det skapt kun 25 000 nye arbeidsplasser – tre av fire i offentlig sektor. I løpet av de åtte rød-grønne årene ble det skapt 360 000 arbeidsplasser, to av tre i privat sektor. Jeg tenker at det er viktig at man har en aktiv næringspolitikk som bidrar til at man skaper arbeidsplasser. Da synes jeg det er rart at statsråden er fornøyd med at man ikke kommer med viktige meldinger for å bygge opp under en god politikk. Stortingsmeldinger som industrimelding, skog- og landbruksmelding, melding om bioøkonomistrategi – veldig mange av disse har Stortinget bedt om, og sagt at det må skje raskt, men det tar sin tid. Så da tenker jeg det kan være interessant igjen å spørre: Når kommer det vekst i antall arbeidsplasser i privat sektor på vegne av den jobben næringsministeren gjør?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Først til premissen: Hovudgrepet for denne regjeringa når det gjeld å løyse dei kortsiktige sysselsettingsutfordringane, har ikkje vore skatteendringar. Det har vore målretta tiltak mot dei områda som opplever veksande arbeidsløyse. For den langsiktige lønsemda i norske bedrifter er skattepolitikken avgjerande. Eg trudde det var difor også Arbeidarpartiet såg behov for t.d. å gjere reduksjonar i selskapsskatten. Landbruket er i ein heldig situasjon. Inntektsutviklinga i jordbruket i perioden 2014–2017 er anslått til å vere 18,75 pst. Det er betydeleg høgare enn dei fleste andre grupper og betydeleg høgare enn i dei tre siste raud-grøne åra. Då er det viktige for meg: Når vi no høyrer kritikk mot regjeringa for å bruke for mykje pengar, høyrer eg at Arbeidarpartiet stadig skal bruke meir pengar på landbruksområdet. Eg er oppteken av å få gode resultat for kvar krone vi brukar i landbrukssektoren. Det har denne regjeringa vist at vi evnar å få til.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Viss vi skal auke lønsemda utover dagens nivå, handlar det ikkje om å bruke fleire offentlege kroner inn i ei næring. Det handlar om å få meir lønsemd ut av næringa. Det potensialet er vi i ferd med å løyse ut – delen av areal som går ut av drift, går ned, delen av bønder som sluttar, flatar ut, inntektsutviklinga er positiv. Mange satsar, og det er difor representanten i utgangspunktet spør om investeringsverkemiddel, fordi veldig mange fleire har lyst til å investere for framtida. Det er ein enorm optimisme i norsk jordbruk fordi det er lønsemd i det. Det skal eg forvalte og ta vare på.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Dersom vi skal lukkast med det grøne skiftet, må alle sektorar bidra – også landbrukssektoren må gjere det. Eg er glad for at landbruket viser stor evne og vilje til å vere med på det grøne skiftet. Samtidig er det slik at vi skal leggje fram eit statsbudsjett torsdag denne veka, og eg skal levere fleire stortingsmeldingar til Stortinget dei komande månadene. Der skal eg vise både moglegheitene og utfordringane som ligg i jordbrukssektoren. Eg trur det er store moglegheiter til å fortsetje med å utvikle landbruket også i meir miljøvenleg retning. Rapporten som vi fekk tidlegare i år, viser at jordbruket ved å halde fram med dagens produksjon kan redusere klimagassutsleppa med opptil 20 pst. Det er bra. Det meiner eg vi bør følgje opp i tett samarbeid med næringa, noko som også er avtalt gjennom årets jordbruksavtale. Så meiner eg at også jordbruket må vere førebudd på at ikkje alle kostnader ein får, på lik linje med det som alle andre sektorar får, kan kompenserast. Det endelege svaret kjem i statsbudsjettet.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Det er vanskeleg for meg å garantere kva framdrift som er i Stortinget når vi har levert saka, men eg legg opp til å leggje saka fram, slik at Stortinget skal ha rimeleg tid til å behandle ho før jordbruksoppgjeret.