trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-03-26:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Iveren etter å gi bonus er høy både her og der, om det er fagbevegelsen som er deleier av SpareBank 1, om det er staten som er deleier, eller om det er private. De siste dagene har vi sett at ledere i flere statlige selskaper fortsatt får svært høye lønninger, og med bonuser, pensjonsordninger og andre goder kommer vi opp i betydelige beløp. Helge Lund i Statoil, f.eks., fikk 7 mill. kr i grunnlønn i 2013, mens ulike bonuser, goder og ordninger utgjør nesten 6,8 mill. kr. Rune Bjerke i DNB, som har invitert til spleiselag, fikk en bonusøkning i fjor på 26 pst. I begge disse selskapene kuttes årsverk og kostnader, men lederlønningene omfattes ikke av innsparingene. Tvert imot – får man selskapet med på store kutt, belønnes topplederne med ytterligere lønnsøkning. For mange er dette ganske vanskelig å skjønne. Dette er ikke noe nytt. Veksten i lederlønningene har vært en vedvarende trend, lederlønningene steg dobbelt så raskt som vanlige lønnsinntekter i tiåret fram til 2007, ifølge Norges Handelshøyskole. Den andre store trenden de siste 20 årene, også i Norge, er stadig mer bruk av variable lønnskompensasjonsordninger, som bonuser. Veksten i lederlønningene er bekymringsfull for alle som ønsker å unngå et samfunn med større forskjeller, den er krevende i møtet med lønnsoppgjøret, og den er heller ikke helt i tråd med statens uttalte mål om moderasjon i lederlønningene i selskaper som staten eier. Mitt spørsmål til næringsministeren er hva næringsministeren vil gjøre gjennom eierskapsdialogen med selskapene og gjennom statens representanter i styrene for å bremse opp topplederlønningene.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2014-03-26:
Jeg vil takke for svaret fra statsråden. Jeg er glad for at dette er noe regjeringen og statsråden vil følge opp med tre konkrete tiltak. Det som da blir spennende, er hvilke signaler regjeringen kommer med i eierskapsmeldingen som kommer denne våren. Er det slik å skjønne da, at det allerede i eierskapsmeldingen vil kunne komme en endret retningslinje med tanke på topplederlønninger i deleide statlige selskap?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-03-26:
Dette er en gjenganger i denne salen. Det har kommet besvergelser fra alle partier om at dette er en ukultur som en ønsker å stoppe. Senest ble dette debattert den 19. mars i fjor på basis av en innstilling fra kontrollkomiteen. Alle var enige om at det at lederlønningene i offentlig hel- eller deleide selskaper øker mer enn hos de private, ikke kan fortsette videre. Alle er enige – ingenting skjer. Det som statsråden nå har sagt, er det som er sagt av alle statsråder – ingenting skjer. Jeg har to spørsmål: Finner statsråden denne utviklinga alvorlig, og er det noe som skal stoppes – ja eller nei? Punkt to: Er det ikke aktuelt å komme med protokolltilførsel fra statlige representanter på generalforsamlinga og påpeke at statens vilje ikke følges?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-03-26:
I 1881 innførte Stortinget skatt etter evne, et prinsipp som etter den tida har stått fjellstøtt. Skatt etter evne betydde at en fikk formuesskatt og progressiv inntektsskatt. En fikk formuesskatt, som var en ekstraskatt på en arbeidsfri inntekt, fra en formue som var tre–fire ganger en brutto årsinntekt. Men spørsmålet mitt går på inntektsskatten og skatt etter evne med inntektsskatten. Senterpartiet er enig i at vi øker bunnfradragene i inntektsskatten. Mitt spørsmål til statsråden nå er veldig presist, og jeg ber om et svar, siden mange av Fremskrittspartiets statsråder ikke svarer på spørsmålene som blir stilt her: Vil statsråden svekke skatteprogresjonen på inntekt framover, altså slik at de som har høye inntekter, høy skatteevne, får en lavere skatteprosent – lavere enn for dem som har små inntekter?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-03-26:
