Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 1999-03-16:
Ungdomstrinnet er blitt det glemte skoleslaget. I den videregående skole har vi gjennomført Reform 94, en reform som skal evalueres i løpet av våren. Reform 97 omfatter hele grunnskolen, men hovedvekten blir lagt på å få 6-åringene inn i skolen. I tillegg ble oppmerksomheten i stor grad konsentrert om det nye KRL-faget. Ungdomstrinnet ble utviklet på 1960-tallet innenfor rammen av en akademisk tradisjon. Ungdomstrinnet er som skoleslag preget av overgangen fra barnetrinnet til de voksnes læringsarena. Det har to hovedtradisjoner, den akademiske og den yrkesrettede utdanningen. Ungdomstrinnet er påvirket både av realskolen og gymnaset på den ene siden og av framhaldsskolen og yrkesskolen på den andre siden. Noe av ungdomstrinnets problem har vært å finne sin egenart i dette skjæringspunktet. I konkurransen mellom den akademiske og den yrkesrettede utdanningen kan det virke som om realskoletradisjonen er blitt vinner. De tradisjonelle akademiske verdiene står sterkt. Dette ser vi tydeligst når det gjelder vurderingsformene. Læreplan L97 er på mange måter et oppgjør med den akademiske tradisjonen. Nye arbeidsformer og tverrfaglighet blir introdusert. Praktiske arbeidsmåter skal prege ungdomstrinnet. Læreplanene er bygd opp med felles mål for faget, mål for hovedsteget og hovedmomenter for klassestegene. Det er dessuten presisert at 20 pst. av tiden med fagene på ungdomstrinnet skal brukes til tema- og prosjektarbeid. Læreplanene er gjennomsyret av et humanistisk menneskesyn. Planene legger til grunn et kunnskapssyn der elevene skal lære det som planene forutsetter, og samtidig – og det er viktig – utvikle et kritisk syn på det som skolen formidler. Planene understreker elevenes ansvar for egen læring. En skal legge vekt på praktiske og elevaktive arbeidsmåter. Planene forutsetter dessuten et nært samarbeid mellom lærerne. Tilpasset opplæring er overordnet de enkelte kunnskapsmål. Det er viktig å slå ring om enhetsskolen. Enhetsskolen er presset fra flere hold. Vi ser en stadig økende andel av private skoler både når det gjelder grunnskole og videregående skole, og innenfor videregående skole ser vi en tiltakende tendens til at skoler tar elever inn til allmennfaglig studieretning på bakgrunn av karakterer. Oslo er der også et ekstremt eksempel, hvor en nå lager en nedre karaktergrense for opptak til allmennfaglig studieretning. Dette truer enhetsskolen, det truer det likeverdige skoletilbud. Enhetsskolen skal være en skole for hele ungdomskullet, en skole med et felles system av læreplaner som åpner for stor grad av lokal tilpasning, med lokalt lærestoff, og som gir rom for den enkelte skole og den enkelte lærer i valg av pedagogisk metode, en skole som skal gi en likeverdig og tilpasset opplæring til alle uavhengig av evner og forutsetninger. Læreplanen L97 er delvis gjennomført. Det er vel tre trinn som skal inn i L- 97 fra høsten av, og når det er gjennomført, er L97 gjennomført på hele grunnskolen inklusiv ungdomstrinnet. Med L97 er rammene for innholdet i skolen lagt. Det mangler mye når det gjelder det fysiske arbeidsmiljøet. Vi har skoler som har lokaler som er dårlig tilpasset de nye planene med større vekt på prosjektarbeid og tverrfaglighet. Det fysiske arbeidsmiljøet holder ikke mål mange steder. Barneombudet har eksempelvis anslått at det er behov for 15 milliarder kr i investeringskostnader for å ruste opp skolene og barnehagene – en bør ta med barnehagene – slik at det tilfredsstiller kravene i forskriftene om miljørettet helsevern. Andre har anslått at investeringsbehovet er ca. 10 