Michael Tetzschner (Høyre), 2011-11-24:
Lokalmiljøet er jo etter familie og venner det viktigste fellesskapet vi har i samfunnet. Det er viktig at vi føler trygghet i lokalsamfunnet, og at kommunene på sine ansvarsområder kan tilby tjenester av høy kvalitet. Så tenkte jeg at jeg også skulle tillate meg en kommentar, siden jeg ser at statsråd Lysbakken er her, om at noe av det fine med de nære fellesskapene som utgjøres av familie, venner og nærmiljø, er at det er fellesskap som klarer seg ganske godt uten departementsdiktat eller politikerstyring eller enkeltpersoner eller enkeltpartier som forteller hvordan en skal leve sitt liv. Derfor er også Høyres holdning i kommuneopplegget at vi vektlegger ordninger og rammebetingelser som gjør det lettere for kommunene og nærmiljøene å sette opp sin egen prioritering innenfor nasjonale rammer, men der hvor den sentralistiske rød-grønne regjeringen ønsker å overstyre, vil vi lytte til det lokale demokratiet. Så må det selvfølgelig ha penger å arbeide for. Høyre foreslår samme vekst for kommunesektoren som regjeringen. Vi ønsker at dette følges opp med større lokal frihet, som jeg nevnte, slik at man kan foreta reelle lokale prioriteringer. Kommuneopplegget for 2012 legger til grunn et rød-grønt inntektssystem for kommunesektoren, som ble innført i 2009. Da inntektssystemet ble behandlet, tok Høyre flere initiativ for at det skulle sikres bred politisk enighet, gjøre det robust mot endringer, slik at det også ble forutsigbart for dem som opererer innenfor det. Dette gikk imidlertid regjeringen imot, og det ble i stedet innført et system som innebærer en klar maktforskyvning av innflytelse fra kommunene til staten. Det har i grunnen vært en underliggende tendens i hele denne rød-grønne regjeringsperioden. Den forrige regjeringen oppnådde f.eks. å få til at kommunene skulle finansieres med minst 50 pst. av egne skatteinntekter. Regjeringen Stoltenberg har øyensynlig forlatt dette målet ved at man nå styrer denne andelen ned til skarve 40 pst. Høyre mener igjen at andelen av egne inntekter i kommunene må opp til minst 50 pst. Jeg vil vise til hovedtrekkene i vårt alternative inntektssystem og begrense forslaget til å foreslå å opprettholde ordningen med å tilbakeføre deler av selskapsskatten til kommunene, samt sørge for at vi når målet om 50 pst. som et minimum. Det er vesentlig at kommunene får beholde deler av selskapsskatten lokalt. Det skaper et driv i kommunene for å gi næringslivet gode forhold. Dette standpunktet støttes av både NHO og KS. Høyre har foreslått konkret at 4,25 pst. av selskapsskatten tilbakeføres til kommunene. Regjeringens opplegg for kommunesektoren i 2012 er stramt, og det vil kreve omstilling å unngå kutt. Forbedringer av tilbudet må skje gjennom effektivisering. Denne regjeringen overtok en kommunesektor i orden, med en velordnet økonomi – en stram økonomi, men velordnet. Nå opplever vi at kommunesektoren som sådan har et negativt driftsresultat som vil bety enten omstilling eller kutt, eller begge deler, og budskapet fra kommunene er ganske klart. En del av problemet er at staten sentralt fordyrer og overstyrer kommunesektoren ved at den ikke koordinerer sine egne sektorer og særinteresser, som stadig uttrykker ambisjoner om hva kommunene skal gjøre, uten at det følger med tilsvarende friske penger. Regjeringen gir ingen bidrag i dette budsjettet til å dempe den forventningskrisen den selv har skapt, men fortsetter derimot å gi inntrykk av at handlingsrommet i kommunene er større enn det det faktisk er. Høyre mener det lokale selvstyret må styrkes. En forutsetning for å innlemme en tjeneste i rammetilskuddet er at finansiering, lover og forskrifter er til stede på samme tidspunkt som innlemmingen, og at både stat og kommune og de berørte institusjoner har en felles forståelse av hva innlemmingen innebærer. I fem av syv år under denne regjeringen har det vært lavere vekst i kommunenes frie inntekter enn det var under de siste årene til den forrige regjeringen – den borgerlige regjeringen. En gjennomgående retorikk om sultefôring skal visstnok ha funnet sted. På et tidspunkt da staten hadde omtrent 300 mrd. kr mindre å fordele, har de rød-grønne partiene forsøkt å skape inntrykk av at det har vært en eventyrlig vekst i kommuneøkonomien under denne regjeringen. Realiteten er at i fem av syv rød-grønne år har veksten i kommunenes frie inntekter vært lavere enn under den siste delen med den forrige borgerlige regjeringen.