Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2009-12-07:
Først vil jeg takke representanten Trine Skei Grande for at hun tar opp dette viktige temaet i Stortinget. Mobbing har jo vært et tema i denne salen før, og vil så lenge mobbing eksisterer, fortsette å være et tema. Som skolepolitikere er en av våre viktigste oppgaver å utforme en skole som får elevene til å gjennomføre den obligatoriske skolegangen med gode resultater. Mange av dem som opplever mobbing på skolen, mister mye av sin barndom. De gruer seg til å gå på skolen, de føler seg ensomme, og konsentrasjonen rundt skolearbeidet blir naturlig nok gradvis fraværende. Ingen skal behøve å føle uro og usikkerhet på skolen. Når en opplever å være redd for å gå på skolen, svekkes også evnen til å lære. Jeg er enig med representanten Skei Grande i at et avgjørende element er klasse- og skoleledelse. Under Barnas spørretime for noen uker siden fortalte noen elever fra Charlottenlund barneskole i Trondheim om hvordan de mente en kunne hindre mobbing. Deres råd var at lærerne måtte ta tak og hindre at elever ble mobbet, spesielt i friminuttene. Vi er flinke til å pålegge lærerne flere oppgaver enn det de strengt tatt har. Vi må ikke glemme at lærerens viktigste oppgave er å lære bort. Men samtidig er det så mye mer vi gjerne ville at barna skulle fått gjennom skolen. Blant annet skal læreren hindre og forebygge mobbing. Det finnes ingen enkle løsninger for å hindre mobbing. Alle gode tiltak lokalt og sentralt vil kunne være med på å hindre dette. Jeg tror at færre elever i hver klasse og en klar og tydelig skoleledelse som tar tak i problemene og ikke bare lukker øynene, er nøkkelen. Skistua skole i Narvik har tatt tak i problemet. Gjennom hele høsten har mobbing stått på dagsordenen, spesielt i en såkalt kampanjeuke. Da gikk alle barna med grønne armbånd hvor det stod «alle på banen mot mobbing». Gjennom hele året er det mobbefri sone på skolen. Olweus-programmet står sentralt i anti-mobbearbeidet på skolen. Dette innbærer enkle ting – som at læreren som har inspeksjon i friminuttene, bærer gule vester. Mobbing må først og fremst forebygges. Elevene må fra så tidlig som mulig forstå hva mobbing kan forårsake. Mange får psykiske problemer og havner utenfor samfunnet på én eller annen måte senere i livet. Det er uakseptabelt at noen utsettes for mobbing over lang tid uten at noen stanser det. I opplæringsloven står det klart at lærerne og skoleledere må ta tak i problemet med en gang en elev forteller om mobbing. Det hjelper ikke å vente og håpe at det går over. Når foreldre tar kontakt med skolen og er bekymret for barnet sitt, skal de få hjelp fort. Mange barn tør ikke å fortelle læreren sin at de blir mobbet, fordi de er redd for at det kan gjøre ting mye verre. Barn må også lære at mobbing ikke er lov på skolen deres, og at hvis de ser at noen blir mobbet, må læreren varsles. Den usynlige mobbingen, den mobbingen som er umulig for læreren og skoleledelsen å se, er blitt et større problem, noe som også interpellanten var inne på. Barn og ungdom sender sms med innhold som støter mottakeren, og nettet er blitt en ny arena for å utøve mobbing. For den som blir rammet av dette, kan det være vel så ille som fysisk mobbing. Bilder som legges ut på Internett, og som er tilgjengelig for alle, er vanskelig å fjerne og kan forfølge deg i mange år senere. Med den økende mobbingen via sms og på nettet føler stadig flere foreldre seg handlingslammet. Hvor går grensen for at barna dine kan ha et privatliv? Et nært samarbeid mellom skolen og hjemmet er sentralt for å forebygge og hindre mobbing, men spesielt opplysningsarbeid når det kommer til nettvett, er det betydelig behov for. Dette kan være krevende for lærere og for foreldre som kanskje ikke så godt kjenner til hvordan nettet kan brukes. Hvordan skal de da gripe inn i elevenes nettbruk? IKT er, som alle kjenner til, en grunnleggende ferdighet, og da kreves det også at lærerne har kunnskap om de negative sidene ved den digitale verden. Når det kommer til dette, tror jeg ikke grunnleggende IKT-ferdigheter er nok. Nettvett hos elevene bør bli en sentral del av undervisningen. Her vil det nok for enkelte skoler være behov for å hente inn kunnskap og hjelp fra andre instanser. Skolene bør også ha ansvar for kursing av foreldre i nettvett for barn. Igjen vil jeg takke interpellanten for å ha satt dette på dagsordenen. Jeg ser fram til den videre debatten og til å se hvordan kunnskapsministerens tiltak som er lagt fram, fungerer i praksis.