Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2002-03-19:
Ved å foreta de lovmessige endringene for å iverksette intensjonsavtalen vil forhåpentligvis det første skrittet for å få ned det høye sykefraværet være tatt. Det er ikke gitt at denne avtalen vil føre til en nedgang i sykefraværet, men det er absolutt verdt et forsøk. Avtalen støttes av begge parter i arbeidslivet, og positive virkemidler benyttes for å få ned sykefraværet. Det har vakt en viss oppmerksomhet at et flertall i komiteen i en merknad har sagt at dersom målet for redusert fravær ikke nås, må det vurderes innstramninger i regelverket. Imidlertid er det ikke noen dramatikk i dette. For regjeringspartiene er dette nøyaktig det samme som vi uttrykte i budsjettet. Det skulle dessuten også bare mangle om det ikke er åpning for innstramninger dersom sykefraværet fortsetter å stige. Samtidig er det viktig å understreke at avtalen må få tid til å virke, og at ingen må forvente seg mirakler på kort tid. Forutsetningen i avtalen om økt medvirkning fra trygdeetaten er fulgt opp med en planlagt utvidelse av trygdeetaten med 600 stillinger. Det er viktig at avtalen får de beste rammebetingelsene for å kunne nå målet, men samtidig er det ikke mulig å ansette 600 nye mennesker over natten. Utvidelsen kan heller ikke skje bare gjennom tildeling av ekstra midler, men også gjennom effektivisering og omprioritering innenfor trygdeetaten. Det må også være en selvfølge at oppbemanningen skjer gradvis i takt med inngåtte avtaler. Det er positivt at avtalen legger opp til en økt vektlegging av arbeidstakers funksjon, og en enstemmig komite går i den forbindelse inn for en lovendring som strammer opp den opprinnelige lovteksten. Regjeringspartiene registrerer at både NHO og LO synes tilretteleggingstilskuddet som skal stimulere arbeidsgiver til å legge til rette for arbeidstakere med redusert arbeidsevne, er for lavt, og at tilskuddsperioden er for kort. Imidlertid står det i avtalen at tilskuddet skal utgjøre en dagsats på om lag 250 kr, og at tilskuddsperioden kan forlenges. Denne formuleringen gjør det mulig for Regjeringen å justere dagsatsen dersom den finner det nødvendig. Dessuten har sosialministeren nå varslet at Regjeringen vil vurdere dette nærmere. Til slutt vil jeg få uttrykke glede over at avtalen virker positivt på en gruppe som enkelte arbeidsgivere i dag kan oppleve som en ekstra belastning, en gruppe som er produktiv i dobbel forstand, nemlig unge kvinner. De kan som kjent bli gravide, og mange blir sykmeldte før permisjonstiden begynner. At folketrygden nå skal kunne dekke utgifter til sykepenger i arbeidsgiverperioden dersom sykdommen er relatert til graviditeten, vil gjøre situasjonen lettere for både den gravide og bedriften. Spesielt er dette i dag et problem i mindre og kvinnedominerte bedrifter. Et flertall i komiteen ser dette som et første skritt i retning av å behandle fravær ved svangerskapsplager på en annen måte i trygdelovgivningen enn gjennom sykefraværslovgivningen. Graviditet er ingen sykdom, og da bør heller ikke plagene som følger, betraktes som sykdom. Vi er avhengig av flest mulig i arbeid, og vi trenger flere barn. Da må forholdene legges til rette slik at arbeidsgivere ikke vegrer seg for å ansette dem som er i faresonen for å bli gravide.