trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lars Sponheim (Venstre), 2001-05-02:
Disse dokumentene er i alle fall ikke klarere enn at det er tydelig at de har skapt noe usikkerhet, og derfor burde det være riktig å bruke enhver anledning til å skape sikkerhet rundt dette, for det er jo mulig å tenke seg at dette med «en annen bane» kan være et bidrag til en viss dobbelkommunikasjon i en valgkamp, hvor Regjeringen og statsministeren gjerne vil være med på en liten del av den pengegaloppen når det gjelder oljepenger, som Fremskrittspartiet legger opp til, men i realiteten, når det kommer til stykket, vil stå fast på det man har tradisjon for, og som jeg er glad for, nemlig at finanspolitikken skal være stram når det er nødvendig for å hindre at rentene går opp. Jeg velger å tolke svaret dit hen at når det kommer til stykket, skal ikke mer bruk av oljepenger bidra til at rentene øker for folk flest i dette landet. Da er det finanspolitikken som er overordnet eventuelt mer bruk av oljepenger eller «en annen bane» når det gjelder fordelingen av oljepengene over år.
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Statsministeren skal få lov til å gå og sette seg. Spørsmålet går til kirke-, utdannings- og forskningsministeren. Statsråden har både som stortingsrepresentant og som statsråd ivret sterkt for å gi elevene i videregående skole gratis lærebøker. Stortinget har bevilget penger til en utlånsordning, og dette er første skoleår utlånsordningen virker. En forutsetning var jo at pengene som ble bevilget, skulle redusere elevenes utgifter til skolebøker. På forhånd gikk rådene ut på at elevene burde få skolebokstipend, fordi disse ville gå direkte til å redusere elevenes utgifter. Erfaringene dette skoleåret viser at alle pengene ikke kommer elevenes bokutgifter til gode. Hva vil statsråden gjøre for at pengene i sin helhet kommer elevene til gode?
Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Det ble advart mot en utlånsordning fra folk i skolesektoren, nettopp fordi en fryktet at en ikke hadde noen garanti for at hele beløpet ville komme skoleelevene til gode, og erfaringene viser at rådene fra grasrota var det egentlig verdt å lytte til. Det reises nå spørsmål ved statsrådens vilje til å lytte til folk i skolen, i praksisfeltet. Statsråden ivrer også sterkt for å utvikle lærebøker på Internett, og lærerne ber nå om både bedre utstyr, opplæring og personer til å drifte skolenes dataanlegg før man tar i bruk lærebøker på Internett. Vil statsråden lytte til rådene i skolesektoren i sitt videre arbeid med læremidler i skolen?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det er helt riktig som representanten Lyngstad viser til, at det å sørge for at elevene i videregående skole skal slippe å betale 3 000-4 000 kr, kanskje 5 000 kr, for bøkene sine hver eneste høst, er en viktig sak for denne regjeringen, og det passer også godt inn i forhold til barnefamilier, fordi det her gjerne dreier seg om folk som har flere barn innenfor skoleverket. Det er også riktig at vi har krevd at fylkeskommunene bruker pengene på en slik måte at beløpet i sin helhet kommer elevene til gode i form av reduserte utgifter til skolebøker. Nå viser rapportene fra statens utdanningskontorer at ikke alle fylkene har vært flinke nok til å gjøre den jobben på den måten som de skulle. Derfor har vi krevd at de gjør rede for hvordan hele beløpet skal komme elevene til gode, før de får tildelt beløpet for høstens bokkjøp. Når det gjelder oppfølging av det, har de fått en frist som nå går ut 15. mai, så vidt jeg husker, og da vil beløpene bli tildelt til fylkeskommunene etter hvert som de redegjør for hvordan de i sin helhet vil bruke alle de tildelte pengene til skolebøker. Når det gjelder forslaget om stipend, foreslo faktisk Arbeiderpartiet i Stortinget da vi hadde sentrumsregjering, at sentrumsregjeringen enten skulle utrede gratis skolebøker som skolene kjøpte, eller at man innførte en stipendmodell. Sentrumsregjeringen avviste begge forslagene, både stipend og skolebøker, så det er tydelig at det nærmer seg en ny valgkamp, i og med at sentrumspartiene nå lukter på stipendmodellen igjen. Men de har altså stemt ned forslag om det i Stortinget. Jeg tror det er bedre ressursbruk at skolene kjøper bøkene, at de kan brukes flere år – en del av læremidlene kan det uten problemer, f.eks. leseboksamling i norsk osv. kan brukes i flere år – enn at hvert enkelt kull av elever er nødt til å kjøpe nye bøker, og at bøkene av og til er skiftet ut kanskje litt unødvendig ved at et kapittel eller en tabell blir endret i nye opplag fra forlagene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg tror ikke en skal bevege seg veldig mye rundt i videregående skole før du hører krav om at lærebøkene i videregående skole bør bli gratis. Jeg har ennå til gode å møte nesten en eneste elev, bortsett fra kanskje sentrumspartienes ungdomsorganisasjoner, som er uenig i kravet om gratis skolebøker i videregående skole. Og særlig hvis vi skal utvikle læremidler på Internett, er det helt genialt å lage dem gratis, for hva er det som er kjennetegnet ved læremidler på Internett? Jo, det koster akkurat det samme om det er tusen eller hundretusen personer som bruker dem. Hvis vi da tar den regningen på statens hånd, kjøper læremidlene og legger dem gratis ut, vil alle elever kunne bruke dem. Og ikke bare alle elever, men også voksne som nå har fått rett til videregående opplæring, kan bruke dem, eller hele samfunnet som helhet. Man kan til og med bruke forskjellige læremidler i deler av fagene og få en mye større fleksibilitet i skolen. Derfor er målet om gratis skolebøker også i stor grad tilpasset moderne, digitale læremidler. Og bare for å si noe om utstyret: Noe av det arbeiderpartiregjeringen gjorde etter at sentrumsregjeringen falt, var å øke bevilgningene til IKT i skolen med 100 mill. kr, så der føler jeg også at vi har et forholdsvis plettfritt rulleblad.