trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Guri Melby (Venstre), 2021-10-21:
Jeg vil også stille meg i rekken av gratulanter. Stabilitet og forutsigbarhet for næringslivet var et viktig stikkord. Noe som Jonas Gahr Støre var veldig klar på i valgkampen, var at det ikke var aktuelt for Arbeiderpartiet å utrede alternativer til EØS-avtalen. Han har til og med uttalt at det ville være omtrent som å fortelle kona gjennom 30 år at man ville utrede alternativer til ekteskapet. Underforstått: Det er kanskje ikke noen vits i å utrede alternativer hvis man har tenkt å bli, og det ville kanskje ikke blitt så godt mottatt. Hurdalsplattformen slår riktignok fast at EØS-avtalen ligger fast, men man skal altså utrede erfaringer som nærstående land har med alternative avtaler med EU. Jeg greier ikke å lese dette på noe annet vis enn at man skal utrede alternativer til EØS-avtalen. Spørsmålet mitt til statsministeren er: Hvorfor skal man gjøre det hvis man har til hensikt å bli, og hvordan tror statsministeren at dette vil bli mottatt?
Guri Melby (Venstre), 2021-10-21:
Undertegnede vil også benytte anledningen til å takke for debatten. Det har vært mange gode innlegg, som gjør at jeg tror vi kan se fire lyse år fram i tid her i denne salen. For Venstres del har vi sagt tydelig at i denne perioden har vi tenkt å stemme for det vi er for, og stemme mot det vi er imot, og det betyr også at en god del av de forslagene som er levert her i dag, kommer vi også til å stemme for. Likevel er det enkelte forslag som vi nok er enig i intensjonen i, men som vi mener det bør jobbes mer med, som vi ikke støtter her i dag. Men jeg har lyst til å trekke fram bl.a. at vi stemmer for en utredning av et fullverdig sykehus på Ullevål. Vi stemmer for Fremskrittspartiets forslag når det gjelder Alta sykehus, og vi stemmer også for å beholde Andøya flystasjon. Så vil jeg si takk til SV for å ha løftet forslaget angående levekår i byer. Jeg er glad for å se at samarbeidspartiet til regjeringen, SV, ser at dette er et punkt i regjeringens plattform som kan forsterkes. Det er veldig fint at det er en sak som løftes opp her fra Stortinget etter en pandemi der de befolkningstette områdene i landet vårt er de som er hardest rammet, der vi vet at de som har det vanskelig fra før, er de som har blitt hardest rammet. Jeg mener det er viktig at vi løfter fram akkurat denne gruppen, og at den gruppen blir prioritert i årene som kommer. For Venstres del har vi ønsket å bruke denne debatten til å bore litt mer i hva som ligger i regjeringsplattformen, særlig når det gjelder klima, og når det gjelder natur. I hvert fall i det jeg har greid å registrere av innlegg, har jeg ikke hørt én representant for regjeringspartiene som har nevnt et nytt klimatiltak i denne debatten. Så man har beholdt, eller faktisk skjerpet, ambisjonsnivået på klimakutt innen 2030, men man har ikke nevnt et nytt klimatiltak. Tvert imot er det i regjeringsplattformen flere formuleringer som svekker de klimatiltakene vi allerede har. Vi har altså en regjeringsplattform som legger opp til at det skal bli billigere å kjøre bensin- og dieselbiler, som gjør det dyrere å kjøpe elbil, og som gjør det billigere å fly. Dette går ikke opp. Derfor hadde jeg faktisk forventet at vi i denne debatten også fikk noen – i hvert fall noen spirer til nye tiltak som kan bidra til at vi greier å nå de ambisiøse målene som vi heldigvis står sammen om. Det har også vært veldig lite fokus på natur og på vern. Naturkrisen er like viktig som klimakrisen, og jeg forventer at dette er et tema som blir prioritert av regjeringen framover, og det er ingen tvil om at Venstre har tenkt å være en konstruktiv part i det arbeidet.
Kristoffer Robin Haug (Miljøpartiet De Grønne), 2021-10-21:
Jeg vil gjerne gratulere statsministeren med nydannet regjering og ønske ham masse lykke til. Det er godt å høre at regjeringen ønsker å ta vare på vanlige mennesker. Et menneskeliv har like mye verdi enten man har milliarder på bok, eller man er en vanlig arbeidstaker med bare noen tusenlapper på bok. Men det samme gjelder også hvis man ikke eier et rødt øre, er bostedsløs, papirløs eller kanskje også er på flukt. Jeg blir bekymret når de røde og de blå slåss om hvilke grupper i dagens samfunn som skal stikke av med mest av ressursene. Jeg blir beroliget av at regjeringen har en satsing på klima, men svært bekymret over at man legger opp til en solid forbruksvekst – spesielt en vekst i forbruk av naturen. Vi risikerer å ikke la noe være igjen til generasjonene som kommer etter oss, til naturen og de andre dyrene og til de som har minst. Vil denne regjeringen klare å utøve nok måtehold til å etterlate noe av livsgrunnlaget til dem som kommer etter oss?
Kristoffer Robin Haug (Miljøpartiet De Grønne), 2021-10-21:
For løst å sitere den konservative tenker Edmund Burke: Vi må endre måten vi lever på, for å bevare det av verdi i samfunnet vårt. Det er politikernes jobb å legge til rette for at det skal være lett å velge rett i hverdagen for de aller fleste av oss. Det er en viktig jobb for dette stortinget å gjøre det enklere og billigere for innbyggerne å leve miljøvennlig, men det er dessverre ikke tilfellet i dag. Eksempelvis går i dag togene tregt. Tilbudet er dårlig sammenlignet med alternativene fly og bil. En familie betaler ingenting for å ta barna med i bilen, men det koster mye å ta barna med på toget. Det gjør det ikke lett å velge rett. En skikkelig familierabatt og lavere priser på tog bør derfor være høyt prioritert av den nye regjeringen. Dette kan Stortinget gjøre noe med. Vi foreslår i første omgang å be regjeringen komme tilbake med et forslag om å redusere billettprisene på tog og kollektivtrafikk med 20 pst. Det vil være et kraftfullt signal fra politikerne og en invitasjon til folk mange steder rundt om i landet om å være med på det grønne skiftet. Det er nå bredt flertall på Stortinget for å halvere ferjeprisene, og det støtter vi i Miljøpartiet De Grønne opp om. Men vi i Miljøpartiet De Grønne mener det også er på tide med et togopprør, et kollektivopprør på samme måte som vi har hatt et ferjeopprør, og vi inviterer alle partier til å være med og støtte dette forslaget.
