Siri A. Meling (Høyre), 2012-06-11:
Høyre er fornøyd med at det omsider har kommet en klimamelding fra regjeringen. Vi har dessverre måttet etterlyse denne meldingen gjentatte ganger. Det er lite kledelig at vi på den ene siden definerer klimautfordringen til å være vår tids kanskje største utfordring, og samtidig opplever gjentatte utsettelser av regjeringens klimamelding, som skal gi retning for og komme med tiltak i klimapolitikken fremover. Klima og energi henger nøye sammen. Vår velferd er i hovedsak bygd opp rundt petroleumsressursene på norsk sokkel, og fossil energibruk er en vesentlig del av klimagassutslippene. Vi har som nasjon et ansvar for å bidra til å løse denne utfordringen, kanskje et større ansvar enn størrelsen når det gjelder befolkning, skulle tilsi. Når det er sagt, vil jeg også uttrykke stolthet over petroleumsnæringen vår og de grep som den har gjort for å få ned klimagassutslippene på norsk sokkel, som gjør at de i dag ligger langt under det som er snittet globalt. Norge har gode forutsetninger for å bidra i arbeidet med å bekjempe globale klimaendringer. Vi har teknologi, vi har sterke kompetansemiljøer, og vi har kapital til faktisk å kunne gjøre en forskjell. Utfordringene er store, og vi trenger teknologiske kvantesprang for å realisere det lavutslippssamfunnet som vi ønsker. Vi, som del av den rike verden, trenger å vise utviklingsland at det er mulig å kombinere høy levestandard med lave utslipp, pluss betydningen av å få ned kostnadene ved å kunne rigge seg til for å bli et lavutslippsland. Ved dette blir trusselen med hensyn til klimagassutslippene også et mulighetsbilde for norsk industri. Nøkkelen til å lykkes ligger mye innenfor utvikling av teknologi. Et av de store grepene som gjøres i forbindelse med klimameldingen, er opprettelsen av et klimateknologifond, som skal være fullfinansiert i 2016. Det er en viktig del av tiltakene for å møte klimautfordringene på en offensiv måte, nemlig ved å gi tilskudd til både utvikling, testing og implementering av nye og umodne teknologier og støtte til mer modne teknologier, f.eks. tilskudd til etablering eller implementering av produksjon. Høyre hadde ønsket mer avkastning av dette fondet og er for så vidt fornøyd med at avkastningsregimet ikke er bindende, fordi dette betyr at et annet flertall i 2013 har mulighet til å gjøre avkastningen større. Norsk industri mener bl.a. at det er miljøteknologiprosjekter tilsvarende det dobbelte av beløpet som nå ligger i opplegget, og dette viser med all tydelighet at potensialet innenfor teknologiutvikling og implementering er større enn det som regjeringen legger opp til å kunne utnytte. Jeg tør minne regjeringspartiene på at Forskningsfondet nylig ble nedlagt, nettopp på grunn av at avkastningen fra fondet var for dårlig. Ti års rente på statsobligasjoner er nå på under 2 pst. Jeg vil også påpeke at prosessen i forbindelse med behandlingen av klimameldingen viser at de fire borgerlige partiene kan snakke sammen på en god måte, også når det gjelder klimaspørsmål, og at Fremskrittspartiet har vært villig til å fravike deler av sine primærstandpunkt. Dette er bra. Det er synd at regjeringspartiene, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, ikke har ønsket en tverrpolitisk enighet som også inkluderer Fremskrittspartiet. Dette er åpenbart et spill. Dette er andre gang opposisjonen redder regjeringens klimapolitikk. Vi måtte stramme opp politikken i 2008 og måtte gjøre det samme på ny nå, i 2012. Komitébehandlingen har bidratt til å gjøre klimameldingen mer ambisiøs og forpliktende på viktige områder, og det er vi fra Høyres side godt fornøyd med. Flertallsinnstillingen er et resultat av enighet mellom seks av partiene her på Stortinget. Jeg synes det er beklagelig at regjeringspartiene ikke ønsket å føre samtaler med alle partiene på Stortinget. Opposisjonspartiene forhandlet som en blokk. Det var derfor ingen grunn til å holde ett av partiene utenfor videre samtaler, ikke minst fordi de kravene som lå til grunn for forliket, faktisk var utarbeidet av alle de fire opposisjonspartiene samlet. Da burde alle partiene fått forhandle om dem også. Jeg er glad for at denne prosessen på mange måter har brakt de borgerlige partiene sterkere sammen også i disse spørsmålene, men jeg synes det er synd at regjeringspartiene falt for fristelsen til å gjøre et spill ut av det som det burde vært fokusert på: tiltak og reell politikk – og en størst mulig grad av enighet.