Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2014-06-10:
Jeg vil først få takke for innlegg og for støtte som understrekes til den innsatsen som har vært lagt ned, og også til den linja som har vært fulgt. Det betyr mye, bl.a. for dem som har tjenestegjort, og som stadig tjenestegjør, og det betyr også mye for deres familie og pårørende. Så syns jeg det har kommet fram mange kloke og gode perspektiver i debatten fra alle som har hatt ordet, og det er ting som vi legger opp til å følge opp så godt det lar seg gjøre. Som jeg nevnte i min redegjørelse, deltok jeg på forsvarsministermøtet i NATO i forrige uke, hvor diskusjonen om Resolute Support mission var et tema. Det er, som det har vært understreket flere ganger, ikke mulig for oss å gi noen endelig vurdering av om vi skal bidra, og i så fall med hva, inntil det kommer en formell forespørsel fra NATO, og inntil vi vet rammene for dette oppdraget. Når det er sagt, sa jeg også på torsdag, og gjentar det gjerne her, at vi planlegger for alle opsjoner – det å delta med et begrenset bidrag, men også det ikke å delta, og det vil altså rammene for operasjonen være avgjørende for. Da vil jeg gjerne plukke opp poenget til representanten Trine Skei Grande, nemlig at dersom Norge bestemmer seg for å delta videre etter en vanlig konsultasjon med Stortinget, bør også Afghanistan-redegjørelsene fortsette. Det er noe jeg støtter helhjertet. Dersom Stortinget ønsker det, vil både utenriksministeren og jeg gjerne fortsette å redegjøre for utviklinga i Afghanistan. I løpet av de snart 13 årene vi har vært til stede i Afghanistan, er mange positive resultater oppnådd på sikkerhetsområdet. Al Qaida er betydelig svekket, og andre terrororganisasjoner har fått redusert spillerom. Afghanske sikkerhetsstyrker er styrket og i langt større grad i stand til å sørge for sikkerheten til egen befolkning. Men det gjenstår samtidig betydelige utfordringer. Det tror jeg alle ser. Som jeg understreket i min redegjørelse på torsdag, vil vi i tida framover også kunne se at tradisjonelle konfliktlinjer gjør seg gjeldende i det afghanske samfunn. De afghanske sikkerhetsstyrkene vil derfor fortsatt være avhengige av NATO-støtte. De må opprettholde og videreutvikle sine kapasiteter ytterligere. Flere forhold knyttet til afghanere som har vært lokalt ansatt av Forsvaret, har fått oppmerksomhet den siste tida. Den spesialordninga med at lokalt ansatte tolker og andre med et direkte ansettelsesforhold til Forsvaret kan søke om opphold i Norge fra Afghanistan, er en videreføring av den ordninga som den forrige regjeringa etablerte. Da er det viktig for meg å understreke hva som er Forsvarets rolle i denne sammenhengen. Det er nå, som det var i forrige runde, å understøtte utlendingsmyndighetene administrativt i forbindelse med gjennomføring av intervju, med transport og når det gjelder sikkerhet og andre administrative funksjoner. I tillegg har Forsvaret bidratt med bekreftelser til UDI på ansettelsesforhold og annen informasjon knyttet til dette. Så er det også viktig å understreke her at det er UDI og utlendingsmyndighetene som behandler sakene om asyl. Det er det verken Forsvaret, Forsvarsdepartementet eller Utenriksdepartementet som gjør. Slik har det alltid vært, og slik vil det også fortsatt være. Når det gjelder de fåtall saker som verserer i media, er dette saker som er utestående etter den første runden, altså da vi trakk ned vårt nærvær i Faryab. Jeg vil understreke at dette er saker som ikke følger de ordinære rutinene for behandling av oppholdssaker, og at saksbehandlinga således har vært ganske krevende. Forsvaret går nå igjennom alle arkiv både i Norge og i Afghanistan for å finne så mye informasjon som mulig om de lokalt ansatte og på den måten kunne støtte utlendingsmyndighetene når de ber om det. Så har det kommet fram påstander i media om at Forsvaret har benyttet mindreårige tolker. Her er mitt utgangspunkt soleklart: Dersom dette har skjedd, er det svært uheldig, og det skal ikke skje. Reglene – og føringene fra politisk nivå – er helt klare, og jeg forutsetter at de har vært fulgt. Forsvaret har nå igangsatt et svært omfattende arbeid for å bringe de faktiske forhold på det rene. Påstandene som er framsatt, kan så langt ikke dokumenteres fra Forsvarets side. Samtidig er det verdt å merke seg at to av de fire aktuelle personene som har framsatt disse påstandene, nå innrømmer at de har løyet bevisst om alderen. Dette er en utfordring som ikke er ukjent, men Forsvaret bruker nå store ressurser på å iverksette de nødvendige undersøkelser for å bringe de faktiske forhold på det rene.