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Det er rett at det er veksande etterspørsel etter økologiske produkt, spesielt frukt og grønt. Det er gledeleg. For Venstre vil det nok likevel opplevast som litt utfordrande at etterspørselen kjem i ein av dei sektorane der den norske produksjonen utgjer den minste delen. Når det gjeld økologisk, har vi hatt ein betydeleg høgare produksjon over tid enn det har vore etterspørsel i marknaden. Omtrent halvparten av mjølka som har vore produsert økologisk, har vore omsett som konvensjonell, og det er tilsvarande, men endå litt svakare tal for kjøt. Over tid meiner eg at det bør vere ein større grad av balanse mellom det som ein produserer, og det som vert konsumert og etterspurt av forbrukarane. Det har vore mange spørsmål, og eg har også svart Riksrevisjonen at eg skal kome tilbake igjen med ein strategi for økologisk jordbruk, men eg vil også, før eg behandlar den ferdig, leggje fram ei melding til Stortinget som også handlar om korleis vi skal handtere den økologiske produksjonen i tida framover.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2016-10-04:
Premissen for spørsmålet er feil. Det er slik at den norske delen av kraftfôr har gått opp føregåande år. Så får vi håpe det er ein trend som fortset. Hittil ser avlingsåret for norsk korn godt ut også inneverande år, og det gjev håp om at vi får auka delen av norsk kraftfôr. Så det stemmer faktisk ikkje at han går ned for norsk husdyrproduksjon. Samtidig er det openbert slik at det er grunnlag for å stimulere til auka norsk produksjon. Ei av utfordringane som eg synest SV er litt for svake på å ta inn over seg, er at det vi i stort importerer, er proteinkjelder. Det kjem av to ting. Det eine er at vi ikkje brukar kjøtbeinmjøl i norsk fôrproduksjon, og det andre er at vi ikkje brukar fiskebeinmjøl i norsk fôrproduksjonen. Ein tredje ting er at vi produserer korn. Slik får vi auka delen av matkorn i staden for å produsere andre proteinvekstar på norsk jordbruksareal. Det er i sum bra, for det gjev høgast mogleg norsk produksjon.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Jeg er glad for at landbruksministeren snakker om treffsikkerhet i næringspolitikken. Og som han sjøl sa: Skal vi kunne klare å skape en, to eller flere arbeidsplasser til, er vi nødt til å være treffsikre. Vi har gjennom dagen i dag hørt at det som er hovedvirkemiddelet, er de betydelige skattelettene som har favorisert de aller rikeste i dette landet. Når 50 av de rikeste i snitt får 20 mill. kr i lettelse, må det forplikte en landbruksminister som må stoppe opp og spørre: Hvor treffsikkert er det for en av de store framtidsnæringene vi har i dette landet, nemlig den næringen som hans eget departement er satt til å forvalte? Hvor mange arbeidsplasser blir det av det i denne næringen? Jeg er helt enig med landbruksministeren i at når man reiser rundt, er det ikke sutring, men det er først og fremst krav om at regjeringen må på banen i to forhold: større bidrag til investeringer i denne sektoren og større bidrag til lønnsomhet. Ser statsråden at man nå må legge investeringsmidler på bordet for å få økt produksjonen i norsk landbruk?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Det gjenstår fortsatt å høre hvor treffsikker en såpass stor satsing på så betydelige skatteletter, faktisk er. Da tenker jeg først og fremst på den vinn-vinn-situasjonen som statsråden faktisk er i når han representerer sitt departement – inn mot det grønne skiftet, bosetting, distriktspolitikk, det å produsere sunn mat, det å få nok ut av skogen. Man skulle kanskje ønske seg at det ble realitet i det statsråden sa i sitt innlegg om at han nå skulle øke satsingen på forskning og kompetanse på dette området. Det vi har stått ved de tre siste årene, har egentlig vært tre tapte år i den forstand at man stadig kutter, særlig på Landbruksdepartementets budsjett når det gjelder viktig forskning. Ser ikke statsråden at på nettopp disse områdene ville man tjent langt utover landbruksområdet hvis man bidro til å skape vekst ut fra bl.a. den forskningsinnsatsen, ikke minst når det gjelder spørsmålet om å øke lønnsomheten utover dagens nivå?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2016-10-04:
