trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-07:
Jeg ser at representanten Woldseth, som var sakens ordfører i 2003, har forlatt salen. Til min replikk om at Fremskrittspartiet da omtalte pengespill som det såkalte problemet, repliserte Woldseth til meg at vi hadde ikke noe vi skulle ha sagt, for vi hadde ikke støttet dem på at 1 pst. av spilloverskuddet skulle gå til behandling. Jeg ser at representanten Knudsen er til stede, og regner med at han kan lese og bekrefte at Woldseths opplysninger er feil. Det var faktisk slik at det var representanten Lund Bergo som fremmet forslaget. Fremskrittspartiet sluttet seg til, vi fremmet forslaget sammen og stemte sammen i salen. Pengespill er jo i utgangspunktet forbudt. Når vi allikevel har det, er det fordi pengene skal gå til såkalte gode formål. Så har vi gjennom de siste årene sett at det har gitt slike problemer at vi var nødt til å gripe inn. For å belyse det lite grann: Vi bruker i dag 150 ganger mer på pengespill enn i 1990. 150 ganger – det sier kanskje ikke så mye når det er snakk om pengespill, men la oss tenke på alkoholforbruk, for det er noen likheter. Jeg er ikke for et forbud mot alkohol, jeg er heller ikke for et forbud mot spill, men vi må ha det regulert, og vi må sette i gang tiltak hvis det kommer ut av fasong. Rundt 1990 var konsumet av alkohol ca. 5 liter pr. innbygger. Det har økt til i overkant av 6 liter, og vi er bekymret. Hvis vi hadde hatt den samme økningen i alkoholforbruk siden 1990 som vi har hatt i pengespill, ville hver nordmann nå ha hatt et konsum på 750 liter. Da er det kanskje flere enn SV som ville ha grepet inn lite grann før. Vi må skaffe penger til gode formål. SV er ikke prinsipielt imot pengespill, men vi mener at vi må ha det i kontrollerte former, og vi har vært talsperson for at det er Norsk Tipping som skal styre dette. Norsk Tipping er under statens styring og kontroll og vil måtte gjøre som vi sier. Det er likevel ikke slik at jeg eller SV er veldig tilfreds med alt som Norsk Tipping gjør. Norsk Tipping har to hjernehalvdeler – den ene skal drive forsvarlig spill, og den andre skal skaffe mest mulig penger. De to hjernehalvdelene snakker ikke alltid like godt sammen der oppe på Hamar, og det skal vi være bevisst i tiden som kommer. Det med frivillige har også vært framme. Jeg er av den oppfatning at en del av de spillene som Norsk Tipping har overtatt fra de frivillige, bør tilbake til frivilligheten, slik at de, når de mister automater, kan ha incitament til å drive sine egne organisasjoner og kanskje gjøre en bedre jobb på enkelte felt når det gjelder ufarlige spill som Norsk Tipping har i dag.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Jeg hørte taleren si at de frivillige har gjort en kjempeinnsats. Ja, noe av bakgrunnen for at de frivillige har kunnet gjøre denne kjempeinnsatsen, er nettopp at de har hatt disse små inntektene, som har gitt dem muligheten til å kunne gjøre den kjempejobben med å hjelpe andre. Det forslaget som nå ligger her, og det forbudet som kommer fra 1. juli 2007, vil faktisk være med på å ekskludere mange barn og unge fra muligheten til å kunne få lov til å delta i det frivillige aktivitetsarbeidet og få lov til å delta i idretts- og kulturaktiviteter, fordi prisen nå blir så høy at mange familier ikke lenger har råd til å betale kostnadene. Vil SV sørge for at de frivillige lagene får kompensert for de inntektene de nå mister, og at de skal kompenseres fullt ut når forbudet trer i kraft fra 1. juli 2007?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
I foregående replikksvar til undertegnede pratet man varmt om de store organisasjonene. Jeg har lyst til å dra det litt ned til det dette faktisk dreier seg om, noen som dette forslaget virkelig vil ramme, nemlig de små lag og foreninger som driver lokalt. For å ta et eksempel har vi et idrettslag som mister 500 000 kr av inntektene sine, noe som vil rasere tilbudet. Dette vil i stor grad gå ut over breddeidretten, og ikke den profesjonelle delen, for det er ofte der man klarer å få andre typer inntekter. Jeg er litt spent på hva representanten Molvær vil si til de over 6 800 personene i idrettslivet i Porsgrunn som vil få økt prisen med 550 kr pr. hode hvis man skal ta hensyn til det spilleinntektene reduserer inntektene til disse organisasjonene med.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Representanten Molvær Grimstad sier i sitt innlegg først at utviklingen har gått i feil retning, og det er bakgrunnen for forslaget. Så sier hun videre at seddelforbudet har virket og hatt en positiv effekt ved at man da har gått riktig vei og spilleinntektene har blitt noe lavere enn de var før. Dette er to ting som strider mot hverandre. Jeg synes også at forslaget er litt spesielt. Jeg har et spørsmål til representanten Molvær Grimstad angående alle de organisasjonene som nå mister disse inntektene, og som alle sammen skal ut og kjempe for å klare å få økt inntektene sine på andre områder: Er det slik at det er bingo, loddsalg og kakesalg som skal være det som skal gi alle de små organisasjonene, som trenger disse pengene for å drive sin aktivitet, inntekter, og at de må ut og kjempe en kamp mot hverandre for å klare å få inn inntektene, så de kan gi det gode tilbudet de gir i dag?