Guri Melby (Venstre), 2021-04-26:
Jeg deler bekymringen som representant Tybring-Gjedde løfter fram i sin interpellasjon, og jeg er også glad for muligheten til å diskutere dette temaet på Stortinget. Det er ingen tvil om at mange barn og unge har fått et dårligere utbytte av opplæringen som en følge av pandemien. For noen elever kan man nesten gå så langt som å si at det har vært et tapt skoleår, mens det er andre som nesten ikke har merket noen ting. Det gjør det kanskje ekstra krevende at det er såpass store forskjeller i både hvor hardt pandemien har slått til rundt omkring i landet, og hvor godt man har greid å håndtere det. Det jeg synes er aller tyngst å tenke på, er at de som av ulike årsaker er mest sårbare fra før, og som da av ulike årsaker står i fare for å ikke fullføre skolegangen, også er dem som vi føler oss ganske sikre på at blir rammet aller hardest av denne pandemien. Det er klart at det viktigste vi kan gjøre for alle barn og unge, er å holde barnehager og skoler åpne og i så normal drift som det overhodet er mulig å få til. Dette har regjeringen prioritert under hele pandemien. Sammenlignet med ganske mange andre land har Norge også lyktes ganske godt i å holde skoler åpne det aller, aller meste av tiden, men det er klart at tilbudet noen steder ikke har vært like mye fysisk som andre steder. Barnehager og skoler er viktige for barn og unges utvikling, læring og psykiske helse, og det er et sted der de blir sett. Nedstengningen vi gjennomførte i fjor og tiden etter, har vist veldig godt hvor sårbar skolen er for at sårbare elever ikke blir fanget opp og får hjelp fra andre tjenester. Det er ikke alltid skolen som må gi tjenester, men det er ofte i skolen de blir sett og fanget opp. Men av og til er det sånn at det er nødvendig å sette inn smitteverntiltak som gjør at skoler må stenge fysisk. Da har det gått fram av regelverket helt siden nedstengningen i fjor at de som har særlige behov, skal få et stedlig tilbud. Elever som har vedtak om spesialundervisning eller særskilt språkopplæring, skal som hovedregel få det tilbudet som følger av vedtaket. Det skal være svært gode og dokumenterbare grunner for å avvike fra tilbud som elever har krav på, og i slike vurderinger skal det alltid legges vekt på elevens beste. Jeg er veldig glad for at det ble forbedringer i tilbudet i høst, sammenlignet med det som var før sommeren i fjor. Det var flere elever som fikk de timene de hadde krav på, og skolene greide i større grad å skjerme spesialundervisningstilbudet. Samtidig må vi ta litt forbehold, for det meste vi har av tall, ble samlet inn før 1. oktober i 2020. Da hadde vi et relativt lavt smittetrykk, og etter det er det noen videregående skoler som har vært heldigitale, og andre som har vært på rødt nivå over mange måneder. Vi vil få nye tall i løpet av denne våren, og dette vil være et av de områdene der vi følger med ekstra nøye. Regjeringen jobber kontinuerlig med å bøte på den vanskelige situasjonen for dem som trenger det mest. I løpet av 2020 har vi innført flere tiltak for å kompensere for fysisk stengte skoler og langvarige smitteverntiltak, og denne innsatsen styrker vi i 2021. Jeg er, i likhet med representanten, bekymret for om frafallet i videregående opplæring vil øke dette skoleåret. Vi har alle hørt historiene om de svarte skjermene og lærere som ikke får kontakt med elevene, og det er åpenbart mye vanskeligere å følge opp elever som sliter, når man ikke kan møte dem fysisk. Gjennom Utdanningsløftet, som kom på plass allerede i revidert nasjonalbudsjett i fjor, er det satt i verk en lang rekke tiltak for å få flere til å komme seg gjennom videregående opplæring. Fylkeskommunene fikk bl.a. 150 mill. kr for å tilby et tilpasset opplæringstilbud til avgangselever i videregående opplæring som har mangler i vitnemålet. Det vil egentlig si elever som hadde mistet retten sin, som hadde brukt den opp, men som da fikk en mulighet til å fortsette likevel. Det ble i fjor også bevilget 170 mill. kr til tiltak for at elever skulle kunne ta igjen tapt læring som følge av redusert fysisk tilbud på skolen. Og i første halvår i år er det satt av ytterligere 160 mill. kr til det. Her har vi fått rapporter fra Utdanningsdirektoratet som viser at disse pengene har nådd fram. De er blitt brukt på det vi mente de skulle bli brukt på, om det er intensivopplæring, om det er økt lærertetthet for å følge opp flere elever, om det er til spesialundervisning – den typen tilbud som er rettet mot de elevene som har de største behovene, og det er veldig fint å se. Et annet tiltak som er ment å kompensere for konsekvenser av smitteverntiltak, er tilbud om sommerskole, som representanten også nevnte. Det er bevilget en halv milliard kroner fra staten til dette. Målet er at vi skal gi barn og unge en arena der de kan delta i både faglige, sosiale og kulturelle aktiviteter og få en mulighet til å ta igjen tapt progresjon. Og jeg er enig med representanten: Jeg håper jo at