Erna Solberg (Høyre), 2020-10-06:
Før sommeren redegjorde jeg for regjeringens arbeid med koronapandemien, for regjeringens beredskapsplan og for at målrettede lokale smitteverntiltak i større grad enn nasjonale tiltak ville kunne bidra til at virksomheter kunne opprettholde sin aktivitet. Vi ser nå at kommunene raskt og effektivt har slått ned lokale utbrudd, etter råd fra Helsedirektoratet og Folkehelseinstituttet. Regjeringen har derfor kunnet gå videre med forsiktige nasjonale lettelser. Dette er ingen selvfølge. I de fleste land stiger smitten nå, og i de fleste land er smitteverntiltakene strengere enn i Norge. Jeg vil takke alle som fortsatt bidrar til dugnaden, de som gjør det mulig å holde kontroll, og som gjør det mulig å holde samfunnet vårt mer åpent. Helse- og omsorgsministeren vil gi en egen redegjørelse til Stortinget om hvor arbeidet står. Der vil han gå grundigere inn på den aktuelle situasjonen og på håndteringen av viruset. Årets trontale er den første i et nytt tiår. Det gjør det naturlig å heve blikket og se fremover mot 2030. 2020-årene må bli det tiåret hvor vi løser klimautfordringen, hvor vi oppfyller våre forpliktelser etter Parisavtalen, hvor vi tar vare på havene og når bærekraftsmålene. 2020-årene må også bli det tiåret hvor vi lykkes med å skape et bærekraftig velferdssamfunn i Norge, hvor alle som kan og vil jobbe, blir inkludert, hvor vi skaper nok verdier til å finansiere velferden, og hvor vi ikke skyver regningen over på kommende generasjoner. Dette er ambisiøse mål. De vil ikke nås på ett år, men vi må stake ut kursen nå og bevege oss i riktig retning. For å sikre et bærekraftig velferdssamfunn vil regjeringen skape mer og inkludere flere. Den beste måten å bekjempe forskjeller og ulikhet på er å sørge for at alle som kan, kommer i jobb. Høy sysselsetting gir økt verdiskaping og mer velferd for alle. En skole med kunnskap og mestring er helt grunnleggende. Fullført videregående opplæring har stor betydning for å komme i jobb. Det er gledelig at fullføringen går opp. Blant dem som begynte i 2013, er andelen som fullfører, seks prosentpoeng høyere enn blant dem som begynte i 2006. Andelen har nå kommet opp i 78 pst. Regjeringens mål er at innen 2030 skal ni av ti elever fullføre og bestå. Vi skal jobbe målrettet for at enda flere fullfører og kan delta i arbeidslivet. Utdanningsløftet 2020 er viktig for å ta Norge ut av krisen og bygger nettopp på målet vårt om bedre gjennomføring. 5 500 nye studieplasser gjøres tilgjengelig for fagskoler, høyskoler og universitet. Regjeringen har prioritert studieplasser der Norge vil ha store behov fremover: innen lærerutdanning, teknologi, helse og IKT. Det skal etableres fleksible desentraliserte studier. Kompetansen skal bli mer tilgjengelig i hele landet og i alle livssituasjoner. Regjeringen vil gjennomføre kompetansereformen. Målet vårt er at ingen skal gå ut på dato i vårt arbeidsliv, og en rekke tiltak kommer fremover: Fagskolene skal få tilby kortere tilbud. Vi skal ha en ny strategi for høyere yrkesfaglig utdanning. Vi skal ha økt studiekapasitet, et bedre tilpasset utdanningstilbud til mennesker som er i arbeid, vi skal videreutvikle kompetanseprogrammet, lovfeste plikt for fylkeskommuner om karriereveiledning for alle og videreutvikle trepartssamarbeidet med partene i arbeidslivet nettopp for å vite hvor skoen trykker, for å sikre at vi gir alle den kompetansen de trenger, sånn at de ikke går ut på dato. Tiltakene skal gjøre det lettere å fylle på kompetanse gjennom et helt yrkesliv og lettere for bedriftene å dekke sitt kompetansebehov. I tidligere lavkonjunkturer har vi sett mennesker falle ut av arbeidslivet i lengre perioder, noen til og med for godt. Det har rammet eldre arbeidstakere. Mange har blitt førtidspensjonert. En sånn løsning er det kanskje lett å gripe til der og da, men kostnadene for den enkelte og for samfunnet er høye. Skal vi lykkes med å skape et bærekraftig velferdssamfunn, må vi jobbe lenger, ikke