trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
Spørsmålet mitt er i samme gate som representanten Nesviks. I går aksjonerte disse fiskerne utenfor Fiskeridepartementet med 4 000 kongekrabber. Det var litt av et liv! Aksjonen skjønte jeg var en protest mot ministerens, ifølge aksjonistene da, høyst kontroversielle kongekrabbeforvaltning, som er i strid med St.meld. nr. 40 for 2006–2007 og bryter en rekke internasjonale lover og konvensjoner, ifølge disse. Er dette en riktig beskrivelse av innholdet i forvaltningen, og vil dette føre til en økt invasjon av denne fremmede arten langs kysten vår?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
Formålet med statens eierskap i Statskog er å sikre effektiv ressursforvaltning til beste for samfunnet og tilrettelegge for allmennhetens behov for jakt, fiske og friluftstilbud. Foretaket har som mål å forvalte, drive og utvikle statlige skog- og fjelleiendommer med tilhørende ressurser. Eiendommene skal drives effektivt med sikte på å oppnå et tilfredsstillende økonomisk resultat. Kristelig Folkeparti mener at disse hensynene er ivaretatt ved kjøpet av Borregaard-skogene, men vi er skeptiske til prisen. Statskog har inngått en avtale om kjøp av Orklas skogeiendommer for 1,7 mrd. kr. Det er en høy sum for en eiendom som har fått anslått en mye lavere verdi. De tre skogselskapene som Statskog har kjøpt, har ifølge Dagens Næringsliv en bokført verdi på 300 mill. kr i Orklas regnskaper. En årsak til at markedsprisen ligger mye høyere enn konsesjonsprisen, er at man regner inn en del faktorer som det ikke er adgang til ved konsesjonsbehandling, bl.a. forutsetninger om fremtidig prisvekst. Styrets begrunnelse for oppkjøpet er at det vil styrke Statskogs posisjon som ledende skogeier i Norge, samtidig som det gir muligheter til tilrettelegging for jakt, fiske, friluftsliv og eiendoms- og energiutvikling. Styrets vurdering er derfor at eiendommene har et betydelig verdipotensial utover selve skogverdien for en langsiktig eier. Det har vi lagt vekt på i vår vurdering. Konsentrasjon av foretakets skogeiendommer gir grunnlag for effektiv avvirkning av skog, og samtidig større fleksibilitet i planlegging og gjennomføring av avvirkning over tid. Oppkjøpet utvider foretakets skogressursbase vesentlig, og gir grunnlag for økt avvirkningsvolum. Dette vil i sin tur gi lavere kostnader ved avvirkning og være et potensial for å fremforhandle økte priser i markedet som følge av leveransepresisjon og leveransesikkerhet. Dette er viktig. Norge har i dag vernet ca. 1,8 pst. av den produktive skogen, mens ekspertene anbefaler å få vernet minimum 4,6 pst. på kort sikt. Så store eiendommer som staten her har sikret seg, må etter Kristelig Folkepartis syn kunne bidra vesentlig til dette. I tillegg til verneverdiene kan staten få bedre mulighet til å følge opp Stortingets vedtak om at Statskogs eiendommer skal tilbys som makeskifte, dvs. at private grunneiere som får vernet skog, får tilbud om annen skog istedenfor penger. Med dette kjøpet har staten dermed sikret seg store arealer skog som både direkte og indirekte kan gå til vern. Statskog vil gjennom oppkjøpet styrke sin strategiske posisjon innen skogbruk, jakt og friluftsliv. Etter en helhetsvurdering har Kristelig Folkeparti bestemt seg for å støtte regjeringens forslag om kapitalforhøyelse og statlig lån til Statskog.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-12-15:
Statsministeren sier i en lett ovenfra-og-ned-holdning at han skjønner at folk blir engasjert når det gjelder sykehussaken. Det skjønner vi i Venstre også, for det handler om den grunnleggende tryggheten som folk føler. Folk føler nå at de har en statsminister og en statsråd som har lovet ting de ikke holder. Venstre ble startet i kampen mot embetsmannsstaten. Nå ser vi egentlig mange av de konturene vi kjempet mot i 1884, i noen foretak, som folk føler seg helt maktesløse overfor. Det finnes ingen folkevalgte organer man kan bruke for å presse noe fram, for de har sagt noe annet enn det de egentlig gjør. Nå ser vi at frustrasjonen holder på å bli stor. Men det er trygghet det er snakk om her. Det er derfor det engasjerer så mange. I dagens Firda sier Jorunn Kirketeig fra Arbeiderpartiet at man må slutte å være så redd for ikke å ha fødselstjeneste i nærheten: «Dei som kjem fort i ein taxi eller ein bil, går bra.» Dette sa Jorunn Kirketeig fra fylkestingets talerstol. Skjønner statsministeren at folk føler utrygghet?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-12-15:
Hører man på statsministeren i dag, hører man en hel tirade av bortforklaringer av tidligere lovnader. Vi ser en regjering som prøver å si at dette er egentlig ikke deres ansvar, det er egentlig en mekanisme og et vesen der ute. Men så ser vi at helseministeren gjerne kunne gripe direkte inn med tanke på navnsetting av sykehus i Oslo. Statsministeren sa: «Vi har ansvaret for fødetilbudet over hele landet.» Jeg har lyst til å gjenta mitt spørsmål, og det er et ganske enkelt ja-eller-nei-spørsmål. De stakkars arbeiderpartifolkene som er sendt rundt omkring i landet for å forsvare det regjeringa står for, blir ganske desperate i argumentasjonen sin, slik jeg refererte til fra dagens Firda. Da vil jeg ganske enkelt spørre statsministeren: Deler statsministeren det syn at det er helt greit å måtte føde i bil, båt eller i drosje på vei til sykehuset – fordi de aller fleste fødslene går greit, og da må man også kunne gjennomføre en fødsel i bil? Er statsministeren enig i det?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-12-15:
Venstre har sagt over lang tid at vi ikke nødvendigvis syns at flertallsregjeringer er et scoop for demokratiet. Her har vi i dag sett en betydelig arroganse i forhold til både egen befolkning, mener jeg, og egne lovnader. Sist uke har vi sett et enormt engasjement fra statsminister, utenriksminister og justisminister for å få gjennomført en annen sak, mens helseministeren ble sendt til løvens hule i Molde i går. Jeg lurer på om vi kan se et like stort og bredt engasjement fra så mange statsråder for å få gjennomført sykehuspolitikken – om statsministeren kunne ha tenkt seg å reise til Møre og Romsdal og møtt folk og fortalt hva han mente på dette området – eller om det er noen saker som er så viktige at man ruller ut to statsråder og statsministeren sammen, som sist uke, mens andre saker får helseministeren fikse mot demonstranter alene. Statsministeren hadde helikopter i valgkampen. Vil han bruke det nå?