«Styret i Vestre Viken HF vedtok 16. desember 2013 følgende: «I tråd med Idéfaserapporten legger styret til grunn for det videre planarbeidet at det så snart som praktisk mulig skal bygges et nytt sykehus som skal ta opp i seg nåværende akuttfunksjoner ved sykehusene i Drammen og Kongsberg.» Idéfaserapporten anbefaler at tre alternative løsninger skal utredes likeverdig. Kan styret tilrå bare en løsning uten at de alternative forslagene fra idéfasen blir utredet i detalj i konseptfasen, også nullalternativet?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-03-26:
Jeg vil takke for et opplysende og godt svar. Det som nå har skjedd i de ulike fasene, er at administrasjonens tilråding til det kommende styremøtet i Vestre Viken 31. mars er at en viderefører funksjonene på Kongsberg sykehus som i dag. Og da blir kjernen: Hva skal være det framtidige Kongsberg sykehus? Statsråden sa at han vil gripe inn i prosessen dersom det stred mot regjeringas politikk. Så vidt jeg har forstått, skal endringer i akuttfunksjoner og fødetilbud behandles som en del av nasjonal sykehusplan. Mitt spørsmål er da: Kan akuttilbudet innen medisin, kirurgi og føde tas vekk fra Kongsberg sykehus uten at dette er behandlet i Stortinget?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-03-26:
Jeg vil presisere at Senterpartiet aldri – jeg understreker aldri – har sagt at en skal stoppe alle prosesser. Det vet statsråden, og det håper jeg at ikke blir framført videre, for det er ikke vår mening. Det vi diskuterer her, er saker som skal til behandling i forbindelse med nasjonal helse- og sykehusplan, og som går på vesentlige endringer. Og «vesentlige» endringer er, etter vår vurdering, både akuttilbud og fødetilbud, for dette blir oppfattet som helt essensielle punkter i virksomheten til ethvert sykehus. Det denne lange utredninga fra statsråden må munne ut i, er – ut fra mitt spørsmål: Hva er innholdet i et sykehus? Legeforeningen har en klar definisjon. Statsråden har ennå ikke forsøkt å definere hva som er innholdet i et sykehus. Så mitt spørsmål er: Legeforeningen definerer et sykehus som et akutt, medisinsk tilbud døgnet rundt, med anestesi, med laboratorier og med røntgen. Er statsråden enig i en slik definisjon av et sykehus, og i dette tilfellet Kongsberg sykehus?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Det er mye snakk om moderasjon i lønnsoppgjøret i år. Vanlige arbeidere har vist moderasjon i oppgjør etter oppgjør i Norge. Regjeringen har jo ikke hatt problemer med å bekymre seg over lønnsutviklingen i f.eks. industrien i Norge, men når det kommer til lønnsnivået til direktører i statseide selskaper, får vi kun svar der statsråden gjemmer seg bak ord som retningslinjer, og at det jo for så vidt er lov, osv. Men jeg er litt opptatt av noen moralske vurderinger fra næringsministeren. Nå driver Statoil og kutter i kaffe og peanøtter til de ansatte osv., mens Helge Lund får kjempeøkning i lønnen sin. Jeg er fullt klar over at statsråden nok en gang kan svare med å henvise til retningslinjer og gjennomgang osv., men jeg lurer på: Hva mener statsråden om disse lønningene? Mener statsråden at det er anstendig at direktøren i Statoil tjener mer enn ti ganger så mye som landets statsminister?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Mitt spørsmål er til finansministeren. Når vi diskuterer de utrolige bonusene til rike direktører i statseide selskaper for tiden, er det verdt å tenke over følgende: En hjemmehjelp som tjener under 350 000 kr i året, får 27 øre om dagen i skattelette av finansministeren. Det er mindre enn jeg fikk i ukelønn da jeg var niåring. På den annen side får ikke direktører som Rune Bjerke og Helge Lund bare kjempebonuser – de får også en «rikingbonus» fra Siv Jensen. De får en skattegave på hele 107 kr om dagen, 39 000 kr i året – 390 ganger mer enn hjemmehjelpen. Vil statsråden si at hennes politikk mest er en støtte til hardtarbeidende, lavtlønnede kvinner og folk flest, eller en direkte oppfordring til mer lønnsfest for rike direktører?
