Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2004-06-09:
For to år siden ble det vedtatt å forlenge det midlertidige forbudet mot xenotransplantasjon fram til 1. januar 2005. Flertallet ønsket å vente på retningslinjene fra Europarådet. Disse retningslinjene ble forsinket, men er nå vedtatt. Det legges opp til at reguleringen av xenotransplantasjon må inneholde omfattende kontroll, overvåkings- og sikkerhetstiltak for å hindre spredning av ukjente smittestoffer fra dyr til mennesker. Retningslinjene fra Europarådet understreker også hvor viktig det er med informasjon til de pasienter som skal gjennomgå en slik transplantasjon. Det bør være strenge regler for samtykke, offentlig innsyn og bred offentlig debatt om disse grunnleggende spørsmålene knyttet til kryssing av artsgrenser. En må også ta hensyn til dyrenes helse og velferd. Norge har opprettet et interimsorgan som tilrår at det utarbeides en permanent lovregulering som åpner for xenotransplantasjon på nærmere bestemte vilkår. Regjeringen slutter seg til dette, men mener at en trenger mer tid på å utrede en slik lov før den sendes på høring. Den må avstemmes mot flere andre lover, og det må utarbeides forskrifter. På denne bakgrunn ber Regjeringen om at det midlertidige forbudet blir forlenget til 1. juni 2008. Interimsorganet skal fortsette som et viktig ekspertorgan i denne perioden. Dersom norske pasienter ønsker å være med i kliniske utprøvinger i utlandet i denne perioden, vil departementet vurdere unntak fra det midlertidige forbudet. En samlet komite støtter Regjeringen, og ønsker et lovverk som er basert på føre var-prinsippet, retningslinjene fra Europarådet og WHO. Flertallet, som består av alle partiene utenom regjeringspartiene, mener at loven bør være ferdig ett år tidligere, og fremmer forslag i tråd med dette. Kristelig Folkeparti forstår ikke dette hastverket. Xenotransplantasjon er ikke tatt klinisk i bruk noe sted i verden. Det skjer noe utprøving i USA og i England. Men det er ikke noe behandlingstilbud som står klart og venter på dem som trenger et slikt helsetilbud. Dagens bruk av bearbeidet dyrevev, som hjerteklaffer og årer, er ikke levende celler og er dermed ikke omfattet av forbudet. I likhet med resten av komiteen er Kristelig Folkeparti bekymret for mangelen på organer til pasienter. Vi vet at en transplantasjon gir mulighet til bedre livskvalitet og forlenget levetid. Utviklingen i Norge er blitt bedre etter at en har tatt i bruk donorkort. Ifølge Stiftelsen organdonasjon har det vært en positiv utvikling med hensyn til antall donasjoner og transplantasjoner i 2003. For første gang på ti år er ventelistene for organdonasjon redusert, og for første gang topper vi listen i skandinavisk sammenheng. I mai i fjor ble det oppnevnt en donoransvarlig lege ved alle landets 28 donorsykehus. Rikshospitalet gjør en stor innsats med å koordinere og lære opp helsepersonell i den sammenheng. Det har pågått en diskusjon i komiteen om det å opprette et organdonorregister for å øke antall donorer ytterligere. En samlet komite ønsker å utrede en slik mulighet. Regjeringspartiene støtter det nye forslaget som er lagt fram. Kristelig Folkeparti er glad for at en nå vil bruke tid på å se på erfaringene fra land som har innført et slikt register. Det har vist seg at en må ha en svært høy registreringsprosent for at et slikt register skal kunne føre til økt tilgang på organer. En må se på om administrative kostnader står i forhold til resultatet. Det er vel verd å merke seg de erfaringer som Spania har gjort. Fra å være dårligst i Europa er de nå ledende i forhold til tilgang på donororganer, uten å ha eget donorregister. Samtidig er det viktig at en nyttiggjør seg tilgjengelige organer. Ifølge brev av 2. juni i år fra Stiftelsen organdonasjon måtte Rikshospitalet i fjor takke nei til 26 tilbud om organer på grunn av kapasitetsproblemer. Her har vi en utfordring. Til slutt tar jeg opp Høyre og Kristelig Folkepartis forslag, som er referert i innstillingen.