Erna Solberg (Høyre), 2010-12-15:
På lørdag opplevde Sverige et av de mest marerittlignende scenarioene man har i mange av våre vestlige demokratier: De opplevde sin første selvmordsbombing. Terrortrusselen har vært en konstant trussel, i hvert fall i de siste ti årene, mot mange av de europeiske landene. Derfor har det vært et stort og viktig behov for å ha gode strategier både når det gjelder å forebygge, bekjempe og følge godt med på de utfordringene internasjonal terror gir, og de krumspringene og de kildene som finnes for at terrorhandlinger kan skje i vårt land. Parallelt med at vårt naboland altså opplever en dramatisk situasjon, opplever vi nå en diskusjon basert på de nye opplysningene som har kommet om våre alliertes vurdering av vår terrorbekjempelse, som gir grunnlag for bekymring. Det er beskrivelser, ikke minst i tilknytning til den saken som foreløpig er under etterforskning, av at vi ikke har ressurser nok til å føre spaning, at spaningsressursene til det norske PST er for dårlige. Kostnadsbildet er så stort i disse sakene at vi rett og slett ikke klarer å følge alle sporene. På et tidspunkt gikk det så langt at vi fikk tilbud om et taktisk team fra Storbritannia for å bistå i denne saken. Det sa PST nei takk til. Mitt spørsmål til statsministeren er: Er disse bekymringene som nå kommer frem fra våre allierte, bekymringer som også regjeringen er gjort kjent med både i forhold til det store bildet og den aktuelle saken, og var regjeringen deltagende når det gjaldt å si nei til et bidrag fra Storbritannia for å hjelpe til i saken?
Erna Solberg (Høyre), 2010-12-15:
Jeg la merke til at statsministeren ikke svarte på spørsmålet mitt, om han var kjent med bekymringene fra andre kilder enn PST, eller om han var inne i vurderingen av å si nei takk til internasjonal bistand i denne saken. Jeg mener jo at det er helt riktig og bra at vi styrker PST. Men i dag sier altså statssekretær Terje Moland Pedersen: «(…) så blir det alltid et spørsmål om hva som er godt nok.» (…) Det er denne sal som må bestemme hva som er godt nok når det gjelder budsjettbevilgninger. Det er Stortingets ansvar. Sannheten er at Stortinget i dag ikke får informasjon annet enn i den sminkede versjonen som statsministeren gir av hva som har skjedd når det gjelder kriminalitetsforebygging og særlig terrorforebygging. Derfor er mitt spørsmål til statsministeren veldig konkret og enkelt: Vil statsministeren være med på at det nå gjøres en ekstern gjennomgang av PSTs situasjon, hvilke behov vi har for ressurser og tolketjenester, slik at vi kan være styrket i kampen mot terror, og at det legges frem for et egnet forum innenfor Stortinget, slik at vi er sikre på at det norske folk får trygghet?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2010-12-15:
Jeg skjønner at statsministeren går på en slags autopilot fra regjeringskonferansene i forsøket på å overbevise regjeringskollegaer om datalagringsdirektivet. Jeg skal la det ligge, for Erna Solbergs siste spørsmål var egentlig en utstrakt hånd til regjeringen. Vil regjeringen søke kontakt med Stortinget for på en måte å overbevise Stortinget om at de rapportene vi har fått, er feilaktige, når de gir et inntrykk av at «(…) Norge ikke har de fysiske eller tekniske ressurser som er nødvendig for å sørge for overvåking(…) (…) (…) Det er bare en av flere lekkasjer som har kommet i det siste. Jeg må si at det ikke er helt ulikt de rapportene vi som stortingsrepresentanter får fra PST om at spaningskapasitet overfor folk med et språk som trenger tolkning, er et stort problem for PST. Det kan vi ikke leve med, og jeg ber statsministeren nok en gang vurdere om han ikke vil gi en annen respons på denne invitasjonen enn bare å si at man vil svare på spørsmål. For det gjør man faktisk ikke, og da må man inn i drøftelser hvor man kan gjøre det på en fortrolig måte.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
La meg først slå fast at Politiets sikkerhetstjeneste har tilgang til trafikkdata, og det viktigste nå er å sikre at PST får beholde tilgangen til de trafikkdata man har allerede i dag. Men min utfordring til statsministeren er, i kjølvannet av både Erna Solberg og Per-Kristian Foss, bedre kommunikasjonsverktøy mellom storting, regjering og underliggende etater. For det er ikke noen tvil om at det denne høsten har vist seg i en rekke saker at PST har kjempeutfordringer, og at våre hemmelige tjenester har store utfordringer. Det ser ut som om virkelighetsbeskrivelsen både i forhold til trusselnivå, hvilke verktøy man har tilgjengelig, og hvilke verktøy man har behov for, er nødt til å få en større gjennomgang, og at man må jobbe kontinuerlig med det. Fremskrittspartiet har en rekke ganger foreslått en sikkerhetskomité på Stortinget som kan ha en kontinuerlig dialog med regjering og underliggende etater, slik at man raskt kan omstille seg hvis det er behov for store ressurser inn i PST og de hemmelige tjenestene. Hvordan stiller statsministeren seg til en slik komité?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Jeg tror ikke at man skal undervurdere de mobile gasskraftverkene. De tilsvarer tross alt 50 småkraftverk. Så det er dimensjoner over det også. Jeg vil vise til representanten Ketil Solvik-Olsens innledning. Fremskrittspartiet har fremmet forslag om å ta i bruk bostøtte og eventuelt avgiftskutt for å hjelpe næringsliv og barnefamilier i Midt-Norge. Nå er prisene så høye at enkelte barnefamilier med lavere inntekter faktisk vurderer å droppe juleforberedelsene. Indirekte blir nå barn rammet av de høye strømprisene. Men så registrerer jeg at etter at budsjettet for 2011 er vedtatt, og etter at regjeringspartiene har stemt ned disse forslagene fra Fremskrittspartiet, har finansministeren antydet at regjeringen kanskje vil vurdere å bruke bostøtte og andre virkemidler for å hjelpe næringsliv, familier og pensjonister i Midt-Norge. Er også statsministeren på det nivået at han mener prisen nå er så høy at man vurderer Fremskrittspartiets tiltak?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
