Ingjerd Schou (Høyre), 2015-02-17:
I representantforslaget heter det: «Stortinget ber regjeringen utforme retningslinjer som innebærer at kamptolkene Forsvaret brukte i Afghanistan fra 2006 fram til november 2014 får arbeids- og oppholdstillatelse i Norge.» I dokumentet viser forslagsstillerne også til at disse tolkene på grunn av oppdraget for det norske forsvaret er i livsfare. Forslagsstillerne peker også på at en manglende vilje til å beskytte afghanske tolker vil påvirke Norges mulighet til å rekruttere denne typen personell i fremtiden. Dette er ikke en sak om asylpolitikk, men en sak om beskyttelse av militært personell av utenlandsk opprinnelse som har vært avgjørende viktig for den norske innsatsen i Afghanistan. Flere land har sikret kamptolkene opphold etter endt tjeneste. Jeg viser her for øvrig til dokumentet som nettopp beskriver forslaget som er fremsatt. Som saksordfører vil jeg takke hele komiteen for samarbeidet, og jeg vil også takke for svaret fra og samarbeidet med regjeringen. Avslag på opphold for kamptolkene ble gitt under forrige regjering. Dette var avslag som ble gitt av flere av forslagsstillerne, bl.a. SV og Senterpartiet, som var med og ga disse avslagene. Som saksordfører er det verdt å berømme rausheten som flertallet og komiteen har vist ved å gi de som fikk avslag på nytt, mulighet til å kunne søke om opphold, og at disse blir individuelt vurdert, uavhengig av hvor de måtte befinne seg, og hvor postkassen måtte være. Komiteen understreker at asylinstituttet er et meget viktig verktøy for å gi beskyttelse til mennesker som er reelt truet, og det skal og må ikke misbrukes i noen form. Jeg vil også påpeke at Norge skal oppfylle sine forpliktelser og hjelpe flyktninger. Asylstatus skal innvilges etter individuell behandling og grundig vurdering av søknaden. En samlet komité gir uttrykk for at Norge som nasjon har og tar ansvar for å ivareta Forsvarets personell før, under og etter oppdrag. Dette innebærer også å gi beskyttelse til veteraner som ikke er nordmenn, men som har gjort tjeneste for det norske forsvaret. Norge, ved vårt engasjement i Afghanistan, har rekruttert bl.a. lokale kamptolker. Disse har ved sitt arbeid vært nødvendige for at det norske forsvarets eget personell skulle kunne gjøre sitt viktige og primære arbeid. Det er avgjørende viktig at Norge raskt håndterer slike søknader om beskyttelse og eventuelt asylopphold på en korrekt og individuell måte. I dette ligger at behandlingsform og forløp også kan påvirke mulighetene til å rekruttere slikt personell i fremtiden. Komiteen har også merket seg at regjeringen har videreført spesialordningen for lokalt ansatt personell som har arbeidet for norske styrker og norsk politi i Afghanistan. Spesialordningen ble iverksatt i 2012 av den forrige regjeringen og innebærer at dette personell kan søke om beskyttelse i Norge mens de fortsatt oppholder seg i Afghanistan. Dette forslaget fremmer forslag om at de kamptolkene som har arbeidet for Norge fra 2006 til 2014, må få komme til Norge. Det samme er også hevdet fra Veteranforbundet SIOPS og ulike forsvarsforeninger. Fordi lokalt ansatt personell som har arbeidet for norske styrker i Afghanistan kan ha en økt risiko for forfølgelse, understreker komiteen – slik regjeringen også gjør – nødvendigheten av at det legges til rette for at de skal få prøvd sitt beskyttelsesbehov. Vi har merket oss at både denne og den forrige regjeringen har lagt til rette for at de som har arbeidet i denne situasjonen i Afghanistan, kan søke om opphold i Norge når deres ansettelsesforhold opphører. Så langt er det behandlet om lag 125 saker – omtrent likt fordelt mellom tolker og «house staff». 23 tolker har så langt fått innvilget oppholdstillatelse i Norge. Sammen med medfølgende familiemedlemmer utgjør det om lag 70 personer. Dette er tall og søknader fra det som omtales som «runde 1» i forbindelse med tilbaketrekkingen fra Faryab. Intervjuene av disse skjedde i 2012, saksbehandlingen i 2012–2013, og avslagene ble gitt i februar 2013 av regjeringen Stoltenberg II. Det ble gitt avslag til til sammen 35 tolker. Det er fortsatt søknader under behandling, og komiteen er veldig tydelig på at man må styrke hensynet til tolkenes egen rettssikkerhet og grunnleggende nasjonale interesser ved behandlingen av slike saker. Hensikten med en slik endring vil være å senke terskelen for opphold for disse tolkene. Og det er forutsatt at man må søke, og at det er en individuell behandling.