trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-05-11:
Små barn lærer og utvikler seg på en annen måte enn eldre elever. Det er helt nødvendig at læringsformene på skolen er tilpasset elevenes alder og behov. Skoledagen må gi rom for gode opplevelser i lek og vennskap. Det er både en verdi i seg selv og helt avgjørende for å skape et godt læringsmiljø. Derfor har regjeringen gitt 47 000 lærere tilbud om videreutdanning, slik at flere kan få f.eks. fordypning i begynneropplæring og lære hvordan man kombinerer god opplæring i grunnleggende ferdigheter med barns skaperglede, engasjement og utforskertrang. Derfor har vi fått over 4 500 flere kvalifiserte lærere i norsk skole, særlig på småskolen, og derfor har vi gitt skolene og barnehagene en plikt til å samarbeide, slik at overgangen blir tryggere for de spente seksåringene som dukker opp første skoledag. Derfor var det også et enstemmig storting som i 2018 ba om mer kunnskap om hvordan de første skoleårene er, og hvilke pedagogiske metoder som fungerer godt for de yngste. Vi fikk en forskningskartlegging samme år som ble brukt av læreplangruppene i Fagfornyelsen, og i kompetansemålene i overordnet del i Fagfornyelsen kommer det tydelig fram at det er viktig for barn å utfolde seg gjennom lek i både skole og fritid. Nå har vi fått den første arbeidsrapporten som sammenstiller norsk og nordisk forskning på overgangen mellom barnehage og 1. klasse, og det gir oss verdifull kunnskap videre. Jeg ser fram til hovedrapporten som kommer i 2023, og jeg mener det er naturlig å avvente den før man gjør drastiske grep. Men jeg vil understreke at det er ingen motsetning mellom en skole der førsteklassingene trives og har variert undervisning, og en skole der de lærer å lese, skrive og regne. Mange barn begynner på skolen og gleder seg til dette. Jeg synes det er urovekkende at opposisjonen ser ut til å drømme seg litt tilbake til en 23 år gammel skolereform, som for lengst har blitt erstattet av to andre skolereformer: Kunnskapsløftet og Fagfornyelsen. Jeg vil bruke litt tid på å reflektere over hvorfor vi forlot Reform 97. Det var nettopp fordi det var en reform der lærerne ble detaljstyrt til å bruke både lek og temaarbeid som metoder i undervisningen, selv om de ikke nødvendigvis hadde kompetanse til eller entusiasme for å undervise på den måten. Det var lite informasjon om hva elevene faktisk lærte, og det var uklare faglige mål for undervisningen. Det viste også evalueringen. Reform 97 har blitt evaluert av Forskningsrådet, i 2003, og de fant få eksempler på at lærerne brukte lek som pedagogisk virkemiddel for at barna skal lære å utvikle språk. Resultatene tydet på det samme: Mange elever var svake i grunnleggende ferdigheter. Det var årsaken til at vi, tverrpolitisk, innførte Kunnskapsløftet i 2005 og innførte lese- og regneopplæring tidligere i skolen. Mye tyder på at det har vært helt nødvendig. Elever i 4. og 5. klasse leser bedre, og det er særlig barn med minoritetsbakgrunn som har fått den største forbedringen. For Høyre er det fullt mulig å ha en skole som er tilpasset de yngste elevene samtidig som man har grunnleggende lese-, skrive- og regneopplæring. Vi må tenke framover, ikke bakover.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-05-11:
I løpet av de siste årene har jeg hørt en del innlegg fra denne talerstolen som er useriøse og fulle av stråmenn, men jeg synes Arbeiderpartiets representant nesten klarte å toppe dette i sitt innlegg her tidligere. Bare for å slå det fast én gang for alle: Det er ingen små barn som lærer å lese, skrive og regne ved å sitte og pugge foran en tavle. Vis meg én lærer i norsk skole som underviser på den måten. Hovedgrunnen til at vi satser på lærernes kompetanse, er jo nettopp at det er lærerne som klarer å bruke ulike pedagogiske virkemidler for å hjelpe elevene på varierte måter – ut fra hvem de er, og hvilken alder de er i. Jeg synes mye av det man egentlig angriper her, er en mistillit mot store deler av lærerprofesjonen. Det er ikke utbredt i norsk skole at man hele dager bare sitter foran en tavle. Det er mange dyktige lærere som bruker veldig mange gode, spennende metoder for at elevene f.eks. skal knekke lesekoden tidlig. Skoler der man f.eks. lærer to bokstaver i alfabetet i uken, er med på å skape både læringslyst og læringsglede. Ni av ti elever i 5. klasse sier de trives, det er bare 2 pst. som sier de mistrives. Det er mye som tyder på at mange faktisk synes det er gøy å gå på skolen. En av grunnene til at man ser at motivasjonen faller på ungdomsskolen og senere i skoleløpet, er nettopp at det er noen elever som ikke har blitt fanget opp, og hvor kunnskapshullene har blitt for store. Det å la elever sitte i et klasserom og ikke mestre det som det undervises i, fordi undervisningen ikke er tilpasset, er det verste man kan gjøre mot dem. I fagfornyelsen, som jeg vet at mange bare hopper over i denne debatten, er det understreket at man skal ha lek, utforsking og skaperglede. Det er ingen kompetansemål i 1. klasse, kompetansemål er det først i slutten av 2. klasse. Denne regjeringen har faktisk gjort kartleggingsprøvene i 1. klasse frivillig for skolen å gjennomføre. Vi er for mer kunnskap, og derfor er jeg glad for at Oslomet nå er i gang. Men jeg må si at jeg synes det er veldig vanskelig å forstå hvordan Arbeiderpartiet ligger an i dette terrenget, for på begynnelsen av 2000-tallet erkjente Arbeiderpartiet at de hadde tatt for lett på dette med kunnskap, og at lesing, skriving og regning ikke kom automatisk av seg selv i løpet av årene. Og så går man til valg på en lese-, skrive- og regnegaranti der man skal innføre nye kartleggingsprøver. Man sier at man skal kartlegge alle i lesing, skriving og regning i 1. og 2. klasse. Men plutselig her i dag virker det som at man ønsker å gjøre 1. klasse om til førskole, eller at man skal forby eller fjerne formell lese- og regneopplæring i 1. klasse. Det er helt umulig å vite hva Arbeiderpartiet egentlig mener om grunnleggende ferdigheter, og om hvordan det skal undervises i det i norsk skole. Det er ingen motsetning mellom elever som lærer å lese, skrive og regne, og det å kjenne læringsglede og mestring. Det vi må satse på, er lærernes kompetanse til å tilpasse undervisningen og få en trygg overgang mellom barnehage og skole. Det er det som bør være vårt hovedfokus.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-11:
