Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-06-02:
Jeg vil takke Stortinget for en god og reflektert debatt, som på en ganske illustrerende måte peker på de dilemmaene en står i når en på den ene side er enig om at en skal ha et ubevæpnet politi i normalsituasjon, og på den annen side ha muligheten til å ha et midlertidig bevæpnet politi når det er særskilte grunner til det. Jeg er enig i at det her kan være diskusjoner i spennpunktet mellom faglige anbefalinger og politikk. Men jeg har lyst til å understreke viktigheten av at en legger til grunn de faglige vurderingene av trusselbildet som kan endre seg, og som stadig er i endring. Selv om det den siste tiden har vært en endring i negativ retning, kan trusselbildet endre seg i en annen retning som gir et annet grunnlag for tiltak. Som jeg gjorde rede for i innlegget, er det vurdert fra Politidirektoratets side en rekke alternative tiltak. En del av dem er gjennomført, en del av dem snakker de ikke høyt om, men ingen av de tiltakene som politiet har funnet, kan erstatte den midlertidige bevæpningen som de i dag har bedt om forlengelse av, og som jeg er innstilt på å forlenge i ytterligere åtte uker. Jeg er opptatt av at vi skal ta disse dilemmaene på det sterkeste alvor, og derfor legger vi også opp til en proposisjon om presisering av politiloven på dette punktet. Det er på det punktet hvor Stortinget virkelig får anledning til å sette eventuelle rammer for midlertidig bevæpning, til å ta stilling til hva man mener skal vektlegges som ikke vektlegges i dag, og ta den store diskusjonen hvis en mener det er grunnlag for å ha en annen praksis enn det som er tilfellet i dag. Når jeg har forlenget den midlertidige bevæpningen, er det etter en vurdering på egen kjøl av det trusselbildet som PST og FKTS formidler, og av den anbefalingen av tiltak som Politidirektoratet faglig sett kommer med. Det er en vurdering som foretas hver åttende uke. Det stilles ganske strenge vilkår og forventninger til Politidirektoratets oppfølging av dette, ikke minst om det flere har vært inne på, og som er knyttet til muligheten for geografisk ulik praktisering, en strengere fortolkning av når det er behov for at en skal gjennomføre oppdrag ubevæpnet. Dette er tiltak som Politidirektoratet samvittighetsfullt vil følge opp. Det er ikke slik i norsk politiledelse at en higer etter en større bevæpningsgrad enn det som er nødvendig. Jeg har tillit til at de faglige vurderingene som kommer, faktisk tar utgangspunkt i hva Politidirektoratet mener er faglig forsvarlig. Derfor er det vanskelig å komme med en slags nedtrappingsplan, som flere har vært inne på. Det skyldes at en må ta høyde for den situasjonen som til enhver tid gjelder. Det å innføre en politisk nedtrappingsplan basert på et tidsløp vil således ikke kunne faglig funderes. Det er et ganske krevende politisk ansvar hvis en skal handle på den måten i strid med klare faglige anbefalinger. Det er også noe som jeg og Stortinget er nødt til å ta med oss i de vurderingene som skal foretas på dette området i fortsettelsen. Så jeg kan ikke gi en slags frist for når den midlertidige bevæpningen skal stanses. Det vil løpende bli vurdert, og det er ganske strenge restriksjoner når det gjelder tidsperiode. Det er ikke slik at dette et er en beslutning som gjelder inntil videre. Det foretas en ny konkret vurdering av dette hver åttende uke. Det mener jeg også er en god demokratisk forsikring for at regjeringen faktisk følger opp føringene fra Stortinget på en så god måte som mulig og kombinerer det med de faglige rådene innenfor de rammene som regjeringen og jeg mener er forsvarlig.