Jeg er enig med statsråden, som sier at Norge er fullt av muligheter, at det finnes gründere som ønsker å skape nye arbeidsplasser. Dem trenger vi med på laget. Men på fredag fikk vi høre at regjeringen vil øke mineraloljeavgiften med 20 øre. Hvem er det som vil bli rammet av dette? Jo, det er bygg- og anleggsbransjen, og det er bønder. Mineraloljeavgiften er en avgift på noe som man bl.a. trenger som drivstoff til traktoren, og det finnes få traktorer som kan gå på så mye annet foreløpig. Dette er et tiltak i det grønne skatteskiftet, der man skal øke noe for å redusere noe annet. Jeg er enig i at vi må være med og utvikle eiendommene der folk bor, og når bøndene vil det, er mitt spørsmål til statsråden: Hvilke tiltak kommer statsråden med for å hjelpe bonden, som nå får en økt mineraloljeavgift, med å utvikle eiendommen der han bor, eller naboeiendommen?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Resultatet av Colombias folkeavstemning om fredsavtalen med Farc-geriljaen var skuffende, men håpet om fred er ikke slukket. Samtalene fortsetter, norske tilretteleggere deltar, også ved utenriksministeren – det er bra. Norsk tilretteleggingsinnsats i freds- og forsoningsprosesser er en veldig viktig del av norsk utenrikspolitikk. Myanmar, Sri Lanka, vårt initiativ overfor moderate deler av Taliban i Afghanistan, Israel og Palestina viser at det er ikke alltid vi lykkes. Mange ganger mislykkes vi, men når vi lykkes, har det enorm betydning for de konfliktene hvor vi bidrar. Det er ingen automatisk kobling mellom økt utrygghet i verden og at Norge skal ha en mer uklar eller en forsiktighetslinje i utenrikspolitikken. Tvert imot mener jeg at en mer utrygg verden må kreve en utenrikspolitikk som er preget av mot og vilje til å gå nye veier. Dagens regjering har dessverre kuttet i bevilgningene til freds- og forsoningsarbeid, og mitt inntrykk er at viljen til å engasjere seg i kompliserte politiske situasjoner er blitt mindre. Vår innsats kan få stor betydning. Håpet om fred lever fortsatt i Colombia. Det er gledelig at regjeringa har varslet at den i statsbudsjettet som nå legges fram, går inn for 1 pst. av bruttonasjonalinntekt til utviklingshjelp. Dermed mener jeg det endelig er grunnlag for et forlik i Stortinget om 1 pst. av BNI til bistand. Arbeiderpartiet har fremmet dette forslaget tidligere, men blitt nedstemt av regjeringspartiene og støttepartiene. Kanskje kan vi nå få flertall for dette forslaget. Da får vi nemlig rettet oppmerksomheten mot det som er viktig – innretningen og effektiviteten av utviklingsbistand. For regjeringa må det være et tankekors at det mest gjennomtenkte strategidokumentet for norsk utviklingspolitikk ble framlagt for Stortinget nylig, men ikke av regjeringa selv. Den ble framlagt som en skyggemelding fra Kristelig Folkeparti om utviklingspolitikk. Dessverre har vi ikke lenger en egen utviklingsminister, men i denne sesjonen får vi forhåpentligvis en bred og omfattende diskusjon om utviklingspolitikk på bakgrunn av den skyggemeldinga som har blitt lagt fram. Regjeringa la på forsommeren omsider fram sitt forslag til ny langtidsplan for Forsvaret. Planen er dessverre ikke fullstendig. Viktige veivalg og investeringer for Hæren og Heimevernet er skjøvet ut i tid i en egen landmaktutredning. Hensikten med langtidsplanen er å få behandlet ulike forsvarsgrener i sammenheng. Vi skal likevel gjøre en skikkelig innsats for å finne ut hva som kan forene oss i sikkerhets- og forsvarspolitikken. Men bærekraften i regjeringas plan avhenger av en ting: Kommer det penger allerede i 2017? Eller er dette en plan som andre skal innfri? Det er nemlig veldig lite overbevisende å lage en ambisiøs plan hvis man ikke er villig til å betale for den det første året. Forsvaret vårt trenger både forutsigbarhet og realistiske rammer. Troverdigheten til planen vil avhenge av at det kommer penger i 2017.
