trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Etter at Senterpartiet skiftet olje- og energiminister for tredje gang – vi er altså nå i gang med den fjerde senterpartistatsråden i Olje- og energidepartementet – har Fremskrittspartiet blitt veldig fornøyd. Representanten må gjerne bringe videre våre gratulasjoner til energiministeren på vegne av Fremskrittspartiet. Det er som å ha et ekko av Fremskrittspartiet i departementet, og det er bra. Av og til blir jeg litt usikker på hvor Senterpartiet vil. Da representanten Lundteigen hadde ordet, var han veldig opptatt av fornybar energi og karbon, men fornybar karbon, ikke fossil karbon, mens man i Senterpartiets program sier at man vil kutte utvinningstakten på norsk sokkel – så det harmonerer. Men i oljemeldingen legger regjeringen opp til å øke utvinningsgraden og utvinningstakten. Energiministeren fra Senterpartiet vil øke eksporten av gass til Europa, noe jeg støtter fullt ut. Men kan Senterpartiet garantere at de vil støtte sin energiminister og ikke sitt partiprogram når dette skal bestemmes i Stortinget?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Det er betryggende å høre i forhold til oljepolitikken. Ja, vi i Fremskrittspartiet er også glad for det som har skjedd med grønne sertifikater. Det er veldig bra at SV ble parkert i sin motstand mot vannkraft, slik at også vannkraft kom inn under grønne sertifikater. Dermed ble ordningen en realitet, dog fem–seks år forsinket. I innlegget til representanten tegnet han også mørke skyer over situasjonen i Europa, og med rette. Men i debatten så langt i dag har det vært mye diskusjon om oljepengebruken. Allerede i 2008 varslet regjeringen at de mørke skyene ville medføre at det sannsynligvis ville komme en krisepakke. Det gir regjeringen ingen tegn til nå, og man er veldig kritisk til dem som ønsker å bruke mer penger enn det regjeringen har lagt opp til. Vil Senterpartiet avvise muligheten for at det kan komme en krisepakke, som også innebærer at man bruker mer oljepenger enn det budsjettet nå legger opp til?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
La meg berolige statsråden med at Fremskrittspartiet kommer til å stå bak vannkraft- og vindkraftsatsingen i grønne sertifikater. Vi er veldig glad for at regjeringen endret sin motstand mot vannkraft i ordningen, selv om det dessverre forsinket ordningen med fem–seks år. Når det gjelder de to første spørsmålene, er det rart at regjeringen har 60 mill. kr å gi til nettutjevningstariffen – 60 mill. kr som lobbyistene selv aldri har bedt om, fordi de mente at de 60 mill. kr som allerede lå inne, var tilstrekkelig. Nå får de 120 mill. kr. Dette vitner om en regjering som har litt for mye penger til å tekkes velgerne, mens et mye viktigere område – petroleumssektoren og petroleumsrelatert forskning – i realiteten har hatt et kutt på 30 pst. siden 2006. Vil statsråden gjøre noe dyptgripende, slik at man faktisk får satset mer på petroleumsrettet forskning framover?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Hvis det er én ting som har preget denne debatten, så er det selvskryt fra Arbeiderpartiet, ikke rot fra opposisjonen. Men det som også dessverre gjenspeiler Arbeiderpartiet, er at de har svært liten innsikt i det opposisjonen fremmer, men som de likevel kritiserer med stor bravur. Arbeiderpartiets taleskriver kunne godt hatt litt flere variasjoner i de innleggene som vedkommende har skrevet. Men jeg merker meg at statsråden hevder at dette budsjettet er godt tilpasset den økonomiske situasjonen. Det er åpenbart et av punktene som propagandaavdelingen har bestemt seg for å få fram – det til tross for at budsjettet ble fremmet under forutsetning av høy vekst, høy lønnsvekst og lav ledighet. Nå har denne debatten vært preget av at en forventer mørke skyer over horisonten, lavere vekstanslag, men likevel er budsjettet like godt tilpasset også den situasjonen til tross for at den eneste endringen som er blitt gjort, er å flytte på 30 mill. kr i et budsjett på 1 000 mrd. kr. Hvordan er det mulig at ett budsjett kan være tilpasset to helt ulike virkelighetssituasjoner?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Det blir på grensen til latterlig når en hevder at budsjettet er tilpasset usikkerhet. Hvordan i alle dager dokumenterer en det? Fremskrittspartiet tar utgangspunkt ikke i 29 mrd. kr i skattelettelser, som statsråden feilaktig påstod, men i 21 mrd. kr. I et budsjett som altså har 300 mrd. kr mer i skatteinntekter enn i 2005, er ikke 20 mrd. kr i kutt uansvarlig, i hvert fall ikke når en finner inndekning for det, noe som gjør at Fremskrittspartiet i dette budsjettet faktisk holder seg innenfor handlingsregelen, som dagens regjering er svært opptatt av. Derfor spør jeg igjen: Når den norske finansministeren har nedjustert anslagene for veksten i økonomien på grunnlag av det som skjer ute i verden, hvordan kan ett budsjett være tilpasset to helt ulike situasjoner og være veldig godt egnet for det, når det altså er to helt ulike økonomiske situasjoner vi her diskuterer?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Ja, seminar er jo for flere av regjeringspartiene en yndet form å drive politikk. Så det skulle passe. Det har vært en spesiell debatt som vi nå runder av. Den har vært preget av kommunikasjonsavdelingene. Det er de som har vokst mest i regjeringsapparatet. Jeg har ventet på et oppgjør fra Arbeiderpartiet. Det ble varslet tidlig. Men et oppgjør bør ha substans og relevans, begge deler manglet. Et oppgjør handler ikke om å klistre karakteristikker på motparten, men om å diskutere realiteter. Det har vi ikke sett. Arbeiderpartiet har tatt et oppgjør med stråmenn – et oppgjør med standpunkt som veldig få i denne salen har. De gir inntrykk av at det er et budsjett som er tilpasset situasjonen, uavhengig av om man venter høy vekst eller lav vekst. Det er ikke troverdig, men vi får huske dette når den første krisepakken kommer, om den var så godt tilpasset dette budsjettet som det en trodde. Men det er litt rart når alle som er uenig i enhver prioritering fra regjeringen, blir