Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2017-05-29:
Som saksordfører vil jeg starte med å takke de øvrige partiene og sekretariatet for et godt samarbeid om meldingen fra regjeringen om bærekraftige byer og sterke distrikt og om representantforslaget om hvordan statlige arbeidsplasser påvirker regionale ulikheter. Meld. St. 18 for 2016–2017, Berekraftige byar og sterke distrikt, peker på grunnleggende sannheter i norsk virkelighet og distriktspolitikk. Byene, omlandet og distriktene er uløselig knyttet til hverandre i Norge. Det er tverrpolitisk enighet om at både store og små byer er motorer som innehar mye av vekstkraften for omkringliggende områder. Samtidig henter byene ofte sin kraft fra omlandet og regionen rundt, altså et avhengighetsforhold vi i høy grad må bygge videre på. Det er et mål at vi tar hele landet i bruk, og at vi samarbeider for å opprettholde en desentralisert bebyggelse og en variert bostruktur i landet vårt og motvirker uønsket sentralisering. I vårt langstrakte land finner vi ulike styrker og ulike utfordringer. Denne sannheten må legges til grunn for den nasjonale politikkutformingen. Variasjon er en geografisk, historisk og kulturell berikelse som en må bygge landet vårt videre på. Nettopp dette er hovedpoenget med den forestående regionreformen som vi skal behandle om kort tid. Sterke regioner som kan utvikle egne fortrinn, er noe av det viktigste vi har når det gjelder en god distriktspolitikk. I denne perioden har stortingsflertallet satset mye på samferdsel. Etterslepet var stort, og behovet var stort. Likevel skulle vi i Kristelig Folkeparti ønske at regjeringspartiene kanskje i mindre grad hadde kuttet og omfordelt fylkeskommunale og regionale utviklingsmidler i de siste årene i sine forslag til statsbudsjett. Slike midler er viktige verktøy i verktøykassen for at fylkeskommunene skal kunne gjøre denne utviklerjobben. I enkelte regioner har disse midlene fungert veldig godt og gitt vekst, og slik må vi fortsette å legge til rette for nytenkning og nyetablering. La det derfor være sagt at vi forutsetter at slike og liknende virkemidler stilles til disposisjon for de nye regionene eller nye og sterke fylkeskommunene. Jeg regner med at vi i Kristelig Folkeparti kommer til å fortsette å be om det ved flere anledninger. Vi mener det er avgjørende viktig. God offentlig planlegging spiller en nøkkelrolle i utviklingen av bærekraftige byer og sterke distrikt. Mange steder er det kapasitetsutfordringer i denne planleggingen og behov for styrket planfaglig veiledning. Vi har merket oss innspillet fra KS i høringen om behovet for flere studieplasser innen denne planleggingen, og vi er glade for at komiteen har samlet seg om et forslag omkring dette. Jeg er også glad for at en samlet komité presiserer at kommunene spiller en nøkkelrolle i lokal samfunnsutvikling, og i den forbindelse er det et ønske om at enda flere kommuner finner det klokt å danne nye kommuner med sine naboer for å kunne gi innbyggerne enda bedre tjenester og for å utnytte ressursene bedre. Fagkompetanse lokalt er et vesentlig fortrinn. Vi har merket oss at regjeringen ønsker en mer balansert fordeling av statlige arbeidsplasser. Regjeringens plan var jo bare vedlagt stortingsmeldingen. Planen for utflytting er regjeringens bord, og det er positivt at regjeringen bruker dette virkemidlet til å styrke flere deler av landet og avdempe presset på hovedstadsområdet. Dette må fortsette som et langsiktig virkemiddel og ikke bare som skippertakssatsing. Det skal også understrekes at det ligger et stort potensial i økt samhandling om forskning og utvikling. Som saksordfører for denne meldingen var det viktig for meg å adressere urbaniseringsdebatten, for vi må ta inn over oss at urbanisering er en global trend, og det blir altfor unyansert å snakke om dette bare som et problem. Det er klart det er uheldige sider som må motvirkes med all kraft, men samtidig er det mekanismer som kan brukes for å styrke dette positivt. Jeg vil også nevne at komiteen har behandlet Dokument 8:44 S for 2016–2017 i sammenheng med Meld. St. 18 for 2016–2017, som ber om en utredning av hvordan fordelingen av statlige arbeidsplasser påvirker regionale ulikheter. I den saken mener komitéflertallet at anliggendet i representantforslaget er bra, men påpeker at man allerede vet en god del om dette. Det ble bl.a. belyst i kompetansearbeidsplassutvalget i 2011, og komitéflertallet ser det ikke som hensiktsmessig å iverksette en stor og ressurskrevende utredning om dette på dette tidspunkt. Til slutt vil jeg fremme det forslaget som Kristelig Folkeparti er med på.