Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2006-11-22:
Det gjør jeg gjerne. Regjeringa mener at hovedutfordringen for kriminalomsorgen er å avvikle soningskøen og videreutvikle kvaliteten i straffegjennomføringen. Situasjonen med soningskø er uholdbar, og Regjeringa har derfor framlagt en konkret plan, «Rask reaksjon – tiltak mot soningskø og for bedre innhold i soningen», for å avvikle køen innen 2009, slik det ble lovet i erklæringen fra Soria Moria. I denne planen er det gitt en bred redegjørelse for hvordan soningskøen er definert. Den gjeldende definisjon av soningskø tar utgangspunkt i at alle typer straffereaksjoner skal være påbegynt innen to måneder etter at kriminalomsorgen har mottatt den rettskraftige dommen, med mindre det er gitt utsettelse fra politiet. Det er således flere grupper domfelte og bøtelagte som faller utenfor det som defineres som soningskø. Dette er de domfelte som har fått soningsutsettelse fra politiet etter egen søknad og de dommene som kriminalomsorgen har mottatt for kortere tid enn to måneder siden. De domfelte som er etterlyst av politiet for ikke å ha møtt til soning, teller heller ikke med i køen, fordi de forutsettes å påbegynne straffegjennomføringen umiddelbart etter pågripelse. Jeg må presisere at det for tiden i så måte er tre soningskøer i kriminalomsorgen. I tillegg til køen for ubetinget fengselsstraff har vi køer for bøter og for samfunnsstraff. Den største utfordringen er naturlig nok køen for ubetinget fengselsstraff, og det er denne man normalt viser til når man omtaler soningskøen. Det er for øvrig også den samme definisjonen som den forrige regjering brukte; vi har ikke endret den. Køen for ubetinget fengselsstraff utgjorde ved utgangen av september 2 514 dommer. Ytterligere 766 dommer var mottatt for kortere tid enn to måneder siden. 419 dommer var gitt soningsutsettelse av politiet, og 565 domfelte var etterlyst av politiet for ikke å ha møtt opp til soning. Disse regnes som nevnt ikke med i køen, fordi de normalt umiddelbart skal inn til soning ved pågripelse. Det samlede antall rettskraftige dommer for ubetinget fengselsstraff ligger derved omkring 4 260. Antall bøtedommer i soningskø var samtidig på 2 606 dommer. Antall bøtedommer i kø gir for øvrig ikke et riktig bilde av hvor mye fengselskapasitet det tilsvarer, fordi ca. 75 pst. av sakene bortfaller ved betaling nær innkallingsdato – et effektivt innfordringsmiddel med andre ord. Det er også en mindre kø for samfunnsstraffdommer, som heldigvis går nedover. Den var på 287 dommer ved utgangen av september. Som for ubetinget fengselsstraff er det også etterlyste, nye saker og domfelte med soningsutsettelser for bøtedommer og samfunnsstraffdommer. Det er for øvrig hyggelig å kunne informere Stortinget i dag om at soningskøen er på vei ned. Det må tross alt være det viktigste, uansett hvilken definisjon vi legger til grunn. Køen for ubetinget fengselsstraff var på 2 737 dommer da køplanen ble lagt fram i vår. Den sank som nevnt til 2 514 i slutten av september og er i dag nede i noe over 2 300 dommer. Jeg antar at Kriminalomsorgens Yrkesforbund når de omtaler reell soningskø, faktisk mener alle som faktisk skal inn for å få fullbyrdet sin straff. Jeg er åpen for en debatt rundt hvordan vi i framtida bør definere soningskø. Historisk har definisjonen av soningskø vært endret ved flere anledninger. Den definisjonen som benyttes i dag, har vært benyttet siden 1999. Jeg mener dette er en diskusjon vi bør ta når soningskøene etter dagens definisjon er fjernet, og at hovedformålet med den politiske jobbingen faktisk må være å få køene nedover, et arbeid vi nå ser resultater av. Det vil for øvrig bli god anledning for Stortinget til å diskutere spørsmål knyttet til soningskø framover. Regjeringa er i disse dager i ferd med å avslutte arbeidet med lovproposisjonen som skal følge opp de tiltakene vi har satt i verk i budsjettet i forhold til soningskøplanen. Denne proposisjonen vil, sammen med de konkrete budsjettiltak som nå er foreslått, og som innebærer at vi etablerer over 300 fengselsplasser i løpet av året og neste år, inneholde en bred omtale av og diskusjon om utfordringen knyttet til soningskøene og de tiltak som Regjeringa har iverksatt, som ikke krever lovendring.