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Vi jobber med et lovforslag. Det er visse rutiner i forhold til høringsfrister osv. som vi nå må følge, men vi har utformet et konkret forslag som nå er til høring, og som vil bli framlagt om kort tid. Men det er ikke bare viktig å få fram en skikkelig lovgivning for elevene, som Regjeringen er for, det er også viktig å sørge for at kommunene blir i stand til å innfri den lovgivningen. Derfor er en styrket kommuneøkonomi, ikke bare i form av frie midler, men også midler som kan brukes til skole, viktig for å nå det målet. Vi er nødt til å pusse opp mange skolebygg, vi er nødt til å bedre inneklimaet, og vi er nødt til å sørge for skikkelig utstyr til elevene. Jeg tror dette kommer til å være et av de viktigste løftene i utdanningssektoren i årene framover. Men så må vi også kreve at kommunene bruker de mulighetene som de har til å ruste opp skolene. Vi ser f.eks. i dag et stort oppslag i Dagsavisen om at skolene forfaller i landets hovedstad – Høyres utstillingsvindu. Her har man inntektsmuligheter i hundremillionersklassen som man ikke benytter seg av. Her må man også gjøre noe lokalt hvis vi skal få et skikkelig løft for skolene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Utnevnelsen er foretatt. Vi utnevnte ny domprost i Bergen i statsråd fredag 27. april.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Problemet som representanten Lønning viser til, er løst. Vi har tilsatt ny domprost i Bergen, så det er ikke noe problem. Når det gjelder spørsmålet om kirkeordning, er jeg klar over at Høyre har et annet syn enn Arbeiderpartiet på det. Om det hadde tatt lengre eller kortere tid å utnevne en i den type stilling med en annen ordning, kommer helt an på hvilke alternative ordninger man har for den type utnevning. Det har gått fire måneder. Men det er ikke slik at det er noen automatikk i at en biskops innstilling til ny domprost automatisk blir fulgt i statsråd. Det skal foretas en behandling. Vi begynte med den etter nyttår, og så foretok vi utnevningen nå like over påske. Så jeg synes saken er løst til det beste.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Som sagt; selv om en biskop har kommet med et forslag, så skal det foretas en vurdering. Det var ulike synspunkter fra ulike kirkelige organer også i bispedømmet, så vi måtte foreta en vurdering. Uansett innstilling så er det statsråd som foretar utnevningen og står ansvarlig for den. Så det å si at saken er ukontroversiell, får stå for representanten Lønnings regning. Jeg kan også si at den var ikke spesielt kontroversiell for vårt vedkommende heller, men at det ble foretatt en vurdering, det ble det. Hvorvidt kravet i Grunnloven til antall regjeringsmedlemmer som er medlem av statskirken, skal bestå, hører nært sammen med stat/kirke-problematikken. Jeg vet at Høyre har et annet syn. Men når vi trenger å ha et kirkestatsråd, har vi godt monn i Regjeringen til å få til det, så det er ikke noe problem å få samlet statsrådene til kirkestatsråd.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Ved behandlingen av budsjettproposisjonen for 1999 gav Stortinget sin tilslutning til forslag om at institusjoner under lov om universiteter og høgskoler skal kunne ta egenandeler av kursdeltakere for studier, jf. Budsjett-innst. S. nr. 12 for 1998-99. Stortinget gav samtidig Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet fullmakt til å gi nærmere retningslinjer. På bakgrunn av dette fastsatte Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet retningslinjer for egenbetaling i rundskriv F-006-00. Spørsmålet om egenbetaling har som underliggende premiss at norsk høyere offentlig utdanning normalt skal være gratis. I innstillingen til kompetansereformen ble dette slått fast som et generelt prinsipp, og det ble forutsatt at det ikke skal tas egenbetaling av f.eks. voksne som benytter seg av utdanningstilbud rettet mot utdanningssøkende generelt. I reglementet for egenbetaling er det bare adgang til å ta egenbetaling for studietilbud utenom grunnbevilgning og fastsatt måltall for institusjonens virksomhet. Det er følgelig en rekke kursopplegg og desentraliserte studietilbud som tilbys gratis fordi det er rom for dette innenfor tildelt budsjettramme og måltallet knyttet til denne. Det er en klar forutsetning at adgangen til å tilby studier mot egenbetaling praktiseres på en måte som ikke går på bekostning av institusjonenes utdanningstilbud rettet inn mot studenter som får sin førstegangsutdanning, eller universiteter og høgskolers tradisjonelle forpliktelser når det gjelder forskning og undervisning. De kurstilbudene ved Universitetet i Bergen som Rolf Reikvam viser til, er studietilbud på deltid beregnet på yrkesaktive. Kursene i medievitenskap og kunsthistorie er klart differensiert fra de ordinære grunnfagsstudiene ved Universitetet i Bergen, både når det gjelder studieopplegg og målgruppe. 10-vekttallskurset i helseøkonomi er et kurs spesielt tilrettelagt for profesjonsutdannet helsepersonell og ansatte i helsevesenet ellers. Disse kurstilbudene er ikke finansiert over Universitetets grunnbevilgninger, men gjennom studieavgifter. Etter mitt syn er det bra at de offentlige lærestedene viser evne til å ta i bruk nye nettbaserte undervisningsformer, og at tilbudene differensieres. Slik jeg ser det, er dette et vellykket eksempel på at Universitetet i Bergen og andre statlige utdanningsinstitusjoner ivaretar de nye oppgaver og utfordringer innenfor etter- og videreutdanning, innenfor de rammer Stortinget og Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet har gitt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det som Stortinget og deretter Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet har slått fast, er at norsk høyere offentlig utdanning normalt skal være gratis. Dette ble – som representanten Reikvam sier – slått fast som et generelt prinsipp i forbindelse med behandlingen av kompetansereformen. Det skal ikke tas egenbetaling av f.eks. voksne som tar et utdanningstilbud rettet mot utdanningssøkende generelt. Men det er altså åpnet for adgang til å ta egenbetaling for spesielle studietilbud. Forutsetningen er at det er studietilbud utenom grunnbevilgning og fastsatt måltall for institusjonens virksomhet. Det skal være helt spesielle kursopplegg som ikke er finansiert innenfor universitetets normale drift. Ifølge den informasjonen som vi sitter inne med i forhold til de konkrete kursene som representanten Reikvam spør om, er de innenfor dette regelverket. Da gjenstår to diskusjoner. Enten kan vi diskutere om regelverket er galt, og at det da burde vært forandret. Det prinsippet har Stortinget sluttet seg til. Men så har vi det konkrete, om disse kursene er innenfor regelverket. Jeg er åpen for at hvis man finner kurs som brukes galt, må det rettes på.