La meg begynne med å svare litt ut den beskrivelsen representanten gir av hvordan vi styrer denne sektoren, og også hva som går igjen i meldingen. For det første er det slik at det er 21 helt konkrete tiltak i denne meldingen. Måten vi styrer universitets- og høyskolesektoren på, innebærer at vi har noen forventninger, men vi gir også veldig frie rammer, både økonomisk og i styringspolitikken. Dette er grunnen til at vi har lagt frem en styringsmelding som sier at vi skal styre mer i det store og mindre i det små. Jeg opplever også i innleggene fra representantene før mitt innlegg at man på den ene siden snakker veldig mye om tillitsreform, at man misliker at man har forventninger til effektivisering osv., men deretter etterlyser man jo at jeg som statsråd skal gå inn og detaljstyre hvordan man skal organisere det som er hovedpoenget med denne meldingen, nemlig å sørge for at vi får mer arbeidslivsrelevans. Jeg mener tiltakene vi setter inn for å koordinere praksisplassene, det vi gjør for å sørge for at flere får praksis, og det at staten går foran, er viktige tiltak for å sørge for det.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-11:
Det vi har gjort, helt riktig, under koronakrisen, er å øke kapasiteten med 4 000 studieplasser i det året vi snart legger bak oss – i juni. Det har vært 12 000 flere studenter enn det var året før. Det betyr at selv om vi har bevilget penger til 4 000 nye studieplasser, har det kommet enda flere som har fått tilbud om utdanning. Når vi samtidig sier at vi etter hvert skal se på om vi skal ta noe av kapasiteten ned, betyr ikke det at det er de samme studieplassene som vi nå har opprettet. Men det er et tak på balansen mellom kvalitet i utdanning og hvor mange studenter vi kan ha inn. Når det er sagt: I langtidsplanen for forskning og høyere utdanning som vi nå holder på å rullere, og som er et arbeid som skal gå helt frem til høsten 2022, er nettopp diskusjonen om dimensjonering og hvilke studieretninger vi skal fokusere på fremover, en veldig viktig del.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-11:
Det er helt åpenbart at den norske modellen, det at vi har trepartssamarbeidet, er en veldig viktig grunn både for omstillingsevnen i Norge, det ryddige arbeidslivet vi har, og den komprimerte lønnsstrukturen vi har. Det er veldig viktig at man også lærer om det. Jeg vil hevde at det å være ute i praksis på en arbeidsplass også er en opplæring i hvordan arbeidslivet er organisert. Det er en måte å lære hvordan man forholder seg til hverandre på, og hvordan partene er en viktig del av hvordan vi utvikler arbeidslivet. Men skal jeg som statsråd da gå inn og si at de må lære om trepartssamarbeidet på denne og denne måten når de har praksis? Jeg hører ofte i debatter og leser i leserinnlegg at vi må ha en tillitsreform også i høyere utdanning. Da er spørsmålet: Tror vi da at praksis fører til at flere lærer om arbeidslivet, hvordan det fungerer, hvordan partene jobber, eller skal vi politikere gå inn og detaljregulere hvordan studentene skal lære?
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-11:
Jeg er i hvert fall helt overbevist om at det å ha en fleksibel og desentralisert utdanning i Norge er viktig. Så er representanten særlig opptatt av strukturen. Og som det har vært sagt i flere innlegg, har vi svært mange institusjoner – nesten 60 læresteder – vi har mange fagskoler, vi har ulike steder hvor mennesker studerer. Jeg mener at man ikke bare må se på strukturen i seg selv, som skal være desentralisert, det er også en forventning om at institusjonene skal ta hensyn til regionale behov når de organiserer studiestruktur. Men det viktigste er å bruke alle de fantastiske mulighetene som tross alt ligger i teknologi og i den pedagogikken man nå har utviklet for mer desentralisert fleksibel utdanning, gjennom at vi utlyser midler gjennom Diku til å utvikle disse tilbudene til også å sørge for at man kan utdanne seg over hele landet. Så kan man sikkert etterlyse at det var omtalt i denne meldingen. Nå kommer vi med en egen strategi, og jeg ser at representanter etterspør at den skal komme til Stortinget. De tiltakene vi foreslår der, vil også omtales i budsjettet for 2022.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-05-11:
Det korte svaret på det er ja, det står i universitets- og høyskoleloven. Vi har nå også foreslått noen endringer i universitets- og høyskoleloven, men vi foreslår ikke å endre noe på det. Det var faktisk Bondevik II-regjeringen, som består av de samme tre partiene som nå sitter i regjering, som lovet dette i UH-loven. Så det kan jeg love representanten at ligger fast. Det vi egentlig diskuterer, og jeg forstår at det kan bli diskusjon om dette, er om institusjonene kan bruke noe av det læremateriellet eller forelesninger som de gir nettopp til de studentene som skal ha gratis utdanning, til den utdanningen som er etter- og videreutdanning, og som de kan ta betalt for. Dette skjer i dag, det skjer på institusjoner, det er lov på noen områder, men vi ønsker å gi en større anledning til det, rett og slett fordi både arbeidstakere, arbeidsgivere og ikke minst institusjonene selv sier at dette er det som gjør det vanskeligst for dem å tilby mer relevant etter- og videreutdanning.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2021-05-11:
Mer samarbeid mellom arbeids- og næringsliv og akademia er nødvendig både for tilgangen på arbeidskraft og for at akademia skal utdanne kandidater som er relevante og attraktive for dagens og morgendagens arbeids- og næringsliv. Livslang læring er nødvendig for å møte en galopperende teknologiutvikling i næringslivet. Hver og en av oss vil måtte fylle på med kompetanse etter hvert som behovene melder seg. Vi må derfor legge bedre til rette for etter- og videreutdanning. I Norge er vi så heldige at vi har gratis utdanning finansiert gjennom basisfinansiering og studieplasstildeling til universiteter og høyskoler. Men dette dekker ikke etter- og videreutdanning i de fleste tilfellene. Problemer oppstår når man vil tilby kurs for næringslivet med egenbetaling som både gir studiepoeng og er identiske med kurs som inngår i ordinære studieløp, og ønsker at disse kursene skal kunne inngå i en grad ved en statlig institusjon, samtidig som kursdeltakerne ikke søker opptak og kvalifiserer seg på vanlig måte. Med få unntak er dette ikke mulig. Det er med andre ord vanskelig å komme utenom egenbetalingsforskriften når gratisprinsippet skal håndheves. Jeg er glad for at regjeringen vil foreta en gjennomgang av regelverket, som gjør det vanskelig å tilby livslang læring innenfor dagens rammer, samtidig som gratisprinsippet ivaretas. Men det må likevel ikke legges til rette for at man skal kunne betale seg forbi de ordinære opptaksreglene. Å gjøre høyere utdanning lettere tilgjengelig må ikke bety reduksjon av kvalitet eller nivå. Mer og bedre praksis er et godt mål, som gir studentene verdifull erfaring og i mange tilfeller bidrar til bedre læringsutbytte, samtidig som det letter overgangen fra studiet til arbeidsliv. Praksis er svært viktig, men har dessverre blitt en flaskehals som vanskeliggjør målet om å utdanne mer helsepersonell. De siste årene har helseutdanningene tatt i bruk simulering for å forberede studentene på praksis, og med godt resultat. Simulering kan brukes til pasientundersøkelser, forberede studentene på dramatiske situasjoner under trygge forhold og trene studentene til å samarbeide som et team. En gjennomgang av praksis med tanke på hvilket læringsutbytte studentene skal ha etter endt praksis, hvor det skal læres, og hvor lang praksisperiode som må til for at læringsutbyttet skal nås, har lenge vært etterlyst i sektoren. Jeg er derfor svært glad for at departementet nå melder at en ønsker å gå i dialog med andre EØS-land for å se på mulighetene for endring i yrkeskvalifikasjonsdirektivet, for å se om simulering kan erstatte deler av praksis. Det kan, sammen med en bedre utnyttelse av kommunal helse- og omsorgssektor, bidra til å åpne denne flaskehalsen.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-05-11:
Lite gleder meg egentlig mer i vervet mitt som stortingsrepresentant enn når jeg kan være med og bidra til at vi politikere på Stortinget sammen tar grep for å få til en forbedring som utgjør en forskjell for folk. Derfor har det vært veldig givende å være saksordfører i denne saken, og jobbe for at vi kan samle oss om noen felles gode forslag, som vi har klart, og som definitivt vil føre til forbedringer og utgjøre en forskjell for forbrukeren – i dette tilfellet alle strømkundene, som er mange. Jeg vil derfor takke hele komiteen for det gode samarbeidet i denne saken, og ikke minst takke forslagsstillerne fra Fremskrittspartiet som løftet fram problemstillingen med de reelle problemene forbrukerne har i strømmarkedet vårt, med gode forslag for å løse dem. Jeg vil også takke Arbeiderpartiet, som bidro til at komiteen endte opp med ytterligere skjerpede krav til strømselskapene. Dette må til, da Forbrukerrådet har påvist at folk flest ikke vet om de har en dyr eller billig avtale, og det dessuten er veldig mye svakere konkurranse i strømmarkedet enn mange tror, noe en fersk rapport fra Oslo Economics bekrefter. Høringsinstansene Huseierne og ikke minst Forbrukerrådet har, ikke overraskende, støttet opp om forslaget, og Forbrukerrådet har sågar, etter at komiteen avga sin innstilling, kalt de vedtakene vi i dag fremmer her i salen, for historiske. Og de har sagt at de vil sikre et strømmarked der forbrukerne framover enkelt kan velge de beste avtalene uten å risikere å bli lurt. Komiteen fremmer i alt tre forslag til vedtak i dag, og det første er kanskje det viktigste. Det lyder: «Stortinget ber regjeringen innføre en ny obligatorisk prisinformasjon/enhetspris på strøm, slik at forbruker enkelt kan sammenligne priser på tvers av alle avtaletyper, og dermed sikre at forbrukerne kan ta informerte valg.» Komiteen har i merknads form poengtert at enhetsprisen på strøm skal opplyses som øre per kilowattime man betaler utover den løpende markedsprisen på Nord Pool. Komiteen mener ellers at tiltaket med ny obligatorisk prisinformasjon vil være lite inngripende. Dette er prisinformasjon som alle som selger strøm, raskt kan pålegges å opplyse. De rapporterer allerede minimum prisvarighet til tjenesten strompris.no. Komiteen har enes om to andre forslag til vedtak. Det ene lyder som følger: «Stortinget ber regjeringen innføre krav om at strømselskapene ved endring av avtale skal opplyse strømkundene i god tid og gjennom tydelig merket informasjon.» Og det siste lyder: «Stortinget ber regjeringen innføre obligatorisk informasjon om hvor lenge prisen på en strømavtale minimum varer. Denne prisinformasjonen skal opplyses om på strømregningen og ved alt salg og all markedsføring av strøm.» Avslutningsvis vil jeg understreke, som komiteen, at ingen av de tre forslagene tar til orde for at man ønsker at flere strømavtaler skal ha bindingstid. Med det anbefaler jeg komiteens innstilling.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-05-11:
Foreldrepengeordningen i Norge er en av verdens rauseste, men også etter min mening en av de viktigste ordningene vi har i Norge. Det er et gode for barna i deres første leveår, og foreldrene får en god start på sitt foreldreskap når minst en av foreldrene kan være hjemme uten å tape store summer økonomisk eller risikere å miste jobben sin, sånn som mange gjør i andre land når de velger å være hjemme den første tiden etter å ha fått barn. Foreldrepengeordningen rangerer jeg også som en av de viktigste ordningene vi har, fordi den i tillegg bidrar til et litt mer likeverdig samfunn, både for kvinner og menn i rollene som både arbeidstakere og foreldre. Det har lenge vært en målsetting for Senterpartiet å øke fars samvær med barnet i foreldrepermisjon, og vi mener den siste utvidelsen som kom av fedrekvoten, er viktig for at fedre skal utvikle en god og nær relasjon til sine barn fra fødselen av. Derfor har vi i Senterpartiet programfestet tredelt foreldrepermisjon, noe som gjør at vi ikke kommer til å stemme for Fremskrittspartiets forslag om å gå vekk fra tredelingen, da det jo har vist seg – som mange har vært inne på – at de fleste fedre faktisk ikke får tatt ut flere uker av foreldrepermen enn det antallet som myndighetene setter. Og sist det var nede på ti uker, tok ikke fedrene ut mer enn ti uker, selv om de kunne. Tredelingen av foreldrepermisjonen skaper debatt. Det har vært et stort engasjement de siste årene fra