omtalt som enten sutrete, sure eller negative. Det er ikke en veldig konstruktiv form for debatt. Jeg registrerer ut fra denne debatten at asfalt skaper inflasjon i landet, mens turbiner ikke gjør det. Bygger en veier, bryter en handlingsregelen, men bygger en et kraftverk, så gjør en det ikke. Og hvis et sosialdemokratisk styre, f.eks. i Hellas, har kjørt landet på dunken, må en for all del ikke redusere skattene i Norge, selv om overskuddet i norsk statsbudsjett er på 345 mrd. kr. Fremskrittspartiet har hatt som tilnærming at vi her diskuterer statsbudsjettet nettopp for Norge, ikke for Hellas, og da må vi ta hensyn til de mulighetene som en har her til lands. Arbeiderpartiet har angrepet en dynamisk skattepolitikk som ingen her har forsøkt å forsvare, og Arbeiderpartiet mener de ansvarlige har 345,7 mrd. kr i overskudd på statsbudsjettet, mens de uansvarlige har 344,8 mrd. kr i overskudd. En del av debatten har handlet om økonomisk vekst, der en får inntrykk av at alt som går godt, skyldes rød-grønn politikk. Jeg vil lese fra Økonomiske analyser 3/2010. Der står det: «Etterspørselen fra petroleumsvirksomheten bidro dermed i meget høy grad til konjunkturoppgangen som tok slutt ved årsskiftet 2007/2008, og ga impulser som deretter motvirket konjunkturnedgangen i kjølvannet av finanskrisen i 2008 og i 2009.» Jeg tror vi skal gi æren til dem som har investert mye i Norge, på tross av manglende petroleumsmelding og på tross av at flere av regjeringspartiene egentlig ikke ønsker at den næringen skulle investere mer i Norge. Så æres den som æres bør. Fremskrittspartiet har etterlyst ambisjoner og handlekraft. Det har vært det for flere i opposisjonen, men vi har ikke fått det fra regjeringen, dessverre. Men jeg tror ikke dette er siste gangen vi diskuterer budsjettall for Norge for 2012. Dessverre nytter det ikke bare å snakke om solskinn når vi ser mørke skyer, da må vi forholde oss til skyene, men det får vi vel gjøre en annen dag.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Representanten Micaelsen svarer ikke på spørsmålet. Statsministeren har vært ute og sagt at det blir lavere økonomisk vekst neste år, men budsjettet er basert på en annen økonomisk vekst enn det statsministeren varsler. Når man tror det blir lavere vekst, og det ligger signaler om lønnsvekst på 4 pst. i statsbudsjettet, burde man ikke nå si ifra hva dette anslaget vil være, slik at man kan ha en realistisk debatt, og at man ikke debatterer et budsjett som er utdatert?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Nei, det var bare litt morsomt etter den debatten som har vært de siste dagene. Vi har hatt en debatt knyttet til ytringsfriheten og begrensningen av den. Det var derfor jeg sa det jeg sa. Jeg tror representanten skjønner hva jeg sikter til, og da holder det med det. Jeg synes det var morsomt, og jeg så at flere syntes det var litt artig. Jeg skjønner ikke helt poenget med å stille spørsmål rundt det.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
I utgangspunktet er ikke Fremskrittspartiet glad i statsforetak i det hele tatt. Vi ville helst bevilge det som er nødvendig for å bygge infrastruktur, og så gjelder det å organisere det på en riktig måte. Vi vil bygge det som er nødvendig, det er utgangspunktet. Så har vi funnet ut av dette med statsforetak. Arbeiderpartiet og regjeringen har i årevis lurt unna penger ved såkalte nullrammeoverføringer med det argument at det ikke har noen effekt på handlingsregelen. Vi har satt pengene over på dette statsforetaket. Vi mener at det er en klok måte å bygge veier på, og vi er overbevist om at vi vil klare å gjøre det. Hadde ikke de øvrige vært så opptatt av handlingsregelen og definert Fremskrittspartiets økonomiske politikk som uansvarlig bare vi går en krone over handlingsregelen, så hadde vi kanskje gjort det på en annen måte. Dette er gjort slik at vi møter de kriteriene som Arbeiderpartiet og regjeringen setter for bruk av oljepenger, og derfor er kritikken helt urimelig.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Fremskrittspartiet ønsker en minst mulig offentlig sektor. Vi ønsker flest mulig inn i det private næringsliv, det konkurranseutsatte næringsliv, som gjør at du kan produsere varene rimeligere, slik at kostnadene blir rimeligere for skattebetalerne. Det er jo målet vårt. Det er jo ikke slik at vi ikke har respekt for dem som er på uførepensjon, men poenget er at i norsk næringsliv presses de som har minimale skavanker eller andre typer ting, ut av arbeidslivet fordi timelønnskostnadene og andre kostnader for næringslivet er så høye at de får ikke jobbe videre i næringslivet. Antallet uføre i Norge er dobbelt så høyt som antall uføre i Sverige. Så vidt jeg vet, er ikke arbeidslivet i Norge noe særlig mer brutalt enn i Sverige. Jeg har ingen grunn til å tro at nordmenn skulle være noe særlig sykere eller mer uføre enn svensker. Jeg mener kanskje at man må forsøke å legge systemet til rette, slik at folk ønsker og har incentiv til å gå til næringslivet og jobbe og tjene sine egne penger, og at det blir litt mindre attraktivt å være utenfor arbeidslivet og utenfor en arbeidsplass.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Det viktigste er at det skapes arbeidsplasser, og at pengene blir investert i Norge. Det som Lundteigen og andre rød-grønne politikere er ute etter, er en millimeterjustis. Hvis én person skulle få noen urimelige skattelettelser, skal vi da ta en hel reform og si at nei, det kan vi ikke akseptere? Det viktigste må da være at det er grunnlag for å investere i Norge, at man skaper arbeidsplasser i Norge, istedenfor å bringe disse 15 mrd. kr ut, og kanskje enda flere milliarder ut, for å skape arbeidsplasser i andre land. Når vi er alene om å ha formuesskatten, kan det ikke være åpenbart at formuesskatten er klok. Det er jo ikke sånn at alt vettet er samlet her på Løvebakken. Det kan jo være at andre land har tenkt en tanke også og funnet ut at de prøver å skape noen arbeidsplasser. Så sier man at fordi noen få kapitalister eventuelt ville få noen flere lettelser, må vi fjerne en hel reform. Det mener jeg er uklok politikk. Vi må begynne i motsatt ende og si: Hva kan vi gjøre for å skape vekst i norsk næringsliv? Formuesskatten er til hinder for vekst i norsk næringsliv og verdiskaping.