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Min framstilling er helt korrekt, for den er hentet fra regjeringens egen tilleggsproposisjon, tabell 1.3. Der kan alle se hva lavtlønnede kvinner får i skattegave fra regjeringen sammenlignet med rike direktører, som Siv Jensen har ansvar for i regjering. Jeg vet ikke med Jensen, men jeg tror det kan oppfattes som en fornærmelse at finansministeren hele tiden går rundt og skryter av å ha gitt 27 øre dagen i skattekutt hvis du er en lavtlønnet kvinne. Det er litt som å gi 2 kr i tips og si: Kjøp deg noe fint. Jeg fikk ikke svar på spørsmålet mitt, så jeg spør igjen: Hva er det som sikrer arbeidsplasser, for å sitere finansministeren, ved å gi Helge Lund, Rune Bjerke og andre direktører 390 ganger mer penger i skattekutt enn vanlige hardtarbeidende, lavtlønnede kvinner?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-26:
Jeg har et spørsmål til europaministeren. Etter snart et halvt år i regjering er det i ferd med å forme seg et bilde av en regjering som på en svært passiv måte forholder seg EU- og EØS-regelverk. Straks etter regjeringsskiftet varslet regjeringen at en ville reversere veto mot postdirektivet. Det vil gjøre det vanskeligere å opprettholde postombæring i hele landet. Så varslet regjeringen at en ikke lenger har innvendinger mot EUs jernbanepakke IV. Det kan bety at jernbanen skal konkurranseutsettes. For et par uker siden varslet kommunalministeren at en ikke anser det mulig å opprettholde differensiert arbeidsgiveravgift for alle sektorer. Det slår hardt ut for distriktene, særlig i Nord-Norge. Tidligere denne uka varslet landbruksministeren at en gir opp kampen for å produsere fiskemjøl til dyrefôr, til tross for at det er miljøvennlig, at det er fritt for genmodifiserte organismer, og at alle faginstanser, også i EU, sier at de kravene EU stiller, ikke er faglig begrunnet. Regjeringen ser også ut til å ha gitt opp å sikre norske bankkunder gjennom den såkalte bankinnskuddsgarantien, noe som gir norske bankkunder en langt dårligere beskyttelse for sparepengene sine enn tidligere. I tillegg ser regjeringen også ut til å ha gitt opp muligheten til å sikre ideelle organisasjoners stilling i relasjon til det offentlige. Konsekvensen av det kan bli at ideelle aktører må konkurrere om anbud på linje med kommersielle aktører. Jeg kunne fylt opp med enda flere eksempler. Men spørsmålet er sjølsagt: Hva er denne regjeringens ambisjoner overfor EU? Skal en i noen tilfeller ivareta norske interesser, også når de går på tvers av EUs, eller vil en i alle saker, slik som jeg nå har nevnt, være helt passiv overfor EU og EØS?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-26:
Jeg er vel fortsatt ikke særlig beroliget når det gjelder regjeringens passivitet til EU- og EØS-direktiv. I stedet legger jeg merke til at regjeringen hele tida unnskylder seg med hva EU har vedtatt mens det satt en rød-grønn regjering. Nå er det ikke ofte at jeg bruker tidligere ledere i Europabevegelsen som sannhetsvitner for det jeg mener, men tidligere leder i Europabevegelsen Paal Frisvold sier at sjøl om EU tok en avgjørelse i juni i fjor, er det fullt mulig å gjøre ting når det gjelder den differensierte arbeidsgiveravgiften. Han sier at toget ikke har gått for sektorunntakene. Det må være mulig f.eks. å notifisere støtten til disse sektorene under andre statsstøtteregler, hvis en ønsker det. For å gi statsråden en anledning til å si litt om ambisjonene til regjeringen vil jeg igjen spørre: Synes statsråden at det kan være grunn til å gå videre på denne type initiativ som Frisvold viste til, når det gjelder kampen for å beholde en best mulig differensiert arbeidsgiveravgift?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-26:
Forenkling er jo bra, og vi ser med spenning fram til det videre arbeidet fra regjeringens side når det gjelder forenkling. I løpet av vinteren som vi har lagt bak oss, har regjeringen gjennomført en del tiltak som svekker rammebetingelsene for enkeltpersonforetak, gründere og småbedrifter. Vi har hatt en historisk høy økning i dieselavgiften, noe som rammer svært mange enkeltpersonforetak og små bedrifter. Man fjernet nesten en halv milliard kroner i regionale utviklingsmidler, som er en viktig kilde til oppstartkapital og fødselshjelp for veldig mange gründere og småbedrifter. Spørsmålet er hva vi kan forvente fra regjeringen framover når det gjelder å rette opp en del av de problemene de i løpet av vinteren har påført småbedrifter og sjølstendig næringsdrivende gjennom disse vedtakene. Kan vi forvente bedre ordninger og bedre rammebetingelser for denne gruppen av næringsdrivende, f.eks. i revidert nasjonalbudsjett?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2014-03-26:
Jeg skjønner at statsråden er opptatt av næringslivet, og det er bra. Nå tror jeg at de eksemplene han nevner, er ting man kan gjøre noe med på norsk side uten at det nødvendigvis har noe med forholdet til EU å gjøre. Det næringslivet først og fremst klager over, er ikke tilgangen til det europeiske markedet, men det er alle de stivbeinte reglene, det unødvendige byråkratiet og regler som mangler faglig innhold, som man blir påtvunget fra EUs side. Det er nettopp derfor vi også har utfordret statsråden både på fiskemel, som kanskje er en liten sak, og spørsmålet om differensiert arbeidsgiveravgift, og hvorfor det ikke er mulig å opprettholde ordninger som åpenbart er fornuftige, treffsikre og rettferdige, fordi EU har et stivbeint byråkrati. Da vil jeg nok en gang få lov til å utfordre statsråden på: Hva er ambisjonene? Og er det når det gjelder differensiert arbeidsgiveravgift, i det hele tatt et alternativ å kunne notifisere støtten til de ulike sektorene som andre statsstøtteregler, som er nevnt som en mulighet?
