Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2003-12-12:
Jeg vil ta opp forslaget fra Fremskrittspartiet og representanten Jan Simonsen, samt omtale innholdet i innstillingen en smule. Først og fremst vil jeg peke på at representanten Rolf Reikvam for en stor del har rett når han nå knytter tråden mellom den saken vi nettopp har gjort ferdig, som er en ny budsjettbehandling for kommende år, og den saken som vi nå behandler, som er sluttbehandlingen av budsjettet som vi holdt på med for ett år siden, og som gjelder inneværende kalenderår. Vi får på en veldig tydelig måte – nesten overtydelig måte – demonstrert at vi har tre budsjettbehandlinger, og at det er helt andre regler knyttet til den tredje og siste budsjettbehandlingen enn til de to første. Derfor vil jeg et kort øyeblikk tilbake igjen til det som jeg strevet med når det gjaldt fagskolene, hvor det tviholdes på at i nytt budsjett, i nytt kalenderår, er det dønn umulig – hvis det er et parlamentarisk uttrykk – å gjøre noe med den ene rammen, fordi dette går ut over helheten. Her får vi nå da demonstrert i budsjettbehandling nr. 3 – som foregår etter gammel metode, saldering post for post, og det er ikke snev av noen rammesaldering, men egentlig fritt frem – at det er fullt mulig å få ting til. Det er fullt mulig, slik Regjeringen selv gjør, å legge inn nye tiltak. Den muligheten må selvfølgelig eksistere for opposisjonen også. Den muligheten har Fremskrittspartiet og SV brukt når det gjelder 10 mill. kr til selskapet Protevs. Det har en spesiell begrunnelse, for det er en sak som faktisk går mer enn to budsjettår tilbake, som er gjentatt i to budsjetter med merknader og oppfordringer, og som er jaget på mellom to budsjettbehandlinger gjennom både spørsmål og interpellasjon i Stortinget. Svarene har ikke vært gode, og resultatene har ikke kommet. Vi i Fremskrittspartiet er spesielt lei oss for at Arbeiderpartiet her ikke er med på disse 10 mill. kr, som er et lite beløp i forhold til de påplusninger Arbeiderpartiet har i andre sammenhenger, på sykehussektoren og på kapitaltilførsel til statlige selskaper. Vi har merknader til automatikken med å bevilge på enkelte poster. I likhet med for ett år siden, som vi har pekt på, får Kap. 221 Grunnskolen Post 65 Tilskudd til opplæring for språklige minoriteter i grunnskolen en påplussing i år også. Da er det automatikk. Der stilles det ingen spørsmål. Her bevilges det 119 mill. kr mer. I likhet med representanten fra SV stiller vi oss kritiske til en del meget store avvik i budsjettene. Det gjelder også de private skolene. Hadde det vært mulig, ville vi selvfølgelig gjort det ubrukte beløpet overførbart. Det er ikke mulig. Vi tror derimot at det er gode grunner for at det har vært et mindre forbruk i år. Det har bl.a. vært lang behandlingstid – og det er fortsatt lang behandlingstid, nesten et halvt år – i departementet. Det har vært mye uklarhet og usikkerhet knyttet til den nye loven om frittstående skoler og finansieringen i den forbindelse. Det kan iallfall være med og forklare at det kanskje har vært noe dempet etterspørsel. Vi vet også at vi i 2004 får en ny lov om – forhåpentligvis – det vi kan kalle frittstående videregående skoler, slik at det blir anledning for flere til å starte opp private videregående skoler. Det vil også påvirke etterspørsel i 2004. Vi håper da at departementet vil være like snare med å rette opp rammen hvis det viser seg at den rammen som ligger i budsjettet for 2004, ikke passer med behovet. Vi ser også at det er betydelige avvik når det gjelder Lånekassens budsjettoverslag. De er riktignok stort sett overslagsløyvinger alle sammen, men det er betydelige forskjeller mellom budsjett og det som det nå justeres for. Det er derfor grunn til å peke på at man bør gå nærmere inn og se på hvorledes disse overslagsberegningene lages i utgangspunktet. Når Fremskrittspartiet er opptatt av det, er det fordi vi tidligere har fått fremstilt overslagsbevilgningene som eksakt vitenskap. For to budsjetter siden hadde vi en stor debatt med departementet om hva kostnadene ved å utvide stipendordningen var, den utvidede stipendordningen for studentene som kom i budsjettet for 2002. Da var det sterke påstander om at det var eksakte regnemetoder og eksakt vitenskap å regne ut hva kostnadene ville være på disse overslagspostene. Det får vi jo nå bekreftet i dette budsjettet at det er det slett ikke. Det er altså fortolkningsrom og regnerom for andre enn departementet også, til og med for opposisjonspolitikere.