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Dette var det nesten utrolig å sitte og høre på – at Høyre snakker økonomien ned. Er det noe Høyre har sagt gjentatte ganger, er det at vi ser at Norge har en særegen sterk stilling, og vi er meget fornøyd med nettopp det. Men vi er veldig enig med komitélederen i at vi må være forberedt. Det vi forholder oss til, er en krise ute i Europa som er langt sterkere enn vi noen gang har hatt over oss, og statsbudsjettet bærer vel egentlig preg av at det ikke finnes prioriteringer – det er regjeringens utfordring. Jeg vil egentlig spørre finanskomiteens leder om han forholder seg til de tallene som nasjonalbudsjettet viser. De viser at lønnskostnadene i Norge er over 150 pst. av våre handelspartneres, og de er prognostisert til å øke. De viser at produktivitetsveksten i Norge har falt – vi lå over våre konkurrenter fram til 2006, etter 2006 ligger vi under. Vil komitélederen tilbakevise disse utfordringene?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Vi har faktisk et særnorsk skattenivå som går direkte på det eierskapet som skal utvikle norsk næringsliv og norske arbeidsplasser framover, så det vil jeg også tilbakevise. Men det er ganske oppsiktsvekkende at komitélederen går i rette med det som står i nasjonalbudsjettet, og det er faktisk at produktivitetsveksten i Norge har vært lavere enn hos våre handelspartnere etter 2006. Vi må legge til her at vi har en lønnskostnad som er høyere, og det krever faktisk at produktivitetsveksten også må være høyere. Det synes jeg komitélederen snarest skal ta inn over seg, for der ligger Norges utfordring. Vi risikerer et todelt Norge. Det har også finansministeren og statsministeren, så vidt jeg vet, vært ute og advart mot. Dersom vi ikke klarer å løfte produktivitetsveksten i det norske samfunn opp på et nivå høyere enn hos våre handelspartnere, vil de næringene som ikke lever av oljen, få store utfordringer. Jeg vil nok en gang spørre: Har finanskomiteens leder tatt inn over seg den utfordringen?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Representanten Lundteigen sa mye fint om utvikling av teknologi og forskning, om utvikling av de gode, framtidsrettede teknologier – tror jeg var de ordene han brukte. Det er jo helt i kjernen av Høyres budskap om å skape trygghet gjennom kunnskap og konkurransekraft. Da vil jeg også henlede representantens oppmerksomhet mot Rita Otterviks utspill rundt såkornfond. Hun har gjort et framstøt overfor statsminister og næringsminister og ber om etterfylling av såkornfondet, og hun karakteriserer det som meget kritisk for framtidig verdiskaping og utvikling og kommersialisering av forskning om ikke det kommer påfyll. Høyre fyller på såkornfondordningen og avsetter 125 mill. kr til den ordningen. Hva er det som gjør at representanten Lundteigen og hans parti ikke støtter en sånn avsetning i budsjettet?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Jeg kjenner meg rett og slett ikke igjen i den virkelighetsbeskrivelsen. Som det gikk fram av en replikk jeg hadde tidligere i dag, er Høyre ganske nøye med å beskrive at norsk økonomi er i god stand. Det skal vi alle være veldig glad for. Men vi ser jo klare trusler mot norsk økonomi, og dem skal vi forberede oss på. Det er det vi diskuterer, og det bør også representanten Kristoffersen akseptere at man har dialog rundt. Vi bruker bare tallene som er i nasjonalbudsjettet, og det er åpenbart at det er et brudd i det norske arbeidsmarkedet etter 2008 – da var det finanskrise. Vi aksepterer fullt ut at det har vært en vekst siden 2005, men den startet faktisk i 2003–2004, og det burde også regjeringspartiene kunne anerkjenne. Så her er det effekter som går litt over i de forskjellige regjeringenes funksjonstid, men jeg tror regjeringen snart skal våkne opp til at det er blitt en helt ny utfordring i norsk økonomi etter 2008.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Jo, vi har absolutt tatt inn over oss hva som skjer i Europa. Men jeg undres jo over at ikke Arbeiderpartiet tar inn over seg at situasjonen er en helt annen i Europa. Som jeg nettopp beskrev, har Norge den helt motsatte situasjon av den i Europa for øvrig. Vi har en veldig sterk stat, og vi har en veldig svak privat sektor. Da synes jeg man skal legge opp en politikk som er tilpasset den situasjonen som er der man er. For øvrig vil jeg reservere meg veldig sterkt mot at noen av Høyres forslag er uansvarlige. De er veldig målrettet mot å skape økonomisk vekst og styrke den norske vekstkraften. Det har vi god dokumentasjon på også fra Bondevik II-regjeringen, gjennom SSB-analyser. Og vi snakker vel ikke så veldig mye om et særnorsk, høyt skattenivå, vi snakker om særnorske skatter og avgifter som f.eks. formuesskatten, som er direkte med på å svekke norsk privat eierskap og svekke utviklingen av norske arbeidsplasser.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Nivået var veldig bra i 2004. Da var man blitt kvitt investeringsavgift, og toppskatten og den type skatter var på tur ned. Men man ønsket jo å få fjernet andre særnorske skatter, som formuesskatten, som jo hemmer oppbyggingen av norske arbeidsplasser eid av nordmenn bosatt i Norge. Det hemmer også innovasjonsevnen i norske bedrifter. Så vi kommer nok ikke til å bli enige om at skattenivået fra 2004 er det perfekte også framover, for Høyre vil ha det ned, og vi vil bruke dette målrettet for å øke kraften og vekstevnen i norsk økonomi.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Vi kan absolutt være enige om at det er viktig å ha en konstruktiv debatt om løsninger på de utfordringene vi nå er inne i, men å bli enige om både skattenivå og hvordan vi skal angripe det, må jo også Arbeiderpartiets talsmann forvente at det er debatt rundt. Jeg mener at 2008 og finanskrisen var et brudd for hele Europa, og det ser vi i dag. Det er ingen enkle løsninger på hvordan Europa skal komme seg ut av disse utfordringene, men jeg tror vi skal ta inn over oss at det å fortsette å ha en særnorsk, høy lønnsutvikling per produsert enhet, det å ikke komme tilbake på et spor med høy produktivitetsvekst, kommer til å bli ganske ødeleggende for særlig den delen av industrien og de arbeidsplassene som ikke kan leve av oljen.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2011-11-24:
Jeg trodde lenge at jeg kanskje skulle bli siste taler, så jeg hadde tenkt å holde en veldig lav stemme og ikke terge opp noen. Jeg synes at debatten på mange måter har gjenspeilet at posisjonen har et veldig behov for å tegne opp sitt eget bilde av hva man tror opposisjonen mener, og så angriper man det. Det får man jo få lov til å drive med. Det gjenspeiler ikke det vi mener. Jeg hadde lyst til å ta ordet for å si at det må være en underlig følelse for finansministeren å sitte og høre på deler av debatten, i hvert fall de innleggene som har vært referert i forhold til dynamisk skattepolitikk, kanskje særlig det siste jeg hørte, med Storberget. Er det noen som virkelig kan dynamisk skattepolitikk, så er det jo finansministeren. Han sto ansvarlig for skattereformen i 1992. Der bredde man skattegrunnlaget kraftig, man tok bort mange fradragsposter og avskrivningssatser, og man senket skattenivået kraftig. Resultatet – og det står beskrevet i Meld. St. 11 for 2010–2011, den såkalte evalueringsmeldingen, som vi hadde til behandling i finanskomiteen i fjor – «viser seg også i en kraftig økning i skatteprovenyet fra selskapene etter 1992, målt i forhold til bruttonasjonalproduktet» Den effekten var ganske umiddelbar. Selskapsskatten i Norge gikk fra under 2 pst. av BNP til godt over 3 pst. i løpet av bare noen få år, og i dag er den på 4 pst. Det er en veldig god illustrasjon på hvor viktig det er å bruke et riktig skattesystem, og det er en veldig god illustrasjon på hvilken kraftig dynamikk det er i skattesystemet. Vi diskuterer den europeiske krisen, og mye tyder på at dette er en type grep som mange land i Europa kan angre på at man ikke gjorde den gangen, og som er årsaken til at man sliter med problemene i dag. Så jeg skjønner godt at finansministeren ikke har lyst til å ta ordet i debatten mot sine egne, men jeg vil kanskje foreslå at man tar et internt seminar etter denne debatten.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Representanten Micaelsen sa at et godt budsjett er blitt enda bedre. Jeg får vel begrense meg til å si at budsjettet er blitt bedre etter at man har føyd på 30 mill. kr på enkelte poster. Jeg skjønner godt at Micaelsen har hatt god tid til å lese opposisjonens budsjetter, når man begrenser seg til 30 millioners påplussinger – eller omprioriteringer, rettere sagt – innenfor et budsjett som har rundet 1 000 mrd. kr. Det er klart, da har man tid til å lese godt stoff fra andre partier. Siden det også ble påpekt at dette var et traust budsjett, vil jeg, om jeg kunne hjelpe til litt med nytenkningen, spørre Micaelsen om hans utspill, som er veldig likt Kristelig Folkepartis utspill, om at finansbransjen kanskje burde se på å få en liten avgift på sine områder, som kanskje kan gi 6 mrd. kr mer, og veksle dette om til å fjerne formuesskatten på arbeidende kapital, er noe som(presidenten klubber) kan være nytenkning hos Micaelsen? (presidenten klubber)
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Det er alltid moro å sammenligne ulike opposisjonspartiers budsjett, og jeg har skjønt at Arbeiderpartiet og SV og Senterpartiet har brukt usedvanlig mye tid i det siste med å studere hvert enkelt opposisjonspartis budsjett i detalj. Det er bare så synd at man henter så lite inspirasjon fra disse budsjettene, at endringene blir så små som det vi opplever når vi skal votere oss igjennom dette senere i dag. Jeg er ikke så veldig overrasket over de forskjellene man ser når man legger fire partiers budsjetter ved siden av hverandre. Disse partiene prioriterer selvfølgelig sin selvstendige politikk i sine alternative budsjetter. Det er slik at vi er enige om en del, ikke minst å bidra til at frivilligheten får bedre kår, at familiene får bedre kår, og at vi har et arbeidsliv og et næringsliv som først og fremst kan bidra til å skape arbeidsplasser. Det står vi sammen om. Så er det også, som representanten påpeker, visse uenigheter.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Den tidligere kirkepolitiske talspersonen fra Arbeiderpartiet, herr Opheim, har interesse for Kirken, det har han vist. Men det kan jo tyde på at interessen har dalt litt siden han forlot den posten, når man kutter omtrent det som er å kutte, og representanten ikke har den innflytelsen på akkurat det punktet som han hadde før. Så jeg er også glad for at man har fått rettet opp noen av de kuttene. Om avstanden er større eller mindre? Jeg oppfatter at når opposisjonen legger fram sine alternative statsbudsjetter, så presenterer man sine primærstandpunkter. Et helt annet spørsmål er hvordan dette ville blitt seende ut om man satt i et eventuelt tettere samarbeid – akkurat slik det er for de rød-grønne. Men vi har noen fellespunkter som vi har markert fellesskap rundt, ved å ha lik innstilling, i finansinnstillingen, og det skjemmes jeg overhodet ikke over.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
