trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2010-06-15:
President! Jeg stemte feil. Jeg skulle stemt for innstillingen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-15:
President! Jeg tror jeg stemte feil!
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2010-06-15:
Jeg tror jeg stemte feil jeg også.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2010-11-26:
På vegne av representantene Svein Harberg, Henning Warloe, Ingjerd Schou og meg selv vil jeg legge fram forslag om tydeligere retningslinjer for nasjonale prøver for å sikre sammenlignbare resultater mellom skolene og at flest mulig elever deltar.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Jeg har gleden av å fremme forslag på vegne av representantene Henning Skumsvoll, Oskar J. Grimstad, Harald T. Nesvik, Tord Lien og meg selv om oppstart av mobile gasskraftverk i perioder med kraftunderskudd og/eller høye strømpriser.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg har riktignok et års tids praksis fra mediebransjen, men jeg er ikke i stand til å styre hva som til enhver tid skrives i norske aviser. Det jeg er svært opptatt av å bidra med, er god informasjon til Stortinget, basert på fakta som kommer, enten i prosjektet knyttet til F-35 – som representanten Ellingsen var innom – eller knyttet til andre viktige forsvarsprosjekter. Og representanten kan legge til grunn at jeg også vil være opptatt av å følge opp dette i framtiden. Jeg kan likevel ikke love at avisene ikke skriver om disse prosjektene, enten med grunnlag i kilder vi ikke kjenner, eller om de også har informasjon vi ikke har tilgang til. Da setter vi selvsagt så fort som mulig i gang for å verifisere dette.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg synes ikke det er riktig av meg å gi karakteristikker, verken av enkeltpersoner eller av konkrete utsagn. Da inkluderer jeg både forsvarssjefen og dem som har uttrykt motstand mot hans beslutning. Det som er viktig for meg, er at forsvarssjefen har gitt uttrykk for at han ønsker at soldatene i HV-016 skal fortsette i innsatsstyrken. Det stiller jeg meg bak, det synes jeg er helt sentralt i den videre oppfølging. Her sitter man med tung kompetanse som vi må vite å ta vare på.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg må innrømme at jeg nok har hatt flere innlegg i Stavanger Aftenblad, så jeg var i farten ikke helt trygg på at dette kunne gjelde mitt eget. Jeg skal til senere prøve å huske datoene for når disse står, også i f.eks. Stavanger Aftenblad. Representanten Ine Marie Eriksen Søreide og jeg har ved tidligere anledninger diskutert ulike spørsmål knyttet til oppgaver som har falt bort for HV-016. Jeg har redegjort for hva som er beveggrunnen til den endrede organiseringen. Jeg legger til grunn at det jobbes systematisk med å holde på kompetansen. Jeg registrerer også hva generalinspektøren for Heimevernet sier om prioriteringene hun vil gjøre i en situasjon hvor det både tilføres ekstra midler og må foretas en omstilling.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Det er innsatsstyrkene. Og det er nettopp omstillingen av Heimevernet, kvalitetsreformen, som gjør Heimevernet bedre i stand til å møte et endret trusselbilde og endrede utfordringer. Den egentlige grunnen til endringen i strukturen i innsatsgruppene ga jeg i redegjørelsen. Jeg kan bare beklage at tiden jeg har til rådighet i replikksvaret, ikke gjør det mulig for meg å gjenta dette i detalj, men grunnen er gitt. Ikke minst er det lagt vekt på det kontinuerlige omstillingsarbeidet som det ligger et tungt ansvar også på generalinspektøren for Heimevernet å gjøre. For det er riktig som jeg sier, at Heimevernet tilføres friske midler. Men det er også viktig å påpeke at det skal gjennomføres et omstillingsarbeid, og det må løpe kontinuerlig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Som jeg nevnte i innlegget, er jeg glad for den oppmerksomhet Heimevernet får fra Stortinget. Det ligger en grundig gjennomgang av det i tre langtidsplaner, i kvalitetsreformen i Heimevernet og selvsagt også i de årlige budsjettproposisjonene. Min intensjon er selvsagt å bidra kontinuerlig med informasjon om utviklingen i Heimevernet. Jeg har også gitt uttrykk for de tingene i Heimevernet som bekymrer meg, og som vi derfor har prioritert i neste års budsjett, hvor det selvsagt er viktig at dette følges videre, også i en mer helhetlig sammenheng med Forsvaret for øvrig. Derfor er Heimevernet, som jeg sa, allerede en viktig del av det forberedende arbeidet vi har igangsatt når det gjelder ny langtidsplan. Så jeg ser fram til å diskutere også Heimevernet videre med Stortinget.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg er, som Skei Grande, opptatt av å ta vare på denne kompetansen. Jeg forutsetter at forsvarssjefen og generalinspektøren for Heimevernet raskest mulig legger opp til en god prosess om hvordan de best kan nyttiggjøre kompetansen i innsatsstyrkene i fortsettelsen. Innsatsstyrkene er det leddet i Heimevernet som er satt opp med høyest nivå på treningen. Hvordan vi kan sikre at dette også kommer øvrige deler av innsatsstyrken til gode, er viktig å få avklart raskest mulig. Innsatsstyrkene har viktige oppgaver, både i samarbeid med øvrige sivile myndigheter og sammen med øvrig forsvar. Så dette ligger meg tungt på hjertet.