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Jeg takker representanten Arnstad for å ha hatt en god gjennomgang av ulike saker som ligger på denne regjeringens bord, og som har ligget på tidligere regjeringers bord. Det er slik at vi har en aktiv europapolitikk, men vi har det med utgangspunkt i de verdier, de prinsipper og den politikk denne regjeringen fører. Det er ikke minst å sikre konkurransekraft for næringslivet. Med det følger at vi ønsker like konkurransevilkår for norsk næringsliv og deres konkurrenter i EU. Da gjør vi f.eks. én viktig ting: Vi har på norsk side fått ned etterslepet av rettsakter betraktelig. Det høres byråkratisk ut, men det det dreier seg om, er at vi raskere skal få på plass samme regler for norske bedrifter, som deres konkurrenter har. Der var det et betydelig etterslep fra våre forgjengere. Så har vi tatt viktige initiativer i klima- og energipolitikken. Energi er et tungt område for Norge. Vi har tatt initiativer om like konkurransevilkår mellom flyselskaper i Europa. Vi har også arvet noen saker, som det ble referert til her, fra tidligere regjeringer. Det gjelder spørsmålet om anbudsregler for ideelle organisasjoner – avgjørelsen ble fattet i fjor. Og tilsvarende for differensiert arbeidsgiveravgift. Når det gjelder spørsmålet om fiskemel i dyrefôr, er det samme sak: Det er avgjørelser som er tatt for lenge siden, og vi må derfor konstatere at det tidligere regjeringer har gjort for å påvirke, ikke har nådd frem. Dette er en regjering som legger vekt på gjennomføringskraft i politikken, men dette er ikke en regjering som har tilbakevirkende kraft. Det er det utgangspunktet vi må ha. Så er det viktig at vi nå jobber med å se hvilke beslutninger det er som kommer om to år, i stedet for å bry oss mer om de beslutningene som ble tatt av EU for to år siden. Hvis vi skal påvirke, må vi se fremover.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Som også finansministeren tidligere har vært inne på, arbeider vi nå for å se hvordan vi kan sikre best mulige resultater for Norge når det gjelder den differensierte arbeidsgiveravgiften. Når det gjelder EU-reguleringer, er det to sider, og man må sjekke begge. Den første siden er når regelverket blir utarbeidet. Der gikk toget – eller trailerne – i fjor, i første halvår. Kommisjonen la frem et forslag i januar, vedtaket ble fattet i juni. Men så er det den andre siden, og det er tilpasninger: å se hvordan man kan tolke og anvende regelverket på en tjenlig måte. Der ligger det også handlingsrom og muligheter for Norge, og det er der vi er nå – ikke på hva som er hovedreglene, men hvordan vi kan tilpasse dem til den norske virkeligheten på en best mulig måte. Der jobber vi svært aktivt opp mot revidert nasjonalbudsjett. Spørsmålet om statsstøttereglene er interessant i den sammenheng. Jeg kan berolige representanten Arnstad med at her er vi på ballen, men Norge burde vært mer på ballen i første halvår i fjor når det gjaldt regelverksutviklingen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Det er lang tradisjon i denne sal for å håndtere spørsmål om suverenitetsavståelse etter Grunnloven § 26 annet ledd, der det er snakk om en lite inngripende myndighetsoverføring. Alle partier som har sittet i regjering i EØS-avtalens levetid, har vært med på denne type myndighetsoverføring. Så har vi en utfordring ved at det er stadig flere byråer og tilsyn under etablering i EU som vil kunne få – og allerede har – mer inngripende myndighet enn det vi kan akseptere innenfor rammen av Grunnloven og det EØS-avtalen legger opp til. Finanstilsynssaken er ett slikt eksempel. Der jobber vi hardt for å finne en løsning i dialog med EU og våre EFTA-/EØS-partnere, en løsning som er innenfor Grunnloven, og en løsning som baserer seg på topilarsystemet i EØS-avtalen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Som også finans- og næringsministeren har vært inne på tidligere i dag: Vi har ambisjoner om å øke antallet kommuner som skal få et lavere nivå på arbeidsgiveravgiften. Vi har ambisjoner om å sørge for at sektorunntakene som ble banket på plass i juni i fjor, skal få en så snever anvendelse som mulig. Vi har ambisjoner om å se på og få klarhet i andre konkrete virkninger som følge av disse endringene, slik at vi kan finne tiltak som