trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
I budsjettspørsmål nr. 471 spør Arbeiderpartiet hvor mye det vil koste å utvide retten til barnehageplass til å gjelde også november- og desemberbarna. Statsråden svarer at det vil kreve 1 800 plasser og koste 200 mill. kr. Vi har altså lagt det inn i vårt budsjett. I budsjettspørsmål nr. 150 spør Venstre hvor mye det vil koste å utvide retten til å omfatte også novemberbarna. Statsråden svarer at det vil koste 0 kr. Hvordan kan det ha seg at barnehageplassene koster penger når Arbeiderpartiet spør, men er gratis når Venstre spør?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Jeg har forståelse for at statsråden eventuelt må komme tilbake med svar, for det er et betimelig spørsmål å stille. Det vil også være anledning til å komme tilbake med om regjeringens syn på dette blir støttet av KS. Og hvorfor i all verden har ikke regjeringen selv foreslått dette for novemberbarna når det ikke koster noe, eller i det minste tatt seg bryet med å gjøre Stortinget oppmerksom på at det ikke koster noe, for å sikre at flere barn får plass?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er sørgelig at regjeringen legger ned Au Pair Center. Au Pair Center ble offisielt åpnet i januar 2013 som ett av flere tiltak for å sikre at aupairordningen brukes etter intensjonen om kulturutveksling. Av andre tiltak som ble iverksatt for å sikre ordningen, var f.eks. at au pair-en ikke skulle ha barn, at de kunne flytte inn hos neste vertsfamilie etter at de hadde levert søknaden hos politiet, at vertsfamilie skulle betale hjemreise, og en karanteneordning mot vertsfamilier som misbruker ordningen. Ingen av disse forbedringene har en effekt i seg selv, hvis det ikke finnes en instans som påser at dette følges. Au Pair Center påser at au pair-ene får de rettighetene de faktisk har. Uten senteret kan de vertsfamiliene som misbruker ordningen, gjøre dette helt uten konsekvenser for dem selv, og uten senteret har ikke de vertsfamiliene som søker hjelp og råd på senteret for å gjøre opphold for au pair-en best mulig, noe sted å henvende seg. Dette handler om tillit og kompetanse som bygges opp over tid, og senteret fører statistikk og vil kunne komme med anbefalinger om hvor forbedringene i aupairordningene i de familiene au pair-ene bor, bør komme. 3 mill. kr koster dette for staten. Nå legger regjeringen ned senteret, og vi vet hvem som blir taperen. Det er familiene, og det er selvsagt au pair-en. Noen mener at løsningen er å legge ned hele aupairordningen, men vi lever i migrasjonens tid. Legger vi ned aupairordningen, står andre kvinner og menn klare for å vaske, lage mat og passe barn i de mange tusen norske hjem. Regjeringen har talt, og de har vedtatt at Au Pair Center stenges, og nå må au pair-ene ordne opp selv, om de møter utfordringer i familiene.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Da Stoltenberg-regjeringen la fram sitt tredje kulturløfte før valget i 2013, var målet å bygge videre på det som ble kalt kulturens grunnmur. Det kulturelle samvirket mellom stat, fylkeskommuner og kommuner skulle videreføres og styrkes for å sikre gode kulturopplevelser over hele landet. Med regjeringsskiftet høsten 2013 ble kulturløftet skrinlagt. Vi fikk en regjering som ikke satser spesielt på kulturformidling. Regjeringen har snarere bidratt til å avvikle flere av de ordningene som har bragt kulturen ut til folket. Den kulturelle nistepakken, altså formidlingen av kultur ute på arbeidsplassene, er borte, og Den kulturelle spaserstokken har forsvunnet inn i de fylkeskommunale rammetilskuddene. Der ligger den gjemt, og da er det kanskje naturlig at en person i min alder forsøker å lete den fram igjen. Den kulturelle spaserstokken var – og her er det all grunn til å omtale tiltaket i fortid – et viktig initiativ for å formidle kulturopplevelser til eldre mennesker, altså en gruppe som ikke har spesielt god tilgang på kulturtilbud og kulturopplevelser. Regjeringen forsøkte å avvikle tilbudet i 2015, men klarte ikke å få stortingsflertallet med seg den gangen. I stedet ble ordningen lagt inn i rammetilskuddet til fylkeskommunene. I dag er det ikke mulig å fastslå om eller i hvilken grad Den kulturelle spaserstokken fortsatt eksisterer. Vi kan imidlertid slå fast at et svært viktig og etterspurt kulturtilbud er betydelig redusert. Dersom kulturministeren tar kontakt med sin kollega i Helse- og omsorgsdepartementet, vil jeg anta at hun får vite at vi dermed har mistet et tilbud som har stor betydning for folkehelsen. Kulturtilbudet til eldrebefolkningen er viktig, ikke bare av hensyn til selve kulturopplevelsen, men fordi slike opplevelser er viktige bidrag til å bekjempe en stadig mer utbredt folkesykdom, nemlig ensomheten. Arbeiderpartiet vil derfor gjeninnføre Den kulturelle spaserstokken slik den var, og har i sitt alternative budsjett satt av midler til dette. På samme måte ønsker vi å styrke Den kulturelle skolesekken. Akkurat som Den kulturelle spaserstokken ble populær i eldrebefolkningen, er Den kulturelle skolesekken et svært populært tiltak i skolen.
