trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
La meg aller først si at når vi har en økonomisk høykonjunktur som den vi er inne i nå, har det ofte noen ulemper. En av dem er at prisene på boligmarkedet stiger kraftig, som de har gjort over flere år, og som er en stor utfordring for dem som skal inn på boligmarkedet, ikke minst for de unge. Dette har vært motsvart av en lav rente, men inngangsbilletten er urimelig høy for unge mennesker i dag i boligmarkedet – det er et faktum. Så vil jeg si, som også representanten Tørresdal sier, at det er ikke uvesentlig det man gjør på kommunesektoren når man skal legge til rette for en sosial og tilpasset boligbygging. Med den kraftige satsingen som Regjeringen har gjennomført på kommunesektoren, har det gjort at kommunene er bedre i stand til å ha en målrettet politikk på boligområdet for sine innbyggere, for dem som trenger en helt spesiell tilrettelegging for å sikre seg en egen bolig.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Jeg har hatt gleden av å være representant på Stortinget i mange år for et fylke som er et industrifylke, der det betyr svært mye for utviklingen av mange lokalsamfunn at denne industrien fortsatt har levelige vilkår, bl.a. sikker tilgang på kraft. Derfor vedstår jeg meg helt og fullt mitt engasjement for å se på hva som kunne avløse de gammeldagse kraftkontraktene. Det er ingen i Arbeiderpartiet eller regjeringspartiene som noen gang har trodd at vi kunne fortsette å vedta reduserte priser til industrien. Når det gjelder fremstillingen om at arbeidet med dette parkeres i forbindelse med behandlingen av revidert, så er jeg ikke enig. Det er jo ikke riktig. Regjeringen sier at det er vanskelig, og at det er en krevende oppgave, men det arbeides fortsatt med å finne løsninger som kan sikre stabil og sikker tilgang på energi til norsk industri. Det arbeidet er jeg veldig glad for at Regjeringen fortsatt har trykk på. Jeg håper også at vi skal komme fram til resultat.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Først vil jeg si at det selvfølgelig er slik at midtveis i en stortingsperiode er det mange ting i Regjeringens erklæring for fire år som fortsatt ikke er innfridd. Det jobbes det med, og det vil bli nye saker. Neste vår er jeg helt sikker på at vi kan stå her i stortingssalen og påpeke at nye løfter er innfridd, og at nye deler av Soria Moria-erklæringen er på plass. Dette er et arbeid vi jobber systematisk med. Som jeg sa i mitt forrige svar, har jeg også forhåpninger om at vi skal kunne nå fram når det gjelder løsning på industrikraft. Representanten Solvik-Olsen kjenner til at Stortinget skal behandle klimakvoteloven førstkommende tirsdag, og da får vi rikelig anledning til å diskutere dette. Den saken er fortsatt til behandling i komiteen og skal, meg bekjent, avgis i nær framtid. Da kommer vi tilbake til alle spørsmål knyttet til klimakvotelov. Men jeg tror også at det spørsmålet som stilles, illustrerer at Fremskrittspartiet stiller i en egen klasse her og kanskje ikke på riktig samme måte som det øvrige storting tar inn over seg alvoret i konsekvensene av klimaendringer, og at de tiltak vi skal gjennomføre, dessverre også noen ganger kommer til å ha negative utslag.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Vi har igjen hørt refseren Jensen, som utsteder sin dom over de øvrige partiene på Stortinget. Jeg tillot meg i mitt innlegg å peke på at det er ett parti som skiller seg ut i den økonomiske politikken, og jeg synes det er relevant å stille spørsmål om den når det er revidert nasjonalbudsjett som behandles i dag. Det partiet som skiller seg ut, er jo Fremskrittspartiet, som bruker mer penger og, så vidt jeg kan se, ikke engang har tatt høyde for i sitt eget budsjett at de også har lagt på pensjonene – godt ment – det ble behandlet i går og stemt over, men det er ikke mulig å se at Fremskrittspartiet har finansiert dette i sitt eget budsjett. Tar man med de milliardene som manglet der, er det en ganske stor avstand mellom den budsjettrammen som de øvrige partiene står for i dag, og det som Fremskrittspartiet står for. Mitt spørsmål er: Kan representanten Jensen med sikkerhet og med belegg vise til at det budsjettet som Fremskrittspartiet legger fram, ikke bidrar til økt renteutvikling i norsk økonomi?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2007-06-15:
Representanten Solberg har sittet lenge på Stortinget og sagt mye klokt i den perioden. Det er en representant jeg absolutt har sans for i mange sammenhenger. Men når representanten Solberg helt avslutningsvis nå sier at det er oppsiktsvekkende at det skulle være avstand mellom Høyre og Fremskrittspartiet i økonomisk politikk, er vel ikke det av de mest banebrytende observasjonene man har gjort, for å si det slik. Det har det vært lenge. Det var heller ingen enighet mellom de nåværende regjeringspartier for fire år siden, altså midtveis i forrige periode. Mye kan skje, med andre ord. Det nye som har skjedd, er at denne regjeringen nå krangler for åpen scene – det har sjelden skjedd før. Et spørsmål til slutt: Er det ikke et problem for den politiske moralen og for tilliten til politikken at statsministeren uttaler seg så åpenbart mot fakta som han gjør med utsagnet om at Regjeringen vil gjøre noe med avkortningen av pensjonen for 67–70-åringer som arbeider, «så fort som mulig», og at Regjeringen nå bekrefter at det ikke vil skje verken i dag, hvor det kunne ha skjedd, eller før 2010, altså i neste periode. Vil representanten Solberg i alle fall bekrefte at det er mulig – jeg spør ikke om det vil skje, men om det er mulig – å forandre den regelen i dag og i kommende budsjetter?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2007-06-15:
Jeg er enig med de talere som har sagt at det har tatt forbausende kort tid for statsråder og partiledere i en flertallsregjering å etablere en maktarroganse og en språkbruk som gjør at Stortinget egentlig bør føle seg litt overflødig. Statsråden og partilederen beskylder politiske motstandere – i denne sammenheng ikke fra mitt parti, men andre – for politisk uredelighet fordi man faktisk påpeker at Regjeringen ikke holder løfter, eller tolker løfter på en måte som gjør at det blir – for å sitere statsråden selv – noe å strekke seg etter i tid og langt utover denne perioden. Løftet om å avskaffe fattigdom var gitt for en avgrenset periode – denne regjeringens fireårsperiode. Statsministeren selv har vært ute og sagt at det lar seg ikke gjøre, og nå bruker finansministeren uttrykket at det er jo noe å strekke seg etter. Altså: Det er ikke et løfte som kan holdes i denne perioden, ganske enkelt sagt. I denne debatten har vi hatt fokus på statsministerens løfte til pensjonister, riktignok gitt utenfor stortingssalen, hvor han sier at det å fjerne avkortingen mellom 67 og 70 år, er et glimrende forslag, og det skal Regjeringen gjøre så fort som mulig. I politisk språkbruk betyr det at når Stortinget har bestemt noe, kan Stortinget forandre det i det møtet hvor budsjettet ligger til behandling, bl.a. i dette møtet. Det er mulig, men statsministeren, regjeringspartiene og Regjeringen vil ikke. Det er heller ikke gitt noe løfte om at det kan gjøres i perioden. Denne type politisk språkbruk tror jeg har én effekt, som man kan lese seg til i dagens Oslo-aviser, f.eks.: Folks tillit til politiske løfter er ganske, ganske tynnslitt, og denne debatten har nok en gang understreket at ord står ikke til holdende.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Representanten Solberg sa i sitt innlegg at på område etter område gjennomføres Soria Moria-erklæringen. Det kan dessverre ikke sies om Regjeringens boligpolitikk. Nettopp når det gjelder bolig, er det mange som opplever at økonomien ikke strekker til. Situasjonen er blitt mye verre de siste årene, med økte boligpriser. Regjeringen lover i Soria Moria-erklæringen en sosial boligpolitikk. Det er ikke nok å vise til en bedret kommuneøkonomi. En bedret kommuneøkonomi er veldig bra, men i tillegg lover en i Soria Moria-erklæringen en målrettet politikk, tilskudd til utleieboliger og nye låne- og støtteordninger. Mitt spørsmål til representanten Solberg blir: Hvor blir det av Regjeringens boligpolitikk? Hvor blir det av løftene fra Soria Moria-erklæringen om målrettede og offensive tiltak?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Statsråd Karita Bekkemellem har ved flere anledninger uttrykt at hun vil ha flere menn på hjemmebane, men hun gjør ingen politiske grep for å stimulere til det. Tvert imot er det ikke levert en eneste sak som forbedrer fedres rettigheter. I Aftenposten 10. oktober i fjor sa statsråd Bekkemellem: «Menn må ta mer omsorg.» Men den samme statsråden kom ikke med én krone verken til økt pappapermisjon eller for å gi alle fedre en slik rett. Den forrige regjeringen startet en opptrapping av pappapermisjonen, men den jevne kursen bryter statsråd Bekkemellem gang på gang. Nå er det opp til den sittende regjering å gi alle fedre rett til pappapermisjon og å utvide den til ti uker, slik som de har lovet. Kristelig Folkeparti foreslo i revidert nasjonalbudsjett å øke pappapermisjonen med en uke og å gi alle fedre rett til pappapermisjon basert på eget opptjeningsgrunnlag. Statsråd Bekkemellem sa også i Aftenposten 10. oktober i fjor: «Verden går dessverre ikke alltid fremover av seg selv. Like ofte kreves det politisk vilje og handling.» Det er Kristelig Folkeparti enig i. Hva vil statsråden gjøre?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det er ikke bare for industrikraft at Regjeringen har lovt veldig mye, men ikke klart å oppfylle lovnadene med konkret handling. Når vi ser på en del andre industripolitiske områder, er det store overskrifter om at man skal satse veldig, men når det kommer til praksis, er det et faktum at Regjeringen driver en politikk som spenner bein på industrien. Et eksempel på det ser man nå på Lutelandet. I går diskuterte Stortinget utbyggingen av Gjøa og skulle i den sammenheng legge til rette for industriutvikling på Lutelandet. Samtidig har Regjeringen framlagt forslag til en klimakvotelov, som ikke vil gi klimakvoter til nyetablert industri – akkurat den type industri man skal ha på Lutelandet. Norsk industri har sagt at med den type klimakvotepolitikk vil det ikke bli nyetablering av industri. Ergo – Regjeringens overskrifter i denne saken henger ikke sammen med det de leverer. På samme måten som med industrikraft der det er masse løfter og intet innhold, er òg klimakvotepolitikken masse løfter og intet innhold. Vil Arbeiderpartiet sikre at industri som etableres på Lutelandet og andre steder, vil få klimakvoter tildelt i tråd med EUs regelverk?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Representanten Ryan snakket veldig mye om velferd, men nevnte veldig lite om å skape verdiene en skal fordele. Industrikraft har vært tatt opp av flere tidligere i debatten, og det har vært fyldig omtalt i revidert. Regjeringen lovte riktignok å legge fram et system for industrikraftregime i revidert, men det endte bare med en omtale. Representanten Ryan har i debatter tidligere, bl.a. på konferansen Energi 2006, sagt at han skulle bruke Statkraft aktivt for å sikre billig strøm til industrien. Det ble ikke levert i revidert. I tillegg sa statsministeren i Stortinget den 23. mai i år at det ikke er aktuelt å pålegge Statkraft å selge kraft til under markedspris. Det er også blitt bekreftet i næringsministerens vilkår for Statkraft. Da er spørsmålet: Hvordan kan representanten Ryan bruke Statkraft for å innfri løftet om industrikraftregime?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det jeg med sikkerhet kan si, er at renten har økt ganske mange ganger etter at den rød-grønne regjeringen tok over. Hvorvidt det er Regjeringens skyld eller konjunkturenes skyld, kan vi godt diskutere, men jeg synes man skal være litt forsiktig med å spekulere i hva som ville ha skjedd hvis Fremskrittspartiets alternative budsjett hadde blitt vedtatt. Nå har Statistisk sentralbyrå beregnet at det ville ha gitt positive effekter på mange deler av økonomien. Jeg har lyst til å understreke følgende: Fremskrittspartiet bruker noe mer av vår oljerikdom til å investere i vår fremtidige velferd, til å investere i bedre infrastruktur, som gir et bedre grunnlag for vekst i økonomien fremover. Men vi kutter også, der hvor vi mener at staten bruker folks skattepenger på en meget unødvendig måte, hvor det er fullt mulig å overlate ansvaret til frivillige organisasjoner eller andre som kan gjøre jobben billigere og bedre. Når det gjelder pensjon, er jeg stolt av å representere det eneste partiet på Stortinget som tar norske pensjonister på alvor, og som har tatt byrden med å øke minstepensjonen opp til et anstendig nivå. Det kommer vi fortsatt til å fremme forslag om til vi får det vedtatt i denne sal.