Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-11:
Proposisjonen tar for seg forslag om endringer i dyrevernsloven, lov om veterinærer og annet dyrehelsepersonell og husdyravlsloven. Forslagene dreier seg hovedsakelig om tilpasninger til den finansieringsmodell som Regjeringen foreslår på matområdet. Fremskrittspartiet har et helt annet syn enn Regjeringen når det gjelder finansiering av tilsyn med virksomheter. I den grad tilsyn skal finansieres med avgifter og gebyr, må dette begrense seg til tjenester som er direkte relatert til tilsynet. Tilsynsbegrepet i denne proposisjonen og i forslaget til ny matlov favner bredere, idet det omfatter mange andre forvaltningsoppgaver enn tilsyn. Det kan være generell beredskap mot mat- og helsekriser, generell kartlegging og overvåking, administrative støttefunksjoner og kompetanseutvikling, laboratorietjenester, vitenskapelige vurderinger, FoU-basert forvaltningsstøtte, kommunikasjon og samfunnskontakt, for å ha nevnt noe. Fremskrittspartiet kan ikke akseptere Regjeringens forslag til et utvidet tilsynsbegrep. Begrunnelsen er at aktører, eller pliktsubjekter, vil gjøres økonomisk ansvarlige for det fremtidige mattilsynets virksomhet på områder som er irrelevante for mange av dem. I den forbindelse vil jeg henlede oppmerksomheten på sjette avsnitt i kapittel 2.2 i proposisjonen, hvor følgende er anført: «Finansieringsmodellen skal fremstå som enkel, oversiktlig og logisk for tilsynets brukere og forbrukere. Det skal være en logisk sammenheng mellom de oppgavene som matforvaltningen utfører og måten de finansieres på.» For oss er det ikke logisk at f.eks. mineralvannprodusenter gjøres økonomisk ansvarlige for tilsyn med dyrehelse hos selskapsdyr, dyrevern og veterinær vaktordning. Tilsvarende er det heller ikke logisk at sjømatprodusenter gjøres økonomisk ansvarlig for tilsyn med offentlige bestemmelser om storfe og hesteavl. Forslagene fremstår som irrelevante for pliktsubjektene, eller sagt på en annen måte, det dreier seg i realiteten om fiskale avgifter, som vi vil gå imot. Regjeringen har helt klart endret oppfatning angående tilsynsbegrepet. I stortingsmeldingen om statlige tilsyn hadde Regjeringen et helt annet tilsynsbegrep, som fikk Stortingets tilslutning den gang. Man har nå innført et nytt og utvidet tilsynsbegrep som omfatter svært mange andre lovforvaltningsoppgaver enn tilsyn. Ifølge forslaget er det kun to av oppgavene for matforvaltningen som ikke er tilsyn, og det er regelverksutvikling og internasjonale forhandlinger og møter. Som nevnt er dette for Fremskrittspartiet uakseptable prinsipper for finansiering av Mattilsynets oppgaver. Vi finner det uriktig at tilsynsobjektene i tillegg til ordinære skatter og avgifter skal særfinansiere ikke bare det spesifikke tilsynet mot dem selv, men også andre oppgaver forvaltningen har, enten disse er tilsynsrelatert eller ikke. Vi har også en matvarebransje og en kjøttindustri som gradvis eksponeres for internasjonal konkurranse og er presset, slik at den ikke kan bære disse avgiftene alene. Realiseres dette, varsler bransjens folk at det vil komme prisøkninger, med de negative konsekvenser og virkninger dette innebærer. Fremskrittspartiet har derfor alternative forslag som går på at virksomhetene kun skal belastes med utgifter som begrenser seg til tjenesten som utføres, og er direkte relatert til tilsynet. Da vil man få en kostnad for den enkelte bedrift som er rettferdig, og som ikke vil ligge skyhøyt over det den konkurrerende industri i andre land belastes med. Jeg vil ta opp forslag nr. 1, på vegne av Fremskrittspartiet og Senterpartiet, og forslag nr. 2, på vegne av Fremskrittspartiet.