Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2003-10-06:
For to år siden, den 15. november 2001, var det en gledesstrålende melding som ble lagt ut på Internettsidene til Unge Høyres Landsforbund. Det het: «Stortinget har lenge slitt med menn over 50 år. Ikke nå lenger. Nå er ungdommen i ferd med å ta over skuta. Denne høsten fikk Høyre 9 nye fjes under 30 år inn på Stortinget. Løvebakken Unge Høyre er et nytt begrep i det politiske Norge.» Halvveis gjennom stortingsperioden er det på tide å gjøre opp regnskap for Regjeringens ungdomspolitikk. I tillegg til alle disse Unge Høyre-representantene har nå også lederen i KrFU tatt sete på Stortinget. Men for ungdom i Norge har resultatet av Høyre-politikken gjennom disse to årene vært en rekke alvorlige kutt, som viser at det er blitt like slitsomt med Høyre-folk under 30 år, som med dem over 50. Jeg kan nevne noen få kutt. De gratis skolebøkene som var innført i videregående skole under Arbeiderpartiets regjering, er fjernet. Det har vært nesten full stopp i byggingen av utleieboliger for ungdom. Frikortgrensen har ikke økt. Den står bom fast på 23 400 kr. Studentenes lån og stipend ble ikke regulert etter prisstigningen i fjor. Slike direkte kutt er imidlertid ikke det som slår aller hardest ut. For eksempel har kutt i SFO rammet mange unge forsørgere hardt, og de manglende bevilgningene til kommunene gjør at unges skolehverdag preges av altfor knappe ressurser. Dessuten treffer ikke Regjeringens skattelettepolitikk ungdom, fordi ungdom flest har liten inntekt og ingen formue eller noe aksjeutbytte. Det store flertall blant unge mennesker er blant de som vinner minst på en politikk for skattelette. Til alt overmål må ungdommen betale sin del av regningen for de samme skattelettene når skattelettepolitikken resulterer i økte egenandeler på tjenester som unge mennesker ofte er de hyppigste brukerne av. Den mest alvorlige utfordringen nå er økningen i arbeidsledigheten blant unge mennesker. Ledigheten blant personer under 30 år med over fire års utdannelse har steget med 44 pst. på ett år. Det er nå over 14 000 ledige mellom 20 og 24 år, en økning på 27 pst. siden september 2002. Regjeringens svar på dette er å sitte stille og håpe på at markedet av seg selv skal gjøre jobben. Det som imidlertid trengs nå, er målrettede tiltak mot ungdomsledighet. Vi vet at om ungdomsledigheten biter seg fast, risikerer de som rammes, også over tid å forbli tapere på arbeidsmarkedet fordi ledighet i en tidligfase av yrkeslivet fratar folk nødvendig erfaring og ansiennitet. Regjeringens eneste svar på dette har vært å si nei til å innføre en ungdomsgaranti som ville sikret nettopp gruppen mellom 20 og 24 år en bedret tilgang til arbeidslivet. Det kunne vært tatt enkle, men effektive politiske grep for å snu den skjevfordeling mellom generasjonene som Samarbeidsregjeringen har bidratt til de siste årene. Jeg har lyst til å begynne her med å nevne noen områder som SV vil slåss for resten av denne stortingsperioden. For å bedre ungdoms økonomiske situasjon vil vi øke frikortgrensen så det monner – et håndslag ikke minst til alle de ungdommene som jobber deltid, har sommerjobber, osv. For å sikre ungdoms rett til gratis utdanning ønsker vi å innføre et skolebokstipend som vil gjøre skolebøkene i videregående skole gratis. For å gjøre inngangsbilletten til boligmarkedet mer overkommelig ønsker vi å føre en politikk for sosial boligbygging spesielt rettet mot ungdom. Og for å stoppe oppsigelsene av unge lærere og få fart på ansettelser av nyutdannede lærere vil vi satse på skolen og finansieringen av den i budsjettene. For å bekjempe arbeidsledigheten blant ungdom vil SV legge fram et forslag som skal gjøre det enklere for ungdom å etablere sine egne arbeidsplasser. I dag er det sånn at veldig mange unge mennesker har mange gode ideer. Vi ser elevbedrifter som blomstrer rundt omkring i landet, men de mangler to ting. De mangler kapital som kan være med på å virkeliggjøre disse ideene og gjøre dem til arbeidsplasser, og de mangler rådgivning. Vi vil at det offentlige skal gå inn her og spille en rolle, gjerne gjennom fond som kan gå inn med lånekapital og rådgivning. Et eksempel på dette kan være de tre kommunene Tinn, Vinje og Tokke, som i et spleiselag mellom kommunene, fylkeskommunene og SND har opprettet et ungdommens SND. Resultatet har vært at det er skapt 90 nye arbeidsplasser i disse kommunene for unge i alderen 20–35 år. Og det er et eksempel på at det trengs politiske tiltak som kan redusere ledigheten. Lav rente og lav kronekurs gir rammebetingelser, men uten en bevisst politikk for å stimulere, for å skape og for å få fram ideer og gi dem liv vil også resultatene utebli. Og det er alvorlig for veldig mange unge mennesker i landet vårt.