kan dempe disse virkningene. Så det er ikke slik at vi, fordi hovedspørsmålet ble avgjort i fjor, nå legger oss flate. Vi jobber aktivt, og vi kommer tilbake med konkrete tiltak i forbindelse med budsjettprosessen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Det kommer neppe som noen overraskelse på noen, verken i denne sal eller i saler i Brussel, at de partiene som nå sitter i regjering, ønsker mer konkurranse på postmarkedet og mer konkurranse på jernbaneområdet. Det er posisjoner som vi har hatt lenge – Bondevik-regjeringen la frem forslag om liberalisering av postmarkedet – så jeg tror ikke at dette er kort å spille i en forhandlingssammenheng. Så er det viktig at vi ikke glemmer i denne sal og i mediedebatter at hovedsaken med EØS-avtalen er at vi vil være med i det indre marked. Når jeg møter bedrifter rundt om i landet, spør de ikke om alle unntak og særordninger; de spør om når vi kan få regelverket på plass, slik at vi har de samme spillereglene som våre europeiske konkurrenter. Det er det som skaper verdier, det er det som er grunnlaget for vår velferd, at vi har et næringsliv som kan konkurrere – og konkurrere godt – på samme vilkår som andre. Den hovedsaken må vi ikke glemme når vi fortaper oss i detaljene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
I går besøkte jeg Grenland, jeg besøkte Østlandske Plast- og Dykkerservice og møtte der også sjefen for den norske avdelingen av INEOS, et stort petrokjemiforetak. Hovedbudskapet der var meget klart: Det er like konkurransevilkår som er hovedsaken for norsk næringsliv. Det samme budskapet får jeg i møte med næringsorganisasjoner. I forrige uke besøkte jeg Norges største jordbærbonde, Geir Joa på Sola, som sa at han ønsket de samme vilkårene som sine europeiske konkurrenter. Han ønsket å kunne importere jordbærplanter fra EU for å kunne gi to avlinger i løpet av jordbærsesongen, så vi kan ha norske jordbær til 17. mai. Der står norsk regelverk per i dag i veien. Ønsket i næringslivet om like konkurransevilkår er sterkt, og det er derfor det er viktig å få ned etterslepet av EØS-rettsakter. Det har ikke noe med at det irriterer EU – det gjør for så vidt det, men det er ikke det viktigste. Det viktigste er at skal vi ha konkurransekraft i norsk næringsliv, skal vi sikre arbeidsplassene, skal vi sikre velferden, må vi sørge for at vi ikke gir norsk næringsliv en startulempe. Det er utgangspunktet for den jobben vi gjør med å få ned etterslepet av EØS-rettsakter.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Siden vi overtok i oktober, har vi tatt tak i etterslepet av uinnlemmede rettsakter på norsk side og fått ned det etterslepet betraktelig. Det betyr ikke at de automatisk blir innlemmet i EØS-avtalen, for det beror også på Island. Senere i dag reiser jeg til Island for samtale med den islandske utenriksministeren om hvordan vi kan arbeide sammen for å sørge for at også islendingene får et høyere tempo på sin gjennomføring. Det er de interessert i. De har nylig lagt frem en EØS- og EU-strategi, og vi vil jobbe sammen for å sikre mer hurtighet, til beste for næringslivet vårt. Vi arbeider også i denne sammenheng med et sterkere samarbeid med andre nordiske land for å sørge for at vi kan være tidlig ute i beslutningsprosessene, slik at vi kan påvirke der vi har spesielle prioriteringer og spesielle ønsker.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Finansministeren har gjort rede for at revidert nasjonalbudsjett vil ta opp i seg disse spørsmålene. Jeg må si at det er noe spesielt å fremstille generelle tiltak som vei som å være av liten interesse for transportnæringen. Det er også slik at generelle skattelettelser løfter næringslivet og gir muligheter for næringslivet. Vi er tilhengere av generelle virkemidler, og vi er tilhengere av å sette inn spesielle virkemidler der hvor målrettede tiltak er nødvendig og mulig. Det er nettopp derfor, som jeg også sa tidligere, at vi, selv om hovedreglene ble fastslått i fjor, nå ser på hvilket spillerom vi har innenfor gjennomføringen og tilpasningen av regelverket til den norske virkeligheten. Der snur vi alle stener, og vi kommer tilbake til de konkrete tiltakene når jobben er gjort med å snu stenene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Det er slik at statsstøttereglene, for