Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-16:
De samme tre temaene som har vært oppe, vil jeg også berøre. For det første Enova: En burde brukt denne saken til å sørge for at Enova fikk litt friere fullmakter til å disponere den kapitalen de tross alt besitter. Det er ikke tomt i alle Enovas kasser, men det er tomt i den kassen som gjelder husholdningsstøtte i forhold til energisparing. Nå er det en tid med høye strømpriser, og da blir det også automatisk en økt bevissthet hos folk flest til å ville gjøre noe med det. På Enovas webside ble en først møtt av en liten gul nonstopfigur med rødt flagg, som sa at pengekisten var tom. Figuren ble fjernet, men realitetene ble ikke endret av den grunn. Så en lurer jo folk til å tro at her er det ikke midler til stede. Men fordi en nå er så nær neste budsjettår, sier en: Søk likevel. En burde gi en håndsrekning til folk flest ved å gjøre det litt mer fleksibelt for Enova, slik at de selv kan disponere midlene der de mener det er fornuftig. Det signalet skulle jeg ønske regjeringen kom med. Jeg skulle ønske at energiministeren tok ordet i denne debatten og kommenterte akkurat det. Så er det Jan Mayen. For oss er det ok at det bevilges penger til å kartlegge områdene, og det er helt greit for oss at det gjøres en konsesjonsrunde på Jan Mayen. Men la oss ikke forlede noen til å tro at dette er den offensive oljepolitikken Norge trenger. Det er å kaste blår i øynene på folk å late som om dette er viktig for Olje-Norge. Dette ligger fryktelig langt fram i tid, hvis det er ressurser der. Jeg stiller meg spørsmålet: Når en verner Jan Mayen, slik at en ikke får lov til å sette opp en utedo der en gang, hvordan skal en da få lov til å bygge en oljeinstallasjon og eventuelt benytte seg av å prosessere noen oljeressurser der ute? Det er ingen som jeg har snakket med i olje- og gassbransjen, som synes Jan Mayen er veldig spennende. Men jeg registrerer at energiministeren har sagt at dette er en offensiv satsing, og da begynner jeg å frykte for at dette går på beskostning av eventuell virksomhet i Lofoten og Vesterålen og i de nye norske områdene i Barentshavet. Det vil ikke Fremskrittspartiet være med på. Vi støtter det som skjer på Jan Mayen, men en forutsetning og et premiss er at det ikke går på bekostning av de mer reelt attraktive områdene langs vår kyst. Så gjelder det CO2-rensing. Jeg registrerte at komitélederen sa at teknologi ikke kan vedtas, den må utvikles. Det er en visdom som jeg deler 100 pst. Fremskrittspartiet har hatt som valgslagord for en del perioder siden – og det er et prinsipp vi står inne for ennå: «Fremtiden vedtas ikke, den skapes.» Problemet er jo bare at det er denne regjeringen her som hadde en framdrift, et opplegg og et vedtak som tilsa at en skulle vedta en teknologi innen et gitt årstall. En skulle rense på Kårstø i 2009, en skulle rense på Mongstad i 2014, og når vi nå først har kommet til den erkjennelsen at dette ikke er noe som politikere kan vedta, skulle jeg også ønske at vi i den sammenheng sa at derfor skal vi heller ikke holde fast ved kun Kårstø og Monstad som mulige fullskala CO2-renseplasser i Norge. Vi må ha en større fleksibilitet. Hvis det kommer andre aktører som for egen regning og risiko utvikler teknologi som viser seg mer anvendbar enn den som regjeringens prosjekt har fått til, må vi åpne for at staten skal kunne bidra der de finner det hensiktsmessig å bygge slike i kongeriket. Da er det reelt å vise til at på Melkøya har Hammerfest Energi og Sargas tidligere gått sammen og søkt om konsesjon. Industrikraft Møre snakker om at de kan ha aktører som vil være med og rense på Fræna, men der vet vi altså at per i dag sier regjeringen at de ikke vil gi noen form for støtte. Det synes jeg er veldig beklagelig, for hvis målet er å utvikle CO2-renseteknologi, må det være et viktigere mål enn at regjeringen skal få utvikle Mongstad-rensing. Vi burde være mer prinsipielle i tilnærmingen og si at de som kan levere ferdig CO2-rensing som fungerer, skal få en del av den økonomiske potten, ikke at den skal forbeholdes Mongstad – koste hva det koste vil – uten noen garanti for at det fungerer. Så der vil jeg også oppfordre energiministeren til å komme med litt mer positive signal enn det vi fikk fra statsministeren i går, da han avviste noe som helst alternativ til Mongstad. Prestisjen på Monstad er blitt for stor for regjeringen. Jeg håper at statsråden i denne debatten kan være litt mer åpen, slik at det er teknologiutviklingen som sådan og suksess som er det viktigste, ikke at Mongstad er stedet det gjennomføres på.