Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2008-04-04:
Stortingsrepresentantene Eriksson, Kjønaas Kjos, Svendsen og Nesvik ber i sitt representantforslag Regjeringen om å utforme en handlingsplan spesielt rettet mot døve og døvblindes behov. Forslaget inneholder også åtte tiltak som representantene mener vil bedre denne gruppens levekår. Forslagsstillerne ønsker å statliggjøre og rettighetsfeste større deler av tilbudene til gruppen døvblinde og døve, bl.a. ved at det økonomiske ansvaret for bo- og omsorgstilbud til denne spesielle gruppen overføres fra kommunene til folketrygden. I representantforslaget fra Fremskrittspartiet tas det opp flere tiltak som er viktige for å gi døve og døvblinde bedre oppfølging og livskvalitet. Det er ikke uenighet om dette i komiteen. Men representantforslaget har også forslag som representerer prinsipielle endringer i gjeldende politikk for organisering av bistand og tilrettelegging for funksjonshemmede som det er grunn til å være mer kritisk til. Komiteflertallet støtter ikke forslaget om en egen handlingsplan for tiltak rettet mot døve og døvblinde, og heller ikke forslaget om å statliggjøre bo- og omsorgstilbudet. En samlet komite viser til at mennesker med spesielle behov for bistand for å mestre utfordringer i dagligliv og arbeidsliv skal gis hjelp ut fra sine individuelle behov, ikke ut fra om de hører inn under en bestemt diagnosegruppe. Vi peker på at Stortingets rolle vil være å sørge for et lovverk og en politikkutvikling som bygger opp under dette. Et enstemmig storting har tidligere uttalt at egne handlingsplaner for enkeltgrupper ikke er veien å gå for å møte f.eks. døve og døvblindes behov. Flertallet tror heller ikke det vil bedre tilbudet til døve og døvblinde å frata kommunene ansvar på dette området. Stortinget har ansvaret for at vi har et lovverk som stiller krav til kvalitet og individtilpassing av tilbudene. Om kommunene som er ansvarlige for tiltakene for den enkelte, bør kjøpe plass i særomsorgstiltak eller organisere et tilbud selv, vil avhenge av den konkrete persons behov og ønsker. Det skal legges stor vekt på hva vedkommende selv ønsker, og vi viser i den sammenheng til sosialtjenestelovens bestemmelser om plikt til å rådføre seg med klienten. Som nevnt er det en rekke av de konkrete tiltakene i representantforslaget som en samlet komite stiller seg bak. Men det er en svakhet ved representantforslaget at bakgrunnen for flere av tiltakene som foreslås, gjøres med henvisning til ti år gamle vedtak i Stortinget. Av statsrådens brev til komiteen framgår det at det på flere av områdene er iverksatt tiltak som møter de behov Stortinget har påpekt. Dette gjelder f.eks. på opplæringsområdet, det gjelder tilgjengelighet til tegnspråklig kompetanse i sykehusene, og det gjelder informasjonstiltak. Fortsatt kan forholdene bedres på en rekke områder, som når det gjelder tolketjenesten, og dette blir også understreket av en samlet komite. Men forholdene er ikke slik at dette begrunner et særskilt behov for tiltak gjennom en egen handlingsplan for å hjelpe døve og døvblinde. Ut fra ovenstående er komiteens innstilling, fra alle partier bortsett fra Fremskrittspartiet, at representantforslaget vedlegges protokollen.