å ta det eksemplet, gir større spillerom enn reglene for differensiert arbeidsgiveravgift per se. Det er blant de tingene vi vil vurdere. Nå går vi igjennom og ser på hvilket spillerom vi har på tilpasninger innenfor retningslinjene for regional støtte, og vi ser på andre mulige tiltak. Men det er altså ikke nå, det er i revidert nasjonalbudsjett vi vil komme tilbake til dette. Når representanten nevner denne saken med fiskemel i dyrefôr, skal jeg si at jeg er helt enig i at dette, selv om hensikten fra EU sikkert er god, er en regulering som er en riktig dårlig regulering, men den er altså en vedtatt regulering innenfor en EØS-ramme som vi er med i, og innenfor et indre marked hvor det er viktig for Norge å være med. Den eneste mulighet vi ville hatt for å kjempe videre i den saken, var å ta den til EFTA-domstolen, men det er en sak som vi med stor sikkerhet vet at vi ville tape.
Vidar Helgesen (Høyre), 2014-03-26:
Statsråden holder hele sitt innlegg på bodødialekt, noe som skaper munterhet i salen. Jeg har ikke bare vært i Nord-Norge, jeg er født i Nord-Norge; jeg er bodøværing. Vi kjemper nå med nebb og klør for å finne løsninger som vil være bra for Nord-Norge som landsdel. Dette brenner jeg for, det skal du vite. Dette regelverket ble altså spikret i fjor for sektorunntakene, og det gjelder for oss å se hva vi kan gjøre når det gjelder tilpasning og implementering av det. Vi kan ikke gjøre noe med at sektorunntaket ble foreslått fra kommisjonen i fjor. Norge hadde en høringsprosess, og vi vant ikke frem. I juni kom vedtaket. Det må vi bare forholde oss til. Nå får vi gjøre det beste ut av det, og finansministeren jobber dag og natt for å sørge for det.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Representanten Arnstad hadde ei rekkje eksempel på høgaktuelle saker som er veldig viktige for Noreg, og spurde kva ambisjonar regjeringa hadde. Svaret frå ministeren var at regjeringa har ein aktiv næringspolitikk utan tilbakeverkande kraft, og stort sett skuldast alt som hadde gått gale, at forhandlingane til den førre regjeringa ikkje hadde ført fram. Difor vil eg gje ministeren ein sjanse til å seia noko om det som bl.a. gjeld differensiert arbeidsgjevaravgift. Kva konkrete ambisjonar har regjeringa?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Her har vi jo en statsråd med gjennomføringskraft på besøk. Men jeg lar meg noen ganger undre over hva slags form gjennomføringskraften tar, for det vi har sett til nå, er en voldsom iver etter ensidig å trekke norske posisjoner i Brussel, uten å få noe igjen for det. Det så vi i forbindelse med postdirektivet, vi har sett det i forbindelse med jernbanesaken, og vi så det en liten stund – inntil retretten kom – i forbindelse med ostetollen. Jeg forundres ikke over at denne regjeringen er for fri konkurranse innenfor post og jernbane, men jeg forundres over at en går inn i diskusjoner med EU og legger seg flat før en har begynt å forhandle, og ikke prøver å få noe igjen for de posisjonene en gir opp. Jeg har aldri hørt at det er spesielt god forhandlingstaktikk. Derfor lurer jeg på hvorfor regjeringens linje er å begynne forhandlinger med å trekke norske posisjoner uten å få noe igjen, og hvem som har gitt statsråden dette forhandlingstaktiske rådet.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2014-03-26:
Store skatteletter til de aller rikeste i Norge, bonusfest og grådighet blant dem på toppen undergraver det som etter mitt syn er det fineste i det norske samfunnet, nemlig den tilliten og det samholdet som små forskjeller skaper. I 2008 gikk daværende stortingsrepresentant Siv Jensen hardt ut mot bonusfesten i bankene og sa at hun ville gå inn for at det ikke skulle være noen bonuser i bankene så lenge staten var inne med hjelpetiltak til dem. I dag virker det som om Siv Jensens svar er ingen tiltak mot bonuser, men skattelette til dem som får dem. Forrige uke spurte jeg statsminister Erna Solberg om hun kunne nevne et eneste tiltak denne regjeringen vil sette inn mot bonusfesten i bankene. Hun svarte da med ingenting, utover at regjeringen ville skrinlegge den finansskatten som var under planlegging. Jeg lurer på om det er Siv Jensens svar også, eller om hun kan gi oss et eneste eksempel på et tiltak denne regjeringen vil sette inn.