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg har fått noen konkrete spørsmål og vil prøve å svare på dem. Jeg er meget ydmyk overfor utfordringene i HV. Jeg er glad for at flere er opptatt av å ivareta soldatene i HV-016 og få dem med videre, slik jeg også selv er. Jeg er derfor glad for å høre at deler av HV-016 allerede har varslet generalinspektøren for Heimevernet om at de vil fortsette i innsatsstyrkene. Årsaken til at forsvarssjefen fjerner primæroppgavene til HV-016, militær livvakt og eskorte, er, som jeg redegjorde for, at det personellet de primært skulle beskytte, ikke lenger er i strukturen. Oppgaven er altså falt bort. Informasjon til Stortinget har vært omtalt i flere innlegg, og jeg er opptatt av å gi så god og mye informasjon som mulig. Stortinget ble også nylig informert gjennom forsvarssjefens redegjørelse om operativ evne for utenriks- og forsvarskomiteen. Forsvarssjefen vurderer Heimevernets operative evne som tilfredsstillende. Det ble stilt spørsmål ved om vi har kontroll med budsjettet. Selvsagt har vi kontroll, og selvsagt er vi opptatt av å få kostnadene for flytting av generalinspektøren for Heimevernet med stab så lave som mulig. Når det gjelder flyttekostnadene, har departementet ikke sagt at dette er for komplisert å svare på. Vi har sagt at sluttkostnadene ikke kan angis presist før detaljplanleggingen er gjennomført. Det departementet vet, er at investeringskostnadene blir på 63 mill. kr dersom ingen eksisterende EBA utnyttes, men alt bygges på nytt. Vi kunne gitt dette tallet som endelig, men finner det mer ansvarlig å arbeide for å få kostnadene ned. Jeg har prøvd å forstå rammen for spørsmålet fra komiteens leder, og hennes henvisning til uttalelser tilbake på 1980-tallet. Kvalitetsreformen for Heimevernet er jo det grunnleggende, og at denne er blitt formalisert. Men det er to uttalelser fra komiteer jeg har lyst til å vise til. Den ene er fra Stortingets behandling av St.prp. nr. 42 for 2003–2004, hvor flertallet skrev i innstillingen: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti viser også til proposisjonens tekst knyttet til en modernisering av HV for å gjøre det til et modernisert verktøy mot de trusler som dagens sikkerhetspolitiske situasjon medfører. Disse medlemmer anser at det framlagte forslaget langt på vei imøtekommer Stortingets anmodninger.» Jeg skulle referert til en uttalelse til. Den er imidlertid fra 2002, og vi får komme tilbake til den.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2010-11-26:
La meg først få si at den artikkelen om forsinkelsen av JSF som sto på trykk i Stavanger Aftenblad, var en artikkel skrevet av forsvarsministeren selv, og som kom på trykk i avisen lenge før Stortinget fikk informasjon. Dét må iallfall Forsvarsdepartementet ha kontroll på. Det framstår for meg fortsatt som høyst uklart hvorfor HV-016 legges ned. Det begynte som et spørsmål om økonomiske innsparinger. Så ble det argumentert med at HV-016s oppgaver hadde bortfalt. Deretter ble det hevdet at avdelingen hadde overlevd ved en inkurie. Og til slutt, 8. november, antydet forsvarssjefen at dette var en avdeling utenfor kontroll, som hadde tiltatt seg oppgaver og skaffet eget utstyr. Dagen etter, 9. november, står statssekretær Roger Ingebrigtsen på talerstolen i Landsrådet for Heimevernet, skryter uhemmet av HV-016 og sier: «Disse troppene har noen av de beste soldatene i HV. En liten styrke med høy kvalitet.» Hva er den egentlige begrunnelsen for at HV-016 legges ned?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2010-11-26:
Jeg registrerer at statsråden heller ikke i et åpent storting har evnen til å forklare hva som blant alle disse grunnene er den egentlige grunnen til at HV-016 legges ned. Den samme statssekretær Ingebrigtsen sa på det samme møtet i Landsrådet for Heimevernet: «Antiterroroppgaver er politiet ansvarlig for, og ved anmodning vil relevante militære kapasiteter som FSK kunne anvendes.» Når HV-016 er lagt ned, og FSK for kortere eller lengre perioder er deployert i utlandet, f.eks. i Afghanistan, hvem er det da som ivaretar bistanden til politiet ved behov? Og hvordan får dette konsekvenser for beredskapen i våre største byer?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2010-11-26:
Debatten her i dag har ikke gjort meg mye klokere med tanke på hva som er bakgrunnen for at HV-016 nå nedlegges. Det spriker fortsatt i alle retninger, avhengig av hvilken representant som står på talerstolen. Og statsråden var ikke i stand til å gi et svar på hva hun mente var begrunnelsen for dette. Jeg har to konkrete spørsmål til statsråden, som jeg forventer å få klare svar på. For det første: Da Stortinget opprettet HV-SPES, altså forgjengeren til HV-016, i 1987, var det et klart vedtak fra en enstemmig forsvarskomité. Hvilke klare vedtak har Stortinget gitt for å gå motsatt vei, nemlig å nedlegge HV-016? Det er det første spørsmålet. For det andre har jeg fortsatt ikke, ut fra det innlegget som statsråden holdt i stad, fått noe svar på mine spørsmål knyttet til flyttekostnader for HV-staben. Tvert imot sier statsråden at vi skal utnytte eksisterende militærbygg, men at det vil påløpe noen bygningskostnader, og det skal ikke føre til økt driftspress. På et møte med Landsrådet for Heimevernet 9. november sier generalinspektøren for Heimevernet følgende: «Det er ikke tilgjengelige fasiliteter(kontorer og pendlerboliger) på Terningmoen Kostnader er ikke beregnet Flyttekostnadene er ikke dekket inn i budsjettet.» (kontorer og pendlerboliger) Når man nå snakker om de 1,3 mill. kr som HV får ekstra for å skulle øve 18 pst. mer enn de gjør i år, spises jo de veldig lett opp av helt uforutsigbare flyttekostnader. Høyre har ikke uttalt seg imot flyttingen geografisk sett, men vi har stilt noen klare spørsmål om kostnadene. Og spørsmålet mitt til statsråden er egentlig veldig enkelt: Har Forsvarsdepartementet kontroll på kostnadene ved å flytte HV-staben fra Oslo til Terningmoen? Det er et enkelt ja-eller-nei-spørsmål. Til slutt vil jeg bare understreke det ene svaret jeg fikk på min replikk, nemlig om at statsråden hadde skrevet et innlegg i Stavanger Aftenblad, og dermed måtte ha kontroll på informasjonsflyten fra departementet, hvor hun sa at hun ikke hadde helt oversikt over hvilke datoer ting var sendt inn, og skulle prøve å bli flinkere neste gang. Jeg forventer mer enn at statsråden prøver å bli flinkere i sin omgang med informasjon som går ut i mediene før det kommer til Stortinget. Dette vet statsråden godt, for dette har vi diskutert også tidligere. Det er ikke tilstrekkelig, og det er ikke akseptabelt for Stortinget at mediene får informasjon av vesentlig karakter lenge før Stortinget får den samme informasjonen. Så mine spørsmål handler om: Hvilket grunnlag finnes i Stortinget for å nedlegge den HV-016-styrken som Stortinget opprettet? Har Forsvarsdepartementet kontroll med kostnadene ved flytting av HV-staben fra Oslo til Terningmoen?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2010-11-26:
Jeg er enig med representanten Anundsen i at svaret på mitt spørsmål ser ut til å utebli. Jeg har ikke fått svar fra statsråden på hvilket vedtak som opphever det vedtaket Stortinget først fattet om å opprette HV-SPES, altså da senere HV-016. Så registrerer jeg at statsråden nå i sitt siste innlegg sier at oppgavene til HV-016 har falt bort. Da legger jeg til grunn at det er det statsråden mener. Men da er det altså uenighet i politisk ledelse i Forsvarsdepartementet, for statssekretær Roger Ingebrigtsen sa på dette møtet med Landsrådet for Heimevernet at den økonomiske situasjonen i HV krevde beinharde prioriteringer. Han sa ingenting om at oppgavene skulle være falt bort. Jeg legger også merke til at statsråden sier at de selvsagt har kontroll med utgiftene knyttet til flytting av HV-staben. Da synes jeg det er ganske merkelig at Stortinget ikke kan få seg forelagt ett eneste tallmateriale eller regnestykke som kan bidra til å fortelle hva kostnaden blir, og til å bekrefte at Forsvarsdepartementet har denne kontrollen på kostnaden.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Jeg har et enkelt spørsmål til statsråden. Mener statsråden at hun gjennom det faktum at Bergens Tidende var de første som kom på banen og orienterte om forsinkelsen av leveransen av JSF-ene, og det faktum at Aftenposten var de som blåste nyheten om endringer for Garden og 016, har overholdt sin informasjonsplikt overfor Stortinget?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Jeg vil starte med noe annet. Det har nesten vært rørende å høre på representantene Kolbergs og Hansens beskrivelse av hvor viktig det er å ha de rette tilnærmingene. Stortinget skal se på de overordnede prinsippene – det er viktig – og så skal man ha det operative ned. Det er jeg enig i. Jeg er helt enig i bekymringene for at Stortinget skal drive detaljarbeid. Det tror jeg ikke Stortinget har kompetanse til, og det bør ikke Stortinget gjøre når andre har bedre kompetanse til det. Det tror jeg faktisk også jeg sa i mitt første innlegg. Det er ikke det debatten i dag har handlet om. Det debatten i dag har handlet om, er om informasjonsplikten overfor Stortinget er overholdt fra forsvarsministerens side. Det er den politiske balansediskusjonen vi har hatt i dag. En annen ting som slår meg, er at hvis det hadde vært en annen regjering som hadde lagt dette fram og gjort det samme som den sittende regjeringen har gjort, ville de to nevnte herrer ha vært like fornøyd da? Ville man ha opplevd såpass avbalanserte og rolige representanter – Hansen og Kolberg – som man har gjort i dag? Det er min antakelse at det sannsynligvis ikke ville ha vært slik. Representanten Kolberg sa bl.a. i sitt innlegg at han syntes at opposisjonen gikk langt i sin sterke kritikk. Men med debatten i går kveld friskt i minne oppfattet jeg den samme Kolberg som å være ekstremt opptatt av forskjellen mellom posisjonens fornuft og opposisjonens ufornuft. Hvis det er forutsetningen, må vel det samme regelsettet gjelde her i dag. Vi har da visselig ikke forandret verken forretningsordenen eller noe annet siden i går kveld, selv om vi holdt på lenge og det var en omfattende avstemning. Så jeg er litt overrasket over den forsiktige tilnærmingen spesielt fra Kolberg, for jeg trodde faktisk han var en som var opptatt av forskjellene, opptatt av ideologi og dyrking av ansvar og gode løsninger. Når vi forbeholder oss retten til å påpeke dårlige løsninger, som han har en del av ansvaret for, hadde jeg forventet at han syntes at det var fornuftig – på samme måte som han har evnen til å kritisere oss for våre tilsynelatende dårlige løsninger sett fra hans ståsted. Men det som likevel er det viktigste, synes jeg, er ikke detaljene, men om statsråden har overholdt informasjonsplikten. Jeg oppfatter ikke at statsråden tar selvkritikk. Jeg oppfatter at statsråden bortforklarer fakta, bl.a. med å vise til leserinnlegg, som jeg synes er helt uvesentlig i denne saken. Hvis det er slik at man forventer at Stortinget skal følge med i det regjeringen gjør, gjennom leserinnlegg, da må vi i hvert fall forandre forretningsordenen, for det ligger ikke inne i dag som en forutsetning. Derimot ønsker jeg å gi honnør til mange i Arbeiderpartiet og i de andre rød-grønne partiene som faktisk har hatt et snev av ydmykhet. De har sagt at vi kan bli bedre, ting kan gjøres bedre, på en bedre måte, for å sørge for å overholde informasjonsplikten overfor Stortinget. Det synes jeg man skal lytte til. Selvinnsikt er ikke bestandig like behagelig, men av og til forbasket fornuftig.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-11-26:
Jeg er litt forundret over statsrådens svar i dette replikkordskiftet, for her stilles det ganske grunnleggende spørsmål fra opposisjonen i Stortinget om statsrådens ambisjoner når det gjelder å informere Stortinget om pågående saker i Heimevernet. Statsråden svarer med å henvise til at hun ikke redigerer landets aviser. Det vet Stortinget. Men det Stortinget gjerne vil vite, er om statsråden er fornøyd med den grad av informasjon Stortinget har fått om Heimevernets utvikling og Heimevernets organisasjon spesielt, som har vært reist i denne saken, eller om statsråden har til hensikt å skjerpe sin oppfyllelse av informasjonsplikten framover.