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg er for å gjøre noe for dem som har det aller verst. Jeg tror ikke at vi gjør det gjennom retorikk som bare bærer preg av misunnelse. Jeg er opptatt av handling, og den beste måten å handle på er løfte dem som har det aller verst, ut av problemene deres. Da dreier det seg om å ha en kraftfull rusomsorg og å ha et anstendig nivå å leve på når man skal møte hverdagen. Mange av landets minstepensjonister klarer ikke det. De må velge sårt mellom å kjøpe en tiltrengt medisin eller middag. Det er ganske uverdig i Norge i 2007. Det burde Heikki Holmås og hans partifeller gjøre noe med. Ingen må gå rundt og innbille seg at formuesskatten er en skatt som først og fremst rammer de rikeste i dette land. Til og med minstepensjonister må på en knøttliten pensjon betale formuesskatt, fordi man gjennom et langt liv har nedbetalt hus og bolig – og politikere snakker om at det er en fordel å holde orden i økonomien! Jeg synes det er helt utrolig at man ikke ser behovet for å gjøre noe med skjevheten i en skatt som rammer helt vilkårlig.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg registrerer at landets statsminister, jeg og mange i Fremskrittspartiet har kommet med helt sammenfallende uttalelser, nemlig om at det viktige, hvis man mener alvor med de store klimautfordringene som man snakker om, er å ta de store løftene der hvor de store utslippene er. De er ikke i Norge. Norge står for 2 promille av de globale utslippene, og det betyr at om man får vedtatt nasjonale mål med to tredjedels kutt, har det ingen innvirkning på de samlede globale utslippene. Dette er ikke et spørsmål om moral og etikk. Dette er et spørsmål om å bruke folks skattepenger på en slik måte at det gir effekt. Målet må ikke være å vedta tiltak som svir for den enkelte forbruker eller norsk næringsliv. Målet må være å vedta tiltak som virker. Hvis vi gjennom teknologiforbedring, gjennom vår kompetanse og gjennom vår kapitalrikelighet kan gjøre noe med kullkraftforurensningen rundt omkring i verden, hvorfor skal vi ikke gjøre det da?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Det er merkelig at dette systemet virker ved tildeling av arbeidsledighetstrygd. Det virker ved tildeling av andre trygder – der hvor vi har rettighetsbaserte ordninger i Norge. I det øyeblikket man blir arbeidsledig, får man automatisk utbetalt ledighetstrygd, fordi det ligger noen kriterier i bunnen som blir vurdert, på akkurat samme måte som at man i det øyeblikket man har krav på uførepensjon, får det. I det øyeblikket man har krav på svangerskapspermisjonspenger, får man det. Men i Norge i dag har man altså ikke krav på en verdig og varm eldreomsorg i det øyeblikket man har behov for det, for da er det plutselig snakk om politiske prioriteringer i den respektive kommune i Norge. Jeg må si at jeg tror ikke noe på et system hvor man skal ha 432 beslutningstakere, og hvor man er prisgitt den innsatsen som blir gjort i den kommunen man tilfeldigvis bor i. Fremskrittspartiet vil ha et system som likebehandler alle eldre mennesker, enten de bor i sør eller nord, og som respekterer deres rett til å bestemme over sitt eget liv. Den verdigheten må inn i eldreomsorgen, og da må vi ha et system som organiserer dette bedre enn dag.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
Jeg tror representanten skal huske fire år tilbake i tid, da de rød-grønne partiene snakket om et mulig samarbeid, men ikke hadde det. Da sprikte det i alle himmelretninger det Senterpartiet, Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti stod for, både i den økonomiske politikken og på de fleste andre politikkområder som var gjenstand for debatt i denne sal. Akkurat den samme situasjonen må da, med respekt å melde, kunne gjøre seg gjeldende nå uten at det fremstår som et stort demokratisk problem for Arbeiderpartiet. Det jeg kan garantere, er at hvis velgerne gir oss et ikke-sosialistisk flertall etter valget i 2009, vil jeg gjøre det jeg kan for at partiene setter seg ned sammen og forhandler seg fram til en plattform de kan være enige om. Det kan jeg garantere. Jeg tror at man ikke skal ta munnen for full, for det har vi dessverre sett nok representanter fra de rød-grønne partiene gjøre gjennom en valgkamp, hvor de har forlovet seg på område etter område etter område, og sviktet titusenvis av velgere, som nå føler seg sviktet som følge av kraftige løftebrudd. Men det er typisk Arbeiderpartiet: si én ting i valgkampen og gjøre noe helt annet når man har sjansen til å gjennomføre det.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Framstegspartiet skriv i innstillinga om behovet for ei betre eldreomsorg. Senterpartiet er einig med Framstegspartiet i at sjølv om mange eldre og mange pårørande dei siste ti åra har opplevd ei langt betre eldreomsorg, er det her heilt klårt uløyste oppgåver. Men kvifor vil Framstegspartiet ha ei statleg inntaksnemnd som skal godkjenna den enkeltes behov for pleie og omsorg, ei nemnd som skal samarbeida med NAV-kontora, og som kan bestå av lege, saksbehandlar, heimehjelp og andre? Det blir altså meir statleg byråkrati, mindre lokal styring, meir detaljert statleg regelverk, statleg fastlagde standardar, utan den heilskapen og samordninga som ein i dag kan få til i kommunane – meir ressursar på byråkrati, mindre på omsorgstenester.