Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2008-01-15:
Interpellanten har fremmet en spennende og viktig interpellasjon. Det er riktig at det de siste årene har vært en økende oppmerksomhet på kvinners helse, og - jeg vil legge til - med rette. Bondevik II-regjeringen la fram St.meld. nr. 16 for 2002-2003 - folkehelsemeldingen. Meldingen inneholdt bl.a. en kvinnehelsestrategi, som også ble framlagt som en rapport i januar 2003. Denne strategien var en oppfølging av forslagene i NOU 1999:13, som heter Kvinners helse i Norge. Utredningen avdekket stor kunnskapsmangel og manglende integrering av kjønnsperspektiv i helsepolitikk og i helsepraksis. Utredningen inneholdt forslag til tiltak med siktemål å skape strukturer, rutiner og redskaper for å sikre integrering av kjønnsperspektiv i forskning og annen kunnskapsinnhenting, i politikkutforming, i forebyggingsarbeid og også i helsetjenester og velferdsordninger. Vi vet at Forskningsrådet lenge har stimulert til at kjønn og kjønnsforskjeller i helse og sykdom blir adressert og drøftet i alle relevante prosjekter. Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag, NEM, har utarbeidet retningslinjer for inklusjon av kjønn som variabel i all medisinsk forskning som omfatter mennesker, slik at kjønnsspesifikke analyser blir mulig. Bruk av kjønnssensitive variabler kan gi ny kunnskap som både kan føre til mer målrettet forebygging, behandling og helsetilbud. Dette vil ha betydning for og gjelder selvsagt både kvinner og menn. Kvinnehelsestrategier som Bondevik II-regjeringen la fram, påpekte at ulike tiltak vil kunne ha ulik effekt på kvinner og menn, og at det derfor må tas i bruk forskjellige virkemidler overfor kvinner og menn, etter behov. Dette er en erkjennelse av at kjønnsperspektivet er et nødvendig fokus, også når vi utformer helsepolitikken. Og igjen - selvsagt like viktig for menn som for kvinner. Noen sykdommer er kjønnsspesifikke, som flere har vært inne på. Brystkreft er et godt eksempel hos kvinner, og prostatakreft hos menn. Vi har hatt stor fokusering på brystkreft, og mye positivt har skjedd de siste årene, både når det gjelder diagnostisering, kirurgi og medikamentell behandling. Prostatakreft har ikke hatt tilsvarende fokus, slik bl.a. PROFO har påpekt. De viser til at ventetiden for operasjon er økende, og at mange får stilt diagnosen for sent. Dette er for mange dramatisk når vi kjenner omfanget av sykdommen som ifølge PROFO har en dødelighet på ca. 30 pst. Det er riktig som interpellanten og også statsråden sier, at menn i mindre grad enn kvinner oppsøker helsetjenesten. Menns helse er imidlertid nå på dagsordenen i Norden, i større grad enn tidligere, noe som er positivt. Den første nordiske konferansen om menns helse fant sted i København i 2004. Den andre konferansen om menns helse fant sted i Oslo i 2006. Denne konferansen fokuserte på en rekke temaer knyttet til menns helse og sykdom, og den røde tråden var menns helse i et kjønnsperspektiv. Viktigheten av at helsevesenet anerkjenner at det finnes forskjeller i symptomer og reaksjoner på sykdom hos menn og kvinner ble påpekt sterkt på denne konferansen. En av foredragsholderne, White, fokuserte på yngre menn, under 45 år, en alder der menn har betydelig høyere dødsrate enn kvinner, som også statsråden var inne på. Årsakene er mange, men også når man tar vekk de kjønnsspesifikke sykdommene, som f.eks. brystkreft, prostatakreft og andre, ligger menn dårligere an. En vanlig forklaring, ifølge denne foredragsholderen, er det som flere her har påpekt, nemlig at menn oppsøker lege i mindre grad enn kvinner, og ofte for sent. Tallene antyder at man bør rette informasjon mot yngre menn, slik at de oppsøker lege tidligere, og at sykdom oppdages i tide. Dette burde det være mulig å lage en god strategi for, etter min mening. Den tredje nordiske konferansen om menns helse skal arrangeres i år, i Stockholm, 10. og 11. april. Dette viser at fag- og forskningsmiljøer i Norden også er opptatt av menns helse, og det er blitt et viktig og gjentakelig tema. Reform - Ressurssenter For Menn er involvert og er bl.a. sekretariat for denne konferansen. Interpellantens initiativ i dag bidrar til at vi også politisk framover vil få et sterkere fokus, tror jeg, på menns helse. Etter min mening viser dette at kjønnsperspektivet er nødvendig å ha med også når vi diskuterer og utformer vår helsepolitikk. Jeg er glad for at statsråden i sitt svar til interpellanten påpekte betydningen av dette.