både fagfolk og privatpersoner som mener at dagens ordning ikke er god nok. Derfor fremmer Senterpartiet i dag forslaget vi også har fremmet tidligere, om å evaluere dagens ordning med utgangspunkt i foreldrenes erfaringer, barneperspektivet, helsemessige konsekvenser for mor samt erfaringer med amming som følge av endringen i fedrekvoten. Dessverre får vi ikke flertall for det i dag. Men noe av den kritikken som har kommet fram i det siste, handler om at mor har en helt spesiell rolle de første seks ukene etter fødselen. Dette lytter vi i Senterpartiet til i forslaget til nytt partiprogram, hvor vi foreslår å øremerke de seks første ukene til mor ved å ta disse fra fellesdelen i ordningen, slik at det ikke skal være tvil om at vi anerkjenner både mors og den nyfødtes psykiske og fysiske behov etter fødselen. Men vi ønsker ikke å degradere farsrollen ved å ta disse ukene fra fars kvote – den må bestå. Derimot er vi i forslaget til nytt partiprogram opptatt av at foreldrepengeordningen må bli mer fleksibel med tanke på familienes situasjon, og ta mye mer hensyn til selvstendig næringsdrivende og arbeidstakere og studenter som ikke kan ta ut permisjon sammenhengende. Vi vil også i programforslaget nå videreføre politikken vår fra forrige partiprogram om at begge foreldre skal ha samme uttaksrett til foreldrepenger. Det er nå en urettferdighet og en skjevhet, og det er ikke likestilling. Derfor støtter vi i Senterpartiet selvfølgelig forslaget i denne saken fra Fremskrittspartiet om at far, på selvstendig grunnlag, skal gis rett til uttak av foreldrepermisjon.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-05-11:
Vi i Senterpartiet fremmer sammen med Fremskrittspartiet forslag om en evaluering. Helt på slutten av sitt innlegg tok ministeren til orde for at det ikke var nødvendig fordi det allerede var ivaretatt av den gjennomgangen man skulle ha om hvordan foreldrene bruker ordningen. Mener han da at også barneperspektivet, de helsemessige konsekvensene for mor samt erfaringer med amming følger med i den gjennomgangen? Blir den evalueringen som burde skjedd på det området, ivaretatt?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-05-11:
På bakgrunn av den informasjonen vi har nå, er Senterpartiet for en tredeling. Men nå har det vært et stort engasjement, der både fagfolk og også en del enkeltpersoner peker på det som har med helse og amming å gjøre – en del av de tingene som ministeren nå bekrefter ikke er med i gjennomgangen. Da synes jeg rett og slett at man egentlig ikke gjør en god nok jobb med å vurdere om den ordningen er god nok. Man kan jo jobbe med en ordning som ivaretar disse aspektene bedre enn det vi kanskje gjør nå – hvis vi vet og får på det rene at det som veldig mange påstår er et problem, faktisk er et problem. Hvordan tenker ministeren at vi skal få nok kunnskap om alle de utfordringene som det store engasjementet mot ordningen har vist? Hvordan skal vi få det på det rene?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Dette er en dag da en kan si at forbrukerne har fått en seier. Og det var på høy tid. Det skulle nesten bare mangle at det ikke skulle være sånn at det er mulig for forbrukere å vite hva det koster, det en kjøper, og spesielt når det gjelder varer som er så langvarige og så nødvendige som strøm. Forbrukerrådet har tatt opp denne problemstillingen flere ganger, og flere leverandører har endret praksis med bakgrunn i trykket fra Forbrukerrådet. Men noen har ikke endret praksis. Det er ikke god politikk at vi som sitter her på Stortinget, ikke kan ivareta forbrukerne på en bedre måte. Derfor er jeg veldig glad for både at Fremskrittspartiet fremmet dette forslaget, og at vi til slutt fikk en enstemmig komité som sier at vi ikke kan ha den praksisen lenger. Det er verdt å merke seg, synes jeg, at i den tida vi lever nå, med internasjonalt marked og med mye informasjon, er det noen ganger viktig at vi tar en fot i bakken og tenker ut fra forbrukernes situasjon, sånn at de kan få mer oversiktlige avtaler, at de får mer forutsigbare prisleveranser, og at konkurransen mellom strømselskapene blir god og til beste for forbrukerne.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Tøffe mannfolk i LO og Fellesforbundet har gått til kamp for å bli bedre fedre og for å stille opp for barna sine når de er små. De la fram forhandlinger om permisjon i forbindelse med barnefødsel og fikk gjennomslag. Kristelig Folkeparti står ganske alene i regjeringa om et gammeldags standpunkt i likestillingspolitikken og vil tydeligvis ikke lytte til de progressive kreftene blant menn som vil ha økt samvær med sine barn når de er små. Og nå sier nok en gang Kristelig Folkeparti noe i programmet, mens de i regjering jobber for noe annet. Kan vi stole på at Kristelig Folkeparti i regjering – også hvis de nå skulle komme i regjering en gang til – vil jobbe for at fedre i større grad skal få mulighet til å kunne ivareta sine barn når de er små?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Det er ingen tvil om at Kristelig Folkeparti her er et hjul som går i gal retning, både med hensyn til regjeringa og til det som er progressiv likestillingspolitikk i samfunnet. Når statsråden sier at han er opptatt av å gi fedrene en unik rolle, kan jeg da forstå det slik at han vil sørge for at de får en likedelt permisjonsordning, eller vil ikke statsråden være med på en likestilt permisjonsordning? Og hva består i så fall den unike rollen i?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Nå fikk vi en god avklaring på at Kristelig Folkeparti er i utakt både med sine regjeringskolleger og med de progressive likestillingskreftene i samfunnet. Når regjeringa snakker om valgfrihet, er de altså det eneste partiet, så vidt jeg kan forstå, eller nesten det eneste – i hvert fall det eneste i regjeringa – som mener at det ikke handler om valgfrihet å ha en større likedeling av permisjonen. Så jeg vil bare oppfordre statsråden til å lytte mer til mannfolk, fedre, som står i den situasjonen at de har barn som de ønsker å være mer sammen med, og som ikke får anledning til det fordi Kristelig Folkeparti setter fram noen prinsipper for sin likestillingspolitikk som nettopp ikke favner alle familier, men som er et ideologisk betinget vedtak som går imot moderne likestillingspolitikk.