Det er vanskeleg å tru på statsministeren i dag, for han bruker tida på å snakke om datalagringsdirektivet – eit direktiv som kom for fire, fem år sidan, og som regjeringa har somla med å innføre. Så viss det hadde vore så viktig som statsministeren prøver å peike på at det er, burde han ha komme med det for lenge sida. Men det alvorlege i denne saka er at vår allierte USA er så bekymra for Noregs evne til å kjempe mot terror. Det er for så vidt ikkje noko nytt, men det som er nytt, er at PST-sjefen, eller den daverande PST-sjefen, teiknar eit dystert bilete av Noregs evne til å beskytte seg mot terror. Deler statsministeren PST-sjefens bekymring, eller tek han feil?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
Jeg vil tilbake til situasjonen i sykehussektoren som er veldig urovekkende, og som er preget av opprør. Men aller først: En riktig god jul til statsministeren! Det er jo ikke min oppgave, og det er heller ikke nødvendig å fortelle statsministeren hvorfor vi feirer jul, men jeg må minne om at julen også handler om en ung familie som hadde problemer med å finne et trygt sted å føde i småbyen. Sykehusene er et av våre viktigste velferdsgoder, og det krever stor politisk kløkt å styre dem. Jeg minnes en dag i oktober i 2001 da jeg var på vei oppover Akersgata. Tidligere, og da avgåtte, statsminister Stoltenberg var på vei til Stortinget. Vi møttes der, og den daværende avgåtte statsminister sa: Nå passer du på reformen min! Jeg lovte å gjøre det. Den ble innført, slik som den var vedtatt i Stortinget. Det er snart ti år siden. Kristelig Folkeparti er av den oppfatning at vi nå ser klare behov for å reformere reformen, for den er blitt brukt ikke til å ta ansvar, som var hensikten, men til å skyve ansvar. Vi har sett det her i dag. Statsministeren skyver ansvaret for sine egne løfter over på et regionalt helseforetak, fordi de har sendt et brev og sagt at rammene ikke holder. Men, statsminister, hvem er det som vedtar rammene da? Og var det ikke slik at da statsministeren var i opposisjon, løp han ved siden av regjeringen og sa at rammene er for små, rammene er for små, og vi måtte tilleggsbevilge her i Stortinget. Det er slik man gjør det når rammene er for små, og man skal oppfylle sine løfter overfor innbyggerne. Så spørsmålet mitt er: Hadde det ikke vært en tanke at statsministeren satte seg ned sammen med finansministeren og helseministeren og konstaterte at vi er nødt til å bevilge økte rammer for 2012, slik at denne byggestarten kan skje – og så begynne å se på om ikke reformen «vår», statsminister, bør reformeres?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
La meg først presisere at jeg har ingen kunnskap om fødetilbudet i Jerusalem for 2 000 år siden, men vi har en ganske god dokumentasjon på hvordan det sto til med fødetilbudet i Betlehem(munterhet i salen) (munterhet i salen)
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
Jeg er jo glad for at statsministeren bruker tiden på å lese sju år gamle sitater fra en tidligere helseminister fra Kristelig Folkeparti. Jeg har lest gjennom intervjuet i Romsdals Budstikke, og jeg står ved hvert ord jeg sa den gangen, for poenget er det samme i dag som det var da. Den gangen var det prioritet nr. 1 å få bygd St. Olavs Hospital. Alle pengene gikk dit, og Helse Midt-Norge måtte ha mer penger enn det var i deres rammer for å realisere St. Olavs Hospital. Det var jobben da. Vi tilførte mer penger i rammene for å få bygd St. Olavs hospital. Nå er den jobben gjort. Nå er det Møre og Romsdal som står for tur, og de trenger også mer penger for å gjennomføre de planene som nå ligger der, og som måtte skyves på fordi det var andre ting som måtte gjøres først for sju år siden. Jeg synes det er veldig bra at dagens nyhet er at statsministeren åpner for en diskusjon om de regionale helseforetakenes framtid. Det ser vi på som positivt. Jeg vil spørre statsministeren om han i tillegg kan tenke seg å lage en nasjonal sykehusplan, slik at vi får en overordnet politisk styring over dette området?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-12-15:
Forleden hadde Arne Strand, sjefredaktør i Dagsavisen, en artikkel. Jeg kunne ikke sagt det bedre selv: «Sykehuspolitikk har aldri vært enkelt, men den har aldri vært så syk som nå. Hadde enda helseministeren klart å forklare folk at hensikten med nedleggelser av akuttavdelinger og flytting av fødeavdelinger er å gi folk et bedre helsetilbud, kunne hun fått støtte i befolkningen. Her har hun feilet. Folk tror det dreier seg om å spare penger. Dessuten – og det er enda skumlere for regjeringen – har helseministeren ikke lenger styring med utviklingen. Direktørene i de regionale helseforetakene gjør hva de vil.» Det gjør de faktisk. Vi har ikke likeverdige helsetilbud i landet vårt. Vi har store helseforskjeller. Mitt spørsmål er: Hvorfor tar ikke regjeringen styringen i forbindelse med nasjonal helseplan, som nå skal utarbeides, lager en sykehusplan for hele landet, definerer hva et lokalsykehus skal være, og skaper trygghet i befolkningen?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