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Nei, jeg ser ikke at det er noen konflikt mellom det som Stortinget sa i innstillingen til kompetansereformen, og det som står i det budsjettvedtaket som jeg refererte til. Begge har som underliggende prinsipp at høyere utdanning i Norge normalt skal være gratis. Men vi har gitt institusjonene anledning til å ta betaling for enkelte spesielle kurs, noe som jeg tidligere har referert premissene for. Og det må selvsagt kontrolleres at hvert enkelt kurs der man bruker denne muligheten, faktisk oppfyller de kriteriene som er satt for bruk av denne type finansieringsordninger. Så kan man diskutere om all høyere offentlig utdanning skal være gratis. I så fall tror jeg de offentlige utdanningsinstitusjonene våre ville bli sjanseløse i konkurranse med alle private som tilbyr kurs på etter- og videreutdanningsmarkedet. Her må vi klare å få til begge deler. Vi må få til et generelt gratis offentlig utdanningstilbud for høyere utdanning, men samtidig gi institusjonene mulighet til å gå inn på etter- og videreutdanningsmarkedet.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-05-02:
Mitt spørsmål går til statsministeren. Kysten er fremtiden for Norge. Det er der vi skal hente vår rikdom, det er der vår fremtid ligger, sies det i en rekke taler. Alle er enige om det. Samtidig opplever vi at prioriteringer som angår sikkerheten langs kysten, stadig går nedover. Vi har stilt totalt ca. 30 spørsmål siden nyttår om kystovervåkingen og bare fått motstridende svar. Sjøforsvaret skal i stor grad nedlegges. Vi har fire fartøyer som skal overvåke kysten fra svenskegrensen og til Rørvik. Samtidig er vi Schengens ytre grense. Redningsselskapet mangler penger, og Kystvakten mangler penger. Samtidig har vi en ressurssituasjon i Barentshavet som er prekær, hvis det blir slik som det ser ut til. Har Regjeringen tenkt å ta denne situasjonen alvorlig og begynne å sette kysten på dagsordenen?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-05-02:
Jeg lar meg ikke overbevise av statsministerens svar. Kystvakten mangler i dag 30 mill. kr for å få normal seilingsaktivitet i Barentshavet. Om vi får fem nye fregatter, blir det knapt penger til å sende de båtene på sjøen med den budsjetteringen som foregår. De vil bli liggende på Haakonsvern. Redningsselskapet mangler penger for å ivareta den sivile trafikken og ligger i bøya når ulykker skjer. Vi mangler en avgjørelse i forbindelse med redningshelikopterspørsmålet. Sea King-helikopteret er nå i ferd med å bli utslitt. Det kan oppgraderes for en rimelig penge. Det er et helikopter som rekker helt ut til 250 nautiske mil. Samtidig krangler Forsvarsdepartementet og Justisdepartementet om et enhetshelikopter, i realiteten et kamphelikopter som har en kapasitet som rekker bare til 150 nautiske mil, begrunnet med at det blir så mange flere helikopter. Det hjelper ikke om det står hundre helikopter ute på 150 nautiske mil når havaristen er 250 nautiske mil til havs. Når kan vi forvente svar på det spørsmålet?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-05-02:
«Det ser ut som om Regjeringen overhodet ikke tar hensyn til de signaler som kommer fra Stortinget. I likhet med undertegnede har også andre partier mer enn antydet at det mest kosteffektive og rasjonelle for overvåking og kontroll av skipstrafikken er at denne fortsatt skal ivaretas av Forsvaret. Hvordan har det seg da at Regjeringen planlegger en overføring av dette ansvaret til Justisdepartementet, og har Regjeringen til hensikt også å legge Kystvakten under samme departement?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har et tilleggsspørsmål: Den 7. februar i år uttalte forsvarsministeren at kystovervåking er og vil bli en sentral oppgave for Forsvaret. Til tross for det og til tross for Stortingets signaler til Regjeringen, mottar Stortinget informasjon fra sentralt hold om at Regjeringen vil overføre ansvaret for kystberedskapen, dvs. KYBAL, m.m. til Justisdepartementet og hovedredningssentralene. I tillegg foreslås det å benytte 200 mill. kr til oljevernutstyr i et område hvor det i fjor var 41 anløp av utenlandske tankfartøy – et av fartøyene var russisk – hvor hovedvekten av eierskapet er norsk. Hva er årsaken til at Regjeringen nå har andre meninger? Og hvorfor holdes ikke Stortinget informert om noe som er så sentralt?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2001-05-02:
Statsråden trekker for raske konklusjoner når han konkluderer med at jeg er fornøyd med det svaret han gir. Forsvaret har tidligere vurdert de behov som eksisterer og utredet detaljer og kostnader for å sikre en helhetlig kystovervåking, som i motsetning til Regjeringens foreløpige forslag favner alle fartøyer. Den helhetlige løsningen er beregnet til ca. 600 mill. kr, inklusive en interimsløsning til ca. 300 mill. kr. Sistnevnte kan være på plass i løpet av 12-18 måneder. Stortinget har tidligere bevilget nødvendige midler for å sikre koordinering av eksisterende overvåkingsressurser, inkludert kystradaren i Sør-Norge, og den nevnte løsningen som er utredet av Forsvaret i form av en maritim overvåkingssentral. Hvorfor har Regjeringen kastet bort nærmere seks måneder uten at Forsvarets ekspertise er benyttet? Hva er årsaken til at Regjeringens medlemmer har unnlatt å svare – ja, sågar har feilinformert ved tidligere spørsmål om dette? Stortinget er nå lei av halvkvedede bortforklaringer, og som ministeren forstår, er det nå ikke tilstrekkelig å vise til arbeidet som pågår. Stortinget forventer at dette også overbringes til Regjeringen.