Erna Solberg (Høyre), 2008-11-13:
Det har vært en interessant og til dels avslørende debatt fra de ulike politiske partienes side. Jeg syntes toppen ble nådd da parlamentarisk leder Inge Ryan holdt innlegg. Han mente det var en interessant ideologisk debatt, og etter det leverte han fem minutter med ukonkretiserte påstander, fordomsfulle holdninger og stempling av andre partier – ikke en eneste tanke om hvordan det faktisk skulle skje en modernisering i Norge. Jeg synes ikke Senterpartiets talere har gjort det særlig bedre. Jeg kan gjøre oppmerksom på at saksbehandlingstiden i Bergen har gått ned de siste ukene. Det er dessverre fordi det er mindre aktivitet i dette landet, og det er en økonomisk utfordring. Jeg har lyst til å gå tilbake til det som var hovedspørsmålet: Hvordan kan vi få mer ut av de kronene vi bruker? Min grunnleggende tanke – og jeg mener at det er et ansvar for alle politikere – er at vi når vi tar folks private velferd inn gjennom statskassen, forplikter vi oss til å bruke hver krone på en fornuftig måte. Vi har tatt penger fra enslige forsørgere og folk med dårlig råd fordi vi sier vi kan forvalte dem bedre. Da har vi plikt til å bevise at vi forvalter dem bedre når vi gjør det. Derfor er det viktig å ha best mulig kvalitet til lavest mulig pris. Derfor er jeg helt enig i at vi skal satse på de ansatte. Det er en av grunnene til at vi er opptatt av å satse på etter- og videreutdanning innenfor omsorgssektoren f.eks., fordi vi mener det er et stort potensial for kvalitetsløft gjennom å satse på enkeltmenneskene som jobber innenfor sektoren. Derfor er vi opptatt av å snu pyramider hvor det tas flere beslutninger i kommunene. Hovedutfordringene med kommunestrukturen i dag er at det blir mindre lokaldemokrati, ikke mer lokaldemokrati, med den kommunestrukturen vi har i dag, for flere beslutninger flyttes ut av kommunene. Samtidig er det slik at hvis vi virkelig skal få til det Marianne Aasen sa, at vi må ned på grunnplanet hvis vi skal få til omstillingstiltakene, ja så må beslutningene også ligge der. Det betyr at man må sørge for rammer rundt som gjør at de beslutningene som foretas i en sykehussektor, i en kommune, i barnevernet lokalt, styres av de samme hensynene som det som er godt for samfunnet som en helhet. Å si at vi ønsker samfunnsøkonomisk lønnsomhet, betyr rett og slett bare at vi ønsker at det ikke skal være slik at det skal lønne seg å skyve problemene over til et annet nivå, men det skal lønne seg å hjelpe pasienten eller brukeren der den er. I dag er det slik at kommunestrukturen vår legger en totalramme, slik at barnevernet blir mer sentralisert, og slik at sykehus- og samhandlingsreformene kommer til å bli dårligere. Det er faktisk ikke for å spare penger – det er for å sørge for at tjenestene blir bedre, og at beslutningene kommer nærmere folk. Da statsministeren spurte hva vi egentlig mente med pasientregisteret, om offentlige ting, vil jeg bare si at offentliggjøring av kvalitetsdata er stoppet opp. Det var et arbeid som var på gang. Da kan de enkelte brukerne velge, ta et pasientvalg, og velge mellom ulike sykehus basert på kvalitetsdata som er tilgjengelig hvis man får det frem. Jeg tror vi også vil se at det etter hvert vil gjøre noe med kvaliteten på tjenestene. Jeg vet at jeg er på overtid. Jeg beklager det, men jeg har bare lyst til å si at jeg synes det er en interessant diskusjon vi har hatt nå. Jeg synes vi skal ta den på flere områder, for jeg tror at vi kommer til å oppleve at vi ikke har verdens beste land å bo i hvis vi ikke utnytter det potensialet vi har, ved å bruke ressursene mer effektivt i Norge.