Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2014-02-13:
Representanten Bollestad tar med interpellasjonen opp en svært viktig debatt, som viser et stort samfunnsproblem som har fått lov til å utvikle seg i feil retning over mange år. Altfor lenge har vi opplevd at personer med alvorlige rusproblemer og personlighetsforstyrrelser ikke har fått den oppfølging som en bør kunne forvente. Stavanger Aftenblad tar med sin serie tak i en del av altfor mange hendelser som viser at dette er et samfunnsproblem som må få større oppmerksomhet og prioritet. I tillegg til sakene det vises til i Aftenbladet, kan nevnes det brutale trikkedrapet, Nav-ansatt drept i Oslo, knivstikking på TIMEkspressen i Sogn og Fjordane og, nå sist, Aksla-drapet i Ålesund, der en ung student fra Bergen ble brutalt voldtatt og drept mens hun var ute og jogget på høylys dag. Overgriperen her har flere voldsdommer på seg, har vært innlagt i rusinstitusjon og har tidligere truet med å drepe kvinner. Han drepte mens han ventet på soning. Hvor er hjelpeapparatet som skal bistå den syke, voldelige personen mens han venter på å få sone? Og hva med tryggheten som vi andre i hans nærhet bør kunne forvente oss? Det oppleves altfor ofte, når vi står der med alvorlig vold eller drap, at omsorgslovgivingen ikke er oppfylt med hensyn til samfunnets behov for beskyttelse. Kommunene og spesialisthelsetjenesten har en lovpålagt plikt til å yte nødvendige helse- og omsorgstjenester, som også omfatter ressurskrevende brukere og personer med utagerende eller voldelig atferd. En må kunne forvente at den lovfestede plikten til samarbeid mellom tjenestene oppfylles, og at instansene er godt koordinert. Det er trist å oppleve at kommunene viser manglende vilje til å ta sjølkritikk, slik det gjenspeiles i spørreundersøkelsen til Stavanger Aftenblad. De fleste av de berørte kommunene går i sjølforsvar og påstår at de ikke kunne ha gjort noe annerledes, bortsett fra Namsos kommune, som prisverdig tar sjølkritikk og sier at de har lært av hendelsen der en ung kvinne ble drept i et av kommunens bofellesskap. De har valgt å la seg granske av en uhildet tredjepart. Hver gang det skjer en ny tragedie der en utagerende, syk person skader eller dreper et annet menneske, lurer vi på hvorfor dette ulykkelige mennesket ikke har fått den hjelpen som det trenger. Jeg tør påstå at systemet nå roper på en undersøkelseskommisjon som kan granske slike tragedier når de skjer. Regjeringen har startet den viktige jobben med å styrke behandlingen av psykisk syke og rusavhengige. I tillegg styrkes barnevernet og skolehelsetjenesten for å forebygge og fange opp flere som sliter, på et tidligere tidspunkt. Det er viktig ikke å bygge opp under fordommer. Rusproblemer og psykisk sykdom alene gjør ikke folk farlige. Samtidig vil vi alltid ha mennesker iblant oss som av ulike årsaker er utagerende. Samfunnet må da veie humane hensyn og god hjelp til og omsorg for den utagerende opp mot andre menneskers behov for trygghet. Dette er noen av de vanskelige avveiningene vi bare er nødt til å håndtere. Tidligere sperret vi mange med avvikende atferd inn i lukkede institusjoner. I dag vet vi at mange kan få et nytt liv med riktig hjelp, men da er hjelpen nødt til å være der når de trenger den. Dette kan i noen tilfeller være kostbart, men vi ser at alternativene ofte kan bli langt mer kostbare for samfunnet, for disse hendelsene gir utrolige ringvirkninger. Jeg er glad for at helseministeren sammen med spesialisthelsetjenesten, kommunene og justisministeren nå vil søke å finne gode ordninger sammen for å gjøre dette tilbudet bedre for disse personene som trenger det. Jeg setter min lit til helseministeren og satsingen innenfor både rus og psykiatri, for vi vet at mange av disse tilfellene skjer nettopp på grunn av rus.