I hånden min holder jeg et ark om noe som sikkert varmer en sosialøkonoms sinn. Det er en oversikt fra kraftbørsen Nord Pool som viser at vi realiserer verdiene i norsk vannkraft. I går – viser oversikten – kunne kraftselskapene selge strømmen for over 2 kr per kWh, deler av dagen, og det er før man regner inn elavgift, moms og nettleie. Det er gode inntekter for staten. Mens staten smiler, så opplever næringslivet og folk flest situasjonen som vanskelig og uakseptabel. Økonomien blir usikker, og bedriftene stenger ned. Selvsagt er løsningen på disse tingene langsiktig, man må bedre kraftproduksjonen, ha mer enøk og få flere kraftlinjer. Det lovte regjeringen å få en tiltaksplan for for Midt-Norge, men det er nok et løftebrudd – en sånn tiltakspakke er aldri levert Stortinget. Men det er mulig å gi en håndsrekning til vanlige folk i denne situasjonen, også på kort sikt. Opposisjonen fremmet 25. november i år et forslag om å bruke bostøtten for å avhjelpe situasjonen for dem som lider spesielt i perioder med høy strømpris. Det valgte regjeringspartiene å stemme imot. Fremskrittspartiet har foreslått å redusere elavgiften i tider med høy strømpris. Det har regjeringen avslått. Enova, som skal gi støtte til enøktiltak i husholdningene, er nå tom for penger. Men det finnes kraftproduksjon i Midt-Norge som ikke er tatt i bruk. Regjeringen har brukt 2,5 mrd. kr på å kjøpe to mobile gasskraftverk – som står stille. I dag skal de kun starte opp hvis det er mer enn 50 pst. sjanse for kollaps av systemet. Jeg synes vi skal ta prissignalene på alvor. Når strømprisen er over 2 kr per kilowattime, er det markedets signal om at noe er alvorlig feil. Det er meningsløst å la et kraftverk stå stille når markedet sier det er i dyp ubalanse. I fjor var strømprisen på over 14 kr per kWh i perioder, uten at regjeringen syntes det var verdt å starte opp de mobile gasskraftverkene. Spørsmålet er: Vil regjeringen nå ta lærdom av fjorårets situasjon og endre de politisk bestemte reglene for de mobile gasskraftverkene, slik at man kan ha en føre-var-tilnærming?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Statsministeren er forutsigbar. Dette med kraftlinjer er alle helt enige om. Da vi diskuterte dette i 2005, ble det lovet at kraftlinjen til Midt-Norge skulle være på plass i 2010 eller i 2011. Nå kommer beslutningen om linjen tidligst i 2011, og da kommer i tillegg ankesaker. Så man kunne hatt en løsning på plass neste år, men regjeringen har nå trenert dette i fem år. Det er ingenting å skryte av, men det må på plass – det er jeg enig i. Så er det riktig at Statnett har søkt om å endre konsesjonsreglene. Det gjorde de også i fjor, så det er heller ingen nyhet. I fjor kunne de heller ikke få lov til å bruke dem basert på pris, kun basert på kollaps. Jeg synes ikke at 50 pst. fare for kollaps før vi tar dem i bruk, er akseptabelt. Så sier statsministeren at det er dyr kraft. Med dagens gasspris til Europa og med den virkningsgraden de mobile gasskraftverkene har, er strømprisen ut 51,8 øre/kWh. Når strømprisen i Midt-Norge er 2 kr, er det en gevinst til Statnett på 1,50 kr/kWh. Synes statsministeren det er urimelig for Statnett?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Næringsministeren startet sitt innlegg med å juble litt over at det blir en forlengelse av NOx-fondavtalen med næringslivet. Det er noe jeg også gleder meg over, og det er noe som viser at regjeringen evner av og til å lytte til opposisjonen og næringslivet. Regjeringens første virkemiddel for å kutte NOx-utslipp var selvsagt avgiftsskruen. Ingen trodde det ville virke. Næringen sa det ikke ville virke, og heldigvis etter et år eller to, snudde regjeringen politikken, og inngikk den ordningen som Fremskrittspartiet og Høyre hadde tatt til orde for hele veien, nemlig et fond. Nå ser vi at det ble en suksess. Man klarer sannsynligvis å overoppfylle målsettingene, og man forlenger altså avtalen. Dessverre har næringsministeren vært borte fra denne debatten ganske lenge nå. Han er like fraværende som verktøykassen på en del andre områder. For det er en del andre områder, som til tross for at Norge går bedre enn mange andre land i finanskrisetider, der det virker som om vi føler at vi har blitt så rike at vi begynner å velge vekk næringsinvesteringer. Eksempler på det har vært nevnt i debatten allerede, f.eks. CERNs ønsker om å investere i Norge. Andre eksempler er Hydro Aluminium Karmøy, som ønsker å investere i en ny aluminiumslinje, K6, men har bl.a. sagt at dagens energipolitikk og dagens CO2-politikk gjør det umulig å ta den risikoen. Alcoa var i media for et år siden og ville lufte tanken om et aluminiumsverk i Finnmark drevet på gasskraft. Da var Arbeiderpartiets Helga Pedersen svært interessert i en dialog. Men det har aldri medført noen politikkendring som har gjort et slikt prosjekt realistisk å utrede grundigere. Et kjent prosjekt i Midt-Norge, Ironman, er et moderne smelteverk med betydelig lavere CO2-utslipp enn sine konkurrenter, basert på norsk gass. Mye tyder på at det prosjektet må etableres i utlandet med norsk gass, fordi dagens CO2-politikk fra regjeringen ikke gjør det mulig å realisere det i Norge. Vi ser også at industribedrifter i Midt-Norge som ønsker å sikre sin egen kraftforsyning gjennom bygging av gasskraftverk, ikke får rammebetingelser som gjør det mulig å gjøre nettopp det. Det stilles krav om CO2-rensing fra oppstart, uten noen form for statlig bidrag. Det er det samme som å si at prosjektet ikke er ønsket. Dermed har denne regjeringen lagt problemer i veien for veldig mange store industriinvesteringer som Norge burde hatt, men som politikken hindrer. Det er altså et marked for disse produktene globalt. De kunne etablert seg i Norge og styrket de norske klyngene, men næringsministeren mangler verktøykasse, og regjeringen mangler guts til å utfordre SV i CO2-politikken. Jeg synes det er beklagelig. Vi må ikke være så fornøyd med tingenes tilstand som følge av oljeformuen at vi ikke skal la industrien få lov til å utvikle seg normalt fordi det kan komme litt CO2-utslipp i den sammenheng. En må se globalt på de utslippene som kommer fra industrien, ikke nasjonalt.
