Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2002-03-07:
En viktig sak for Fremskrittspartiet er gjennomført – avviklingen av NRK-monopolet. Økningen i radio- og fjernsynstilbudene har gitt oss større muligheter til å velge. Dette viser at frihet i eteren kan stimulere til kvalitet og mangfold. Fremskrittspartiet ønsker størst mulig grad av frihet i eteren. Vi ønsker å legge minst mulig restriksjoner på dem som vil drive radio- og fjernsynsstasjoner. Er det fysisk mulig med hensyn til frekvenser osv., bør konsesjoner gis som en ren formalitet. NRK var hovedtemaet for kulturministerens redegjørelse. Fremskrittspartiets syn på NRK skiller seg fra kulturministerens på de fleste områder. Vi ser det ikke som noen offentlig oppgave å drive med medievirksomhet, og vi har som et langsiktig mål med vårt arbeid her i Stortinget å selge NRK. Vi ønsker oss en konkurransesituasjon i radio- og fjernsynsvirksomheten der de enkelte aktører finansierer sin virksomhet enten gjennom reklame og sponsing, eller gjennom abonnements- og betalings-TV-ordninger. Vi vil heller ikke legge begrensninger på den reklamen som sendes, utover det som reguleres i straffeloven. Av dette følger det at Fremskrittspartiet ser det som sentralt å få fjernet lisensavgiften som NRK innkrever. Vi registrerer at kulturministeren i sin redegjørelse åpner for en økning av lisensavgiften. Den er allerede skyhøy og vi vil på det sterkeste advare statsråden og Regjeringen mot å tenke i disse baner. Vi finner det urimelig at det norske folk skal belastes med byrdene for NRKs inkompetanse og manglende styring gjennom mange år. Skal NRK skaffe seg økonomisk handlerom, må dette gjøres ved å effektivisere egen organisasjon og egen stab. Lisensen er allerede for høy – den må ned, ikke opp! Fremskrittspartiet ønsker altså å slippe radio- og fjernsynsstasjonene fri fra politikernes klamme grep. Den eneste styring som politikerne bør ha med etermedia, er i tilfelle krisesituasjoner som krig, terrorkatastrofer osv. Men dette kan ikke i seg selv være grunnlag for at det offentlige og skattebetalerne skal subsidiere enkeltselskaper i denne bransjen. Kriseberedskap kan utmerket godt løses ved at det undertegnes kontrakter som gir de styrende myndigheter råderett over kringkastingsselskapene ved en krise eller en krigssituasjon. Vi innser at det er et godt stykke frem til aksept for Fremskrittspartiets syn i denne saken – vi har blitt ledd av før, bl.a. da vi foreslo et TV 2 og nærradioer – men det kommer. I denne situasjonen mener vi det må være riktig at NRK-ledelsen, inntil vi får en endring på dette området, selv må forvalte sin virksomhet innenfor det mandat som de har blitt tildelt av Stortinget. Man må ha mulighet til å effektivisere og omstrukturere sin organisasjon innenfor de rammer som legges gjennom vedtakene i denne sal om lisensavgift. Imidlertid må det være slik at lisensbetalerne som loppes for betydelige beløp gjennom denne tvangsavgiften, må kunne stille krav om et minimum av tjenester som må oppfylles. Dette gjelder særlig NRK2 – vi vet at det er en del steder i landet hvor denne kanalen ikke er tilgjengelig. Dersom det ikke er mulig å bringe NRK2 til alle lisensbetalere, synes vi at det er vår oppgave som stortingspolitikere å differensiere lisensavgiften, slik at de som ikke får inn NRK2, betaler mindre enn andre. Dette har de fleste politikere her i Stortinget fått henvendelser om, og problematikken er tidligere tatt opp i denne sal av Fremskrittspartiet i et Dokument nr. 8-forslag som ble behandlet i forrige stortingsperiode. Vi har også registrert at både politikere fra Senterpartiet og Arbeiderpartiet har tatt opp problematikken i etterkant av vårt Dokument nr. 8-forslag, bl.a. i spørretimen. Min partikollega, representanten Woldseth, vil i sitt innlegg utdype denne problemstillingen.