Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-03-29:
Jeg går ut fra at de undersøkelsene representanten Tingelstad viser til, først og fremst er studien «Helsevaner blant skoleelever. En WHO-undersøkelse i flere land», forkortet HEVAS. Denne undersøkelsen ble offentliggjort i februar–mars i år, og de siste tallene ble samlet inn i 1997. Undersøkelsen omhandler bl.a. endringer i ungdoms livsstil og helse fra 1985 til 1997. De norske resultatene sammenlignes med resultater fra Sverige, Wales og Ungarn. HEVAS viser at andelen av norske 15-åringer som opplever en helseplage en gang i uken eller oftere, har økt med ca. 12 pst. siden midten av 1980-tallet. En mulig forklaring kan være at normene i det norske samfunnet har endret seg i retning av en økt forståelse for og aksept av mentale problemer. Det er dermed mulig at det er blitt mer akseptert å gi uttrykk for slike problemer nå enn før, noe som kan føre til at slike problemer i mindre grad enn tidligere blir underrapportert. Uansett er det verdt å merke seg at andelen av norsk ungdom som har slike plager, er betydelig lavere enn i alle de tre andre landene. Dette gjelder både for gutter og jenter. Bildet er altså kanskje ikke så negativt som enkelte medieoppslag har gitt inntrykk av. På den annen side ser vi at Norge er i ferd med å nærme seg nivået i andre land på områder der vi tidligere har hatt en bedre situasjon. Dette gjelder særlig de områdene representanten Tingelstad nevner. Som et ledd i arbeidet med å snu den negative utviklingen, ansettes det nå rådgivere med ansvar for å samordne innsatsen innenfor forebyggende og helsefremmende arbeid ved alle landets fylkeslegekontorer. Ungdom vil være en av hovedmålgruppene for deres arbeid. Så til spørsmålet om utviklingen i ungdoms frokost- og lunsjvaner. Som representanten Tingelstad påpeker, viser HEVAS-undersøkelsen at det blant jenter i 15-årsalderen var ca. 9 pst. færre som vanligvis spiste frokost og 5 pst. færre som spiste formiddagsmat i 1997 enn det var på 1980-tallet. Men fortsatt er det, ifølge undersøkelsen 73 pst. av jentene i denne aldersgruppen som spiste frokost fire–syv dager i uken, og 71 pst. som spiste lunsj fire–syv dager i uken. For jevnaldrende gutter er tallene henholdsvis 84 pst. og 83 pst. Når det så gjelder tiltak fra myndighetenes side, vil jeg understreke at skolen er en hovedarena for arbeidet med å fremme helsegunstige matvaner blant barn og unge. Statens råd for ernæring og fysisk aktivitet retter sitt arbeid både mot skolemyndigheter, lærere, elever og foreldre. Dette er forankret i forskrift om miljørettet helsevern i skoler og barnehager, hvor det i § 11 henvises til SEFs retningslinjer for mat i skolen. På barnetrinnet er arbeidet særlig rettet mot å sikre nok tid til spisepausen, og at de minste elevene skal ha tilsyn mens de spiser. På ungdomsskoletrinnet og i den videregående skolen arbeides det for opprettelse av matbod/kantine. I tillegg jobbes det for bedret mattilbud gjennom ordningen «Frukt og grønt i skolen», som er en abonnementsordning for frukt og grønnsaker på linje med skolemelkordningen. Ordningen er i dag etablert i åtte fylker, og målet er at alle landets fylker skal ha et slikt tilbud innen 2001. Videre har SEF de siste årene lagt stadig større vekt på å styrke heimkunnskapsundervisningen. Statens råd for ernæring og fysisk aktivitet gjennomførte i 1991 en landsomfattende undersøkelse av skolemåltidet som viste at bare 7 pst av skolene hadde et slik tilbud. På denne bakgrunn ble det satt i verk tiltak for å få opprettet matbod/kantine ved flere skoler. I 1997 ble det gjennomført en oppfølgingsundersøkelse som viste at andelen skoler med matbod/kantine hadde steget til 19 pst.