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg forstår ikke helt hva representanten Bastesen sikter til når han snakker om å overføre ansvaret for overvåking og kontroll med skipstrafikken til Justisdepartementet. Det er også uklart for meg hva det kan bety at Regjeringen, som det er spurt om, «ikke tar hensyn til de signaler som kommer fra Stortinget». Flere statsråder har besvart spørsmål i samme gate i flere uker og redegjort ganske inngående for det arbeidet som er i gang. La meg derfor på ny understreke at Forsvaret i dag spiller en betydelig rolle når det gjelder den maritime overvåkingen, og slik vil det fortsatt være. Selve trafikkkontrollen har Kystverket et særlig ansvar for. Det er ikke nødvendigvis slik at én etat bør ha ansvaret for alt innenfor overvåking og kontroll av aktiviteter langs kysten. Det viktige er at etatene som har et ansvar innenfor disse områdene, kan samarbeide og utnytte ressursene til felles beste. Her er det tydeligvis et lerret å bleke, og Regjeringen arbeider nå for å bedre dette. Men det foreligger ingen planer om å legge dette ansvaret til Justisdepartementet. Spørsmålet om å underordne Kystvakten et annet departement enn Forsvarsdepartementet dukker opp med jevne mellomrom. Min holdning til dette er klinkende klar: Problemstillingen er helt uaktuell. Kystvakten er en integrert del av Sjøforsvaret. Dagens ordning fungerer meget bra også for det sivile samfunn.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Ja, for det første noterer jeg det slik at representanten er fornøyd med mitt svar om at Kystvakten forblir under Forsvaret, og at det ikke er noen planer om å flytte den til Justisdepartementet. Når det så gjelder arbeidsdelingen mellom de mange etater som er involvert i arbeidet med kystens spørsmål, må jeg vise til det jeg tidligere har sagt. Det er ikke nye signaler fra Regjeringen her i forhold til det jeg svarte i februar, men vi ser på en bedre samordning av ressursene slik at vi i gjensidighet kan komme fram til en bedre bruk av dem. Jeg kan ikke se at det som har skjedd siden, er i strid med verken det jeg eller det andre statsråder har sagt om det spørsmålet.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Representanten Bastesen snakker litt fort og i meget generelle vendinger. Jeg vil foreslå at han sender et skriftlig spørsmål om dette, slik at disse misforståelsene kan bli oppklart én gang for alle.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
I forhold til den helt aktuelle saken, som representanten ikke direkte spør om, tok vedkommende kaptein raskt affære. Tillitsmannsutvalget for Forsvaret har beklaget det inntrufne i forhold til en publikasjon som departementet sitter med ansvaret for. Jeg er glad for at vi her er helt på linje både med befalsorganisasjonene og andre som har bedt om en kraftig og klar reaksjon. Jeg er selvsagt opptatt av at Forsvaret skal være en attraktiv arbeidsplass for kvinner. I forbindelse med markeringen av den internasjonale kvinnedagen 8. mars tok jeg initiativ til et samråd om hvorfor kvinner slutter i Forsvaret, og hvordan vi kan rekruttere og beholde kvinnene. Samrådet viste at det er et betydelig engasjement og ønske om å bedre kvinners stilling og karrieremuligheter i Forsvaret, både blant de ansatte og i Forsvarets militære ledelse. Arbeidet for likestilling i Forsvaret har pågått i lengre tid, og det er utarbeidet en strategisk plan for likestilling og en handlingsplan for økt kvinneandel i Forsvaret. Gjennom likestillingsloven er arbeidsgiver pålagt å forebygge seksuell trakassering. Å fjerne nakenbilder fra veggen kan være et relevant tiltak. I henhold til gjeldende bestemmelser for utsmykning av forlegningsrom er det er krav at bilder, foto og plakater ikke skal virke støtende eller provoserende, slik det åpenbart gjorde i det tilfellet som er nevnt innledningsvis. Det foreligger ikke noe generelt forbud mot nakenhet, men utuktige bilder er ikke tillatt. Disse bestemmelsene er nå under revisjon. De nye bestemmelsene og praktiseringen av disse har som overordnet mål at Forsvaret skal ha et trivelig og godt arbeidsmiljø for alle kategorier personell, selvsagt uavhengig av kjønn. Jeg vil imidlertid vurdere alle sider av denne saken, bl.a. ved å innhente bakgrunnsmateriale og erfaringer fra Sverige.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg viser til mitt første svar, og jeg kan bekrefte at jeg mener at dette er noe som også bør vurderes i Norge, som er det representanten opprinnelig spør om. Det kan godt være at det ender med et komplett forbud. Det kan i prinsippet tenkes bilder av nakne både kvinner og menn som ikke er støtende eller provoserende. Jeg har selv opplevd å høre Kristelig Folkeparti- representanter uttale seg rosende om denne type skilderier dersom det er satt inn i en ramme, og ikke det som vi åpenbart her snakker om, nemlig provoserende og støtende bilder. Vi er opptatt av å finne fram til hva som er erfaringene fra Sverige. Et forbud kan selvsagt være aktuelt og være den mest håndterlige måten å gjøre det på. Men her viser jeg igjen til det jeg sa i mitt første svar.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
I St.meld. nr. 11 for 1998-99 under beskrivelsen av Forsvarets behov og bruk illustreres Forsvarets virksomhet i regionfeltet med toppbelastningene gjennom året – en plansje som er vel kjent for forsvarskomiteen fra den tids drøftinger. I sine merknader viser forsvarskomiteen nettopp til dette, og flertallet går inn for at det innføres en virksomhetsfri periode på til sammen tre måneder innenfor tidsrommet fra sankthans til 1. november, slik at sommermånedene og høsten skjermes i større grad enn det legges opp til i selve stortingsmeldingen. Forsvarsdepartementet har i sitt iverksettingsbrev bedt om at dette blir tatt inn som en del av planforutsetningene for prosjektet Regionfelt Østlandet. I arbeidet med viktige planspørsmål i det forestående arbeidet med kommunedelplan for Regionfelt Østlandet har Forsvaret lagt fram et eksempel på virksomhetsplan innenfor ovennevnte forutsetninger. Med begrepet «virksomhetsfri periode» forstår jeg et tidsrom hvor det ikke drives øvelser