Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2007-02-08:
Det er riktig som interpellanten sa, at jeg hadde et utspill etter at det var et intervju med meg om denne saken i Aftenposten i midten av desember. Jeg leverte også et spørsmål til justisministeren da, men det ble trukket til fordel for at vi her fikk anledning til å ha en bredere debatt. Jeg tror det er viktig å ha som et utgangspunkt at diskusjonen om hvor sterk ruseffekt kat har, egentlig ikke er det vesentlige her. Det vesentlige er at dette rusmiddelet rammer et helt miljø på en helt spesiell måte. Alle de somaliske organisasjonene jeg kjenner, og har snakket med, sier ganske enstemmig at opptil 70 pst. av somaliske menn tygger dette stoffet, og at 40 pst. av dem misbruker det i sterk grad. De sier at hvis man tar det ned til dem som er ute å kjøre, som er i en situasjon hvor de sover lite, spiser lite, kan være bostedsløse, osv., anslås det at det er ca. 20 pst. av somaliske menn. Så det er ikke noen tvil om at dette har et omfang og en dramatikk i utbredelsen og i hvordan det slår ut for den enkelte som er helt spesielt. Det fører jo til, som bl.a. Thomas Breen nevnte, helseproblemer som psykiske lidelser, det fører til helseproblemer som tap av tenner – det er sikkert mange som har merket seg den gule tannfargen man får av å tygge dette stoffet til stadighet. Det slår ut i at ungdommene i disse familiene totalt mangler forbilder. Vi har også sett faretruende tall når det gjelder hvor mange somaliske ungdommer som fullfører videregående skole. For guttene i det somaliske miljøet har det vært opptil 60–70 pst. frafall – noe lavere, rundt 50 pst., for jentene. Så vi må være klar over at dette rusmiddelet skaper et alvorlig sosialt problem. Det er det som er hovedsaken her, ikke analysen av hvor mye det rammer, hvor stor ruseffekt det gir. Vi har også sett at en del av de somaliske ungdommer har gått videre i rusmiddelbruk – fra kat – slik at de frekventerer det miljøet nede ved Akerselva som bruker ulike alvorligere rusmidler. Så det er ikke noen tvil om alvoret og det spesielle i denne problematikken. Det rammer også nærmiljøer, bomiljøer, i Oslo, på den måten at når de som har vært inne i byen og misbrukt dette stoffet, utover natten kommer ut i nærmiljøene, hvor det oppstår familievold, familieoppløsning, utrygghet, går det selvsagt ut over familiene som rammes direkte, men også ut over hele oppgangen og hele blokken – og skaper en uro. Det er et betydelig samfunnsproblem. Jeg mener at det er riktig å si at samfunnet har neglisjert dette problemet for lenge. Det har ikke vært tatt alvorlig nok. For eksempel har beboere i strøket nede på Grønland stadig tatt opp med meg at det er åpenlyst salg, åpenlys omsetning, i siktlinje opp til politihuset på Grønland. De blir selvsagt provosert av det. Jeg har spurt meg for i Helse Øst og i Rusmiddeletaten i Oslo kommune om hva slags behandlingsopplegg man har, og om hvordan man jobber overfor denne gruppen. Jeg synes ikke jeg har fått overbevisende svar. Det har da ofte vært vist til det samme, at det ikke er en lang avvenningstid, og det gjelder å få dem i arbeid. Men mennesker som ikke har sovet på lenge, som i liten grad har spist, og som er i en dårlig fysisk/psykisk tilstand, har vanskeligheter med å kunne bli formidlet ut på et arbeidsmarked – derav også den høye ledigheten og det høye antallet sosialklienter i den gruppen. Så jeg synes heller ikke svarene fra behandlersiden har vært overbevisende. Jeg mener at det trengs en kartlegging. Det trengs utvikling av mer særegne behandlingsspor og behandlingsopplegg. Jeg vil for min del, som helsepolitisk talsmann for Arbeiderpartiet her på Stortinget, overfor departementet ta initiativ til et arbeid med kartlegging, til et arbeid med en mer systematisk behandlingsinnsats. Jeg mener at Oslo kommune ved Rusmiddeletaten, Helse Øst, NAV, politiet og somaliske organisasjoner burde gå sammen om en kartlegging, en prosess, hvor man lager en plan for hvordan man skal jobbe overfor dette somaliske miljøet. Det er 18 000 somaliere i Norge nå. Antallet er økende. Det er viktig at vi ikke utvikler forskjeller på den måten at altfor mange her faller utenfor på grunn av denne spesielle rusmiddelbruken.