Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2009-06-08:
Så avhengig denne salen er av avkastningen av det fondet vi her diskuterer i dag, burde vel salen vært mer full enn den er, men slik er det. Dette får bli en sak som allikevel har den viktighet den fortjener. Jeg vil si at dette kanskje blir ett av de viktigste dokumentene i året som denne sal diskuterer, nettopp fordi det har stor betydning for våre statsfinanser, og fordi det er økende oppmerksomhet om hvordan dette fondet opererer, også fra områder utenfor vår egen landegrense. Jeg vil gi Regjeringen honnør for at man nå har begynt å legge fram dette som en egen melding. Det gir et godt grunnlag for en bred diskusjon i Stortinget om mål for fondet og ikke minst for å ta et tilbakeblikk på det som skjedde det siste året. Hvis vi tar det tilbakeblikket, er det klart at 2008 ble et meget spesielt år også for Statens pensjonsfond, med et betydelig tap – om ikke realisert, så på papiret – selvfølgelig i tråd med den generelle internasjonale økonomiske utviklingen, som også rammet forvaltningen av dette fondet i 2008. Det er lett å fortape seg i ett år av gangen i denne type saker. Det er grunn til å minne om at både avkastning og risiko må sees i et langsiktig perspektiv, også når man diskuterer fjorårets tap – ikke-realiserte tap. Det må også mulighetene framover i forhold til det rammeverk dette pensjonsfondet skal ha for sine investeringer. La meg gi ros til Regjeringen for at man velger å gå inn på et eget miljøinvesteringsprogram. Det er i tråd med hva Kristelig Folkeparti fremmet for to år siden i et eget Dokument nr. 8-forslag. Der fremmet vi også et forslag om at vi skulle trekke oss ut av investeringer i tobakksproduksjon. Det har også Regjeringen fulgt opp. Det er vi meget tilfreds med. Så vil man se av innstillingen at Kristelig Folkeparti foreslår at man oppretter et investeringsprogram for investeringer i bedrifter i utviklingsland, og flertallet er positive til dette i merknader. Det er vi glade for. Jeg merker meg også at det er noe av temaet for Verdensbankens leder når han kommer til Norge denne uken, nemlig hvordan man kan bruke denne type fond også til å investere i utviklingsland uten at man av den grunn skal miste det for øye at det også skal være avkastning på den type investeringer, i tråd med rammeprogrammet og rammeverket for forvaltningen av vårt fond. Så til slutt fra min side noen ord om selve resultatet for 2008. Det er svakt, selvfølgelig, i tråd med den internasjonale konjunkturen vi har hatt i 2008. Men det som er et annet moment, som vi ikke kan komme fra, er at den såkalte aktive forvaltningen av fondet har gitt et mertap på 88 milliarder kr i forhold til den referanseindeks det måles mot. Altså: Hvis man hadde hatt en såkalt passiv forvaltning, ville tapet man ikke har realisert, heldigvis, vært 88 milliarder kr mindre. Jeg opplever også at Regjeringen synes dette er så alvorlig at man vil vurdere, som det heter, hele den aktive forvaltningen og komme med en egen sak til Stortinget i løpet av 2010. Opposisjonen ønsker å gå litt raskere fram. Vi vil gjerne ha saken lagt fram i løpet av dette året. Vi vil også minimere den aktive forvaltningen så langt det er praktisk mulig inntil en slik samlet evaluering skal skje. Jeg er helt enig i at dette ikke er noe man gjør ad hoc. Dette skal tas seriøst. Men det er et alvorlig tankekors, ikke minst fordi dette fondet skal ha stor legitimitet i befolkningen. Da er det viktig at man har et rammeverk og en investeringsfilosofi som også gjenspeiler det faktum. Fem minutter er altfor kort tid. Jeg tar opp de forslag som Kristelig Folkeparti har alene, og som vi har sammen med andre partier. I tillegg vil jeg varsle at vi støtter mindretallets forslag i sak nr. 2.