Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2007-11-22:
Interpellanten reiser spørsmål om Opplysningsvesenets fond og eiendomsrett. Problemstillingen er ikke ny, det har statsråd Giske redegjort for, og utfallet av denne diskusjonen og dette spørsmålet må jo avgjøres senere, nemlig under behandlingen av stat–kirke-spørsmålet. Selv om denne debatten kanskje vil inneholde mange sitater fra debatter i Stortinget, fra utredninger og meldinger, vil jeg vise til behandlingen av «Børs og katedral». Der tror jeg de aller fleste partiene, da man reiste spørsmål om eier av OVF, sa noe sånt som at spørsmålet har liten praktisk interesse og vil uansett måtte finne sin politiske løsning ved en eventuell framtidig endring av de rettslige relasjoner mellom kirke og stat. Dette er det ikke vanskelig å være enig i, og det var det altså stor enighet om også den gang. Jeg tror det er tolkninger som er ute og går som det er vanskelig å forholde seg til. I enkelte sammenhenger registrerer jeg at det er signalene dette gir, det at det står at OVF tilhører staten, som bekymrer. Det at dette står i budsjettet, blir tolket som et negativt signal. Det er også noen som har sagt at det kan synes som om Regjeringen i dette tilfellet har konkludert i stat–kirke-spørsmålet. Samtidig sier en i enkelte sammenhenger at så lenge vi har en statskirke, er kirkens eiendom i og for seg også statens eiendom. Så på den ene siden forstår en at det tilhører staten, men på den andre siden er en bekymret for signalene dette gir. Da kan en nesten spørre: Hvem er det som sender ut hvilke signal? Jeg registrerer at det er en viss bekymring fra flere hold – selvsagt fra opposisjonen, men også fra Kirken – at foreslått bruk av midler fra OVF vil tappe fondet for midler som ellers ville ha vært brukt til formål som mer er i tråd med gitte intensjoner. Her tenker jeg bl.a. på rehabilitering av kirker, som noen mener er et statlig ansvar alene, og som OVF ikke burde bidra til. Her må jeg få lov til å si at vi ikke har til intensjon å tappe fondet for å tappe det. Noen går faktisk så langt som å påstå at OVF blir ranet. Vår intensjon er bl.a. mer rehabilitering av kirkebygg. At forslaget om endringer til beste for tomtefesteren nærmest kommer som en overraskelse, synes jeg er rart. Det har jo vært kjent lenge, og i hvert fall helt siden denne regjering tiltrådte. Men jeg liker det ikke. Vi liker ikke at OVF føler seg utsatt for utspill som gjør at de er usikre på framtiden. Vi er imidlertid glad for at det blir en verdiøkning og derigjennom en avkastningsøking fra OVF. Men vi liker ikke at Den norske kirke føler at økonomien blir utsatt for angrep gjennom de foreslåtte tiltak. Når vi samtidig vet at kommuneøkonomien er svært viktig for Kirkens økonomi, skjønner vi ikke bekymringen i denne sammenheng, men vi liker ikke at Kirken føler det sånn. Det ønsker vi å ta alvorlig. Dette betyr ikke at vi mener at økonomien er på det optimale punkt akkurat nå. Det vet vi at den ikke er. Derfor må vi fortsatt jobbe for en bedre utnyttelse av midlene samt få til en bedre dialog mellom Kirken, sokneråd, fellesråd og kommune, sånn at økonomien kan bli bedre. For å rydde bort usikkerhet er altså dialog viktig, og jeg synes ærlig talt at statsråden bidrar til en sånn dialog. Blant annet har statsråden opprettet en dialog mellom Kirken og departementet. Til slutt: Stat–kirke-saken med eventuell endring av Grunnloven ligger langt fram i tid. Utfallet av saken kan også bli at det fortsatt skal være en statskirke. La oss ta det alternativet med oss.