Kristoffer Robin Haug (Miljøpartiet De Grønne), 2021-10-21:
Tusen takk for gode diskusjoner disse siste to dagene. Jeg gir en kort stemmeforklaring fra Miljøpartiet De Grønne: Det er mange utmerkede forslag som er lagt fram som vi kommer til å støtte. Imidlertid mener vi at selv om forslagene nr. 3 og 4 løfter fram behovet for å lytte til lokalt selvstyre, er fylkene og kommunene fint i stand til å ta opp dette selv og trenger ikke overstyring fra Stortinget for å løfte slike problemstillinger. Forslag nr. 5 vil vi løfte fram som særlig viktig – vi er glad for at det har blitt løftet i kampen mot åpenhet – og også forslaget fra SV om levekår i storbyene. Når det gjelder forslag nr. 14, har vi forståelse for dem som mener at det vil være utfordrende å få på plass klimaplanen såpass raskt, men vi er enig med Høyre i at dette er et arbeid som haster, og vi støtter derfor det forslaget. Vi støtter også forslagene nr. 18 og 19, fra Fremskrittspartiet, om Ullevål sykehus og Klinikk Alta, selv om vi minner om at det allerede har blitt lagt fram et Dokument 8-forslag om nettopp Ullevål sykehus. Når det gjelder forslagene nr. 20 og 21, mener vi at begge disse er dekket enda bedre i andre forslag.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2021-10-21:
Også jeg vil benytte anledningen til å gratulere statsminister Støre. Under den innledende talen om regjeringserklæringen var vi mange som lyttet godt. Jeg har lyst til å starte med å si at avslutningen var både sterk og viktig, da statsministeren snakket om involvering, om bredden av perspektiver fra denne salen om hvordan vi bygger tillit. Men helt innledningsvis snakket statsministeren med ord som står i sterk kontrast til det. Da la statsministeren trykk på en økende avmakt i Norge som tærer på tillit, trygghet og samhold. Det er ikke slik vi kjenner det norske folk – tvert imot: Vi har nettopp stått sammen gjennom den verste krisen siden andre verdenskrig, og knapt noe land har klart seg bedre gjennom pandemien. Store deler av verden har ikke sett det verste ennå. Fra historisk høy ledighet våren 2020 er ledigheten nå godt under snittet for de siste 20 årene – det er færre helt ledige nå enn det var før krisen brøt ut. Det er ikke avmakt som preger Norge, det er samhold, tillit og solidaritet. Det var også vanlige folk som stemte fram et ikke-sosialistisk flertall ved forrige valg, og det er vanlige folk som har gitt et annet flertall denne gangen.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2021-10-21:
Jeg startet bakerst og nederst da jeg leste Hurdalsplattformen. Der fant jeg nemlig kapitlet om utviklingspolitikk, og der var det mye bra – la meg si det. Det var på ingen måte et sorgens kapittel. Ikke minst er det veldig bra at plattformen bekrefter at regjeringen vil videreføre det norske lederskapet innenfor global helse. I budsjettet for i år økte Kristelig Folkeparti i regjering bevilgningen nettopp til global helse med 60 pst. Vi tok på oss lederskapet for den internasjonale dugnaden mot covid-19-pandemien, ACT-A, og i Norge har vi stått sentralt i arbeidet med å sikre framtidig global helsesikkerhet og pandemiberedskap. Samtidig lanserte Kristelig Folkeparti i regjering en historisk nysatsing på ikke-smittsomme sykdommer, inkludert psykisk helse, i utviklingspolitikken. Den lederrollen som Norge har og har tatt, er bygd opp gjennom flere tiår med ulike politiske ledere og politisk lederskap – og det må forvaltes godt også i fortsettelsen. Så kan jeg ikke la være å påpeke at på dette feltet har regjeringen på mange måter fått en flying start, i og med at den forrige regjeringen allerede har gjennomført eller påbegynt viktige punkt i erklæringen: utfasing av olje for utvikling-programmet – vedtatt og igangsatt satsing på matsikkerhet og sultbekjempelse med særlig vekt på småskalaproduksjon – en av hovedsatsingene for Kristelig Folkeparti i regjering etablering av en klimasatsing for å erstatte kull med ren energi oppfølging av et klimafond på 10 mrd. kr, som Kristelig Folkeparti fikk gjennomslag for, er allerede i gang Jeg kunne fortsatt, men la meg avslutte med et spørsmål som jeg håper å få avklart i dag. I Hurdalsplattformen står det at regjeringen «vil bruke én prosent av bruttonasjonalinntekten til internasjonal innsats for å oppnå FN-målene om sosial, økonomisk og miljømessig bærekraft». I Granavolden-plattformen sto det helt utvetydig at 1 pst. av BNI skulle bevilges til offisiell utviklingsbistand, ODA, og det sikret en viss andel til arbeidet for internasjonal rettferdighet, selv om det er effekten og resultatet av bidraget vi gir, som er det aller viktigste, og som står i sentrum. Men dette målet er altså ikke like klart formulert i Hurdalsplattformen, for det er langt fra all internasjonal innsats for bærekraftsmålene som godkjennes som utviklingsbistand. Jeg tar det likevel for gitt at regjeringspartiene, som hele tiden har støttet prosentmålet, vil fortsette å la 1 pst. av BNI gå til offisiell utviklingsbistand, men jeg vil gjerne gi representanter for regjeringspartiene mulighet til å bekrefte at den forståelsen er riktig, slik at vi kan få ryddet enhver tvil av veien rundt dette. Jeg ser fram til en slik avklaring.