Tage Pettersen (Høyre), 2021-05-11:
La meg starte med å takke forslagsstillerne for et godt og veldig relevant representantforslag. De fleste av oss har nok mer enn en gang klart å rote oss bort i strømmarkedet og endt opp med en avtale som er dårligere enn den vi oppfattet at vi ble lovet. Forbrukerrådet har i lang tid vært tydelig på at de mener strømselskapene ofte lurer kundene i markedsføringen av variable avtaler. De trekker fram eksempler som garantipris og garantert god årspris. Forbrukerrådet mener det nesten er umulig for forbrukerne å sammenligne strømavtaler, og de har etterlyst en enkel og enhetlig pris på alle strømavtaler og krav om å informere om hvor lenge prisen på en avtale minimum varer. Forbrukerrådet rapporterer at nesten halvparten av norske strømkunder føler seg lurt når de har kjøpt strøm, og at bare én av fire forbrukere vet hva de selv betaler for strømmen. Regjeringspartiene er opptatt av at det må ligge til rette for at forbrukerne har tilstrekkelig informasjon til å gjøre gode valg i et velfungerende strømmarked. Samtidig er det riktig å vise til at det er igangsatt en rekke prosesser, hvor målet nettopp er å sikre at strømselskapene informerer tydelig og gjennom det sikrer at forbrukerne settes i stand til å ta opplyste og bevisste valg. Bransjen har selv tatt initiativ til en sertifiseringsordning kalt Trygg strømhandel. Reguleringsmyndigheten for energi og Forbrukertilsynet har i sine tildelingsbrev fått i oppdrag å vurdere tiltak for å forbedre forbrukermarkedet for strøm. Tilsynet har varslet at de før sommeren vil komme med forslag til departementet om aktuelle endringer i forbrukervernregelverket. Vi ser imidlertid også behov for en rask klargjøring og innstramminger i regelverket for å ivareta forbrukernes interesser på en bedre måte. Jeg er derfor glad for at en samlet komité er enig om at det må komme på plass en enkel og enhetlig pris på alle avtaler – på samme måte som effektiv rente på lån eller literprisen på bensin, for å trekke fram noen eksempler – at det må være obligatorisk å opplyse om hvor lenge prisen på en strømavtale minimum varer, og at det må bli krav om at strømselskapene ved endring av avtalen skal opplyse strømkunden i god tid og gjennom tydelig merket informasjon. Dette er på mange måter en historisk dag for norske strømkunder. Det vil bli svært mye enklere å være kunde etter at et samlet storting nå har blitt enig om tiltak for et mer forbrukervennlig strømmarked.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Det skal være enkelt å handle strøm. Vi trenger ikke individuelt tilpasset strøm, vi trenger ikke strøm i ulik form eller farge, med ulike kvaliteter eller ulike hastigheter. Alt vi trenger, er stabil elektrisitet i veggen hver eneste dag til lavest mulig pris. At forbrukerne kan velge mellom ulike produkter i det samme markedet, er som oftest et sunnhetstegn. Det betyr at næringsdrivende utvikler nye og bedre løsninger til det beste for forbrukerne. Strømmarkedet er et eksempel på at det kan bikke over i for mye innovasjon hos næringsdrivende og for mange valg for forbrukerne. Det ligger nå omtrent 250 strømavtaler inne i oversikten på strompris.no hos Forbrukerrådet. Klagestatistikken forteller om en aggressiv markedsføring og utbredt følelse av avmakt og misnøye hos forbrukerne. På bakgrunn av utfordringene i markedet bestilte vi gjennom Reguleringsmyndigheten for energi i 2020 en rapport fra Oslo Economics om temaet og mulige tiltak og løsninger. Rapporten peker på flere utfordringer. Blant annet synes forbrukerne det er utfordrende å orientere seg om avtalevilkår og forutse priser på lengre sikt, og de har i utgangspunktet begrenset interesse og bevissthet om produktet og prisen. Oslo Economics sier tydelig at forbrukermarkedet for strøm skiller seg klart negativt ut fra andre abonnementsmarkeder. Olje- og energiministeren og jeg ba Forbrukertilsynet og Reguleringsmyndigheten for energi vurdere anbefalingene i rapporten og foreslå aktuelle tiltak for å avhjelpe situasjonen. Anbefalingene fra tilsynsmyndighetene er trolig klare allerede før sommeren. Anmodningen Stortinget nå kommer til å vedta, består av tre tiltak for å forbedre situasjonen for forbrukere i strømmarkedet. For det første bes regjeringa innføre ny obligatorisk prisinformasjon, eller enhetspris, på strøm. For det andre ber Stortinget regjeringa innføre et styrket informasjonskrav for strømselskapene ved endring av avtalen med forbruker. Og for det tredje bes regjeringa om å innføre obligatorisk informasjon om hvor lenge prisen på en strømavtale minimum varer. Disse tre anmodningene har som mål å gjøre det bedre for forbrukerne i strømmarkedet, og den intensjonen deler jeg helhjertet med komiteen. Og nettopp siden vi er enige om utfordringene, og regjeringa i tillegg er i gang med oppfølgingen av rapporten fra Oslo Economics, mener jeg at anmodningsvedtaket fra Stortinget slår inn åpne dører. I tillegg velger man å foregripe de faglige vurderingene fra Reguleringsmyndigheten for energi og Forbrukertilsynet knyttet til hva som bør gjøres for å forbedre situasjonen, og som er ventet om kort tid. Jeg vil fortsette å jobbe for å forenkle og forbedre strømmarkedet til fordel for forbrukerne, og jeg vil selvsagt følge opp anmodningsvedtakene og holde Stortinget informert på egnet måte framover.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Som jeg sa i mitt innlegg, valgte vi i fjor gjennom Reguleringsmyndigheten for energi å bestille en rapport fra Oslo Economics fordi vi så utfordringsbildet, som jeg også synes representanten utdypet på en god måte i sitt innlegg. Den rapporten har kommet, og vi har bedt Forbrukertilsynet og Reguleringsmyndigheten for energi om å gå igjennom anbefalingene og komme med videre tiltak. Sannsynligvis kommer de anbefalingene allerede før sommeren, og det er jo kort tid til. Det betyr at da har de gått igjennom det komiteen har vært opptatt av, og kommet med en grundig vurdering av det. Da vil de ulike anbefalingene og vurderingene komme på bordet. Så dette vil komme innen veldig kort tid, og det er jeg enig med representanten i er veldig bra, for markedet er for uoversiktlig nå. Det er ikke bare å enkelt å finne gode avtaler, og mange vil også føle seg lurt. Sånn kan vi ikke ha det, og derfor kommer vi til å følge opp dette for å sikre at forbrukerne får bedre oversikt og bedre strømavtaler.