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Dette har vært en interessant debatt. Det er interessant at alle de andre politiske partiene i salen plutselig er blitt svært opptatt av viktigheten av en så stor utbygging som bygging av en høyhastighetsbane i Norge. Alle partiene ser nå fram til utredningen. Da forutsetter jeg – i hvert fall med bakgrunn i den nesten applauderende tilslutningen til dette forslaget hos de andre partiene – at man også har en ambisjon om å gjennomføre dette. Fremskrittspartiet blir ofte kritisert fordi vi foreslår å bruke noe mer av oljepengene på bygging av infrastruktur i Norge. Vi ønsker å prioritere veiutbygging. Da blir vi ofte beskyldt for å ha urealistiske ønsker, og får høre at man ikke kan bruke av oljepengene på dette, fordi det skaper inflasjon og andre større problemer. Derfor er det interessant å se at man nå plutselig kan det. Jeg forutsetter at de som har vært på talerstolen og pratet så varmt for en høyhastighetsbane, faktisk mener at de har tenkt å gjennomføre dette. Ja, da har man mulighet til å avsette 10–15 milliarder kr årlig til utbygging av en høyhastighetsbane, men man har altså ikke mulighet til å bruke noen få milliarder kr ekstra på en skikkelig utbygging av veiene våre. Det ser ut til at vi vil få en utredning. Vi har en regjering i dag som lager veldig mange utredninger. Det kommer veldig mange prosjektforslag, kanskje spesielt innenfor jernbanesektoren. Vi vet at det blir satt av midler, ca. 81 mill. kr, til nye prosjekter på den vanlige jernbanen, på den som da er den normale jernbanen, ikke på høyhastighetsjernbanen. Da blir jeg etter hvert veldig spent, for det er to utfall av det å lage mange prosjekter og mange utredninger. Det ene er at de blir lagt i en skuff, slik at man kan ta dem fram igjen senere. Det andre er at de blir puttet rett i søppelbøtta. Jeg er redd for at den utredningen som det foreligger ønske om her nå, i beste fall havner i skuffen. Jeg er redd for at den havner et annet sted – når man ser på viljen både hos den regjeringen man hadde i forrige periode, og hos den nye regjeringen, til kun å bruke minimalt med ekstra penger på bygging av infrastruktur. Det gjelder både veinettet og jernbanenettet og også annen infrastruktur.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Det er flott at Regjeringa etter press frå dei speleavhengige og frå Kristeleg Folkeparti la kjepphestane til side og inntok eit svært fornuftig standpunkt, nemleg å avvikla speleautomatane frå 1. juli neste år. Den sterke auken i talet på speleavhengige dei seinare åra, med alle dei vonde skjebnane som følgjer i kjølvatnet av dette, har gjort pengespel til eit alvorleg samfunnsproblem. Så, innleiingsvis, honnør til Regjeringa for eit klårt standpunkt, som mange, mange er takknemlege for. Men enno er det uklårt kva som skjer med bingoautomatane, som vart unnatekne frå setelforbodet. Representanten Molvær Grimstad har fleire gonger i debatten, i replikkar til regjeringspartia og til statsråden, prøvd å få svar på dette, men framleis er det uklårt om bingoautomatane òg vert unnatekne frå avviklingsvedtaket frå 1. juli neste år. Grunnen til at Kristeleg Folkeparti er så oppteke av dette, er det faktum at det er heva over all tvil at når det gjeld speleavhengigheit og dei vonde og dramatiske følgjene av dette, så utgjer ikkje bingoautomatane noko snilt alternativ. I punkt 2 i Dokument nr. 8-forslaget vårt går det fram at me ønskjer at det vert utgreia korleis frivillig sektor skal få statleg støtte til å vidareføra arbeidet sitt. For det er kjempeviktig at frivillig sektor med si breidd og med sin uvurderlege og uerstattelege samfunnsinnsats ikkje sit igjen med reduserte inntekter og av den grunn òg redusert aktivitet etter avvikling av pengespel. Me treng ein frivillig sektor, men når me veit at 9 av 10 spelekroner kjem frå folk som har speleproblem, framstår inntekta frå pengespel som ei uverdig finansieringsform. Difor vert alternative finansieringskjelder eller finansieringsformer både nødvendige og viktige, og me er svært spente på dei forhåpentlegvis gode finansieringskjeldene eller finansieringsformene som Regjeringa vil koma opp med. Det hadde jo vore greitt om statsråden hadde vist litt meir korleis han tenkjer her, men me håpar at dette er i trygge og gode hender.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2006-11-07:
Det er interessant å høre på de eventuelt framtidige regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Høyre, som altså er uenige på samferdselsområdet med hensyn til om de ensidig skal satse på vei, eller om de også skal satse på jernbane som en del av transportpolitikken her i landet. Jeg synes det er forunderlig at Fremskrittspartiet ikke ser at transportformene faktisk må ses i sammenheng også her i landet. I befolkningstette områder, rundt Oslo, ville det bli trafikkaos hvis vi droppet ut å vedlikeholde og bygge ut jernbanenettet videre, og med en høyhastighetsbane ville kanskje enda flere bruke jernbanen her. Men vei trenger vi selvfølgelig også. Så det er ikke noe enten–eller her, det er et både–og. Det må være tungt for Fremskrittspartiet å bære den børa alene, som representanten Sandberg pekte på, at de er de eneste som har skjønt behovet for veiutbygging og veiutbedring. Jeg vil påstå at det har også denne regjeringen skjønt ved å være den første regjering som har oppfylt Nasjonal transportplan og faktisk gjennomfører en satsing på både vei og jernbane. Jeg er helt overbevist om at transportformene må ses i sammenheng i langt større grad enn i dag for at vi skal løse de transportutfordringene vi har, og at man ikke løser dem ved å satse ensidig på vei, slik som det kan se ut som om Fremskrittspartiet her ønsker.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Det er nok slik at Fremskrittspartiet ser helheten, men vi etterlyser klokskapen i forslaget. Når vi beveger oss inn på temaet høyhastighet, er det nok mange, både reisende og trafikanter, som kunne tenke seg 90 km/t på en god og sikker firefelts veg. Det ville være en nyttig høy hastighet for svært mange i dette landet. Mitt spørsmål til statsråden gjelder dette som går på uavhengig utredning. Det er en god idé, som jeg sa i mitt innlegg. Hvorfor ikke lage en slik uavhengig utredning også knyttet til stamvegnettet, som betyr veldig mye for veldig mange i dette landet? Det er det ene. Det andre er: Hvordan ser statsråden på det økonomiske handlingsrommet i et prosjekt som dette? For her er det snakk om ganske store beløp. På grunnlag av opplysninger fra Jernbaneverket selv, må det bygges ny trasé, og vi har en pris på det. Mener statsråden at det finnes rom for 10 milliarder kr årlig ekstra innenfor reglene for budsjettering som finnes i dag?