Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Hovedmålet med norsk petroleumspolitikk er å legge til rette for lønnsom produksjon av olje og gass i et langsiktig perspektiv. Rollen som petroleumsprodusent skal kombineres med å være ledende også på miljø- og klimaspørsmål. Vi har vært både dyktige og heldige i Norge. Vi har hatt et bredt politisk flertall som har stilt seg bak petroleumspolitikken gjennom tiår og sikret en ansvarlig forvaltning av våre naturressurser. Det har tjent oss godt, i dag har vi en olje- og gassnæring som er Norges desidert største og viktigste. Virksomheten gir lønnsomme arbeidsplasser over hele landet. Det har bidratt til både næringsutvikling, teknologiutvikling, samfunnsutvikling og finansiering av velferdsutviklingen vår. Den petroleumsvirksomhet vi har på norsk sokkel, skjer under strenge krav til helse, miljø og sikkerhet og ivaretakelse av det ytre miljøet. Ingen petroleumsvirksomhet på norsk sokkel blir gjennomført med mindre den kan utføres på en forsvarlig måte. Det kreves samtykke fra myndighet og myndighetstillatelse for all aktivitet inklusiv leteboring, utbygging, driftsfase og avslutningsfase. Det har i all tid blitt lagt stor vekt på sameksistens også med andre brukere av havet. I områder med særskilt sårbare eller verdifulle miljøverdier kan det stilles ekstra strenge vilkår knyttet til virksomheten, f.eks. tidsavgrensninger når det gjelder seismiske undersøkelser og leteboring i oljeførende lag. Formålet med denne type vilkår er å begrense mulighetene for miljøskade og sikre sameksistens med andre havbaserte næringer. La det ikke være tvil om at regjeringen også er opptatt av å sikre fiskeriinteressene i havområdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. I norsk ressursforvaltning står bærekraftig bruk av havets ressurser helt sentralt. All erfaring fra norsk sokkel tilsier at det er fullt mulig både å ha en ansvarlig ressursvirksomhet og å ivareta viktige miljø- og naturhensyn. Disse erfaringene er en kunnskapsbasert forvaltningstradisjon som vi har all grunn til å være stolt over. Vi har lyktes i å bygge opp flere verdensledende havnæringer basert på denne kunnskapsbaserte forvaltningstilnærmingen. Det er et bredt stortingsflertall, også et bredt flertall i innstillingen til dagens sak, som slutter seg til en videreføring av denne forvaltingstradisjonen. Områdene som er omtalt i denne saken, utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja, er som det har vært sagt, i all hovedsak ikke åpnet for petroleumsvirksomhet, med unntak av deler av Nordland VI. Det blir heller ikke åpnet nye områder for petroleumsvirksomhet på norsk sokkel før det er gjennomført en åpningsprosess i henhold til petroleumsloven. En slik åpningsprosess sikrer både gode beslutningsgrunnlag og en bred involvering av alle berørte og interesserte parter. Det som i dag foreligger av kunnskap knyttet til områdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja, er ganske omfattende, men i sum allikevel ikke tilstrekkelig til å gjennomføre en eventuell åpning av disse områdene. Derfor er det fra et ressursforvaltningsperspektiv og den forvaltningstradisjonen vi har hatt, viktig at man gjennomfører en fullstendig konsekvensutredning av området før man foretar eventuelle avveininger av om området skal åpnes eller ei, og om det skal settes spesielle krav til en eventuell petroleumsvirksomhet i disse områdene. Det er en tilsvarende prosess som man kjører på et hvilket som helst område på sokkelen som skal vurderes for en mulig petroleumsaktivitet gjennom en åpningsprosess. Jeg vil sterkt advare mot å vedta et slikt forslag som representantene i utgangspunktet foreslår i dette representantforslaget, og som et mindretall i innstillingen går inn for. Vi må videreføre den rotfestede norske forvaltningstradisjonen om å fatte beslutninger basert på fakta og kunnskap. Noe annet vil ikke være forsvarlig.