Tor Nymo (Senterpartiet), 2000-06-06:
Tomtefesteloven av 20. desember 1996 er ennå ikke trådt i kraft, til tross for at det nå er mer enn tre og et halvt år siden loven ble vedtatt av Stortinget. Stortinget forutsatte ved lovbehandlingen at prisforskriftene skulle oppheves, og at det skulle være adgang til å regulere festeavgiften etter annet reguleringsgrunnlag enn konsumprisindeks når kontrakten hjemler regulering på annet grunnlag, f.eks. tomteverdi. I Ot.prp. nr. 28 for 1995-96 sluttet Justisdepartementet seg til et forslag fra Sivillovbokutvalget om å oppheve prisforskriften. Samtidig ble det foreslått at festeavgiften for bolig- og fritidshus bare skulle kunne reguleres etter endringen i pengeverdien, med mindre annen avtalt reguleringsmåte ville gi en lavere avgift. Stortingsflertallet støttet ikke departementets forslag om regulering av festeavgifter. Et flertall i justiskomiteen, bestående av Senterpartiet, Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet, registrerte i Innst. O. nr. 85 for 1995-96 «at det i det store mangfold av bestående festeavgifter som eksisterer har utviklet seg en rekke urimeligheter over tid. Flertallet er av den oppfatning at partene bør ha større frihet til å inngå avvikende avtaler enn det som følger av forslaget. Eldre avtaler om regulering av festeavgiften bør etter flertallets syn respekteres, med mindre de etter en konkret vurdering er urimelige, og bør revideres f.eks. med grunnlag i avtalelovens § 36». Justisdepartementet fant imidlertid ut at tomtefesteloven ikke kunne iverksettes etter de prinsipper som Stortinget la til grunn for sitt lovvedtak. Justisdepartementet sendte derfor den 29. oktober 1998 et nytt lovforslag ut på høring med sikte på å avgrense retten til oppregulering etter tomteverdi i området for hus/hyttetomter. Forslaget fikk ut fra forskjellige begrunnelser massiv motstand fra nær sagt alle høringsinstanser. Alle avviste det også på grunn av at det var svært komplisert å forstå og anvende i praksis. Justisdepartementet fremmet så et lovforslag overfor Stortinget som skulle «treffe bedre» enn det som ble avvist av nær sagt alle høringsinstanser. Departementet går inn for at § 15 om regulering av festeavgift endres før loven trer i kraft. Under behandlingen i komiteen ble det tidlig klart at det ikke var flertall for noen partiers synspunkter eller forslag. Arbeiderpartiets forslag er derfor komiteens tilråding. Like klart er det at departementets forslag i proposisjonen, som i innstillingen er foreslått av Kristelig Folkeparti, vil få subsidiær støtte fra andre partier her i dag. Jeg forutsetter at representanter for de andre partiene i sine innlegg vil begrunne sine forslag. Jeg tillater meg derfor å redegjøre for Senterpartiets syn. Departementet hevder at det er sosiale hensyn som ligger bak forslaget. Lovforslaget har følgende konsekvenser for både hus- og hyttetomter hvor det i kontrakten er avtalt regulering etter tomteverdi: 1. Prinsippet om midlertidig prisregulering opprettholdes som permanent i tomtefesteloven for kontrakter inngått 26. mai 1983 eller tidligere.2. Det blir ikke tillatt med oppregulering utover 9 000 kr pr. dekar på annet grunnlag enn endring i pengeverdi. Dette innebærer at for kontrakter som kan reguleres etter tomteverdi, ekskluderes dette reguleringsgrunnlag dersom avgiften etter oppregulering overstiger 9 000 kr.3. Maksimumsbeløpet på 9 000 kr blir endret hvert år etter konsumprisindeks. Det er også grunn til å merke seg følgende: Lovforslaget gjelder bare der det i kontrakten mellom grunneier, bortfester, og hus-/hytteeier, tomtefester, er avtalt at regulering av avgiften skal skje etter tomteverdi. Det er også grunn til å merke seg at det er kun for 20 – 25 pst. av festeavtalene at avgiftene kan reguleres etter tomteverdien. Resten av avtalene, dvs. 75 – 80 pst., kan etter kontrakten kun reguleres etter konsumprisindeks. Her har altså grunneier kontraktsmessig forpliktet seg til kun å benytte konsumprisindeks, uansett hvor stor økning det har vært i tomteverdi. I gamle kontrakter, før prisstigningen satte fart på 1960-tallet, er det oftest verken avtalt reguleringsgrunnlag eller -terminer. Her har Høyesterett i 1988 tillatt oppregulering etter konsumprisindeks hvert tiende år. I Senterpartiet er vi av den klare oppfatning at avkastning av tomteverdien tilhører bortfester, ikke tomtefester. Når det er fastsatt i kontrakten at regulering av festeavgiften skal skje etter tomteverdi, er det fordi det er grunneier og ikke tomtefester som i festetiden skal ha rett til avkastningen av en eventuell verdistigning som ikke skyldes festerens tiltak på tomta. Det er derfor viktig for grunneier å sikre regulering av festeinntektene på en slik måte at grunneier får årlig avkastning i forhold til den til enhver tid gjeldende tomteverdi på de bortfestede tomtene. Ved en økning i tomteverdien i festetiden skal altså festeavgiften økes tilsvarende. Senterpartiet ønsket primært å stå på vedtaket av 1996 – med en gradvis opptrapping over ti år. I denne prosessen vil vi, etter en totalvurdering hvor vi har vektlagt sosiale hensyn, imidlertid holde feste til bolig utenfor. Her går vi altså inn for forslaget fra departementet. Jeg viser for øvrig til mine merknader i innstillingen. Jeg er imidlertid svært tilfreds med at det foreligger et forslag om å be Regjeringen evaluere tomtefesteloven § 15 og dens praktiske virkning etter to år fra ikrafttredelse, og at resultatet legges fram for Stortinget som egen sak. Det vil gi oss en konkret og nyttig anledning til å vurdere effekten av forslaget. Til slutt vil jeg ta opp Senterpartiets forslag i innstillingen.