Bent Høie (Høyre), 2016-10-04:
For det første er det slik at jeg ikke er enig i Arbeiderpartiets vurdering, som de også hadde i regjering, at det at det sto flere i kø, egentlig var en god nyhet for pasienten, som tidligere helseminister Jonas Gahr Støre sa, for det betydde at en hadde fått flere behandlingstilbud. Vel, i de tre årene Høyre og Fremskrittspartiet har hatt ansvaret, har det også blitt betydelig flere behandlingstilbud, men antallet i kø går ned. Det er også sånn at ventetidene går ned både til sykehus og i sykehus. Det er også en god nyhet for pasientene. Ikke minst er det viktig for å opprettholde tilliten til en godt offentlig finansiert helsetjeneste, der befolkningen opplever at det å være medlem av folketrygden og betale skatten sin, innebærer at en òg får rask behandling. Det er nettopp et av de områdene der den norske helsetjenesten ikke scorer godt nok i internasjonale sammenlikninger.
Bent Høie (Høyre), 2016-10-04:
Taket på antallet pasienter sykehusene kunne behandle, eller DRG-poeng, fungerte på den måten at Helsedepartementet under den rød-grønne regjeringen styrte foretakene etter et måltall knyttet til hvor mange pasienter en skulle behandle. Det betydde at en fulgte med på de månedlige møtene en hadde med helseforetakene, om aktiviteten utviklet seg sånn at en begynte å nærme seg dette taket. Det førte til begrensninger i sykehusenes mulighet til å utnytte egen kapasitet. Dessuten finansierte en pasientbehandlingen med en lavere sats enn det denne regjeringen gjør. Det betyr at nå får sykehusene mer betalt jo flere pasienter de behandler. De er ikke lenger styrt på at de skal holde aktiviteten sin nede. Det betyr at sykehusene har en helt annen frihet nå til å finne gode løsninger for å redusere ventetiden, behandle flere pasienter. Det gir resultater gjennom både betydelig vekst i antall pasienter som får behandling(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Bent Høie (Høyre), 2016-10-04:
Det er helt riktig at det fortsatt er slik at det er for mange pasienter som opplever skader og i verste tilfelle dødsfall som følge av feil og mangler som skjer i helsetjenesten. Det betyr at den innsatsen som har blitt gjort på det området til nå, ikke er tilstrekkelig. Vi har behov for at helsetjenesten enda bedre lærer av de feilene som skjer, og bruker dem i arbeidet med å forbedre helsetjenesten. Derfor har jeg i år gitt helsetjenesten og sykehusene i oppdrag å jobbe med å lage systematiske planer for hvordan man skal skape mer åpenhet, slik at de ansatte føler trygghet for at de kan gi beskjed hvis det er forhold som ikke er gode nok knyttet til pasientsikkerhet og kvalitet. Dette henger veldig tett sammen med helse, miljø og sikkerhet. Når det gjelder det konkrete spørsmålet, er høringen om NOU-en til dette over, og jeg tar sikte på å fremme en sak for Stortinget om dette våren 2017.
