Ingjerd Schou (Høyre), 2002-11-28:
Sosialkomiteens flertall går inn for å endre alkoholloven i samsvar med Sosialdepartementets fremlagte forslag i Ot.prp. nr. 89 for 2001-2002. Når denne og tidligere regjeringer har ført rusbrussaken for EFTA-domstolen, har det vært fordi vi ikke har ønsket salg av rusbrusprodukter i dagligvarehandelen, og også fordi vi har sett at det ville bli både juridisk og praktisk vanskelig å skille mellom vin- og brennevinsprodukter som omfattes av EØS-avtalen, og de øvrige vinproduktene med samme alkoholinnhold som øl. Regjeringen har foreslått å likebehandle alle produkter med alkoholinnhold under 4,76 volumprosent, ikke bare dem som strengt tatt omfattes av EØS-avtalen. Regjeringen la i den proposisjonen som ble lagt frem i vår, ikke opp til å endre de gjeldende aldersgrensene for drikker som omfattes av dommen. Dette ble ikke tatt opp i dommen, men ESA har senere tatt opp aldersgrensespørsmålet, og de juridiske råd vi har innhentet, tyder på at Norge vil tape en eventuell ny rettssak om dette. Jeg har derfor i brev til saksordføreren tilrådd en felles aldersgrense på 18 år for ulike typer alkoholholdig drikk med alkoholinnhold under 4,76 volumprosent, og jeg merker meg at flertallet slutter seg til dette. Jeg tar mitt ansvar for den alkoholpolitiske oppfølgingen av EFTA-domstolens dom alvorlig og vil, slik komiteens flertall fremhever, aktivt følge opp alle tiltak som kan redusere de negative konsekvensene av dommen. Men jeg forventer også at andre tar sin del av ansvaret. Derfor har jeg merket meg at komiteflertallet særlig understreker det ansvar produsenter og importører har for å unngå aggressiv markedsføring. Jeg vil ta dette opp i et eget møte med aktører og interesseorganisasjoner innen produsent- og grossistleddet før de nye reglene trer i kraft. Som det er understreket i proposisjonen, må vi nå være forberedt på at økt tilgjengelighet vil kunne gi økte utfordringer når det gjelder alkoholforbruk. Jeg vil imidlertid også understreke at vi ikke står på bar bakke når det gjelder å møte disse utfordringene, og at det er nødvendig med målrettet og samordnet innsats fra flere hold. Det finnes allerede viktige virkemidler i alkoholloven, og det er knyttet alvorlige sanksjoner til overtredelse, i form av både inndragning av bevilling og politianmeldelse. Det stilles bl.a. krav til forsvarlig utøvelse av bevilling for salg og skjenking av alkohol, som sammen med reklameforbudet vil gi strenge rammer for plassering og profilering av rusbrus, ikke minst i butikkene. Jeg vil i tråd med merknadene fra flertallet sørge for at de nye forskriftsbestemmelsene om likebehandling inneholder et krav om at alkoholholdige produkter ikke kan plasseres på en slik måte at de kan forveksles med alkoholfri drikk. I tillegg vil jeg sørge for at alle aktører får informasjon om hva jeg anser som uforsvarlig plassering av rusbrus, og gjøre oppmerksom på hvilke andre forpliktelser nettopp bevillingshavere og bevillingsmyndigheter har, og jeg vil rette en særlig oppfordring til kommunene om å innskjerpe både kontroll og sanksjoner som følge av den nye markedssituasjonen. Dette gjelder særlig håndheving av forbudet mot salg og skjenking av alkohol til mindreårige. Omsetning av rusbrus i butikkene vil gi kommunene økte inntekter i form av bevillingsgebyr også for disse produktene, og det antas å kunne dekke kostnader forbundet med nødvendig intensivering av kontrollen. Jeg vil også vise til at det i Ot.prp. nr. 42 for 2001-2002, som skal behandles våren 2003, er foreslått tiltak for å effektivisere håndhevingen av reklameforbudet. Samtidig vil det bli satt i verk tiltak rettet mot å overvåke forbruksutviklingen, slik at vi også får oversikt over på hvilke områder det eventuelt bør vurderes å følge opp med ytterligere tiltak. Denne oppgaven har SIRUS påtatt seg. Vi vet bl.a. ennå ikke hvilke typer produkter som vil komme i handelen, hvilke det vil bli solgt mest av, hvem som kjøper dem, og heller ikke i hvilken grad omsetningen av rusbrus bare vil erstatte Vinmonopolets nåværende salg og salg av øl. Det gjenstår også å se hvordan alkoholnæringen velger å håndtere sitt ansvar, og her får Sosial- og helsedirektoratet en sentral rolle. Alle alkoholpolitiske konsekvenser av den økningen i tilgjengelighet til vin- og brennevinsprodukter vi nå vil få, kan ikke elimineres. Utfordringen er å møte disse på en forsvarlig måte. Departementet er i ferd med å gjennomgå alkoholloven og dens forskrifter med sikte på en helhetlig revisjon. Vi vil i den sammenheng gå nærmere inn på de alkoholpolitiske utfordringer dommen medfører, og aktuelle tiltak for å kompensere for dette. Jeg vil i dette arbeidet følge opp de føringer flertallet gir i sine merknader, både når det gjelder å vurdere kontrolltiltak, og mulighet for raske sanksjoner ved brudd på regelverket.