Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2013-04-23:
Ja, og da står vi alle rede for å hjelpe til. Jeg vil også få begynne med å takke opposisjonen for at den er en vakthund for pasienter og pasientrettigheter i offentlig og politisk debatt. Det er bra, og det virker til å skjerpe fokuset. Jeg vil også takke de pårørende og pårørendegruppen, og jeg kan forsikre representanten Olsen om at jeg møter mange av dem. Jeg tror ikke vi skal vurdere det slik at ulike holdninger til enkeltspørsmål her baserer seg på at man har ulikt syn på og ulikt møte med den virkeligheten som er der ute. Det har vært noen av de sterkeste møtene jeg har hatt som minister. Dette er en viktig dag. For første gang debatterer Stortinget en stortingsmelding om kvalitet og pasientsikkerhet, og vi slår alle sammen fast at norsk helsetjeneste er god, innbyggerne har stor tillit, og sterke fellesskapsløsninger i kommuner og sykehus bidrar til gode resultater. Da kan vi ta skritt til å si veldig tydelig at vi skal og vil lære av det som ikke er bra nok, og bruke disse erfaringene og kunnskapen – ikke til å svekke eller bygge ned fellesskapets tilbud, eller svekke tilliten og pågangsmotet hos dem som jobber i sektoren – til å styrke og forbedre kommuner og sykehus. Vi ønsker tre ting gjennom denne meldingen: en mer brukerorientert tjeneste økt satsing på systematisk kvalitetsforbedring bedret pasientsikkerhet og færre uønskede hendelser Jeg tror vi alle står bak dette. Pasientsikkerhetskampanjen I trygge hender ble startet av regjeringen i 2011. Halvveis i perioden viser kampanjen positive resultater. Alle sykehus har kartlagt pasientskader, det har vært en god oppslutning til kampanjens samlinger – jeg har vært på flere av dem – enkeltpasienter har fått et bedre liv og unngått skader, og det er forbedring på de utvalgte innsatsområdene. Men dette handler om et langsiktig arbeid for å endre kultur, holdning og innsats ned til minste detalj. Vi har høye ambisjoner: Vi skal legge til rette for enda bedre helse- og omsorgstjenester og styrke pasientsikkerhetsarbeidet. Kvalitetsmeldingen skal bidra nettopp til dette. Vi bygger på det gode arbeidet som er gjort og som pågår, samtidig som vi løfter fram viktige tiltak som møter utfordringene. Jeg er glad for at komiteen slutter seg til tiltakene i meldingen. La meg gjenta de mest sentrale tiltakene vi foreslår: etablere et femårig nasjonalt program for pasientsikkerhet etablere en permanent undersøkelsesenhet i Statens helsetilsyn gjennomføre en bred utredning om samfunnets oppfølging av alvorlige hendelser og mistanke om lovbrudd i helse- og omsorgstjenesten foreslå lovendringer for å styrke brukere og pårørendes rettsstilling i tilsynssaker gjennomføre et nasjonalt forsøk med kvalitetsbasert finansiering i spesialisthelsetjenesten utvikle og publisere flere kvalitetsindikatorer utrede etableringen av et nasjonalt register for den kommunale helse- og omsorgstjenesten En samlet komité slutter seg til målet om en mer aktiv pasient- og brukerrolle. Det er bra, og aller best er dette for pasientene og alle de dyktige som jobber i denne sektoren. Et kjennetegn på god kvalitet er at brukeren står i sentrum og opplever å bli ivaretatt, sett og hørt. Tilbakemeldinger fra pasienter og brukere må benyttes aktivt for å bedre tilbudene. Medbestemmelse kan bidra til bedre resultater, bedre utnyttelse av ressursene og bedre pasientsikkerhet. Det skal være åpenhet om kvalitet – også når det går galt. Jeg har en klar forventning til at vi alle er åpne om skader og feil, og at vi systematiserer lærdommen. Så skal vi treffe tiltak for at det samme ikke skal skje igjen. Åpenhet kan virke brutalt, men åpenhet og systematisk kunnskap skaper tillit og trygghet over tid. Åpenhet er bedre enn avsløring. Trygghet for at vi har en av verdens beste helse- og omsorgstjenester er det vi skal streve mot. Kunnskap om kvaliteten og pasientsikkerhet er viktig. Vi må lære av uønskede hendelser for å bedre kvaliteten. En samlet komité er enig med regjeringen om å satse langt sterkere på kvalitetsindikatorer. Dette får betydning på mange felt. Regjeringen vil legge en plan for hvilke områder som skal prioriteres, og legge tydelige føringer for fremdriften i arbeidet med slike indikatorer. Vi kartlegger pasientskader. Melding om uønskede hendelser er nødvendig for å lære av feil og bedre kvaliteten. Vi må videreutvikle meldeordningen til Kunnskapssenteret, og vi vurderer å utvide ordningen til å gjelde hele helse- og omsorgstjenesten. Et første skritt vil være å gjennomføre piloter i enkelte kommuner. Regjeringen vil sette i verk flere tiltak som kan sikre bedre oppfølging av hendelser som har ført til betydelig pasientskade eller uventet død. Vi vil sørge for en bred utredning om hvordan vi som samfunn følger opp alvorlige hendelser og mistanke om