Pål Farstad (Venstre), 2016-12-14:
Det er gledelig at en samlet komité har lagt inn en positiv merknad for nytt opera- og kulturhus i Kristiansund. Når komiteen klart uttrykker at en snarlig realisering av planene om nytt opera- og kulturhus i Kristiansund vil være av stor betydning og ha store ringvirkninger for Nordmøre og resten av Møre og Romsdal, forutsetter jeg at det betyr en snarlig realisering. Dette er først og fremst viktig for kultur- og samfunnslivet i byen og i regionen, men som komiteen peker på, vil bygging av nytt opera- og kulturhus i tillegg ha stor betydning på andre måter, ved at det bidrar til omfattende aktivitet i anleggsperioden og muliggjør etablering av nye kulturarbeidsplasser i en by og i et område av landet som er særlig hardt rammet av den økonomiske krisen i petroleumsbasert næringsliv. Jeg merker meg også at Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet har en god tilleggsmerknad. Det er virkelig behov for å satse på opera- og kulturhus i Kristiansund, et hus som skal huse operaen og Nordmøre Museum, i tillegg til annen kulturaktivitet. Realisering av et slikt prosjekt – et slikt hus – er nødvendig for å oppnå en ønsket videreutvikling av operaen i Kristiansund, en opera som har fast plass på budsjettet, og som har status som ressurs- og kompetansesenter for distriktsopera. Byens opera er resultatet av Norges eldste operatradisjoner, med spor tilbake til 1805, og den har siden 1928 produsert og satt opp en mengde operaer, operetter, balletter og danseforestillinger. Nå er bedre fasiliteter påkrevd. I tillegg til operaen har også Nordmøre Museum et sårt tiltrengt behov for nye lokaler, og det er særs positivt at museet og operaen har funnet hverandre i husspørsmålet, både for å oppnå synergier selskapene imellom og for publikum og brukere av tilbud i et slikt hus. Et virkelig løft for kulturlivet i hele regionen vil dette være. For meg og Venstre er dette en meget viktig sak. Derfor foreslo Venstre i sitt alternative budsjett for 2017 25 mill. kr til et opera- og kulturhus i Kristiansund. Det er selvfølgelig primærønsket vårt og grunnlaget for forhandlingene om en budsjettavtale. Men resultatet av forhandlingene og behandlingen i komiteen, der en samlet komité er enig, er et langt steg for realisering. Det er jeg glad for.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-12-14:
I samband med at Stortinget i haust debatterte forsvarsmeldinga, vart det sagt at «et land uten kultur er intet å forsvare». Det synest eg vi skal hugsa på òg i dag. No gjekk det jo bra med Forsvarets musikk, men eg er einig i det som har vorte sagt av fleire før meg her i dag, spesielt dette med Den kulturelle spaserstokken og musikkterapi, som begge delar er noko som kjem inn mot grensa mellom kultur og helse, både når det gjeld førebygging og behandling, så eg støttar dette fullt ut. Det eg skulle snakka om, var arkivpolitikk, samfunnets kollektive minne. Denne komiteen behandla ei sak i april, eit representantforslag frå Senterpartiet om å utvikla og styrkja dei åtte regionale statsarkiva. I svaret frå statsråden i vår stod det at statsråden vil «i budsjettproposisjonen for 2017 orientere Stortinget om status for Arkivverkets organisering». Eg kan ikkje sjå at den statusen ligg i budsjettet. Det er ei veldig kort omtale, men Stortinget får ikkje innsikt i status for Arkivverkets organisering, slik det vart lovt. Det som skjer i Arkivverket, er nærmast identisk med det som var føreslått i fjor. Unntaket er at statsarkivaren beheld tittelen sin, og at Statsarkivet beheld namnet på bygningen sin. Statsråd Hofstad Helleland sa i Stortinget i april om omorganiseringa: «Forutsetningen er at statsarkivene skal beholdes og spesialiseres ved å få overført nasjonale oppgaver fra Riksarkivet.» «Vi flytter oppgaver fra Oslo, ut i distriktene.» Men situasjonen er at fleire statsarkiv ikkje har fått ansvar for nasjonale oppgåver. Fleirtalet av dei tilsette har ikkje statsarkivaren som leiar, det har ikkje vorte fleire årsverk regionalt. Tvert imot har det vorte ein reduksjon i årsverk i statsarkiva på 23, frå 2014 til 2016. Så vi har ein situasjon med ein statsarkivar som ikkje har personalansvar, som ikkje har budsjettansvar, og som ikkje har ansvar for det nasjonale arbeidet, til tross for at statsråden seier at han skal vera leiar av Statsarkivet. Vi ønskjer ei betre oppfølging av arkivpolitikken og statsarkiva frå regjeringa si side.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-12-14:
Det kom ein rapport 20. oktober, Vista Analyses «En fosterhjemsregulering som fremmer konkurranse til barnas beste», som departementet vel sjølv har bestilt, som er interessant sett opp mot den vedtatte fosterheimsmeldinga. I denne rapporten vurderer ein behovet for å endra rammevilkåra for dei private leverandørane, ut frå både juridiske og samfunnsøkonomiske omsyn, og så kjem ein med ei rekkje forslag til endringar, bl.a. at kontraktane med leverandørane av fosterheimar må endrast, slik at dei ikkje lenger får betalt for ein pakke, for å sikra reell konkurranse om enkelte oppgåver. Det er òg vist til enkelte oppgåver som private ikkje lenger bør få utføra, som rettleiing av fosterforeldre, mens det er andre ting dei kan gjera, og ein seier at her må ein ha ein lovmessig og juridisk gjennomgang. Har statsråden tatt stilling til korleis dette vert følgt opp vidare frå regjeringa si side?