i feltet. Det har imidlertid hele tiden vært forutsetningen at det skal kunne drives rydding, vedlikehold og utvikling av feltet, herunder fjerning av blindgjengere og oppgradering av baner og veier. For å imøtekomme forutsetningen om tre virksomhetsfrie måneder har prosjektorganisasjonen for regionfeltet foreslått at bruken av feltet og det øvingsfrie tidsrom tilpasses de lokale hovedinteresser. Man har derfor foreslått at feltet skal være øvelsesfritt i hele juli og første uken i august. Deretter blir feltet øvelsesfritt i én uke i forbindelse med småviltjakten, og i to uker i forbindelse med elgjakten i september/oktober. De resterende fire uker settes opp i den årlige aktivitetsplanen basert på samarbeid i et samarbeidsråd. Til orientering kan jeg nevne at det for Hjerkinn skytefelt har vært etablert et slikt samarbeidsråd med lokale interesser, kalt Hjerkinnrådet. Multiconsult, som er Forsvarets bygningstjenestes støyutreder, beskriver i sin oppdragsdefinisjon ordningen på følgende måte – og dette er et fullstendig sitat i motsetning til representantens: «Det kommer til å bli stor aktivitet i gul og grønn sone hele året innenfor rammen av Eksempel på aktivitetsplan.» Jeg understreker: innenfor rammen av Eksempel på aktivitetsplan. Det innebærer at aktiviteten vil falle innenfor Stortingets forutsetning om virksomhetsfrie måneder, noe som da i praksis betyr at det i betydelige deler av året ikke vil være stor aktivitet. Etter mitt skjønn har prosjektorganisasjonen i samråd med lokale interesser funnet fram til en fornuftig løsning, ved å vektlegge så vel de tidsrom hvor feltet i utgangspunktet er mest brukt, og ved å overlate til et samarbeidsråd å fastlegge resten av den øvingsfrie perioden.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Det er et spørsmål som jeg ikke er forberedt på å svare på nå, men vi gjennomgår selvsagt de ulike sider ved støyproblematikken ved regionfeltet løpende. Vi er ikke blitt forelagt noe endelig materiale fra Forsvarets overkommando eller fra andre på det punkt. Vi må derfor komme tilbake til det. Det jeg kan forsikre om, er at vi skal opptre i samsvar med både Stortingets vedtak og Stortingets intensjoner på dette viktige punktet.
Bjørn Tore Godal (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Vi har ikke lagt spesielle føringer til grunn fra departementet når det gjelder sammensetningen av dette samarbeidsrådet, bortsett fra at vi har erfaring for at det har fungert og fungerer bra på Hjerkinn. Det er en tilsvarende modell som prosjektorganisasjonen for regionfeltet har lagt til grunn, og jeg har grunn til å tro at den har slått bra an lokalt så langt, iallfall har ikke jeg fått signaler om det motsatte. Det er klart at det er viktig i et problemfylt kompleks som dette å ha et samarbeidsorgan opp mot lokale interesser, både kommunale og eventuelt andre. Når det gjelder kost-nytteeffekten av dette feltet, hadde vi selvfølgelig mange debatter om det i Stortinget i sin tid, og vi la til grunn det som imøtekom Forsvarets behov for et stort regionalt skyte- og øvingsfelt i det sørlige Norge, men gitt de aktivitetene var det altså ikke umulig å forene det med en virksomhetsplan som også store deler av lokalsamfunnet iallfall så fornuften med, selv om de ikke var fornøyd med den, og det faktum at vi nå samarbeider om å følge opp formuleringen i innstillingen på dette området, er et tegn på det samme. Men jeg er selvfølgelig fullstendig klar over at representanten Gløtvold helst ikke vil ha dette feltet, og med det utgangspunktet er det jo mye som er galt uansett.
Anne Brit Stråtveit (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Kvinneandelen i Forsvaret er for lav. I Handlingsplan for økt kvinneandel i Forsvaret sies det at det er viktig å synliggjøre Forsvaret som en attraktiv arbeidsplass for kvinner. Nakenbilder på veggene i landets kaserner kan ikke sies å være med på å øke trivselsfaktoren for kvinnelige ansatte. I Sverige har forsvaret tatt dette arbeidet seriøst, og blant annet innført et generelt forbud mot nakenbilder på veggene. Mener statsråden at dette er noe som bør vurderes også i Norge?»
Anne Brit Stråtveit (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er glad for de tiltak som han setter i gang og det samråd han har vært med på å holde, og jeg er glad for pressemeldingene både fra Landsutvalget for Tillitsvalgte i Forsvaret og fra statsråden selv. Statsråden sier i sin pressemelding om Soldatnytt og den artikkelen som stod der, at de viser dårlig skjønn. Det er jo det vi må prøve å unngå, nemlig at dette skal avgjøres ved skjønn. Reaksjonene rundt omkring hos både kvinner og menn er tverrpolitiske. Det er ikke bare vi i Kristelig Folkeparti som ønsker å ta opp denne saken. For at vi skal unngå dette med skjønn, er det viktig at vi får inn et forbud så alle vet hva de har å forholde seg til. Det handler om å rekruttere kvinner, og det handler om å beholde kvinner i Forsvaret. Jeg vil spørre statsråden direkte om han er for et forbud når det gjelder nakenbilder på kasernene. Det er ikke nok å invitere til et samarbeid, som statsråden har sagt.
Anne Brit Stråtveit (Kristelig Folkeparti), 2001-05-02:
Jeg takker igjen for svaret. Jeg håper at vi kommer til det resultat at det blir et forbud. Selv om slike bilder kan være fine og en kan ønske å ha dem hjemme eller hvor en vil, så er dette en form for et offentlig rom, og det er en arbeidsplass for både kvinner og menn. Jeg tror det ville gjort det mye enklere hvis vi hadde et forbud. Jeg håper at det blir resultatet av de videre forhandlingene.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-05-02:
Jeg ønsker å stille forsvarsministeren følgende spørsmål: «I forbindelse med bruken av Regionfelt Østlandet sies det i et plandokument 15. februar 2001 fra FBT/RØ følgende om aktiviteten i perioden juli–oktober: «juli: rydding, aug.-okt.; liten aktivitet, inntil 5-800 mann.» I Multiconsults premissdokument heter det videre at det blir stor aktivitet i gul og grønn sone hele året. Hvordan harmonerer dette med en såkalt virksomhetsfri og stille periode på minimum 3 måneder fra sankthans?»