Siri A. Meling (Høyre), 2010-12-15:
Høyre er opptatt av energiforsyningen til Midt-Norge og også muligheten regionen har for økt egenproduksjon. Vi stiller oss bak den satsingen som regjeringen har på CCS, karbonfangst og -lagring, men etter hvert som et renseanlegg ved gasskraftverket på Mongstad både blir dyrere, fordi det bygges inne på et raffineriområde, og det blir utsatt i tid, har Høyre tatt til orde for å flytte renseprosjektet til et helt nytt gasskraftverk, gjerne i et område av landet som har underskudd i sin egen kraftproduksjon, som f.eks. Elnesvågen i Midt-Norge. Dette ville være en langt billigere løsning, og vi kan få frem rensing tidligere. Vil statsministeren vurdere sin månelanding på Mongstad, at renseanlegget på Mongstad kan flyttes til et annet sted i Norge for å få det frem både rimeligere og fortere enn det som regjeringen hittil har lagt opp til?
Siri A. Meling (Høyre), 2010-12-15:
Høyre er opptatt av at norsk industri, norske arbeidsplasser og verdiskaping har gode vekstvilkår. Dette er grunnlaget for den velferden vi alle ønsker. Norsk kraftforedlende industri er blant våre eldste industritradisjoner, bygget opp rundt landets store vannkraftressurser, og sammen med flere generasjoners kompetanse har denne industrien inntatt ledende posisjoner også i en global sammenheng, ikke minst når det gjelder miljøvennlig produksjon. Dessverre møter deler av denne industrien i dag noen utfordringer både når det gjelder rammebetingelser, og når det gjelder å sikre energitilgang til konkurransedyktige priser. Flere av de gamle industrikontraktene er i ferd med å løpe ut, enkelte av disse allerede ved årsskiftet, som bare ligger noen uker frem i tid. Det ryktes sågar at en bedrift som Norske Skog på Skogn, med 500 arbeidsplasser direkte og kanskje så mange som det tredobbelte indirekte, risikerer å måtte sende ut permitteringsvarsel til sine ansatte – dette fordi en ny langsiktig kraftavtale ennå ikke er kommet på plass. Og vi kjenner alle til de utfordringer både næringsliv og husholdninger i Midt-Norge har på grunn av høye strømpriser, siden regjeringen har brukt altfor lang tid på å ta denne situasjonen på alvor. Det samme gjelder garantiordningen for kraftkjøp, som ennå ikke er notifisert ESA. Jeg håper at næringsministeren, som dessverre ikke er til stede i salen akkurat nå, har så god kjennskap til norsk kraftintensiv industri at han vet at denne type industri ikke bare kan skrus av og på, alt etter som hvor store nedbørsmengder som kommer. Vi snakker om en industri som opererer på et globalt marked, og som i samme øyeblikk de stenger ned produksjonen, fra kundenes side lett vil kunne erstattes av andre leverandører. Derfor er kontinuerlig drift viktig. Statkraft, som står for om lag en tredjedel av all norsk vannkraftproduksjon, er en tilnærmet monopolist i markedet når det gjelder å tilby langvarige industrikontrakter. Selskapet står for om lag en tredjedel av all norsk vannkraftproduksjon, men dette er ikke det viktigste forholdet i denne sammenheng. Det at Statkraft sitter på så mye som 80 pst. av magasinkapasiteten, gjør at selskapet i praksis må kunne oppfattes som en monopolist. Det er derfor viktig at selskapet ikke utnytter sin monopolsituasjon, men er aktive og ikke minst positivt innstilt til å få frem løsninger om energileveranser til norsk industri på forretningsmessige vilkår. På bakgrunn av begrensninger i nettkapasitet og dertil hørende usikre overføringspriser er det for den kraftforedlende industri per dato et krevende prosjekt eventuelt å inngå langsiktige industrielle avtaler med utenlandske kraftselskaper. Dermed blir den monopolistsituasjonen Statkraft i realiteten er i, ytterligere forsterket.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-12-15:
Når jeg hører statsministeren her i dag, tror jeg sannelig han kunne ha trengt en jordmor, jeg, som behersker forløsningens kunst, så han kunne kommet seg litt videre i denne debatten. Et av målene med helseforetaksreformen var jo også å sikre et mer likeverdig tilbud til pasientene over hele landet. Evalueringen av helseforetaksreformen viser at dette målet ikke er nådd. Det samme gjelder Helsetilsynets rapporter, som i årevis har dokumentert store forskjeller i tilbudet til pasientene. 76 pst. av pasientene i Helse Midt-Norge får rett til helsehjelp, mens det bare gjelder 45 pst. av pasientene i Nord-Norge. Barn fra østlandsområdet som trenger psykisk helsevern, må vente i to måneder på hjelp, mens i Nord-Norge må de vente i tre måneder. Og en fjerdedel av de rusavhengige i Midt-Norge får ikke behandling i tide, noe som er dobbelt så mange som på Østlandet. Er statsministeren enig i at helsetilbudet ikke skal avhenge av hvilken helseregion en bor i?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Aller først vil jeg understreke det representanten Nesvik sier: Jeg er særdeles godt fornøyd med det statsbudsjettet som er lagt fram. Jeg er særdeles godt fornøyd med det budsjettet som omhandler de tre næringsområdene vi har til behandling i dag. Det er av betydning at det i løpet av perioden 2004–2009 er skapt 253 900 nye arbeidsplasser i Norge. Det vitner jo om at det er muligheter – store muligheter – i norsk næringsliv. Så har vi også registrert det som blir sagt om såkornkapitalen. Derfor har vi også i budsjettet og i vår innstilling sagt veldig tydelig at såkornkapitalen og kapital til næringslivet er noe vi er opptatt av, og vi følger situasjonen svært nøye i tiden framover.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Jeg er helt enig med representanten Flåtten i at Statkraft er et særdeles viktig selskap. Og det er en særdeles viktig ting vi gjør i dag, når en oppkapitaliserer selskapet for at de kan gjennomføre en fokusert strategi. Jeg tror det har vært helt nødvendig at en har tatt den prosessen og den runden som har vært nå mellom eier og styre, og ser det som helt naturlig når et selskap henvender seg til eier om et så pass stort beløp som det her legges opp til. Så er jeg helt enig i at vår inngang til kapitaltilførselen til Statkraft er å tilføre selskapet kapital, men samtidig begrense noe av uttaket i tida framover, sånn at selskapet fortsatt kan utvikle seg i en positiv retning. Jeg registrerer at Høyre har en litt annen tilnærming til hvordan en skal oppkapitalisere selskapet, og likeledes at de vil fortsette å ha noe høyere utbytte enn det regjeringspartiene legger opp til. Så kunne det vært utfordrende å høre hva representanten eventuelt senere vil mene om Statkraft, for vi har også en tilleggsdimensjon om at det er et særdeles viktig politisk verktøy for staten Norge.