Anna Molberg (Høyre), 2021-10-21:
Noe av det viktigste vi gjør for å utjevne sosiale forskjeller, er å få folk inn i arbeid. Det å være til nytte, fylle tiden med noe meningsfylt og ha større økonomisk frihet, det gjør oss lykkeligere. Dette er hvorfor et av Høyres viktigste prosjekter i regjering har vært å skape flere jobber og inkludere flere inn i arbeidslivet. I tillegg til å skape jobbene har vi også løsnet skruen i arbeidsmiljøloven. Adgangen til midlertidige ansettelser er god hjelp både for næringslivet og for dem som ønsker en fot inn i arbeidslivet. Trolig hadde mange bedrifter latt være å ta inn nye ansatte dersom vi ikke hadde hatt den fleksibiliteten den forrige regjeringen innførte. La det være helt klart: Høyre er selvfølgelig tilhenger av at faste og hele stillinger skal være hovedregelen, men vi anerkjenner også at en midlertidig stilling kan være et avgjørende springbrett inn i fast heltidsstilling. Jeg er bekymret for at regjeringen nå bygger opp terskelen for å få flere ut i jobb. Når Hurdalsplattformen sier at man skal fjerne den generelle adgangen til midlertidige ansettelser, betyr det at de som sliter med å komme inn i arbeidslivet, kommer til å fortsette å slite med det. Høyre kommer til å fortsette å føre en politikk for å sikre at det alltid skal lønne seg å jobbe. Adgangen til midlertidige ansettelser er en av mange måter å øke sysselsettingen på. Det er tross alt bedre å komme inn i arbeid midlertidig enn passivt å motta trygdeytelser mens man venter på den hele, faste stillingen. Halvparten av dem som får en midlertidig stilling, er også i jobb et år senere. Lediggang er ikke bra. Det er ikke bra for samfunnet, og minst av alt er det bra for den det gjelder. Nå strammer den nye regjeringen skruen til, og fleksibiliteten i arbeidsmiljøloven er snart historie. Det kan i ytterste konsekvens bety at den ene stillingen hos den ene bedriften aldri kommer til, og det kan bety at den ene personen som kunne ha besatt den, fortsetter å gå ledig. Endringene som nå er varslet, er ren ideologi. Men aner regjeringen konsekvensene? Har regjeringen snakket med verft langs kysten om deres behov for arbeidskraft? Har regjeringen snakket med bemanningsbyråene, som daglig hjelper folk inn i arbeid? Har regjeringen snakket med dem som er hjulpet inn i arbeidslivet? Det er ingenting som tyder på det. Det er ideologien som trumfer behovene i den virkelige verden.
Kari-Anne Jønnes (Høyre), 2021-10-21:
En god skole med kompetente lærere er det beste sosialpolitiske virkemiddelet vi rår over. De siste åtte årene har kunnskap vunnet kampen om ressursene i skolen. Det er rekordmange kvalifiserte lærere, og tre ganger så mange får hvert år videreutdanning som under den rød-grønne regjeringen. Flere elever er til stede i undervisningen, og rekordmange fullfører videregående skole. Støre-regjeringen prioriterer å sette kunnskapsskolen i revers. De første tiltakene de presenterte for norsk skole – å senke krav og forventninger til lærerne – ble på lederplass i Aftenposten presist omtalt som «lave ambisjoner på elevenes vegne». I Hurdalsplattformen flyttes ressursene og fokuset i skolen fra kunnskap og kompetanse til mat, lek og struktur. Nærhet til skolen er ikke det samme som kvalitet. Når regjeringen nå vil innføre et nytt kriterium i kommunenes inntektssystem – et grunntilskudd på 500 000 kr per grunnskole – ja, da premierer de kommuner som ikke planlegger for framtiden. I svært mange kommuner er skolestrukturen tilpasset 1950- og 1960-tallets barnekull. Det å kjempe for skolestruktur framfor å kjempe for kvalitet og innhold i skolen, og i tilbudet til elevene, er misforstått skolepolitikk. Når skolepolitikken blir distriktspolitikk, får vi ikke bare dårligere skolepolitikk, det blir også dårlig distriktspolitikk. Det er kunnskap vi skal leve av framover. Derfor er det viktig å sikre alle barn og unge kvalitet i skolen. Det er vår sikreste og viktigste investering i framtiden. Og viktigere enn noe annet er at barn og unge kan lese, skrive og regne skikkelig når de går ut av ungdomsskolen. Da er de skodd til å gjennomføre et løp i videregående skole, som igjen fører til studier eller arbeid – og et aktivt og godt liv. Det er viktig for den enkelte, og det er viktig for samfunnet. Derfor fremmet vi i går her i salen et forslag om en helhetlig ungdomsskolereform. Skal vi ha kunnskap i skolen, må vi ha kunnskap om skolen, og vi trenger kunnskap om den enkelte elevs ferdigheter, mestringsnivå og progresjon. For Høyre er det viktig å sikre den enkelte elevs rett til undervisning på sitt nivå. Når regjeringens mål er en fellesskole der alle elever mestrer, lærer og trives godt, håper jeg de husker at alle elever er unike individer. Gjennomsnittseleven finnes ikke, og fellesskolen til Arbeiderpartiet og Senterpartiet må ta inn over seg at kvalitet i skolen oppnår vi først når hver enkelt elev oppfyller sitt potensial til fulle. Karen Blixen sa: «Skolen er ikke livet, og livet innretter seg ikke etter skolen; det er skolen som skal innrette seg etter livet.» Jeg håper regjeringen legger seg det på minnet.
Margret Hagerup (Høyre), 2021-10-21:
Dagen etter valget konstaterte en av ungene før han sprang ut dørene på vei mot skolen: «Nå er det vanlige folks tur.» Dagen før hadde vi kjørt forbi en plakat av Jonas Gahr Støre der vi kunne lese Arbeiderpartiets slagord. «Sier de virkelig det?» spurte en av ungene. En annen undret seg over hvem som var de uvanlige. Jeg beroliget dem med at dette nok bare var et slagord som ville forsvinne etter valgkampen. Men i debatten, og også i dag, har vi dessverre hørt at tiden for populisme ikke er forbi, og i Hurdalsplattformen blir det tidlig konstatert at vi har fått en regjering for vanlige folk. Jeg lurer på hva denne plattformen vil gjøre for gutten min som sprang ut dørene den dagen, og for alle andre elever i norsk skole. Det er ingen tvil om at læreren er den enkeltfaktoren som betyr mest i skolen. En faglig sterk lærer som ser og forstår elevene, kan utgjøre forskjellen på om elevene mestrer skolehverdagen eller ikke. Da bekymrer det meg at den første skolesatsingen som ble kjent, var å fjerne krav til karakterer for lærerstudenter og å fjerne kompetansekravet for lærere. Regjeringen Solberg har gjennom åtte år prioritert kunnskap i skolen og investert i lærerne. Vi har gjort grunnskolelærerutdanningen om til en femårig mastergrad, med større rom for fordypning og praksis. Vi innførte kompetansekrav i norsk, matematikk og engelsk, og det er nå 12 000 flere lærere i skolen som oppfyller kravene til fagkompetanse i disse fagene. Flere studenter gjennomfører nå lærerstudiene, og på kortere tid. Siden Høyre kom i regjering, har vi fått 4 500 flere kvalifiserte lærere i klasserommene. Historisk mange elever fullfører videregående skole, 4.- og 5.-klassingene leser bedre, og karakterene og gjennomføringen øker mest blant elevene med foreldre med lavest utdanning. Men det er fortsatt for mange elever som går ut av skolen uten å kunne lese, skrive og regne skikkelig, og det er ennå dessverre for mange som ikke fullfører videregående skole. Derfor er det et tankekors at Arbeiderpartiet og Senterpartiet nå prioriterer vekk kunnskap og kompetanse. Skolen kan gå fra å være et sted å lære til å bli et sted å være når kravene senkes. Det er dårlig nytt for elevene våre. Forskning understreker betydningen av læreren i arbeidet med å gi elevene læring, mestring og motivasjon i skolen. Lærerne jobber hver dag med å se, forstå og tilpasse undervisningen til over 800 000 ulike elever, og de er helt avgjørende i skolen. Høyre skal fortsette å investere i kunnskap i skolen og investere i lærerne, for det er kun en tydelig skolepolitikk, med en klar retning, som utjevner sosiale forskjeller.