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Det er ei glede for meg på vegner av Senterpartiet og Regjeringa å understreka nok ein gong at når det gjeld veg, er vi òg på rett veg. Det er jo slik at denne regjeringa i motsetning til tidlegare regjeringar faktisk følgjer opp Nasjonal transportplan. Samtidig tek vi altså lokalbefolkninga landet over på alvor. Det er ei heil rekkje lokale initiativ der folk ynskjer å supplera dei offentlege bidraga for å få til endå meir veg. Og eg må seia at er det noko eg er overraska over, er det Framstegspartiet, som ikkje klarte å få til meir pengar på veg i førre periode, trass i at dei var delaktige i tre budsjett, og som seinast i går stemde ned eit stort prosjekt der lokalbefolkninga stod samla og ville ha bompengar for å få realisert betre kommunikasjon.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Lat meg seia fyrst at det er nokre lyspunkt i debatten i dag, og eitt av dei er Høgre sitt engasjement både på rusfeltet og når det gjeld fattigdom. Det såg vi faktisk ikkje så mykje til i førre periode i Stortinget. Så er det Fagrådet si oppgåve å peika på at det er uløyste oppgåver på dette feltet. Dei har vore framme med denne milliarden faktisk over mange år, uavhengig av kven som har sete i regjering, og det er viktig, det er deira oppgåve. Men lat meg peika på eit felt åleine som betyr ein ekstrem forskjell på kort tid, nemleg den styrkte kommuneøkonomien, som gjer at kommunane på ein heilt annan måte har moglegheit til å følgja opp den enkelte rusbelasta frå behovet for behandling og til ettervern. Men det er uløyste oppgåver – handlingsplan kjem.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Eg trur ikkje dette er dagen for å koma med garantiar. Men eg har jo ikkje kunna unngå å registrera at Kristeleg Folkeparti har vore særdeles aktive med ulike forslag som dei merkeleg nok ikkje fekk gjennomslag for eller arbeidde med, etter det vi såg, mens dei var i regjering, ikkje berre eitt eller to år, man faktisk fire år. Og så kjem dei med dette no. Det er heilt rett, på dette feltet står Kristeleg Folkeparti og Senterpartiet saman. Vi er opptekne av å sikra gründerane. Vi er opptekne av å sikra fleire kvinnelege og fleire sjølvstendig næringsdrivande totalt. Dette er ei sak som ikkje er lagt til sides, men nokon garanti om at dette blir gjennomført frå 1. januar 2008, kan eg ikkje gi i dag. Men at Senterpartiet arbeider med saka, det står fast.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Lat meg roa representanten Lien med å seia at Senterpartiet på ingen måte har endra syn i denne saka. Vi synest dette er ei sak som er særdeles enkel for oss å handtera, i den forstand at det her er så brei semje lokalt mellom ulike instansar. Så er det samtidig slik at når vi er i regjering – noko som Framstegspartiet ikkje har øving i så langt – er det mange ulike saker som skal avklarast, som det må brukast tid på, og der det faktisk er viktig å bruka tid. Vern av Trillemarka er ei slik sak. Det betyr at vi i Senterpartiet ikkje har den arbeidsmåten at vi stemmer for alle forslag her i Stortinget som vi er samde i, fordi vi arbeider i saman i ein fellesskap i Regjeringa.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Lat meg ta det siste fyrst. Det er jo slik at gode tider har ein sentrali-serande verknad. Det kan representanten Kvassheim finna i lærebøker som allereie er skrivne. Senterpartiet er ikkje fornøgd med dei tala som no kjem, men vi er veldig fornøgde med at vi deltek i ei regjering som aktivt motverkar flyttestraumen, i motsetning til førre regjering. Det er ei rekkje tiltak, som går på alt frå kommuneøkonomi og samferdsel til spesielle satsingar i spesielle samfunn. Så til Kårstø. Løftet frå Regjeringa om at Kårstø skal reinsast snarast mogleg, står fast, men eg trur leiaren av energi- og miljøkomiteen òg veit at det ikkje kan gjerast før det er teknisk og økonomisk forsvarleg.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Representanten Høybråten er oppteken av å få til eit breitt klimaforlik. Det kunne høyrast ut, i måten han uttalte seg på, som om han meiner at desse samtalane skal føregå i Stortinget før Regjeringa har avklart sine eigne standpunkt. Eg registrerte at Per-Kristian Foss hadde eit anna syn på dette. Han sa tidlegare i dag at i den regjeringa som han hadde vore ein del av, var det ingen diskusjon «utad». Er det slik at representanten Høybråten er usamd med Per-Kristian Foss, eller har han forståing for at det faktisk er viktig å avklara internt i ei regjering før ein inviterer andre til forlik?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2007-06-15:
Berre for å unngå misforståingar: Eg deltok i ei replikkveksling som gjaldt Kårstø. Det skal ikkje vera tvil om at det frå Regjeringa si side er det tekniske som der har vore dilemmaet, og som har vore grunngjevinga for kva årstal det kan reinsast. Så til eit tema som har gått igjen i dag, og det er eldreomsorg. Eg trur det vil overraska mange når det går opp for dei at Framstegspartiet vil auka det statlege byråkratiet både lokalt og sentralt. Det er deira veg for å få til ei betre omsorg. Senterpartiet ynskjer ikkje ei utvikling der standardiserte A4-løysingar fastsette i Oslo skal erstatta det sunne lokale folkevettet som i dag bidreg til gode lokale løysingar for den enkelte. Tvert imot synest vi det er viktig å ha den fridommen lokalt som sikrar smarte, kreative og gode løysingar tilpassa lokale forhold. Etter snaut to år kan vi summera opp at det er ei betydeleg endring på dette feltet i forhold til korleis det var for to år sidan. Eg var leiar av Stortingets kommunalkomite i fire år. Eg skal ikkje seia at vi fekk daglege meldingar, men vi fekk i alle fall meldingar éin gong i veka frå fortvila lokale folkevalde som anten måtte kutta i skule eller i omsorg eller i begge delar. No ser vi at Regjeringa er på god veg til å oppfylla dei 10 000 årsverka som er lovde innan eldreomsorg, og vi ser at moglegheita til å følgja opp elevar som treng spesiell oppfølging, er betydeleg forbetra. I Senterpartiet er vi veldig fornøgde med at vi er i ei regjering som ikkje berre snakkar, som ikkje berre vil ha ei eldreomsorg omslutta av gode ord, men som altså løyver pengar. Kristeleg Folkeparti har uttrykt eit utolmod i dag. Det forstår eg svært godt, for dei var med på alle dei innstrammingane som skjedde, dei knappe kommunebudsjetta, som systematisk gjorde at det måtte kuttast i nattevakter og mykje anna innan eldreomsorga.(Presidenten klubbar.) No er vi på ein annan kurs. (Presidenten klubbar.)
