Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2008-05-29:
Det er gjort mye både i Norge og i andre land for å redusere risikoen for helse og miljø fra helse- og miljøfarlige kjemikalier. Vi kjenner godt til hvilke konsekvenser noen kjemikalier kan ha på natur, helse, mennesker og dyr, men det store bildet er at vi vet altfor lite. Vi trenger derfor mye mer kunnskap for å kunne gjøre de riktige valgene og eventuelt innføre forbud. Vi har i dag i bruk flere titalls tusen kjemikalier vi ikke kjenner de helsemessige og miljømessige konsekvensene av. Men det vi vet, er at mange helse- og miljøfarlige stoffer kan føre til uopprettelige og langsiktige skader. Vi ser f.eks. en stadig økende forekomst av både mindre alvorlige og meget alvorlige sykdommer, bl.a. flere kreftformer. Allergi er et sterkt økende helseproblem som koster både den enkelte og samfunnet svært mye. Forskere har dokumentert store reduksjoner i fruktbarhet bl.a. på grunn av miljøgiften PCB hos sel, fugler og isbjørn. Dette er et kraftig varsko om at miljøgiftene på global basis åpenbart er en av de største miljøutfordringene vi har. Vi kan selvsagt ikke påstå at all uheldig sykdomsutvikling kommer fra miljøgiftene, for årsakene er mange og sammensatte, men likevel er mange miljøgifter både farlige og skadelige. Vi trenger derfor en kjemikaliepolitikk som er konsistent og forutsigbar, både av hensyn til oss selv og av hensyn til dem som produserer produktene vi omgir oss med og forbruker. Viktige prinsipper er føre-var-prinsippet, regler om risikohåndtering, regler for overgang fra helse- og miljøfarlige kjemikalier til alternativer med mindre risiko, innføring av forurenser-betaler-prinsippet, forebygging i stedet for å satse på opprydding, retten til å vite m.m. Farlige kjemikalier er derfor en global utfordring. Saken vi har til behandling i dag, er nettopp et langt og positivt steg på veien. Vi har nå gjennom EU fått på plass et nytt europeisk kjemikalieregelverk, REACH, der hovedelementene er registrering av kjemiske stoffer, evaluering av alle stoffer som er registrert i en viss mengdestørrelse, autorisasjon, dvs. en godkjenningsordning for de farligste stoffene som innebærer at disse ikke skal brukes med mindre det foreligger myndighetsgodkjenning, og videre restriksjonsordninger og etablering av et nytt uavhengig kjemikaliebyrå lagt til Helsinki. Da er vi ved sakens kjerne i dag, hvor en enstemmig energi- og miljøkomite tilrår at Stortinget vedtar at vi slutter oss til Regjeringens forslag om at Stortinget samtykker i godkjenning av EØS-komiteens beslutning nr. 25/2008 av 14. mars i år om innlemmelse i EØS-avtalen av forordning nr. 1907/2006 om registrering, vurdering, godkjenning av restriksjoner av kjemikalier, og dessuten etablering av et europeisk kjemikaliebyrå, som nevnt ovenfor plassert i Helsinki, ECHA, samt direktiv 2006/121/EF om regelverk for kjemikalier. Dermed inngår Norge som EØS-land fullt ut i EUs kjemikaliepolitikk. Det er også viktig at det er et samlet storting som i dag gir sin tilslutning til dette, og jeg har som saksordfører for denne saken bare oppfattet positive signaler om at det vi i dag gjør, er riktig både for den norske befolkningen og for norsk industri. Selv om deltakelse i kjemikaliebyrået, ECHA, innebærer en viss overføring av myndighet til kjemikaliebyrået fordi byrået kan gjøre visse vedtak og fatte beslutninger som kan ha direkte virkning i Norge, anses dette for å være så avgrenset at innlemmelsen i EØS-avtalen ikke krever vedtak i henhold til Grunnloven § 93. Det er også foretatt en konstitusjonell vurdering av dette med en slik konklusjon. Innstillingen fra energi- og miljøkomiteen er forelagt utenrikskomiteen, som ikke har merknader til denne.