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Et par små bemerkninger til – på tampen: Når det gjelder vedtak i forbindelse med Nasjonal transportplan, er det vitterlig slik at flere forslag fra partiet SV om å satse konkret på høyhastighetskorridorer ble avvist av det øvrige storting, av alle de andre partiene – inklusiv dem som nå jublende slutter seg til å utrede høyhastighetsbane. For to år siden, da Nasjonal transportplan ble behandlet i Stortinget, ble forslaget om å satse på konkrete strekninger avvist av samtlige partier unntatt partiet SV, som var forslagsstiller. Når det gjelder CO2, er det vel slik at man kan si – for å være forsiktig – at flytrafikken står for en svært liten andel av det samlede utslipp, og det er også en liten andel som kommer fra annen mobil forbrenning. Statistikken vår når det gjelder transport, er dårlig eller mangelfull med hensyn til både utslipp og energibruk. Forestillingen om jernbanens fortreffelighet når det gjelder både energiforbruket og utslippet, er – for å si det forsiktig og parlamentarisk – betydelig overdrevet. Så aller sist: Det som er spennende i denne saken, er at mange partier snakker som om det innenfor handlingsregelen er handlingsrom for å bruke 10–12 milliarder kr mer på samferdselsformål. Det vil Fremskrittspartiet svært gjerne være med på, men vi har en helt annen prioritering enn å bruke de midlene på høyhastighetsbane, som vi i dag overhodet ikke har. Vi kunne tenke oss å bruke noen av de midlene til å få opp farten på den normalhastighetsbanen som finnes allerede. Dessuten ville vi selvfølgelig bruke mesteparten på å bygge et godt veinett, spesielt et godt stamveinett. Det er utredet, som statsråden nettopp sa, men det er av fagetaten selv. Hele poenget med å ta til orde for en mer uavhengig utredning enn den som kommer fra fagetaten selv, ligger nettopp i ordet «uavhengighet». Det er for mye innavl i utredningen. Vi trenger friske øyne til å se på dette, og de bør komme fra andre enn fagetaten selv.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-07:
Jeg er glad for at statsråden, i motsetning til forrige replikant, ser at en høyhastighetsjernbane bringer oss 270 km/t framover, og ikke 90 km/t. Det er det som er grenseflaten her. Mange er overrasket over den store flytrafikken vi har i Norge. Når jeg får beskrevet hvor til dels ukomfortabelt det er blitt å ta seg fram med fly i Norge, og jeg så snakker med folk om dette, får denne tanken om en høyhastighetsjernbane fort gehør. Derfor tror jeg nok at siden det nå er et bredt flertall her som viser interesse for dette, vil befolkningen komme til å bli mer og mer interessert. Da kan det være betimelig med et spørsmål til statsråden om hvordan hun tenker seg dette presentert i Nasjonal transportplan – noe annerledes og noe mer ambisiøst, må jeg nok håpe, enn det Jernbaneverket gjorde i sin stamnettutredning fram til 2040, der det jo ikke er nevnt i det hele tatt. Det er mange spennende organisasjonsmodeller og finansieringsmodeller som der kunne vært omtalt.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-07:
Det har vært en interessant debatt. Men det mest interessante – om enn ikke så oppsiktsvekkende, for det var i og for seg kjent fra før – er kanskje Fremskrittspartiets holdning i saken. Innenfor samferdsel andre steder i verden er noe av det mest framskrittstypiske man kan tenke seg, høyhastighetsjernbane – nettopp fordi den bedrer komforten til de reisende. Den bedrer tidsbruken deres, og den er i de fleste tilfeller også billigere. Fremskrittspartiet har tydeligvis ikke sett denne dimensjonen ennå. Vi får bare håpe at den kommer etter hvert. Det kom en liten åpning da Sandberg sa at Fremskrittspartiet ikke er imot høyhastighetsbane, men at de er imot at staten betaler. I neste setning fikk vi igjen høre den gamle saken om at Fremskrittspartiet vil bevilge langt mer til veiformål enn det alle andre partier i denne salen vil. Ja, jeg har hørt beløp på over 200 milliarder kr. Jeg synes det blir litt underlig når man ikke er i stand til å se at andre ønsker å prioritere både vei og jernbane. Spørsmålet om det er handlingsrom eller ikke, må ses i lys av om man ønsker å foreta nye og store samferdselspolitiske grep, som vi har gjort i dette landet i flere generasjoner. Det burde det ikke være grunn til å minne om her. Så et lite innspill til sakens ordfører, som sier at hun synes det er underlig at Høyre i opposisjon kommer med dette forslaget. Da skylder jeg å minne representanten om at det faktisk var den forrige regjeringen som tok initiativ til denne utredningen. Det tror jeg kan være greit å ha med seg. Jeg tror kanskje at sittende regjeringspartier, etter å ha regjert i et år, står seg på å slutte med å si at det nærmest er umulig å komme med nye forslag siden man har hatt regjeringsansvar for noen tid tilbake. Jeg tror denne debatten alt i alt viser at samferdselspolitikerne i dette hus har et oppriktig ønske om å se på radikale løsninger som bedrer både miljøet og fremkommeligheten for de reisende.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2006-11-07:
Jeg registrerte det uparlamentariske uttrykket å «henge på greip». Jeg skal bare få lov til å opplyse om at det er altså slik at Sandberg fortsatt ikke har satt seg inn i den reiseaktivitet som disse 4,5 millioner mennesker gjennomfører årlig med fly. Det er det som gir grunnlag for en slik tanke. Det er selvsagt ikke fordi Høyre plutselig har blitt så lysten på å få høyfartsjernbane i alle retninger. Det er fordi vi ser at det kan tilfredsstille et behov hos de reisende, og som i stor grad – tror vi – også kan finansieres av de reisende selv, men det får vi se på. Dette beløpet fra Bergens Tidende som flere ganger er trukket fram, er revet helt ut av sin sammenheng. Det jeg sa, var at innenfor handlingsregelens 4 pst. vil vi kunne få 10–12 milliarder kr hvert år til anvendelse i norsk økonomi. Det er det jeg sa til Bergens Tidende, ikke at det skulle gå til spesielle formål.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-11-07:
