Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-04-14:
Likestilling bidrar til bedre liv for den enkelte og til et bedre samfunn. Det handler om grunnleggende menneskerettigheter, om likeverd og like muligheter. Valgfrihet for den enkelte og muligheten for å ta egne valg må være grunnlaget for norsk likestillings- og familiepolitikk. Forskjellene mellom menn og kvinner blir mindre i Norge. Ferske tall fra SSB viser at på områder der kjønnsforskjellene tradisjonelt har vært store, har det de siste årene vært en svak, men positiv utvikling mot mer likestilling. Kjønnsforskjellene i lederstillinger, inntekt og deltidsarbeid er de laveste siden 2008. Det er historisk at vi i 2015 for første gang kan vise til at det samlet for ledere på alle ledernivåer i staten er 51 pst. kvinner. Flere kvinner deltar også i lokalpolitikken. Resultatet fra valget i 2015 viser en svak vekst når det gjelder andelen kvinner som er valgt inn i norske kommunestyrer. Norge er et av verdens mest likestilte land. Likevel, etter flere tiår med likestillingspolitikk, har vi fortsatt utfordringer. Kvinner og menn har like rettigheter, men fortsatt ikke like muligheter. I dag har vi sett en debatt om hvorvidt det er tiltak eller ikke tiltak i denne meldingen som regjeringen har lagt fram. Jeg har lyst til å understreke at meldingen vi behandler i dag, inneholder flere tiltak innenfor områder der vi mener det fortsatt er store utfordringer, spesielt når det gjelder vold og overgrep, oppvekst og utdanning, arbeidsliv, helse, næringsliv og entreprenørskap. Noen tiltak er allerede satt i gang. Andre vil vi følge opp i årene som kommer. Jeg har lyst til å be representantene om å lese forslagene. Det står tydelig og klart under hvert felt at regjeringen vil styrke og etablere og utfordre. Det er konkrete tiltak som ligger i denne meldingen. Likestillingsmeldingen belyser både kvinner og menns utfordringer og utfordringer mange kvinner med innvandrerbakgrunn opplever. For å nå målene våre må vi arbeide langsiktig og målrettet. I dag presterer jenter gjennomgående bedre på skolen enn gutter. Gutter dropper ut av videregående i større grad enn jenter. Jenter og gutter skal kunne velge utdanning og yrke etter interesser og evner, ikke etter forventninger. Regjeringen har satt i gang forskning om hvilken betydning kjønn har for læringsutbytte, for utdanningsvalg og for gjennomføringsgrad. Sist uke møtte jeg Nora på Høgskolen i Oslo og Akershus. Hun er rollemodell i prosjektet Jenter og teknologi, der målet er å få enda flere jenter til å velge teknologistudier. Nora forklarte sitt valg på følgende måte: «Først og fremst fordi jeg synes det er veldig gøy. Men det er også behov for oss og det er et spennende felt.» Unge rollemodeller som Nora er viktig for å motivere flere til å velge utradisjonelt. Jeg er glad for at regjeringen støtter NHOs prosjekt om jenter og teknologi med 2 mill. kr i år. Dette bidrar til at flere jenter kan velge som Nora har gjort. I Norge har vi fortsatt et kjønnsdelt arbeidsmarked. Vi trenger flere kvinner som er ingeniører og ledere. Vi trenger flere menn som er sykepleiere og lærere. I helse- og omsorgssektoren har det tradisjonelt vært få menn. Dette er uheldig. Norge trenger både menn og kvinner for å møte morgendagens behov for arbeidskraft i denne sektoren. Et av prosjektene regjeringen framhever i meldingen, er Menn i helse, som skal bidra til å rekruttere flere menn til omsorgsyrker. Vi støtter prosjektet med 4 mill. kr i år. Regjeringen ønsker et inkluderende arbeidsliv der likestilling og mangfold står sentralt. Et spennende tiltak er et pilotprosjekt i Agder, som også får støtte i år med å utvikle en egen sertifiseringsordning. Å kunne forsørge seg selv er en forutsetning for likestilling. Derfor er prosjektet Jobbsjansen så viktig. Det gir flere kvinner med innvandrerbakgrunn en inngang til arbeidslivet. Jobbsjansen har blitt styrket med over 10 mill. kr i 2016. I Norge har vi en unik mulighet til å kombinere familieliv og arbeidsliv. Norge er i toppen når det gjelder kvinners yrkesdeltakelse. Vi har noen av verdens beste ordninger: full barnehagedekning, et