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-05-02:
Jeg takker forsvarsministeren for svaret og finner det for så vidt tilfredsstillende i forhold til intensjonen i St.meld. nr. 11 for 1998-99 og debatten i Stortinget i den forbindelse, hvor det ganske riktig ble presisert at det skal være tre virksomhetsfrie måneder. Nå definerer Forsvarets støysakkyndige selv betegnelsen stillhet som 30 desibel. Vil statsråden ta skritt for å begrense støyen til det nivået iallfall i den virksomhetsfrie perioden?
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-05-02:
Når det gjelder dette samarbeidsrådet, har jeg lyst til å spørre forsvarsministeren om han har en skisse for hvordan det skal være sammensatt, hvilke parter som vil være der. Vi kommer vel tilbake til bruken av feltet også i forhold til de signaler som nå gis fra forsvarshold, om at dette blir et dyrt felt på mange måter, også fordi det skal være en slik virksomhetsfri periode, sett i forhold til kost-nyttefaktoren.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2001-05-02:
Det er et viktig område som denne interpellasjonen tar opp, og for dem det gjelder som får en yrkesskade – ikke minst innenfor omsorgsyrket, som har vært berørt her – er det også viktig at man får en rask avklaring, og at man kan få den erstatning som man er berettiget til. At området er komplisert, kan en vel innrømme. Det betyr at dette må ta noe tid, men når yrkesskaden er konstatert av den instans som skal prøve slike spørsmål, burde saksgangen videre være både raskere og mindre komplisert. Statsråden nevnte at dette var hjemlet i to lover, både i folketrygdloven og i yrkesskadetrygdloven, og jeg håper at statsråden kan nå fram med det som nå blir skissert av henne og hennes departement, om at man skal prøve å få til en best mulig samordning av dette, og at det eventuelt kan skje gjennom en ordning med et oppgjørskontor. Vi har jo en ordning når det gjelder pasientskadeerstatning, og den ordningen har vært utprøvd og har nå fått sin endelige behandling her i Stortinget. Jeg synes at et system lagd etter samme lest som pasientskadeerstatningsordningen burde kunne være en mal som i hvert fall også kunne være noe av mandatet for et utvalg som skal se nærmere på dette. Og jeg vil bare videre oppfordre statsråden til snarest mulig å få nedsatt et utvalg og gitt det et mandat, slik at en kan få en bedre praktisering av dette, så folk slipper å vente lenge etter at det er konstatert yrkesskade, med å få den erstatning som man er berettiget til.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
De sentrale retningslinjene som SND skal forholde seg til for støtte til prosjekter innen fiskerinæringen, fastsettes av Fiskeridepartementet. I forhold til fiskeindustrien skal SND, fylkeskommunene og kommunene gjennom virkemiddelbruken prioritere prosjekter som har til formål å øke bearbeidelsesgrad og produktspekter basert på ny konkurransedyktig teknologi. En fremtidig konkurransedyktig filetindustri forutsetter både bruk av ny produksjonsteknologi med høyere grad av kvalitetssikring og at det er tilgang på kompetanse der anleggene skal lokaliseres. Fylkeskommunen har det strategiske ansvaret innenfor nasjonale fiskeripolitiske mål på regionalt nivå. I den regionale utviklingsplanen for Nordland fremgår det at det er et formål å bidra til utvikling av konkurransedyktige enheter innenfor flåte, industri og oppdrett basert på kompetanse, nyskaping og innovasjon. Videre står det at en tilpasning til større og mer robuste enheter har gitt fiskeri- og oppdrettsnæringen større mulighet for satsing på nyskaping og innovasjon. SNDs engasjement i enkeltsaker bygger på analyser av hvordan de aktuelle bransjene vil utvikle seg framover. SND skal i henhold til retningslinjene basere sine støttevedtak på at prosjektene skal tilfredsstille kriterier på områder som innovasjon, distriktsutvikling, kompetanseoppbygging og internasjonal konkurransedyktighet. Det er også en forutsetning for støtte at private er villige til å gå inn med kapital i prosjektet. Jeg vil understreke at det er viktig å opprettholde en variert struktur med både store og små enheter for å oppnå økt verdiskaping og bearbeidelsesgrad i norsk fiskerinæring. I en slik sammenheng ser jeg SNDs støtte til de to nevnte fiskefiletanleggene som et viktig bidrag for utviklingen av norsk fiskerinæring og til aktiviteten i Nord-Norge. Det ligger ikke som premiss for vedtakene at det skal skje en overføring av kapasitet fra andre anlegg og over til anleggene i Melbu og Hammerfest. Jeg oppfatter det videre slik at prosjektene er i tråd med både nasjonale og regionale føringer på dette området. Til slutt vil jeg vise til at begge sakene er vurdert og anbefalt av de lokale SND-styrene i de berørte fylkene.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg opplever nå at kommentaren til representanten Lund oser av skepsis til virkemidlet, nemlig SND, både til de regionale styrene og til det nasjonale styret, som faktisk har som oppgave å følge opp de målsettingene som også dette hus legger opp til. Ansvaret for SND, både regionalt og nasjonalt, er jo nettopp gjennom prosjekter å følge opp de nasjonale politiske målsettingene. Nå vil det bli en del utskiftinger i SNDs hovedstyre, og det er jo på den måten vi styrer. Det er en del som står Morten Lund veldig nær, både i de regionale styrene og i det sentrale styret, som har vedtatt dette. Da er jo svaret å få dem skiftet ut hvis de ikke gjør jobben slik som Stortinget ønsker det.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Vi har gitt et ansvar både til de regionale styrene og til det nasjonale styret for å følge opp Stortingets og Regjeringens målsettinger. De har lagt vekt på at det skal være større bearbeidelse, med utgangspunkt i innovasjon og nyskaping, samtidig som det ikke skal gå på bekostning av de andre. Jeg mener at styrene har gjort det vi faktisk mener at de skal gjøre. Men både i de regionale styrene og i det nasjonale styret er Småbrukarlaget, Bondelaget og Fiskarlaget representert, og det er også flere representanter fra Morten Lunds eget parti. Da blir på en måte svaret om de har gjort en så dårlig jobb at de bør skiftes ut.
Ole Johs. Brunæs (Høyre), 2001-05-02:
Jeg skal få lov å stille arbeids- og administrasjonsministeren følgende spørsmål: «Hva vil statsråden gjøre for å sette de statseide virksomhetene NSB BA og Jernbaneverket i stand til å yte tjenester og kvalitet på en måte som tilfredsstiller kundenes krav, og på hvilken måte vil han etablere et samarbeid med samferdselsministeren for å få dette til?»