Det er all grunn fra Kristelig Folkepartis side til å gi ros til ministeren for framtidsrettet tenkning når man har gått i gang med å be et eksternt, utenlandsk firma om å utrede denne saken. Vi ser med spenning fram til både det som skal skje seinere denne måned, og det som kommer om et godt halvår framover. Dersom det nå viser seg at det er realisme i å få til høyhastighetsbane i en eller annen form i Norge, blir det et spørsmål om hvordan denne skal finansieres. Det har allerede blitt løftet fram av Fremskrittspartiet, men ministeren rakk ikke å svare på det. Vi har jo prøvd ulike modeller. Det har vært OPS, det har vært lovet prosjektfinansiering, og noen ønsker seg et fond. Det ser ut som om det meste av dette stopper i Finansdepartementet. Regjeringen sier at man skal finansiere samferdsel gjennom de årlige budsjetter. Jeg vet ikke om statsråden vil tenke litt høyt med oss om hvordan man eventuelt skal kunne finansiere et slikt prosjekt som det vi diskuterer i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-11-07:
Internasjonalt sett har Norge en enestående økonomisk handlefrihet. Det er mange som over lang tid har undret seg over lederskapet i landet, over hvorfor man ikke i større grad har utnyttet den enestående økonomiske handlefriheten til å sikre seg varige verdier som setter varige spor etter seg. Det er ganske opplagt – og det er et sterkt krav i befolkningen – at statens investeringer i kommunikasjoner må økes kraftig i tida framover. Det innebærer at man på breibandsida, hvor fiber er framtidsretta for mange, må få en overgang fra en etterspørselsstyrt investering til en tilbudsstyrt investering, at man må få mobildekning over hele landet, at kaier, farleier og veier blir prioritert, og ikke minst at man innen jernbane kommer vekk fra den forhistoriske situasjonen for mange banestrekninger. Senterpartiets samferdselsminister har gitt Samferdselsdepartementet en ny giv. Budsjettet for 2007 er for oss en etappeseier, hvor man oppfyller Nasjonal transportplan for 2007. Men det er ikke mer enn en seier på én etappe. Nye etapper må prioriteres. Det er det et unisont krav om ute i befolkningen. Ved 2007-budsjettet fikk vi en kraftig prioritering av penger til vedlikehold og opprusting. Endelig, er det mange som sier, har vi fått en praktisk statsråd som evner å prioritere praktiske ting, noe som har vært et forsømt kapittel under mange tidligere statsråder. Når jeg treffer lokomotivførere på Bergensbanen, så sier de at Per, endelig kan vi kanskje få gjort noe med de mange saktekjøringsstrekningene som er på Bergensbanen. Det er 10–20 saktekjøringsstrekninger hvor man må ned i 40 km/t som følge av at banelegemene og sikten ikke er tilfredsstillende i forhold til det som er tidas krav. Det er altså svært gledelig at vi har fått et praktisk handlag som, slik det nå viser seg i denne saka, kan kombineres med vilje til visjonære utredninger. Den sørnorske høyhastighetsringen utredes av Jernbaneverket for å få belyst potensial og økonomisk realisme og skal inngå som et grunnlag for Nasjonal transportplan 2010–2019. Det har stor betydning for å knytte Sør-Norge bedre sammen. Togtilbudet er over lang tid blitt svekka i dette området. Mange daler har naturlig nok mista toget av forskjellige grunner. Det er nå veldig interessant at det er et bredt flertall som ber om en snuoperasjon gjennom en dristig utredning. Også for mitt fylke, Buskerud, er det en gledelig utvikling. Jeg vil si at dette arbeidet iallfall vil måtte føre til økte investeringer i kommunikasjoner i det kommende budsjettet, og dette er en stor, prioritert senterpartisak. Så sjøl om utredningen i første omgang vil innebære at en må se det på lengre sikt, har det et løft og en visjon over seg som vil få praktiske konsekvenser: At jernbanelegemet kommer ut av den begredelige situasjonen det i lang tid har vært i.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-11-07:
Jeg har et spørsmål knyttet til sammenhengen mellom utbyggingen av en tredje rullebane på Gardermoen og utbyggingen av en eventuell høyhastighetsbane. Ser samferdselsministeren at det her kan være en sammenheng, at vi rett og slett kan unngå å bygge ut en tredje rullebane på Gardermoen ved å bygge ut høyhastighetsbane mellom de store byene i Norge, eller mellom dem og de store byene ute i Europa for den saks skyld?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-07:
Når det gjeld stamvegnettet, har me nettopp fått på bordet ei stamnettutgreiing for dei ulike sektorane som òg skisserer trongen for utbygging av stamvegar fram til 2040. Det er ei utgreiing som er gjord der Noreg har veldig god kompetanse. Det er ingen, så vidt eg veit, som tek til orde for at ein på stamvegnettet må inn med nye trasear uavhengig av det me har i dag. På jernbanen derimot, dersom ein vel å gå vidare med høgfartsnett, vil det, som representanten seier, krevje nye trasear, ny teknologi og ein heilt ny måte å tenkje jernbanebygging på. Derfor er dette ei heilt spesiell sak, som vil verte utgreidd på den måten som me vel å gjere det på her.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-07:
Det er ingen tvil om at lufttrafikken aukar i Noreg. Det heng saman med vår topografi. Sjølv med eit høgfartsnett på jernbane, som heilt sikkert vil ta ein stor del av trafikken mellom dei største byane i Sør-Noreg, vil me òg ha ein stor trong for luftfarten sine tenester i tida framover, ikkje minst i dei delane av landet som ikkje vert omfatta av ei eventuell høgfartsbane. Når det gjeld presentasjonen i Nasjonal transportplan, må eg be om å få kome tilbake til det. No skal me få ei utgreiing, og det er ingen av oss i dag som veit kva ho vil innehalde. Det vert spennande den 22. november å sjå den fyrste biten. Så skal ein gå vidare med trinn 2. Derfor har eg ikkje pr. i dag konkludert med omsyn til den presentasjonen, for det vil avhenge mykje av innhaldet i utgreiinga og debatten som følgjer etter henne om korleis me skal handtere det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-07:
Det er alltid freistande å drive på med høgttenking. Men – for å vere seriøs i mitt svar – eg tenkjer at det må verte ein diskusjon når me har fått utgreiinga på bordet, for å sjå på om det er realisme i det. Eg har ikkje gått inn i det pr. i dag. Ikkje har eg tal heller, sjølv om det ligg føre nokre tal frå Jernbaneverket som me kan halde oss til på ein god måte. Me veit ikkje om det er realisme i dette. Det skal utgreiinga syne. Så eg må be om å få kome tilbake til det. Dersom ein vel å gå vidare med planar om ei høgfartsbane, er det klart at ein må sjå på ulike måtar å finansiere det på. Om det skal vere innanfor eller utanfor det ordinære budsjettsystemet, det må me kome tilbake til når dette eventuelt vert ein realitet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-07:
Om det vil verte trong for ei tredje rullebane, avheng sjølvsagt av kor stor auke ein får i trafikken på Gardermoen. Slik sett er det mogleg å tenkje seg samanhengar mellom dei ulike transportformene. For dersom ein går vidare med planane om høgfartsbane, er det grunn til å tru at trafikken på Gardermoen vil få ein langt svakare auke, ja, kanskje ein reduksjon, i tilfelle ein då vel andre løysingar. Utfordringa for statsråden vil vere tidsaspektet her, kva tid ein eventuelt kan tenkje seg å få teke ei avgjerd om høgfartsbane, og kva tid ein lokalt må kunne vente å få ei avklaring om ei eventuell tredje rullebane, som me ikkje har teke noka avgjerd om pr. i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-07:
Me har no på gang ei utgreiing om høgfartsbane. Talet 100 milliardar kr har vore nemnt, og talet 150 milliardar kr vert nemnt her. Det er ingen av oss som veit om det er eit av desse tala, eller om det er eit høgare eller lågare tal, som vil vere det rette. Eg meiner me må ta ting i rekkjefølgje. Me må no få utgreiinga på plass, og me må få på plass ei avgjerd om ein skal gå vidare med dette. Det er klart at i den prosessen er svaret til Per Sandberg høgst rimeleg. Så finst det dei som meiner at eit høgfartsnett for jernbane kan byggjast og forsvarast utan å bruke så store statlege midlar. Det er det heller ikkje mogleg for meg å vurdere innhaldet i, så lenge me ikkje har vurdert det betre enn det me har pr. i dag. Eg kan ikkje gje representanten Sandberg noko betre svar enn at me må vurdere dette i ein totalsamanheng. Dersom ein vel å gå vidare med høgfartsbane, høyrer det spørsmålet inn under dei utgreiingane, og sjølvsagt vil konsekvensane for budsjettet verte store.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
La meg først slå fast at Fremskrittspartiet ikke er imot å bygge høyhastighetsbane. Det vi er imot, og som vi finner urealistisk, er at staten skal ta finansieringen. Sjøl om statsråden ikke har noen tall å forholde seg til i forhold til hva som er realistisk her, så har i hvert fall Fremskrittspartiet noen tall fra Jernbaneverket, fra teknisk sjef i Jernbaneverket, Finn Holom, og mine enkle spørsmål er: Er det realistisk å investere i denne høyhastighetsringen når kostnaden er på 150 milliarder kr, i forhold til det representanten Halleraker har uttalt tidligere, at dette skal foregå innenfor handlingsregelen? Og er det da realistisk å finansiere denne banen uten at man må nedprioritere andre oppgaver som vei f.eks., eller barnehager for den del? Er det realistisk å finne 150 milliarder kr innenfor handlingsregelen uten å måtte nedprioritere andre oppgaver?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å delta i debatten utover den replikken som jeg hadde tidligere i dag, men når representanten Halleraker fra Høyre tillater seg å utfordre Fremskrittspartiet på den måten som han gjør her, skal han også få svar. Jeg synes det er helt urimelig å sammenligne høyhastighetsbane i Norge med høyhastighetsbaner i land der man har et grunnlag for det. Det er helt urimelig å sammenligne Norge – eventuelt Hallerakers forslag om å bygge høyhastighetsbane i Norge – med land som har en kvalitet på infrastruktur på vei som overstiger Norges på alle mulige områder. Sjøl om ikke representanten Halleraker greier å se den prioriteringen som Fremskrittspartiet gjør – ut fra at vi har et etterslep på vedlikehold på veiene våre på mellom 40 og 50 milliarder kr, og vi har et etterslep på investering i veiene våre på nærmere 300 milliarder kr, fordi dette hus med forskjellige regjeringer bak seg har vært unnfallende i forhold til å bevilge nok penger for at vi skal ha en kvalitativt god nok standard på veiene våre – skulle det vært enkelt å forstå at det er ett parti i dette huset som tar dette på alvor. Det gjør vi når vi indirekte sier at det gjerne kan bygges jernbane i Norge, gjerne også høyhastighetsbane, men vi velger å utføre den oppgaven som Høyre og andre partier som vekselvis har sittet i regjering, har unnlatt å utføre. Den jobben ønsker Fremskrittspartiet å gjøre. Så får vi se hvorvidt vi får et moderne, effektivt infrastrukturnett på sikt når Fremskrittspartiet har fått gjennomført sin veipolitikk, og hvorvidt det gir rådighet nok til å bygge noe ytterligere på jernbane også. Vi må stikke fingeren i jorda og innse at i Norge bor det 4,6 millioner mennesker. Da er det dessverre slik at veien vil vinne konkurransen i det samfunnsøkonomiske regnskapet, uansett hvordan en snur og vender på det. Jeg hadde trodd at Høyre skulle være det partiet som stod i spissen for å sørge for at det transportøkonomiske ble prioritert framfor det samfunnsøkonomiske. Jeg har registrert at på tross av at Høyre har sittet i regjering og nektet å bevilge midler til infrastruktur på grunn av press i norsk økonomi, mener representanten Halleraker at det er plass innenfor handlingsregelen til 10–12 milliarder kr hvert eneste år når det er snakk om jernbane. Dette henger ikke på greip!
