Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2009-01-08:
La meg først få lov til å understreke at vi er på etterskudd i denne saken. Den skulle ha vært behandlet før jul, noe vi dessverre ikke har fått til. Det skyldes bl.a. at arbeids- og sosialkomiteen ikke ble gjort kjent med forholdene med hensyn til den opprinnelige Ot.prp. nr. 76 for 2007–2008 og behandlingen av Ot.prp. nr. 82 for 2007–2008 før kvelden den 8. desember, altså bare noen få dager før komiteen skulle avgi innstilling. Det synes jeg er synd, og jeg håper at vi unngår denne typen behandling i framtiden. Feil kan skje, men det fører jo også til at det blir vanskeligere å behandle dette på en god måte. Derfor ble saken utsatt litt. Den saken vi behandler i dag, går på lovendring for å bekjempe trygdemisbruk og effektivisere tilbakebetaling av feilutbetalinger fra folketrygden, samt at det foreslås plikt til å gi renter til stønadsmottakere ved etterbetaling av trygden når Arbeids- og velferdsetaten har begått feil. Vi vet at arbeidet med å forebygge og avdekke trygdemisbruk er et satsingsområde både i Arbeids- og velferdsdirektoratet og Regjeringen, men jeg vil også påstå at det gjelder et samlet storting. Det loven og de endringene som foreslås i dag, gjelder, er i hovedsak bl.a. en presisering for å gjøre det klart hvilke krav etaten skal stille til stønadsmottakere og til helsepersonell når det gjelder å medvirke til belysning av saken. Barnetilsynsordninger og finansinstitusjoner tas med i kretsen som er pliktige til å gi opplysninger. Det er også klart at også privat helsevesen har en slik plikt. Det innføres bestemmelser om utvidet rett til å kreve kontrollopplysninger fra tredjemann og kontrollbesøk på arbeidsplassen ved begrunnet mistanke om trygdemisbruk. Det innføres også bestemmelser om gjensidig utveksling av informasjon mellom Arbeids- og velferdsetaten og forsikringsselskapene ved konkret mistanke om trygdemisbruk eller forsikringssvindel. Og det innføres gebyr og tvangsmulkt for personer eller institusjoner som ikke gir de opplysningene som Arbeids- og velferdsetaten ber om. La meg ta et lite blikk tilbake på hvordan utviklingen av trygdemisbruket har vært. I 2006 ble det politianmeldt til Nav om lag 1 700 tilfeller av mistanke om trygdesvindel. I 2007 ble 1 449 personer anmeldt for trygdemisbruk for til sammen 182 mill. kr. Det var en kraftig økning i antall anmeldelser av personer i forbindelse med sykepenger, uførepensjon, rehabilitering og attføring, men også innen ytelser som dagpenger, overgangsstønad og familierelaterte ytelser, der man bl.a. avdekte at enkelte løy om ekteskap, graviditet og aleneforsørgerrolle. Hvis vi går til første halvår 2008, anmeldte Nav 405 personer for trygdemisbruk på til sammen 44 mill. kr., og det var en økning på 10 pst. sammenlignet med i 2007. De fleste anmeldelsene gjaldt misbruk av dagpenger og attføringspenger, henholdsvis 209 og 90 personer. Dette bare viser at det har vært et stort omfang av trygdemisbruk, og at det er et alvorlig problem som man bør slå hardt ned på. Derfor tror jeg alle er enig i at det er helt nødvendig med de lovendringene som i dag gjøres, og det vil sikkert også være nødvendig med nye tiltak etter hvert som man avdekker og blir kjent med problematikken. Jeg har også lyst til å vise til en rapport som er utarbeidet på oppdrag fra Nav når det gjelder nordmenns holdninger til trygdemisbruk. Den rapporten ble overlevert Nav i februar 2008. Det er ganske interessant å legge merke til at hele 96 pst. av nordmennene mener trygdemisbruk er umoralsk. Det er godt over tallene i Sverige, der er det 84 pst. som mener det er umoralsk. I tillegg synes