Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2007-05-14:
Først takk til interpellanten for en offensiv interpellasjon. Og tusen takk til næringsministeren for klart svar, som jeg satte veldig stor pris på. Bare for å ha sagt det: Det er ikke akseptabelt at ansatte i norske bedrifter i utlandet kjøper sex. Det er heller ikke akseptabelt at norske bedrifter tilrettelegger for bruk av prostituerte i Norge når de har utenlandske kunder på besøk. Det er to sider av samme sak. Norske bedrifter skal ikke bidra til at menn gjør kvinner til salgsvare. Det er like uakseptabelt som at stadig flere gutter fra videregående skoler i Oslo debuterer seksuelt med prostituerte, eller, som sjokkerte lærere forteller, når de er på klassetur i Oslo sentrum, diskuterer guttene hvor mye akkurat den jenta der koster. Hva er det som er i ferd med å skje i samfunnet? I Nederland debuterer nå halvparten av alle unge menn seksuelt med prostituerte. For en utenrikspolitiker er dette dessverre de negative konsekvensene av den kalde krigens slutt. De fleste konsekvensene er heldigvis positive. Titusenvis, for ikke å si hundretusenvis, av sexslaver sluses nå inn i Europa. Menneskehandel er nå internasjonal mafias nest høyeste inntektskilde og er, som interpellanten sa, i ferd med å gå forbi narkotika, som har førsteplassen. Hva gjør dette med menneskesynet, med kvinnesynet? Europa blir satt flere år tilbake i tid når det gjelder holdninger til seksuell likestilling. Kvinner – særlig slaviske og mørkhudede, legg merke til det – er blitt salgsvare. Dette er altså vår tids slavehandel. Det er like ille i andre verdensdeler. Utenrikskomiteen var i fjor høst i Kina. I Sør-Kina sluses vietnamesiske sexslaver inn for å «serve» vestlige forretningsmenn fra Hongkong. Siden det der er mange norske bedrifter, vil min oppfordring både til næringsministeren og for så vidt til NHO være at her må man være veldig bevisst på at de ansatte eller lokale representanter for disse bedriftene har nulltoleranse for sexkjøp. Alle er enige om at vi må få til internasjonale tiltak mot trafficking, men vi må sette fokus på markedet, på kundene. Vi må bevisstgjøre norske bedrifter om hva dette dreier seg om. Jeg vil vise til innslaget i Dagsnytt på NRK radio for ikke så mange morgener siden om den moldovske ungjenta – hun var småjente, tror jeg – som ble skåret opp for å gjøres ferdig og klar til å være prostituert i Tyrkia. Jeg tror faktisk det er greit å sette ord på det som er i ferd med å skje, og som skjer, her. La meg legge til, som jeg også oppfattet at næringsministeren sa, at nulltoleranse for sexkjøp må gjelde alle norske bedrifter, ikke bare der hvor det er statlig eierskap. Derfor må også forbud mot sexkjøp ses som en integrert del av arbeidet med nasjonale retningslinjer for bedrifters samfunnsansvar. Forum for Utvikling og Miljø har sendt over til utenrikskomiteen krav om retningslinjer der målet er at alle norske selskaper og finansinstitusjoner, uansett hvor de opererer, gjennom egen virksomhet og i leverandørkjeden skal etterleve og fremme menneskerettighetene, herunder faglige rettigheter, kvinners rettigheter og barns rettigheter, slik det kommer til uttrykk i egne konvensjoner. Internasjonalt er det i dag bare OECD som har skikkelige retningslinjer for bedrifters samfunnsansvar. I tillegg har man FNs Global Compact, som også statsråden var inne på. FNs generalsekretær har utpekt en spesialrepresentant for å videreføre arbeidet med FNs normer for næringslivets menneskerettighetsansvar. Dette arbeidet finansieres bl.a. av Norge. Jeg vet at NHO har aktivisert seg for å bevisstgjøre medlemmenes samfunnsansvar, og jeg vil utfordre NHO på og be næringsministeren om å inkludere nulltoleranse for sexkjøp som en del av slike retningslinjer. Som interpellanten også sa, har staten nulltoleranse for sexkjøp når det gjelder egne ansatte. Dette må naturligvis også inkludere utenlandstjeneste og utenlandsoperasjoner. Jeg tror det er viktig å sette fokus både på bistandsarbeid og på internasjonale operasjoner, fordi vi rett og slett har erfaringer med at det her skjer ting som ikke bør skje. Det betyr også at vi må jobbe både i NATO, inn mot EU og i FN for å få klare retningslinjer.