Per-Kristian Foss (Høyre), 2002-04-09:
Regjeringen har på flere områder lagt opp til en kursomlegging som med varierende flertall har fått støtte i Stortinget. Finanskomiteens leder startet debatten med å si at løsningene i skattepolitikken «glimrer med sitt fravær». Nå er det vel litt vanskelig å si hva løsningene i skattepolitikken, i bestemt form, er – altså en slags idé om at man skulle finne frem til det absolutt ideelle skattesystem. Jeg tror kanskje jeg vil dempe forventningene til den type endelikt-løsninger. Men det er på gang en utredning om revisjon av skattesystemet, der mandatet har bred politisk tilslutning, og som også innebærer muligheter for betydelige lettelser både i firmabeskatning og i personbeskatning. Denne regjeringen har også startet sitt første år med i overkant av 12 milliarder kr i skatte- og avgiftslettelser. Det vil alltid være de som mener at det er for lite, men det burde være mulig å se forskjell i retning på 12 milliarder i skatteskjerpelser og 12 milliarder i skattelettelser. Ellers registrerte jeg med interesse at Regjeringens moderniseringsredegjørelse der prinsippene for modernisering av offentlig sektor ble trukket opp, møtte bred politisk tilslutning, ja til dels jubel, fra Fremskrittspartiet. Jeg har også registrert at de varslede lovendringer når det gjelder friskoler, har møtt samme partis begeistring. Det samme kan vel sies om den omlegging som Regjeringens politikk innenfor sivil sektor innebærer, med en sterkere vektlegging av støtten til de frivillige organisasjoner. Når Regjeringen også har varslet et arbeid for privatisering av statlig eierskap, et statlig eierskap som i Norge knyttet til andel av børsen representerer noe av den høyeste andel som fins i Europa, har ikke det møtt samme grad av jublende tilslutning fra Fremskrittspartiet. Der må jeg si at jeg ikke er sikker på hvem som har forandret seg, men vi holder iallfall en kurs på dette området som er gjenkjennelig: ikke privatisering for enhver pris, men som et ledd i hensiktsmessige, industrielle løsninger for statsselskaper eller delvise statsselskaper å finne en sammensetning som gir et mer krevende eierskap. Representanten Frøiland advarte mot å tro at alle problemer kan løses med mer penger. Det er en advarsel jeg verdsetter. Jeg håper også at den når alle fylkeslag av Arbeiderpartiet. Jeg registrerer for tiden bølgebevegelse på dette området. På radioen forleden dag hørte jeg en fremskrittspartirepresentant si: De er mer uansvarlige enn oss. Det skal jeg ikke ha kommentert, annet enn å si at beløpene er uten kontakt med virkeligheten. Og jeg registrerer at også en tidligere finansminister er inne på noen av de samme tanker, selv etter å ha danset seg gjennom et årsmøte. Jeg vet hvor krevende det kan være! Jeg vil bare si en ting til slutt, og det er at det er en gal gjengivelse av Regjeringens politikk å si at vi skal bruke det økte handlingsrommet innenfor den økonomiske politikken utelukkende til skatte- og avgiftslettelser. Denne regjering legger opp til at det økte handlingsrommet, som oppstår som følge av økt uttak av petroleumsfondet og som følge av andre tiltak, der man klarer å kutte på enkelte utgiftsområder, rasjonalisere osv., skal brukes både til å styrke velferdsstaten på viktige og prioriterte områder og til skatte- og avgiftslettelser. Man vil nok i fremtiden kanskje være uenig om innretningen av disse, men jeg registrerer med interesse at det er bred tilslutning til å gi det private markedet, for å si det sånn, økende grad av tillit til at Regjeringen fører en forutsigbar politikk hva gjelder økt uttak av petroleumsfondet – men dog etter en forutsigbar linje. Jeg skal få vende tilbake til finanskomiteens leder avslutningsvis og si det slik at man skulle kanskje tro at en handlingsregel som innebar økt uttak av Petroleumsfondet, ville føre til at de som lenge har talt for økt uttak av Petroleumsfondet, var fornøyd. Men politikkens relativitetsteorier er kanskje ikke akkurat slik.