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Familiepolitikken er et verktøy for å legge til rette for trygge familier og gi rom for å ta gode valg for seg og sin familie. Den skal ikke styre familiene, men legge til rette for å trygge familier gjennom gode økonomiske ordninger og frihet til å organisere sin egen hverdag. Regjeringa har styrket familienes økonomi på flere måter. Vi har gjennomført et historisk løft for barnetrygden. Den er nå på 8 200 kr mer i året for de yngste ungene enn den var i 2019. Vi har økt engangsstønaden med over 55 000 kr, og kontantstøtten er økt til 7 500 kr i måneden. Dette er viktige ordninger som styrker familienes økonomi og valgfrihet. Den norske foreldrepermisjonsordninga er raus, og den er viktig for å sikre barn en god og trygg start i livet. Regjeringa har gjort flere viktige endringer som har forbedret ordningen de siste årene, bl.a. med flere uker for flerlingforeldre og dem som får premature barn. Det behandles nå også her i Stortinget et forslag om å innføre fri utsettelse av foreldrepenger, sånn at foreldrene selv kan velge når de vil ta ut foreldrepengene. Dette har vært en utfordring for særlig mange fedre, som har mistet sine uker. Endringa vil, som representantene ønsker, gi en bedre og mer fleksibel foreldrepengeordning. Jeg får mange tilbakemeldinger om permisjonsordningen, og da ofte om tredelingen. Mange familier opplever at den er for rigid. Det er ingen hemmelighet at mitt parti, Kristelig Folkeparti, er imot dagens tredeling av permisjonen og ønsker å gå tilbake til en mer fleksibel ordning. Tredelingen ble innført som en del av Jeløya-plattformen i 2018, etter forhandling mellom Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre. Og det er riktig som komitélederen sier, at dette var et viktig gjennomslag for partiet Venstre, nettopp fordi de ønsket å styrke likestillingen og fedres rettigheter. I Stortinget var det bare Kristelig Folkeparti som stemte imot forslaget den gangen. Jeg ser at representantene fra Senterpartiet og Fremskrittspartiet fremmer forslag om å evaluere tredelingen av foreldrepengeordningen. Jeg er opptatt av at vi ser på konsekvensene av tredelingen, og derfor har Barne- og familiedepartementet gitt Arbeids- og velferdsdirektoratet i oppdrag å undersøke foreldrenes bruk av foreldrepenger. En sånn undersøkelse vil gi mye av kunnskapen forslagsstillerne ønsker seg. Undersøkelsen vil kunne si noe om mottakernes uttak, fordeling av stønadsukene, bruk av ulønnet permisjon, holdninger til kvotefordelingen osv. Forslaget fra representantene om å evaluere tredelingen vil derfor være ivaretatt i den utredningen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Jeg ser at nestlederen i Venstre sitter her og passer på, så jeg skal være veldig forsiktig med hva jeg svarer fra denne talerstolen! Nei – representanten Hjemdal vet veldig godt hva både partilederen og Kristelig Folkeparti mener om denne saken. Så er det riktig, som representanten sier, at dette er en del av regjeringsplattformen. Det kom inn i Jeløya-plattformen i sin tid og ble videreført i Granavolden-plattformen. Derfor ligger det som en del av og et grunnlag for regjeringas politikk. Men når jeg har vært barne- og familieminister, har jeg vært opptatt av å se på andre mulige endringer som både styrker familienes valgfrihet og økonomi, og det mener jeg vi har klart på en god måte. Og så er Kristelig Folkepartis primærpolitikk kjent.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Det er som sagt Arbeids- og velferdsdirektoratet som gjennomfører den undersøkelsen, så alle momentene som representanten lister opp, er nok ikke en del av utredningen. Men veldig mange av momentene som jeg tror vil være interessante, vil være der. Jeg sier ikke at en ikke kan fremme det forslaget og få en grundigere evaluering, men det er jo en del av partiene som er veldig tydelige i sitt standpunkt, inkludert Senterpartiet, som sånn jeg oppfatter representanten, ønsker at tredelingen skal videreføres. Derfor er spørsmålet hvorfor en skal bruke mye tid på en evaluering. Som sagt: Mitt parti er sterkt imot. Det vi har vært opptatt av, er å se på om det er andre tilpasninger som eventuelt bør gjøres, knyttet til det jeg var inne på med hvordan man tar ut f.eks. ulønnet permisjon, som jeg tror vi alle er enige om kan være en utfordring.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Det må jo være opp til hvert enkelt parti å finne dokumentasjon som en mener er viktig og riktig ut fra både ideologi og det som rører seg på bakken. Jeg for min del og mitt parti er veldig tydelig på at vi tror den enkleste måten å løse utfordringene på når familiene er så forskjellige, er at familiene i større grad kan få lov til å bestemme fordelingen selv, og dermed unngå å komme i disse vanskelige situasjonene som enkelte av familiene opplever, og som flere har vært inne på at mange tilbakemeldinger viser. Det er helt sikkert mulig å gjennomføre ulike evalueringer. Tilbakemeldingene fra ulike grupper, alt fra Jordmorforeningen og andre, er varierte. Det er argumenter for, og det er argumenter imot, og det må en veie. Men jeg mener at den undersøkelsen vil gi mange av svarene på det jeg tror representanten også lurer på. Og så kunne en absolutt hatt en evaluering, men for min del vet jeg hva jeg mener, derfor kommer jeg ikke til å anbefale å støtte det forslaget.