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det er et mål å gi hele befolkningen likeverdig tilgang på kunst og kultur av høy kvalitet. Mange kommuner har derfor bygd kulturbygg, og flere har planer om å bygge slike bygg. Det er en utfordring å få en god balanse mellom hva som skal brukes på selve byggene, og hva som bør brukes på innholdet i byggene. Men det er også en utfordring å få fellesskapets kulturmidler til å bli brukt i hele landet og dekke alle de ulike kunst- og kulturuttrykkene. For kunst har en egen evne til å berøre og mobilisere egne ressurser og kreativiteten, og derfor trenger vi en bevisst kunst- og kulturpolitikk. Vi er stolte av hovedstaden vår og mener at den også skal huse sentrale bygg, men de senere år er det blitt bygd veldig mange bygg i Oslo, og det er planer om mange nye, store prosjekter. Det er viktig at vi klarer å få fram det mangfoldet av stemmer og ulike kunstuttrykk og den kreativiteten som finnes i hele landet. Carte Blanche er Norges nasjonale kompani for samtidsdans. De arbeider med norske og internasjonale koreografer, og de har dansere fra Norge og resten av verden. Carte Blanche har et spennende og særegent repertoar av høy kvalitet og har satt seg som mål å være en pioner innenfor nyskaping og utvikling av samfunnsdans i Norge og utlandet. De turnerer årlig i Norge og internasjonalt. Staten eier 70 pst. av Carte Blanche. Carte Blanche ble etablert i Bergen i 1989 og står uten øvingslokaler fra 2019. Bergen kommune og Hordaland fylkeskommune har engasjert seg for å realisere nye lokaler i det gamle Sentralbadet. Det var en god dialog med den forrige kulturministeren. Nåværende kulturminister er enten på pavebesøk eller på vandring – hun er i alle fall ikke til stede og lytter til representanter fra Hordaland. Det er bekymringsfullt, for det er statens ansvar å sørge for at vi får gode bygg i hele landet, og når Carte Blanche er en av de få nasjonale institusjoner utenfor Oslo, burde man kanskje være spesielt engasjert og ta et ansvar for å sørge for at de får egnede lokaler. Det har vært en bred tilslutning fra og et engasjement i hele Bergen bystyre, i Hordaland fylkeskommune og ikke minst i byrådet, som består av Venstre, Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet. Så hva skal skje videre med hensyn til Sentralbadet? Vi ser at våre egne representanter i kulturkomiteen har tatt et ansvar, men vi savner at vår kjære kulturminister kanskje besøker Carte Blanche og ser hva som skal til, og får til en god dialog med en av de få nasjonale institusjoner som finnes utenfor Oslo.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Den kalde krigen omfattet hele jordkloden, og den satte Nord-Norge inn på kartet som en av verdens sentrale sikkerhetspolitiske regioner. Den satte sitt dype preg på samfunnsutviklingen, den preger oss fortsatt og vil fortsette å prege utviklingen av nordområdene i mange år. Det nordlige Norge, sammen med Nordvest-Russland, var en av de mest militariserte regionene i hele verden. For å kunne nyttiggjøre seg moderne våpen og bygge opp et troverdig forsvar mot en eventuell sovjetisk invasjon vedtok NATO å bevilge enorme pengesummer til bygging av flyplasser, havneanlegg, festninger, veier osv. i hele Nord-Norge. I 1951 bevilget NATO 330 mill. kr til bygging av sju flyplasser. I 1952 ble 120 mill. kr bevilget alene til byggingen av flyplassen på Andøya. Disse militære investeringene omformet hele det nordnorske samfunnet. Fiskere gikk på land og ble lønnsarbeidere. Bosettingsmønstrene ble endret når folk strømmet til de nye militære sentra på jakt etter jobb. Nye karrieremuligheter oppsto, både militære og sivile. Amerikansk kultur gjorde sitt inntog. Fra å ha vært et problemområde for norske myndigheter på slutten av 1940-tallet, med fattigdom, kronisk arbeidsledighet, en gammeldags, før-moderne økonomisk struktur og fraflytting, ble Nord-Norge sakte, men sikkert likestilt med Sør-Norge. Hvis man skal forstå det moderne Nord-Norge, må man forstå den kalde krigen. Norsk Luftfartsmuseum har derfor tatt initiativ til å dokumentere og formidle denne delen av historien vår. I 2013 ble det satt av penger til et prosjekt for å se på hvordan man kunne gjøre det. Det prosjektet har vært en gjenganger i denne salen. Jeg har tatt det opp gjentatte ganger, med forskjellige kulturministre. Senest tok jeg det opp i et spørsmål til nåværende statsråd Helleland, og hun lovte i år i svaret på Dokument nr. 15:438 for 2015–2016 at hun ville komme tilbake til saken på vanlig måte, i budsjettsammenheng. Jeg er veldig skuffet. Saken er ikke nevnt i budsjettet, til tross for at en samlet komité tidligere har pekt på betydningen av dette. Nå er det gått tre år siden det ble satt av penger til prosjektet for å finne ut hvordan man skulle gjøre dette. Hvis jeg ikke hadde visst bedre, ville jeg mistenkt regjeringen for å trenere saken. Prosjektet vil dokumentere en lite formidlet epoke i norsk historie. Og det haster. Det haster fordi tidsvitnene er i ferd med å dø ut, de faller fra på grunn av høy alder. Jeg håper at det ikke er bevisst trenering, men at det er et arbeidsuhell. Jeg imøteser derfor kulturministerens svar på hvorfor hun ikke har fulgt opp saken slik som hun lovte i svaret på spørsmålet, og hvordan hun nå vil komme tilbake og gjennomføre dette prosjektet, som det er viktig å få satt i gang.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Da vil jeg minne representanten om at familien mistet de to ekstra ukene som Stoltenberg II-regjeringen la til, som var forbeholdt far, hvis ikke far hadde muligheten til å ta dem. Det vil si at barna raskere mistet kontakten med foreldrene, måtte raskere ut i barnehage eller ha dagmamma eller andre ordninger. Jeg har lyst til å understreke: Vi har verdens beste foreldrepengeordning, og denne foreldrepengeordningen er til for barna. Nå har regjeringen sammen med samarbeidspartiene økt fellesandelen, og det gjør at flere barn får, når de er så små, mer tid hjemme med foreldrene sine.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Det var usikkert hvordan dette kom til å slå ut, for det var første gang det var blitt kuttet i denne kvoten. Det de tallene viser, er uttak av tre ordninger, både 10 uker, 12 uker og 14 uker, derfor er det vanskelig å si helt korrekt hva som kommer til å stemme. Likevel er det at vi har økt fellesandelen, en verdi som denne regjeringen har lyst til å løfte fram. Vi ser også at det er flere fedre som tar mer enn 14 uker. Det er for tidlig å si, men det er ingenting i lovverket som hindrer far i å ta ut mer enn de 10 ukene. Vi har tro på at familien best kan klare å finne ut av og fordele de ukene etter som det passer deres familie.