Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-12-18:
I Dokument nr. 8:9 ønsker forslagsstillerne å få en egen sak til Stortinget hvor intensjonen er å øke lokal kraftproduksjon, for så å redusere behovet for store naturinngrep ved høyspentledninger og i tillegg få fram alternative løsninger med kabling og sjøkabel i spesielt utsatte områder. Komiteen deler forslagsstillernes oppfatning om at framføring av store høyspentlinjer kan medføre konflikt, både når det gjelder miljø, estetikk og det visuelle uttrykk. Det er vel slik at det ikke bare kan, men faktisk medfører konflikt med slik linjeframføring. Derfor er det allerede igangsatt et arbeid fra statsrådens side, hvor målet er å redusere konfliktnivået på det området. Dette ble varslet i brev fra statsråden til komiteen den 26. november. Jeg vil legge til at dette er et meget viktig strategiarbeid, som kommer til å avveie mange flere problemstillinger enn det forslagsstillerne i utgangspunktet peker på. Komiteens flertall imøteser derfor at det arbeid som nå gjøres, legges fram for Stortinget til behandling. Forslaget har et hovedproblem, og det er at forslagsstillerne gjennom forslaget framsetter en svært risikofylt stadfestelse om at man ønsker å øke lokal kraftproduksjon, for så å hindre behovet for utbygging av høyspentlinjer. For det første: For å problematisere litt rundt dette kan man si at forsyningssikkerheten er avhengig av en bedre overføringskapasitet mellom ulike regioner i landet og mot utlandet. For det andre er det ikke helt uproblematisk at man må bygge ut linjekapasitet for å få ny kraft inn i markedet. I for mange eksempler hindres ny kraftproduksjon på grunn av for dårlig linjekapasitet. For det tredje er altså linjekapasitet helt vesentlig i forhold til fleksibilitet knyttet opp mot utnyttelse av både eksisterende og ny kraftproduksjon, samtidig som det også er knyttet opp mot en variabel i forbruket. Konklusjonen er derfor, etter mitt skjønn, at forslagstillernes intensjon vanskelig lar seg gjennomføre, selv om vi godt kunne tenke oss en teknologi som sikret overføring av store mengder kraft trådløst. Men vi er ikke akkurat der nå, og det må vi ta hensyn til. Et fjerde element er nok den realiteten at ny kraftproduksjon også vil ha betydelig innvirkning på naturen. Ny fornybar energi er etter mitt skjønn, med unntak av bioenergi, av en slik karakter at naturinngrepene ikke vil være helt ubetydelige, og heller ikke uten diskusjon. I en slik sammenheng vil nok naturinngripens retorikk bli valgt av både dem som var mot utbygging av f.eks. vindmøller, og av dem som var mot utbygging av kraftledninger. Hvem som har feil, og hvem som har rett i et slikt spørsmål, er en vanskelig problemstilling, som statsråden og Regjeringen nå jobber med. Men forsyningssikkerhet er først og fremst kritisk sett i sammenheng med linjekapasitet og linjekvalitet, men det handler selvfølgelig også om produksjonskapasitet og forbruk. At man i noen helt spesielle tilfeller kunne tenkes å få et redusert behov for nye kraftlinjer ved å bygge ut ny kraft, skal jeg ikke avvise. Vi vil forhåpentligvis få på plass en ordning med grønne sertifikater og utløse ny kraftproduksjon i et større omfang enn det vi har sett fram til i dag. Da vil jo akkurat den problemstillingen være relevant. Da tror jeg det er helt avgjørende for å lykkes at en faktisk har tilstrekkelig linjekapasitet, noe som jo forslaget egentlig ønsker å begrense. Det siste temaet jeg ønsker å bringe fram som et problemområde i forhold til forslagets intensjoner og mål, er jo at en da vil begrense markedets muligheter for å virke. Hvis en ikke har tilstrekkelig utbygd ledningsnett i Norge, vil en få innestengt kraft, med den følge at prisvariasjonene vil bli ganske store, og jeg tror også til dels dramatiske, dersom en ikke sørger for at ny kraftproduksjon følges opp med økt overføringskapasitet. På denne bakgrunn kan flertallet ikke slutte seg til forslaget som fremmes i Dokument nr. 8:9 for 2007-2008. Flertallet innstiller derfor på at forslaget vedlegges protokollen. Jeg håper at et samlet storting faktisk gjennom denne debatten kan innse problemstillingene i forslaget, og støtte den flertallsinnstillingen som foreligger.