Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-16:
Representantene Hofstad Helleland, Thommessen, Sjøli og Skovholt Gitmark ber regjeringen om å utforme en Internett-basert tjenesteportal som skal gi oversikt over og grunnlag for sammenligning mellom institusjonstilbudene som gis innen barnevernet, dette for at det skal være mulig å velge det beste tilbudet til det enkelte barn som skal plasseres utenfor hjemmet. Det viktigste ved en barnevernsplassering er å sikre barnet et best mulig tilpasset tilbud. Gjennom Bufetats nettsider finnes det i dag informasjon om alle godkjente barnevernsinstitusjoner. I tillegg finnes det en oversikt over alle offentlige institusjoner, bl.a. med opplysninger om type institusjon. Jeg mener at de oversiktene som finnes der, gir kommunene og Bufetat god informasjon for å kunne sikre et godt og tilpasset tilbud til barna. Bufetat arbeider imidlertid kontinuerlig med å forbedre de oversiktene som allerede finnes. Jeg er tvilende til om utvikling av en ny nettportal i seg selv vil bidra til å øke kvaliteten i barnevernets tilbud. Jeg mener det heller er andre virkemidler som bør prioriteres for å øke kvaliteten i statlig barnevern. Representantene ber også regjeringen om full likebehandling mellom offentlige og private aktører innenfor barnevernet. Representantene er bekymret for at dagens system, der statlige og private ideelle tiltak prioriteres, fører til at verdifull kunnskap, kompetanse og erfaring går tapt. Denne regjeringen ønsker ikke å bidra til en økt privatisering eller kommersialisering av grunnleggende velferdstjenester. Det gjelder også i barnevernet. Vi ønsker et faglig godt barnevern der tjenestene i mindre grad skal utføres av kommersielle aktører. Det betyr altså ikke at vi er imot et stort privat innslag i barnevernet, men at vi setter en grense mellom det ideelle og det kommersielle. Statlige midler skal primært komme barna til gode gjennom gode tjenester, ikke i form av overskudd og utbytte til kommersielle aktører. Gjennom å øke kapasitetsutnyttelsen i statlige institusjoner vil vi også redusere kostnadene i etaten. Når staten ikke har tilstrekkelig kapasitet og må kjøpe plasser av private tilbydere, har vi valgt å si klart fra til Bufetat at ideelle aktører skal prioriteres framfor kommersielle. Men det er ikke ideologiske skylapper å si at vi skal utnytte den kapasitet vi har i det offentlige apparatet. Det er tvert imot rasjonell og god økonomi å utnytte den kapasitet vi uansett må betale for, før vi kjøper fra eksterne bidragsytere. Det er det motsatte standpunktet, nemlig at man alltid skal åpne opp for å kjøpe private plasser, som er et svært ideologisk standpunkt, og som ikke er tilpasset de faktiske utfordringene vi har i det statlige barnevernet. Vi sier derfor, når vi gjør disse prioriteringene, at dette gjelder dersom kvaliteten på tilbudet er like godt, og at de ideelle aktørene er konkurransedyktige på pris. Kommersielle og private institusjoner vil fortsatt være et supplement til statlige institusjoner og institusjoner drevet av ideelle aktører. Derfor ser vi i denne sammenhengen på mulighetene for å innføre restriksjoner på uttak av utbytte og andre verdier i barnevernssektoren fordi regjeringens mål er å sikre at de statlige bevilgningene til barnevernet kommer barna til gode, og ikke går til utbytte hos private barnevernsaktører. Så har jeg også lyst til å komme med en kommentar til representanten Hofstad Helleland, som i sitt innlegg sa at de private kunne gi «en fleksibilitet og en romslighet som vi ikke finner i det hele tatt i det statlige barnevernet». Det er et utsagn som jeg vil ta avstand fra. Det er altså ikke sånn at det finnes et privat barnevern med omsorg for barna og et kaldt offentlig barnevern der folk ikke bryr seg om barna. Det er tvert imot sånn at det i barnevernet er kvalitet, og stort sett alle som jobber der, har omsorg for og føler ansvar for disse barna – det finnes både offentlige og private institusjoner med svært høy kvalitet, og det finnes selvfølgelig, dessverre, institusjoner, både offentlige og private, som ikke har den kvaliteten som vi ønsker. Og vi har sett eksempler på begge deler. En konkurranse om hvor det finnes flest varme hender, synes jeg er et svært dårlig signal å sende til alle dem som hver dag gjør en fantastisk jobb for de mest utsatte barna våre, enten de står på private eller offentlige lønningslister.