Per Vidar Kjølmoen (Arbeiderpartiet), 2021-10-21:
Hvis det er populistisk å jobbe for vanlige folk, ja, da er Arbeiderpartiet et populistisk parti. Mange vanlige folk jobber i maritim næring, en av de fremste verdiskaperne i Norge. Sektoren skaper verdier for rundt 90 mrd. kr i året og gir arbeid til om lag 84 000 kvinner og menn rundt om i hele Norge. I tillegg kommer om lag 20 000 norske sjøfolk. Norge har i over 150 år vært en ledende maritim nasjon og deler av næringen går fortsatt godt. Men ikke alt går bra i maritim sektor. I fjor fikk Maritimt Forum utarbeidet en rapport som advarte om at 30 000 arbeidsplasser kunne gå tapt i maritimt og ba om kraftige tiltak. De kom ikke i statsbudsjettet for 2021, og de kom heller ikke i høyreregjeringens forslag til statsbudsjett for 2022. Eller som Maritimt Forum selv sa i sin kommentar: «Skuffende avskjedshilsen fra Solberg-regjeringen». Jeg kan avsløre at folk på verftsgulvene i Ulsteinvik heller ikke var særlig imponert. Så jeg finner det noe spesielt at tidligere statsminister Erna Solberg i salen her kritiserer Arbeiderpartiet for en for lite konkret næringspolitikk. Arbeiderpartiet og Senterpartiet skal nå styre Norge på bakgrunn av Hurdalsplattformen. Den slår fast at nettolønnsordningen skal styrkes, ikke svekkes, som Høyre og Fremskrittspartiet vil, at norske lønns- og arbeidsvilkår skal gjelde på norsk sokkel, og at vi skal ha sterke aktivitetsskapende tiltak for maritim industri og en grønn omstillingspakke for klimavennlig omstilling av skip. Det er dette Norge trenger: en ny kurs for maritim industri og for hele Kyst-Norge. Det er en langt mer konkret og aktiv næringspolitikk enn det den tidligere høyreregjeringen sto for. Eller som Maritimt Forum selv sier: «Ny regjering viser store maritime ambisjoner». Vi i Arbeiderpartiet er enige med bransjen, for nå er det vanlige folks tur. Om noen skulle være i tvil om hvor viktig maritim politikk er for Kyst-Norge, så er både presidenten og alle dere andre, ja, til og med tidligere statsminister Solberg, hjertelig velkommen til båt og boknasild på Sunnmøre, når som helst.
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-10-21:
Jeg tenkte jeg skulle ta Stortinget med litt tilbake i tid, til 1900-tallet, til Sam Eyde og Kristian Birkelands tid, hvor innovasjon, verdensledende kompetanse og driftighet i kombinasjon med god utnyttelse av våre konkurransefortrinn, stabil og rimelig fornybar energi, la grunnlaget for etablering av mange industrieventyr, bl.a. Norsk Hydro-Elektrisk Kvælstofaktieselskab, Norsk Hydro, som finnes den dag i dag. Tilbake i år 2021 skusles derimot vårt konkurransefortrinn med rimelig, ren, fornybar kraft bort. Istedenfor å bruke kraften til ny grønn kraftkrevende industri, som Morrow batterifabrikk i Arendal, til grønn hydrogen- og ammoniakkfabrikk på Herøya, samt hele ti planlagte anlegg i milliardklassen på Vestlandet, som nå risikerer å bli utsatt eller avlyst på grunn av kraftmangel, ønsker de andre partiene å sende konkurransefortrinnet vårt offshore, for å elektrifisere norsk sokkel. De andre partiene ønsker altså å sende 1,5 ganger mer strøm enn hva alle de 58 omdiskuterte vindkraftparkene i Norge produserte i hele 2020, til sokkelen. Dit skal kraften for å flytte utslippene fra Norge til Europa, ikke fjerne dem. Dette prioriteres istedenfor å bruke kraften til å legge til rette for nye industrieventyr. Elektrifisering av sokkelen vil ha tilnærmet ingen effekt på reduksjon av globale klimautslipp, men det vil derimot ha kjempestor effekt på strømregningen, som allerede er mer enn høy nok i dag, samt på skatteseddelen til folk flest. I tillegg vil det regelrett stikke kjepper i hjulene for ny industrisatsing og for nye arbeidsplasser. Norge er allerede en av verdens beste innen klima og miljø. Vi har allerede 98 pst. fornybar kraftproduksjon. Vår totale energimiks med transport og alt er blant verdens beste, med i underkant av 70 pst. fornybar energi, selv om vårt langstrakte, flotte land er et energiintensivt land å befolke, mens EU-leder Tyskland derimot har en energimiks på i underkant av 70 pst. fossil energi. For å sette det litt på spissen: Norge kan sammenlignes med en veltrent og aktiv person på 70 kg, mens Tyskland og deler av EU tilsvarer en inaktiv og lite mobil person på 225 kg. Norge skal kutte 55 pst. innen 2030, altså i underkant av 40 kg, mens Tyskland skal kutte like mange prosent, men fra et mye høyere nivå. Tyskland vil ikke engang være på nivået vårt i dag, selv om de når målet sitt innen 2030. Norge, derimot, vil være en avmagret og sykelig person på 30 kg, hvor befolkningen og næringslivet sliter. Det er på tide å avklare hva som er viktigst, spesielt for disse partiene som utroper klimakrise så ofte de kan. Er det klimatiltak som gir mest mulig effekt per krone, og som kan motvirke krisen, som er viktigst? Eller er det viktigst å innføre mest mulig avgifter og skatter for befolkningen samtidig som man bevilger mest mulig penger til kostbar symbolpolitikk med liten eller ingen virkning i Norge, for å framstå som handlekraftig.
