Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2021-12-14:
Jeg er blant de heldige som gleder seg til jul. Det er det ikke alle som gjør. Allerede før korona og strømkrise var køene til fattighuset altfor lange og forskjellene i samfunnet vårt rett og slett groteske. Flere og flere unger vokser opp i familier med altfor lav inntekt, samtidig som styrtrike dynastiarvinger troner høyt oppe på listen over Norges rikeste. Den eneste forskjellen mellom dem er hvem som er foreldrene deres, hvilken familie de er født inn i. Noen foreldre må be om julehjelp på finn.no, mens andre ser milliardene hope seg opp. Det høres nesten ut som et kostymedrama fra BBC, men er altså Norge anno 2021. Og selv om det aldri kan bli for mange sesonger med Downton Abbey, gjør klasseforskjeller seg bedre som historisk fiksjon enn som norsk virkelighet. Forskjellene har økt lenge i Norge, og ny forskning fra SSB viser hvordan reell verdsetting av både inntekt og formue tilsier at ulikhetene er langt større enn vi tidligere har trodd. Spesielt er formuesulikheten stor. En av grunnene til at nettopp formuesulikheten er så stor, er at penger yngler penger og har en tendens til å hope seg opp. Det var kanskje ikke akkurat sånn den franske økonomen Piketty formulerte seg, men for dem som ikke har tenkt å lese hans murstein av en bok, var det altså konklusjonen hans. Avkastning på formue er større enn den økonomiske veksten, og sånn vil store formuer vokse som snøballer inn i evigheten. For å stoppe denne utviklingen, at noen bruker all snøen til å bygge sin egen snøborg, mens vi andre sitter igjen med ingenting, foreslår Rødt en progressiv formuesskatt og ikke minst en rettferdig skatt på arv. Vårt forslag til skatteopplegg for 2022 ville gjort at færre betalte formuesskatt, men at de som gjør det, betaler mer. Og arveskatten vi foreslår, har høyt bunnfradrag, som ikke treffer hytta eller bestemors bunad, men setter en stopper for at ekstrem rikdom og makt går i arv. Allerede før koronaen og strømkrisen var forskjellene for store, og jeg er bekymret for at gårsdagens nyheter nok en gang skal sende koronaregningen til arbeidsfolk, at de som blir permittert nå, blir det for tredje og fjerde gang, og at de som blir bedt om å ta i et ekstra tak i velferden, allerede har tatt i gang på gang på gang de siste årene. Koronakrisen har blitt en forskjellskrise. Samtidig som hundretusenvis av arbeidsfolk har mistet inntekt, var det knapt noen krise å spore på skattelistenes øverste topp for koronaåret 2020, da de ble lagt fram i forrige uke. På Kapitals liste over landets rikeste har det aldri vært flere milliardærer enn nå, etter krisen. For dagligvarebransjen er det bokstavelig talt god butikk når vi bytter ut utepils og restaurant med boksøl og Grandiosa. Det er veldig bra at regjeringen nå innfører begrensninger på overskudd og utbytte for dem som mottar krisestøtte. Det gjør det egentlig bare enda sjukere at den borgerlige regjeringen ukritisk har kastet krisepenger etter bedrifter som ikke trenger det, i snart to år. Men for å få en rettferdig vei ut av koronakrisen må vi sørge for at de som har tjent gode penger, bidrar mer. Den beste måten å gjøre det på, er å øke skatten på selskapenes overskudd. Hvis koronakrisen hadde rammet for åtte år siden, ville dagligvarebaronene betalt 28 pst. av sitt enorme overskudd til fellesskapet for å dekke dagpenger, helseutgifter og krisepakker til andre selskaper som har gått dårlig, men siden da har skattesatsen blitt kuttet ned til 22 pst. Det gjør at fellesskapet går glipp av over 25 mrd. kr årlig som kunne vært et direkte bidrag fra selskapene som går godt. Rødt foreslår derfor å øke selskapsskatten, på en forutsigbar og skrittvis måte, i første omgang med ett prosentpoeng, til det nivået som både dagens regjeringspartier og høyresiden mente var perfekt da de inngikk skatteforliket for et par år siden, nemlig de hellige 23 prosentpoeng. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.