Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-08:
La meg innledningsvis i dag få takke komiteen og komiteens leder for gjennomgangen. Så vil jeg også peke på at ikraftsetting av ny straffelov har vært et viktig prosjekt for denne justisministeren og denne regjeringen. Konsekvensene av dette er at det må gjennomføres en del andre lovendringer, og det er en del av det vi nå behandler. Jeg er veldig glad for at en hel komité støtter opp om de fleste av disse forslagene, men jeg vil bruke litt tid på den uenigheten som kom til uttrykk i innleggene fra Venstre og Kristelig Folkeparti. De er imot de forslag til vedtak som gjelder at utlendingsloven eksplisitt skal vise til bestemte lovbrudd som gir grunnlag for utvisning og bortvisning, selv om de ikke lenger straffes med fengsel. Representantene begrunner dette med at det bør være samsvar mellom straffverdigheten slik den bedømmes i ny straffelov, og de utlendingsrettslige konsekvensene av et lovbrudd. Jeg har lyst til å si at bakgrunnen for at vi gjør disse endringene, er at vi ønsker å opprettholde dagens rettstilstand. Disse forholdene fører til bortvisning og utvisning i dag. Hvis en ikke går inn for disse forslagene som ligger i proposisjonen, vil det føre til et dårligere grunnlag for bortvisning og utvisning – i praksis en liberalisering. Det er også viktig å få med seg at vurderingen av hvor strengt et lovbrudd bør straffes, ikke nødvendigvis er den samme som vurderingen av hvilke utlendingsrettslige konsekvenser det samme lovbruddet bør ha. Det er to ulike vurderinger. Straffverdigheten av et lovbrudd er bare et av flere relevante momenter som en må vektlegge i en sånn vurdering. Det er viktig å sikre at vi har en effektiv utlendingskontroll, og holde utenfor landets grenser personer som er uønsket her på grunn av kriminalitet. Innvandringsregulerende hensyn er derfor også en helt sentral vurdering av hva som skal ligge til grunn for vurderingene av bortvisnings- og utvisningsgrunnlaget i utlendingsloven. Det er hensyn som ikke blir tatt til vurdering når en vurderer straffverdigheten ved behandling etter straffeloven. Utlendingskontrollen skal bidra til å bevare samfunnstryggheten og forebygge og bekjempe kriminalitet, herunder grensekryssende kriminalitet. I den sammenheng er rent praktisk bl.a. naskeri og mindre heleri lovbrudd av stor praktisk betydning. Jeg mener det vil være uheldig om disse lovbruddene ikke skulle kunne danne grunnlaget for bortvisning og utvisning. Så forutsetter SV og Venstre i sine merknader at forholdsmessigheten i utvisningssaker skal tas hensyn til ved straffverdigheten som gjenspeiles i straffeloven, og at hensynet til barns beste skal veie tyngst. Jeg har lyst til å understreke at de bestemmelsene vi her behandler, altså bestemmelsene om bortvisning og utvisning, er kan-bestemmelser, og at det alltid foretas forholdsmessighetsvurderinger etter en konkret avveining av relevante hensyn. Hensynet til barnets beste er, som dette hus vet, et grunnleggende hensyn, men også andre hensyn vil bli lagt vekt på i de konkrete vurderingene. Jeg har også registrert at både SV og Venstre ønsker å evaluere disse reglene etter et år hvis de blir vedtatt. Det er en veldig underlig anmodning, etter min oppfatning. Det vi gjør, er å opprettholde den rettspraksis som har gjeldt etter tidligere lovgivning. Å evaluere etter et år den rettspraksis som er alminnelig kjent og akseptert, fremstår som en noe underlig konstruksjon. Jeg er glad for at flertallet ikke støtter opp om det. Så hører det med til historien at SV og Venstre har én innfallsvinkel til denne saken – regjeringen har en annen. Begge er mulig å forklare og å forsvare politisk. Jeg er imidlertid svært glad for at flertallet i denne salen har landet på regjeringens løsning, som bidrar til at vi ikke liberaliserer reglene for bortvisning og utvisning.