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Det var det jeg også understreket til de grader. Representanten Halleraker har gitt uttrykk for at i framtiden vil det innenfor handlingsregelen bli rom for nye 10–12 milliarder kr. Men da bør også flertallet i denne sal, med representanten Halleraker i spissen, fortelle det norske folk at hvis en ønsker å bygge denne jernbanen og benytte de frie, nye 10–12 milliardene som måtte komme, til denne jernbanen, må man nedprioritere – nedprioritere – andre oppgaver som står foran oss. Det betyr at det ikke blir flere midler til vei. Det betyr at de midlene som eventuelt kunne ha vært kanalisert til å modernisere veiene våre, må bli benyttet på jernbanen. Jeg har hørt argumentet om reisemønsteret, og da i forhold til et miljøspørsmål. Og jeg har hørt flere miljøinnlegg her i dag, så jeg lurte på hvorvidt jeg skulle ta kontakt med energi- og miljøfraksjonen og få den til å komme og delta i debatten. Men det som overhodet ikke er nevnt, er det en snakker om i andre land: Høyhastighetsbaner som går i mer enn 300 km i timen, medfører et vesentlig energiforbruk. Det er overhodet ikke nevnt her. I enkelte miljøgrupperinger i andre land protesterer de mot høyhastighetsbaner fordi behovet for energi da er så stort. Det er ikke nevnt i debatten i det hele tatt. Men det vil selvfølgelig komme under utredningen. Reaksjonen min er i forhold til den argumentasjonen og den kritikken som i denne salen kommer til uttrykk overfor Fremskrittspartiet, fordi vi ikke vil delta i debatten om en høyhastighetsbane, men ser for oss å bruke det framtidige handlingsrommet, med milliarder, til å bygge den infrastrukturen på vei som samtlige i denne sal har sagt skal være på plass. Det er tverrpolitisk enighet i denne salen om at vi har et etterslep, og at det skal løftes opp. Men ved at det samme flertallet nå eventuelt på sikt vil vedta å bygge høyhastighetsbaner, greier vi ikke det. Derfor har Fremskrittspartiet tatt den beslutningen som vi har tatt, og det synes jeg skal respekteres. Jeg har full respekt for alle dem som har store visjoner innenfor infrastruktur, men da må man også gjøre det som Fremskrittspartiet gjør, nemlig å prioritere. Vi tar åpent kritikken i forhold til at vi nedprioriterer vår innsats på jernbane, men da må også de andre partiene ta kritikken som går på at de ønsker å nedprioritere den nødvendige satsingen som skal komme på vei, og heller ønsker å kanalisere det til jernbane. Det gjelder også Høyre i denne sak.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2006-11-07:
Høyhastighetsring i Sør-Norge. Temaet er så spennende at det er umulig å la være å be om et kort innlegg. Vi har jo alle små veistubber som vi brenner for, uansett hvor i landet vi kommer fra, men av og til blir vi altså invitert til å løfte blikket litt og se på noe som er av nasjonal betydning. Nå kommer jeg fra Rogaland og er selvfølgelig vel vitende om oljeøkonomiens velsignelse for landet, om den rikdom vi har, og det problemet vi er nokså alene om i verden, nemlig å ha en utfordring i å begrense hvor mye penger vi skal bruke. Men selv for oss fra Rogaland er det helt åpenbart at vi skal leve et liv også etter oljealderen, og at en bør investere der det er verdiskapingspotensial for fremtiden. En slik investering bør ikke minst skje innenfor infrastruktur, som gir grunnlag for videre vekst, sysselsetting og ny verdiskaping. I de snart 30 årene jeg har representert Sør-Vestlandet i både lokalpolitikk og nasjonalt, så har det gått en vedvarende debatt om hvor tyngdepunktene i den egentlige verdiskapingen i Norge ligger. Fra vestlands- og sørvestlandskysten hevdes det selvfølgelig at det meste av eksporten i landet går ut derfra. I det sentrale Østlandet peker en på at hovedtyngden av verdiskapingen kommer ikke minst fra de tjenesteytende næringene, som er tunge i Oslo-området. Men sannheten er jo at hele landet bidrar her, på hver sitt vis, noen steder med større tyngde og større summer enn andre steder. Da er det veldig spennende å se for seg scenarioer hvor en forsøker å finne ut hvordan en kan få ytterligere verdiskaping der hvor det er mulig å få det til, i dag og i fremtiden. Jeg synes at det prosjektet som her er trukket opp, hvor en knytter sammen den delen av landet hvor eksporten og eksportindustrien er tyngst, med den delen av landet hvor tjenesteytende verdiskaping er størst, er en utrolig spennende tankemodell. Det er et scenario som gir muligheter for fremtidig, ny vekst i landet. Jeg håper at det er en type scenario som vi i økende grad vil bruke tiden på i årene som kommer, slik at vi er godt forberedt for det som kommer etter gass- og oljetiden. Når det samtidig dreier seg om et miljøriktig og godt prosjekt, må jeg si at jeg virkelig ser frem til den utredningen som er bebudet. Dette synes jeg er spennende.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2006-11-07:
Det var interessant å følge debatten på slutten her. Dessverre har jeg ikke hørt hele debatten, men den begynner å bli litt spenstig – og det er artig. Det er flere her som har sagt at det skal ses i sammenheng, og at det skal bygges ut både jernbane, vei og alt mulig. Det er greit å ønske det, men det er vel intet land som har bygd ut begge deler samtidig? Svenskene valgte på et tidlig stadium å bygge ut vei. De pøste inn milliarder, og de bygde et flott veinett. Og alle vet hvor fint det er i Sverige. Hva gjør svenskene når de er ferdige med å bygge veiene sine? Jo, nå skal de satse på jernbane. Men de har tatt ting for ting og bygd ut. Slik har også andre land gjort det. Danmark har bygd ut til firefelts motorvei. De har til og med bygd dem helt opp til de havnene som har trafikk til Norge, og gjort dem ferdige. Selv om det nesten ikke er trafikk som tilsier motorvei, har de bygd ut, for at de skulle ha det ferdig. Og så begynner de på jernbane. Men her, i denne salen, skal man ha alt. Man skal ha jernbane på hver eneste knaus rundt omkring. Men når det kommer til bevilgningene, er det ikke fem øre til vei, ikke fem øre til jernbane. Men det er store ønsker – det så vi fra den forrige regjeringens side, og det ser vi fra denne regjeringens side. Så jeg tror dessverre at det blir som det alltid har vært i denne salen: veldig fromme ønsker. Og vedlikeholdet og etterslepet på veisektoren og på jernbanesektoren blir større og større og går ned i et uendelig stort hull.