Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2001-12-14:
I de årlige debattene om disse to departementenes budsjetter har vektleggingen som oftest slått ut til fordel for Barne- og familiedepartementets budsjett på bekostning av Administrasjonsdepartementets. Det har vær ansett for å være lite politikk i dette departementet. Nå har kanskje dette ikke vært så iøynefallende denne gang. Det er i så fall bra, for nettopp dette er jo et nøkkeldepartement når det gjelder å sikre at hele forvaltningen skal fungere godt og effektivt. Når det gjelder Barne- og familiedepartementet, vil jeg bare vise til min partikollega Dagrun Eriksens innlegg og konsentrere meg om noen punkter i Administrasjonsdepartementets budsjett. Fra vår side er vi svært tilfreds med at dette budsjettet vil bli vedtatt uten tallmessige endringer, med subsidiær støtte fra Arbeiderpartiet gjennom budsjettavtalen. Administrasjonsministeren har varslet en omfattende redegjørelse om fornyelsen av offentlig sektor like over nyttår. Det er grunn til å imøtese både denne redegjørelsen og den videre prosessen med spenning. Dette er et arbeid både komiteen og hele Stortinget gjør rett i å prioritere høyt. Ikke minst er det viktig at vi tar oss tid til en skikkelig runde om målene og hovedprioriteringene for moderniseringen. Men også selve den strategiske gjennomføringen av prosessen er avgjørende viktig for å lykkes. Jeg har konstatert at den nye ministeren synes å ha både svært god innsikt og det pågangsmot, eller «guts», som må til for å få dette til. Og dette er noe som angår oss alle. Derfor er det også svært positivt at statsråden så klart har varslet at dette ikke skal være noe sololøp, men har tatt til orde for et bredt samarbeid med alle partier. Vi håper også det vil lykkes, for bred oppslutning er en avgjørende forutsetning i arbeidet for et godt resultat. Et av de viktige spørsmålene som må stilles når vi skal utforme en god forvaltningspolitikk, er hvorfor vi har velferdsstaten. Velferdsstaten er bygd for å realisere verdier. Det betyr ikke at det offentlige skal ta ansvar for alle sider av menneskelivet, men først og fremst sikre trygghet for det enkelte samfunnsmedlem. Det handler om å sikre grunnleggende verdier som menneskeverd, nestekjærlighet, omsorg og likeverd, som lett lyder som selvfølgeligheter, men som slett ikke er det. Diskusjoner om fornyelse og modernisering av offentlig sektor høres både i språk og innhold svært ofte ut som om det dreide seg om et hvilket som helst børsnotert selskap. Derfor tror jeg det er viktig å understreke at det alle reformer og fornyelsesprogrammer først og fremst må vurderes opp mot, er om de bidrar til å styrke de verdier som velferdssamfunnet skal realisere og bygge på. Og disse verdiene lar seg heller ikke alltid måle på en skala med tall. Et av de punktene som det har vært diskusjon om i forbindelse med budsjettet, er et forslag om å øke muligheten for AFP-pensjonister til å tjene noen kroner mer uten å bli trukket i pensjonen. Det er svært forståelig at mange ønsker å kunne bruke sine krefter til å plusse på inntekten i denne perioden av livet. Det må da være dem forunt. Jeg slutter meg helt og holdent til statsrådens uttalelser i dag om dette, for vi er nødt til å ha in mente at dette er en ordning som er kommet til som et resultat av forhandlinger mellom organisasjonene og staten. Det gjør det nødvendig å vise varsomhet med å endre deler av overenskomsten uten at dette har vært tatt opp i forhandlinger. Selvsagt er vi glad for at det nå kan settes en inntektsgrense på 15 000 kr, slik at den gruppen dette gjelder, i noe større grad kan påta seg mindre oppdrag uten å komme i konflikt med ordningen. Fylkesmennene hører også til under Arbeids- og administrasjonsdepartementet. De er naturlig nok heller ikke den gruppe som lager mye støy rundt sine problemer. Dette tror jeg vi skal ha in mente, ikke minst i forbindelse med omorganiseringen av fylkeskommunen. Når det gjelder de økonomiske ressursene, kan det tyde på at situasjonen varierer noe fra kontor til kontor. I alle fall kan en varierende grad av måloppnåelse de ulike kontorer imellom tyde på det. Vi hilser derfor den varslede sammenlikning av fylkesmannsembetene på dette grunnlag positivt. Resultatene av dette bør i det minste føre til en omfordeling av ressurser mellom kontorene. Det er viktig at også dette leddet i vår forvaltning fungerer godt. Den til dels lange ventetiden når det gjelder klagebehandling på viktige samfunnsområder, er en av flere bekreftelser på at dersom fylkesmennene ikke får de nødvendige ressurser, er det den enkelte samfunnsborger det går ut over. Jeg hadde tenkt jeg til slutt skulle si noe om bruken av tomtearealet på Vestbanen, som er omtalt nærmere i innstillingen. Jeg viser da til de merknader som ligger i innstillingen, og regner med at man kan lese det som står der.