Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2005-10-20:
Fremskrittspartiet registrerer at Regjeringen ønsker å reversere de skattelettelsene som ble gitt for inneværende år, samt de skattelettelsene som den avgåtte regjeringen har foreslått for 2006. Ikke minst merker vi oss at en regjering som i klare ordelag har lovet det norske folk å prioritere de svakest stilte, heller ikke ønsker å opprettholde skatteforslag som kommer dem med lavest inntekt til gode. I valgkampen ble det fra de rød-grønne partiene til det kjedsommelige gjentatt at Samarbeidsregjeringen og Fremskrittspartiet hadde gitt gigantiske skattelettelser til dem som har mest fra før. Over 23 milliarder var tallet som ble brukt. Dersom det forholder seg slik, er det noe snodig at den rød-grønne regjeringen tviholder på de skattelettelsene den selv hevder har gått til dem som har mest fra før, mens den samtidig velger å droppe skattelettelsene som gagner dem som har minst fra før. Den rød-grønne regjeringserklæringen viser en grenseløs tro på det offentliges evne til å løse menneskers utfordringer. Riktignok nevnes det at mennesket er samfunnets største ressurs, men budskapet er ikke til å misforstå. Det offentliges rolle i menneskers liv skal økes, og enkeltmenneskets evne og frihet til å fatte egne valg nedvurderes. Dette er et samfunnssyn og et syn på enkeltmennesket som Fremskrittspartiet ikke deler. Fremskrittspartiet ser med bekymring frem mot fire år hvor hver enkelt borger skal få innskrenket frihet til å disponere sine egne penger, og hvor disse heller skal inndras av det offentlige for videre distribusjon til formål definert av politiske besserwissere. Dette viser en grunnleggende mistro til menneskers evne til å fatte egne valg og styre eget liv. Erfaringen viser også at det ikke blir mer velferd av en slik politikk, men mer byråkrati, mer administrasjon og enda mer politikerforakt. Regjeringens uttalte ambisjon er å fjerne all fattigdom i Norge. Regjeringen ønsker mer konkret å bevilge seg ut av fattigdommen. Sannheten er imidlertid at Regjeringen gjennom sin erklæring vil gjøre stadig flere avhengig av offentlige overføringer og på den måten gjøre en større andel av Norges befolkning til klienter. I et land hvor en stadig større andel av befolkningen har sin hovedinntekt fra offentlige overføringer, ønsker altså Regjeringen enda mer av det samme. Gjennom økte skatter, mindre frihet for enkeltmennesket og økt byråkrati skal ansvaret for egen livssituasjon pulveriseres ytterligere og overlates til politikere. Dette er en samfunnsutvikling Fremskrittspartiet vil motarbeide. Et av de klareste signalene som den rød-grønne regjeringen har gitt, er liberalisering av innvandringspolitikken. Antall kvoteflyktninger fra FN skal økes, med dertil tilhørende familiegjenforeninger, samtidig som det generelle grunnlaget for opphold i Norge skal mykes opp. Samtidig varsler Regjeringen ingen tiltak som kan begrense den økende tendensen til at ikke-vestlige innvandrere henter sin ektefelle i opprinnelseslandet. Konsekvensen av dette er at det årlige antall nye ikke-vestlige innvandrere vil øke betydelig fra dagens allerede høye nivå på 12 000–15 000 mennesker i året. Til tross for at det er tverrpolitisk enighet om at vekslende regjeringer ikke har lyktes med integrering av ikke-vestlige innvandrere, velger altså den nye regjeringen å øke antallet. Regjeringen øker altså med vitende og vilje risikoen for større kulturelle og religiøse konflikter, samtidig som de paradoksalt nok øker antall fattige i landet, slik tallene fra Statistisk sentralbyrå gjengitt i dagens utgave av Aftenposten viser. At heller ingen andre land har lyktes med sin integrering og derfor strammer inn, bekymrer åpenbart ikke regjeringen Stoltenberg. Ikke en eneste oppgave er åpenbart for stor for en sosialistisk velferdsstat med store vekstambisjoner.