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
For det første vil jeg avvise at Norge har et eksepsjonelt høyt skatte- og avgiftsnivå. Forrige periode var jeg medlem av næringskomiteen, og hadde da gleden av å sette meg inn i skattenivået til andre land. Det viste seg – og det var også NHO enig med oss i – at Norge har et middels skattenivå, bare så jeg får lagt det på plass. Når det gjelder offentlig sektor, er det ikke sånn at vi bevilger penger til offentlig sektor for at det ikke skal brukes til noe. Som jeg prøvde å si i mitt innlegg, er vi opptatt av å utvikle fellesgodene, og veldig mye av fellesgodene er det offentlig sektor som leverer, enten det er til bestemor som skal på sjukeheim, eller til unger som skal i barnehage eller på skole. Det er klart at det er grenser for hvor mye vi kan bruke i offentlig sektor. Vi kunne gjerne ha tenkt oss å bruke enda mer på sjukeheimer og enda mer på skoler, men hele tida er det en avveining: Hvor mye har vi økonomi til? Hvor mye tåler norsk økonomi at vi bevilger til offentlig sektor? Målet vårt er at vi skal få så mye velferd som mulig, og det streber vi hele tida mot.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
Jeg syns det er flott og rørende at både Høyre og Flåtten er opptatt av de fattigste. Det gleder meg. Så må jeg si at det viktigste i forhold til fattigdom er å få folk i arbeid. Denne regjeringa, men også andre regjeringer, har gjort en jobb for at vi skal få lav ledighet i Norge. Vi har jobbet også med det, og fått ledigheten ned på et historisk lavt nivå. Det betyr at de som kommer seg ut i jobb, i hvert fall vil ha større mulighet til å komme seg vekk fra den fattigdomssituasjonen de kunne ha vært i. Nei, vi er ikke 100 pst. fornøyd med fattigdomssatsinga. Vi jobber med det hele tida. Vi har gjort en del grep. Jeg mener et av de viktige grepene som vi gjør, er at vi har store fellesarenaer der alle sammen får et likt tilbud uansett hvilken sosial bakgrunn man har. Vi jobber hele tida med å forbedre fattigdomssatsinga. Det vet jeg at finansministeren gjør, det vet jeg at arbeidsministeren gjør. Men vi er ikke i mål. Vi jobber videre og vil gjerne samarbeide med Høyre om det.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
Vår partileder, Kristin Halvorsen, har ikke avlyst Soria Moria-erklæringas løfte, men hun har pekt på at det er krevende å nå det. Som jeg sa i stad, er det ting vi jobber med hele tida for å klare å avskaffe fattigdommen. Det er en krevende sak, og vi vil antakelig aldri nå det 100 pst., men vi vil hele tida jobbe med å finne ordninger som treffer. Med min bakgrunn innenfor arbeidsmarkedsetaten mener jeg fortsatt at det viktigste grepet en kan gjøre, er å få folk i arbeid, få dem inn i den gode sirkelen, for å gå arbeidsledig slår veldig negativt ut for veldig mange. Men det er klart at vi har gjort en god del grep. Representanten nevnte sjøl dette med å øke sosialhjelpsatsene, men vi jobber – gjerne sammen med Kristelig Folkeparti, som også er opptatt av disse spørsmål – hele tida med å ha fokus på de fattigste, slik at vi kan bli stadig bedre. Vi jobber med det.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
Representanten Dørum har jo sjøl sittet i regjering, og den forrige regjeringa fokuserte også på å jobbe med denne type spørsmål, uten å komme så langt som en ønsket. Denne regjeringa har også sterkt fokus på fattigdomssatsing, ikke minst har SV det. Vi har sagt at dette er et av de områdene vi ønsker å jobbe enda hardere med. Vi syns vi har kommet et godt stykke på vei, men vi ser at det er nye utfordringer, også innenfor rusfeltet, som representanten peker på. Jeg vil igjen gjenta at det at vi slår ring om fellesgodene, er kanskje det aller viktigste vi kan gjøre i forbindelse med fattigdomssatsing. Det at det nå blir gratis lærebøker i videregående skole, det at en faktisk får frukt og grønt når en kommer på skolen, det at vi har en god kommuneøkonomi som medfører at vi kan få til kulturtilbud til både unge og gamle, er fellesgoder som er gratis. Det er gratis både for dem som har lite penger, og for dem som har mye penger. Det er faktisk et av de viktigste bidragene vi kan gi til dem som har minst. Så har vi enkeltgrupper, som representanten peker på: Jeg er helt enig i at vi hele tida må ha fokus på dem som har det vanskeligst. Den debatten må vi føre her i salen, og jeg vet at Regjeringa også er opptatt av disse sakene.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-15:
Det er to ting å si til det. For det første er Statkraft et veldig viktig instrument for Norge. De står for ca. 50 pst. av all energiproduksjon. Det er ikke sikkert at det alltid er pris som er avgjørende for om industrien er fornøyd, det kan også være langsiktige, gode avtaler til rett pris. Det trenger ikke å være dumpede priser, det kan være riktige priser, som er gitt i langsiktige avtaler. Jeg tror at forutsigbarhet er en av de tingene som industrien etterspør, og når det gjelder forutsigbarhet, mener jeg Statkraft kan være et godt instrument. Hva som er riktig pris, det er ikke jeg den rette til å svare på. Jeg skjønner godt at industrien vil ha så lav pris som mulig, men jeg tror det viktigste Statkraft kan gjøre, er å bidra til at industrien får riktig pris og langsiktige, gode kontrakter. Så vet vi at når det gjelder industrikraftregime, har vi noe som heter ESA som vi må forholde oss til, altså EØS-avtalen. Jeg vet at både olje- og energiministeren og andre jobber aktivt for å se hva vi kan få til innenfor de mulighetene vi har, uten å bryte regelverket.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Den 5. juni i år uttalte SVs leder og landets finansminister følgende til Dagbladet: «Nei. Vi når ikke Soria Moria-erklæringens mål om å utrydde fattigdommen i Norge.» Etter to år kaster Regjeringen inn håndkleet og sier at deres fremste målsetting ikke nås. Snakk om løftebrudd! Gjentatte kutt i bevilgningene til spesielle arbeidsmarkedstiltak er ille for yrkeshemmede som lenge har vært utenfor arbeidslivet. Gjentatte utsettelser av opptrappingsplanen for rusfeltet er slett ingen håndsrekning for de fattige. Gjentatt motstand mot å bedre situasjonen for dem som blir alene med omsorgen for barn når den andre forelderen må i fengsel, er heller ikke et kvalitetsstempel på en regjerings fattigdomssatsing. Økte veiledende sosialhjelpssatser er bra, men langt fra nok når 47 pst. av kommunene ikke følger opp. Mener representanten Ryan at det er klokt å avlyse Soria Moria-erklæringens fattigdomsløfte etter kun to år i regjering?