Pål Farstad (Venstre), 2014-03-26:
Spørsmålet mitt går til næringsminister Monica Mæland. Det er registrert mer enn 500 000 enkeltpersonforetak i Norge, og selv om en del av disse har liten eller ingen aktivitet, og mange har annet lønnet arbeid ved siden av det å drive sitt foretak, er det svært mange som livnærer seg av nettopp å være selvstendig næringsdrivende. Det synes Venstre er grunnleggende bra, og vi vil legge til rette for at flere gjør nettopp det, altså skaper en arbeidsplass til seg selv og kanskje noen flere. Dette er et engasjement som det kan se ut som om vi er nokså alene om i det politiske Norge. Den forrige regjering gjorde – til tross for gjentatte løfter – ingenting for å bedre vilkårene for de selvstendig næringsdrivende. Den nye regjeringen har heller ingen forpliktende satsinger overfor enkeltpersonforetak eller selvstendig næringsdrivende i regjeringsplattformen. Det eneste som står om selvstendig næringsdrivende, er at de skal få dispensasjon fra reglene om å ta ut pappapermisjon. Det er bra, men knapt noen stor satsing. Dette er noe underlig, all den tid både Høyre og Fremskrittspartiet sluttet helhjertet opp om et representantforslag fra Venstre i forrige stortingsperiode, der vi sammen ba den daværende regjeringen om å foreta en helhetlig gjennomgang av vilkårene for enkeltpersonforetak og fremmet forslag for Stortinget om konkrete forbedringer spesielt knyttet til skattemessig likebehandling, sosiale rettigheter, forenklingstiltak, tilgang på kapital og det offentlige virkemiddelapparatets innretning og innsats. Spørsmålet mitt er: Hvorfor viser regjeringen lite initiativ og liten gjennomføringskraft når det gjelder å bedre vilkårene for selvstendig næringsdrivende i tråd med det de lovet før valget?
Pål Farstad (Venstre), 2014-03-26:
Jeg takker for svaret. Jeg skjønner at man på det generelle nivå har satt i gang visse tiltak og tatt visse grep. Det er bra, men jeg savner fortsatt det som går direkte på de mindre bedriftene, på gründere og på enkeltpersonforetak. Så vil jeg gjerne i tillegg trekke fram behovet for at det blir satset spesielt på å tilrettelegge for at kvinner kan satse. Vi vet at det er langt færre kvinner enn menn som er selvstendig næringsdrivende, og vi vet at enkeltpersonforetak grunnlagt av menn har større overlevelsesgrad enn tilsvarende startet av kvinner. Da blir det konkrete spørsmålet: Vil statsråden sammen med Venstre sikre flertall for å bedre de sosiale rettighetene? Kan statsråden bekrefte det konkret for den gruppen som jeg har stilt spørsmål om her?