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-11-26:
Jeg har lyst til å få et svar på det vi mener er vår hovedutfordring når det gjelder statsrådens redegjørelse. Det handler om hvordan vi skal ta vare på kompetansen. Stortinget er generelt bekymret for treningsfrekvensen og øvingen i Heimevernet. Vi har en gruppe med masse kompetanse, med masse øvelse bak seg – en gruppe som virkelig kan bidra med kompetanse inn i systemet. Så spørsmålet mitt er: Hvordan skal statsråden ta vare på den kompetansen, den kunnskapen, som bidrar til vår sikkerhet her, men som også er viktig for utenlandsstyrkene våre?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
At statsråden ikke har full kontroll over hva media gjør til enhver tid, kan vi forstå. Når det gjelder Forsvarets eget personell, og hva de uttaler seg om, har statsråden åpenbart en annen rolle. Er statsråden tilfreds med, kjenner hun seg igjen i, og kan hun stå inne for de beskrivelser som Forsvarets øverste ledelse har gitt av HV-016?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2010-11-26:
Det er grunnleggende positivt at redegjørelsen holdes. Det er grunnleggende positivt at Stortinget debatterer Heimevernet i videre forstand. Redegjørelsen viser derimot klare svakheter ved regjeringens forsvarspolitikk. Den viser også entydig at de spørsmål som opposisjonen har stilt, fremdeles i stor grad er ubesvart. Redegjørelsen viser også, med etterfølgende debatt, at det er åpenbare mangler i den informasjonen som tilflyter Stortinget fra departementet. Når et av opposisjonspartiene stiller så tydelige spørsmål som bl.a. er knyttet til kostnader ved flytting av Heimevernets ledelse, og ikke får svar, så betyr det at Forsvarsdepartementet selv ikke vet, noe som er alvorlig i seg selv, og at man ikke klarer å framskaffe detaljkunnskap om det og viderebringe det til opposisjonen. Dette er kun ett av elementene i dette, og det er ikke tilfredsstillende for verken Høyre eller de andre opposisjonspartiene at man tar beslutninger i Stortinget som man ikke vet konsekvensen av. Men så til hva statsråden også sa i sin redegjørelse: Heimevernet er synlig til stede i samfunnet. Heimevernet skal beskytte infrastruktur, støtte sivilsamfunnet, og bistå i kriser. Heimevernet skal være i alle deler av landet, og kan settes inn i alle deler av landet. Dette deler hele Stortinget. Men problemet er at dagens forsvarsminister og regjeringspartienes politikk gjør noe helt annet. Da HV-07 ble nedlagt, var det Stortingets intensjon at det ikke skulle bety en endring når det gjelder forsvaret av Sørlandet. Det var også entydige løfter som ble gitt i Stortinget. De løftene brytes nå. Når Heimevernets innsatsstyrke Varg flyttes til Rogaland, er det en de facto nedleggelse. Man fjerner to av troppene, man fjerner ledelsen lokalt, og går fra seks til tre. Man sier også – og der er forsvarsministerens redegjørelse direkte feil – at inntil 50 pst. av treningen skal foregå i Rogaland. Men soldatene kommer ikke til å få godtgjørelse for transporten hvis ikke den skjer med offentlig transport. Det betyr at soldatene selv har sagt at de ikke ønsker å være med videre. Dette vet forsvarsministeren, og det fører til en de facto nedleggelse av innsatsstyrken og et dårligere forsvar for landsdelen Sørlandet, som synes å være glemt hver eneste gang dette tas opp til debatt, og det kan ikke Sørlandets befolkning leve med.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Det tegnes et bilde av at vi har et HV i stort forfall og i dyp krise. Realiteten er at vi har et heimevern som er i endring, i likhet med resten av Forsvaret, i kvalitetsmessig oppbygging og forbedring. Men vi er ikke i mål ennå, det er vi ikke, men vi er på rett vei, og vi er på god vei, slik forsvarsministeren redegjorde for på en grundig måte. Representanten Høybråten ønsket tilslutning til det forslaget som sikkert dukker opp om én uke når vi skal diskutere budsjettet, et forslag om en egen stortingsmelding om Heimevernet. Jeg deler ikke det synet. Det ville være unaturlig å ta ut ett element i en langtidsplan som omhandler omstillingen av hele Forsvaret, før vi er i slutten av den perioden, og det kommer et nytt fireårsperspektiv – ikke en slik langtidsplan som vi har hatt tidligere, med alt oppe i luften, men et fireårsperspektiv hvor vi også får mulighet til å diskutere de ulike elementene i sammenheng. Derfor mener vi at en egen stortingsmelding nå ville være unaturlig. Så er jeg selvsagt enig med Høybråten, som sier at det er Stortinget selv som avgjør hva Stortinget vil ta opp. Ja! Men det Stortinget må spørre seg om, er hvor hensiktsmessig det er at Stortinget går for langt inn i detaljene i omstillingsprosesser, enten det gjelder Forsvaret, politiet eller annet. Vår oppgave er å sette mål og gi rammer. Omstilling krever endring. Det undrer meg at partier som vil ha mest mulig omstilling, f.eks. Fremskrittspartiet, advarer mot å røre ved Forsvaret og lensmannskontorene, fordi de er så folkelig forankret. Forandring gir motstand og protester. Jeg er veldig betenkt over at vi lar Stortinget bli en omkamparena for misnøye. Det svekker gjennomføringsevnen, og det svekker ledernes evne til å gjennomføre og nå de målene Stortinget setter, gjennom omstilling. Det kommer til å bli behov for mer omstilling, i helsesektoren, i Forsvaret, i Heimevernet og i andre deler av samfunnet hvis vi skal møte oppgavene. Når det gjelder HV-016, forstår jeg det slik at de spesielle oppgavene denne styrken ble opprettet for i sin tid, på 1980-tallet, er borte – eskorte- og livvakttjeneste. Det skal inn som en del av en mye bredere innsatsstyrke. Da blir mitt spørsmål: Er det riktig å bruke store ressurser på trening og administrasjon av 4 pst. av innsatsstyrken, framfor å bruke de ressursene på hele innsatsstyrken, slik jeg oppfatter at forsvarssjefen skal gjøre? Jeg mener det er riktig, det er fornuftig, og det ligger åpenbart innenfor det som bør være forsvarssjefens ansvarsområde. Jeg tror det er klokt at vi politisk ikke blander oss inn i det.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg vil bare understreke det representanten Laila Gustavsen sa når det gjaldt informasjonsplikten. Det blir redegjort for framgangen både i kvalitetsreformen for Heimevernet og i den øvrige innstilling om Forsvaret i de årlige budsjettene. Så kan man alltid diskutere hvor detaljert og omfattende det skal gjøres, men jeg mener at det ikke er grunnlag for å si at Stortinget burde ha vært informert om noe det ikke har blitt informert om. Det som egentlig gjorde at jeg ba om ordet en gang til, var representanten Anundsen, leder av kontrollkomiteen, som siterte forsvarssjefens utsagn om hans plikt til å forvalte skattebetalernes penger på en best mulig måte. Det trodde jeg Anundsen ville glede seg over, men det hørtes ikke slik ut. Jeg vil gjerne fra denne talerstol understreke det forsvarssjefen sier. Det er veldig viktig. Han leder en etat som i begynnelsen av dette tiåret brukte milliarder av kroner som de ikke hadde fått bevilget av Stortinget. Det er gjort en kjempejobb i Forsvaret for å få kontroll på utgiftene. Det fortjener støtte og ikke undergraving, som jeg mener Anundsen bidro til da han latterliggjorde det utsagnet. Det er altfor mange i offentlige etater som ikke har god nok kontroll på driftsutgiftene sine, og som satser på å få tilgivelse for å bruke penger som Stortinget ikke har bevilget. Og det er altfor få her i Stortinget som slår ned på det, ikke minst når det gjelder helsesektoren. Jeg mener noe av det viktigste vi bør kreve, er respekt for stortingsvedtak – også bevilgningsvedtak. Denne debatten vil sikkert fortsette om en uke, og jeg mener det ville vært den riktige rammen å ha debatten om Heimevernet i, i budsjettsammenheng. For det er nemlig snakk om hvor stor andel av de samlede budsjettene vi vil prioritere til Heimevernet for å få mer fart i gjennomføringen av kvalitetsreformen, ikke minst det som det har vært enighet om er det svake punktet nå, nemlig øvelse og nivået på øvelse. Så spurte Ellingsen om undertegnede og herr Kolberg ville vært like rolige og avbalanserte om det hadde vært en annen regjering. Ja, jeg mener at vi har et felles ansvar for å ha en så realistisk beskrivelse av virkeligheten som mulig. Ellingsen kan jo lese mine innlegg i den første perioden, hvor jeg var i opposisjon, så håper jeg han blir beroliget.