Maren Grøthe (Senterpartiet), 2021-10-21:
Regjeringserklæringen viser en ny retning for Norge, en retning hvor vi skal lytte til folk og lokalsamfunn, få ned forskjellene mellom folk og ta hele landet i bruk. Dette gjelder over hele linja, også på utdanningsfeltet. Dette er i stor motsetning til den politikken som har vært ført de siste åtte årene. Senest i vår lanserte den daværende kunnskapsministeren Guri Melby at de ville tvinge alle fylkeskommunene til å innføre et rent karakterbasert opptak som inntaksmodell for de videregående skolene våre. For oss i Senterpartiet, derimot, handler politikken om at beslutningene skal tas nært folk, fordi vi må erkjenne at det er ulike utfordringer i Agder, i Troms, i Oslo og i Sogn og Fjordane. Nettopp derfor er jeg så glad for at plattformen er veldig tydelig på at fylkene fortsatt skal få bestemme dette selv. I mitt hjemfylke, Trøndelag, har vi valgt nærskoleprinsippet. For en region med en sterk by og sterke distrikter har dette vært helt sentralt for at vi har kunnet gi gode skoletilbud til elevene våre. Nærskoleprinsippet sikrer at alle elevene har rett til en skoleplass i nærheten av der de bor, uavhengig av hvilke karakterer de hadde fra ungdomsskolen. Med et rent karakterbasert opptak, som regjeringen Solberg ønsket, ville det kun ha vært karakterene som avgjorde hvilken skole man kom inn på – hvor de med gode karakterer kunne ha fått velge først, og de med litt dårligere karakterer måtte ha tatt de plassene som ble igjen, uavhengig av om den plassen var på skolen i nærheten eller to timer unna. Det vil si at dersom en ungdom hadde slitt litt på ungdomsskolen, skal vi svare på det med at de da må flytte for å fullføre utdanningen sin. Dette støtter ikke opp om målet om at vi skal få flere gjennom utdanningsløpet. Samtidig er vi redd for at dette kunne ha ført til A- og B-skoler, særlig i byene, og svekket – og i verste fall ha ført til at vi måtte ha lagt ned – skoler i distriktene. Som ungdom, som senterpartist og nå som stortingsrepresentant fra Trøndelag er jeg utrolig stolt over at Hurdalsplattformen staker ut en tydelig retning. Med dette vedtaket sikrer vi at ungdommer kan være på skolen, ikke på bussen til skolen – at de skal få slippe å flytte fra lokalsamfunnet sitt for å fullføre utdanningen sin. Og ikke minst sikrer vi at vi skal ha både gode byskoler og sterke distriktsskoler i årene framover. Dette er et viktig signal og et tydelig eksempel på den politikken som skal føres fra Senterpartiet og Arbeiderpartiet i årene framover, så vi har mye å glede oss til.
Kathy Lie (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-21:
Barnetrygden skal være et universelt gode som sikrer alle barn et minstenivå av nødvendig velferd. Barnetrygden er universell og gis til alle barn nettopp fordi det er et viktig sikkerhetsnett for alle. Likevel er det slik at ikke alle barn i norske kommuner mottar denne ytelsen. Det er i dag 65 000 barn som lever i familier på sosialhjelp, og over 34 000 av disse lever i kommuner som velger å trekke barnetrygden fra når de beregner utbetaling av økonomisk sosialhjelp. Det gjør at de aller fattigste barnefamiliene i realiteten mister verdien av barnetrygden. 34 000 barn blir frastjålet barnetrygden. Det er over halvparten av de ungene som kanskje trenger det aller mest. Det er en grunnleggende urettferdighet i en ordning som rammer de aller svakeste i et samfunn. Det er trist at så mange kommuner velger å fortsette denne praksisen til tross for at utfordringen er pekt på av mange. I regjeringsplattformen er ordet barnetrygd ikke nevnt en eneste gang. Det står noe om å styrke universelle goder for barn og unge, men ingenting om barnetrygd. SV har store forventninger til den nye regjeringen når det gjelder å sørge for reell utjevning av forskjellene mellom de få på toppen og dem som har minst. Vi forventer at tilleggsproposisjonen inneholder en satsing på barna i lavinntektsfamiliene, en satsing på at alle barn skal leve et godt liv, uavhengig av foreldrenes lommebok, at alle barn skal kunne delta i aktiviteter i vennekretsen, gå i bursdag med presang, delta i idretts- eller kulturtilbud og ha en sommerferie med opplevelser som skaper gode minner. I min hjemkommune, Lier, er praksisen med avkorting avviklet etter et forslag fra SV som fikk flertall. Det er jeg glad for, men det er altfor tilfeldig at de som har det aller vanskeligst fra før, skal være avhengige av lokale initiativ. Barnefamilier som bor på hver sin side av en kommunegrense, kan i dag risikere å få ulike muligheter til et godt liv. Mange kommuner oppgir dårlig økonomi som årsak til denne praksisen. De finner ikke mulighet til å prioritere dette i trange budsjetter. SV vil at kommunenes mulighet til å avkorte barnetrygden ved beregning av sosialhjelp skal stanses, og at kommunene skal få bedre økonomiske rammer, slik at de får det til. SV har vært enig med regjeringspartiene i alle debatter i valgkampen om at kommunene må styrkes, og at de økonomiske sosiale forskjellene i samfunnet må ned. Å stanse kommunenes praksis med avkorting av barnetrygden for dem som mottar sosialhjelp, er et viktig første skritt på veien mot et mer likestilt samfunn. SV vil at alle barn skal motta barnetrygd, uten unntak. Vi skal tette hullene i sikkerhetsnettet, så barn kan leve et godt liv. For en god barndom varer livet ut, og det fortjener alle barn.