jeg også det er verdt å merke seg at 23 pst. av de nordmennene som deltok i undersøkelsen, uttaler at de kjenner noen som i løpet av det siste året har mottatt mer i trygd enn de har rett til, og at 81 pst. av nordmennene mener at årsaken til trygdemisbruk først og fremst er dårlig moral hos dem som jukser, og at man har for dårlige straffesanksjoner. Jeg synes det er et ganske kraftig og greit signal å ta med seg fra befolkningen, som vi skal lytte til, og som også understreker viktigheten av at man nå iverksetter nødvendige tiltak. Jeg har også lyst til å vise til det som har framkommet i media når det gjelder på hvilke områder man foretar svindel, og på hvilken måte kreativitet – hvis man kan bruke det begrepet – utøves blant de umoralske i dette systemet. Vi fikk før jul grundig dokumentert flere tilfeller i en aftenutgave av Aftenposten, der det bl.a. ble skrevet om en Oslo-mann på 34 år som levde glade dager i Thailand og fikk utbetalt 110 000 kr i dagpenger. Han holdt seg skjult i landet, men gjorde det på den måten at han sendte meldekortene elektronisk. Det viser at Arbeids- og velferdsetaten har tatt dette veldig alvorlig når man begynner å gå inn og sjekke IP-adresser, og jeg synes det er et viktig og riktig tiltak. Jeg vil oppfordre til at man blir enda dyktigere på sånne ting for å avsløre misbruk. I tillegg har vi også sett at en 51 år gammel kvinne for en tid tilbake ble dømt i Oslo tingrett etter å ha fått ut betydelige midler, bl.a. for falsk graviditet. Man har altså sendt andre og fått dokumentasjon på graviditet, og fått ut penger. Dette er alvorlig misbruk av de velferdsordningene vi har, og som det bør slås hardt ned på. Man kunne ha gått igjennom en rekke sånne tilfeller. Jeg skal ikke gjøre det, vi kjenner godt til dette. Dette er to av mange som er blitt skrevet om og referert i media. Jeg er svært glad for at vi nå får en gjennomgang av dagens regelverk med sikte på å forhindre trygdemisbruk. Det er liten tvil om at organisert og notorisk svindel er med på å undergrave dagens velferdsordninger. Jeg vil understreke at lovens endringer må ivareta to perspektiver. Det er i alle fall de to perspektivene Fremskrittspartiet har vært svært opptatt av å ivareta. Det ene er å foreta innstramninger, skjerpe straffer, overfor dem som bedriver systematisk, organisert trygdesvindel. Det neste hensynet/perspektivet man bør ivareta, er naturlig nok det som går på personvern. Fremskrittspartiet foreslår i innstillingen å be Regjeringen vurdere en karantenetid. Jeg synes det er synd at ikke flertallet i denne salen er med på det forslaget. Det hele går rett og slett ut på en vurdering av om det kan være et virkemiddel for å motvirke trygdemisbruk i tilfeller lik dem jeg refererte til. Det går på dommer som er avsagt: Om man er avslørt og dømt for organisert svindel i stort omfang, bør det vurderes om det skal innføres en karantenetid. Jeg tror det hadde virket veldig preventivt. Jeg tror det hadde vært med på å få folk til å tenke seg om enda en gang, og hadde i så måte vært et positivt bidrag til å begrense trygdemisbruket. Jeg vil også påpeke – og jeg ser jo – at Arbeids- og velferdsetaten og også loven nå tar inn over seg at man ønsker bedre muligheter for å foreta kontroll på stedet. Det er noe jeg er enig i. Jeg vil også anmode om at man får på plass systemer og blir enda flinkere til å foreta kontroll på stedet også i utlandet, der vi vet at det har vært store problemer. Blant annet var det et oppslag i VG 17. april 2007 som avslørte norsk-marokkansk trygdesvindel. Med en strengere kontroll og en bedre kontrollrutine også i utlandet tror jeg vi kunne ha avdekket dette på en