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Til siste taler, som er bekymret for at Stortinget kan bli en arena for omkamper, tror jeg nok jeg vil si at det er uunngåelig i situasjoner hvor Stortinget mener man skulle ha hatt mer informasjon enn det som er gitt i forkant. Men man unngår altså omkamper hvis man tar seg bryet med å holde Stortinget tilstrekkelig informert i forkant av at beslutninger blir tatt. Omstilling i Forsvaret er vanskelig. Alle omstillinger er det. Det skaper ofte støy, og det er til tider motstand mot endringer. Jeg merket meg at forsvarsministeren i sitt innlegg sa at både hun og forsvarssjefen var opptatt av å bevare de kompetente medarbeiderne i HV-016. Det er jeg glad for. Men etter å ha fulgt denne saken i media kan jeg ikke si at det er spesielt godt tilrettelagt for at den kompetansen blir bevart. Det frustrasjonsnivået som nå er i HV-016, som ene og alene er forsvarssjefens og forsvarsministerens ansvar, legger ikke forholdene til rette for at disse folkene synes det er all right å fortsette i Forsvaret. Det er meget leit. Dessuten har jeg registrert at forsvarssjefen synes det har vært ubehagelig i denne saken med all denne politiske innblandingen. Han sa bl.a. til NRK Kveldsnytt den 8. november 2010: Det er mobilisert mye på politisk hold nettopp for å bevare HV-016-avdelingene. Jeg snakker nå til det norske folk og til alle de heimevernssoldater vi har der ute. Forsvarssjefens plikt er at våre skattepenger blir brukt på en forsvarlig og fornuftig måte. Jeg trodde forsvarssjefens plikt var å følge opp de vedtak og forutsetninger denne sal la til grunn. Det er mulig at vi ikke er helt enige om det. Hvis man følger mediebildet, fra denne saken startet til den nå kanskje er i ferd med å få sin slutt etter hvert, fremstår Forsvarsdepartementet som et departement med en svak politisk ledelse – desto sterkere administrativ ledelse. Det er veldig uheldig for departementet, for Stortinget og for Norge, og jeg håper at det er feil. Men jeg tillater meg likevel å utfordre statsråden helt konkret, og jeg håper hun vil besvare det spørsmålet i dag fra denne talerstol: Kan statsråden forsikre Stortinget om at den nedleggelsen som nå er vedtatt av HV-016, ikke på noen måte påvirker negativt Heimevernets evne til å bidra til sikkerhet og beredskap i kampen mot terror? Jeg ber den konstitusjonelt ansvarlige om å svare helt presist på det spørsmålet.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Det siste vil sikkert Eriksen Søreide komme tilbake til selv. Men jeg oppfattet at det var det vedtaket som opphever vedtaket om opprettelse av forgjengeren til HV-016 som komitélederen ba om, og det kan jeg ikke si at statsråden har gjort rede for. Det som gjorde at jeg tok ordet, var, kanskje ikke overraskende, det noe bemerkelsesverdige innlegget fra representanten Svein Roald Hansen, hvor han antydet at jeg ikke var opptatt av hvordan skattepenger ble brukt. Det vil jeg ikke ha hengende ved meg. Det er jeg svært opptatt av, og jeg skulle ønske at både forsvarsministeren og Forsvarsdepartementet var like opptatt av det. Svein Roald Hansen har jo selv erfaring fra kontroll- og konstitusjonskomiteen og de årlige merknader Riksrevisjonen har hatt til Forsvarets budsjettstyring over tid, så hvis man først skal finne et prakteksempel på god budsjettstyring og budsjettkontroll, ville jeg råde Svein Roald Hansen til å bruke et annet departement eller en annen etat enn Forsvaret. Så registrerer jeg at statsråden i sitt svar nå sa at oppgaven til HV-016 var falt bort. Det er et av de sentrale spørsmålene som har vært berørt i dag. Jeg registrerer at det er ganske stor uenighet mellom Forsvaret og Forsvaret og Forsvaret, på ulike nivåer og på ulike områder, om hvorvidt det er riktig eller ikke. Jeg tror ikke vi får det endelige svaret på det her i dag, men det kan jo være ett av de områdene som vil bidra til å videreføre debatten rundt disse forholdene.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg slutter meg til det som representanten Eva Kristin Hansen var inne på og kommenterte tidligere i dag, om det å snakke sammen og om Stortingets rolle i denne prosessen. Det har vel vært unisont her i dag og ellers at man snakker om HV-016 som tropper med høyt kompetansenivå, med hyppige øvinger, de er veldig motiverte, og det har vært investert i å bygge opp den ressursen de er, gjennom mange år. Jeg vil ikke engasjere meg på troppsnivå med hensyn til organisering i Forsvaret. Men når man skal omorganisere, tror jeg det er veldig viktig å ha en plan for hvordan man skal få med seg folk, og at man stoler på at også HV-016 og andre vil være konstruktive, lojale mennesker som ønsker å finne de beste løsningene, og som er villige til å være med på omstillinger. Man må gå ut fra at det er avgjørende å få til store omstillinger på mange områder, men man må begynne med å ha en plan for hvordan man skal få med seg dem det berører. Det er jo det som er et hovedspørsmål her i dag, og i den situasjonen som er oppstått, at den planen kanskje ikke har vært god nok i denne prosessen – for kanskje å si det litt forsiktig. De ordene som har vært brukt i media om at man har tatt på seg oppgaver man ikke skulle hatt, og om at man nærmest har eksistert ved en inkurie, er ingen god måte å få med seg mennesker på hvis man skal ha en plan for hvordan man skal bruke den ressursen man har satset på gjennom mange år, på en annen måte. Jeg vil oppfordre til at det nå tas et veldig grunnleggende, selvkritisk, imøtekommende initiativ for å samle partene til å starte fra bunnen av igjen for å få den prosessen inn i et bedre spor. Jeg synes også statsråden svarte positivt på det i replikkordskiftet tidligere. Jeg tror det er viktig å huske på at innsatsstyrken f.eks. i Oslo og Akershus dreier seg reelt om vel 400 operative mannskaper som vil kunne stille opp. Når man snakker om kvalitet i Heimevernet, så vil jo dette tilskuddet – denne delen som er HV-016 – kunne være en veldig viktig del av den kvaliteten, hvis man får omorganisert dette på en god måte og får det inn i et bedre spor. Dette er en litt konstruert diskusjon om hvilken funksjon disse som eventuelt skal bistå politiet når det bes om det, skal ha i forhold til terrorsituasjoner. Det handler jo om å være raskt til stede. Når det gjelder å komme raskt til stede, vil vi i hovedstaden – og sikkert i andre befolkningstette områder – være opptatt av at man har mulighet til å bruke de ressursene som vi snakker om her, altså få en enda bedre innsatsstyrke ved også å få HV-016 trukket inn i den strukturen.
