Trine Skei Grande (Venstre), 2013-03-18:
Jeg har også lyst til å begynne med å takke saksordføreren og presidentskapet for den prosessen som har vært for å bringe oss hit. Først noen kommentarer om Grunnlovens posisjon: Vi må huske at Grunnloven oppsto verken i et historisk vakuum eller i et vakuum ut fra den tids tankegang. Vi fikk en grunnlov som var ekstremt moderne, inspirert både av den franske og den amerikanske revolusjonen. Men den har også klare røtter i norsk rettstradisjon, og det er det viktig for oss å ha med. Den norske grunnloven bygger på en tanke knyttet til rettigheter for individer, rettferdighet frambrakt ved debatt, og den gamle tingtradisjonen i Norge. Det er det viktig for oss å huske, for den norske rettstradisjonen, den norske grunnlovstradisjonen, bygger på veldig sterke bånd bakover, og som er veldig forskjellig fra mange av de klanstrukturene som mange av de andre landene rundt oss var bygd på. I norsk rettstradisjon har alltid individet stått veldig sterkt. Rettighetene til enkeltindividet har stått veldig mye sterkere enn i veldig mange andre samfunn rundt oss – helt fra vikingtida og opp til nå – med gårdsting, landskapsting og større og større enheter, der man møtes og drøfter og finner fram til enighet. Bakgrunnen for og tankegangen i alt dette ligger i rettferdigheten mellom individene. Det er en veldig individorientert rettighetslovgiving. Den er fundamentalt annerledes enn den en f.eks. finner i klanstrukturer i Øst-Europa eller i andre land, der familie, klan og tradisjon er utgangspunktet for lovgivinga. Derfor har vi en sterk rettighetslovgiving, en sterk individuell tankegang i norsk rettslovgiving, fra tidenes morgen. Derfor var det så lett for eidsvollsmennene å akseptere det som lå i tankegangen knyttet til den amerikanske og den franske revolusjonen, og derfor var det også så lett for dem å overta de tankene. Det syns jeg også er et viktig bakteppe å ha når man nå skal diskutere både menneskerettighetenes rolle og rettsliggjøring. Først noen kommentarer knyttet til menneskerettighetene: Jeg tror at det er utrolig naivt å påstå at menneskerettighetene leves ut fullt og helt i det norske samfunnet. Jeg vil påstå at man lever i en liten boble som stortingsrepresentant hvis man ikke merker de overgrep som mange ganger skjer. Man kan bare spole tilbake til det som har skjedd i norske rettssaler det siste året, og avsløre hvor mange barn som blir utsatt for overgrep, hvor mange barn som blir drept uten av vi egentlig får rettssaker om det, fordi det er så ubehagelig å gå gjennom den prosessen. Vi har f.eks. hatt overgrep knyttet til kjønnslemlestelse på jenter, der man har sagt at det blir så ubehagelig for familien hvis rettssaken gjennomføres. For meg er det en grunnleggende misforståelse av troen på hvordan en rettsstat skal utøve sine prinsipper. Oppdagelsene våre f.eks. med hensyn til det vi har sett av barnedrap i Norge, er sånne at samfunnet nærmest lukker seg rundt, fordi det er så ubehagelig å gå gjennom det å skulle kunne anklage noen pårørende for å ha påført ting på sitt barn som gjør at barnet har mistet livet. For meg er det et varsko om at vi er ikke så gode på menneskerettighetene som vi ofte snakker om. Alle som sitter i denne salen, har i løpet av sin folkevalgte karriere fått henvendelser fra mange enkeltindivider som har fått sine rettigheter tråkket på, og som ikke har hatt ressurser til å klare å ivareta dem. Vi skal ikke være naive og tro at menneskerettighetene etterleves fullt og helt i Norge i dag. De som ikke har makt til å sette krav bak sine rettigheter, har fortsatt problemer, og hvis ikke vi sørger for å ha et lovverk som er godt nok, og et lovverk som gjør at disse rettighetene håndheves, mener jeg at vi ikke gjør jobben vår. For poenget for demokratiet er ikke, som Lundteigen sa, at flertallet skal ha makta, og flertallet skal bestemme. Nei, poenget med demokratiet er at mindretallet skal ha noe å si. Poenget med demokratiet er at individet faktisk skal ha en verdi utover det at det kan ha et flertall imot seg. Det er det som ligger i rettighetstankegangen knyttet til å implementere menneskerettighetene i en mye sterkere rolle i norsk grunnlov enn hva de har i dag. Jeg satt i referansegruppa