For å ta dette med skattepolitikk og ideologisk kurs først: Jeg opplever at de ikke-sosialistiske partiene har mange felles punkter når det gjelder skattepolitikk. La meg nevne noen: Vi har en felles forståelse av at frivilligheten bør tilgodeses gjennom aktiv bruk av skattepolitikken. Vi er opptatt av at arbeidsplasser ikke skattlegges unødvendig – en erkjennelse som jeg også nå føler begynner å komme langt inn i i hvert fall Arbeiderpartiets rekker. Og vi er opptatt av en god profil på skattepolitikken, og profilen som vi har felles der, er at vi alle øker minstefradraget. Det betyr at de som tjener minst, også får de største skattelettelsene.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Jeg føler ikke behov for først og fremst å være en forsvarsadvokat her for Høyres alternative statsbudsjett. Men jeg la jo også merke til at Høyre har punkter i sitt alternative budsjett som går rett på bekjempelse av fattigdom for mange grupper, som vi er enige i. Jeg er ikke enig i det nevnte forslaget som representanten Andersen refererte til. Jeg vil likevel si at det slår meg vel litt når vi nå hører SVs angrep på ulike alternative budsjetter, at man er veldig opptatt av å angripe dem som tjener mye, istedenfor å si noe om hva man vil gjøre for dem som har dårligst råd i dette landet. Her har vi utfordret SV bl.a. gjennom vårt alternative budsjett. Vi håper at når vi står her om ett år, har SV tatt til seg noen av de gode ideene som man kan hente fra vårt alternative budsjett, for å sørge for at de fattige får det bedre i vårt samfunn.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Jeg tar gjerne en diskusjon med representanten Lundteigen om familiepolitikk og ideologi, for det er uhyre interessant. Kanskje istedenfor å diskutere kroner og øre i alle sammenhenger tror jeg at det å snakke om hvordan et samfunn innretter seg i forhold til hvordan man bygger de viktigste enhetene i et samfunn, er det som virkelig er avgjørende for et velferdssamfunn, ikke en velferdsstat – et velferdssamfunns framtid. Da må jeg si at den debatten vi har hatt i høst, hvor likestillingsministeren underordner familien – for det er det han gjør – omtrent alle andre samfunnsområder, viser den mest gale kurs du kan stake ut for et robust og framtidig velferdssamfunn. Her håper jeg Senterpartiet vil sette inn et alvorlig støt mot sin regjeringspartner.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-11-24:
Finansministeren sa i sitt innlegg at regjeringens budsjettopplegg for neste år «har tatt høyde for» – jeg tror jeg siterer riktig – situasjonen som nå er under utvikling i Europa og de konsekvenser det får for Norge. Samtidig er det bare et par dager siden finansministeren vel egentlig sa at budsjettet når det gjelder en del av måltallene, ikke er oppdatert i forhold til utviklingen i Europa og den konsekvens det får for Norge. Så mitt spørsmål er: Hvilke endringer ser regjeringen det nå som sannsynlig at man må foreta for å være oppdatert i finanspolitikken når det gjelder den situasjonen som utvikler seg i markedene rundt oss?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Venstre er opptatt av at vi er inne i en ny fase i norsk økonomi når eldrebølgen nå skyller inn over oss for alvor. Da må vi lykkes i å få flere i arbeid og få flere til å stå lenger i arbeid. Jeg er litt skuffet over at Micaelsen ikke var inne på det i sitt innlegg. Men mitt spørsmål går på grønt skatteskifte, som Venstre ønsker. Hvorfor er det slik at regjeringen og regjeringspartiene ikke vil ha det grønne skatteskiftet, som Venstre synes er veldig viktig, i fremtiden?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Fremskrittspartiet er i sin grunnholdning en sterk tilhenger av å bruke markedet aktivt for å oppnå ønskede resultater. På flere områder har Venstre og Fremskrittspartiet sammenfallende synspunkter, også når det gjelder å ta markedet i bruk på miljøområdet, og gledelig nok også når det gjelder betydningen av å satse på forskning innenfor klima og miljø og fornybar energi. Så langt er alt bra. Men på ett område skiller vi åpenbart lag, og det er i troen på at skatter og avgifter også kan brukes aktivt for å endre adferd. Her går Fremskrittspartiet faktisk motsatt vei: Avgiftene skal ned. Er det slik at Fremskrittspartiet ønsker økt CO2-utslipp? Eller er det andre begrunnelser for dette?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Som det ble sagt av representanten Kambe her i sted, har SV lenge hatt en høy profil når det gjelder dem som lever i fattigdom. Jeg merket meg at representanten Holmås ikke nevnte de fattige med et eneste ord i innlegget sitt, og jeg hørte veldig godt etter. Det har blitt flere fattige under det rød-grønne styret. SV har flere ganger stemt mot målrettede forslag fra Venstre og andre partier under påskudd av at det skulle komme en fordelingsmelding som skulle være full av gode tiltak for å redusere fattigdommen. Det viste seg at det ikke stemte. Det manglet helt tiltak. I dag fremmer Venstre konkrete og målrettede tiltak på over 2,3 mrd. kr for å bekjempe fattigdommen, spesielt blant barn. Hvorfor får ikke Venstre SVs stemme i dette viktige politiske arbeidet?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Jeg vil takke Lundteigen for et godt innlegg med fokusering på miljø og forskning og nå også på hva som er sunt og usunt av frukt og grønt. Det jeg vil utfordre Senterpartiets representant på, er rammevilkårene for de minste bedriftene og selvstendig næringsdrivende. Gang på gang har Senterpartiet sagt at dette er et prioritert område. Senterpartiets leder har for sikkerhets skyld opprettet et gründerråd for å få innspill, og det har han helt sikket fått, for gründere er en aktiv gruppe, det vet vi. I det budsjettet som representanten Lundteigen stemmer for i dag, er det en innstramming på 222 mill. kr for enkeltpersonsforetak som har ansatte. Mange av dem er innenfor primærnæringer og andre typiske distriktsnæringer som reiseliv og transport. Da lurer jeg på: Hvordan henger dette sammen med at Senterpartiet vil være et gründerparti?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Jeg takker for spørsmålet. Når det gjelder hvem man skal samarbeide med, håper jeg representanten Irene Johansen kan vente litt med det. Vi har hatt fokus på regjeringens budsjett, lest det grundig. Vi har brukt hele høsten til å lage vårt alternative budsjett, og det er basert på Venstres politikk. Det er basert på det Venstre har gått til valg på, så vi står trygt og solid på egne ben, og så får vi se hva det bringer. Men det er jo ikke slik at regjeringspartiene har vært veldig vennligsinnede overfor Venstre i forhold til å stemme for mange av de forslagene vi har hatt i løpet av de seks årene vi har sittet i opposisjon. Så noen samarbeidsinvitt fra Arbeiderpartiet har det iallfall ikke vært.