Ole Johs. Brunæs (Høyre), 2001-05-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg legger jo merke til at statsråden distanserer seg fra den situasjonen som NSB BA og Jernbaneverket er kommet i. Jeg går ut fra at administrasjonsministeren bl.a. har som oppgave å bidra til at statens virksomheter drives etter moderne og effektive metoder, og videre at disse virksomhetene yter gode tjenester der kvalitet og pålitelighet ligger til grunn. Og så er ikke tilfellet med NSB BA og Jernbaneverket. Dette innebærer at disse to virksomhetene må bedres på en rekke områder, administrativt, økonomisk og teknisk, for å få bedriftene til å fungere. Da er det jeg etterlyser administrasjonsministerens innspill for å få disse virksomhetene til å drive etter de beste metodene, til beste for kundene. Det initiativet etterlyser jeg.
Ole Johs. Brunæs (Høyre), 2001-05-02:
Jeg takker igjen statsråden for svaret, og med det siste han nå sa, går jeg går ut fra at han vil bidra aktivt til å bedre forholdene i NSB. Men jeg synes det er litt nedslående å konstatere hans distansering fra den situasjonen to så store statsbedrifter er i. Jeg er fullstendig klar over de enkelte statsråders ansvarsforhold, men arbeids- og administrasjonsministerens oppgave er jo nettopp å få det hele til å gli, til å være velsmurt, slik at det kan fungere til beste både for kunder og passasjerer og samfunnet for øvrig.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Ansvaret for NSB BA og Jernbaneverket ligger som kjent hos samferdselsministeren på vegne av Regjeringen. Når ovennevnte spørsmål er rettet til arbeids- og administrasjonsministeren, går jeg ut fra at det er som følge av et oppslag i media i den senere tid, hvor innholdet i et notat fra meg til samferdselsministeren var gjengitt. Notatet var ment å være en meningsytring, der jeg som togbruker hadde synspunkter på en utvikling jeg som reisende syntes var negativ. Også på mitt ansvarsområde møter jeg innimellom frustrerte og til dels sinte brukere. Kritikk er aldri hyggelig, men likevel er det viktig å lytte til den, ta den på alvor og bruke den som en kilde til forbedring. I Regjeringens fornyelsesprogram er et av hovedmålene at organisasjon og tjenesteproduksjon skal være basert på brukernes behov. Skal vi kunne ivareta dette, må vi være i dialog med brukerne og ta deres behov og synspunkter på alvor. Og særlig må vi høre på de misfornøyde brukerne. Bare da kan vi rette opp de feilene som vi gjør. Dette er viktig for alle offentlige virksomheter, og faktisk helt livsnødvendig for de deler av offentlig virksomhet som opererer i et marked, slik NSB gjør. For samfunnet er det viktig at jernbanen fortsatt kan utvikle seg som et godt, attraktivt og miljøvennlig transporttilbud. Når det gjelder virkemidlene for å lykkes med denne målsettingen, vil det bli presentert forslag til en jernbanepolitikk som Stortinget aktivt kan medvirke til å få best mulig. Dette er imidlertid, som jeg tidligere har sagt, en oppgave som samferdselsministeren vil håndtere på vegne av Regjeringen.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg regner faktisk med at stortingsrepresentanten er kjent med og i og for seg også er innforstått med det ansvar og den viktighet som Stortingets talerstol har. Når det skal presenteres holdninger til enkelte virksomheter i statlig regi som er underlagt de enkelte statsråders ansvarsområde, er det viktig at både de kommentarer og den diskusjon som skal foregå om fremtiden til disse selskapene og deres forpliktelser, skjer i forhold til den statsråden som er konstitusjonelt ansvarlig. Jeg vil i tillegg til det si at jeg så langt fra verken som arbeids- og administrasjonsminister eller som regjeringsmedlem distanserer meg fra de problemstillinger og de utfordringer som NSB står overfor. Men det er samferdselsministeren som skal presentere den politikken for Stortinget, ikke arbeids- og administrasjonsministeren. For øvrig deltar samferdselsministeren og arbeids- og administrasjonsministeren aktivt i Regjeringens fornyelsesutvalg, der god fremtidig forvaltningspolitikk utredes og behandles.
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Selvsagt er jeg klar over de forpliktelser som påligger arbeids- og administrasjonsministeren til å være med på å utvikle en forvaltningspolitikk både i de direkte statlige virksomheter og i de fristilte statlige virksomheter, slik at man kan ha en politikk i forhold til brukerne som gjør at man kan møte brukernes behov. Det er nettopp en vesentlig del av Regjeringens fornyelsesprogram. Representanten kan derfor være meget trygg på at jeg ikke distanserer meg fra disse problemstillingene. Men når jernbanepolitikken skal presenteres for Stortinget, går jeg ut fra representanten forstår at det av hensyn til de konstitusjonelle spilleregler er best at det er samferdselsministeren som gjør det.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2001-05-02:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål – nå rettet til finansministeren: «Regjeringen forventer et langt lavere energiuttak fra kraftkrevende industri i årene fremover. Samtidig ser ikke Regjeringen ut til å legge flertallets presisering i Innst. S. nr. 233 for 1997-1998 om at utsalgsprisen for kvoter skal relateres til virksomhetenes eksisterende avgiftssatser, til grunn for kvotesystemet for klimagasser. Regjeringen forutsetter også høyere elpriser. Tar Regjeringen, blant annet gjennom sin avgiftspolitikk, sikte på å fase ut kraftkrevende industri fra Norge?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 2001-05-02:
Jeg synes finansministeren fremfører et nokså oppsiktsvekkende svar, hvor han nærmest nedjusterer Regjeringens langtidsprogram for ikke å ha politiske overtoner som skal fortelle noe om hvordan Regjeringen fremmer sine politiske synspunkter overfor Norges største eksportindustri pr. i dag, og slår fast at dette ikke er Regjeringens politikk. Av hensyn til denne industrien får det da være et minimumskrav at Regjeringen i hvert fall bruker et annet språk og heretter sier fra på en helt annen måte og gjennom andre dokumenter – hvis det er slik at stortingsmeldinger og stortingsproposisjoner ikke er politiske dokumenter – hvordan de planlegger fremtiden for denne industrien. Det er Norges største eksportindustri. Den har opp mot 60 000 lønnsmottakere rundt om i landet, og disse fortjener et annet svar enn at man henviser til at dette ikke er Regjeringens politikk. Hva er Regjeringens politikk for norsk prosessindustri?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2001-05-02:
Er det da slik å forstå at når man estimerer et fremtidsuttak av kraft i kraftkrevende industri som skal ned 25-30 pst., slik det fremgår av St.meld. nr. 37 for 2000–2001, er dette tall som prosessindustrien i Norge ikke skal basere sin fremtid på? Kan denne industrien regne med å ha Regjeringen i ryggen i en forventning om et kraftuttak omtrent på dagens nivå? Nå snakker jeg ikke om noen økning. Er det også slik å forstå at Arbeiderpartiet er på vei bort fra fellesmerknadene man for to år siden hadde sammen med Høyre når det gjelder holdningen til klimautslipp for industrien, slik at denne type industri mer eller mindre skulle være fritatt fra å bli berørt for denne politikken? Kan vi forvente at prosessindustrien fremover har Regjeringen i ryggen, og at man ikke tar sikte på å redusere kraftuttaket med 25-30 pst.?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
I Langtidsprogrammet 2002-2005 er det lagt fram framskrivinger av bruken av energi og miljøskadelige utslipp fram mot 2020. Disse framskrivingene bygger på en rekke forutsetninger, i stor grad av beregningsteknisk karakter. Det er lagt til grunn forutsetninger om den makroøkonomiske utviklingen, utviklingen i de internasjonale energimarkedene og gjennomføringen av Kyoto-protokollen. Det er i framskrivingene lagt til grunn en beregningsteknisk forutsetning om at Kyoto-protokollens krav til utslippsreduksjoner trer i kraft, og at disse oppfylles konstnadseffektivt gjennom bl.a. et internasjonalt system med omsettelige klimagasskvoter hvor alle betaler markedspris for utslippene av klimagasser. Det er videre forutsatt at det norske elektrisitetsmarkedet får en sterkere tilknytning til det europeiske elektrisitetsmarkedet, og at norske elektrisitetspriser i økende grad vil bli påvirket av elektrisitetsprisene på kontinentet. Med de beregningsmessige forutsetningene som er lagt til grunn for bl.a. utviklingen i energimarkedene og klimapolitikken, gir framskrivingene i langtidsprogrammet en nedgang i produksjonen i kraftkrevende industri. Det har vært vanlig å legge til grunn en kostnadseffektiv klimapolitikk for denne typen framskrivinger av energibruk og miljøskadelige utslipp. De beregnede konsekvensene for kraftforbruket og produksjonen i industrien er derfor i tråd med tidligere framskrivinger, jf. f.eks. framskrivingene i Langtidsprogrammet 1998-2001. Regjeringen har ikke hatt til hensikt å utarbeide et beregningsalternativ som skal illustrere Regjeringens samlede politikk på energi- og miljøområdet. Framskrivingene som er presentert i langtidsprogrammet, illustrerer imidlertid de krevende utfordringene Norge står overfor i årene som kommer når det gjelder energi- og klimapolitikken. I det norske avgiftssystemet er det gjort særlige tilpasninger i forhold til kraftkrevende industri. Industrien betaler ikke CO2 -avgift for utslipp fra industrielle prosesser. De har en svovelavgift som er langt lavere enn avgiften for annen virksomhet. Industrien er også fritatt fra elavgift. Regjeringen ser det som viktig å sikre et vekstkraftig næringsliv og gjennom en effektiv bruk av produksjonsressursene legge grunnlaget for en fortsatt sterk konkurranseutsatt sektor. Derfor har også Regjeringen i langtidsprogrammet varslet tiltak som kan bedre vekstevnen i økonomien, som f.eks. lettelser i skatt på arbeid og økte bevilgninger til forskning og infrastruktur. Når det gjelder klimapolitikken, har Regjeringen varslet at den vil legge fram et forslag til kvotesystem for klimagasser våren 2001 som kan iverksettes dersom Kyoto-protokollen trer i kraft. Regjeringen kommer tilbake til den konkrete utformingen av klimapolitikken i en egen melding til Stortinget. Beregningene i langtidsprogrammet er derfor kun en beregningsteknisk illustrasjon. De er ikke uttrykk for politiske veivalg.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Regjeringens politikk er at vi ønsker oss en sterk konkurranseutsatt sektor, og det går helt klart fram av langtidsprogrammet. Men representanten Kristiansen vet utmerket godt, i likhet med alle andre representanter i denne salen, at i bl.a. dokumenter av typen langtidsprogrammet gjennomføres det en rekke beregninger gitt ulike forutsetninger som viser hva slags problemstillinger man står overfor. For de beregningene som her er foretatt, er det gjort helt klart at de bygger på gitte beregningstekniske forutsetninger, de er ikke et uttrykk for politiske veivalg fra Regjeringens side. Det politiske veivalg Regjeringen har gjort i langtidsprogrammet, er at Regjeringen slår entydig fast at man ønsker en sterk konkurranseutsatt sektor.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2001-05-02:
Jeg mener det er helt selvsagt at en industri ikke bygger sin aktivitet på regneeksempler i et dokument. Derfor er det også slik at det ikke er framstillingen i langtidsprogrammet at energiforbruket skal ned 25 pst. Det er et beregningsteknisk eksempel som beskriver hvordan utviklingen vil være, gitt enkelte forutsetninger som det er redegjort for. Derfor er det også slik, som jeg også sa i mitt svar, at Regjeringen ikke har hatt til hensikt å utarbeide et beregningsalternativ som skal illustrere Regjeringens samlede politikk på energi- og miljøområdet. Og derfor er det selvsagt også slik at industrien ikke baserer sin atferd på gitte forutsetninger som settes inn i et regneeksempel. Likevel er det nyttig for de politiske aktørene å vite at gitt at de og de forutsetningene er til stede, så vil det og det skje, slik at man har anledning til å innrette sin politikk for å nå de mål man ønsker. Og Arbeiderpartiets og Regjeringens mål er en sterk konkurranseutsatt sektor. Det er det signalet som er gitt i langtidsprogrammet.