lovbrudd i helse- og omsorgstjenesten. Jeg vektlegger at dette må utredes veldig grundig, for vi rører her ved meget alvorlige og viktige spørsmål. Det reiser komplekse etiske, juridiske og kvalitetsmessige spørsmål. Norge kommer ikke dårlig ut i internasjonale sammenlikninger. Likevel er det hendelser som gjør at pasienter og pårørende har et berettiget krav til at saken blir grundig undersøkt, og at noen blir stilt til ansvar. Samtidig er jeg opptatt av – særlig etter møter med helsepersonell – at løsningene vi velger, ivaretar rettssikkerhet, bidrar til læring og forhindrer unødig oppbygging av byråkrati. Slike løsninger vil gi pasienter trygghet, og det skal gi alle som arbeider i sektoren, en trygghet og en respekt for deres arbeid. Samlet sett skal dette skape forutsetninger for at vi både forebygger uønskede hendelser og lærer av dem når de skjer. Disse temaene er lite egnet for politisk spill, og jeg håper at utvalget vil bidra til mest mulig konsensus om tilnærmingene til dette området. Jeg håper å komme tilbake til nedsettelse av utvalget om veldig kort tid. Vi vet at vi kan gjøre tiltak allerede nå, og det gjør vi. Jeg er utålmodig på dette området. Utrykningsgruppen for alvorlige hendelser erstattes med en egen undersøkelsesenhet i Statens helsetilsyn. Den skal kunne rykke ut på befaring, slik at hendelsen raskt blir mest mulig opplyst. Det skal legges særlig vekt på tverrfaglighet og på å styrke de pårørendes rolle. Læringsaspektet her er viktig. Pasienter og pårørende skal ivaretas på en god måte – også i disse sakene. Vi foreslår lovendringer for å styrke pasienters, brukeres og pårørendes rettsstilling i tilsynssaker. Vi foreslår at pasienter, brukere og pårørende skal få innsyns- og uttalerett i slike saker, og de skal også få informasjon om hvilke tiltak tjenesten vil sette i verk for å forhindre at alvorlige hendelser skjer igjen. Pasientsikkerhetskampanjen har gode midtveisresultater, men vi ser at det tar tid å gjennomføre og forankre slike tiltak. Vi foreslår derfor et femårig pasientsikkerhetsprogram som særlig skal videreutvikle kommuneperspektivet. La meg understreke at et vellykket kvalitetsarbeid forutsetter at vi alle jobber sammen og spiller hverandre gode. Nettopp derfor tror jeg at fellesskapsløsninger er gode for å fremme kvalitet og trygghet. Vi ønsker sykehus og leger som jobber på lag, til det beste for pasienten, uten å måtte konkurrere om ulike stykkprisordninger og uten å måtte konkurrere ute i et skapt marked. De nasjonale myndighetene skal legge til rette for de overordnete rammebetingelsene, men kvalitetsarbeidet må skje ute i virksomhetene, i den daglige innsatsen på arbeidsplassen. Systematisk arbeid med kvalitet og pasientsikkerheten skal være en del av hverdagen til ledere og ansatte i det pasientnære arbeidet, som en del av de daglige rutinene. Da kommer jeg til mitt sluttpunkt: Kvalitet og pasientsikkerhet er og skal i enda tydeligere grad markeres som et lederansvar. Det viser seg igjen og igjen hvor viktig ledelse og medvirkning er for god resultater. Ledelsen har det overordnete ansvaret for å sikre gode og trygge tjenester for pasientene. Systematisk kvalitets- og pasientsikkerhetsarbeid må forankres og etterspørres av ledere på alle nivåer, i samspill med alle ansatte. Lederne nærmest pasienten har en nøkkelrolle, og alle ansatte må være med på laget. De må inspireres. Lederen kan ikke vaske hendene til dem som jobber på sykehusene, men vedkommende må inspirere til den kulturen, slik at den er eiet, slik at dette blir en helt naturlig del av den daglige dont. Økonomisk styring og kontroll er en viktig forutsetning for å nå disse målene om bedre kvalitets- og pasientsikkerhetsarbeid. Med økonomisk kontroll kan vi gi innhold og kvalitet på tjenestene enda større oppmerksomhet. Sykehus som er ute av økonomisk styring, tar også fokus bort fra denne typen viktige temaer. Vi ønsker å styre på kvalitet. Vi ønsker i enda sterkere grad å etterspørre resultater på kvalitet i styringsdialogen med sykehusene. Men det gir også et ansvar til oss politikere: Vi må gi sykehus og kommuner ressurser som står i stil med oppgavene. Å øke aktiviteten i sykehusene uten å bevilge penger, slik man gjorde tidligere, var ikke bare negativt for sykehusenes bunnlinjer, men det var også negativt for pasientsikkerhetsarbeid. Avslutningsvis: Jeg har en klar forventning om at stortingsmeldingen om kvalitet og pasientsikkerhet vil bidra til å forsterke og videreutvikle tjenesten, slik at pasientene og brukerne får enda bedre tjenester. Det har blitt forsterkede politiske skillelinjer i helsepolitikken den siste tiden. Det er bra for den politiske debatten, men vi skal også sette pris på den politiske enigheten om tiltakene som vi har debattert i dag. Jeg, som helseminister, legger vekt på å følge opp denne brede enigheten.