Erlend Larsen (Høyre), 2019-12-09:
Andelen eldre personer forventes å øke betraktelig i årene som kommer, spesielt eldre over 80 år. Den demografiske utviklingen vil påvirke og ha konsekvenser for flere områder i samfunnet og vil kreve nye løsninger og skape endringer på en rekke områder. I Oslo har vi sett at politisk ideologi er viktigere enn kvaliteten på tjenestene og tilbudet til innbyggerne. Der gir nå private leverandører opp som følge av det sterke ideologiske presset fra venstresiden. For å støtte opp om ideologien brukes stigmatiserende begreper, som f.eks. å stemple private leverandører som velferdsprofitører. Det er ingenting som tyder på at private leverer dårligere helsetjenester enn det offentlige. Det stilles minst like strenge krav til en privat leverandør som til et offentlig sykehjem. I kommunene er det kommunen selv som gjennomfører tilsyn med sine egne tjenester. Kommunen er både bukken og havresekken når de har tilsyn med seg selv. Når tjenestene leveres av private og ideelle, får vi en hensiktsmessig avstand mellom de fra kommunen som gjennomfører tilsyn, og de som leverer tjenestene til innbyggerne våre. Dersom de ideelle og private tilbudene hadde kostet det offentlige mer per pasient enn de kommunale tilbudene, ville det hatt en mening å ekskludere private og ideelle, men sånn er det jo ikke. Flere av de private tilbudene som har gitt opp i Oslo, har levert tjenester av minst like god kvalitet som de kommunale til lik eller lavere pris enn hva det koster for kommunen å levere de samme tjenestene. Når sånt skjer, betyr det at politisk ideologi er viktigere for de røde partiene enn kvaliteten og innholdet i tilbudet til innbyggerne våre. Det er en særnorsk allergi mot private tilbud og en særnorsk tro på at alt som leveres av det offentlige, er så mye bedre enn hva private klarer å få til. At private tilbud får et overskudd, handler først og fremst om at de er bedre til å organisere tjenestene. Det kan se ut som om lederne i private sykehjem er bedre til å utøve god ledelse og god personalpolitikk enn mange ledere i det offentlige, noe vi bl.a. ser ved at de private gjennomgående har lavere sykefravær enn de offentlige har. I tillegg viser undersøkelser at brukere og pårørende er like fornøyd med de tjenestene som leveres av private, som de tjenestene som leveres fra det offentlige. For oss i Høyre er det ikke så viktig hvem det er som leverer tilbudet til våre innbyggere. Det som er viktig for Høyre, er kvaliteten på tjenestene, og at det er det offentlige som finansierer tilbudene på vegne av innbyggerne. Nettopp sørge-for-ansvaret til kommuner og stat er det viktigste for å unngå et todelt helsevesen samt å få til gode tilbud til samtlige av våre innbyggere. I Norge er det kommunene som leverer de fleste tjenestene til våre eldre. Men jeg tror at de færreste lokalpolitikere har en faktisk kunnskap om kvaliteten i tjenestene. For hva er kvalitet? Her er ett eksempel: Færre enn halvparten av landets sykehjemsbeboere er kartlagt for ernæring, mens bare 16 pst. av brukerne av hjemmetjenester ble kartlagt i 2018. Kartleggingen viser at så mange som hver fjerde hjemmeboer som får mat fra kommunalt kjøkken, enten er underernært eller står i fare for å bli det, mens hver tredje bosatt på sykehjem enten er underernært eller står i fare for å bli det. Hvor mange lokalpolitikere har oversikt over ernæringsutfordringene blant sine innbyggere? Jeg tror at politikere og ansatte i kommuner som har sykehjem drevet av private eller ideelle, har betydelig større kunnskap om hva som er kvalitet i eldreomsorgen, enn politikere i kommuner som kun har et kommunalt tilbud. Når en kommune skal velge ut en privat eller ideell leverandør, er det ikke tilstrekkelig å se på prisforskjell, da må man også velge ut fra kvalitetsindikatorer og ha et forhold til hva kvalitet er. Erfaringene vi har, viser at kommuner som har et utstrakt samarbeid med private eller ideelle om sykehjemsdrift og hjemmebasert omsorg, har best kvalitet på tjenestene. To av de tre kommunene som gir innbyggerne det beste tilbudet, samarbeider med private eller ideelle. I tillegg viser en undersøkelse at private leverandører av hjemmesykepleie i gjennomsnitt er dobbelt så lenge på besøk som den kommunale tjenesten. I perioder aksepterer også de røde at private stiller opp i en felles dugnad, som under barnehageforliket i 2003, hvor det ble tverrpolitisk enighet om økonomisk likebehandling av kommunale og private barnehager. Skal vi klare å håndtere den forventede veksten av eldre og pleietrengende, må vi igjen oppfordre til en felles dugnad for å hente ut det beste fra private, ideelle og offentlige virksomheter. De har ulike kvaliteter, som sammen gir innbyggerne langt bedre tjenester. Vi bør bli litt mindre opptatt av hvem som leverer tjenestene, og mer opptatt av kvaliteten på tjenestene. Det offentlige skal betale, og det er det viktigste.