Siri A. Meling (Høyre), 2014-06-03:
Det er bra at Stortinget gjennom behandlingen av denne meldingen stadfester og viderefører en tverrpolitisk enighet om hovedlinjene i hvordan Statens pensjonsfond utland skal forvaltes, nemlig som et finansielt instrument med mål om høyest mulig avkastning av kapitalen gjennom investeringer med en moderat risikoprofil. Norge har store naturgitte ressurser som i kombinasjon med kompetanse har gitt oss en tyngde utover det vi kunne forvente basert på et relativt beskjedent folketall. Dette gjelder kanskje først og fremst innenfor områder som sjømat, maritim virksomhet og ikke minst energi. Våre forekomster av olje og gass er gjennom årene også transformert til en finansiell formue som nå forvaltes gjennom Statens pensjonsfond utland, og som med sine over 5 000 mrd. kr er blant verdens største investeringsfond. Det er stort, og det vokser. Det vokser i takt med god forvaltning, og det vokser gjennom ytterligere tilførsel av kapital fra den pågående aktiviteten på norsk sokkel. Denne finansielle formuen bidrar også til å gi Norge en tyngde gjennom vårt globale eierskap. I tillegg til denne overordnede strategien om høyest mulig avkastning til moderat risiko er det bra hvis vi også kan bidra til å sette gode standarder for forretningsvirksomhet, forvaltning, åpenhet og etikk. Det er uttrykt at SPU skal følge en ansvarlig investeringspraksis som fremmer god selskapsstyring i de selskapene det investeres i, som fremmer åpenhet, og som tar hensyn til miljøet. De etiske retningslinjene med tilhørende kriterier som er fastsatt, bør være en god rettesnor. Det er et prisverdig stort engasjement knyttet til disse spørsmålene. Det viser bl.a. diskusjonen rundt Etikkrådet og mekanismene knyttet til uttrekk. Fra Høyres synspunkt mener vi at den valgte løsningen knyttet til Etikkrådet og forvaltningen av uttrekksmekanismene er løst på en god måte. Den nåværende strukturen, hvor uttrekk besluttes i Finansdepartementet, har medført en risiko for at utelukkelse av selskaper kan betraktes som utenrikspolitiske eller næringspolitiske ønsker. Videre ivaretar også den nye løsningen at Norges Bank får hele kjeden av virkemidler i sin dialog med selskaper og i sin eierstyring, også beslutninger om uttrekk. Det å samle og tydeliggjøre ansvarsforhold knyttet til de selskapene vi investerer i, er viktig ut fra de resultatene som vi ønsker å oppnå når det gjelder å stimulere til en god forvaltningspraksis. Når dette ansvaret ligger hos Norges Bank, betyr det også en forventning om at kompetanse suppleres og bygges opp i tråd med det som er Stortingets forventning til resultater. Det er imidlertid viktig å understreke at kriteriene for hvilke selskaper som utelukkes av etiske hensyn, fortsatt skal være fastsatt av politiske myndigheter. I denne modellen beholdes Etikkrådet. Flere av høringsinnspillene vi har fått i prosessen knyttet til denne saken, har vektlagt betydningen av uavhengighet og åpenhet knyttet til etikkarbeidet. Høyre mener det er funnet en god modell, hvor Etikkrådet oppnevnes av Finansdepartementet etter innstilling fra Norges Bank, og hvor anbefalingene fra Etikkrådet sendes til Norges Bank, som igjen gjør eventuelle beslutninger om uttrekk. Kravet om åpenhet ivaretas bl.a. gjennom at tilrådningene fra Etikkrådet skal være offentlige. Statens pensjonsfond utland vokser, og det betyr også at forvaltningsoppgavene knyttet til fondet vokser. Valg av styrings- og kontrollstruktur er noe som må utvikles i takt med de oppgavene som banken har, og selvfølgelig også være i tråd med internasjonal praksis og anerkjente prinsipper for god virksomhetsstyring. Høyre har tillit til at regjeringen vurderer dette fortløpende på en god måte. Som varslet i Sundvolden-erklæringen tar meldingen også for seg investeringer i fornybar energi og i fremvoksende markeder. Det er bra at regjeringen legger opp til å øke investeringene til fornybar energi gjennom å øke rammene for de miljørelaterte investeringene med opptil 30–50 mrd. kr, dvs. nær det dobbelte av i dag. I tillegg startes det et arbeid med ytterligere å øke investeringene innen fornybar energi. Når det gjelder investeringer i lite utviklede land, har disse gjerne en sterkere risikoprofil enn det som ligger til SPUs mandat. Andre aktører, som Norfund, er gjerne mer egnet til den type engasjement, og det henvises til bruk av ordinære, økte bevilgninger til dette fondet.