Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-06-08:
På vegne av energi- og miljøkomiteens medlemmer kan jeg si at vi er glade for at vi rekker å behandle St.meld. nr. 16, Leve med kulturminner, som den så flott heter, før denne stortingsperioden er over. Det er 18 år siden sist kulturminner var tema i en egen stortingsmelding, og det er på høy tid at det skjer en gjennomgang og styrking av dette fagområdet. Minnesmerker og kunnskap om fortida vil være viktig når framtida skal formes. Stortingsmeldinga inneholder en tilstandsvurdering som sier at vesentlige deler av landets viktigste kulturarv vil gå til grunne dersom en ikke handler raskt. Det er en alvorlig vekker for å få til mer politisk handling. Men så er da også komiteens innstilling tettpakka med gode forslag som vil føre til en historisk styrking av kulturminnevernet. Komiteen gir full tilslutning til forslaget om å trappe opp de økonomiske tilskuddene til sikring, vedlikehold og istandsetting av kulturminner med i gjennomsnitt 175 mill. kr pr. år utover dagens budsjett. Det vil føre for langt å ramse opp alt, men jeg trur det er dekning for å si at alle områder er med. Når en samla komite stiller seg bak, gir det godt grunnlag for at opptrappinga følges opp gjennom de årlige budsjettene. Flertallet i komiteen slår fast at Norsk kulturminnefond skal styrkes med 1 milliard kr i kommende fireårsperiode, slik at det får en fondskapital på 1,4 milliarder kr. Kulturminnefondet har i løpet av sin korte virketid vist seg å være et viktig supplement til de tradisjonelle tilskuddsordningene. Fondet utvikler nye og mer fleksible arbeidsformer mellom offentlig og privat kapital. Det legges dessuten vekt på at prosjektene skal bidra til utvikling og verdiskaping. Det er et stort behov for å forbedre samarbeidet mellom offentlige myndigheter og private eiere og å bedre eiernes situasjon. Å eie et kulturminne kan være en stor gave, men det er også en stor oppgave. Restriksjoner og økonomiske utlegg er ofte tyngende. Komiteen understreker at det må bli bedre balanse mellom de pliktene og de rettighetene som eierne har. Komiteen sier også at eiernes kompetanse må verdsettes sterkere. De økonomiske tilskuddsmidlene økes, og stortingsflertallet ber også Regjeringa om å utrede behovet for erstatningsregler etter kulturminneloven. Dette vil til sammen gi eierne en langt bedre situasjon. Likevel vil nok norsk kulturminnevern også i framtida være avhengig av de mange ildsjelene som legger ned en uvurderlig innsats med eget arbeid og egne midler. Meldinga varsler også en mer positiv holdning til at kulturminner skal kunne brukes. En del gamle hus og anlegg vil kunne tjene nye funksjoner. Det øker også mulighetene for å ta vare på et større utvalg av kulturminner. Et verdiskapingsprogram på kulturminneområdet skal startes opp. Sjølve utforminga av dette er ikke fastlagt ennå, men det er spennende å se hvordan det blir. Svært mange kirker har prekært behov for vedlikehold og istandsetting, og de kommunale eierne mangler penger. En samla komite ber derfor Regjeringa om å utarbeide en strategi for hvordan freda og verneverdige kirker kan sikres et forsvarlig vedlikeholdsnivå. Senterpartiet hadde ønska at de mange kulturhistorisk viktige kirkene vi har rundt om i alle lokalsamfunn, skulle ha kommet inn under tilskuddsordningene for kulturminner, sånn blei det ikke. Vi ville også gjerne hatt et generelt fritak fra å betale merverdiavgift av varer og tjenester som brukes i forbindelse med arbeider på freda bygninger og anlegg som er i privat eie. Det fikk dessverre heller ikke nok støtte i komiteen. Til slutt: Som saksordfører for kulturminnemeldinga vil jeg takke komiteen for et grundig og solid arbeid. Og jeg kan love – vi kan se utenfor huset her i dag – at det er mange som er glad over alle de gode romertallsvedtaka i innstillinga, som faktisk vil gjøre det lettere å leve med kulturminner.