godt SFO-tilbud, retten til å være hjemme med syke barn og ikke minst den gode foreldrepengeordningen. Dette er ordninger som medfører økt likestilling. Ordningene gir begge foreldre økt valgfrihet og fleksibilitet til å kombinere familieliv og arbeidsliv, og sånn henger familie- og likestillingspolitikken godt sammen. Vold er en av de største likestillingsutfordringene vi har. Vi kan ikke akseptere at noen utsettes for vold og overgrep der de skal føle seg som tryggest, nemlig i sitt eget hjem. Derfor er innsatsen mot vold en prioritert oppgave for regjeringen. Vi har satt av 50 mill. kr over fem år til forskning om vold i nære relasjoner, og vi har styrket krisesentertilbudet med 3 mill. kr i inneværende år. Innsatsen mot tvangsekteskap, sterk sosial kontroll og ettervern styrkes. Jeg har lyst til å nevne veiviseren dinutvei.no, som regjeringen lanserte tidligere i år. Nettportalen gir informasjon til utsatte for vold, overgrep og voldtekt, til pårørende og bekymrede, og ikke minst til dem som utøver vold, og til fagpersoner. Det kan heller ikke være sånn at vi får ulike helse- og omsorgstjenester ut ifra om vi er kvinner eller menn. Vi trenger mer kunnskap. Den kunnskapen vi allerede har, må tas bedre i bruk. Dette gjelder kunnskap om årsaker til forskjeller i helse mellom kvinner og menn, og om uønskede forskjeller i tjenestetilbudet. Norge trenger flere kvinner som ledere i næringslivet, som gründere og i styrer. Vår ambisjon er å øke andelen kvinner som styreledere i selskaper med statlig eierandel. Det er derfor satt i gang et arbeid med å etablere et måleinstrument for kjønnsbalanse i topplederstillinger i næringslivet. Med det kan både vi og bedriftene følge med på utviklingen over tid og sammenligne utviklingen i Norge med andre land. Gründerplanen som regjeringen nå har lagt fram, inneholder flere tiltak for å få fram flere kvinner som gründere i Norge. Denne regjeringen bygger videre på dagens likestillingsstruktur. Hver enkelt sektor har ansvar for å fremme likestilling på eget område. Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet har blitt gitt en sentral rolle som fagdirektorat med ansvar for å utvikle god kunnskap og dokumentasjon, og de skal også bidra til å gjennomføre likestillingspolitikken. Likestillings- og diskrimineringsombudet og -nemnda håndhever lovgivningen. Likestillingen kan ikke drives fram av det offentlige alene. Derfor er det viktig å støtte opp om gode prosjekter og forbilder. Forskningsmiljøer, sivilt samfunn, arbeidsliv og næringsliv er viktige bidragsytere i likestillingsarbeidet. Regjeringen har også hatt på høring et forslag om ny felles likestillings- og diskrimineringslov. Forslaget innebærer en styrking av kvinners rettigheter på en rekke områder. Et godt regelverk forutsetter et godt og effektivt håndhevingsapparat. Regjeringen ønsker å skille klarere mellom håndhevingsrollen og den uavhengige pådriverrollen. Vi har derfor fått utredet håndhevings- og virkemiddelapparatet på likestillings- og ikke-diskrimineringsområdet. Vi har kommet langt når det gjelder likestilling i Norge. Vi er enige om at vi fortsatt har utfordringer, og vi er enige om på hvilke samfunnsområder utfordringene er størst. I det offentlige ordskiftet må det være rom for å ha ulike syn på hva som driver likestillingen framover. I denne meldingen som regjeringen nå har presentert, og som debatteres i dag, peker vi på strategier og tiltak for å drive likestillingen framover på prioriterte områder. Gjennom regjeringens arbeid og forslagene i meldingen legger vi til rette for like muligheter mellom kvinner og menn. For oss er dette likestilling i praksis: å ta tak i utfordringene der de er. Til slutt: Likestilling angår oss alle og engasjerer bredt. Dette er en viktig forutsetning for å drive likestillingen framover både i Norge og internasjonalt. Likestilling er ikke bare et mål i seg selv, men en integrert del i bredden av de målene vi skal nå. Målet for arbeidet med likestilling er langsiktig og klart definert i de universelle bærekraftmålene som Norge nå har sluttet seg til: full likestilling mellom kjønnene innen 2030.