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Det aller viktigste når det gjelder norsk landbruksproduksjon i tida framover, er at en i hvert fall sørger for at norsk landbruksvirke har gode rammebetingelser, at de har et inntektssystem og muligheter for utvikling i tråd med det som regjeringen foreslår og har vært med på gjennom jordbruksoppgjørene de siste årene og for så vidt har lagt til grunn også for 2011. Når det gjelder jordvernet konkret, skal ikke jeg ta stilling til det og konkludere nå. Jeg er opptatt av at en i så stor grad som mulig klarer å opprettholde et stort areal innenfor de 3 pst. som ligger. 3 pst. er viktig å forsøke å opprettholde. Om det skal skje via statlig styring eller lokalt selvstyre, får vi heller komme tilbake til. Jeg mener utgangspunktet er at vi må fokusere på at det å opprettholde verdifull matjord i tida framover er viktig.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Om jeg ikke er enig i alt som representanten Flåtten ga uttrykk for, er jeg i hvert fall enig i noe, ikke minst det at verdiskapingen er særdeles viktig for samfunnets velferdsnivå. Og da kan jeg vel egentlig replisere litt tilbake: Til tross for at vi har samlede skatter og avgifter som andel av verdiskapingen i Norge langt lavere enn i både Danmark og Sverige, har vi et særdeles høyt velferdsnivå, ja langt over nivået i både Danmark og Sverige. Vi registrerer også at det kanskje er noe av grunnen til at næringslivet går godt i Norge. Representanten var opptatt av å stimulere næringslivet. Det er også jeg. Da er jeg litt forundret over at Høyre denne gang kanskje velger å se bort fra en helhet, når de kutter nær 2 mrd. kr, eller godt over 1,5 mrd. kr, i tilskuddet til fylkeskommunene som gjelder regional utvikling. Jeg erkjenner at de plusser på noen andre steder, men i sum er det veldig mye minus når det gjelder stimulans til næringslivet. Mitt spørsmål til representanten Flåtten er: Er han tilfreds med dette?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Jeg synes så langt at dette har vært en god debatt. Jeg tror de fleste har erkjent i en eller annen form at det er godt å drive næring i Norge, enten det er innenfor fiskeri eller annen type næringsliv, eller for den saks skyld ha gode muligheter i landbruket. Forskjellene kommer også godt fram. De kanskje sterkeste engasjementene som har kommet så langt i denne debatten, er forholdet omkring snøscooter og reiselivssatsing, om ribbe, og så har vi hørt litt av hvert om fotosyntesen. Jeg kan berolige Lundteigen med at innlegget hans om fotosyntesen også kan få tilslutning fra Arbeiderpartiet, ellers er jeg litt forundret over resten av vurderingene som han fører. Så til en del av de andre temaene som har vært oppe. Jeg er litt forundret over svaret fra Kristelig Folkeparti i forhold til den utraderingen de faktisk foretar av nettolønnsordningen. Begrunnelsen om at det er for å beskytte fiskeriene mot konkurranseeffekten fra ordinære sjøfolk, synes jeg er svært tynn. Det andre er at jeg synes Venstre i denne debatten har synset seg gjennom et innlegg i flere forsøk på å angripe regjeringspartiene, som jeg kanskje ikke synes står seg helt. For det første er ikke regjeringspartiene imot forenkling i næringslivet, og for det andre er regjeringen ikke imot selvstendig næringsdrivende. Dette blir, med respekt å melde, litt for mye synsing. Så litt til Kielland Asmyhr, som var innom og på en ærlig nok måte sa at man skulle hatt en sterk kursomlegging innenfor landbruket, og at man ikke får det med den rød-grønne regjeringen. Det er nok mulig, sett med Kielland Asmyhrs øyne. Den største kursomleggingen innenfor norsk landbruk hadde nok hans eget parti stått for, dersom de hadde fått gjennomslag for å utradere norsk landbruk gjennom å fjerne støtten til landbruket. Så har jeg helt på tampen lyst til å ta opp noe representanten Siri A. Meling nevnte i forhold til langsiktige kraftavtaler til den kraftforedlende industrien – et innlegg jeg slutter meg helt og holdent til. Hun la til grunn en sterk forpliktelse i forhold til Statkrafts rolle. Jeg er derfor meget forundret over at Høyre for to kvelder siden i denne sal avviste ethvert ansvar kraftselgere har overfor den kraftforedlende industrien i Norge. Det er stor splittelse i Høyre om forholdet i dette spørsmålet. Det kunne vært greit å få en avklaring av om det er Flåttens angrep eller om det er Melings sympati som er gjeldende for Høyre.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2010-12-15:
Bare et par småting til oppklaring. Aller først: Jeg tror aldri at jeg ordla meg slik i mitt første innlegg at det var et godt økonomisk kjøp, og hvis jeg har sagt det, har jeg ikke noe grunnlag for å vurdere det dit hen. Men jeg tror det kommer fram av referatet at jeg faktisk ikke har sagt det. Det vi hele tiden legger til grunn, er det som kommer fram i proposisjonen, og som styret understreker. Det vi legger til grunn, er at kjøpet er basert på forretningsmessige vilkår. Det står i proposisjonen og er opplyst som en tilegning fra styret. Det jeg sa, var at samlet sett er dette et godt kjøp. Det er noe helt annet enn det som Nesvik tilla meg. Så har det vært en liten runde om dette med innsyn. Jeg synes Flåtten for så vidt begrunnet det godt. Stortinget er en del av et åpent rom. Det var det han egentlig ønsket å bruke mer kunnskap om. Det som kanskje er årsaken til den disputten omkring innsyn eller ei, er at det var noen i komiteen som ønsket å få fullt innsyn og få seg forelagt det underlaget som styret fattet sin beslutning på. Prinsipielt synes flertallet i komiteen det var vanskelig, da man anså at man da ville overta det ansvaret som utvilsomt påligger styret