kortere. Jeg vil derfor i dag få lov til å rette en sterk oppfordring til landets arbeidsgivere i dagens situasjon: Ikke bruk førtidspensjonering i den situasjonen vi står i nå. Det vil ramme Norge på lang sikt. Økonomiske tilbakeslag rammer også dem som er utsatt på arbeidsmarkedet. All erfaring viser at det er vanskelig å få jobb hvis man først har falt utenfor. Derfor har regjeringen tatt initiativ til et integreringsløft som skal bidra til at personer som kommer til Norge, raskere kommer inn i arbeid og får bedre kompetanse når de kommer inn, men også til en inkluderingsdugnad for å hjelpe alle dem som av ulike grunner i sitt liv har fått hull i CV-en eller har funksjonshemninger eller annet som gjør at de kanskje ikke blir sett på samme måten av en arbeidsgiver. Veien tilbake kan bli for lang hvis man har stått utenfor lenge. Nyankomne og personer med hull i CV-en eller nedsatt funksjonsevne trenger ofte støtte for å finne sin vei tilbake. Det kan være et godt helsetilbud. Derfor vil vi skape pasientenes helsetjeneste. Noen ganger trenger også folk bare å få sjansen til å vise hva de kan. De trenger en arbeidsgiver som tør å satse. Men det skjer ikke av seg selv. Det trengs tett, kraftfull og fortsatt høy politisk oppmerksomhet og langsiktig utholdenhet. Et bærekraftig velferdssamfunn i 2030 er også avhengig av at det skapes flere arbeidsplasser i privat sektor. Derfor trenger vi en enda mer næringsvennlig politikk, ikke en mer næringsfiendtlig politikk, en politikk som gjør det mer lønnsomt å investere i norske arbeidsplasser, ikke mindre, en politikk der tilgangen til internasjonale europeiske markeder blir tryggere og ikke settes i spill. Jeg hører – ikke minst da jeg hørte på trontaledebatten i går – flere som drømmer om å gjenta fortidens feil med statlig industrireising. Det er nå snart 20-årsjubileum for Statoils børsnotering, og jeg kan egentlig anbefale Stoltenberg-regjeringens begrunnelse for å invitere private eiere med i Statoil. Statlig eierskap var verken et nødvendig eller hensiktsmessig verktøy for å nå politiske mål, mente man da. Børsnoteringen ville gjøre selskapet mer effektivt, treffe beslutninger som tjener verdiskapingen. Konkurransekraften ville bli styrket. Stoltenberg-regjeringen oppsummerte det slik for 20 år siden: Private medeiere vil bedre sikre fellesskapets interesser. Jeg er helt enig. Derfor er denne regjeringens politikk at staten skal gå sammen med private når vi skal videreutvikle norsk næringsliv, sammen med private gjennom tiltak som f.eks. Nysnø, presåkornfond og såkornfond, men også statlig eierskap i noen selskaper. Så skal staten gjøre jobben sin på de områder som det er aller viktigst for næringslivet at vi gjør den gode jobben på, nemlig sørge for at vi utdanner, gir kompetanse og stimulerer til forskning og utvikling. Der har denne regjeringen vist at det er mulig å løfte forskningsaktiviteten i norske bedrifter, få mer penger igjen fra EUs store forskningsfond, bidra til at vi gjør Norge mer robust overfor fremtidens utfordringer ved at vi faktisk tar del i samarbeid, men også henter ut kompetanse og kunnskap gjennom å stimulere til det samarbeidet og gi mer penger til det. Derfor kan vi nå se at i motsetning til det som ble sagt i debatten i går, har vi en bedre utvikling innen kompetansetungt næringsliv i Norge. Derfor ser vi også at de nye virkemidlene som regjeringen lanserte i industrimeldingen i 2017, nå tas i bruk i stort. Denne uken var jeg med på å åpne den nye satsingen i katapultsenteret på Stord som var knyttet til grønne energiløsninger og et testsenter for det. Det er ikke slik som det ble hevdet av noen av Arbeiderpartiets talere i går, at denne regjeringen ikke gjør noe for industri. Tvert imot har vi laget nye virkemidler tett på industrien for å sørge for at vi løfter oss på kunnskap og kompetanse. Derfor er SkatteFUNN-ordningen bedret, derfor er katapultsentrene til stede, derfor er NCE-sentrene utviklet og gjøres videre, og