Kari Økland (Kristelig Folkeparti), 2001-05-10:
Av de prosjektene som undersøkelsen gjelder, er det slottsprosjektet som er det mest omfattende, og som også er viet mest omtale. En samlet komite er av den oppfatning at Slottet trengte en oppgradering etter at vedlikeholdet hadde vært forsømt i mange år, bl.a. måtte tekniske anlegg moderniseres eller utskiftes, sopp og råteskader utbedres og arbeidsmiljøet til de ca. 100 ansatte ved Slottet forbedres. Arbeidene er grundig og fint utført. Riksrevisjonens undersøkelse viser imidlertid at rehabiliteringsarbeidene både ved Det Kongelige Slott og ved Regjeringens representasjonsbolig i Parkveien 45 er gjennomført med store økonomiske overskridelser. Årsakene er bl.a. mangelfull planlegging, sviktende prosjektstyring og svakheter ved organiseringen i prosjektene. Kostnadsrammen for slottsprosjektet ble høsten 1995 fastsatt til 149 mill. kr, men overføringer av restbevilgninger og midler fra Statsbygg gjorde at det totalt var 170,7 mill. kr til disposisjon for prosjektet. Fram til den 1. september 1999 hadde rehabiliteringen av Slottet kostet 355,1 mill. kr. Trekker man fra arbeider som ble tatt ut av prosjektet, utgjør avviket 200 pst. i forhold til de midlene som opprinnelig var til disposisjon. Dette finner komiteen svært kritikkverdig. For rehabiliteringsarbeidene i Parkveien 45 var den opprinnelige kostnadsrammen 17 mill. kr. Kostnadsoverskridelsene ble her 8,8 mill. kr, mens det ikke har vært mulig å fastslå om det har vært kostnadsoverskridelser ved Stiftsgården i Trondheim, på grunn av mangler i kostnadsanslag og regnskap. Slottsprosjektet var et prosjekt av meget spesiell karakter, med et høyt innslag av teknisk, byggfaglig og håndverksmessig kompleksitet, tunge antikvariske hensyn og sterk brukermedvirkning. Undersøkelsen viser at disse forholdene var kjent allerede på planleggingsstadiet, men ikke i tilstrekkelig grad ble tatt hensyn til ved utarbeidelsen av kostnadsrammen. Usikkerheten i prosjektet ble undervurdert, og prosjektet ble organisert med stor grad av parallellitet i programmering, prosjektering og bygging. Komiteen finner det kritikkverdig at usikkerheten i prosjektet ikke fikk tilstrekkelige konsekvenser for budsjettering, organisering og departementenes styring av prosjektet. Det er det oppdragsgivende departement, Finansdepartementet, som har ansvaret for planleggingen fram til ferdig forprosjekt, mens ansvaret i byggfasen ligger hos Statsbygg og Arbeids- og administrasjonsdepartementet, som er overordnet departement for Statsbygg. Komiteens enstemmige kritikk retter seg derfor mot alle disse instanser. I likhet med Slottet trengte også representasjonsboligen i Parkveien 45 rehabilitering. Men også her kan kostnadsoverskridelsene tilbakeføres til mangelfull planlegging og prosjektstyring. Det er kritikkverdig at Statsbygg undervurderte prosjektets kompleksitet, kvalitetskrav, antikvariske krav og prisstigning. Det burde ha vært foretatt en mer grundig tilstandsanalyse. Til rehabiliteringsarbeidene ved Stiftsgården i Trondheim er det brukt både investeringsmidler og ordinære vedlikeholdsmidler, men det er usikkerhet om beløpenes størrelse. På bakgrunn av regnskapsoversikter anslås imidlertid utgiftene til 15,5 mill. kr for perioden 1991 – 1997. Komiteen mener det er svært uheldig at Statsbygg ikke har hatt tilstrekkelig oversikt vedrørende disse arbeidene og forutsetter at rutinene bedres. For øvrig tilrår en enstemmig komite at Dokument nr. 3:7 vedlegges protokollen.