og ikke minst regjeringen og statsråden. Det er begrunnelsen for det, uten å polemisere videre rundt det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Det er helt åpenbart at regjeringspartiene er godt fornøyd med regjeringens framlegg til budsjett, for man har ikke funnet rom for å endre på en eneste krone i komiteen – altså fraksjonen som har sittet og jobbet med dette budsjettet nå i hele høst – til tross for de innspill vi har fått fra en rekke miljø. I den forbindelse vil jeg stille komiteens leder et spørsmål. Det er en kjensgjerning at særlig såkornfondene, de som er med helt i oppstartsfasen for å kjøre i gang nye bedrifter, er i ferd med å gå tom for kapital, og man sier at nå er det ikke mulig å legge nye bedrifter inn i de systemene og programmene man har. Spørsmålet mitt til representanten Aasland er da følgende: Tar man ikke disse signalene på alvor, eller har man rett og slett bare unnlatt å vurdere det, slik at man nå ikke får tilgang til ny såkornkapital?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Problemstillingen knyttet til dagens system med statsfinansierte eller tilskuddsbaserte mottaksstasjoner er at man gir fordeler til en landsdel kontra andre plasser. Det er svært uheldig fordi dette nå har vart en stund, og det ser ut til å vedvare. Da legger man dette inn nærmest som et subsidieelement. Det som er de faktiske forhold, er at hvis man nå går inn og ser på både prisene og måten fisk omsettes på, har man allerede regulert dette på en slik måte at man også burde sett på finansieringen av dette. Og som vi skriver i våre merknader, vi føler ikke at det er riktig at det er staten som skal gå inn og subsidiere dette. Det må tas gjennom det ordinære salgsapparatet, enten gjennom Råfisklaget eller gjennom kjøpere av fisken. Det er faktisk der utgiftene skal legges. Vi sier at man må liberalisere. Det er jo åpenbart noe som er hakkende galt når du til og med ved et generasjonsskifte innenfor fiskerinæringen har boplikt for å kunne være med og drive din egen bedrift. Ja, det er jaggu på tide å gjøre noe!
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Ja, det henger virkelig på greip! For det første sa jeg det var et budsjett på det jevne, jeg sa ikke at budsjettet var bra. Jeg sa vi hadde flere utfordringer. Jeg tror det er litt viktig å skille de to tingene fra hverandre. Når det gjelder det som har med landbrukspolitikken å gjøre, er det åpenbart at det er rom for forbedringer, og det er et klart behov for det. Bakgrunnen er bl.a. at vi nettopp har fått en doktoravhandling fra Ivar Gaasland, som viser til at det så til de grader er store muligheter, og at det også er på tide man gjør noe innenfor landbrukssektoren. Det Fremskrittspartiet ønsker, er å slippe bonden fri til å få produsere mer i tråd med det markedet etterspør, og ikke minst få styre jorda si bedre – på egen kjøl – enn det man gjør i dag. Når det gjelder Mattilsynet, er det helt åpenbart at det er betydelig rom for forbedringer, også når det gjelder måten å finansiere Mattilsynet på. Det kan ikke være slik at man bare skal fortsette å putte penger inn i et system uten også å stille større krav til måten man jobber på. Forbedringspotensialet er stort, og kontrollen skal vi også sørge for blir opprettholdt – det står i våre merknader.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
For det første vil vi fjerne en del lover og regler, bl.a. når det gjelder avvikling av konsesjonsgrenser gitt i medhold av husdyrkonsesjonsloven, og også når det gjelder konsesjon ved erverv av fast eiendom. Vi ønsker avbyråkratisering av landbruksnæringens rammevilkår. Vi vil sørge for å avvikle begrensninger og kvotetak for samdrifter i melkeproduksjon. Det er en rekke sånne ting som nå er byråkratiserende i landbruket. Det er jo ganske meningsløst at vi har et system som til og med går inn og definerer hvor mange bønder som skal få lov til å slå seg sammen i en samdrift. Hvis du er én over, får du nei, det går ikke, for nå mener staten at det er mange nok som har slått seg sammen. Det er åpenbart at det er en masse ting å gjøre. Når det gjelder det som har med overføringene til landbruket å gjøre, har Fremskrittspartiet fremmet forslag om å fjerne systemet med jordbruksavtale ved landbruksforhandlingene. Isteden skal dette følge de ordinære budsjettforhandlingene. Videre vil vi også fjerne en del av skjermingsordningene, slik at norske forbrukere får tilgang til rimeligere mat.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Fremskrittspartiet og Venstre har denne høsten stått sammen om en rekke forslag knyttet til forenkling og rammevilkår for små og mellomstore bedrifter. I forbindelse med arbeidet med å forenkle og, ikke minst, få redusert kostnadene for disse små og mellomstore bedriftene har Fremskrittspartiet fremmet et forslag om å fjerne revisjonsplikten for selskaper med omsetning på under 5 mill. kr og om å redusere oppbevaringstiden for regnskap fra ti til fem år. Dette er to ting som vil redusere bedriftenes kostnader betydelig, og forslaget ligger nå til behandling i finanskomiteen. Mitt spørsmål til Venstre er: Er dette forslag som Venstre er enig med Fremskrittspartiet i, slik at vi kan komme et steg videre når det gjelder å redusere kostnadene for de små og mellomstore bedriftene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Jeg er helt enig med næringsministeren i at de bevilgningene som Stortinget vedtok for å motvirke finanskrisen, var lure. Det var også et enstemmig storting som sto bak disse bevilgningene. Regjeringen har fulgt opp, og det er positivt. I den forbindelse var det også gitt klart uttrykk for at en del av den ekstrabevilgningen som Innovasjon Norge fikk for å motvirke finanskrisen, skulle være midlertidig. Det ble også forespeilet at det ville være midlertidig. Da er det underlig at vi i dag blir invitert til å fatte en beslutning der en, til tross for signalene til Innovasjon Norge om at dette ville være midlertidig, trenger å bruke 20 mill. kr av skattebetalernes penger til å ta ned bemanningen i virksomheten. I forbindelse med at Stortinget bevilget penger, burde man tatt det inn over seg, og da skulle det være unødvendig å måtte bruke 20 mill. kr ekstra på å ta ned bemanningen. Spørsmålet mitt er: Er statsråden uenig i at dette var en midlertidig bevilgning?