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Jeg tenker ofte tilbake på de kampene vi har tatt – enten det er fra fedres eller mødres side – for å sikre fars rolle. Og som barne- og familieminister, men også som pappa, tenker jeg veldig ofte med stor takknemlighet på den jobben som er gjort, fordi fedre er utrolig viktige i barns oppvekst. Jeg kunne snakket mye om det. Derfor kan jeg garantere representanten at når denne regjeringa fortsetter etter valget, skal jeg gjøre det jeg kan for å sikre at familiene får mer valgfrihet, og også at fedrene fortsatt skal ha en unik rolle. Jeg er opptatt av at en skal ta ut foreldrepermisjon. Jeg er opptatt av at en skal sikre at de får tid sammen med ungene sine. Vi diskuterer jo veldig mye det første året i dette landet, og det er en veldig viktig og sårbar tid for ungene, men jeg er opptatt av at de skal få muligheten til det senere. Det er vel, ifølge statistikker jeg har sett, ca. 20 pst. av fedre som tar ut kontantstøtte – jeg vet ikke det eksakte tallet akkurat nå. Det er en valgfrihet og en mulighet og en verdifull prioritering som noen ønsker å gjøre. Den retten vil Arbeiderpartiet frata dem, og jeg vil kjempe for at de skal ha muligheten til å gjøre den type prioriteringer senere.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Jeg er opptatt av en moderne familiepolitikk. En moderne familiepolitikk handler om å gi familiene valgfrihet, fordi de er så forskjellige, det er så unike situasjoner, og ungene er også veldig forskjellige. Det at vi skal sitte her inne og bestemme at akkurat sånn skal det være, det har ikke jeg tro på er den beste eller den mest moderne politikken. Jeg tror at familiene er kunnskapsrike, at de er fornuftige, at de tar valg til beste for sine unger, og derfor vil jeg gi dem mer innflytelse. For Kristelig Folkepartis del: Vi ønsker å gi en ekstra permisjonsuke til far knyttet til fødsel, slik at en får tre uker, fordi det er en ekstra sårbar tid. Det tror jeg er veldig viktig. Om jeg vil gå inn for en likestilt foreldrepermisjon? Nei, jeg tror at en 50/50-deling av foreldrepermisjonen verken er god likestilling eller god familiepolitikk, og det er fordi det er store forskjeller på kvinner og menn. En skal heller ikke glemme at for mange kan også svangerskapet være krevende, og tiden etterpå er krevende. Derfor mener jeg at familiene, som er så forskjellige, også må kunne få lov til å bestemme dette i mye større grad selv.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Det er viktig å legge til at regjeringa står bak tredelingen, og det gjør jeg også, men som Kristelig Folkeparti-leder er jeg opptatt av at en skal sikre familiene valgfrihet. Når en nå snakker om ideologi, er det ikke noen tvil om at Arbeiderpartiet skyver ideologi foran seg når en skal ha en likedelt foreldrepermisjon og snakker om likestillingspolitikk. Dette handler om familiepolitikk. Det handler om å gi foreldrene mulighet til å kunne være foreldre på den måten som passer best for sin familie. Det handler om å gi ungene mulighet til å ha tid sammen med sine foreldre. Det vi har sett, er at det har vært en stor økning i ulønnet permisjon. Det mener jeg er krevende, og jeg synes det er feil. Derfor ønsker Kristelig Folkeparti å øke den totale fødselspermisjonen. I dag er den på 46 uker etter fødselen, og vi ønsker å utvide den med fire uker. Når representanten snakker om at fedre får «anledning til» å ta ut permisjon: Jeg tror representanten bare må anerkjenne at familiene velger annerledes. Jeg tror ikke det er umyndige fedre som ikke kan slåss for sine rettigheter, men det passer bedre for familiene å gjøre det på en annen måte. Da mener jeg vi må ha respekt for det, og så må vi legge til rette for at far kan ta ut en andel, men ha mer makt til familiene.
Jorunn Gleditsch Lossius (Kristelig Folkeparti), 2021-05-11:
Jeg vil takke komiteen for godt samarbeid om representantforslaget fra Fremskrittspartiet om å gi full frihet til å fordele permisjonen seg imellom – en sak som vekker stort engasjement, noe som også ga utslag i rekordmange høringssvar. Familiepolitikken skal støtte opp om familielivet og gi familiene mulighet til å organisere sitt eget liv. Derfor har regjeringen gjennomført en rekke tiltak som har kommet familiene til gode. Barnetrygden er økt med 8 200 kr i året for de yngste barna. Engangsstønaden er økt med over 55 000 kr, og kontantstøtten er økt til 7 500 kr i måneden. Regjeringen har også utvidet foreldrepermisjonen for dem som føder mer enn ett barn, eller hvis to barn blir adoptert samtidig. Flere partier har nå programfestet at de ønsker å gå inn for selvstendig uttaksrett for far, så det er godt mulig at dette blir en realitet på sikt. Som familiepolitisk talsperson for familiepartiet Kristelig Folkeparti må jeg være helt tydelig på at dagens permisjonsfordeling ikke fungerer. Den rigide tredelingen fører til at enkelte fedre ikke får tatt ut permisjon i det hele tatt, og at mange mødre presses ut i jobb når barnet er bare sju måneder gammelt. Ordningen som ble til i likestillingens navn, fører paradoksalt nok til det stikk motsatte. Mange mødre tar nå ut ulønnet permisjon med alt det det innebærer av tapte pensjonspoeng og tap av andre viktige rettigheter. Flere titalls tusen småbarnsforeldre rundt om i landet har sagt tydelig fra om at dette går ikke, og det må vi lytte til. Jeg kan langt på vei anerkjenne forslagsstillernes intensjon i denne saken. Jeg håper også at vi på sikt kan gi foreldre fri fordeling av foreldrepermisjonen, men foreløpig er det noe prematurt. Fjerner vi pappakvoten fullstendig, er det svært sannsynlig at vi ser en drastisk nedgang i antall fedre som tar ut permisjon overhodet, og det kan vi ikke risikere. Det handler om mange forhold, som at det kan være lavere aksept for å ta ut foreldrepermisjon i mange mannsdominerte yrker, og at menn som regel tjener best. Småbarn trenger pappaer som er delaktige fra start, og som er trygge på hele omsorgsrollen og alt hva den innebærer av mat, stell, omsorg og rutiner. Derfor er jeg veldig glad for at Kristelig Folkeparti nå har vedtatt en rausere og mer fleksibel foreldrepermisjon med fire ekstra permisjonsuker til fri fordeling, og at ti uker skal være forbeholdt mor og far enkeltvis. Permisjonen skal også bli enklere å overføre foreldre imellom, der en av dem av ulike grunner ikke har mulighet til å ta ut sin del av permisjonen. Så dette er en svært god og en godt gjennomarbeidet permisjonsfordeling som ivaretar sentrale hensyn, som mors biologiske særstilling den første tiden, men også fars viktige rolle i omsorgen for barnet. Kristelig Folkeparti vil alltid styrke familiene, ikke styre dem.