Sverre J. Hoddevik (Høyre), 2003-06-11:
Norsk lov om elektronisk kommunikasjon blir en integrert del av europeisk lovverk, siden EØS-avtalen trekker oss inn i den europeiske harmoniseringsprosessen. Lik anvendelse av regelverket som virkemiddel for å få konkurranse i det indre markedet har blitt en viktig drivkraft i arbeidet med å revidere det regulatoriske rammeverket i EU. Harmonisering av rammebetingelsene sikrer norske virksomheter med aktivitet innenfor EØS-området samme behandling innenfor hele EØS-området som den de er kjent med i Norge. Det er grunn til å takke saksordføreren for smidighet og kreativ innspurt i forbindelse med avgivelsen av denne innstillinga i komiteen. Saksordføreren har gjort grundig rede for innstillinga her, og min oppgave blir i korthet å belyse innstillinga sett med Høyres – og regjeringspartienes – øyne. Komiteen har i denne sak fungert på sitt beste. I tillegg til at regjeringspartiene har flertall sammen med Arbeiderpartiet, har regjeringspartiene etter alle tenkelige flertallskonstellasjoner også flertall i de øvrige spørsmål. Som sagt er det et bredt flertall som i forhold til lovens formålsparagraf uttrykker balansen mellom bærekraftig og virksom konkurranse. Det er på samme måte et bredt flertall som søker å korte tidsbruken ved klagebehandling ved å redusere klageløpet til å gå via bare to instanser – Post- og teletilsynet og departementet. Dette har saksordføreren gjort rede for. Det er også viktig å legge merke til at flertallet har understreket behovet for at eksisterende reguleringspolitikk blir videreført inntil ny politikk er etablert og implementert på dette området, slik at man unngår et politikkvakuum i den regimeskiftesituasjonen som kommer. Som sagt er klageinstituttet en viktig del av det regulatoriske regimet, men dette dreier seg ikke alene om klageinstituttets beskaffenhet. Tidsbruken ved klagebehandling, og konsekvensene av tidsbruken ved klagebehandling, er det like viktig å fokusere på. Derfor er det viktig å understreke at et bredt flertall her ber departementet vurdere om det er hensiktsmessig å gi regulatoriske myndigheter hjemmel til å fastsette tidspunktet for retting til et annet tidspunkt enn vedtakstidspunktet, og eventuelt fremme forslag om slik hjemmel. Dette mener vi f.eks. kan virke motiverende for de impliserte til hurtigst mulig å finne fram til riktig pris, når det er aktuelt. Flertallet skiller lag med saksordfører med hensyn til fastsetting av konkret tidsfrist for avgjørelse av klagen. Regjeringspartiene har her flertall sammen med SV der vi ber departementet utarbeide veiledende saksbehandlingsfrister for de ulike klageinstansene for å oppnå reduksjon av saksbehandlingstida. Flertallet deler for øvrig heller ikke saksordførers syn på ubetinget registreringsplikt i sektoren. Her blir det også vist til solid høringsuttalelse, der forskriftshjemmel er antatt tilstrekkelig for å hjemle registrering i de tilfeller der dette skulle være nødvendig. Et bredt flertall viser til at ved behandling av mobilmeldinga ble det uttrykt støtte til bruk av nasjonal roaming i mobilnettet generelt, og også åpnet for dette virkemidlet i UMTS-nettet når det oppstår aktører med sterk markedsstilling. Flertallet er fortsatt positivt til bruk av nasjonal roaming, men ser det ikke som hensiktsmessig å lovfeste de ulike regulatoriske virkemidlene, ei heller nasjonal roaming. Aller sist en refleksjon om fullmaktslovgiving, noe som har blitt belyst både gjennom høringen i komiteen og gjennom komiteens egen vurdering av lov om elektronisk kommunikasjon. Etter hvert har komiteen kommet til at fullmakt og forskriftshjemmel er en nødvendighet, ikke minst i en slik sektor der endringene skjer fort på mange felt, og der det er umulig med presis og detaljert lovgiving til enhver tid. Oppfatningen av kompleksitet og vanskeligheter med å overskue absolutt alle detaljkonsekvenser av komiteens arbeid har komiteen trolig brakt med seg like fram til avgivelse og debattidspunkt. Det er samlet sett god grunn til å anbefale innstillingen.