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Jeg er helt enig med statsråden i at Norge skal være en framtredende sjømatnasjon. Vi er det, vi skal være det, og vi må komme et steg videre. Men spørsmålet mitt til statsråden knytter seg til en gave statsråden nettopp har fått – en levende en som sådan. Jeg tar gjerne noe av den i kokt form tilbake igjen, men det blir en helt annen diskusjon. Kamtsjatkakrabben, eller kongekrabben, som nå brer om seg på Finnmarkskysten, og som det også nå sies er på vei lenger sørover, er blitt et stort problem, særlig innenfor fiskeriene og det som har med havbunnen å gjøre. Enkelte har også sagt at det er en uønsket art. Derom strides åpenbart noen forskjellige etater. I inneværende år har man flyttet grensene når det gjelder fritt fiske etc. Det gjør at det kan se ut som om man faktisk regulerer fangstene ned istedenfor opp for denne arten. Kan statsråden si noe om man vurderer å flytte grensene igjen, slik at man får tatt opp mer av kongekrabben?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Da skal vi bevege oss over i et nytt felt, og det går på oppdrett. Spørsmålet mitt til statsråden er knyttet til de forskjellige signalene som kommer fra forskjellige departementer. Statsråden – fiskeri- og kystministeren – har ett syn knyttet til oppdrett. Det er åpenbart at miljøvernminister Solheim har et helt annet syn på det. Videre ser vi forskjellige uttalelser fra forskjellige direktorater og institutter. Mens direktøren for Direktoratet for naturforvaltning har ett syn og nærmest vil slakte ned halvparten av norsk oppdrettsfisk, så har vi heldigvis andre direktorat som er i motsetning til dette. Det har nettopp vært et møte der man skulle prøve å komme et steg videre. Signaler som kom ut fra det møtet, er at man står på stedet hvil og ingen ting skjer. Spørsmålet mitt til statsråden er følgende: Hvem er det nå vi skal høre på fra regjeringens side knyttet til oppdrettsnæringen og forvaltningen der? Kan vi nå stole på at det er fiskeriministeren som er det, slik at næringen går gode tider i møte, eller er det miljøvernministeren, så vi går dårlige tider i møte?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å forlenge debatten så veldig mye mer, men det var inntil representanten Lillian Hansen tok ordet. Da har jeg et behov for å oppklare noen åpenbare misforståelser, også om hvordan Fiskeridirektoratet fungerer. Jeg vil nesten be om at representanten Lillian Hansen, når hun kommer tilbake til kontoret sitt, setter seg ned og leser Prop. 1 S side 99. Der står det om Fiskeridirektoratet. Der går det klart fram at Fiskeridirektoratet har en rekke forskjellige oppgaver. Det er bl.a. registrert 484 ansatte i mars inneværende år. Man har en rekke kontorer og regionkontorer. Det er med andre ord en masse ting man kan gjøre for å forenkle og effektivisere for å få mer ut av pengene. Det er det som ligger i den effektiviseringen som Fremskrittspartiet har lagt inn i sitt budsjett. Det går ikke på det som har med kontrollvirksomhet å gjøre, ikke på det som har å gjøre med registrering og samordning mellom bl.a. oppdrett og villfisk etc. Nei, den aller største utfordringen har en kanskje knyttet til det urapporterte, uregulerte og ulovlige fisket, og det er nettopp knyttet til kontrollapparatet. Da må vi ikke sette oss i den situasjonen som bl.a. regjeringen har gjort nettopp med at budsjettene på en del andre områder, som forsvar og justis, er så pint ned at man faktisk vurderer å legge et kystvaktfartøy til kai fordi man ikke har råd til å ha den kontrollen langs hele kysten. Det er disse utfordringene representanten Lillian Hansen pekte på, og dem må hun ta opp med sin egen regjering. Videre har det vært veldig mye godord også innenfor fiskerisiden. Jeg er også helt overbevist om at statsråden kommer til å gjøre sitt ytterste nettopp for at denne næringen skal blomstre ytterligere. Som jeg har sagt tidligere, håper jeg at statsråden klarer å holde miljøvernminister Erik Solheim på et nivå som er forståelig, og ikke minst håndterbart, men at man sørger for å få opp det som har med det næringsmessige å gjøre også innenfor denne sektoren. Da er jo spørsmålet – etter å ha hørt innleggene her i dag – hvordan vi skal få på plass en økt verdiskaping og tilvirkning av råstoffet ute i distriktene. Da vil jeg også replisere til representanten Lillian Hansen – som for øvrig hadde et godt innlegg når det gjaldt det aller meste, bortsett fra da hun kritiserte undertegnede – at det er underlig at man er imot og ikke kan gå inn og støtte prosjektet Lofoten Matpark. Lofoten Matpark er nettopp et prosjekt som har vært presentert inn, der man nettopp har vist mulighetene og at vi kan få det til. Det er meningsløst at man på det området ikke kan gå inn og se på enkeltprosjekter, mens på andre felt gjør man det hele tiden.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Jeg har et par små kommentarer. Når det gjelder debatten knyttet til Lofoten Matpark, er det altså et eksempel. Det er et eksempel på noe som kan gjøre at man i et distrikt kan ha en virksomhet som kan øke verdien. Det er ikke fordi man ikke tar hensyn til andre tiltak som måtte komme – det er positivt. Det som kan være med på å løfte fiskerinæringen, skape distriktsarbeidsplasser og øke verdien, skal jeg omfavne. Bakgrunnen for at jeg tok ordet er for så vidt for å komme med en henstilling til statsråden. Statsråden sa i sitt innlegg, og har også sagt det tidligere knyttet til en eventuell senere utvidelse av MTB-en knyttet til oppdrettsnæringen andre steder enn i Troms og Finnmark, at man ikke vil se på det før i 2012. Jeg håper statsråden i hvert fall kan ha åpning for, dersom man klarer å få bukt med en del av disse problemene nedover langs kysten, at den gulroten kan ligge der at får man kontroll på situasjonen – også om man klarer det før 2012 – vil det kunne være en liten åpning for å øke MTB-en.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2010-12-15:
Det er herved tatt opp.