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Jeg vil bare si at selvfølgelig stoler jeg på Navs tall, for det er jo de tallene som viser dette. Men det er likevel – og der er vi uenige – et viktig moment for regjeringen og samarbeidspartiene at familiene skal få lov til å velge selv. At de får en økt fellesandel, gjør at flere foreldre får være hjemme med barna sine. Så er det ingen ting i lovverket som hindrer far i å ta mer, men i motsetning til representanten Trettebergstuen, som hele veien skal ha en kvote – hun roper på staten for at staten skal si hvordan det skal være – har vi utfordret arbeidsgiverne til å jobbe aktivt for å få flere fedre til å ta mer enn de ti ukene. De kan ta 12 uker, 14 uker eller 16 uker hvis de vil det, det er ingen ting i lovverket som hindrer dem i det. Jeg vil oppfordre fedre til å ta mer enn de ukene, men jeg har også tro på at familiene klarer å fordele disse ukene selv.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Først har jeg lyst til å takke representanten for at det er kommet mer penger til familievernet. Det har vært en sterk satsing på dette de siste årene under denne regjeringen, noe som vil gjøre at alle familievernkontor kommer til få økte, styrkede, økonomiske rammer. Det tosporede familievernet som vi har i dag, er det viktig at vi fortsetter med. Denne styrkingen innebærer at SKF, altså denne stiftelsen, fortsatt vil få et direkte tilskudd til administrasjon, utvikling og ledelse. I år utgjorde det ca. 2,5 mill. kr. Stiftelsens virksomhet finansieres også ved at de mottar tilskudd fra sine medlemskontor for administrative tjenester som de leverer til de kontorene, og det budsjettforliket som foreligger nå, styrker de økonomiske rammene for alle familievernkontorene. Det vil ikke være noe i forbindelse med de tilskuddene som hindrer at familievernkontorene fortsatt kan kjøpe tjenester fra stiftelsen.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Vi har fått denne rapporten, og vi holder på å jobbe med den. Den vil være en viktig del av utviklingen av barnevernsreformen, som jeg tar sikte på å fremme for Stortinget til våren. Det vi vet, er at det er en del uheldige situasjoner, som dobbeltrollen til de private, som både gjør kartleggingen for kommunen og tilbyr tjenester etterpå. Vi vet også at det er andre ting som kan være uheldig. Samtidig har jeg lyst til å understreke at de private gjør en fantastisk god innsats på fosterhjemsområdet. Vi trenger å gi barn et godt tilbud, både gjennom private, ideelle og de statlige hjelpetiltakene innenfor dette området. Det er for tidlig å si hvordan vi skal følge det opp, men det kommer i forbindelse med barnevernsreformen som kommer til våren.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Vi er bekymret for økningen i barnefattigdom. Derfor er de tiltakene vi setter inn der, viktige. Regjeringen har mange tiltak for å hjelpe disse familiene, både fritidsaktiviteter og ferietilbud, og ikke minst gratis kjernetid i barnehagen og lavere betaling for dem som har lav inntekt, for å nevne noe. Vi har også satt ned et utvalg som nå i mars kommer med sin vurdering av alle ordninger barnefamilier har, som blir spennende å se på. For familier skal fremdeles, også i framtiden, ha gode velferdsordninger for å sikre familien sin. Men det forslaget som representanten tar opp nå, ønsker jeg ikke å ta stilling til. Jeg venter på utvalget som skal se på alle ordningene som barnefamilier har.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2016-12-14:
Jeg tar ordet for å oppklare det som representanten Bekkevold spurte etter. Dagens praksis for finansiering av de kirkelig eide familievernkontorene og Stiftelsen Kirkens Familievern videreføres. Det innebærer at stiftelsen fortsatt vil få et direkte tilskudd til administrasjon, utvikling og ledelse. I 2016 utgjorde dette ca. 2,5 mill. kr. Stiftelsens virksomhet finansieres også ved at de mottar tilskudd fra sine medlemskontorer for administrative tjenester som de leverer til disse kontorene. Budsjettforliket styrker de økonomiske rammene for familievernkontorene. Det vil ikke være noe ved tilskuddet til familievernkontorene som hindrer dem i fortsatt å kjøpe tjenester fra stiftelsen. Det vil imidlertid være opp til det enkelte kirkelig eide familievernkontor om de ønsker å videreføre slike kjøp, og det kan ikke regjeringen garantere. Jeg håper det var oppklarende. Jeg er veldig glad for de ekstra pengene som familievernkontorene har fått i budsjettforliket, og for den innsatsen som blir gjort ved de kontorene. Jeg har også lyst til å kommentere Gullvågs innlegg. Han tar opp Ida-saken. Ida-saken er en sak som har gjort inntrykk på oss alle. Den viser svikt på alle felt, og det er noe vi er nødt til å ta tak i. Barnevernet har fått mye kritikk i den rapporten som er laget, men det er like mye kritikk av det arbeidet som går på psykisk helse. Derfor er jeg glad for at helseministeren og jeg nå har mottatt en rapport fra begge våre direktorat om hvordan vi kan styrke dette arbeidet innen psykisk helse og barnevern. Fra neste år skal alle barnevernsinstitusjoner ha en helseansvarlig, som vil være med og styrke dette arbeidet, men det må også tas flere andre grep på dette området. Jeg er glad for at representanten snakker om forebygging, tidlig innsats og samarbeid på tvers av tjenestene, for det er ute i kommunene det viktigste barnevernsarbeidet skjer. Det viktig at alle de familienære tjenestene jobber sammen for å hjelpe folk til å bli gode og trygge foreldre, slik at man om mulig kan unngå en omsorgsovertakelse. Da er tidlig innsats viktig. Den styrkingen som nå kommer på helsestasjonene, er med på å gjøre at man mye tidligere kan oppdage familier og barn som ikke har det så bra, og kan sette inn hjelp tidligere. Jeg er helt enig med representanten Gullvåg i at det er på høy tid – og at vi er nødt til – å få barnevernet på den politiske agendaen, også ute i kommunen. Jeg er glad for det engasjementet som komiteen og representantene har på dette feltet, for dette krever innsats. Regjeringen tar sikte på å legge fram en barnevernsreform til våren, som også vil være med på å styrke dette arbeidet.