derfor får vi de resultatene vi kan se av mer forskning og utvikling fra norske bedrifter. Et bærekraftig velferdssamfunn i 2030 forutsetter at investeringene som gjøres i dag, leder til flere jobber og mer verdiskaping i årene som kommer. Norge har et spesielt forhold til havet, særlig de av oss som har vokst opp nær det. 70 pst. av eksporten ble i 2017 anslått å komme fra havet. En bærekraftig forvaltning av ressursene i og under havet er også viktig for å sikre fremtidens arbeidsplasser. Vi går nå inn i FNs havforskningstiår, og økt kunnskap er nøkkelen til god forvaltning. Dette sto sentralt da jeg i 2018 tok initiativ til det internasjonale panelet for bærekraft i havøkonomien. Mange utviklingsland trenger å styrke forvaltningen av sine havressurser. Norge har ekspertise og erfaring på dette feltet. Bistandsprogrammet «Hav for utvikling» bidrar til å styrke utviklingssamarbeidet innen bærekraftig havforvaltning. I tillegg til å bekjempe overfiske setter vi arbeidet mot forsøpling, forsuring, erosjon og overgjødsel på dagsordenen. Rene hav er avgjørende for at vi skal nå bærekraftsmålene, og for at Norge fortsatt skal kunne skape verdier, arbeidsplasser og mat knyttet til havområdene. Derfor er det sånn at mye av det vi gjør i utenrikspolitikken og i bistandspolitikken, er tett knyttet til å ivareta norske interesser, tett knyttet til at vi må se at vi har noen felles utfordringer i denne verden som gjør at satsing sammen med andre er helt avgjørende også for vår egen verdiskaping og vår egen velferd. Fremtiden for de norske havnæringene stakes ut nå. Regjeringen har lagt frem en melding om anlegg for fangst og lagring av karbon. Dersom vi lykkes, er potensialet stort for norsk leverandørindustri og for norsk olje- og gassnæring, som kan omdanne naturgass til f.eks. hydrogen på en klimavennlig måte. På den måten kan aktiviteten i den viktige petroleumsnæringen forlenges betydelig. Alle som er opptatt av arbeidsplasser innen olje og gass, bør støtte opp om satsingen, i tillegg til dem som er opptatt av at dette er viktige klimaløsninger. Norge er en stormakt på energiområdet. I Europa er energimarkedet i kraftig endring. Klimamålene skal nås, og EU er en pådriver. Hvis Norge fortsatt skal være en stormakt innen energi i 2030, må vi tilpasse oss et helt nytt energimarked. Regjeringen vil derfor utarbeide et veikart for hydrogen i Norge. Målet er steg for steg å bygge opp et hjemmemarked for hele verdikjeden, slik at vi kan utvikle konkurransedyktige bedrifter som kan hevde seg i fremtidens energimarked. Arbeidet vil støtte opp om regjeringens klimapolitikk. Målet er at vi skal ha et konkurransedyktig næringsliv samtidig som vi når de ambisiøse klimamålene for 2030. Et grønt skifte som skaper grønn vekst, innebærer at det må investeres nytt på mange områder, og er det én ting investeringer trenger, er det lønnsomhet og overskudd. Det blir ikke noe grønt skifte med rød bunnlinje. Regjeringen vil legge frem en klimamelding som viser hvordan målene kan nås. Målene skal nås på en måte som er rettferdig og gir oss gode arbeidsplasser å leve av også i fremtiden. Det er slik at det vi står overfor nå av store utfordringer for Norge de neste tiårene, står vi i sammen med resten av verden. Noen utfordringer er særsynte for Norge. Overgangen fra en tradisjonell olje- og gassbasert økonomi til en grønnere økonomi med trygge arbeidsplasser med ny teknologi er særnorsk, men klimautfordringene, havutfordringene og ønsket vårt om et konkurransedyktig næringsliv har vi felles med andre. Derfor er det viktig at vi fører en politikk som bidrar til de helt grunnleggende tingene, f.eks. at vi må skape mer og inkludere flere. Det er svaret på hvordan vi bærer frem et velferdssamfunn også i fremtiden i Norge, og så må vi gjøre det sammen og i samarbeid med andre land, for Norge, som en liten, åpen økonomi, er fullstendig avhengig av et godt internasjonalt samarbeid som kan levere på gode løsninger også for fremtiden.