Jan Tore Sanner (Høyre), 2018-05-24:
I dag tar Stortinget nye skritt på veien mot en skole med muligheter for alle, en skole hvor sosial bakgrunn ikke skal skape hindringer for om man lykkes eller ei. Vi bidrar gjennom vedtak i dag og andre vedtak som er gjort denne våren, ved at vi bygger et sterkere lag rundt barna i barnehagen og de yngste elevene i skolen. La meg bare nevne syv av de tiltakene som nå kommer på plass: For det første får vi nå flere trygge voksne rundt barna i barnehagen gjennom en minimumsbemanningsnorm og en pedagognorm. Vi lovfester en plikt til samarbeid mellom barnehage og skole, fordi vi vet at overgangen er utfordrende. Vi innfører en plikt for skolen til å samarbeide med relevante kommunale tjenester, f.eks. helsetjenestene, for å kunne gi bedre hjelp og støtte til barn som sliter. Vi gjennomfører, i samarbeid med Kristelig Folkeparti, en lærernorm, som gjør at det blir flere lærere i mange skoler. Vi styrker lærernes kompetanse, særlig på begynneropplæringen. Vi bidrar til at det blir flere lærerspesialister, særlig med kompetanse på de yngste barna. Og vi innfører en lovfestet plikt, slik at de barna som blir hengende etter i lesing, skriving og regning, får intensivopplæring. Dette er syv konkrete, viktige tiltak, som innebærer at vi bygger et sterkere lag, og at vi fanger opp barn som blir hengende etter. Min bekymring er alle de barna som har gått gjennom skolen uten å ha lært å lese, regne og skrive skikkelig. Vi vet at fanges man ikke opp tidlig nok, får mange problemer senere i skolegangen eller senere i livet. Det har vært et problem i Skole-Norge at elever som har hatt utfordringer, har fått hjelp altfor sent. La meg også understreke at intensivopplæringen vil være en del av den ordinære tilpassede opplæringen i skolen og den plikten man har til å gi alle elever tilpasset opplæring. Målet er at elevene raskt skal settes i stand til å følge alminnelig progresjon i undervisningen. Dette rokker ikke ved retten til spesialundervisning. Men det er selvsagt et klart mål i det vi nå gjør, at behovet for spesialundervisning kan bli mindre når vi bygger et sterkere og bedre lag rundt elevene. Hvordan denne intensive opplæringen organiseres og gjennomføres, må skolen og lærerne vurdere i lys av behovet til elevene og andre tiltak i opplæringen. Med andre ord: Dette overlates ikke til kommunene, men det overlates til det profesjonelle skjønnet og handlingsrommet som skolen og læreren skal ha. Man kan kanskje si at her følger vi opp noe av det som har vært intensjonen i tillitsreformforslaget, som noen partier har fremmet i Stortinget. La meg også understreke at i implementeringen av loven vil jeg være opptatt av at elevenes behov skal ivaretas best mulig, tilpasset deres alder og modenhetsnivå på grunnlag av skolens og lærerens profesjonelle skjønn, og at det ikke oppstår uheldige former for byråkratisering som kan føre til feil fokus eller misbruk av lærerens tid og krefter. Jeg er også svært glad for at vi i dag får på plass en modell for fagbrev på jobb. Jeg har reist mye rundt i landet denne våren og besøkt bedrifter og introduksjonsprogram. Jeg har snakket med dem som jobber med fagopplæringen. Det forslaget vi nå får på plass, blir svært godt mottatt. Det kan bidra til at flere av dem som i dag står uten formell kompetanse, kan få formell kompetanse og fagbrev med lønn. Dette har jeg tro på vil gi gode resultater. Jeg er også glad for at folkehøyskoleloven nå får en egen hjemmel for etablering av folkehøyskole på Svalbard. Dette er noe som har vært etterspurt og ønsket. Det kan bidra til at vi styrker Svalbard-samfunnet ved at vi nå får muligheten til å bygge mer kunnskap og kompetanse og trekke flere ungdommer til Svalbard.