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-14:
For de fleste barnefamilier er økonomien så stram at skjorta akkurat dekker «hekken». De kan knapt gå ned i lønn når de skal formere seg og øke antall barn i familiene i verden og i landet. For de familiene som er i denne situasjonen, er det et veldig omfattende alternativ og grep å gå fra 100 pst. til 80 pst. lønn for å være hjemme med sine barn. SV har fremmet forslag om 90 pst. og å være hjemme i 54 uker. Ser statsråden at dette kan være en bedre og mer praktisk ordning for barnefamiliene?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-12-14:
Vi nærmer oss jula. Familien er viktig, men det er også trygge og gode forhold i familien. I dag vedtar vi familiebudsjettet og likestillingsbudsjettet. SVs alternative budsjett er familienes budsjett. Vi styrker fellesskolen og barnehagene. Vi ønsker å gi ungene bedre luft å puste i og foreldrene en jobb å gå til. Vi vil styrke fødselsomsorgen, og vi ønsker å styrke skolehelsetjenesten. Vi vil styrke barnevernet og gjøre barnehageplassene billigere. Å trygge ungene og familiene er vår felles jobb her på Stortinget – en trygg barndom som er fri for vold. Fryktelig mange utsettes for vold fra dem som skulle være de nærmeste. Altfor mange mødre, og noen barn, drepes faktisk. Flere ganger ser vi at politi og hjelpeapparat som kanskje skulle sett tegnene, som skulle tatt imot bekymringene, og som skulle handlet, ikke har gjort det – dessverre. Det finnes flere verktøy og planer som brukes for dårlig. Dessverre kan vi konstatere det. Folk mister livet. Vi kan ikke ha det sånn. Derfor satser SV på arbeid med å bekjempe vold mot kvinner. Vi satser på krisesentrene. Vi satser på voldtektssenter. Vi gir støtte til dem som står først i kampen, kvinneorganisasjonene, og vi vil betale regningen for overgrepsmottakene på sykehus. Vi må ta volden på største alvor, og det regner jeg med at er noe som hele Stortinget også ønsker. Vi satser også på en god og trygg start på livet. Vi foreslår mer fleksible ordninger for familier som skal ut i fødselspermisjon. Vi foreslår flere spesielle ordninger for de familiene som får flere unger på en gang, og vi må berge folk fra å slite seg ut. Pappapermen skal igjen bli 14 uker. Det skal vi få rettet på så raskt som vi får kastet denne regjeringen ved neste valg. Vi begynner det lange arbeidet med å ta igjen det barnetrygden har tapt siden den sist ble justert i 1996. Allerede i dag er det i barnetrygden spesielle ordninger for dem som må forsørge alene. Vi vet at alenemødrene og -fedrene ofte sliter med å få pengene til å strekke til. Det samme gjelder dem med mange unger. SV foreslår en ny og sterkere barnetrygd der de med mange unger får litt mer, og der de som er alene med unger, får litt mer. Det kommer til å hjelpe familiene ut av fattigdommen. Vi trenger et skippertak nå i Norge – for likestilling og trygghet, for bedre og mer fleksibel familiepolitikk, for like muligheter for alle og for å la flere slippe fattigdommen. Det kan vi klare. SVs alternative budsjett er et godt første steg på veien.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-12-14:
Som jeg sa i mitt hovedinnlegg, vil en nasjonal bemanningsnorm legge grunnlaget for det. Bemanningen er jo den viktigste forutsetningen for god kvalitet, og vi ønsker flere barnehagelærere i barnehagene. Heldigvis går det også rett vei nå. Vi ser at bemanningen øker i barnehagene, og det også uten et lovkrav. Nå sender vi som sagt forslag ut på høring til våren, og så er planen at dette skal innføres innen 2020. Likebehandlingen legger da grunnlaget nettopp for at også de private barnehagene skal kunne ha det.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-12-14:
Jeg må be om en viss forståelse for at jeg ikke har sett alle spørsmålene som har blitt stilt gjennom budsjettprosessen. Bakgrunnen, så vidt jeg har forstått, er at pengene allerede er lagt inn i kommunerammen, og det er også grunnen til at det ikke har kostet noe mer for neste år. Men jeg må be om forståelse for at jeg ikke har sett alle de spørsmålene som har blitt stilt, og de svarene som har blitt levert Stortinget.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-12-14:
Nå endrer man rettighetene slik at også novemberbarna får rett til plass. Barn født i perioden 1. november–30. november gis rett til plass fra fylte ett år, så sånn sett – og det sa jeg også i mitt hovedinnlegg – utvider man også rettighetene. Så er det slik at man i rammetilskuddet for kommunene i 2015 økte dette med 333 mill. kr, og så økte man det ytterligere med 400 mill. kr i 2016, nettopp for å legge til rette for et mer fleksibelt opptak og også utvidelse av rettighetene for de minste barna. Tall fra Utdanningsdirektoratet viser også at alle barna som hadde rett til plass, fikk plass.
Anniken Hauglie (Høyre), 2016-12-14:
Det kan jeg bekrefte. Det ligger inne i kommunerammen allerede, så kommunene får ingen regning som en følge av dette. Det er helt riktig.
Kristin Vinje (Høyre), 2016-12-14:
Min motivasjon for å drive med politikk dreier seg i bunn og grunn om å bidra til å skape like muligheter for alle. Det å gi barn en god start i livet vil være en viktig brikke i arbeidet med å skape et godt samfunn. Det har de siste ti årene pågått en formidabel utbygging av kapasiteten i barnehagetilbudet, og det er veldig bra. Men samtidig vet vi at kvaliteten varierer, og at alle barn dessverre ikke har hatt like god tilgang til et godt tilbud. Derfor er det bra at regjeringen satser på å styrke kvaliteten, sørger for lavere foreldrebetaling for lavinntektsfamilier og sørger for et mer fleksibelt barnehageopptak, slik at flere barn skal få et godt barnehagetilbud. En av grunnene til at vi har oppnådd full barnehagedekning på relativt kort tid, er at vi har en blanding av private og offentlige aktører. Det synes jeg er veldig bra, og derfor er det også gledelig at regjeringen sørger for likeverdig behandling av kommunale og private barnehager. Vi vet at en god utdanning er helt avgjørende for at hver enkelt skal kunne delta aktivt i samfunnet og få muligheten til å realisere sitt talent. Vi vet også at kunnskap er vårt viktigste verktøy for å utjevne sosiale forskjeller. Utdanning er den beste næringspolitikk, den beste sosialpolitikk og den beste integreringspolitikk. Skal skolen lykkes i å gi elevene like muligheter, uavhengig av