Tron Erik Hovind (Senterpartiet), 1998-12-04:
Den sikkerhetspolitiske situasjonen vi står oppe i, er og må være grunnlaget for innretningen av og ressurstildelingen til vårt militære forsvar. Den sikkerhetspolitiske situasjonen ble grundig behandlet i langtidsmeldingen som ble behandlet i juni. Dagens innstilling inneholder derfor bare oppdatering av denne situasjon, og det er ingen vesentlige endringer. Gjennom langtidsmeldingen foreslo vi nivået på ressursbehovet for de første fire årene. Behovet for innstramming i norsk økonomi medførte imidlertid at Regjeringen så seg nødt til å redusere forslaget til budsjett i forhold til det nivået som var presentert i langtidsmeldingen. Omstendighetene rundt dette er allerede belyst i debatten. Gjennom budsjettforliket og påfølgende behandling av finansinnstillingen her i Stortinget er rammen tilført 450 mill. kr, og etter Senterpartiets syn vil vi nå få et forsvarsbudsjett som er i tilfredsstillende samsvar med de mål, strategier og forutsetninger som ble vedtatt i juni. Fordelingen på ulike kapitler er det full enighet om i komiteen. Det er veldig bra at man fikk til enighet om hvordan midlene skal fordeles, til tross for at man har litt ulikt utgangspunkt. Det gir et godt grunnlag for arbeidet videre. Det betyr ikke at Forsvaret ikke står overfor utfordringer. Den omstilling og tilpassing til den nye sikkerhetspolitiske situasjonen som startet med forrige langtidsmelding, og som er videreført i gjeldende langtidsmelding, stiller krav både til Forsvaret som organisasjon og til den enkelte medarbeider i organisasjonen. Modernisering av Forsvaret setter press på fredsorganisasjonen. Det er viktig både for landet og for det norske folks holdning til Forsvaret at dette ikke bare betyr nedleggelser og sentralisering. Også for Forsvarets egen del er det viktig å opprettholde en tilstedeværelse over det ganske land. Det vil bidra til å sikre rekrutteringsgrunnlaget til framtidas forsvar og bedre kommunikasjonen med samfunnet for øvrig. I distriktene har Forsvaret ofte en hjørnesteinsrolle, mens det i sentrale strøk er en av mange, med de utfordringer for oppmerksomhet det betyr. Et av fire grunnprinsipper i vår forsvarspolitikk er alminnelig verneplikt. Av hensyn til balansen i norsk økonomi, som sagt tidligere og som belyst i debatten her, så Regjeringen seg nødt til å vurdere å redusere lengden på førstegangstjenesten for årskullet 1999. Det ble bedt om en fullmakt til en slik vurdering. Dette ble vurdert som mindre smertelig enn f.eks. å redusere øvingsaktiviteten. Gjennom behandlingen i finanskomiteen og fordelingen av midlene er det nå ikke nødvendig med slike fullmakter. Lengden på førstegangstjenesten i 1999 blir som i 1998, og det er bra. For å opprettholde og oppdatere mannskapenes kunnskaper er det viktig med repetisjonstjeneste etter fullført førstegangstjeneste. Departementet arbeider nå med å utarbeide indikatorer for måling av kvaliteten i repetisjonstjenesten. I dag er det stort sett kvantitet, i form av antall tjenestedager, som måles. Det er bra at det nå settes fokus på tjenestens innhold. Dette gir grunnlag for bedre ressursutnytting og en kvalitativt bedre tjeneste for den enkelte soldat. Den største posten på årets budsjett i år som tidligere år er nyanskaffelser av materiell, nybygg og anlegg. I tillegg til de 100 mill. kr komiteen har lagt på, er denne posten nå på over 7,6 milliarder kr for 1999. Det er mye penger, men forsvarsmateriell er etter hvert blitt teknisk meget avansert og veldig dyrt. Det er imidlertid nødvendig med godt og moderne utstyr for å kunne realisere de mål vi har satt for Forsvaret. Med denne bevilgningen skulle det være godt grunnlag for å arbeide videre med de investeringsprogrammer vi allerede er i gang med. Kystvakten har en viktig funksjon når det gjelder ressursovervåking samt bistand til politi, toll og andre etater i utøvelsen av deres oppgaver. Styrkingen av driftsbudsjettet på 50 mill. kr betyr en reell vekst i forhold til budsjettet for inneværende år. Det betyr også at aktiviteten minst kan