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Kristelig Folkeparti var svært skuffet over at det ikke ble noe bredt forlik om en satsing på en forpliktende plan for eldreomsorg, og at det heller ikke er ekstra midler til å prioritere dette området i årets RNB. Kristelig Folkeparti foreslår å satse på eldresentre, og at det opprettes et eget stimuleringstilskudd for å sikre eldre en bedre alderdom. Eldresentrene er det viktigste forebyggende tiltaket blant eldre for å legge til rette for at eldre har gode sosiale nettverk, tilbud om god mat og fysisk aktivitet. Er det aktuelt for statsråden å støtte et eget stimuleringstilskudd for etablering og utvikling av eldresentrene?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Vi er på rett veg, men halvvegs i løpet står enno mykje igjen, seier Meltveit Kleppa, og det gjer meg litt nysgjerrig. For på Senterpartiet sitt landsmøte vart det vedteke at trygderettane til sjølvstendig næringsdrivande i samband med graviditet og fødsel skulle jamstillast med det som ordinære arbeidstakarar har. I etterkant av landsmøtet utdjupa partileiaren og statsråden Åslaug Haga dette ytterlegare og sa: «Mange kvinner i distriktene sliter med å finne spennende jobber. Derfor starter mange av dem i stedet sin egen bedrift. Hvis de nå får samme rettigheter som vanlige arbeidstakere har ved graviditet og fødsel, tror jeg enda flere vil ta steget.» Kristeleg Folkeparti er heilt einig i dette. Det er ein vesentleg del av vår næringspolitikk. Derfor har me òg i lag med Venstre og Høgre fremja forslag om dette både i statsbudsjettet for 2007 og no i revidert nasjonalbudsjett. Mitt spørsmål er: Kan Senterpartiet sin parlamentariske leiar garantera – og eg understrekar garantera – at desse rettane vil bli innførte frå 1. januar 2008? I så fall kan eg garantera Kristeleg Folkeparti si støtte til dette viktige tiltaket.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-06-15:
Når læreboka om løftebrudd skal skrives, vil en finne mange kroneksempler fra Soria Moria-erklæringen. Et av dem vedrører gasskraftverket på Kårstø, det sterkt forurensende gasskraftverket som åpnes i høst, og som Regjeringen har lovt skal renses innen 2009. Nå er den nye dateringen 2012, og det er kommet på bordet tall som viser at kostnadene ved rensing vil være mellom 700 og 1 400 kr pr. tonn. Kan rogalandsrepresentanten Meltveit Kleppa garantere at det i løpet av høsten blir tatt en beslutning om rensing av gasskraftverket på Kårstø, slik at det blir gjennomført – ikke når regjeringspartiene lovte det, men i alle fall så snart som det nå er mulig? Så kunne det være interessant å høre om denne tilfredsheten over utviklingen også inkluderer den rekordstore flyttestrømmen som man nå opplever fra distriktene inn til mer sentrale strøk.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Jeg vil følge opp representanten Alf E. Jakobsen, som tidligere i dag gav honnør til representanten Syversen for at Kristelig Folkeparti gjør noe som er bra, det skal dere ha – for å si det først. Så vil jeg følge opp representanten Aasen Agdesteins spørsmål. Det er slik at etter Kristelig Folkepartis forslag til inndekning så tar Kristelig Folkeparti 140 mill. kr fra ymseposten. Er ikke det litt sånn budsjettriksing å gjøre det? Og hva er poenget med en innsparing på 82 mill. kr hvis man må dekke det av statens egen konto?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Det forslaget som Kristelig Folkeparti har fremmet, også de deler av det vi står sammen med andre partier om, er et vesentlig annet opplegg når det gjelder politisk retning og prioriteringer. Vi har bl.a. med utgangspunkt i situasjonen i arbeidsmarkedet prioritert langt høyere enn Regjeringen innsatsen for de aller svakeste på arbeidsmarkedet. Når det gjelder innstrammingseffekten av vårt opplegg i forhold til Regjeringens opplegg, er den ikke vesentlig annerledes, og det som vi synes er aller viktigst, er faktisk at Regjeringen i denne sammenheng har valgt en nokså profilløs revidertbehandling, og har valgt en revidertbehandling som ikke inkluderer noen form for endringer eller justeringer fra opposisjonens side i Stortinget. Det er det mest oppsiktsvekkende med dette opplegget, ikke akkurat spørsmålet om innstrammingseffekten.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
La meg først si at Regjeringen selvfølgelig har rett til å foreta nødvendige avklaringer innad før den diskuterer utad. Det burde den kanskje på en del områder i større grad gjøre, så hadde man unngått å få veldig mye av opposisjonsfunksjonen fra egne rekker. Men når det er sagt, kan det ikke være slik, hvis Regjeringen ønsker et forlik eller samarbeid i Stortinget, at den kommer med ferdigforhandlede løsninger, ferdigprutede løsninger, som det ikke er mulig å endre på i Stortinget. Det har dessverre skjedd i revidert nasjonalbudsjett, den saken Stortinget behandler nå. Det har dessverre skjedd i en rekke andre saker som Kristelig Folkeparti har prøvd å få til et forlik om – omsorgsmeldingen er den største og viktigste, men fiskeristrukturpolitikken er et annet eksempel hvor det var tilfellet. Det var rett og slett så hårfine kompromisser som Regjeringen hadde inngått, at den ikke var i stand til å forhandle med Stortinget. Det er det vi frykter skal skje også når det gjelder klimapolitikken, og det blir mer pinlig for hver dag som går, at Regjeringen ikke kommer med sin klimapolitikk til Stortinget.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Jeg kan garantere representanten Heikki Holmås at Kristelig Folkeparti ikke kommer til å trekke det klimaforliket i noen mindre ambisiøs retning, og det tror jeg også representanten vet. Men nå gjør representanten Heikki Holmås seg skyldig i det som er blitt et mønster fra regjeringspartiene og dens statsråder overfor Stortinget i den senere tid. Istedenfor å svare på utfordringer så angriper man, man angriper den forrige regjerings politikk og standpunkter, og man gjør det ofte på et feilaktig grunnlag. Det er helt korrekt at denne regjeringen la opp til et samarbeid om et fiskeripolitisk forlik, men da saken kom til Stortinget, var det umulig å få regjeringspartiene til å flytte på et komma. Det er korrekt, det kan ikke representanten Holmås benekte. Men jeg beklager det, for vi var faktisk rede til en dialog med Regjeringen om fiskeripolitikken.