Laila Gustavsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Denne saken handler ikke i utgangspunktet om det som representanten Ellingsen var veldig opptatt av midt i sitt innlegg nå rett før meg, nemlig om statsråden har overholdt informasjonsplikten overfor Stortinget. Det eksemplet Ellingsen viser til, kronikken og innlegget i Stavanger Aftenblad, handlet jo om JSF, og denne saken handler om Heimevernet. Det er ingen tvil om at statsråden har overholdt informasjonsplikten overfor Stortinget, og at det som foregår rundt omorganiseringen i HV, er en oppfølging av den vedtatte kvalitetsreformen. Jeg har lyst til å sortere litt i debatten, for jeg synes den i hovedsak har dreid seg om to forhold. Det ene er hvilken plass Heimevernet har i det samlede forsvaret, og debatten om å stå i den krevende omstillingen som pågår. Der oppfatter jeg at det har vært veldig bred enighet om virkelighetsbeskrivelsen, både at HV er i en tøff omstillingsprosess, at det er behov for å trene og øve mer, og at vi tverrpolitisk er svært opptatt av å få mest mulig penger frigjort og ut i den spisse enden også i denne delen av Forsvaret. Jeg har heller ikke hørt noen si i løpet av debatten at vi skal stoppe den omstillingen som er vedtatt, eller at vi skal reversere den vedtatte kvalitetsreformen. Tvert imot, jeg oppfatter faktisk at det er bred politisk enighet om disse tingene. Så går den andre debatten, slik jeg oppfatter det, rundt hvordan arbeidsdelingen skal være mellom storting, regjering og forsvarssjef. Der har jeg lyst til å vise til gode innlegg, bl.a. fra representanten Kolberg som sier noe om det. Jeg oppfatter også at det er stor enighet i denne salen om at det skal være en arbeidsdeling, at det må finnes en balanse i arbeidsdelingen mellom storting, regjering og forsvarssjef, der Stortinget gir den overordnede rammen, der regjeringen er det utøvende ledd, og der forsvarssjefen – selvfølgelig innenfor rammene – kan organisere sin virksomhet. Så må det som forsvarssjefen til enhver tid gjør, være i tråd med vedtatt politikk. Jeg har ikke oppfattet at noe av det som foregår i denne saken, er i strid med vedtatt politikk i denne sal.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Bare noen ganske korte kommentarer i sakens anledning. Det bevilges ifølge innstillingen om lag 14 mrd. kr årlig til landbruket, og av dette kanaliseres ca. 12 mrd. kr over jordbruksavtalen. Avtalen og de midlene som kanaliseres gjennom denne, skal bidra til å oppfylle de mål og retningslinjer som Stortinget har trukket opp for landbrukspolitikken. Dette er store beløp, og dersom det først skal brukes så mye penger på dette, er det svært viktig at midlene forvaltes på en riktig måte og etter de retningslinjer vi har gitt. Riksrevisjonen har foretatt undersøkelse av måloppnåelse og styring i landbruket og konstaterer at målet for matproduksjonen er nådd, mens man uttrykker bekymring for at måloppnåelsen er noe varierende for øvrige mål. Riksrevisjonen hevder også at det er viktig at departementet klargjør de videre forutsetninger for måloppnåelse ut fra Stortingets politiske prioriteringer. En enstemmig komité presiserer i tillegg at det er departementets ansvar å klargjøre hva som kan være realistisk måloppnåelse. Riksrevisjonen påpeker i tillegg at det er nødvendig å operasjonalisere de overordnede jordbrukspolitiske målene nærmere gjennom mer konkrete, avgrensede og etterprøvbare mål som grunnlag for styring og resultatmåling. Med tanke på de store beløp man i dag bruker på ulike tilskuddsordninger i landbruket, er det svært viktig at man utvikler systemer som både er treffsikre og etterprøvbare. Vi ser derfor fram til å behandle en landbruksmelding der både dette og andre sider av vår landbrukspolitikk blir gjennomgått på en seriøs og grundig måte.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2010-11-26:
Eg skal vera veldig kort. Eg synest Lundteigen er inne på veldig mange viktige poeng, som eg forstår statsråden kjem tilbake til, ikkje minst dette med sjølvforsyning, som komiteens fleirtal har vore oppteke av. I grunnen tek eg ordet berre for å peika på ei problemstilling som eg meiner eksisterer i forhold til Riksrevisjonen, og som eg òg har teke opp med riksrevisor ein del gonger. Det går på dette med at ein revisor på ein måte alltid vil vera oppteken av å telja noko, t.d. telja pengar, noko som er lett å måla. Derfor er eg veldig glad for at komiteen peiker på dette, at det må ikkje berre vera kvantitet som er viktig, men òg kvalitet, og at me no frå statsråden si side får ei landbruksmelding som har ein samlande visjon for landbruket, og som kan spegla av dei utfordringane som kontroll- og konstitusjonskomiteen har peikt på i samband med rapporten frå Riksrevisjonen.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Jeg tror jeg er på trygg grunn hvis jeg antar at spørsmålet om hvordan kommunale arkiver håndteres, ikke vil være avgjørende for utfallet av valget neste høst. Men det er en viktig sak, som også saksordføreren var inne på. Denne saken beskriver en tilstand som gir grunnlag for bekymring. For meg er det tre aspekter ved arkiv som jeg mener det er grunnlag for å understreke – jeg gir for så vidt også tilslutning til det saksordføreren var inne på. For det første mener jeg at arkivene representerer en viktig del av vår kollektive hukommelse. For det andre inneholder kommunale arkiv opptegnelser og dokumenter som berører viktige privatrettslige forhold, f.eks. opplysninger om eiendommer og andre forhold som kan være av stor økonomisk betydning for privatpersoner. For det tredje inneholder kommunale arkiv personopplysninger som må behandles på en sånn måte at innbyggerne har tillit til at de ikke havner på urettmessige hender. Sett i lys av disse forholdene mener jeg, i likhet med komiteens medlemmer, at det ikke er grunnlag for å være fornøyd med tilstanden. Jeg har merket meg noen forhold som jeg har lyst til å