Inger S. Enger (Senterpartiet), 2007-11-22:
Først og fremst vil jeg takke komiteen. Det er fint å bli enige i denne type saker. Det viser vilje til konstruktivt samarbeid, og det viser også at vi tenker mye likt når det gjelder hva som er viktig for skolen. I denne saken gjelder det altså skoleledelse. Vi legger fram et enstemmig forslag til vedtak. Det er riktignok slik at et mindretall har noen egne forslag, men jeg vil anmode dem om å gjøre om disse til oversendelsesforslag, slik at de kan tas med ved den samlede vurderinga av forslaget. Vi får se hva de gjør. Vi – en samla komite – vil i utgangspunktet understreke at skolens evne til å innfri forventningene til en god skole først og fremst er avhengig av kvaliteten på undervisninga og det utviklingsarbeidet som skjer på den enkelte skole og i det enkelte klasserom. Ansvaret ligger hos lokale skoleledere, hos skoleeiere samt hos den enkelte lærer. Dette skal sjølsagt skje i samarbeid med elevenes foresatte og eleven sjøl. Flere lovendringer styrker skolen med tanke på en forsvarlig faglig, pedagogisk og administrativ ledelse. Opplæringa skal ledes av en rektor, og rektor skal ha nødvendige lederegenskaper og pedagogisk kompetanse. I behandlinga av denne saken understreker komiteen at det er skoleeiers ansvar å oppfylle lovens krav om en god ledelse ved den enkelte skole. Innenfor det nasjonale rammeverket er det delegert et betydelig ansvar til skolen lokalt når det gjelder hvordan nasjonale målsettinger skal vurderes. Gjennom seinere års reformer i skolen stilles det store krav til skoleledelse. Skolelederens oppdrag som pådriver for det pedagogiske utviklingsarbeidet i skolen er en sammensatt og meget krevende oppgave. Rektor skal ivareta alle sider ved lederrollen, både den strategiske, den faglige, den innovative og den administrative delen. I tillegg skal han ha et sterkt grep om arbeidsgiverrollen. Skolelederne er nøkkelpersoner i arbeidet med å realisere Kunnskapsløftets mål om høyere kvalitet og bedre resultater i norsk skole. Siden 2005 har det vært et prioritert område å ha Strategi for kompetanseutvikling. Rapportene viser at et betydelig antall skoleledere har gjennomført dette. Strategiperioden avsluttes i 2008. Det blir da nødvendig å foreta en samla vurdering av effekten av de tilbud som er gjennomført. Det vil òg være nyttig å finne ut på hvilken måte staten bør organisere tilbud om videreutdanning av skoleledere framover. Departementet har gitt støtte til utvikling av skolelederutdanninger. Det er nå behov for å foreta en gjennomgang av eksisterende studietilbud og se på behovet for eventuelle nye tilbud, for å gi skoleeiere og skoleledere utdanningstilbud i samsvar med de utfordringer som skolen står overfor. Skoleledelse gjelder ikke bare rektorrollen. Den administrative ressursen beregnes etter skolens størrelse og varierer som kjent mye. Små skoler kan ha 50 pst. ledelsesressurs, og de store skolene kan ha opptil 400 pst. ledelsesressurs, altså tre personer pluss rektor i full stilling. Poenget med denne saken er at vi ønsker å se på en styrking av ledelsesfunksjonen i grunnopplæringa og behovet for en mer systematisk kompetanseutvikling av skoleledere. I den varslede stortingsmeldinga om kvalitet i grunnopplæringa vil tiltak for å bedre skoleledelse være et sentralt tema. Det kommer også klart fram av det enstemmige forslag til vedtak som foreligger. God skoleledelse er svært viktig av flere årsaker. Den bidrar til å øke elevenes læringsutbytte, den virker motiverende og utviklende på lærerne, og den virker positivt inn på den generelle skoleutvikling. Det bør også nevnes at St.meld. nr. 16 for 2006-2007 fra i vår bekrefta tidligere funn om at skoleledere i for liten grad engasjerer seg i hvordan opplæringa bør gjennomføres og forbedres. Her er det fortsatt uløste utfordringer i skolen. Men for all del: Det finnes gode eksempler på god skoleledelse. Bare i denne saksframstillinga her er det mange, mange eksempler. Men det er store lokale forskjeller, og hovedpoenget er at det ikke finnes noe overordna system som samkjører innholdet i utdanninga. Det må være et overordna nasjonalt ansvar å sørge for at forholdene legges til rette for at kommuner og fylkeskommuner skal kunne være gode og aktive skoleeiere. Alle kommuner bør ha et bredt spekter av virkemidler å ta fra når de skal ivareta ansvaret for å gi en god opplæring til alle elever.