Ingjerd Schou (Høyre), 2002-02-19:
Jeg kan i begrenset grad svare for de vurderinger og prioriteringer som er gjort av tidligere regjeringer, men jeg vil svare for det jeg og denne regjeringen har gjort. Fra 19. oktober 2001 har vi styrket den statlige styringen over midlene som bevilges gjennom eldreplanen, for å sikre at pengene går til de kommunene som har dårligst dekning, og at heldøgns pleie og omsorg prioriteres ved tildelingen. Når det gjelder behandlingen av søknader fra kommunene, er vi nå i sluttfasen av eldreplanen. Men vi er om lag midtveis – midtveis – i selve byggingen, og først rundt 2005 vil kommunene være ferdige med utbyggingen. Mer enn halvparten av de plassene som har eller vil få tilskudd, vil bli bygd i løpet av de neste tre årene. Det har vært bred enighet om å gi kommunene frihet til lokalt å tilpasse tilbudet, bl.a. ved å kunne velge mellom sykehjem og omsorgsboliger som utgangspunkt for heldøgns pleie og omsorg. Det var flest søknader om omsorgsboliger som ble innvilget de første årene. Når det gjelder tildelingen av årets ramme, har Regjeringen i større grad prioritert sykehjemsplasser. Regjeringen kommer med en sak til Stortinget denne våren om fullføring av eldreplanen, hvor vi også vil gjøre opp status og evaluere planen i forhold til de mål Stortinget har satt for eldreplanen. Vi vil også ta for oss fremtidige utfordringer, og her står kvalitet sentralt. Regjeringen tar sikte på å legge frem en egen sak om kvalitet i pleie- og omsorgstjenestene til våren neste år. Representanten Alvheim viser til ordningen med kompensasjonstilskudd til kommunene. Denne ordningen ble til gjennom et bredt forlik i Stortinget ved behandlingen av St.meld. nr. 50 for 1996-97 Handlingsplan for eldreomsorgen. I tillegg til oppstartingstilskudd ble det etablert et tilskudd som kompensasjon for renter og avdrag på lån i forbindelse med bygging og utbedring av sykehjem og omsorgsboliger. Av Husbankens retningslinjer for ordningen fremgår det at tilskuddet «kan brukes både til investeringer og drift i kommunens helse- og sosialsektor». I mange tilfeller vil det være en bedre bruk av husbanktilskuddet til omsorgsboliger og sykehjemsplasser at tilskuddene nyttes til å bygge ut tjenestetilbudet i stedet for at det legges inn som delfinansiering eller subsidiering av et sykehjems- og omsorgsboligbygg. For å få til et heldøgns tjenestetilbud er det vel så ofte kvalifisert bemanning det skorter på, som bygninger. Det er likevel ikke noen direkte statlig øremerket binding på hvordan kommunene skal anvende oppstartingstilskuddet eller kompensasjonstilskuddet som utbetales når kommunen har igangsatt prosjektet. Tilskuddene er å regne som stimuleringstilskudd og i forhold til de investerings- og driftskostnader som kommunen binder seg opp til ved å igangsette sine prosjekter, innebærer tilskuddene en subsidiering som blir inntektsført i kommunebudsjettet. Oppstartingstilskuddet gir ikke fullfinansiering av investeringene, og oppstartingstilskuddet for omsorgsboliger er lavere enn for sykehjem, nettopp for å stå i forhold til forskjellen i kostnadene. Når kommunene igangsetter byggeprosjekter, binder de seg opp til nødvendige driftsutgifter, og det er en selvfølge at oppstartingstilskudd og kompensasjonstilskudd er med i kommunens finansieringsplan. En del eldre sitter med boligformue, og de både kan og ønsker å legge den inn som innskudd i en omsorgsbolig. Ordningen er utformet slik at det gis tilbud både til dem som kan finansiere og skyte midler inn i boligen selv, og til dem som vil leie en kommunal, tilpasset bolig eller betale egenandeler for å bo i sykehjem. Dette åpner for både kommunale og private eierformer. Det er den enkelte kommune som fastsetter husleien i kommunale omsorgsboliger som leies ut. Selv om leien i utgangspunktet fastsettes ut fra forretningsmessige prinsipper, må kommunen ta hensyn både til at den statlige subsidieringen bør komme leietakeren til gode og til leietakerens betalingsevne. Dersom kommunen videretildeler eller låner husbanktilskuddet til private aktører, kan det bli vanskelig å kontrollere at den statlige subsidieringen kommer leietakeren til gode. Derfor har kommunene ansvaret for å sikre at statlig subsidiering kommer brukerne til gode. Når handlingsplanen er fullført, vil om lag 40 pst. av norske alders- og sykehjem ha vært skiftet ut, blitt forbedret eller ha gjennomgått en betydelig standardheving. Dette har vært helt nødvendig for å sikre akseptable boforhold for brukerne og et akseptabelt arbeidsmiljø for de ansatte. Vi har fått rom med eget bad og WC, og rom med livsløpsstandard, som er store nok til å utføre stell og pleie. Det har vært viktig å få orden på dette. Det er også viktig å sikre at de svakeste eldre får den hjelpen de har behov for. Derfor styrer vi nå midlene etter dekningsgrad, og derfor satses det på økt bemanning og økt kompetanse. Jeg vil også understreke betydningen av et sterkt tilsyn for å sikre kvalitet i tjenestetilbudet, og jeg vil styrke tilsynet og kravene til kvalitet i disse tjenestene. Tallet på sykehjemsplasser vil som følge av de vedtatte rammer for handlingsplanen, øke med 5 000. Når planen er ferdig gjennomført, vil sykehjemsdekningen ha holdt tritt med utviklingen i antall eldre over 80 år. Samtidig vil det være bygd ut et stort antall moderne omsorgsboliger. Utfordringen blir å sørge for at eldre og pleietrengende får omsorg i omsorgsboligene. Det er imidlertid i stor grad personelldekningen i pleie- og omsorgstjenesten det kommer an på, når en skal vurdere kommunens muligheter til å gi et heldøgns tjenestetilbud, enten det skjer i sykehjem, i omsorgsbolig eller i brukerens eget hjem. I løpet av handlingsperioden har personellveksten vært raskere enn veksten i antall eldre, slik at personelldekningen fra 1997 til 2000 ifølge Statistisk sentralbyrå har økt fra 43 til 45,5 årsverk pr. 100 innbyggere over 80 år. Kommunene planlegger en ytterligere personellvekst i årene som kommer, noe Regjeringen også vil legge til rette for gjennom de ordinære statlige overføringene til kommunene. Det er også betryggende å se at utbygging av omsorgsboliger følges opp med personell. Slik blir omsorgsboligene det de er ment å være: et botilbud med individuelt tilpasset omsorg inntil 24 timer i døgnet dersom behovet tilsier det. Hva vi kaller rommene, er mindre viktig. Det avgjørende er at det er lagt til rette for heldøgns pleie og omsorg, og at det er eldre med pleie- og omsorgsbehov som får tildelt plasser. Mange prosjekter inneholder fellesareal, slik at det i praksis blir liten forskjell for brukerne når det ytes pleie og omsorg hele døgnet. La meg til slutt gjøre det klart at dersom kommunene ønsker å disponere omsorgsboligene til andre formål enn det som følger av retningslinjene, kan dette bare skje ved at mottatt tilskudd betales tilbake til Husbanken. Det har vært nødvendig for departementet og Husbanken å slå ned på prosjekter som ikke oppfyller klart uttrykte mål i retningslinjene for ordningen. Det vil vi fortsette med. Omsorgsboliger er ikke et tilbud til friske 60-åringer.