framheve: 70 kommuner står per 2009 utenfor interkommunale samarbeid om arkivordningen. Ifølge Riksarkivet er det bare de største av disse kommunene som har forutsetninger for å løse oppgavene på egen hånd. Det kommer som nok et signal fra ulike myndigheter, at det er en sammenheng mellom kommunenes størrelse og forutsetningen for å kunne løse ulike lovpålagte oppgaver. Når kommuner konkurranseutsetter tjenester som omfatter personer med rettigheter forankret i enkeltvedtak, påpeker Riksrevisjonen at kommunene i liten eller i svært liten grad stiller krav om at de private virksomhetene skal følge reglene for offentlige arkiv. Det er etter min oppfatning uakseptabelt. Etter min oppfatning må dette kravet være en del av anbudsgrunnlaget og da først og fremst av hensyn til sikker og forsvarlig oppbevaring av sensitive personopplysninger. Til slutt: Jeg merker meg at kommunene selv påpeker behovet for å styrke den juridiske kompetansen og IKT-kompetansen hos arkivlederne. Det er et ansvar som de enkelte kommuner har, og må følge opp. Uten slik kompetanse vil det jo også være veldig vanskelig å rette opp de forholdene som Riksrevisjonen påpeker. Jeg imøteser den varslede helhetlige planen for arkivsektoren fra Kulturdepartementet, og jeg sier meg tilfreds med at Kulturdepartementet har varslet at dette arbeidet vil bli framskyndet.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2010-11-26:
Representanten Sivertsen mente at dette var en sak som neppe kom til å være utslagsgivende for kommunevalget neste høst, og det tror jeg han sannsynligvis har rett i. Man kan iallfall trygt si at dette ikke er den saken i Stortinget som har skapt de største overskriftene. Likevel vil jeg understreke at dette er en svært så viktig sak. Jeg vil særlig trekke fram to forhold i saken. Det ene er det historiske og det kulturhistoriske, og det andre er borgernes rettssikkerhet. For å ta det første først så forvalter kommunene gjennom sin virksomhet en betydelig del av vår kollektive hukommelse gjennom alle de dokumenter som mottas, behandles og lagres. Det er av betydelig historisk verdi at disse sikres for ettertiden. Det andre og minst like viktige punktet er at dokumentene og arkivene er viktige for borgernes rettssikkerhet. Dette handler bl.a. om dokumenter i forbindelse med behandling av arealsaker, byggesaker, skolesaker, sosialsaker osv. Det offentlige er ikke en organisme som eksisterer kun for egen del. Man har en sentral rolle i å ivareta borgernes rettssikkerhet. Jeg vil også henvise til merknadene om utfordringer når det gjelder elektronisk arkivering. Det påpekes av en samlet komité at det er behov for et samarbeid mellom kommunene for å få til egnede arkivløsninger. Dette er også et felt hvor vår kommunestruktur gir utfordringer med hensyn til å ha en god tjeneste for samfunnet. Men det er en annen debatt, og vi skal ikke dra i gang en lang kommunedebatt på dette tidspunktet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2010-11-26:
Riksrevisjonens kritikk av manglende statlig styring og oppfølging av kommunal arkivsektor er noe jeg tar på alvor. Jeg erkjenner at Arkivverkets tilsyn har vært mangelfullt, og at det nå er tatt grep for å bedre denne situasjonen. Riksrevisjonen peker på at manglene ved forvaltningen av kommunale arkiver kunne ha vært avdekket på et tidligere tidspunkt dersom Arkivverket hadde gjennomført tilstrekkelige tilsyn. Jeg vil likevel peke på at det enkelte offentlige organ – kommunalt, fylkeskommunalt eller statlig – har et selvstendig ansvar for å sikre sine egne arkiver. Men Arkivverkets oppfølging av kommunale arkiver må allikevel forbedres. Kommunene forvalter en rekke arkiver av stor samfunnsmessig betydning, f.eks. knyttet til eldreomsorg og barnevern. Det er viktig at dokumentasjon knyttet til disse tilbudene er tilstrekkelig. Jeg ønsker å få på plass en helhetlig behandling av arkivsektoren. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med forslag til hvordan dette kan løses. Riksarkivarens tilsynsfunksjon og veiledning av kommunal sektor er nå en del av den generelle styringsdialogen mellom departementet og Arkivverket. Det følges også opp i styringsdokumentene til Arkivverket. Riksarkivaren er bedt om å bedre sin tilsynsfunksjon og rapportere på de funnene som gjøres, og han har allerede nå satt i gang tiltak for å bedre sine rutiner. Regelverk som regulerer arkivene, er også under revisjon. Dette vil sikre en bedre oversikt for arkivskapere og bedre tilgjengelighet for den enkelte bruker. Jeg vil dessuten legge grunnlag for at arkivene er teknologisk oppdaterte. Målet er en bedre informasjonshåndtering i hele den offentlige arkivsektoren. Av mer konkrete tiltak kan jeg nevne at riksarkivaren nylig har sendt brev til kommunene der de er bedt om å rapportere på en rekke arkivrelaterte faktorer. Svarene fra denne undersøkelsen vil danne grunnlag for en vurdering av hvilke behov de enkelte kommunene har for konkret veiledning, og hvor det er nødvendig å gjennomføre tilsyn. Arkivverket gjennomfører også mer generelle tiltak som retter seg mot den enkelte kommunale sektor: Det er ønskelig at flest mulig kommuner deltar i interkommunale arkivordninger for å sikre god kunnskapsflyt og robuste fagmiljøer. Dette er noe riksarkivaren oppfordrer til, men som ingen kommuner kan pålegges å gjøre. Riksarkivaren har tatt initiativ til utvikling av et utdanningstilbud for arkivarer på høyt nivå, hvorav de mest sentrale er Arkivakademiet, i samarbeid med Norsk Arkivråd, og arkivstudiet ved Universitetet i Oslo. Standarden for elektronisk arkivering i offentlig sektor revideres fortløpende for å holde tritt med forvaltningens organisatoriske, juridiske og teknologiske endringer. Arkivverket inngår i faglig samarbeid med og veiledning til kommunale arkivinstanser for å bidra til at veiledningen kan nå flest mulig av kommunene. Veiledning knyttet til digitalt skapt arkiv får en stadig mer sentral plass.
