Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2010-03-05:
Offentliggjøringen av skattelistene har etter hvert utviklet seg til å bli offentlig initiert sosialpornografi – en praksis som appellerer til det de fleste av oss er minst stolt av, nemlig kikkermentaliteten. Skattelistene er egentlig som bladet Se og Hør, som nesten ingen vil innrømme at de kjøper, men som allikevel har høye opplagstall. I dagens nettbaserte medieverden tilbys absolutt alle tenkelige og utenkelige varianter og vinklinger av folks skattbare inntekt og formue. Jeg ble litt overrasket i dag morges da jeg skrudde på nyhetene og hørte min finanskomitékollega Breen, som var veldig overrasket over hva han fant når han søkte på skattelistene. Til det er det å bemerke at vi har hatt denne saken til behandling i komiteen i fem måneder – fem måneder – og vi har hatt høring om den, og hvis det var noe han ikke visste, som skattelistene bar med seg, så var det bra at han fant det ut i dag morges, i hvert fall. Men jeg synes det var lovlig sent å finne ut av det. Uansett, vi kan finne «ti på topp» eller «ti på bunn» av alle varianter og kategorier. Den eneste kategorien jeg ikke har klart å finne, er de ti best betalte journalistene. Jeg har søkt og søkt og finner det ikke noe sted. Det er sikkert bare et snodig sammentreff, hvis det ikke er en tilfeldighet! Regjeringspartiene, samt Kristelig Folkeparti, argumenterer i denne saken med at «offentliggjøringen av skattelistene er viktig for å styrke den kritiske debatten om skattemessige forhold». Det høres flott og fint ut! Da blir selvfølgelig spørsmålet hvilken debatt de sikter til, og hvor denne debatten føres. Er det i mediene denne debatten føres? Er det i Stortinget? Jeg har vært i finanskomiteen i fem år – jeg kan ikke erindre en eneste debatt knyttet til skattelistene og skattesystemet, basert på skattelistene. Er det på ligningskontorene denne debatten foregår? Er det rundt kjøkkenbordene? Og hvor mange henvendelser om feil i skattesystemet er det egentlig skatteetaten mottar – og hvor mye mer skatt er det disse feilene genererer? Hvorfor er det slik at Norge er det eneste landet i verden som trenger å ha offentliggjøring av skattelister for å få en slik kritisk debatt og stille alle i gapestokk? Eller føres det kanskje ikke kritiske skattedebatter i andre land? Men jeg registrerer at de samme fire partier er veldig varsomme i merknadene sine, for der står det «kan bidra positivt til den samfunnsmessige kontrollen». Men de vet altså ikke. Mangel på offentliggjøring «kan skape grunnlag for spekulasjoner». Men de vet ikke. Pressen «kan bidra til kritisk debatt». Men det kan de altså ikke dokumentere. Offentliggjøringen av skattelister er prinsipielt gal, for den bryter med enkeltmenneskers grunnleggende personvern. Og den er samtidig gal fordi den har flere negative praktiske konsekvenser. Det er det prinsipielle som er det alvorlige, og som man burde diskutere mer. Men de praktiske konsekvensene er selvfølgelig også negative. Det er uetisk at staten kan benytte tvungen innsendt informasjon fra innbyggerne til offentliggjøring uten de samme innbyggernes samtykke. Det er altså straffbart å ikke innrapportere forhold knyttet til lønn og formue, men på grunn av formuleringer i ligningsloven § 8-8 forbeholder staten seg retten til å videredistribuere denne sensitive personlige informasjonen til allmenn forlystelse. Ett av argumentene er at offentliggjøring kan avsløre skattesnusk, og under høringen ble det referert til vannverksskandalen på Romerike. Så argumentet var altså at offentliggjøring av skattelistene gir innbyggerne og mediene mulighet til å avsløre skattesnusk gjennom skriverier – angiveri. Det er ikke noe prinsipielt annerledes dersom staten offentliggjør en oversikt over hvor mye hver enkelt borger mottar av offentlige ytelser. Begge deler er like uetisk og uakseptabelt, men det er kun i det sistnevnte tilfellet at man viser til personvernet, og det til tross for at man kunne benyttet akkurat de samme argumentene, som: De ti største trygdemottagerne. I denne veien bor det flest uten fast inntekt. Disse taper staten flest penger på. – Dersom slik informasjon ble allment kjent, kunne jo naboer og medier melde fra til myndighetene dersom en person sto oppført som trygdemottager, men ble tatt på fersk gjerning idet han snek seg ut og gikk på jobb. Slik vil vi jo ikke ha det! Så har vi de praktiske innvendingene: Skattelistene inneholder en rekke feil. De er ikke endelige, og skattytere har ikke hatt mulighet til å komme med eventuelle korrigerende opplysninger. Barn er de mest aktive brukerne av Internett, og offentliggjøringen av skattelistene gjør noen barn til mobbeofre i skole- og fritidssammenheng. Regjeringspartiene mener hensynet til folks nysgjerrighet må gå foran hensynet til enkelte barns mobbing – det er jo bare enkelte som blir mobbet! Videre har politiet bekreftet at offentliggjøring av skattelistene har fungert som et oppslagsverk for kriminelle, med utpressing og innbrudd – senest i fjor da en rekke personer mottok utpressingskrav, som resulterte i at barn hvis foreldre var truet, fikk beskyttelse på skolen. Så er det slik at stadig flere blir utsatt for ID-tyverier. I dag er det 40 000 nordmenn som har forsikret seg mot dette, og skattelistene er altså på en måte en ytterligere grunn til å forsikre seg mot ID-tyverier.