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Jeg takker for spørsmålet og for at representanten har lagt merke til det tøffe grepet vi har tatt. Vi er faktisk det eneste partiet som har tatt akkurat det tøffe miljøgrepet, som er viktig for fremtiden. Og som jeg sa fra talerstolen i sted, var det faktisk flere på høringen som snakket om at her var det faktisk mulig å gjøre noen tøffe grep med tanke på en mer klimavennlig fremtid. Det gjør vi ikke, og det er kanskje den største innvendingen jeg har mot Arbeiderpartiet – at sånt ikke skjer. Så glemte jeg det siste spørsmålet. Har du glemt det du også, kanskje?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Når det gjelder samarbeid med Fremskrittspartiet, som jeg tror representanten mente, er det sånn at jeg utfordret Fremskrittspartiet på det i sted – og fikk svar.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Først vil jeg takke for at representanten Holmås rettet opp den feilen selv, for jeg reagerte ganske kraftig da representanten sa det han sa i sted. Så kunne jeg kanskje sitert Lundteigen på at det ikke er all frukt og grønt som er like sunt og like godt. Jeg skal ikke gjøre det, men jeg skal si hvordan vi bruker de pengene. Vi bruker dem til flere lærere, vi bruker dem til etterutdanning av lærere, vi bruker dem til forskning, vi bruker dem til kunnskap, vi bruker dem til fremtiden. Så er jeg veldig skuffet over den politikken SV for tiden fører overfor dem som trenger det mest. Jeg ble veldig overrasket over at representanten ikke nevnte fattige barn eller fattigdom i sitt innlegg i det hele tatt da han hadde ordet i sted.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Det er jo ikke noe nytt at SV ikke har fokus på verdiskaping. Det eneste SV har fokus på, er fordeling. Men verdiene må faktisk skapes først, og det er en lekse som jeg kanskje trodde at SV hadde lært seg i de årene de har sittet i regjering. Den aksjerabatten det er snakk om her, går rett og slett på verdiskaping.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Nei, definitivt ikke. Dette er jo en runde som Lundteigen og jeg pleier å ha hvert år – det er vel kanskje sjette året nå – og det går på granplanting, vet jeg, som Lundteigen er veldig opptatt av, og som vi i Venstre har vært kritiske til. Den massive subsidieringen av granplanting på Vestlandet som skjedde på 1970-tallet, og den massive utbyggingen av skogsbilveier mener vi i Venstre er feilslått. Det er rett og slett på grunn av naturmangfoldet og det biologiske mangfoldet. Så får vi bare være uenige om det, da. Det er nok gran i dette landet om vi ikke skal subsidiere planting.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Med all respekt: Lundteigen har mye mer kunnskap om skog og skogbruk enn det jeg har – det pleier jeg også å si hvert år – men igjen: Jeg innrømmet jo at vi hadde kuttet på skogsbilveier, så der fikk jo Lundteigen en ledetråd. Det henger igjen sammen med det jeg sa i mitt forrige svar: Subsidieringen på 1970-tallet av grantreplanting og bygging av skogsbilveier mener vi var feil av regjeringen. Om det skal skje, kan det sikkert skje på andre måter, men vi mener det er feil at staten subsidierer det.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-11-24:
Jeg plaget visst finanskomiteens leder da jeg tidligere i dag spurte om «grønt skatteskifte», så da får jeg prøve meg på finansministeren. Det har vært en krevende høst for oss som er opptatt av miljø- og klimaproblematikk. Klimameldingen er nok en gang utsatt. Det er ingen fremdrift i CO2-rensingen på Mongstad og Kårstø. Vi har Statoils oljesandprosjekt, og fra flere hold ropes det høyt om at klimaforliket er for dyrt, og at vi må kjøpe oss fri ute. I statsbudsjettet skriver finansministeren at hovedvirkemidlene i regjeringens klimapolitikk er avgifter og omsettelige kvoter. Men det er bevilget langt mer til kvotekjøp enn det er brukt til grønt skatteskifte i de siste fem årene. Så hvorfor er regjeringen bare villig til å bruke dette ene virkemidlet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Hvis vi ser på hva som er en av hovedårsakene til gjeldskrisen, den kapitalistiske krisen som er rundt omkring i hele verden i dag, ser vi at det er to ting som går igjen. Det ene er at land har gjennomført store skatteletter, det andre er at de har tatt opp stor gjeld, og det tredje er en gedigen forskjellsutvikling. Hvis vi ser på USA f.eks., har medianinntekten til en vanlig arbeidstaker stått stille i en 30-årsperiode, mens de 1 pst. rikeste har stukket av. Den modellen ønsker Fremskrittspartiet altså nå å innføre i Norge. Gjennom de fondsavsetningene som ligger i budsjettet, ligger det fond der på flere hundre millioner kroner som binder opp milliarder i framtiden. Samtidig vil de ti rikeste menneskene i Norge på grunn av kuttene i formuesskatten få en skattelette på omtrent 50 mill. kr. Er ikke dette en politikk for folk færrest og for en styrt krise?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Hvis Ketil Solvik-Olsen ikke hørte at jeg sa «klima», har han ikke hørt godt etter, for jeg sa at klimakrisen er en av de viktigste krisene – uten tvil den viktigste krisen – som vår generasjon står overfor, og jeg regner også Ketil Solvik-Olsen med i «vår generasjon», selv om ikke han har tatt klimakrisen like godt inn over seg. Det jeg mener er avgjørende viktig, er at den måten vi nå kommer oss ut av den krisen vi er inne i, på, også bidrar til å løse klimakrisen. Jeg var på Zerokonferansen på mandag og tirsdag og hadde gleden av å høre Arnold Schwarzenegger, som pekte på hvilke muligheter som ligger i utvikling av miljøteknologi for å skape arbeidsplasser, samtidig som det løser krisen. Men jeg hørte også på bekymringene til Giddens: Man var redd for at dette kanskje ikke skulle gå bra, fordi det ikke var nok «trøkk». Vi har tenkt å legge fram en klimamelding som sørger for at vi kutter det vi har lovet å kutte fra Stortingets side.