Inge Lønning (Høyre), 2002-12-03:
Det aller beste som kan sies om Dokument nr. 8-forslaget fra Fremskrittspartiet, er at det er velment. Men også på det punkt blir jeg litt i tvil når jeg lytter til de forsøk på begrunnelse som representanten Nesvik gir. Jeg håper i det lengste at introduksjonen av begrepet «dødsstraff» i denne sammenheng var et arbeidsuhell. Og hvis det ikke var et arbeidsuhell, er det – jeg hadde nær sagt – aktiv og overlagt tankeløshet. Å innføre et slikt begrep i forbindelse med det forhold at mennesker gjennom sin atferd utsetter seg for akutt helsefare, eventuelt livsfare, er å forstyrre både enhver seriøs debatt om dødsstraff, som er et juridisk begrep som har med samfunnets rettshåndhevelse å gjøre, og en seriøs debatt om helse- og sosialpolitikk. Det er jo ekstra eiendommelig at et slikt resonnement fremføres av et parti som ellers forfekter den enkeltes ubegrensede rett til å sette både sin egen og andres helse i fare, riktignok ikke fullt så akutt, men det er lite som taler for at seigpining er å foretrekke i alle sammenhenger. Det henger rett og slett ikke i hop når et parti som ellers forfekter voksne menneskers fullstendige frihet til å velge sin egen atferd uansett konsekvenser, vil bruke offentlige forskningsinstitutter, eventuelt også private, til aktivt å medvirke til lovbrudd. Representanten Nesvik trakk en parallell til våpenamnesti, men den parallellen svikter helt åpenbart. Vi har ennå ikke innført noe våpenamnesti i dette land som inviterer folk til å komme til offentlig kontroll med sitt våpen, og så ta det med seg hjem og eventuelt omsette det illegalt etterpå. Det ville være en ubegripelig kreativ form for våpenamnesti. Jeg tror rett og slett det ville være en fordel for alle parter og også for det norske folk om Fremskrittspartiet for en gangs skyld innrømmet at her har man begitt seg ut på en galei som fører aldeles forferdelig galt av sted. La meg føye til at metanolsakene samtidig illustrerer et fundamentalt problem som har med både rusmiddelpolitikk og andre forhold å gjøre, nemlig at menneskers atferd i noen sammenhenger er grunnleggende irrasjonell. Så vidt jeg har vært i stand til å følge med, er det ikke uteliggersegmentet som har vært rammet av de tragiske ulykkene i forbindelse med inntak av forurenset sprit. Det gjør det enda mer tankevekkende. Etter all den offentlige oppmerksomhet som har vært omkring dette, skulle man jo tro at de aller fleste individer i pur og ren egeninteresse ville styre milevidt utenom det å innta ulovlig omsatt alkohol. Men den gang ei. Det viser også at det er en hypotese som har forferdelig lite for seg, å tro at man ved å regulere avgiftssatsene på legalt omsatt sprit skulle påvirke menneskers atferd i denne sammenheng. Hvis folk er villige til å utsette seg selv for livsfare for å spare noen kroner, er det veldig lite som taler for at man i det hele tatt kommer ondet til livs ved rasjonelle tiltak. Jeg vil avslutte med å utfordre representanten Nesvik til å svare på om han virkelig ved nærmere ettertanke og etter denne innstillingen en nesten enstemmig sosialkomite har avgitt, virkelig vil fastholde at det Dokument nr. 8-forslaget som han har lagt frem for Stortinget, er et gjennomtenkt og forstandig forslag.