Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-03-29:
I ulike deler av verden lever barn i krigs- og katastrofesituasjoner. Virkningene lever videre i barna lenge etter at bombene har falt, eller jordskjelvet har jevnet hjemmet deres med jorda. Mange flyktningbarn og asylsøkende barn med slike traumer er også kommet til Norge. Noen av dem lever i asylmottak med foreldre eller andre omsorgspersoner, og noen er kommet til Norge alene. Barn med opplevelser av krig og flukt har ofte følelsesmessige problemer som gjør det vanskelig for dem å fungere godt i hverdagen, både i barnehagen, på skolen og i fritiden. Nettverket av voksne rundt barnet utgjør de viktigste støttespillere i et barns liv. Det er avgjørende at disse barna møter voksne som har god kompetanse på volds- og traumefeltet. For snart ti år siden ble det opprettet en ideell stiftelse i Bergen, Children and War Foundation. Sammen med en gruppe fagfolk fra Institute of Psychiatry i London etablerte medarbeidere fra Senter for Krisepsykologi i Bergen denne stiftelsen for å sikre at hjelp til barn etter krig og katastrofer var basert på metoder som var vel dokumentert, som hadde vist at de virket. Samtidig ønsket initiativtakerne å stimulere til mer forskning omkring barn som opplever krig og katastrofer, fordi økt kunnskap gir voksne hjelpere mulighet for bedre forståelse og mer effektive hjelpetiltak. For stiftelsen ble det utviklet en manual for hjelp til barn etter krig og katastrofer. Etter bruk i ulike deler av verden er det nå godt dokumentert at manualen reduserer posttraumatiske plager og depresjon. Titusenvis av mennesker, faktisk både voksne og barn, er blitt hjulpet. Også barn i Norge som er kommet fra krigsherjede områder andre steder i verden, blir hjulpet. Gjennom gruppeopplegg lærer barna hva de kan gjøre for å få kontroll over og dempe minnebilder som stadig plager dem i etterkant av det de har opplevd, eller hjelp til å nærme seg det de i etterkant er blitt svært redde for. De hjelpes til å dempe uro i kroppen gjennom avspenningsmetoder og andre metoder som demper kroppslig uro. I nesten alle gruppeopplegg nyttes også uttrykksmetoder hvor barna kan uttrykke det de har opplevd gjennom tegning, lek eller systematisk skriving. Det å arbeide seg gjennom manualen kan hjelpe barna til en lagring av de vonde minnene på en slik måte og på et slikt sted i hjernen at det ikke lenger aktiviserer hjernens alarmsentral for angst og skrekk. Færre mareritt og bedre konsentrasjon på skolen innebærer et stort steg framover for de hardest rammede barna. Det er uhyre viktig at dette arbeidet opprettholdes og videreutvikles. Vi har forpliktet oss til å hjelpe alle krigs- og katastroferammede barn. Det står skrevet klart og tydelig i Barnekonvensjonens artikkel 39: «Partene skal treffe alle egnede tiltak for å fremme fysisk og psykisk rehabilitering og sosial reintegrering av et barn som har vært utsatt for: enhver form for vanskjøtsel, utnytting eller misbruk; tortur eller enhver annen form for grusom, umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff; eller væpnede konflikter. Slik rehabilitering og reintegrering skal finne sted i et miljø som fremmer barnets helse, selvrespekt og verdighet.» Dette er også god forebygging mot utvikling av langtidstraumer senere i livet. Jeg er veldig stolt av at vi har et slikt tilbud utviklet i Norge i dag, at det virker så godt, og at det også er kommet andre til gode. Jeg håper også at Regjeringen vil fortsette med det viktige arbeidet på volds- og traumefeltet som ble igangsatt av regjeringen Bondevik II, hvilket også statsråden har bekreftet i dag. Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress ble åpnet i august 2004. Senteret driver ikke selv klinisk virksomhet, men bidrar til at de ordinære tjenestene blir tilført nødvendig kompetanse. Den kliniske virksomheten skal ivaretas av det ordinære hjelpeapparatet. Det ville vært spennende å høre enda mer om hvordan Regjeringen vil videreutvikle dette viktige arbeidet, og om hvilke konkrete, nye initiativ Regjeringen vil ta på volds- og traumefeltet, som også handler om psykisk helse for dem som rammes, og også for dem som skal hjelpe disse.