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Jeg vil si til representanten Sund: Takk i like måte. Det er heldigvis slik at i de fleste saker har vi sans for mye av hverandres standpunkter. Det som jeg ikke har så veldig sans for, er jo forsøket på å framstille et kutt på ymseposten i den størrelsesordenen vi her snakker om, som noe som er useriøst. Det er helt opplagt at enhver regjering som kommer til Stortinget og skal behandle en sak som revidert nasjonalbudsjett, bør være forberedt på at det er rom for visse justeringer mot ymseposten. Jeg har sittet i flere regjeringer og vært med på det. Det er ikke noe ekstraordinært, og det er ikke noe useriøst. Det er en reell inndekning som vi har vurdert ut fra de opplysninger vi har om ymsepostens størrelse og de erfaringer vi har med hva den skal brukes til.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2007-06-15:
Kristelig Folkeparti har presentert sine alternativer i en bred klimapolitisk handlingsplan som vårt landsstyre vedtok i vår. Vi støtter tiltak på sokkelen, vi støtter tiltak i transportsektoren, vi støtter tiltak i forhold til husholdningene, og vi støtter Senterpartiet i kravet om at to tredjedeler av tiltakene bør tas i Norge. For øvrig har jeg forståelse for at også representanter som Lundteigen fra regjeringspartiene syns det er ille at Stortinget ikke har noe de skal ha sagt når det gjelder å flytte på noe som helst i dette reviderte budsjettet. Det er nok en oppfatning som går langt inn i regjeringspartienes rekker. Jeg vil fastholde at regjeringssiden virker handlingslammet i de store spørsmålene – om klima, om eldreomsorg, om fattigdom. Og når det gjelder en del andre viktige spørsmål hvor Regjeringen viser handlekraft, så går utviklingen i feil retning. Det gjelder bioetikkloven, det gjelder ekteskapsloven, og det gjelder verdiforankringen for skoler og barnehager. Her går Regjeringen direkte i feil retning.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Denne regjeringen vil fortsatt komme til å legge inn økte bevilgninger til det statlige barnevernet hvis vi mener at det er forsvarlig. Som Stortinget er meget godt kjent med, overtok denne regjeringen en reform som var direkte underfinansiert av den tidligere regjeringen. Det at vi har gått inn og tatt ansvar i hver budsjettrunde for å bedre situasjonen for de mest utsatte barna, mener jeg er forsvarlig politisk behandling. Vi har tatt en rekke grep for å sikre at vi får mest mulig ut av de pengene vi legger inn i det statlige barnevernet. Vi har et styringssystem som skal sikre at Bufetat skal holde seg innenfor de rammene som er bevilget. Men vi kan ikke gardere oss fullt og helt mot at det kan være enkelte faktorer i framtiden som gjør at vi blir nødt til å gå inn og kvalitetssikre, og om nødvendig vil vi komme med tilleggsbevilgninger. Det denne regjeringen har sagt når det gjelder det statlige barnevernet, er at vi skal bruke det som et verktøy for å hjelpe de mest utsatte barna. Meningen med det statlige barnevernet er å gi kommunene mer faglig hjelp.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Jeg kan ikke dy meg for å si at jeg er meget glad for den samarbeidsregjeringen vi har, og den finansministeren vi har, som har vært villig til å løfte kommuneøkonomien så betydelig som vi har gjort. Det betyr at det faktisk er mulig i dag for barnevernet å konkurrere mye mer med eldreomsorg, med barnehager og med andre gode formål ute i kommunene. Det er den situasjonen det norske barnevernet har vært i. Derfor har jeg fra første dag vært opptatt av at vi er nødt til å politisere barnevernet langt sterkere ute i kommunene. Vi har tatt en rekke initiativ for det, bl.a. ved å gå i en direkte dialog med KS-systemet. Vi har hatt, og vi skal ha utover hele høsten, flere møter med rådmenn og ordførere over hele landet, nettopp for å sette disse barnas situasjon mye sterkere på dagsordenen. Vi kan heller ikke underkjenne at kommunenes økonomiske situasjon ikke har vært særlig god de siste årene. Men gjennom det møysommelige løftet(presidenten klubber) vi gjør nå, viser faktisk de tallene(presidenten klubber) som representanten selv var inne på, at barnevernet går i riktig retning. (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Først har jeg lyst til å si at jeg er veldig glad for engasjementet og utålmodigheten fra opposisjonen på dette feltet. Det tar vi med oss i vårt videre arbeid. Jeg må også si at det er gledelig at vi har fått en slik vitalisering fra Kristelig Folkeparti når det gjelder tilnærmingen til disse spørsmålene etter at de kom i opposisjon. Jeg ber om forståelse for at det er større utålmodighet i denne samarbeidsregjeringen enn det var i den borgerlige, konservative regjeringen når det gjelder å innfase reformer på kort tid. Men jeg synes det er grunn til å minne om at vi har sittet i relativt kort tid. Vi er midt oppe i en budsjettprosess som Stortinget kommer til å bli kjent med om få måneder. Jeg ber om forståelse for at de nye forslagene som Regjeringen vil legge fram, er det selvfølgelig ikke grunnlag for å legge fram i en debatt om revidert budsjett. Jeg kan love at denne regjeringen har en offensiv tilnærming til mannsrollen, til papparollen. Vi har satt ned et nytt offentlig utvalg som skal gå igjennom barnelova. Vi skal for første gang legge fram en egen stortingsmelding om menn og likestilling. Vi tør også å ta nye debatter om familiepolitikken, som ikke kun handler om kjernefamiliens fortreffelighet, men vi innser at samfunnet i dag er mye mer mangfoldig. Det er det viktig at vi fokuserer på.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2007-06-15:
I budsjettet for 2007 ble det bevilget 3,8 milliarder kr til det statlige barnevernet. I 2006 var det en tilleggsbevilgning på 200 mill. kr. Nå er det enda en tilleggsbevilgning på i overkant av 220 mill. kr til det statlige barnevernet. Statsråden påpekte at Riksrevisjonen har vært svært kritisk til regnskapsførselen i Bufetat. Statsråden sier selv at det nå er effektiviseringstiltak i barnevernet, det er altså færre barn i institusjon. Likevel øker man dette budsjettet med 220 mill. kr. Kan statsråden forsikre Stortinget om at Bufdir og Bufetat nå har kontroll over økonomien, slik at vi slipper flere bevilgninger og flere merknader fra Riksrevisjonen?