milliarder kr. Dårlig inneklima og dårlig tilpassede lokaler kan likevel ikke alene forklare at det er stor mistrivsel blant elevene på ungdomstrinnet. Det skjer store endringer i læringsmiljøet fra barnetrinnet til ungdomstrinnet. Ulike forskningsrapporter har vurdert hvilken effekt overgangen fra barnetrinnet til ungdomstrinnet har på skolemotivasjonen. Mange opplever at skolen ikke er tilpasset deres behov, og at dette får negative konsekvenser for skolemotivasjonen. Dette kan skyldes flere forhold. Ungdomsskolene er ofte større enn barneskolene. Ungdomsskolene har et mer byråkratisk preg, de blir styrt på andre måter, og de har mer bruk av normativ karaktersetting. Ungdomstrinnet står i en utdanningspolitisk tradisjon med stor vekt på lærerkontroll og disiplin. Elevene har mindre medbestemmelse, de har mindre innflytelse på det som foregår i klasserommet, og læringen foregår ofte i store klasser. Denne tradisjonen og denne situasjonen rammer særlig elever med de dårligste læringsforutsetninger, og virker demotiverende på dem. Nøkkelen til en bedre skole ligger i å skape et læringsmiljø som tar hensyn til ungdommens utvikling. Vår oppgave blir å stimulere skolene til å iverksette utviklingstiltak, ta i bruk nye måter å organisere opplæringen på og spesielt legge til rette for at de elevene som trenger mer praktisk opplæring for å lære teorien, får tilbud om det. Det er vår oppgave å stimulere skolene til å bruke læreplanene slik som forutsatt, med stor vekt på prosjektarbeid og temaorganisering av undervisningen. Hvert år bruker vi forholdsvis store summer på spesialundervisning. Det er penger som skolene får tildelt etter spesiell søknad. Dette er en byråkratisk form for tildeling av midler. Og vi vet at det rundt om går mye ressurser på skolene og i PP-tjenesten til å utrede elever, ressurser som kunne ha vært brukt på en helt annen måte. Det er viktig at vi får en skikkelig gjennomgang av om dette er den riktige måte å tilføre ressurser til skolene på. Når vi ser på den store mengden det blir søkt om, er det grunn til å tro at dette er en mer eller mindre automatisk måte å prøve å skaffe seg mer penger til en skole på. Det er et uttrykk for den ressurskrisen som er i skolen i dag. Så vi bør se på om dette er en hensiktsmessig måte å tilføre skolene ressurser på. Det er viktig at vi nå får i gang ulike utviklingstiltak, og at det blir satt i verk forsøk med ulike måter å organisere skoledagen på. Forsøkene må omfatte den praktiske organiseringen av skoledagen, skoledagens lengde, inndeling i timer og økter, og en må prøve ut forsøk med alternative pedagogiske måter der de praktiske arbeidsmåtene inngår som arbeidsformer også i de tradisjonelle teorifagene. Det er viktig at vi får i gang forsøk med karakterfrie ungdomsskoler. Det er grunn til å tro at karakterene i veldig stor grad styrer undervisningen i klasserommet. Det er grunn til å tro at de er førende for hvordan lærerne legger opp undervisningen, i altfor stor grad. Og det er viktig gjennom å prøve ut en ordning med karakterfrihet å drive forsøk for å se i hvilken grad karakterene styrer undervisningen. Samtidig er det viktig at vi også bruker en slik anledning til å utvikle nye evalueringsformer. Vi i SV tror at skal vi få i gang de tiltakene som vi ønsker, må vi legge inn en del gulrøtter, og det har vi foreslått. Det foreligger, som en vil ha sett, en del forslag fra vår side. Jeg vil vente til jeg har hørt svaret fra statsråden før jeg eventuelt tar opp forslagene. Hvis han da svarer imøtekommende på det aller meste og jeg er godt fornøyd, skal vi selvsagt ikke kreve votering her i Stortinget i dag.