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Kristeleg Folkeparti er veldig oppteke av at barn skal kunne norsk. Derfor har vi vore med på forslag i Stortinget om at alle dei som ikkje beherskar norsk godt nok når dei er på helsestasjonen på fireårskontroll, burde få eit tilbod, for å vere sikker på at dei skal kunne norsk godt nok. Når det gjeld kontantstøtta, er den for eitt- og toåringar, og Kristeleg Folkeparti ønskjer ikkje å ekskludere nokon frå å kunne nytte seg av kontantstøtteordninga. Ein veit at den ofte betyr mest for den som har minst. Dersom det er innvandrarfamiliar som ønskjer å nytte seg av kontantstøtta, er det viktig at dei får valfridomen på lik linje med alle andre. Her går det an å ha to tankar i hovudet på ein gong: at vi legg til rette for valfridom, samtidig som vi er opptekne av integrering og norskkunnskapar.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Kristeleg Folkeparti er oppteke av at mange av dei som er homofile og lesbiske i Noreg, har opplevd ein vanskeleg og krevjande situasjon – ikkje alle har det. Vi er opptekne av menneskeverd og å vise respekt for alle. Vi ser i ein del levekårsundersøkingar at denne gruppa har hatt utfordringar. Derfor er vi opptekne av informasjon, kunnskap og orientering. Men Kristeleg Folkeparti har framheva ekteskapet som samlivsform, og har ikkje tenkt å gå inn på t.d. fulle adopsjonsrettar, som representanten Knudsen her stiller spørsmål om. Når det gjeld den saka som vi skal behandle seinare i dag, omhandlar ikkje den stebarnsadopsjon. Den handlar om at barn som veks opp med vaksne som har inngått partnarskap, skal få same rett til å tilbringe tid saman med dei. Kristeleg Folkeparti er oppteke av at vi utan omsyn til korleis vaksne innrettar liva sine, skal ta vare på barna og gi dei ein best mogleg oppvekst. Derfor er det viktig at alle får god tid saman med dei dei veks opp med.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Eg er heilt einig med representanten i at barnehagen er eit svært godt tilbod når det gjeld språkutvikling. Derfor var Kristeleg Folkeparti i regjering også med på prosjekt med gratis kjernetid i nokre bydelar i Oslo der minoritetar utgjorde ein stor del. Kristeleg Folkeparti er oppteke av at prisen på ein barnehageplass ikkje skal hindre folk med veldig låg inntekt i å bruke barnehagen, og derfor har vi lagt inn 25 mill. kr i vårt alternative budsjett for å kunne gi ekstra tilskott til dei som har lågast inntekt. Eg ser at der ein kan tilby gratis barnehage, vil mange nytte seg av det, og det trur eg at vi kan utvikle endå betre overfor dei som har språkleg behov for det. Men ein kan då ikkje avskjere den gruppa som har minoritetsbakgrunn, frå å få lov til å vere heime? Eg reknar med at representanten Hansen ikkje vil leggje ned noko forbod mot at foreldra skal få lov til å vere heime med barna dei første to åra dersom det er det dei ønskjer. Men her trur eg at vi kan greie å ta omsyn til begge delar.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Framstegspartiet vil både fjerne likestillings- og diskrimineringsombodet og avvikle rubbel og bit av budsjettpengar til likestillingsformål. Trur verkeleg Framstegspartiet at likestillinga har kome dit ho er i dag, av seg sjølv, utan ein offensiv og konkret politikk på området? Ein ser at likestillingskampen ikkje er vunnen ein gong for alle. Det er noko ein må jobbe kontinuerleg med. Når det gjeld familien, ønskjer ikkje Framstegspartiet å svekkje familiens rolle. Det er jo flott. Når representanten i sitt innlegg seier at det er naivt å tru at samlivskurs har nokon effekt på skilsmissestatistikken, treng ikkje Framstegspartiet å tru, men dei kan jo lytte til alle dei signala som har kome frå par som har opplevd det som positivt å gå på samlivskurs, som eit godt tiltak for å førebyggje samlivsbrot. Det er heilt utruleg at Framstegspartiet ikkje vil vere med på det lyftet.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Representanten May Hansen har eit sterkt engasjement for barnehagar. Det er veldig bra. Det kan ut frå merknader i budsjettinnstillinga verke som om representanten Hansen ser ein del av dei utfordringane dei private barnehagane har, f.eks. når dei får utbetalt skjønnsmidlar i kommunane. Det eg lurer på, er korleis SV vil stille seg til opptrappingsplanen når det gjeld dei private barnehagane, for å få meir likebehandling mellom kommunale og private barnehagar. Vi veit jo at vi ikkje vil greie å nå målet om full behovsdekning dersom vi ikkje har offensive og gode barnehagar også. Samtidig veit vi at det er ei utfordring å få nok kvalifisert personell i barnehagane. Det er mangel på førskulelærarar. Vi har fremma eit forslag i innstillinga om strakstiltak for å få auka talet på førskulelærarar. Kan SV tenkje seg å støtte dette forslaget når det blir votert over det i dag?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Fedrekvoten blei auka under den førre regjeringa, og det blei også ei offensiv satsing på barnehagar. Vi fekk 25 000 nye barnehageplassar under Bondevik II-regjeringa, så historiebiletet er meir nyansert enn det statsråden sette fram her. Det eg vil spørje statsråden om, er: Kva ønskjer Regjeringa å gjere når det gjeld dei einslege sin situasjon? Vil Regjeringa kome med ei stortingsmelding? Bondevik II-regjeringa og Laila Dåvøy var i gang med ei stortingsmelding om den saka, der ein fokuserte på dei ulike utfordringane knytte til bukostnader, kommunale avgifter m.m. Statsråden har sagt at dei vil kome med ei eiga sak, ikkje lova ei eiga stortingsmelding. Kor ligg denne saka i løypa? Og når kan vi vente at Regjeringa kjem tilbake til saka? Kristelig Folkeparti har teke initiativ, og mange støttar opp om at vi i dag har sett fram eit forslag om at vi ønskjer ei eiga stortingsmelding. Dette gjeld veldig mange i Noreg, og vi synest det er viktig at vi får ei brei handsaming av denne saka. Det er viktig å få sett dennne saka i fokus.