Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-01-15:
Representanten Kari Kjønaas Kjos spør i interpellasjonen om hva som kan gjøres for å bedre informasjonen til dem som reiser utenlands for en periode som overstiger de tolv månedene som er hovedregelen for medlemskap i folketrygden. Representanten Kjønaas Kjos har rett i at konsekvensene for sosiale rettigheter ved lengre utenlandsopphold kan være store, og at de som velger slike opphold, derfor må være klar over reglene som gjelder. Det er i særlig grad viktig når man oppholder seg utenfor EØS-området, der retten til f.eks. dekning av helseutgifter kan bortfalle hvis man ikke har privat helseforsikring. Problemet med manglende kunnskap om sosiale rettigheter vil jeg anta er størst blant den gruppen av alders- eller uførepensjonister som tar med seg pensjonen sin og flytter utenlands midlertidig eller permanent. Personer med studie- eller arbeidsforhold vil jeg anta har større tilbøyelighet til å sjekke sine trygderettigheter og få hjelp til dette fra arbeidsgiver, studiested eller interesseorganisasjoner for utenlandsstudenter. Men det betyr selvsagt ikke at man skal se helt bort fra behovet for bedre informasjon også overfor denne gruppen. For dem som har erfaring med bruk av data, skal det ikke veldig mange tastetrykk til på Internett før man finner relativt utførlig beskrivelse på NAVs hjemmesider av regelverket for utenlandsopphold, både i og utenfor EØS-området, for studenter, arbeidstakere og pensjonister. Telefonen er jo også et ganske alminnelig brukt redskap i alle aldersgrupper, og informasjonen er tilgjengelig telefonisk. NAV er jo også relativt bredt representert over hele landet i geografisk forstand, så det bør ikke være veldig vanskelig å få relevant og riktig informasjon for dem som søker det. Problemet er at flere ikke vet at de har behov for denne informasjonen, og at informasjonen dessverre har vært uklar og mangelfull. Hver enkelt har hovedansvar for å skaffe seg informasjon om sine trygderettigheter. De offentlige myndigheters oppgave er å sørge for at informasjonen er lett tilgjengelig og lett å forstå, og at man er serviceinnstilt på telefonen eller ansikt til ansikt. Ansatte må få opplæring, og den informasjonen som gis, må være presis, slik at man unngår de eksemplene som interpellanten peker på. Hovedutfordringen er å gjøre informasjonen mer konkret, slik at man unngår misforståelser. Vi må sørge for økt oppmerksomhet om dette, særlig blant pensjonister som reiser ut, slik at de faktisk søker informasjonen der den er å finne. Det er vel dessverre et faktum at mange drar på lengre utenlandsopphold uten i det hele tatt å ane at det kan få konsekvenser for deres trygderettigheter. Mange praktiske og konkrete grep kan nok fortsatt gjøres for å øke oppmerksomheten om dette blant dem som reiser ut. Blant annet kan det være en tettere dialog med selskaper som formidler lengre utenlandsopphold. De kan hjelpe til med å henvise den enkelte til steder der man finner informasjon. Kontakt med pensjonistorganisasjoner eller annonsering i media som erfaringsmessig benyttes av de gruppene hvor informasjonsutfordringen er størst, kan være et annet grep. Jeg er fornøyd med den holdningen statsråden har til problemstillingen. Jeg stoler på at han vil arbeide videre med denne utfordringen i samarbeid med NAV Utland.