Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2003-03-25:
Når vi nå har en debatt om rent og rikt hav, er det ikke til å komme fra at vi nylig har behandlet to store stridstemaer her i salen, nemlig stortingsproposisjonen om nasjonale laksefjorder og St.meld. nr. 38 for 2001-2002, Om olje- og gassvirksomheten. Det bærer vel denne debatten preg av. Likevel synes vi i Fremskrittspartiet det er litt trist å lese en del av det som står i merknadene. Jeg skal få lov til å sitere noe: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, merker seg videre at det bør utvikles bedre metode og kunnskap, for å kunne foreta en grundig avveining av de forskjellige interessene som knytter seg til Barentshavet. Videre at dette best kan oppnås ved å basere forvaltningsplanen på konsekvensutredninger for de enkelte sektorene for å få fram helheten.» Nå er det jo slik at norsk petroleumsaktivitet har foregått i 30 år, med en teknologi og en miljøstandard som er helt i verdenstoppen. Og bare når det gjelder Barentshavet, har man 174 forsknings- og utredningsrapporter. Man har brukt over en halv milliard kroner på dette. Men likevel vil altså stortingsflertallet ha mer utredning om dette enn det som ble vedtatt under behandlingen av St.meld. nr. 38 om olje- og gassvirksomheten. Det synes vi i Fremskrittspartiet er trist, og det synes vi også er unødvendig. Ett tema som er viktig i denne meldingen, er skipsfarten og sikkerhet og beredskap langs kysten. Vi er positive til utvidelsen av territorialfarvannet fra 4 til 12 nautiske mil. Man får en mulighet til å få fartøyene lenger ut langs kysten og dermed til å ha en økt beredskap og få bedre tid til å gripe inn før et fartøy med problemer havner i fjæresteinene. Vi synes det er viktig at det er et godt samarbeid mellom Norge og Russland – og man har sikkert også mulighet til å utvide samarbeidet for å gjøre det enda bedre. Jeg synes det også er all grunn til å gi ros til fylkesmannen i Finnmark, som har tatt et initiativ til en avtale med tankbåtrederiene om varsling av oljetransport fra Russland langs Finnmarkskysten. Det synes vi er svært positivt. Det vil videre være viktig i forbindelse med økt aktivitet langs kysten og i forbindelse med Snøhvit-utbyggingen at man styrker den eksisterende oljevernberedskapen og etablerer nye oljeverndepoter der dette er nødvendig. Like viktig er det at man har en god transportmulighet mellom disse depotene. Det var det som var svakheten ved «John R»-ulykken, man hadde for dårlig logistikk, og det tok for lang tid før nødvendig utstyr var på plass. Jeg er glad for at det har blitt mer samordning, og at man får mer samkjørte tiltak på dette området gjennom Kystverket. Vi er også veldig glad for at det har blitt enighet i Stortinget om å styrke slepebåtkapasiteten. Vi har sett det som veldig viktig at man har nok maskinkraft for å kunne assistere fartøy som får problemer, spesielt i disse tider når man fra Stortingets side reduserer Forsvaret og de som er inne i et tidlig stadium i forhold til å gripe inn. Det viktigste tiltaket for å styrke beredskapen er en etablering av en trafikksentral. Det er viktig for å unngå en ny «John R»-ulykke. Dessverre har etableringen av en trafikksentral nå blitt en lokaliseringsdebatt, og det har også blitt en budsjettdebatt. Det synes vi burde vært helt unødvendig. Vi har gått inn for å legge denne trafikksentralen til Reitan. Der har man mye av det som skal til for å få en slik sentral på plass. Det er bare nødvendig å få en grenseoppdraging mellom Kystverket og Forsvaret. Og der har man mulighet til å komme raskt i gang for å få det som er det viktigste, nemlig en full overvåking. Men det vil sannsynligvis stortingsflertallet ikke være med på, og det synes jeg er ganske trist. For når man har et uhell med et fartøy, er det om å gjøre at reaksjonstiden må være minimal fra man oppdager problemet og til man kan gripe inn – at man har et kort handlingsrom. Til slutt vil jeg ta opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.