foreldrenes bakgrunn og økonomi, må vi styrke tidlig innsats, og da må vi ha gode barnehager. Barn har en utrolig evne til å lære, til å skape og til å tenke kreativt. De er nysgjerrige, og det er fascinerende å observere hvor mye de forstår. Det ser vi også når det gjelder å ta i bruk ny teknologi. Derfor er det positivt at regjeringen iverksetter flere tiltak for å stimulere barnehagebarn: i arbeidet med antimobbearbeid, med språk, med lese- og skrivesatsing og sist, men ikke minst, i arbeidet med å stimulere til interesse for realfag. I Oslo har Forskerfabrikken flyttet inn i sitt eget laboratorium i Espira-barnehagen på Løren. Der får barna stimulert sin naturlige nysgjerrighet gjennom morsomme eksperimenter av kyndige veiledere som vet hvordan leken kan bidra til læring, og hvor både språkforståelse og realfagsinteresse vekkes tidlig. Jeg tror vi har mye å hente på å investere enda mer i en god barndom. Vi vet at mange av dem som faller fra i videregående skole, møtte problemer tidlig i skoleløpet. Det er ikke bare et samfunnsproblem som koster oss milliarder. Det er også et problem for den enkelte som risikerer å bli en taper i samfunnet. Vi vet at tidlig læring er en viktig forutsetning for å lykkes på skolen, og vi vet at sosiale forskjeller går i arv. Svake forutsetninger tidlig i livet øker sjansen for frafall senere. Derfor er det bra at regjeringen nå styrker tidlig innsats, både i skolen og i barnehagen. Det er vårt bidrag som vil gjøre at alle barn kan sikres like muligheter til å tilegne seg kunnskap og å lykkes med sine egne liv.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Ja, det er lov å la seg inspirere av hverandres budsjetter, men siden Kristelig Folkepartis alternative budsjett ble lagt fram før Arbeiderpartiets alternative budsjett, skulle det ikke forundre meg om også vi har hatt en litt inspirerende virkning på det Arbeiderpartiet valgte å legge fram. Og så får vi være glad for at mye av dette i fellesskap har kommet inn på de områdene representanten nevnte, i det forliket som nå er presentert. Når det gjelder effektivitetsprosenten og hvordan den slår ut, er det interessant at i mange debatter i denne salen er opposisjonen – den konstruktive delen av den – og vi opptatt av at byråkratiet må ned. Ja vel, dette er en jobb for å gi en beskjed til alle etater: Kutt i byråkratiet, men sørg for at det som går til – i dette tilfellet – pasienter, blir stående. Det håper jeg og tror jeg at vil bli resultatet, og ikke noe kutt i tilbudet til den enkelte pasient.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Når jeg snakket om å strekke seg etter det som ligger foran, var jeg kanskje litt korttenkt og tenkte at vi har en votering senere i dag. Men jeg kan godt strekke det litt lenger også og si at jeg er veldig fornøyd med hvordan samarbeidet har virket inn på sentrale områder som har betydning for vår økonomi og for vår velferd framover, rammevilkår for næringslivet, vår skolesatsing fra starten av og til forskning og hele løpet imellom. Det er en enighet om familiepolitikken og valgfriheten, en enighet om at frivilligheten har en egenverdi og bør oppmuntres til det, også fordi det er en viktig stolpe i vårt samfunn. Jeg har mye å strekke meg etter, og så får vi se hvilken vei det strekker seg mot til syvende og sist.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Jeg tillater meg å si at den replikken kanskje ikke var helt objektiv. Når det gjelder engangsavgiften, skulle jeg ønske at vi kunne ha som mål at det som er viktig, er å få ned utslippene, istedenfor å peke på om den eller den bilen hører til den eller den klassen i samfunnet. Hvis man ser på dette forliket, har det en god sosial profil. Jeg regner med at det er diagnoselisten som representanten Bergstø viser til. I vårt alternative budsjett ønsket vi å stå på det som har vært til nå. Jeg håper og tror at med den omleggingen vil de gruppene som representanten Bergstø er opptatt av, bli ivaretatt, og jeg er overbevist om at det vil bli jobbet med det videre i fagkomiteen.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Jeg skjønner jo at representanten Slagsvold Vedum har et sideliv som musikkanmelder.(Munterhet i salen) Det som er problemet med enkelte som skal anmelde enten teater- eller musikkstykker, er at de kommer med forutinntatte holdninger og har skrevet manuset på forhånd. Så jeg vil egentlig bare oppfordre representanten Slagsvold Vedum til å se på forliket og komme tilbake ved en senere anledning.(Latter i salen) (Munterhet i salen) (Latter i salen)
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Representanten Marthinsen var inne på oljepengebruken, og det har fra Arbeiderpartiet vært gjentatt kritikk mot nivået på den. Jeg må si at da jeg så alternativet fra Arbeiderpartiet, hvor man tar det ned med 4 mrd. kr, og når vi vet at oljepengebruken er på ca. 225 mrd. kr, tenkte jeg: Du verden, det var sterk kritikk for liten differanse. Mitt spørsmål er: Hvis det skulle bli slik at Arbeiderpartiet bestyrer Finansdepartementet, vil antall oljemilliarder inn i budsjettet da gå ned?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Senterpartiets leder var innom avgiftspolitikken og beskyldte Fremskrittspartiet for ikke å være tro mot seg selv – tror jeg han mente. Av og til lurer jeg på om Senterpartiet er helt tro mot seg selv også, for da Stortinget behandlet energimeldingen i juni, altså for noen få måneder tilbake, var Senterpartiet sammen med Arbeiderpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne med på følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen sørge for at dagens avgifter på fossilt drivstoff og forurensende transportmidler gradvis økes.» Stemte representanten Slagsvold Vedum for det forslaget?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2016-12-05:
Det hadde vært litt fristende å gå videre på utlegninger av hva Per Sandberg har sagt, ifølge Siv Jensen. Det skal jeg la ligge. Det jeg ikke skal la ligge, er egentlig det som statsråden ofte har blitt møtt med her i salen, at det under denne regjeringen er blitt så mange byråkrater, at det er blitt altfor mange som styrer og ikke driver med det de skal, nemlig hjelpe folk, enten det er i sykehusvesenet eller andre tjenester. Så har vi en effektiviseringsreform som nå blir kritisert for at man gjør det man tidligere har bedt om. Mitt spørsmål er da: Basert på erfaringene med den effektiviseringsreformen, som jo ikke er ny, har man noe som helst grunnlag for å si at dette går ut over de direkte tjenestene til den enkelte?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Først av alt vil jeg gjerne gi honnør til representanten Syversen for å ha fått til viktige gjennomslag, også på områder som er viktige for Arbeiderpartiet. Jeg skjønte av representanten Syversens innlegg, og i og for seg av det generelle mediebildet de siste dagene, at dette har vært krevende runder. Vi ser også at Arbeiderpartiets alternative budsjett har vært til inspirasjon på en del punkter – det gjelder lærertetthet, barnefattigdom og vold i nære relasjoner – og det er bra. Da kan vi vel si det sånn at et dårlig budsjett har blitt litt mindre dårlig på enkelte punkter. Det skjuler seg litt av hvert på inndekningssiden i det forliket som er inngått. Når det kuttes i viktige velferdstjenester til folk, burde man være rakrygget nok til å stå for det. Bak den unnselige tittelen «Effektiviseringsreform, øke med 0,3%» skjuler det seg et kutt på over 400 mill. kr til sykehusene. Statsministeren tok ikke noe ansvar for det i morges i Politisk kvarter, så da må jeg spørre: Var det Kristelig Folkeparti som ville ha sykehuskutt? Og er representanten Syversen enig med meg i at et kutt på 427 mill. kr er så stort at det faktisk kommer til å gå ut over pasientbehandlingen ved landets sykehus?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Nå var vel balansen kritikk og skryt av eget alternative budsjett sånn ca. 50–50, så Siri Meling kan ta det helt med ro. Arbeiderpartiet kommer til å bruke mye tid på å fronte sitt alternative budsjett i tiden som kommer. Vi er stolte av det opplegget og mener at det ville tatt landet i en bedre retning. Og så til oljepengebruken. En ekspansiv motkonjunkturpolitikk vil være preget av at man gjør noen midlertidige utgiftsøkninger for å holde hjulene i gang. Det er ikke det Høyre har holdt på med gjennom denne stortingsperioden. Det er helt forsmedelig å se på hvordan Høyre har overlatt kontrollen over oljepengebruken til Fremskrittspartiet, som jo har gått til valg på at de ønsker å bruke penger i en helt annen målestokk enn det de ansvarlige partiene på Stortinget ser for seg. Vi ser permanente utgiftsøkninger som nå i stor grad finansieres av kortsiktige inntekter, og det er ikke målrettet mot de områdene som faktisk har behov for støtte. Det er ekspertutvalg etter ekspertutvalg som slår fast at pengebruken er for høy, og jeg lurer på hvor det er blitt av det Høyre som garanterte for en ansvarlig økonomisk politikk.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Jeg registrerer med interesse at representanten Steffensen mener det er «urettferdig» at formuende skal bidra over skatteseddelen. Det mener ikke jeg, og det mener ikke Arbeiderpartiet. Formuesskatten er et viktig redskap for at skattesystemet vårt skal virke fordelende hele veien, også i toppen. Fjerner vi formuesskatten, får vi et system som åpner for nullskattytere igjen, og det vil vi ikke ha. Og så har jo regjeringspartiene slitt med å klare å dokumentere noen som helst effekt av disse skattekuttene. Man har kuttet det samlede skatte- og avgiftsnivået med over 20 mrd. kr, og formuesskatten utgjør en vesentlig del av det. Og det virker jo ikke, det fører jo ikke til sysselsettingsvekst, og vi har ingen garantier for at formuesskattekuttene faktisk sluses inn i bedrifter. Gjennom skatteforliket er vi med på en ordning som gjør at dersom bedriften går med underskudd, kan man få utsatt betaling av formuesskatten. Det mener vi er en fornuftig ordning.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Vi er nødt til å få innfasingen av oljepenger ned på et forsvarlig nivå, et nivå som faktisk kan bære inn i framtiden. Handlingsregelen er en regel for å fase oljepenger inn i økonomien, men i et tempo og på en måte som norsk økonomi kan bære, og som gjør at oljefondet i prinsippet skal stå der til evig tid. Med det innfasingstempoet som denne regjeringen har praktisert, vil fondet være tomt i 2043. Det er helt åpenbart at innfasingstempoet må ned. Vi har hatt flere ekspertutvalg som har uttalt seg om pengebruken. Thøgersen-utvalget er ett av dem. Der anbefalte man å ligge på en innfasing på 7–8 mrd. kr i året. For 2017 har regjeringen foreslått 15. Vi foreslår å ta det ned til 11. Det er et betydelig skritt i riktig retning, ned mot det nivået som Thøgersen-utvalget anbefaler. Og det er jo helt unikt – jeg tror nesten i verdenshistorien – at samtlige opposisjonspartier ved enhver budsjettkorsvei har anbefalt å bruke mindre penger enn sittende regjering.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Jeg synes det er hyggelig å få snakke om hva som skal skje den dagen Arbeiderpartiet er tilbake i regjeringskontorene. De siste årene har vist, mener jeg, at Arbeiderpartiet har prioritert satsing på landbruk og på matproduksjon. Vi har et helt klart mål som vi har vedtatt, og som er definert, om at vi vil øke lønnsveksten i jordbruket, og det er en tydelig målsetting fra vår side. Det har vi også fulgt opp gjennom våre budsjettforslag og ikke minst i holdningen til denne regjeringens første jordbruksoppgjør, i 2014, som vi faktisk stemte imot. Det er ganske sjelden kost. Så mener vi det er riktig med satsing på både små og store bruk, og ikke som regjeringen, som har gått for en favorisering av de store. Og så vil det helt sikkert være mange små og store enkeltsaker som vi får rikelig anledning til å diskutere.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Jeg mener det sier ganske mye om hva som har skjedd i løpet av denne stortingsperioden, når vi nå hører Høyre-folk snakke nærmest som FrP-ere, at vi ikke må gå andektig rundt sparegrisen, men se å få brukt pengene. Vi snakker ikke her om litt mer penger. Vi snakker om veldig mye mer. Det strukturelle budsjettunderskuddet har økt fra 5,2 pst. til 7,9 pst. mens Erna Solberg har vært statsminister. Hvis det faktisk er sånn at pengebruken er begrunnet i dårlige tider, må det være et slags prinsipp at det skal være lett å ta pengebruken ned igjen. I helgen fikk vi et budsjettforlik, og det har ett kjennetegn: mange store, permanente utgiftsøkninger som finansieres gjennom inntekter vi bare får én gang. Smellen kommer neste stortingsperiode, og det passer kanskje representanten Flåtten bra. Jeg må nesten spørre Flåtten om han mener at det budsjettforliket vi fikk i helgen, var et godt bidrag til kommende generasjoner.