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Til ei openberr misforståing, president. Det eg sa i mitt innlegg, var at Bondevik II-regjeringa hadde starta opp eit arbeid med ei stortingsmelding, og hadde vedteke at ho skulle kome. Det er inga usannheit. Det kan ein gå tilbake og finne dokumentasjon på.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Når det gjeld barnehageforliket, var regjeringspartia den gongen med på det. Vi var ikkje med på å fremje forslaget, men i innstillinga og då saka blei behandla i Stortinget, kom ein fram til brei semje. Det synest eg var flott. Eg hugsar at statsråd Djupedal hausten 2005, då han var forholdsvis ny statsråd, var veldig stolt over alle dei nye barnehageplassane som hadde blitt bygt i 2005. Det var altså eit resultat av Bondevik II-regjeringa. Så denne svart/kvitt-framstillinga når det gjeld barnehagesatsing, synest eg ikkje noko særleg om, for her er det mange som har kjempa og stått på. Det er det viktig at vi også gjer framover. Eg har eit spørsmål til statsråden. Det er ein samrøystes komite som nemner kor viktig det er at private barnehagar får kjennskap til og utbetalt driftsmidlar frå kommunen i begynninga av eit nytt kalenderår. Eg lurer på korleis statsråden vil følgje opp dette, om han vil ta noko initiativ – eller kontakt – overfor kommunane, for det er veldig viktig at dei veit kva dei skal halde seg til. Kristeleg Folkeparti ønskjer å trappe opp likebehandling av kommunale og private barnehagar, og vi foreslår i budsjettet vårt at vi går opp frå 85 pst. til 87 pst. Ser statsråden for seg at Regjeringa kan kome med ei kraftig opptrapping her?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Kristeleg Folkeparti har alltid vore oppteke av frivillig sektor, og det vil vi alltid vere òg i framtida. Det som representanten Sande siktar til i samband med førre års statsbudsjett, er m.a. Frifond, som var nemnt. Det som skjedde på Stortinget med endring av tippenøkkelen, tilførte Frifond-ordninga betydeleg meir disponible midlar. Midlane til ordninga var såleis aukande sjølv om det på statsbudsjettet blei trappa ned. Totalt sett fekk Frifond meir midlar som følgje av ei endring av tippenøkkelen. Men eg er glad for at når vi no har behandla budsjettet, har vi kunna foreslå ein ytterlegare auke på Frifond, fordi vi veit at ein gjer eit viktig arbeid for barn og unge. Så vil det av og til vere litt vanskelege avvegingar i prioriteringane, som representanten Sande har blitt godt kjend med når han no representerer eit regjeringsparti. Det er ikkje alltid ein kan få i pose og sekk, og må derfor avvege viktige prioriteringar. Gjennomgåande kunne eg ha teke for meg heile Kristeleg Folkeparti sitt alternative budsjett, der vi viser at vi har hatt og vil ha sterk fokusering på frivilligheit, men det tek for lang tid.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Vi veit at det er mange tusen i Noreg som har problem med speleavhengigheit. Vi veit at det fører med seg mange store sosiale problem og lidingar for dei 70 000 som ein anslår har speleproblem i Noreg. Då har Kristeleg Folkeparti sagt at det er ikkje dei speleavhengige som kan finansiere frivillig sektor. Når vi ser kor store sosiale problem automatane har ført med seg for svært mange, må ein finne andre inntektsmåtar for dei frivillige organisasjonane. Derfor fremma vi forslag der vi bad Regjeringa kome tilbake med utgreiingar om andre måtar dei frivillige organisasjonane kan sikre inntektene sine på. Vi har foreslått å auke skattefrådraget for gåver til frivillige organisasjonar frå 12 000 kr til 15 000 kr for neste års budsjett, noko som kan vere med og styrkje frivilligheit på ein måte, men eg trur vi må tenkje ganske breitt og vere kreative på mange område for å sikre frivilligheita. Så vil det vere nokre område som dei frivillige organisasjonane jobbar med i dag, som staten burde vere med og yte meir tilskott til.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Kristeleg Folkeparti hadde ein aktiv og engasjert kulturminister, og på mange område blei det ei betydeleg satsing også innafor kultur og på ABM-sektoren. Kristeleg Folkeparti er likevel glad for at Regjeringa som sit no, vil følgje opp ABM-meldinga. Regjeringa har også skapt forventningar om at ho vil kome med betydelege midlar på dette området, og dersom ein skulle følgje dette ut frå kor langt ein skulle ha kome, trur eg vi alle skulle ønskje at vi var komne enda lenger. Ut frå dei signala som den nye regjeringa har gitt på ABM-sektoren, hadde Kristeleg Folkeparti forventa at når det kom ein god auke på kulturbudsjettet, som Regjeringa skal ha all honnør for, var det sett av meir midlar til ABM-sektoren enn det faktisk er gjort for neste år.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-12-13:
Eg vil gjerne spørje statsråden om ein merknad i budsjettinnstillinga som heile komiteen står bak. Det gjeld organisasjonen BarneVakten, som komiteen seier gjer «en meget viktig jobb i forhold til en rådgivende, veiledende og pådrivende funksjon til hvordan barn kan bruke mediene på en positiv måte». BarneVakten held kurs for over 15 000 foreldre og 3 000 elevar kvart år, og dei går veldig mykje på å hjelpe foreldra til å vere bevisste når det gjeld bl.a. eksponering av medievald overfor barn, skadeleg informasjon og korleis ein kan vere bevisst og sørgje for ei positiv utvikling. Dette er ein frivillig organisasjon som gjer eit veldig viktig og omfattande arbeid. Dei har ikkje statsstøtte i dag, og ein veit at det er små midlar som skal til for å kunne utløyse mykje arbeid og sikre mykje. Eg lurer på korleis statsråden vil følgje opp den merknaden i budsjettinnstillinga?