knyttet til maktutredninga, som var veldig bekymret for rettsliggjøringa i det norske samfunnet. Men jeg mener at det var en helt annen rettsliggjøring enn en implementering av menneskerettigheter. Den rettsliggjøringa det var snakk om, var at vi bruker lovverket, ikke på grunnlovsnivå, men vanlig lovverk, til å innbefatte en god del rettigheter som det bare er de ressurssterke som kan kreve inn. Vi holder på med det hele tida – vi lovfester rett til barnehageplass, vi lovfester rett til skoleplass, vi lovfester retten til det ene etter det andre. Det er den rettsliggjøringa som egentlig er en trussel imot det som handler om de politiske prioriteringene, som Lundteigen tok opp. Det handler om en rettsliggjøring som egentlig bare kan «cashes» inn av dem som har ressurser til det. Når vi vedtar makspris i denne sal, høres det fint ut for barnehager, men det er en enormt stor inngripen i hvordan en skal lage gode lokale løsninger for hver enkelt kommune på hvordan en skal nå akkurat de målsettingene som loven har. Jeg vil være veldig raus når det gjelder rettsliggjøring i Grunnloven knyttet til menneskerettigheter, men jeg er veldig skeptisk til rettsliggjøringa i normalt lovverk der vi avvikler lokalt sjølstyre, og der vi avvikler dialogen mellom enkeltmennesker i lokalsamfunn for å finne gode løsninger for å løse de utfordringene en står overfor. Så har jeg lyst til å kommentere to av forslagene som ligger der, som Venstre er med på å fremme, og som ligger til behandling til neste stortingsperiode. Det gjelder ytringsfrihetspunktet, som vi ønsker å styrke slik at det ikke bare gjelder friheten til ytringer, men også retten til å kritisere religion. Det er en av de ytringene som vi ser blir mest presset rundt omkring i verden, og som også presses i det norske samfunnet. Jeg syns det er viktig å ha inn i norsk grunnlov at vi alle sammen også har lov til å ytre oss med hensyn til kritiske bemerkninger når det gjelder tro, at det er en rettighet du har på lik linje med andre rettigheter. Den andre rettigheten er retten til å søke asyl, som er en grunnleggende menneskerettighet som jeg mener bør grunnlovfestes, og som jeg mener stadig vekk utsettes for press. Når vi f.eks. diskuterer i denne salen hvorvidt man skal internere mennesker uten lov og dom fordi man har levert en asylsøknad, mener jeg at det er et klart menneskerettighetsbrudd. Det å internere folk for å levere en søknad om noe det er en klar menneskerettighet å levere en søknad om, mener jeg er et menneskerettighetsbrudd, og det bør klarlegges i norsk grunnlov at det ikke er lov. Norge har flere dommer mot seg knyttet til EMK. Alle dem bør man være flau over i dette rommet. Målet er ikke å flytte mer makt til EMK, målet er at vi skal ha en så god grunnlov og et så godt rettsgrunnlag i Norge at vi ikke trenger å bli dratt inn knyttet til EMK eller få dommer imot oss på europeisk menneskerettighetsnivå. Men så mener jeg også at det er viktig å sette rammer rundt hva som er de menneskerettighetene som ligger innbefattet i det internasjonale lovverket som vi har tilsluttet oss. Det er selvfølgelig sånn at samfunnet skal sørge for at folk skal ha tak over hodet, men når SV har utviklet sosialismen til å bli et punkt der man skal ha rett til eiendom – som jo er et nytt utviklingstrekk innenfor sosialismen – syns jeg kanskje at man drar menneskerettighetene noe langt. For det å ha rett til å ha eiendom mener ikke jeg er en menneskerettighet, men at vi har ansvar for at alle skal ha tak over hodet, er et fellesskapsansvar. Så mange av de rettighetene som ligger der nå, syns jeg er å dra de europeiske menneskerettighetene for langt. Jeg tror likevel at Venstre kommer til å være blant de mer positive til å innføre en mye større katalog av menneskerettigheter i den norske grunnloven, fordi det er en riktig historisk utvikling av det lovverket vi har. Vi mener at det fortsatt er store hull i norsk lovgivning når det gjelder menneskerettigheter, og jeg mener at det er mange mennesker som tråkkes på i det norske samfunnet, og som ikke har et lovverk som er godt nok for å kunne stå for sine saker. Så jeg tror at den neste – store – Venstre-stortingsgruppa kommer til å være positiv til mange av de forslagene som ligger i dette.