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Nei, jeg er ikke flau over den kåringen. Jeg mener at vi i løpet av den perioden vi har sittet i regjering, har bidratt til flere viktige grep for å sørge for å senke terskelen for at de aller fattigste landene kan importere ting til Norge. MUL-landene har allerede tollfri adgang til Norge, også for landbruksprodukter. For en rekke andre land har vi også økt muligheten for å kunne importere til Norge tollfritt, men det er riktig at ikke alle land i verden har tollfri adgang til Norge, og det er riktig at ikke alle land i verden har adgang til å importere matvarer til Norge. Det mener jeg er greit, jeg mener det er riktig at vi bevarer en norsk landbruksproduksjon. Det man ser, er hovedproblemet for de minst utviklede landene, de fattigste landene, når det gjelder å få eksportert varer, er at de har ikke utviklet gode nok produksjonslinjer – og byråkratier som godkjenner dette – til at de kan få eksportert/levert varene til EU/EØS-området, som Norge også er en del av. Så synes jeg det er kjempeflott at Jørund Rytman har et sterkt engasjement for å få like tollsatser på truser – underklær, som vi kaller det i Norge – og forskjellige former for andre tekstilvarer, men det er altså ikke prioritert i denne sammenhengen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg synes alltid det er ganske frekt av Høyre å trekke opp sin egen satsing på fattigdom, for det første Kjell Magne Bondevik, Lars Sponheim og Per-Kristian Foss gjorde da de kom til makten i 2001, var å fjerne skatten på aksjeutbytte. Det var i seg selv 1,5 mrd. kr i skattelette til de rikeste – like mye som de satset på fattigdomsbekjempelse i løpet av hele sin egen regjeringsperiode. I tillegg førte dette til at det ble tatt ut 200 mrd. kr skattefritt, et beløp som i seg selv ville gitt 25 mrd. kr mer i skatt til fellesskapet. De rikeste her i landet sparer dermed 10 mrd. kr i året på skatt. Det var Høyres politikk for å bekjempe forskjellene, det var Høyres «mer penger til de aller rikeste». Vi derimot har redusert forskjellene ved å flytte penger til enslige forsørgere, der Høyre foreslår å ta ½ mrd. kr i løpet av det neste budsjettet. Jeg mener at vi er nødt til å legge fram en plan for å sørge for å bekjempe barnefattigdom, fordi barn fortjener å vokse opp uten fattigdom, men Høyres politikk fører til flere fattige barn og flere av de aller rikeste.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg mener at det er viktig at sykehusene innenfor de budsjettene de har, prioriterer de narkomane, på grunn av at behandlingstilbudet til folk som er rusmisbrukere, er helt avgjørende å sørge for å få til på en god måte. Men siden jeg kan litt om dette og har litt erfaring med det, vil jeg samtidig peke på én ting, og det er at et av de største problemene for en god del rusmisbrukere er at etter behandling kommer de ut til kommunene. Det er stort sett Høyre-styrte kommuner, nemlig Oslo og Bergen, som er de aller, aller verste, der man kommer ut og blir tilbudt hospits istedenfor gode boforhold. Jeg la merke til at Jan Tore Sanner i debatten sa at det er blitt flere bostedsløse. Ja, det er blitt flere bostedsløse i Høyre-styrte kommuner som Oslo og Bergen. Og vet du hva Høyre er med på å gjøre i Oslo og Bergen? Der tar de penger fra boligene sine, de tar ut omtrent 300 mill. kr i utbytte fra kommunale boliger i året og bruker pengene på andre ting, istedenfor å sørge for at man har null bostedsløshet og har et godt boligtilbud til de narkomane som kommer ut. Det mener jeg at Høyre bør rydde opp i på de stedene der de styrer.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg tror det er lurt å ha håp, for hvis man ikke har håp for fremtiden, tror jeg ikke man får gjort noe særlig heller. Men man er nødt til å ha konkrete planer også. Derfor er diskusjonen om hvordan vi skal følge opp og få gjennomført klimameldingen, ekstremt viktig. Jeg er helt enig med Line Henriette Hjemdal i at det har vært mange tanker, og mye høyttenkning, rundt hvordan man skal følge opp klimaforliket. Men her i denne sal sitter det altså en rekke representanter fra SV og Sigbjørn Johnsen fra Arbeiderpartiet, som sier at klimaforliket som vi ble enige om her på Stortinget, ligger fast for regjeringens politikk. For å peke på én ting som jeg er lite grann bekymret for: Jeg og Line Henriette Hjemdal var sammen på Zerokonferansen på mandag og tirsdag, og da hørte vi også en av de andre partnerne i klimaforliket, nemlig Erna Solberg, snakke. Og hun sa akkurat det samme som Line Henriette Hjemdal sier også er blitt sagt av andre, nemlig at kuttene bare skal tas utenfor kvotepliktig sektor. Det burde bekymre Line Henriette Hjemdal.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Vi stemmer for det budsjettet vi selv har vært med på å legge fram, og som vi selv har behandlet, etter gode prosesser mellom de forskjellige partiene i regjeringen. Vi er opptatt av rettferdig fordeling. Jeg ser av og til, eller det skjer ofte, det som er en feilslutning fra høyresiden: Jeg snakket masse om rettferdig fordeling i innlegget mitt, fordi rettferdig fordeling er en forutsetning for å bekjempe fattigdom. Det at vi klarer å få til en bedre fordeling i Norge, bl.a. ved at de rikeste bidrar mer, gjør at vi har mer penger til å sørge for de brede, gode velferdsordningene som bidrar til å bekjempe fattigdom. Så er jeg helt enig i at noe av det som er skrekkelig problematisk, og som vi er nødt til å gjøre noe med, er at det har blitt flere fattige barn i Norge i løpet av tiden som har gått. Her er vi nødt til å legge fram en konkret plan fra regjeringen som sørger for å avskaffe det at barn vokser opp i fattige familier. Men jeg ser jo at Venstre i dette budsjettet gjør det motsatte. De endringene som skjer når det gjelder overgangsstønaden, kommer til å være med på å rasere dette, det kommer til å føre til at det blir flere fattige barn i årene som kommer. Det er usolidarisk.