Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-03-15:
Å ha fokus på mobbing er utrolig viktig. Alle partier er enige om det. Og som representanten Warloe nettopp var inne på, er vi også alle på jakt etter de gode tiltakene som kan få slutt på problematikken. Mobbing er ikke et skoleproblem i seg sjøl. Mobbing er et samfunnsproblem, og det er ikke bare i skolen det utgjør et samfunnsproblem. Mye mobbing skjer andre steder enn i skolen – på skoleveien, på bussen, på nettet og på arbeidsplassen. Ingen barn er født mobbere. Det er lært. Barn lærer å mobbe når de blir deltakere i samfunnet i en sosial sammenheng. Det kan være ulike faktorer som gjør at du ender opp som en mobber, eller som et mobbeoffer. Men det kan vi komme tilbake til i en senere diskusjon. I dag skal vi diskutere konkret om vi skal ha et eget mobbeombud i alle fylker eller ei. På God praksis-konferansen arrangert av Kunnskapsdepartementet for noen uker siden tok representanten for foreldrene, Kristin Oudmayer, til orde for at det var viktig å bli trodd når en sto fram med sine opplevelser. Et mobbeombud ville hatt som hovedoppgave å tro på dem som kommer med sine saker, og hjelpe dem som henvender seg, videre. Senterpartiet er opptatt av å løse saker på lavest mulig nivå. Det er mulig vi har en overdreven tillit til nærmiljøet, men jeg mener det mora sa, er det aller viktigste: å bli trodd. Hvem skal tro på deg? Jo, læreren er den mest naturlige å henvende seg til, eller assistenten eller rektor på skolen. Skal en ha tillit til de lokale og nærmeste til å bry seg, er det åpenbart at skolene må ha en gjennomgående forståelse, enighet og kultur for hva de skal foreta seg dersom noen føler seg mobbet. Handlingsplaner er nødvendig på hver enkelt skole. Etter vår mening kan også konfliktråd være organer som kan være behjelpelige i mobbesaker. Er det kultur for en lav terskel for å si fra, mener vi at et konfliktråd kan rydde opp i enkeltsaker. Nesten alle fylkeskommuner har i dag et eget elevombud. Et elevombud skal hjelpe den enkelte elev med det en trenger av hjelp til utfordringer en måtte støte på som elev eller lærling. I all hovedsak vil jeg si at dagens elev- og lærlingombud retter seg mot elever i den videregående skolen. Det er kanskje en svakhet ved dagens ordning. Etter Senterpartiets syn bør de fylkesvise elev- og lærlingombudene også være behjelpelige i mobbesaker som knytter seg til elever i andre skoleslag, som f.eks. i grunnskolen. Foreldre må vite at det er en egen person de kan henvende seg til dersom de ikke får den hjelpen de føler de trenger i kommunen eller i skolen de hører til. I utgangspunktet ønsker vi alle at det ikke skal være bruk for et sentralt mobbeombud. Likevel er vi åpne for å vurdere en slik stilling. Vi heller imidlertid til at et mobbeombud kanskje bør være en del av Barneombudets oppgave. Når en kommer så langt at en trenger hjelp fra et sentralt mobbeombud, handler det antakelig bl.a. om rettshjelp og bistand. Som vi vet, har regjeringa tatt en rekke grep for å redusere mobbing. Universitetet i Oslo er bl.a. i gang med å vurdere både rettslige virkemidler og om en skal opprette egne mobbeombud. Siden regjeringa har gitt Institutt for offentlig rett en utredningsoppgave som vil bli framlagt i løpet av våren, synes vi i Senterpartiet det er både rett og fornuftig å avvente resultatene før vi bestemmer ytterligere tiltak.