Kathy Lie (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-21:
Kunst og kultur er viktig i ethvert menneskes liv, uansett om man leser en bok, går i teater, spiller håndball i det lokale idrettslaget eller spiller i korps. Gode vilkår for kunst og kultur er viktig for både utøvere og konsumenter. Det er viktig for det kreative mennesket, for ånd og sjel, for samholdet i lokalsamfunnet og for barn og unges deltagelse og opplevelsesrikdom. Den avgåtte regjeringens forslag til kulturbudsjett er svakt og utydelig på flere områder. Det var derfor med stor glede og entusiasme jeg leste Hurdalsplattformens kulturkapittel. Regjeringens satsing på kulturen høster lovord i Kultur- og Frivillighets-Norge, nå er det bare opp til regjeringen å levere. Det er spesielt innenfor de områdene som gjelder kunst og kultur for alle – tilskudd til de frivillige organisasjonene, idrettslag, korps, fritidstilbud, kulturskoler og åpne folkebibliotek i alle kommuner – at et nytt kulturløft er påkrevd. Et nytt kulturløft må være et kulturløft for denne grunnmuren, som er viktig for at det skapes og brukes kultur i hele landet. Det handler om kulturbudsjettet, men det handler også om kommunebudsjettet. Et sterkt kulturfond som forvalter av tilskuddsordninger er med på å skape den armlengdes avstand til politiske beslutninger som gir et fritt og uavhengig kulturliv. Derfor er det viktig å støtte opp om Kulturfondet som en selvstendig forvalter. Et rikt og variert kunst- og kulturliv er avhengig av skaperne og utøverne av kunsten. Utøverne og skaperne skal kunne leve av kunsten uavhengig av klassebakgrunn, og ha skikkelige arbeidsforhold. Derfor må vi legge til rette for en kunstnerpolitikk der kunstnerne får forutsigbare rammer og flere stipender, og gjøre det tryggere og enklere å bli ansatt i trygge forhold. Vi skal være en vaktbikkje for at det opprettes flere stipender og få på plass gode ordninger som Musikkalliansen, slik vi har sett skuespillere og dansere har klart. SV er glad for at regjeringen vil innføre full momskompensasjon for de frivillige organisasjonene. Det vil bety mye i kroner og øre for drift av lag og foreninger over hele landet. SV er også glad for at regjeringen legger opp til en opptrapping for kulturen til 1 pst. av statsbudsjettet. Vi er et godt stykke unna det i dag. Det knytter seg stor spenning til hvor fort det vil synes på budsjettet når regjeringen nå har sagt den vil gå inn for en gradvis opptrapping. SV har forventninger om at noen av de midlene vil komme allerede i 2022. For SV er det også viktig å sikre de redaktørstyrte mediene gode rammevilkår. Vi trenger gode lokale og regionale medier med kompetanse og samfunnsansvar. Derfor er det viktig å styrke mediestøtten, slik at frie redaksjoner i hele landet får arbeidsvilkår til å utøve sin rolle som samfunnskritikere. SV ser mange gode intensjoner i den framlagte plattformen til regjeringen. Det skaper forventninger om et kulturløft til beste for både utøvere og konsumenter – ja, rett og slett en kultur for de mange, og ikke bare for de få på toppen.
Ingunn Foss (Høyre), 2021-10-21:
Etter åtte år med borgerlig regjering er den norske domstolen kraftig styrket. Det er bevilget betydelige midler til digitalisering, lyd og bildeopptak, økt bemanning og teknisk utstyr, og ikke minst er det gjennomført en strukturreform som allerede etter kort tid gir gode resultater. Bakgrunnen for reformen var bl.a. Riksrevisjonens rapport høsten 2019, som kritiserte domstolene for ikke å overholde saksbehandlingsfrister. De store domstolene hadde for mange saker, mens mange av de små hadde for få saker. En reform var helt nødvendig. Det er derfor med bekymring jeg leser Hurdalsplattformens punkt om at den nye regjeringen vil «[g]jeninnføre strukturen for domstolane før domstolsreforma av 2021 for å vareta borgaranes rettstryggleik og sikre sjølvstendige domstolar med stadleg leiing». Det er riktignok hengt på et unntak om lokal enighet, men det er veldig vanskelig å forstå hva dette kan bety. Signaler om reversering i valgkampen førte til uro og frustrasjon blant ansatte i Agder tingrett. De er godt fornøyd med reformen og har oppfordret alle politikere på Agderbenken til å arbeide for at reformen ikke blir reversert. De skriver i oppfordringen at reformen har ført til mindre ledelse, flere dommere og god representasjon på alle rettssteder. Reformen har heller ikke ført til sentralisering av arbeidsplasser. Ingen medarbeidere har byttet arbeidssted, og brukerne har det samme tilbudet som før. Den eneste forskjellen er at kvaliteten er blitt bedre, de er blitt mindre sårbare, og avviklingen av sakene går fortere. Målet med reformen er oppnådd. For å sitere lederen i Lister24 den 25. september i år vil det være «en stor skam om den ofres på Senterpartiets distriktspolitiske alter. I denne saken må symbolpolitikken droppes. Både av hensyn til de ansatte som nå er bekymret. Men først og fremst fordi omleggingen vil gi innbyggerne høyrere rettssikkerhet og bedre tjenester.» Hvis den nye regjeringen er opptatt av borgernes rettsikkerhet, er dette en reform som ikke bør reverseres.
Lisa Marie Ness Klungland (Senterpartiet), 2021-10-21:
Kuttar me av oss fingeren ved eit uhell, får me hjelp med det same. Kuttar me oss sjølve på armen, får me òg hjelp med det same: Me får hjelp til å stoppe blødinga og til å sy kuttet. Men kva med årsaka til at ein kutta seg i første omgang? Ved eit hjarteinfarkt er ikkje løysinga fritt behandlingsval. Løysinga er hjelp nært der me er, og dei same mekanismane gjeld ved psykisk krise. Når me står i ei psykisk krise, er det alfa og omega med tidleg hjelp og støtte. Det handlar om tilgjengelegheit, og det handlar om eit støtteapparat av kompetente menneske som kan ta imot. Det er eit openbert behov for ei kraftig opptrapping av psykisk helse. Av forskjellige årsaker blir mange tilvisingar avviste. Det vil seie at ein ikkje får hjelp. Difor er eg svært glad for regjeringserklæringa, der me har ei tydeleg retning. Regjeringserklæringa seier at ein skal ha lågterskeltilbod i kommunane, der ein ikkje treng tilvising. Me skal ha ein opptrappingsplan for psykisk helse, me skal auke kapasiteten på sjukehusa og slutte å byggje ned sengeplassar. Me skal ha betre organisering av tenestene, og me skal satse på barne- og ungdomspsykiatri og på distriktspsykiatriske senter. Me har kompetente menneske i heile landet som står klare, i alle delar av helsevesenet, for å gje folk gode verktøy for å takle kvardagen. Senterpartiet skal jobbe kvar dag for gode rammer for desse kompetente tilsette, slik at når ein er i ei psykisk krise, skal ein kunne kjenne seg trygg i alle ledd. Hjelpa skal vere der me er. Difor skal Arbeidarparti–Senterparti-regjeringa satse på trygg og tilgjengeleg hjelp der me er, i kommunane våre.