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Nå nærmer vi oss valgkamp. Det merker vi i denne salen når det egentlig er ingen av regjeringspartiene som står inne for dagens permisjonsordning. Det at vi i Norge har retten til å være hjemme i et år med barn, er en av de fineste velferdsordningene vi har. Det at familiene med både far og mor eller medmor er sikret tid sammen med ungen sin i den første, viktige fasen av livet, er enormt verdifullt, først og fremst for barnet, som får en trygg og god start på livet, og de beste mulighetene i hele verden til å knytte seg til begge foreldre. Ja, en lang og god foreldrepermisjon med en sterk pappakvote sikrer barnets tilknytning til både mor og far eller medmor, det gjør fedre mer deltakende i hjemmet, det gjør at mor kan gå tilbake på jobb før barnet skal i barnehagen, og det bidrar til trygge, gode og likestilte familier. Når forslagsstillerne nå vil skrote tredelingen av permisjonen og snakker om at det er i valgfrihetens navn, er det et bomskudd, for det Fremskrittspartiet her gjør, er i praksis kun det å ta fra norske fedre rett til permisjon. Det er så ettertrykkelig bevist fra våre naboland og her hjemme også, nettopp på grunn av Fremskrittsparti–Høyre-regjeringens kutt i pappapermen i 2014, at fedre fortsatt ikke ses på som likeverdige omsorgspersoner av systemet og i samfunnet. Fedre tar bare ut eller får bare ta ut det kvoten er. Når kvoten økes, tar fedre ut mer perm. Når kvoten kuttes, tar de ut mindre. Hvorfor kan ikke partiene og Fremskrittspartiet begynne å lytte til norske fedre? De ønsker seg en pappakvote. Forsvar pappapermen, sier de. Ja, den må forsvares – mot arbeidsgivere som ikke synes at pappa skal være hjemme, og mot mødre som vil ha permisjonen selv. Det er dessverre ikke slik at valgfriheten er reell. Fedre trenger en god kvote å slå i bordet med for å få lov til å ta del i denne viktige tiden hjemme med barna. Så er det slik at Fremskrittspartiet plutselig, over bordet, vil innføre rett for fedre til å ta ut fellesdelen selv om mor ikke har arbeid å gå ut i, altså at hun er hjemme samtidig. Det er jo underlig at nå, når det nærmer seg valgkamp, er både Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti opptatt av dette. For Arbeiderpartiet er ikke det noe vi prinsipielt er imot. Dette handler rett og slett om en økonomisk prioritering. Ja, det kan man være helt ærlig på – vi håper at vi kommer dit. Men jeg vil til slutt minne om at det eneste denne regjeringen, også Fremskrittspartiet mens de har sittet i regjering, har levert for fedre når det gjelder den første tiden med barnet, er kutt i pappapermisjonen. Heldigvis fikk opposisjonen tilbake fedrekvoten i 2016, men det er altså ikke regjeringens fortjeneste.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-05-11:
Tredelingen av foreldrepermisjonen er stadig under debatt. Takk til Fremskrittspartiet som reiser spørsmålet. Det er egentlig en fin debatt å ta. Norge har noen av verdens beste ordninger for foreldre, og det er fantastisk at man kan være hjemme med barnet sitt det første året. Jeg må tilføye at det ikke var opposisjonen som gjorde at man fikk tilbake en tredeling som var gått tilbake. Det var faktisk Granavolden-erklæringen som gjorde at man fikk den inn, og Jeløya-erklæringen før det, da Venstre kom inn i regjeringen. Men når det er sagt, ønsker også Høyre å se på om alle ordninger vi har, fungerer etter intensjonen. Vi sier i vårt program at vi ønsker en evaluering og å se på en ytterligere fleksibilitet. Det gjør vi på bakgrunn av at vi får meldinger fra både gründere, de som driver enkeltmannsforetak, og mødre, men det kan også være fedre som faktisk ønsker å være lenger hjemme med barnet sitt, og da må vi ha ordninger som gjør at det er mulig. Så kan man si at i en ideell verden kunne man hatt en fri fordeling, men det viste seg jo at da man hadde en friere fordeling, ble pappaene ute i arbeidslivet. De tok ikke ut permisjonen. Kanskje vi også skulle begynne å stille oss spørsmålet: Hvorfor gjorde de ikke det? Hva er det som gjør at man ikke gjorde det? Jeg tror at det handler både om krav fra arbeidsgivere og kanskje om mer tradisjonell tenkning – at fedre er ute og jobber, mens mor er hjemme og steller barn – men vi er forbi det nå. Derfor tror i hvert fall vi at det å se på og evaluere ordningen er bra. Så til Arbeiderpartiet, som jo gikk ut med brask og bram – det var vel i Dagens Næringsliv – og sa de ville støtte opp om fedres selvstendige uttaksrett. Det koster riktignok 650 mill. kr, og da må også jeg, som representanten Trettebergstuen, konstatere at det er valg. Nå er de gått tilbake på det de kritiserte regjeringen for – ikke å bevilge disse 650 mill. kr – så jeg vet ikke om tanken er at man skal disponere det til noe annet. Men jeg vil i alle fall gi honnør til Fremskrittspartiet for at de tar dette opp.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Jeg skal bare kort legge fram det ene forslaget fra SV i saken. Grunnen til at vi legger inn et eget forslag om selvstendig uttaksrett for far, er at det er en liten forskjell mellom det forslaget SV har lagt inn, og det forslaget som Fremskrittspartiet etter hvert delte ut av sitt opprinnelige forslag. Det dreier seg om at vi i SV ønsker å starte med å gi far selvstendig uttaksrett tilsvarende fedrekvoten. Det gjenspeiler også den større uenigheten i saken, hvor SV går imot å fjerne pappapermen og tredelingen av foreldrepermisjonen, slik Fremskrittspartiet tar til orde for. – Så da tar jeg opp SVs forslag.