Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-25:
Et av utgangspunktene for gjennomføringen av Kvalitetsreformen for høyere utdanning var at en ville ha raskere studieprogresjon. Basert på de siste tilgjengelige tallene kan det se ut som det målet er i god rute. Saksordføreren, Ine Marie Eriksen Søreide, nevnte i sitt innlegg at noe av bakgrunnen for Kvalitetsreformen var at studentene jobbet i halv fart. Jeg har lyst til å si at det kan nesten virke som om også Stortinget jobber i halv fart med å bedre vilkårene for de gode studentene. En viktig forutsetning for økt gjennomføringshastighet har vært incentivet både til studentene og til institusjonene. Fremskrittspartiet er sikre på at en ikke ville ha oppnådd tilsvarende progresjon og resultater hvis en ikke hadde brukt disse incentivene. Fremskrittspartiet mener det er generelt viktig å legge forholdene til rette for at studenter med litt ekstra kapasitet skal bli belønnet for å utnytte den kapasiteten til å gjennomføre flere studiepoeng enn normert. I dag er det ingen incentiver for slik progresjon. Det er ingen ordninger som gjør at en får en ekstra klapp på skulderen fordi en gjør en ekstra innsats, til tross for at det i høyeste grad er samfunnsøkonomisk lønnsomt å redusere studietiden. Ifølge Statistisk sentralbyrå var det ca. 10 pst. av studentene som i 2004–2005 gjennomførte flere studiepoeng enn normert. Ved de vitenskapelige høyskolene var tallet nærmere 18 pst. Det viser at det i gjennomsnitt er relativt få som gjennomfører flere studiepoeng enn normert, men likevel er det noen. De gjør det til tross for at de ikke får noe mer igjen for det enn de ekstra studiepoengene. Det er naturligvis viktig at en ikke bare tenker på kvantitet, men fokuserer sterkt på kvalitet. Men det er ikke tilgjengelig tallmateriale, selv om representanten Huitfeldt antydet noe annet fra talerstolen for litt siden, som viser at de som har oppnådd flere studiepoeng enn normert, har et lavere karaktergjennomsnitt enn studentene for øvrig. Det er heller ingenting som tyder på at studenter som gjennomfører flere studiepoeng, har fått mindre ut av dannelsesperspektivet i høyere utdanning. Det er like sannsynlig at det er motsatt, fordi disse studentene kanskje har større arbeidskapasitet og oversikt enn gjennomsnittsstudenten. Det er gjennomgående i Fremskrittspartiets politikk at en skal belønne kvalitet, fremdrift og måloppnåelse. På denne måten skiller vi oss nok litt fra regjeringspartiene, som er mer opptatt av at studenter flest skal være likest mulig – bekreftet av representanten Huitfeldt på talerstolen i dag. De skal studere det samme, de skal studere like lenge og få like gode eller dårlige faglige resultater. Bare når det gjelder studiefinansiering vil de øvrige partiene forskjellsbehandle, men det kommer vi tilbake til i neste sak. Fremskrittspartiet vil stimulere alle til å bli bedre. Utjevning kan bare oppnås ved at noen ikke løftes på andres bekostning. Det er forunderlig at Regjeringen fokuserer voldsomt på å utjevne forskjeller fremfor å bedre kvaliteten og stimulere også de flinke studentene. Det var vellykket å stimulere studieprogresjonen gjennom stipendsystemet. Hvorfor er det da ikke smart å bruke det samme virkemiddelet for å stimulere studentene til enda større innsats? Jeg vil også benytte anledningen til å ønske statsråd Aasland velkommen til oss! Det er grunn til å håpe på et taktskifte i Regjeringens fokusering på høyere utdanning etter statsrådsskiftet, men jeg tror det ikke før jeg får se det. Jeg tror nemlig ikke det var tidligere statsråd Øystein Djupedal som var Kunnskaps-Norges eller Kunnskapsdepartementets problem, men den totale nedprioritering av kunnskap fra Regjeringens side. Med de rammevilkårene tidligere statsråd Djupedal hadde, var det ikke lett å fungere overfor studenter, universiteter, høyskoler eller forskningsmiljøer. Det kunne således være interessant å få den nye statsråden til å si noe konkret om hvordan hun vil bidra til å øke kvaliteten og gjennomføringshastigheten for studenter når man så bryskt stemmer ned Fremskrittspartiets forslag om å stimulere studentene til raskere gjennomføring med mulighet til å få større stipend. Er svaret, som tidligere statsråd Djupedal så ofte måtte bruke, overtatt av hans etterfølger?