Lisa Marie Ness Klungland (Senterpartiet), 2021-10-21:
Frå Rogaland. Som medmenneske er eg oppteken av at alle skal kunne leve det livet dei ønskjer. Som medmenneske har eg moglegheit til å bidra i livet til dei eg møter. Som stortingsrepresentant har eg ansvar for at folk skal kunne leve det livet dei ønskjer, og for at folk skal kunne kjenne seg trygge på dette. Som vald representant frå Senterpartiet har eg moglegheit til å ta dette ansvaret. Årets val viser at det store fleirtalet ønskjer ei ny retning. Regjeringserklæringa frå Arbeidarpartiet og Senterpartiet viser nettopp dette. Me i denne salen har ansvar for tryggleiken til alle i landet vårt. Trygge møte med helsevesenet beror på dette. Ein stor del av livet vårt er på jobb. Me skal vise tillit til helsepersonell landet over, helsepersonell som er stolte av jobben sin. Det er slik me får verdig føde- og barselomsorg. Det er slik me får gode møte med psykisk helse, med eldreomsorga og med alle andre delar av helsa. Me skal ta tilbake pasientnærleiken. Dei høgst kompetente tilsette skal få jobbe pasientnært. Rapporteringskravet skal bli mindre. Krava skal bli mindre, og tilliten skal bli større. Når ein høyrer og opplever korleis det er for våre kvinner og menn i kvitt, er eg glad for at regjeringa tek dette på alvor. I løpet av åtte–ti–tolv timar har ein knapt tid til matpause eller toalettpause. Me har forplikta oss til å setje ned ein helsepersonellkommisjon, som saman med dei det angår og gjeld, skal fremje tiltak for å utdanne, rekruttere og behalde kvalifisert helsepersonell. Stikkordet her er å behalde. Me skal ta på alvor dei som vel å forlate yrket. Når me høyrer historiene til dei som jobbar i helsetenestene landet over, har me ein jobb å gjere. Og det skal me. Me skal ta ansvar for at folk skal kunne leve det livet dei ønskjer.
Kjerstin Wøyen Funderud (Senterpartiet), 2021-10-21:
I Hurdalsplattformen slår regjeringspartiene fast at norske pasienter skal ha et offentlig helsetilbud i verdensklasse, uavhengig av adresse og størrelse på lommeboken. Etter åtte år med kutt og knappe budsjetter er det åpenbart at kommune- og sykehusøkonomien da må styrkes for at det skal være penger nok til å øke grunnbemanningen og bedre tilbudet til eldre og syke. Men penger alene er ikke nok. Vi har i dag en stor mangel på helsepersonell, og beregninger viser at mangelen vil øke drastisk i årene framover. Det anslås at vi i dag mangler nærmere 7 000 sykepleiere, jordmødre og spesialsykepleiere, og i 2035 kan vi mangle 28 000. På Sykehuset Kalnes i mitt distrikt rapporterer de tillitsvalgte om en kritisk bemanningssituasjon. Per 5. oktober hadde jordmødrene på kvinneklinikken jobbet 27 000 timer overtid hittil i år. Det tilsvarer 15 årsverk. På intensivavdelingen var det jobbet 22 500 timer overtid, 12 årsverk, og i akuttmottaket 21 500 timer, eller 11,6 årsverk. I samme periode er det rapportert tusenvis av brudd på arbeidsmiljøloven. Dette er dessverre ikke unikt for Kalnes. Jeg hører tilsvarende historier fra andre deler av landet. Det sier seg selv at et så høyt arbeidspress, med doble vakter og masse overtid, ikke er bra verken for de ansattes helse eller for pasientene de skal ivareta. Vi klarer ikke å gi innbyggerne våre helse- og omsorgstjenester av høy kvalitet uten tilstrekkelig bemanning og rett kompetanse på rett sted. For å sikre et offentlig helsetilbud i verdensklasse, slik vi har satt oss som mål, trenger vi både å utdanne, rekruttere og beholde flere sykepleiere, jordmødre og andre typer helsepersonell. Den alvorlige bemanningssituasjonen kan ikke overlates til det enkelte sykehus eller den enkelte kommune å løse. Det må tas kraftfulle politiske grep, og vi må gjøre flere ting samtidig. De tillitsvalgte peker på lønnsvilkår, hele, faste stillinger og økt grunnbemanning som viktige tiltak for at sykepleiere og jordmødre skal holde ut i full jobb i yrket sitt over tid. I tillegg må det selvsagt utdannes flere sykepleiere og jordmødre og settes inn tiltak for å styrke rekrutteringen både i sykehus og i kommunene. Jeg har tillit til at helsepersonellkommisjonen som regjeringen skal sette ned, kan være en god arena der partene, helsetjenestene og utdanningsinstitusjonene sammen kan finne fram til de mest effektive tiltakene for å utdanne, rekruttere og beholde kvalifisert helsepersonell over hele landet. Sammen med heltidsløftet som er skissert i regjeringsplattformen, håper og tror jeg at vi i årene framover vil ha tilstrekkelig med kompetente og erfarne helsepersonell som er glade i og stolte av det viktige yrket de har valgt, og at de med sine varme hender og kloke hoder bidrar til at vi når regjeringens mål om et offentlig helsetilbud i verdensklasse.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-21:
Først vil eg rette opp forslag nr. 6, frå Audun Lysbakken på vegner av SV. Ny tekst skal vere: «Stortinget ber regjeringen umiddelbart, innen utløpet av oktober, legge frem forslag om midlertidig styrking av bostøtten og sosialhjelp for å sikre at folk med dårlig råd har penger til å betale de høye strømregningene som er på vei.» Då var det gjort. Så til dagens debatt: Det er veldig overordna, det er veldig mykje som er bra i regjeringsplattforma til den nye regjeringa. Det har vi vore inne på også tidlegare i debatten. Det er spennande enkeltsatsingar. Men overordna sett, når det gjeld dei to største utfordringane i vår tid, som handlar om miljø og fordeling, er dette for dårleg. Det får også følgjeeffektar for arbeidet med det grøne skiftet, som vi synest ikkje ser spesielt lovande ut. Her er det mykje å ta tak i. Også når det gjeld enkeltsatsingar på mitt område, fiskeri, synest eg at regjeringspartia ikkje har kome i møte det dei var ein del av i valkampen. Innan jordbruket er det også ein heil del å ta tak i. Den nye retninga ser ikkje ut til å kome der. Eg er også overraska over kor lite konkret ein er i distriktspolitikken – det må eg ærleg talt innrømme. Så her har vi mykje å ta tak i i tida som kjem. Spesielt når det begynner å bli konkret, vil dette bli spennande å gripe tak i. SV