bedre måte og vært mye mer effektive. Jeg vil håpe at statsråden er enig i det, og henstiller om at han både iverksetter tiltak og følger opp forvaltningen, slik at det blir gjort en slik type kontroller. Jeg har også lyst til å gå litt inn på en del av de forslagene som mindretallet har fremmet i innstillingen. Når det gjelder § 21-4 første ledd, har mindretallet, bestående av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, gått imot den foreslåtte begrepsutvidelsen. I likhet med Datatilsynet mener vi at en sånn omfattende adgang til å innhente opplysninger i praksis kan medvirke til at taushetsplikten fjernes. Pasientenes/brukernes tillit til saksbehandlerne kan bli betydelig svekket. I en sånn situasjon kan man se for seg at viktige opplysninger vil bli tilbakeholdt i forholdet mellom pasient/bruker og den enkelte behandler. Vi synes det er synd hvis lovteksten som foreslås i dag, skulle innebære det. Videre er vi uenig i § 22-15 femte ledd i folketrygdloven, som går på tilbakebetaling av skatt. Mindretallet er på linje med høringsuttalelsene og har også merket seg at bl.a. LO har kommet med en høringsuttalelse der man er imot den foreslåtte lovformuleringen nettopp fordi den i disse tilfellene kan føre til at en må betale tilbake et større beløp enn man faktisk har mottatt. Det synes vi blir prinsipielt feil, og vi hadde ønsket at man hadde hatt flertall for vår formulering på det området. Når det gjelder arbeids- og velferdsforvaltningsloven § 7, har mindretallet kommet med en presisering og et endringsforslag også der. Det skyldes i hovedsak ikke at vi er uenig i intensjonen om å bekjempe trygdemisbruk, som det legges opp til, men vi mener at man burde hatt med en tilføyelse om at man bør begrunne hvorfor man skal levere ut opplysningene. Det bør foreligge en klar begrunnelse for det. I tillegg mener jeg at bevisbyrden også i de tilfellene bør ligge på det offentliges side. Er det en klar mistanke om trygdesvindel, skal man selvfølgelig iverksette tiltak i henhold til loven, men det bør være en klar begrunnelse for mistanken, og man bør også ivareta det som har med personvernperspektivet å gjøre. Når det gjelder § 21-4 b, vil Fremskrittspartiet gå imot. Vi registrerer at også Bondevik II-regjeringen i samleproposisjonen Ot.prp. nr. 60 for 2001–2002 våren 2002 foreslo hjemmel til å gi opplysninger til Trygdeetaten på eget initiativ, uten hensyn til taushetsplikt, for personer og institusjoner som kan bli pålagt av Arbeids- og velferdsetaten å gi opplysninger. Den gangen gikk flertallet, bestående av Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Fremskrittspartiet, imot forslaget. Jeg registrerer at den sittende regjeringen, bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, nå står bak dette forslaget som de to ganger tidligere har gått imot. Det kunne vært interessant å vite hva som er begrunnelsen for det. Til slutt vil jeg gjøre oppmerksom på at det på side 28 i innstillingen ved en inkurie har skjedd en feil. Når det gjelder forslag nr. 1, fra mindretallet, om § 21-4 første ledd, har overskriften til loven vi snakker om, uteblitt. Den riktige overskriften skulle ha vært: «I lov av 28. februar 1997 nr. 19 om folketrygd(folketrygdloven) gjøres følgende endringer:» (folketrygdloven) Den samme overskriften skulle vært inne på samme side i høyre kolonne når det gjelder forslag nr. 5. Helt til slutt vil jeg vise til forslag nr. 1 som går på § 21-4 første ledd. Der er mindretallet enig i det som er innstillingen fram til og med første punktum, og ber derfor om at det voteres særskilt over første punktum. Med disse endringene tar jeg opp mindretallets forslag i innstillingen.