videreføres på dagens nivå. I forhold til de viktige oppgaver Kystvakten daglig utfører til havs og langs vår langstrakte kyst, er det bra at en enstemmig komite innstiller på en reell økning på Kystvaktens driftsbudsjett. Internasjonale operasjoner har etter hvert blitt en sentral del av internasjonal sikkerhetspolitikk. Norge har hatt en sentral rolle i dette arbeidet. Selv om vi nå har trukket oss ut av Libanon etter 20 års innsats, er vi til stede i mange konfliktområder. Finansieringen av første kvartal er bakt inn i budsjettet. Finansieringen av annet kvartal vil vi i tråd med inngått forlik komme tilbake til i revidert nasjonalbudsjett til våren eller eventuelt i omgrupperingen til høsten. Driften i andre halvår vil i tråd med langtidsmeldingen bli finansiert utenfor rammen. Dermed er prinsippet vi ble enige om gjennom langtidsmeldingen, innført. Regjeringen varsler i proposisjonen at Forsvarsdepartementet har laget en handlingsplan med målsetting om å øke rekrutteringen av personer med innvandrerbakgrunn til både sivile og militære stillinger i departementet og Forsvaret. Et virkemiddel her er begrenset kvotering. Senterpartiet inngår i det flertall som støtter opp om dette. Jeg er ikke overrasket over at Høyre og Fremskrittspartiet går mot, men jeg er overrasket over at de så totalt slakter tiltaket, som de gjør i sin mindretallsmerknad. Jeg trodde også disse partiene hadde merket seg den positive erfaring vi har i det norske samfunn med begrenset kvotering av grupper som allerede er underrepresentert i en periode for å oppnå ønsket utvikling. Underrepresenterte grupper, i dette tilfellet nordmenn med annen etnisk bakgrunn, trenger litt hjelp i en overgangsfase for å bli fullt integrert i deler av samfunnsstrukturen. Dette er til gunst både for dem det berører, og for vårt totale samfunn. I vår behandlet vi to langtidsmeldinger – én for Forsvaret og én for sivilt beredskap. Forsvarets langtidsmelding har vært mye framme i debatten hittil i høst. Langtidsmeldingen for sivilt beredskap har knapt vært nevnt. Det er derfor hyggelig å kunne konstatere at i dette budsjettet er bevilgningene til sivilt beredskap økt med 5,4 pst. Dette betyr nok ressurser til å nå de mål og strategier vi vedtok i denne langtidsmeldingen. Jeg har tidligere nevnt verneplikten som et av hovedprinsippene i norsk forsvarspolitikk. Et annet er totalforsvarskonseptet. Derfor er det viktig, også i forhold til vårt militære forsvar, at det arbeides målbevisst på denne sektoren. Alle de fire hovedprinsipper i forsvarspolitikken – nasjonalt balansert forsvar, alliert militært samvirke og internasjonalt samarbeid, totalforsvar og verneplikt – må utvikles harmonisk i forhold til hverandre hvis vi skal oppnå en optimal forsvarsevne. Derfor er det bra at bevilgningene til sivilt beredskap har en reell vekst. Vi behandler to saker nå. I tillegg til budsjettet for neste år behandler vi også Innst. S. nr. 50 om endringer i Forsvarsdepartementets budsjett for inneværende år og noen kapitler på Justisdepartementets budsjett. Siden jeg er saksordfører for den, skal jeg få nevne noen hovedmomenter. Innbefattet tilleggsbevilgninger, overføringer fra 1997 og omgruppering blir den nye rammen for Forsvarsdepartementet for 1998 på 24,8 milliarder kr. Dette er over 1 milliard kr mer enn det opprinnelige budsjett for 1998. Det er enighet i komiteen om hvordan disse midlene skal fordeles. Komiteen deler seg på ett punkt, som komiteens leder orienterte om. I forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 1998 ble det bevilget 671 mill. kr til internasjonale operasjoner. 100 mill. kr ble overført fra bevilgningen til materiell. Resten ble tilleggsbevilget. Ved årets slutt viser det seg at det ikke er behov for 75 mill. kr av dette. Regjeringen foreslår å trekke tilbake disse midlene. Et flertall i komiteen foreslår imidlertid midlene beholdt og tilført materiellkapitlet. Når det gjelder kapitlene på Justisdepartementets budsjett, ser det ut til å bli en merinntekt på 6,3 mill. kr, som foreslås beholdt i Justisdepartementet.