er eit opposisjonsparti. Vi søkjer resultat for vår politikk; det er det vi har ansvaret for. Og vi vil vere konstruktive med alle vi finn felles interesser med. I tida som kjem, vil vi nok sjå nokre oppmodingsvedtak. Det har i løpet av dei siste stortingsperiodane og dei siste åtte åra vore eit demokratisk problem på Stortinget at oppmodingsvedtak ikkje har blitt følgde opp av regjeringa. Det er eit djupt demokratisk problem. Det betyr at det vår nasjonalforsamling, Stortinget, vedtar og bestemmer, ikkje blir gjennomført. Eg vil difor, på vegner av SV, varsle at vi kjem til å ha ein veldig låg terskel for å sørgje for at det vil få konsekvensar å ikkje følgje opp oppmodingsvedtak. Det er i Stortinget si interesse at vedtak som blir gjorde her, får direkte konsekvensar for myndigheitene si utøving og gjennomføring av politikk. Eg vil tru at det er i alle parti si interesse at det skjer. Så vi kjem til å følgje nøye med på gjennomføringa av politikken til regjeringa og vil ha låg terskel overfor regjeringa når det gjeld konsekvensar.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-10-21:
Takk, president, og gratulerer med vervet som stortingspresident. Om litt over en uke samles verdens statsledere til det avgjørende klimatoppmøtet i Glasgow. Det sentrale spørsmålet der blir om vi klarer å holde den globale temperaturøkningen til under 1,5 grader. I går kom FN med en rapport som viser at verdens land planlegger å produsere mer enn dobbelt så mye fossil energi som vi kan, dersom vi skal klare å begrense den globale temperaturøkningen til maksimalt 1,5 grader. Det er stor forskjell på 1,5 graders oppvarming og 2 graders oppvarming. Med 1,5 graders oppvarming vil Arktis være isfri kun én gang hvert hundrede år. Med 2 graders oppvarming vil det skje hvert eneste tiår. Med 1,5 graders oppvarming kan vi begrense den ekstreme varmen, mens slike tilfeller vil skje dobbelt så ofte om den globale temperaturen øker til 2 grader. Norge er et av de landene som trekkes fram i FN-rapporten. Vi er et av de landene som planlegger for en oljeproduksjon som er i strid med 1,5-gradersmålet. Dette var en av grunnene til at SV trakk seg fra sonderingene i Hurdal. Vi kunne ikke være med og forsvare en oljepolitikk som frontkolliderer med et av de desidert viktigste målene og en av de viktigste oppgavene for vår tid. Det er ingen forskjell på den uansvarlige klima- og oljepolitikken som Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti sto for, og den som Arbeiderpartiet og Senterpartiet vil kjøre. Forskjellen er at Arbeiderpartiet og Senterpartiet ikke har flertall i Stortinget. De må forholde seg til en sterk rød-grønn blokk med SV i spissen. Det er ikke bare et problem for klimaet og de enorme naturverdiene i havet at det planlegges for en høy produksjon av olje og gass i årene framover. Det er også en utfordring for sysselsettingen og velferden i årene framover. Vi, som land, kan ikke ha som strategi å skulle produsere mer av det verden vil ha mindre av. Nei, vi må kutte utslipp, skape nye arbeidsplasser og sørge for en rettferdig fordeling. Da kan vi ikke båndlegge vår kompetanse og arbeidskraft på å produsere mer fossil energi. Vi må sørge for en omstilling hvor vi bruker den enorme kompetansen vi har fått fra satsingen på olje, til å bygge ut de nye næringene for framtiden. Norge har en unik mulighet til å satse på havvind, ikke minst flytende havvind. Her kan vi bli verdensledende, skape arbeidsplasser og framtidige inntekter, men da må det satses nå, ikke i morgen.
Bengt Fasteraune (Senterpartiet), 2021-10-21:
Aldri før har oljepengebruken vært høyere enn under den forrige regjeringen. Handelsbalansen utenom olje og gass har forverret seg kraftig siden 2013, og norsk økonomi uten oljeinntekter står mildt sagt på gyngende grunn. Senterpartiet mener vi er på overtid for en nødvendig satsing på norsk fastlandsindustri. Når inntektene fra olje- og gassindustrien blir mindre, er det helt nødvendig med en kraftig snuoperasjon. Dette vil også være et betydelig bidrag om vi skal nå målsettingene vi har forpliktet oss til gjennom Parisavtalen. Vi trenger inntektene fra fastlandsindustrien. Vi trenger nye arbeidsplasser, og vi trenger en mer klimavennlig produksjon av varer og tjenester til erstatning for en ukritisk import. Norge er vant med å ta sats og investere i ny framtidsrettet industri. Olje- og gassindustrien er et resultat av en slik satsing. Nå har vi i tillegg både penger og kompetanse til å satse på nytt. Det var ikke tilfellet da olje- og gassindustrien ble etablert på begynnelsen av 1970-tallet. Vi må bruke oljerikdommen vår i kombinasjon med den kompetansen som olje- og gassindustrien har gitt oss, til å reinvestere i fastlandsindustrien. Det er en betydelig oppgave som skal løses. Det første vi må ordne opp i, er den maktforskyvningen som i lang tid har skjedd i forholdet mellom statlige myndigheter og multinasjonale selskaper, internasjonal storkapital og demokratiet. Mange multinasjonale selskaper sjonglerer virksomheten sin mellom ulike land for å betale minst mulig skatt. En slik utvikling innebærer mindre penger til finansiering av velferd og svekker konkurransekraften til norske bedrifter som skatter til Norge. Denne regjeringen vil føre en forutsigbar og ansvarlig skattepolitikk overfor næringslivet og holde selskapsskatten på 22 pst. gjennom hele stortingsperioden. Norge står overfor store oppgaver dette tiåret. Vi skal få flere i jobb, skape aktivitet i hele landet, øke eksporten og kutte klimagassutslippene med 55 pst. Disse fire målene skal vi nå i fellesskap gjennom en aktiv og framtidsrettet næringspolitikk. Vi må sørge for at avgiftssystemet bidrar til en klimaomstilling som er effektiv og både sosialt og geografisk rettferdig. Partnerskapet med næringslivet er helt sentralt. Kompensasjonsordninger eller avgiftsreduksjoner for særskilt berørte grupper og næringer skal det tas hensyn til, og det skal gjøres gjennom partnerskapet for at næringene skal få bedre konkurransekraft. Det er tid for å gjøre en jobb, og den jobben er vi rede til å ta.