Bent Høie (Høyre), 2016-10-04:
Ja, jeg er overbevist om at det at alle pasienter med rettigheter i Norge får mulighet til å benytte seg av ledig kapasitet hos private uten å måtte betale fra egen lomme eller ha helseforsikringer, er ett av de viktigste tiltakene vi kan gjennomføre for å bekjempe en negativ utvikling med en todeling av helsetjenesten. At det å være medlem av folketrygden og betale sin skatt gir en mulighet til å velge ledig kapasitet hos private for det offentliges regning, mener jeg er et helt avgjørende og viktig skritt for nettopp å bekjempe en slik utvikling. Det er også viktig å redusere ventetiden ved de offentlige sykehusene, for det er der de fleste behandlingene uansett vil foregå. Der oppnår vi nå gode resultater, selv om jeg absolutt ikke er fornøyd med situasjonen. På mange områder er det altfor lang ventetid fortsatt, og derfor er vi nødt til å sette innsatsen inn der. Når befolkningen opplever at ventetiden til den offentlig finansierte helsetjenesten ikke er urimelig lang, at tilgangen er god, er jeg også overbevist om at forsikringsbransjen(presidenten klubber) må dreie seg inn på andre områder(presidenten klubber igjen) enn å selge forsikringer for nødvendige helsetjenester. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Bent Høie (Høyre), 2016-10-04:
Det er helt riktig, det som representanten tar opp: Det var behov for å gjøre endringer for å forbedre forutsigbarheten for ungdom som velger å reise ut for å ta en utdanning innen helse. Derfor har vi forbedret den informasjonen som nå gis gjennom Statens lånekasse, derfor har vi slått saken sammen med Helsedirektoratet for å få bedre saksbehandlingssystemer og bedre kvalitetskontroll, og derfor er det også tatt initiativ til å etablere et tilleggsutdanningstilbud på Høgskolen i Oslo og Akershus for sykepleiere som har behov for noen tilleggsfag for å få godkjent sin utdanning i Norge. Når det gjelder den konkrete saken i Ungarn, er den i en litt annen kategori. Det er et studium som heller ikke gir autorisasjon i Ungarn. Vi har også en rekke studenter i Norge som i Norge har en masterutdanning innen psykologi, men som ikke gir autorisasjon til å bli psykolog, rett og slett fordi det ikke er en psykologutdannelse. Vi kan ikke gi godkjenninger av utdannelser som ikke er(presidenten klubber) jevngode med den norske psykologutdannelsen. (presidenten klubber)
Bent Høie (Høyre), 2016-10-04:
For det første er jeg ikke enig i at mennesker med demens trenger noe annet enn omsorgsteknologi, de trenger også omsorgsteknologi. Omsorgsteknologien kan i mange tilfeller være et veldig viktig redskap for å mestre eget liv og klare seg selv. Det må vi ikke snakke ned. Men jeg er også helt enig i at både mennesker med demens og andre som har behov for pleie- og omsorgstjenester, også har behov for å møte ansatte i helse- og omsorgstjenesten med høy kompetanse, og som har tid til dem. Jeg synes den rapporten som Sykepleierforbundet har fått lagd på dette området, er veldig spennende lesning, for den forteller at halvparten er veldig fornøyd med sin arbeidssituasjon, sine karrieremuligheter og muligheten for utvikling, mens den andre halvparten er veldig misfornøyd. Det synes jeg gir et dekkende bilde av den altfor store variasjonen som er i Kommune-Norge på dette området. Veldig mange av dem som opplever at de er for få på jobb, er for få på jobb fordi det står stillinger vakante som det ikke rekrutteres folk inn i. Det er derfor denne regjeringen systematisk satser på ledelse(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Regjeringspartiene har i en rekke debatter, også i årets trontale, fortalt det norske folk at ventetidene har gått ned i sykehusene. Det er bra, men det er ikke nytt. Ventetidene har gått jevnt ned fra 2010 og fram til i dag. Det skal vi alle glede oss over. Så snakker regjeringspartiene plutselig om ventelister, som jo er noe helt annet, nemlig et mål på hvor mange pasienter som til enhver tid skal ha planlagt behandling ved våre sykehus. Det tallet kan variere alt etter hva som ligger bak tabellen, f.eks. at vi har tatt i bruk nye medisiner og nye behandlingsmetoder. Helseministeren nevnte at en viktig årsak til at ventelistene er kortere, er at regjeringen har fjernet det såkalte taket på antallet behandlinger i sykehus. Dette taket er det veldig mange som ikke skjønner, så derfor er mitt spørsmål dette: Kan helseministeren forklare hva det såkalte taket innebærer, hvilken regjering som innførte det, begrunnelsen for å innføre et tak og når det i realiteten ble avviklet?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
Da tror jeg jeg må spørre en gang til, for helseministeren svarte ikke på spørsmålet. Han kommer stadig tilbake til dette taket på antall behandlinger som en viktig grunn til at ventelistene eller -tidene går ned. Så igjen – mitt spørsmål er: Kan helseministeren forklare hva det såkalte taket innebærer, hvilken regjering som innførte dette, begrunnelsen for å innføre et tak og når det i realiteten ble avviklet?