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Det er vel på sin plass å starte med å gratulere finansminister Siv Jensen med at hun og Fremskrittspartiet har vunnet fram med den uansvarlige pengebruken som partiet gikk til valg på. Det var tre samarbeidspartier som tok mål av seg til å kontrollere at det ikke skulle brukes for mye, men Fremskrittspartiet kan klappe seg på skulderen og gratulere seg selv med fullt gjennomslag på det området. Verre er det imidlertid med Fremskrittspartiets kjernesaker, for Fremskrittspartiet gikk jo ikke til valg på rekord i bompengeinnkreving, heller ikke på å øke avgiftene for folk flest med milliarder, og skattekuttene skulle vel heller ikke bare tilfalle de aller mest velstående. Men dette ble altså resultatet når vi har fasiten etter fire budsjetter. Er Fremskrittspartiets partileder enig med sin nestleder, som uttrykker at det kunne vært like greit å gi seg i denne runden, slik at man kunne «vært i opposisjon, og(…) begynt på nytt og dyrket Frp 100 prosent»? (…)
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Det er fornøyelig å høre finansministeren snakke om avgifter, men den såkalte bilpakken blokkerte jo for enighet i budsjettforhandlingene i nesten to måneder, hvis vi skal tro partene som har forhandlet. Fremskrittspartiet stilte, allerede før budsjettet ble presentert, ultimatum om at pakken ikke skulle røres. Nå har statsministeren skrytt av at Fremskrittspartiet har vært med på å foreslå de største avgiftsøkningene på bensin og diesel på ti år. Jeg tenker at det er en ros som faller i god jord i Fremskrittspartiets gruppemøter. Så til budsjettavtalen. Der framgår det at minst 20 pst. av drivstoffet som selges i 2020, skal være biodrivstoff. Ifølge beregninger som Norsk Petroleumsinstitutt har foretatt, vil det medføre en økning i dieselprisen på 74 øre utover de 35 øre Fremskrittspartiet har foreslått fra før. I Politisk kvarter i dag morges ble statsministeren spurt om hun har lurt Fremskrittspartiet med på høyere dieselpriser. Da svarte hun ja. Da må jeg jo spørre: Er finansministeren lurt?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Jeg skjønner av siste innlegg at det er dårlig stemning på borgerlig side. Hva er det egentlig en regjering skal måles på? Den skal måles på resultater. Hva har den oppnådd? Hvilken retning har den tatt landet vårt i? I hvilken retning peker de viktigste pilene? Kommer vi til å nå klimamålsettingene med det budsjettet som blir vedtatt i kveld? Neppe. Vi har hørt statsministeren si at hun har lagt fram tidenes grønneste budsjett, og fra Venstre har vi gjennom hele denne stortingsperioden faktisk hørt at de oppnår mer klimagjennomslag med Fremskrittspartiet i regjering enn med Arbeiderpartiet. Vi har sittet og ventet, vi, i tre år, først på grønn skattekommisjon og så på arbeidsgrupper. Det politiske flertallet som finnes i Stortinget for en mer offensiv klimapolitikk, har ikke vært brukt fordi vi skulle vente på det ultimate grønne skiftet, og det skulle komme i budsjettet for 2017. Men etter å ha halt og dratt i ukevis, kjørt det som har framstått som beinharde prosesser, og til og med brutt forhandlingene, så dras det altså i havn et budsjettforlik, kraftig på overtid, som, ifølge CICERO, vil gi lavere utslippskutt enn det Arbeiderpartiets alternative budsjett ville ha gitt. Kommer vi til å få vedtatt de kraftfulle tiltakene som faktisk skal til for å få ledigheten ned, eller kommer den til å få lov til å bite seg fast? Senest i forrige uke fikk vi nye Nav-tall som viser at ledigheten fortsetter å stige, og man skulle jo tro at når fire partier sitter og flytter på 7 mrd. kr i en forliksprosess, ville den dramatiske situasjonen være det de var aller, aller mest opptatt av. Men nei, det er ikke spor av tiltak for Sør-Vestlandet i det forliket, og det til tross for at regjeringen har tatt ned innsatsen rettet mot Sør-Vestlandet i sitt budsjettforslag sammenliknet med i år. Disse lenge varslede dynamiske effektene av skattekuttene uteblir stadig. Regjeringens finanspolitikk virker rett og slett ikke. Når vi stemmer etterpå, kommer flertallet til å stemme for kutt, bl.a. til uføre, til ressurskrevende brukere. De kommer til å stemme for en skattepolitikk som fortsetter å forsterke forskjellene mellom folk i stedet for å redusere dem, og det skjer til tross for vakre ord fra opptil flere representanter fra nesten samtlige partier om hvor viktig det er å bevare en samfunnsmodell med små forskjeller mellom folk. Men det går ikke an å bekjempe økende forskjeller med ord – det krever faktisk politisk handling, men viljen er ikke der. Så kort til slutt til Røe Isaksen, som jeg ser har forlatt salen nå. Han kan avlyse sin turné. Etter at forliket kom på plass, som synliggjorde nye inndekningsmuligheter, bl.a. nye anslag, har vi lagt fram et forslag til justerte rammer, og i stedet for å øke kontantstøtten og betale folk for å gå lenger hjemme, kommer vi til å legge de midlene på styrking av barnehager for å få flere barnehagelærere inn. Jeg rekker kanskje ikke en rask stemmeforklaring?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2016-12-05:
Flott. Takk, president, for at du er så raus. En rask stemmeforklaring til slutt: Forliket tar jo med seg en hel rekke verbalforslag. De verbalforslagene er lagt inn som ett forslag til Stortinget, forslag nr. 100. Der er det både enkeltforslag som vi er for, og det er enkeltforslag som vi er imot. Vi kommer til å stemme imot forslag nr. 100 fordi det presenteres samlet. Det betyr ikke at vi er imot alle enkeltelementer i det forliket – bare så det er presisert.
Svein Flåtten (Høyre), 2016-12-05:
La meg først takke for et godt samarbeid under forhandlingene. Det skal jeg komme nærmere tilbake til. La meg også takke for det interessante sitatet fra apostelen Paulus, en mann som alltid leverte det vi på godt norsk kan kalle for rene ord for pengene. Jeg vil gjerne spørre representanten Syversen, med referanse til det sitatet, når det gjelder å strekke seg mot det som ligger foran og legge uenighetene bak seg. Hva ser han som det viktigste området for det gode ikke-sosialistiske samarbeidet vi har hatt gjennom snart fire år, når man skal legge uenighet bak seg og se fremover? Hva er hans prioriterte område?