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2010-12-06:
På vegne av representantene Tord Lien, Bente Thorsen, Per-Willy Amundsen, Solveig Horne og meg selv har jeg gleden av å framlegge forslag om bruk av hijab i barneskolen.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-06:
For at man skal kunne se hvordan dette henger sammen, må man slå opp lukene og bevege seg ut fra sin egen sfære. Og jeg ser at det er veldig problematisk for Arbeiderpartiet og politikere fra venstresiden å tenke nytt; det ser jeg veldig godt. Men det er jo der Fremskrittspartiets rolle er så viktig: å prøve å få andre politikere, som har sittet sammenhengende i tiår og forsøkt å bekjempe kriminalitet og løfte kriminalomsorgen uten å lykkes, til å tenke nytt. Når det gjelder kampen mot økonomisk kriminalitet, har ikke Fremskrittspartiet lagt skjul på at vi ønsker at man skal prioritere annerledes. Når Økokrim må springe rundt i strandsonen for å se om folk har slått opp en plankebu e.l., er det feil bruk av ressursene. Dessuten er det altså ikke slik at Fremskrittspartiet ikke har økt bevilgningene, men vi øker ikke tilsvarende det regjeringen gjør.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-06:
Svaret er ja. Fremskrittspartiet baserer sin politikk på at man både skal ta ansvar og ta straffen for de handlinger man måtte utføre. Så der vi er representert i kommunestyrene rundt omkring i det ganske land, er det én føring som ligger til grunn, og det er at det skal være lett å få en skjenkebevilling, men det skal sannelig også være lett å miste den. Fremskrittspartiet har aldri motsatt seg skjenkekontroll i forhold til denne politikken. Jeg registrerer at representanten viser til at det er manglende skjenkekontroll. Ja, det har jeg også registrert. Jeg har registrert at debatten rundt kontroll av skjenking og kontroll av utestedene dreier seg om begge sider. Men undertegnede og Fremskrittspartiet har ingen motsigelser mot å skjenke eller å kontrollere den som skjenker.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-06:
Nå er det vel sånn at det er to tredjedeler i dag, og Fremskrittspartiet har sagt tre fjerdedeler. Men samtidig synes jeg det er viktig å se på den debatten som går når det gjelder den omsorgen og rehabiliteringen som skal skje på institusjon. Og uten at jeg prøver å latterliggjøre på noen slags måte: Med vår politikk vil kriminalomsorgen få bedre tid til på institusjon å skape rehabilitering og bygge opp den som skal ut i samfunnet igjen – det er i hvert fall mitt utgangspunkt. Ellers er det jo sånn at det må sees i sammenheng med at Fremskrittspartiet også ønsker lengre straffer, og at man må sone større deler av den. Så er det sånn at jeg føler at Fremskrittspartiet nesten er alene i den politiske debatten når det gjelder å føre debatten for dem som er offer, og at Fremskrittspartiet også er alene når det gjelder å føre en debatt av hensyn til samfunnet. Den delen av kriminaliteten og straffene er nærmest glemt. Det så vi ikke minst da komiteen hadde høring – av 25 instanser var det 23 som talte de kriminelles sak.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-06:
Ja, det tror jeg. For regjeringen fører ikke regjeringens politikk, regjeringen fører Fremskrittspartiets politikk på dette feltet. Gjennom de to–tre siste årene har regjeringen adoptert en rekke av Fremskrittspartiets forslag og politikk på dette feltet, og derfor kan det virke som om regjeringen er i ferd med å lykkes. Vi ser det ikke minst i dag. Det er litt interessant at debatten nå blir om dem som er ansatt på asylmottakene. For nå kan man stenge asylmottak, og regjeringen kommer til å spare 2–3 mrd. kr på ett år fordi man har ført Fremskrittspartiets politikk. Det er også det som er helheten i Fremskrittspartiets politikk: Vi kutter på UDI og UNE for at vi skal lykkes med vår generelle politikk, på samme måten som regjeringen gjør det i dag. Derfor er det litt artig å få den type replikker, som rett og slett viser at det Fremskrittspartiet har sagt gjennom fire–fem år – og blitt kritisert for av alle – nå virker. Men det virker da altså under en arbeiderpartiregjering, og det synes jeg er veldig interessant.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-12-06:
La meg få si til representanten Klinge fra Senterpartiet at det var et meget interessant og – synes jeg – godt svar hun hadde på den første replikken. Hun ga uttrykk for at det ikke var noen motstand i Senterpartiet mot å se på ny struktur. Så registrerer jeg at representanten peker på at man har færrest problemer med å se på politidistriktsstrukturen. Der er Senterpartiet helt på linje med Fremskrittspartiet. Så får man i neste runde kanskje se på lensmannsdistriktsstruktur og lensmannskontorstruktur. Kan jeg tolke det dit hen at Senterpartiet, når man kommer i en situasjon der man skal legge ny struktur, vil stå sammen med Fremskrittspartiet om at man først går på de overordnede, Politidirektoratet og politidistriktene, før man eventuelt ser på endring i lensmannsdistriktene?