Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-10-17:
Det er et langt løp som skal avsluttes i dag i forhold til kampen mot et barnematdirektiv som egentlig ingen vil ha – ikke politiske myndigheter og politiske partier, ikke faglige instanser og ikke forbrukerne heller, tror jeg. Hvem er det egentlig som ønsker seg et direktiv der en utsetter barn for det som faginstansene sier kan føre til helsemessig uheldig tilførsel av ulike stoffer? Men som vanlig velger et flertall i Stortinget å si at det skal en del til for at vetoretten brukes i EØS-avtalen, en vetorett som vi vitterlig har forhandlet fram, og som burde være en av forskjellene mellom et Norge som har sagt nei til EU-medlemskap, og et Norge som i stedet har valgt å ha en EØS-avtale. Det er klart at et av de spørsmålene som står igjen etter debatten i dag når en ikke kan bruke vetoretten i et direktiv som dette, er: Hvor skal en da bruke vetoretten? Hvor ender dette spørsmålet om EØS-avtale og vetorett? Er det noen plass det i det hele tatt er mulig å nedlegge veto, når en ikke skal gjøre det i forhold til et direktiv som det vi i dag har framfor oss? Det får stå som et åpent spørsmål etter behandlingen av dagens direktiver. Det er ikke slik at barn i andre land lever noe dårligere enn barn i Norge, og de ser like friske og sunne ut som barn i Norge. Poenget her er at det kan være et ulikt barnekosthold i de ulike landene. I Norge gir vi ikke barna så mye kompotter og sånt når de er små, de blir ammet stort sett til de er seks måneder, og så får de grøt og tran. I forhold til kostholdsammensetningen er det altså sånn at direktivene utgjør et større faremoment i forhold til norske barns kosthold enn i forhold til kostholdet til barn i mange EU-land. Men den type variasjon som det tilsier, og som faglige myndigheter har sagt vi burde ta hensyn til, kan ikke tillates så lenge spørsmålet om omsetning av barnemat skal behandles som et handelspolitisk spørsmål mer enn et ernæringsmessig spørsmål. Faktum i den saken vi behandler i dag, er at barns kosthold ikke skal ses på som verken et spørsmål om helse eller ernæring, men som et handelspolitisk spørsmål. Da er det ikke rom for ulikheter sjøl om all fornuft tilsier at det bør det være. Jeg synes heller ikke det er noen trøst at man sier at med de kravene en har til minsteinnhold, vil det ikke være skadelig. Det er produsenter i Norge som også kunne tenkt seg å ha fullt fritak for tilsetningsstoffer. De blir pålagt et minsteinnhold. Det gjelder f.eks. Tine Småfolk-produkter. En kan si at det minsteinnholdet ikke er skadelig. Men poenget er at det er en ansvarsfraskrivelse fra statlige myndigheter og i forhold til norsk folkehelse at det nå skal være foreldrene som skal være nødt til å gå rundt og rekne ut innholdet av vitaminer og mineraler i barnematen for å avgjøre om de synes det er holdbart og trygt å gi barna sine det eller ikke. Det er unødvendig, og det gir foreldrene større utrygghet. Jeg synes at det å bevilge 16 mill. kr til å overvåke og advare forbrukerne mot helsefare som følge av noen nye direktiv som ingen av oss vil ha, er unødvendig bruk av offentlige midler. Det er jo noen av oss som mener at det offentlige bør ha rom for å bruke midler til både det ene og det andre. Men det er jo sånn at det i dag er de som er minst opptatt av det offentliges bruk av penger, som er villig til å se gjennom fingrene med at man skal bruke 16 mill. kr på noe som ikke burde være nødvendig, hvis en var så fri at en brukte den vetoretten som faktisk ligger i EØS-avtalen, og sa: Så langt, men ikke lenger, denne saken kan ikke Norge være med på. Som sagt, jeg er litt usikker på om det egentlig finnes noen vetorett i EØS-avtalen når vi ikke bruker den i forhold til det direktivet som i dag ligger framfor oss. Ettersom helseministeren sitter her, må jeg si at det skal bli spennende å se i forhold til patentdirektivet, når det kommer. Men for øvrig er det Senterpartiets konklusjon at vi i dag velger å gjennomføre noe som ingen vil ha, bruke 16 mill. kr på noe som er helt unødvendig, og å gjennomføre noe som ikke er heldig for norske barns kosthold, og som vi i lang tid har kjempet mot. Det hadde vært unødvendig i forhold til at vi kunne ha tatt i bruk den legitime rettighet vi har i forhold til EØS-avtalen. På den bakgrunn vil jeg gjerne få lov å ta opp det forslaget som Senterpartiet og SV står sammen om i innstillingen, om å nedlegge veto mot direktivet.