mange av disse sommerskolene også vil tilby faglige muligheter til elevene, sånn at dette kan bli en mulighet til å ta igjen tapt progresjon. Vi vet at pandemien har gjort det vanskeligere for ungdom å få læreplass, og at det er mange lærlinger som har fått opphold i opplæringen sin. Derfor er det også bevilget 100 mill. kr ekstra til tilskudd til lærlinger som står i fare for å bli permittert eller miste læreplassen sin. Vi ser at det er svært viktig med fleksible utdanningstilbud som er særlig tilpasset nyutdannede og unge uten mye jobberfaring, eller som er ledige og permittert. Derfor er det også bevilget 140 mill. kr til å oppskalere den typen tilbud. Så langt i pandemien er det i tillegg til alle disse øremerkede summene også bevilget milliarder av kroner til skoleeierne, og vi kommer til å bevilge mer dersom det viser seg at det er behov for det. Tall som er innhentet fra kommunesektoren, viser at merutgifter og mindreinntekter knyttet til pandemien samlet sett er godt kompensert for i 2020. Men det er selvsagt viktig at pengene kommer fram, sånn at vi kan opprettholde gode tilbud til barn og unge. Derfor har jeg sendt et brev til alle landets ordførere og fylkesordførere om at midlene skal bidra til mest mulig tilstedeværelse på skolen, også på rødt nivå. Sammen med helse- og omsorgsministeren har jeg også sendt et brev til alle barnehage- og skoleeiere med det samme budskapet. Vi jobber ellers kontinuerlig med å ha et godt og oppdatert kunnskapsgrunnlag om elevers læringsutbytte og hvilke konsekvenser pandemien har for barn og unge. I den siste rapporten fra koordineringsgruppen for sårbare barn og unge pekes det på at det ikke er grunnlag for omfattende endring av tiltak som begrenser barns tilgang til barnehage, skole, tjenester og fritidsarenaer. Jeg er enig med koronakommisjonen om at det nå er viktig å legge til rette for at alle elever får anledning til å ta igjen tapt læring. Jeg har allerede startet på det arbeidet, og jeg har fått nyttige innspill til prosessen med å forberede neste barnehage- og skoleår. Jeg vil fortsette den gode dialogen vi har med organisasjoner i sektoren. Vi er også i gang med å vurdere hvilke langsiktige konsekvenser pandemien og smitteverntiltak har for barn og unge. I denne prosessen er det viktig at vi spiller på lag med skoleeierne, kommunene og organisasjonene, for det er jo de som er nødt til å gjennomføre jobben, og som er nødt til å gjennomføre det løftet vi trenger. Jeg tror vi kan slå fast allerede nå at det vil være behov for en forsterket innsats over lang tid, for det er noen barn og unge som blir rammet ekstra hardt. I revidert nasjonalbudsjett vil regjeringen foreslå 250 mill. kr til tiltak som bl.a. kan gi flere lærere, intensivopplæring eller ekstra tilbud før eller etter skoletid. Vi skal gi dem som har opplevd å få kunnskapshull og tapt læring, en mulighet til å ta igjen noe av det de har mistet. Det er uten tvil viktigere enn noensinne at barn og unge får et så normalt liv som mulig. Utsatte barn og unge blir ekstra sårbare når de ikke kan delta i det faglige og sosiale fellesskapet på skolen. Mange av elevene som har behov for særskilt tilrettelegging, vil kunne trenge enda mer støtte og oppfølging på skolen fremover. I tillegg vil flere enn før pandemien ha behov for ekstra hjelp og støtte. Når vi nå gradvis og kontrollert kan åpne samfunnet igjen, skal vi fortsette å prioritere barn og unge. De skal ikke bære belastningen av tiltaksbyrden i bekjempelsen av pandemien. Så vil jeg i likhet med representanten avslutningsvis trekke fram at mye av det som vil være aller, aller viktigst framover, er noen av de tunge satsingene som vi har jobbet med over lang tid, f.eks. det løftet vi er i ferd med å gjennomføre på spesialpedagogikk, der vi nettopp gjør som representanten pekte på, og flytter ressursene ut fra statlige kontorer og ned til skolene, ned til kommunene, og løfter kompetansen. Det kompetanseløftet er vi i gang med, og det kan være gode grunner til at det bør styrkes på grunn av pandemien, f.eks. at det løftet må skje raskere enn det vi opprinnelig hadde planlagt for. Vi bør også se på om en enda større del av kompetansehevingen gjennom Kompetanse for kvalitet bør rettes også nettopp mot spesialpedagogikk, mot kompetanseheving knyttet til helt grunnleggende lese-, skrive- og regneferdigheter og den typen ting. For det aller, aller viktigste er jo den kompetansen som lærerne som er i klasserommet hver eneste dag, har. Så det å bygge på de satsingene vi allerede har, som vi vet at fungerer, tror jeg kanskje vil være en viktig del av oppskriften framover. Så må vi ta en diskusjon om hva slags satsinger som skal initieres nasjonalt, og hva vi tenker at løses best lokalt. For det er ingen tvil om at det er veldig store forskjeller. Det er mange kommuner med store, omfattende utfordringer, og så er det andre kommuner som har kommet seg ganske helskinnet gjennom denne pandemien, og det må vi også ta høyde for.