Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2015-06-09:
Det er to måter å drive samfunnsledelse på. Den ene er offensivt å gripe fatt i utfordringene, den andre er å la frykt og unnfallenhet slå inn. Kristelig Folkeparti er glad for at vi er i gang med reformjobben. Det er et overmodent endringsarbeid som vil ta tid framover. Jeg vil takke for lydhørhet og samarbeid med saksordføreren og samarbeidspartiene. Oppgavemeldingen gir både føringer og svar på hvilke oppgaver kommunene kan ha de neste 40-50 år. Kristelig Folkeparti ser fram til å delta videre om klargjøring av kommuneoppgaver og flytting av oppgaver fra statlige organ, herunder fysisk flytting av arbeidsplasser. Det viktigste er at det blir bedre folkestyre og god kvalitet i tjenestene for folk. Kristelig Folkeparti ønsker en bred politisk plattform for dette videre framover. Vi er glad for gjennomslaget om at det skal legges til grunn tre folkevalgte politiske nivåer i Norge, og at vi får en stortingsmelding om fylkes- og regionnivået våren 2016. Jeg sier som skipper Worse: Det kom sent – herr president – men det kom godt! I alt reformarbeid skal det være fokus på å sikre kvalitet og sørge for mest mulig likt tjenestetilbud i alle deler av landet. Statsråd Sanner har brukt ordet «robust» og har måttet tåle litt harselering over ordet. Men ordvalget oppsummerer kjernen i hvorfor reformen er viktig. La meg derfor i all beskjedenhet nevne at Kristelig Folkeparti har brukt samme ordet to ganger om dette i sitt program – et program som ble skrevet før statsråd Sanner ble reformminister. I programmet sier Kristelig Folkeparti at «en rekke kommuner har utfordringer med å rekruttere og beholde robuste fagmiljøer. Også for å ivareta balansen mellom lokaldemokrati og stat, kan det være nødvendig å etablere større og mer robuste kommuner.» La meg understreke det siste. I reformen må staten gi fra seg mer. På en rekke områder må man gå staten etter i sømmene og sikre at politisk skjønnsutøvelse foretas av folkevalgte. Når en oppgave overføres til kommunene, skal det følge finansiering med. Individuelle rettigheter skal stå fast. Regjeringen må komme tilbake med endelige forslag til oppgaver og strukturer til kommunene våren 2017. Da skal de endelige vedtakene fattes. Jeg er glad for at mange kommuner er godt i gang med lokale reformprosesser. Gode prosesser og frivillighet er nøkkelord for å lykkes med en slik styringsreform. De store må være rause og gi, og de mindre må aktivt delta ved å tenke ny og bedre struktur sammen for en god hverdagsregion. Alle må tenke ny kommune framfor sammenslåing. Sett fra Kristelig Folkepartis side er gjennomslagene mange og viktige. Det er nevnt videregående skole kompetansemiljøene innen tannhelse skal videreføres tilbudet om Varig tilrettelagt arbeid og basishjelpemidler med veiledning skal utredes så det blir minst like godt som i dag arbeids- og utdanningsreiser fortsetter som før familievernet skal ikke til kommunene, men skal styrkes og jobbe tettere med de kommunale tjenestene frivillighetssentralene skal styrkes og øremerkes forsøksordning for barnevernet i noen kommuner økt selvstyre innen skiltpolitikken Generalistkommuneprinsippet skal ligge fast. Formuleringen «som hovedregel» bekymrer når det gjelder generalistkommuneprinsippet. La meg ta den tyren ved hornene med én gang: Den norske geografien og tilhørende bosettingsmønster med fjorder, øyer og fjelloverganger tillater nemlig ikke bruk av sjablonger for å utvikle ny kommunestruktur. Kristelig Folkeparti vil sikre retten til også å være en liten kommune, og vil at innbyggerne sikres gode tjenester gjennom god samhandling med nabokommuner. Dette skal formuleringen «som hovedregel» brukes til. Dette er også en melding til dem som ønsker å bruke formuleringen til å snakke reformen ned. Kristelig Folkeparti, Venstre, Høyre og Fremskrittspartiet mener at overføring av mer makt og myndighet til kommunene vil styrke det lokale selvstyret og flytte avgjørelser nærmere innbyggerne. Det skal utredes en samarbeidsregel for mindre kommuner som skal sikre tjenestekvalitet og rettssikkerhet for innbyggerne der en kommune ikke kan ivareta dette ansvaret alene. Som sagt, vi er undervegs. Men her er fremdeles en stor jobb igjen å gjøre. Og jeg minner både meg selv og mine kolleger i denne sal om at vi til slutt skal måles på om vi har laget en reform som styrker lokaldemokratiet, og som sikrer bedre tjenestetilbud til innbyggerne.