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg vil først beklage og rette opp en misforståelse, egentlig en glipp, fra min side i sted. Der sa jeg at Venstre kuttet i overgangsstønaden. Det er ikke Venstre-politikk, det er Høyre-politikk. Så kan man si at det er ikke så lett å se forskjell på Høyre-politikk og Venstre-politikk alltid, men jeg synes likevel det er riktig å rette det opp. La meg få ta én ting som jeg lurer veldig på med Venstres budsjett, og det er: Hva i all verden er det Venstre har imot frukt og grønt? År for år er det faste kuttet pengene til frukt og grønt. Ungene skal ikke få frukt og grønt på skolen betalt av fellesskapet. Det må de sørge for selv. Det er et målrettet kutt, rett inn i skoleklassen, man skal inn og ta frukt og grønt. Så sier de: Vi vil heller ha flere lærere. Men det er jo ikke riktig. De bruker jo i stedet pengene til å gi skattelette til de aller mest formuende her i landet. 767 mill. kr skal gå rett inn til å smøre formuesskatten. De 338 rikeste skal få over 500 000 kr mer – rett fra ungene, til de rikeste.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg forstår Venstre dit hen at de mener at fattige barn vil få det bedre hvis de mister frukt og grønt på skolen sin, både på østkanten her i Oslo og i resten av landet. Det er jo ikke riktig. De pengene som tas derfra, kan brukes et hvilket som helst annet sted på Venstres alternative statsbudsjett. Hvis man ser igjennom Venstres alternative statsbudsjett, ser man at de vil bruke 776 mill. kr på å kutte i formuesskatten, og ikke på en hvilken som helst del av formuesskatten, men på aksjerabatten. Man innfører en rabatt, sånn at de som eier mye aksjer, skal få målrettet mindre skatt. Vi snakker ikke om gamle pensjonister som har et hus, eller andre mennesker som har en hytte – nei, vi snakker om en målretting inn mot dem som sitter på de største aksjeformuene. Det er redere, og det er andre store investorer. Da mener altså Venstre at det er riktig å si at barn som går på skolen, enten de er fattige eller rike, ikke skal få frukt og grønt, mens de aller rikeste skal få skattelette.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Det er alltid veldig fascinerende å høre på Christian Tybring-Gjedde, av litt ymse grunner, må jeg innrømme. Men jeg vil gripe fatt i én ting der Christian Tybring-Gjedde gir uttrykk for en del type ting og synspunkter som jeg oppfatter ikke er det som ellers ytres fra Fremskrittspartiets side i debatten. Det ytres her en voldsom skepsis til absolutt alt som handler om å legge til rette for at mennesker som faller ut av arbeidslivet fordi de blir utslitt, skal få uføretrygd. Det velter ut uttalelser mot dette. Tybring-Gjedde omtaler mennesker som er uføre, som mennesker som har valgt å gå på trygd. Jeg husker ikke akkurat formuleringen – har fått et tilbud om å gå på trygd, tror jeg var utgangspunktet i det Christian Tybring-Gjedde sa. Men han kan kanskje korrigere meg hvis jeg sier noe som er feil. Og tilsvarende: Velferdsordninger er en uting. Det er det ene som er tydelig fra det Christian Tybring-Gjedde sier. Det andre er en skepsis til offentlig ansatte, det at folk jobber i det offentlige. Men kan det være en stor forskjell på at velferd utføres av folk som jobber i det offentlige istedenfor i det private?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Representanten Solvik-Olsen sier at Fremskrittspartiet har en ansvarlig økonomisk politikk. Han sier også at budsjettet som nå legges fram av Fremskrittspartiet, er tilpasset situasjonen i Norge i dag. I forbindelse med utarbeidelse av statsbudsjetter er det vanlig at opposisjonspartiene ber Finansdepartementet regne ut hva de ulike forslagene koster. Fremskrittspartiet har imidlertid ved minst fire anledninger valgt å oppgi andre summer enn det Finansdepartementet har regnet ut. Når en da sammenligner dette, ser en at Fremskrittspartiets tall summerer seg til 1,1 mrd. kr mindre enn det Finansdepartementet har regnet ut, Hva er det som gjør at Fremskrittspartiet mener seg bedre kvalifisert enn de økonomene vi finner i Finansdepartementet, til å beregne kostnadene av de ulike forslagene? Og mener representanten at det er greit å bruke andre tall enn alle andre ansvarlige partier bruker, når de gir inntrykk av at de holder seg til handlingsregelen?
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg er enig med representanten Syversen når han sier at man legger fram et forslag til budsjett med ansvarlig pengebruk. Jeg synes også at budsjettet har en god fordelingsprofil, og at man satser på en rekke gode enkeltsaker. Høyre har uttrykt at de er fornøyd med at de borgerlige partiene har funnet sammen i ulike satsinger. NRK har imidlertid denne uken satt fokus på de store forskjellene i opposisjonens alternative budsjetter. Spesielt gjelder det inndekning. Jeg synes det er lite imponerende å være enig om nye satsinger når man ikke samtidig er enig om inndekningen av de satsingene. «Fremskrittspartiets kutt er uansvarlige, de lever i en egen verden», sa Kristelig Folkepartis leder Knut Arild Hareide i radioen på tirsdag. Han sa videre at Kristelig Folkepartis politikk ligger nærmere regjeringspartiene enn Fremskrittspartiet. Mitt spørsmål er derfor:(Presidenten klubber.) Deler Kristelig Folkepartis finanspolitiske talsmann sin leders oppfatning om(presidenten klubber igjen) (Presidenten klubber.) (presidenten klubber igjen)
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Det er en glede for meg å få stille spørsmål til representanten Gundersen, et spørsmål som jeg kunne tenkt meg å stille til flere fra Høyre i dag. Utgangspunktet er at Norge trenger trygg økonomisk styring i en verden som herjes av økonomisk turbulens, og hvor vi står overfor betydelige utfordringer som følge av det. Også her hjemme er det viktigere enn noen gang med stødig og solid styring og virkelighetsforståelse. Det står i kontrast til hvordan Høyre i sitt alternative budsjett og i salen i dag gjentar påstander om at Norge faller på internasjonale kåringer, og overdriver norsk skattenivå og plukker ut enkeltnæringer for å undergrave den fantastiske sysselsettingsveksten som har skjedd i Norge etter 2005. Hvorfor er Høyre så opptatt av å etablere et dårlig inntrykk av det norske økonomiske utgangspunkt, i stedet for å danne en felles front mot de utfordringene vi ser kommer framover?