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-06-15:
Det er riktig, som statsråden sier, at kommunene trenger hjelp, og at 80 pst. av barnevernet foregår i kommunene. Heldigvis er det slik at kommunene nå også kan glede seg over økt skatteinngang og bedre økonomi. Men tall fra Økonomisk Rapport forteller oss at bare 34 pst. av kommunene øker tilbudet i barnevernet, og halvparten av kommunene sier at de ikke makter å drive et forsvarlig barnevern. Kommunenes Sentralforbund signaliserer at det er behov for 800 stillinger. Det betyr at det er ganske langt frem. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva vil hun gjøre for å bidra til at vi får en styrking også i kommunene, og da tenker jeg utover det rent økonomiske, som jeg nå regner med er på plass?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Når jeg hører på representanten Fredriksen, tenker jeg at det er mange måter å beskrive virkeligheten på. Det er ingen tvil om at det fortsatt er utfordringer ved våre sjukehus, men det er altså et faktum at vi aldri noensinne har behandlet så mange pasienter og aldri noensinne har brukt så mye penger som vi nå gjør ved norske sjukehus. Det er faktisk slik at aldri noensinne har så mange fått så rask behandling som de får i dag, og vi kan behandle mange flere lidelser enn det vi eksempelvis kunne bare ti år tilbake. Vi har siden 2005 brukt 4,6 milliarder kr mer i denne sektoren. Det er nødvendig, det er riktig, og vi skal videre på den veien. Til spørsmålet om sommerstengte fødeavdelinger, er representanten Fredriksen helt sikkert klar over at jeg har tatt opp det med de regionale helseforetakene. Jeg er slett ikke fornøyd, særlig ikke med den innsatsen som Helse Nord har gjort – særlig ved sjukehuset i Narvik – i forhold til at de ikke har sørget for at de fødende har fått den informasjonen som de skulle hatt, og at de ikke har etablert den følgetjenesten som de skulle hatt. Jeg har også bedt dem vurdere en gang til om de kan redusere den tida som de hadde tenkt å stenge fødeavdelinga. Slikt skal vi søke å unngå i tida framover, særlig i de deler av landet der det er lange avstander til nærmeste sjukehus. Jeg har ikke vært fornøyd med denne situasjonen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Jeg kjenner meg ikke igjen i den virkeligheten som representanten Sjøli her prøver å beskrive i forhold til hvilken holdning Regjeringa og våre partier har til rusmiddelavhengige. Vi – og jeg personlig – har møtt mange av de rusmiddelavhengige, deres pårørende og deres organisasjoner, så det å påstå at vi skyver dem under bordet, er med respekt å melde fullstendig feil. Denne regjeringa har siden vi overtok, styrket rusfeltet med 210 mill. kr. Vi har tatt vekk egenandelen for dem som må ha hjelp ute på gaten eller hjemme, og som oppsøkes av poliklinisk virksomhet. Vi har et forslag liggende til behandling her i Stortinget, som ikke har blitt behandlet, om å gi personer med rusproblemer fulle pasientrettigheter på linje med alle andre i vårt samfunn. Jeg har også på vegne av Regjeringa fremmet en egen særskilt ventetidsgaranti, for i større grad å hjelpe de unge mennesker under 23 år som har psykiske lidelser eller rusproblemer, slik at de skal vente betydelig kortere tid, for å nevne noen eksempler. Så skal vi videre på den veien. Nærmest å gi et inntrykk av at vi ikke er interessert i å gjøre noe for denne gruppen, reagerer jeg sterkt på. Det er fullstendig feil.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-06-15:
Jeg er helt enig med representanten Woie Duesund i at dagtilbud for eldre er et veldig viktig tilbud. Det er trist at vi har sett at en del kommuner, på grunn av anstrengt økonomi i tidligere tider, har vært nødt til å legge ned en del av de tilbudene. Det er også bakgrunnen for at jeg i forrige uke sendte ut et eget rundskriv til alle landets kommuner der jeg understreket den plikten kommunene har til å gi alle sine innbyggere som trenger å være sammen med andre – aktivitet, kultur eller hva det måtte være – et tilbud om det. Så viser jeg igjen til den storstilte satsinga Regjeringa har gjort på kommuneøkonomien, som støttes av et flertall i Stortinget, og som gir resultater. De tallene vi har fått i dag fra Statistisk sentralbyrå, om en rekordsatsing i omsorgstjenesten med 7 800 nye årsverk etter bare drøyt 1 1/2 år med denne regjeringen, det fører nettopp til at vi greier å styrke kvaliteten på det tilbudet vi gir til eldre, det være seg dagtilbud, tilbud til demente eller tilbud til andre som trenger det, noe som er svært viktig.