Marit Arnstad (Senterpartiet), 2001-12-19:
Det er ikke uten videre noe enkelt spørsmål Stortinget har til behandling i dag. På mange måter synes jeg det er et spørsmål som bærer i seg mange av de klassiske avveiningene som må gjøres mellom næringsvirksomhet, lokalsamfunn og miljøhensyn. I et større perspektiv er det også et viktig veivalg for Svalbardsamfunnet og for den samlede norske Svalbard-politikken. Senterpartiet har kommet til at vi mener det er rett å gi grønt lys for videre kulldrift på Svalbard. Vi gjør ikke det uten en viss tvil. Vi gjør det etter en grundig diskusjon. På den ene siden tilsier miljøhensyn at kulldrift ikke bør oppmuntres. På den andre siden er det ingen tvil om at det vil svekke det lokale samfunnet på Svalbard betydelig dersom det ikke gis mulighet for videre kulldrift. Det vil igjen ha betydning for muligheten til å forvalte våre interesser etter Svalbardtraktaten. Jeg tror i grunnen ingen av partiene er tjent med å bagatellisere de dilemmaene som dette spørsmålet bærer i seg, enten vi er for eller mot videre kulldrift. Senterpartiet legger stor vekt på det Svalbardsamfunnet sjøl sier om sin egen framtid. Jeg opplever det slik at det er en enstemmig røst fra dem som bor og arbeider på Svalbard, omkring spørsmålet. Det som sies om dette, må tas på alvor. For min del og for mitt partis del vil det veie tyngre enn det som sies i en interdepartemental arbeidsgruppe i så måte. Jeg synes også det er grunn til å påpeke at det i proposisjonen vises til at så mye som en tredjedel av elev- og barnehagegrunnlaget kan bortfalle dersom gruvedriften avvikles. Man antar at dette, inkludert ringvirkninger, kan komme til å redusere innbyggertallet i Longyearbyen med bortimot 450 personer. Det er et meget viktig spørsmål for det lokale samfunnet. Så til kullutvinning som miljøspørsmål. Kullutvinning er ingen miljøvennlig virksomhet. Det er betenkeligheter vi må se i øynene. Jeg synes ikke det er så veldig relevant i den sammenheng å diskutere om kullet er mer eller mindre rent – det må jeg oppriktig talt si. Kulldrift er forbundet med miljøproblemer. Det er et faktum vi må forholde oss til. Men vi må samtidig være villig til å foreta de avveiningene som er nødvendig mellom ulike hensyn – i dette tilfellet hensynet til Svalbardtraktaten, til lokalsamfunnet på Svalbard og til miljøspørsmålene. Nå er det slik at miljøhensynene ikke bare er knyttet til selve kulldriften, men også til hvordan kullet skipes ut og til transporten videre til markedet. Det er også en problemstilling som komiteen har tatt opp i sin innstilling. Det er et langsiktig valg som en i realiteten tar i dag, og Senterpartiet synes at det i den sammenhengen ville ha vært naturlig at en, når det nå gis grønt lys for videre kulldrift, velger å ta en samlet gjennomgang av sikkerheten til sjøs rundt Svalbard. Det er en akilleshæl ikke bare for kulldriften, men også for annen transport. Både i forhold til kulltransporten og i forhold til annen skipstrafikk burde losplikten etter vår mening gjøres gjeldende for Svalbard-området. Jeg mener også at når det gjelder utskiping av kull, burde en i framtida sørge for at det er det mest miljøvennlige drivstoffet som blir brukt under transport. Svalbard vil etter det vedtaket som gjøres i Stortinget i dag, ha flere ben å stå på i årene framover. Jeg tror i realiteten at det er en del optimisme knyttet til virksomheten på Svalbard. Turisme vil være viktig, men den har sine begrensinger. Forskningsaktiviteten vil være viktig, men den kan ikke alene eller i lag med turisme bidra til den stabiliteten som det lokale samfunnet på Svalbard kommer til å trenge. Det er tross alt kulldriften som vil bidra vesentlig for å oppnå det samvirket av ulik aktivitet som er nødvendig for at Svalbardsamfunnet skal kunne utvikle seg videre. Når det gjelder økonomien i kulldriften, forutsettes det i utgangspunktet fra Stortingets side at den videre drift skal skje med lønnsomhet og uten statlige tilskudd. Men jeg må si at når jeg hører argumentasjonen til flertallet her i dag i forhold til suverenitet og i forhold til lokalsamfunn, er det vel ikke uten videre gitt at vi kan si at en avvikling hadde vært helt greit dersom virksomheten ikke kunne foregå uten statlige tilskudd. I forhold til den argumentasjonen enkelte har brukt her i dag, tror jeg vi da kunne ha kommet til å møte oss sjøl i døra. Men komiteen er enig på dette punkt. Det er også bred enighet om den nye selskapsorganiseringen og om at det skal bevilges 150 mill. kr til aksjekapital for det nye selskapet. Med dette vil jeg ta opp forslagene nr. 2, 3 og 4 fra Senterpartiet. Jeg vil i samme øyeblikk få lov til å omgjøre disse forslagene til oversendelsesforslag. På bakgrunn av de signaler som er kommet fra flere partier i dag, har jeg en forhåpning om at det i en bredere sammenheng og i en bredere debatt vil være mulighet for å ta opp disse spørsmålene på nytt for om mulig å få en tilslutning til dem da.