Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-15:
Mye er tatt opp. Jeg skal forsøke kortfattet å svare på så mye som mulig. For å starte med Per-Kristian Foss: Å følge opp det Stortinget sier i sine innstillinger, er en selvfølge for denne regjering. Og om det er nødvendig å si det, sier jeg det gjerne: Selvfølgelig skal vi gjøre det. Korrupsjonsbekjempelse er utrolig viktig. Det største korrupsjonsproblemet er at korrupsjon smører selve det politiske maskineriet i mange land, og derfor er det for politiske ledere ikke lett å komme ut av korrupsjonen. Men om det finnes noe korrupsjonstiltak som noen representant i denne sal kjenner til, og som har betydning, og som denne regjering ikke følger opp, vil jeg høre om det. For korrupsjonsbekjempelse er et av de aller viktigste anliggender. Sigrun Eng tok opp Swaziland. La oss se på hva vi gjør der. Men selvsagt er det et dilemma at Norge skal gå inn i stadig flere land. Jan Sahl tok opp utdanning. Vi satser altså mer på utdanning enn den foregående regjering. Men det er selvsagt slik at dersom vi skal øke innsatsen vesentlig når det f.eks. gjelder miljø, kan ikke den relative andelen til utdanning gå opp år for år. Så tok Steinar Gullvåg opp veiutbygging. Det er helt sentralt og vektlegges av en rekke afrikanske ledere, men det er igjen et spørsmål om hva Norge skal gjøre versus hva andre multilaterale og bilaterale givere skal gjøre. Det er av de ting vi må se på i den utviklingsmeldingen som vi legger fram for Stortinget. Peter Skovholt Gitmark tok opp mye, bl.a. Uganda. La meg si at vi er nå i veldig tett dialog med andre givere i Uganda for å se på hva vi kan gjøre for å bidra til å fremme menneskerettigheter i landet. Uganda var jo den store utviklingssuksessen i Afrika på 1980- og 1990-tallet, men det er selvsagt også riktig at hvis president Museveni bestemmer seg for å klamre seg til makten på mer eller mindre demokratisk vis i mange, mange år framover, vil det neppe bidra til den nødvendige utvikling i Uganda. I Afrika er det veldig mange eksempler på ledere som starter bra, men når man sitter i tiår etter tiår, demper det mye. Line Henriette Holten Hjemdal sa én ting jeg er veldig enig i, og én ting jeg ikke er enig i. Jeg er veldig enig i at vi må være oppmerksomme på at den store klimadugnaden som verden skal gå inn i, ikke må gå på bekostning av bistand til de aller fattigste. Det er en helt reell problemstilling, tatt opp av mange av bistandsorganisasjonene. Det er ikke én ting av det disse organisasjonene har sagt til Dagbladet de siste dagene, som jeg ikke er hundre prosent enig i. At Dagbladet later som om vi er uenige, er en annen sak. Det er en del av det normale tabloide spillet. Men alt det de sier om at det er en reell fare, er jeg helt enig i. Derimot er jeg ikke enig i at Norge ikke skal satse der vi har særlige fortrinn. Vi er én liten aktør, de norske bidragene internasjonalt er noen få prosent av all verdens bistand, og u-land er også interessert i den beste faglige bistand. At vi satser der vi har noe særlig faglig å bidra med, som f.eks. innen vannkraft og solenergi, kan umulig være galt. Det er nettopp det utviklingslandene etterspør. Andre land vil så kunne bidra med kompetanse og kunnskap på områder der vi ikke har det. Jeg får heller tegne meg på nytt for å kommentere de aller siste som jeg ikke rakk.