Arve Kambe (Høyre), 2010-05-25:
Takk for hjelpen, president! Jeg vil først gi ros til interpellanten for å ta opp en viktig sak. Skatteunndragelsesutvalgets innstilling har vakt ganske stor debatt, særlig i fagmiljøer, i en del næringslivskretser og i juristkretser, som reelt roper et varsku om at her setter rettsstaten Norge nesten krossfot på seg selv. Man bryter en del prinsipper. For å gi staten en del inntekter er man villig til å inngå kompromiss, i beste fall, på andre ting. Høyre har derfor sagt at vi ønsker å få hele saken til behandling i Stortinget. Jeg synes statsråden skal legge seg på minne at slik det er nå, tar statsråden de forslagene han liker til enhver tid, eller hver dag – det kan endre seg fra år til år – og kommer med dem enkeltvis enten i budsjetter eller i andre saker. Men det som har gjort at veldig mange av disse sakene ligger igjen, er som finansministeren sa, at «det er ikke sikkert» at regjeringen vil ta med noen av disse forslagene videre, bl.a. offentliggjøringen, krav om rapportering om det som skjer i hjemmene. Han sa at det skal ikke forekomme, men det er ikke sikkert at regjeringen vil ta de forslagene med seg videre. Noe av det problemet Høyre har i dag – med tanke på interpellasjonen – etter at vårt forslag falt om ikke å ha det som en helhet, er at da begraves heller ikke de omstridte forslagene. De ligger der og skaper en usikkerhet, som vi er helt sikre på at finansministeren ikke ønsker. Men med den framgangsmåten at man sier nei til Høyres forslag, skaper man en usikkerhet som ikke skal være der. Micaelsen og statsråd Johnsen synes kanskje det var en litt uheldig undertone i Gundersens tema. Jeg vil kanskje si at Skatteunndragelsesutvalgets undertone heller ikke var helt god. Når man leser oppsummeringen der, virker det nesten som om hver krone som er tjent, i utgangspunktet er statens, at Skatteunndragelsesutvalget vil ha tak i mest mulig av dem, og at man kriminaliserer en del av skattyterne og bedriftene. Jeg tror man skal være litt nøytral. Problemet med beskyldninger om «undertone» er at når man ikke tar saken opp, får man ikke fram hvilken tone regjeringen har i disse sakene. Det gjelder en hel haug med saker. Det er altså slik at veldig mange får et stort problem. Hvis man tar dette med kontantprinsippet først, skal 10 000 kr rapporteres i Norge. Det er jo allerede vedtatt. Hvis noen som er i ferd med å bli samboere, selger brukte møbler i hver sin leilighet og kommer opp i 30 000–40 000 kr i kontanter – de har solgt sofaer, de har solgt tv-er, de har solgt senger, og så har de fått penger fra ti–tolv ulike kjøpere – og skal ta disse 30 000–40 000 kr med seg og kjøpe en ny seng, en ny reol og en ny tv med kontanter, og går til en vanlig møbelhandler, som ikke er en av de store, og som ikke rapporterer dette videre, er det den enkelte privatperson som kunde som er ansvarlig for at vedkommende rapporterer det inn i neste omgang. Da snur man noe på hodet i forhold til hvordan man byråkratiserer også småting. Andre land har også innført et prinsipp om rapportering og avdragsgrenser, men da har de gjerne sagt 100 000 eller 50 000, ikke så lavt som 10 000. Så til et overtramp: Vi hadde bl.a. en diskusjon i denne salen for ikke så lenge siden om offentliggjøring av skattelistene. Når dette utvalget fremmer forslag om at navnene på de personene som er idømt tilleggsskatt, skal offentliggjøres, at de skal henges ut i lokalavisen, at de skal henges ut på nettet, hilsen skatteetaten.no, så må finansministeren ta dette opp så fort som mulig. Når finansministeren svarer nei på Høyres spørsmål om å ta saken opp, gir han også muligheten til at denne saken lever videre, og det er ingen tjent med. På samme måten kan feil gjort av skattekontoret på din selvangivelse eller på din bedrifts selvangivelse bli straffbar for deg både med tanke på tilleggsskatt og bøter – og eventuelt fengselsstraff for den saks skyld, hvis det er alvorlige saker – og da gjerne supplert med at du i tillegg blir hengt ut i lokalavisen for en feil som startet hos skattekontoret. Det er mange feil, og dette er noen småsaker. Men grunnen til at Høyre har denne interpellasjonen, er at vi kunne ha tenkt oss å få sakene i et bredere omfang for å kunne få tatt hele den prinsipielle diskusjonen.