Lars Sponheim (Venstre), 2004-12-09:
Regjeringen har lagt fram et budsjett som vil sikre forbrukerne trygge matvarer og styrke satsingen på verdiskaping og næringsutvikling i hele verdikjeden for jord- og skogbruk. Jeg vil begynne med å gi ros til komiteen for at den har gjort et godt og grundig arbeid med budsjettet, og jeg konstaterer at det er bred enighet om landbruks- og matpolitikken. Det er positivt at komiteen støtter Regjeringens arbeid for å sikre handlingsrommet for en fortsatt aktiv landbrukspolitikk gjennom å påvirke prosessene og forhandlingene i WTO, avtaler med EU og annet internasjonalt arbeid. Dette er det første budsjettet for det nye Landbruks- og matdepartementet. Navneskiftet synliggjør at Regjeringen nå vil se matpolitikken i en større helhet. Et hovedelement i Regjeringens matpolitikk er at maten er trygg og blir opplevd som trygg. Et sunt kosthold og en langsiktig matforsyning er i tillegg til nyskaping, mangfold og verdiskaping viktige innsatsområder i matpolitikken. Som landbruks- og matminister har jeg en ambisjon om å styrke vår stilling som matnasjon. Matpolitikken skal også bidra til å løfte fram kvaliteten, de gode tradisjonene og matmangfoldet. Forbrukerne ønsker produkter med historie, tradisjon og en tydelig opprinnelse. Jeg mener at det ligger et stort unyttet potensial for salg av et mangfold av norske spesialprodukter både nasjonalt og internasjonalt. Etableringen av Mattilsynet har vært vellykket, men det har vært enkelte utfordringer i oppstarten. Effektiviseringen som nå skjer på matforvaltningsområdet, kommer brukerne til gode gjennom en reduksjon i gebyr- og avgiftsnivået. I tillegg skal gebyr- og avgiftssystemet gjennomgås, bl.a. for å se på om innretningen er slik at det virker hensiktsmessig i forhold til næringsutvikling. Jeg legger vekt på at Mattilsynet nå må utvikle dokumentasjonssystemer for å få et godt grunnlag for å vurdere inntekter og utgifter på de ulike tilsyns- og kontrollområdene. Tilfredsstillende tilgang på veterinærtjenester er viktig også i et næringsperspektiv. Det er kommunene som er de nærmeste til å vurdere borgernes behov og aktuelle tiltak på dette området. Jeg vil arbeide for å finne en løsning med hensyn til de uenighetene vi har med Den norske veterinærforening om klinisk veterinærvakt innenfor rammene av denne budsjettinnstillingen og Stortingets budsjettvedtak. Dersom dette er mulig, vil jeg komme tilbake til Stortinget med forslag om en helhetlig løsning der kommunene får ansvar for nødvendige tiltak for tilgang på veterinærtjenester på døgnbasis. Lønnsomhet i produksjonen gir grunnlaget for at jordbruksarealene holdes i drift. Skal vi møte de nasjonale og internasjonale utfordringene, er det nødvendig med strukturendringer i jordbruket som bidrar til en mer kostnadseffektiv jordbruksproduksjon. Endringer i produksjonsstrukturen er imidlertid en prosess som krever både tid og investeringer, og næringsutøverne må gis muligheter til å møte denne utviklingen. Det foregår en betydelig verdiskaping i landbruket, også utenfor det som omfattes av jordbruksavtalen. Mange har lyktes i å utvikle nye forretningsområder med bakgrunn i landbruket og bygdenes ressurser. Landbruket er blitt mer enn bare tradisjonell matproduksjon. Samarbeid med andre sektorer, som reiselivssektoren, opplærings-, helse- og sosialsektoren og energisektoren vil være viktige satsingsområder for produsenter som ønsker å utvikle varer og tjenester som i større grad henter inntekten fra markedet. Landbruks- og matdepartementet har innenfor Regjeringens innovasjonssatsing ansvaret for utviklingsprosjektet Innlandet 2010. Satsing på ulike enkeltprosjekt innenfor områdene bioenergi, landbruksbasert reiseliv, utmarksressurser og bioteknologi skal bidra til skifte i utviklingstrenden i innlandet som er knyttet til nyskaping. Jeg ønsker at kommunene skal være aktive deltakere med større innflytelse i landbrukspolitikken. Kommunene er de sentrale aktørene for utvikling av framtidens Distrikts-Norge. Nøkkelen til levende bygder med gode og moderne bo- og levevilkår ligger i en tettere kopling mellom landbrukspolitikken og annen nærings-, ressurs- og miljøpolitikk. Nasjonal politikk må i økende grad suppleres og utfylles med lokal og regional politikk. Departementet legger opp til en styrket satsing på å ta vare på viktige kulturlandskap og vern om dyrket og dyrkbar jord. Dialog med kommunene om lokalt ansvar i forvaltningen av landbruksarealene vil være viktig. Vi må hindre økende gjengroing av verdifull kulturmark og forfall av gårds- og setermiljø. Dette gjør kulturlandskapet mindre attraktivt for rekreasjon, bosetting og turisme. Reindrift er en liten næring i nasjonal målestokk, men både i samisk og lokal sammenheng har den stor betydning, økonomisk, sysselsettingsmessig og kulturelt. Reindriften er en viktig del av det materielle grunnlaget for samisk kultur. De siste tiårene har reintallet i Finnmark økt betydelig. Jeg ser med stor uro på det høye antallet rein som nå er i deler av Finnmark. En bærekraftig reindrift krever, som komiteen understreker, at tallet på rein er i balanse med beitegrunnlaget. I det videre arbeidet vil jeg legge til grunn at en enstemmig komite understreker at det nå haster med å redusere antall rein, og at komiteen støtter opp om nødvendige tiltak for å nå dette målet.