Terje Breivik (Venstre), 2014-03-26:
Oppfylgingsspørsmålet mitt går til finansminister Siv Jensen. Næringsdrivande skapar sin eigen arbeidsplass, der dei personleg har den økonomiske risikoen for verksemda, og dei har verken rett til sjukepengar eller arbeidsløysetrygd. Dei har heller ikkje rett på bistand frå Lønnsgarantifondet ved eventuelle konkursar. Likevel betaler dei monaleg meir i skatt enn vanlege arbeidstakarar med same inntekt. Særleg gjeld det for inntekter som ikkje er spesielt høge. Forklaringa er enkel: Vanlege arbeidstakarar har rett til minstefrådrag, næringsdrivande har ikkje det. Venstre har ved fleire høve føreslått å innføra ein rett til erstatning for frådrag for faktiske utgifter for næringsdrivande. Både forenklingstiltak og ei målretta skattelette treffer dei med lågast inntekt. For eit parti som er oppteke av å få ned det totale skattetrykket og gje skattelette til dei med dei lågaste inntektene, bør dette vera midt i blinken. Eg vonar difor at finansministeren kan stadfesta at ho deler den oppfatninga.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Forenkling er – som vi har hørt – et viktig bidrag for små bedrifter og enkeltpersonforetak. Regjeringen Stoltenberg igangsatte et stort arbeid med en ambisiøs målsetting om 10 mrd. kr i innsparing innen 2015, og vi var i god rute. I Dagens Næringsliv den 20. februar leser vi at regjeringen først må forenkle for å forenkle. Det snakkes om regelråd, og at en i den sammenheng må vente på regler fra moderniseringsministeren. Det prates også om etablering i 2015. Mitt spørsmål er: Når kan en forvente at regjeringen kommer i gang med sitt forenklingsarbeid? Vil regjeringen snarest igangsette de forslag som lå klare fra forrige regjering?
Per Kåre Foss (Kristelig Folkeparti), 2014-03-26:
Gründere og selvstendig næringsdrivende er en viktig ressurs som bidrar med innovasjon og arbeidsplasser i Norge. Presset på leveranse og tilstedeværelse i små foretak er særskilt høyt, og fravær er ofte vanskelig. Da snakker jeg også om fravær som vi ellers i samfunnet opplever som helt normalt, som ved fødsel, sykdom i familien etc. Kristelig Folkeparti har i flere år foreslått endringer med sikte på å sidestille næringsdrivendes trygderettigheter med arbeidstakeres rettigheter. Mitt spørsmål til statsråden er: Hvilke konkrete tiltak gjøres for å bedre de sosiale rettighetene til gründere og selvstendig næringsdrivende?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Jeg har et spørsmål til europaministeren. Europaministeren har gitt inntrykk av at han fører en langt mer aktiv og mer ambisiøs europapolitikk enn den forrige regjeringa. Når han blir konfrontert med hvorfor han har gitt opp en del norske krav knyttet til EUs direktiver, svarer han i spørretimen i dag at det norske bedrifter er aller mest opptatt av, bedrifter som han har besøkt, er at EUs direktiver ikke gjennomføres hurtig nok. Mitt spørsmål er: Hvilke norske bedrifter er det europaministeren har vært hos som har klaget over at de rød-grønne ikke har gjennomført EUs regler raskt nok?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Da har jeg et spørsmål om hvilke resultater, hvilken gjennomføringskraft, europaministeren egentlig har fått når det gjelder å gjennomføre disse endringene? Hvilke endringer har han gjennomført som har gjort situasjonen bedre for norsk næringsliv?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-03-26:
Mitt spørsmål går til finansministeren og handler om Fremskrittspartiets oppsiktsvekkende iver etter å utbetale økte statlige subsidier. Regjeringen har nettopp varslet en kraftig økning i subsidier til nye skogsbilveier. Nye skogsbilveier rammer som kjent med kirurgisk presisjon de skogsområdene som har høyest miljøverdi fordi de har fått være i fred lengst. Dette er også de områdene som bidrar mest til å ivareta statens, eller regjeringens, forpliktelse til å bevare eller stanse tapet av biologisk mangfold i norsk skog innen 2020. OECD har derfor påpekt overfor Norge at disse skogsveisubsidiene er direkte miljøskadelig subsidiering. Spørsmålene er da – for det første: Er statsråden enig i at dette virkemidlet er et direkte miljøskadelig subsidievirkemiddel? Og for det andre: Mener statsråden det er god fremskrittspartipolitikk å bruke mer statlige midler enn noe annet parti på virksomhet som er ulønnsom, som ellers ikke ville blitt gjennomført, og som skader norsk natur?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-03-26:
Det er jo nettopp fordi det er gjort så veldig klart fra både finansministerens og regjeringens side at forenkling og kutt i statlige utgifter er hovedvirkemidlet, at jeg må spørre finansministeren om hun som hovedansvarlig for arkitekturen i den norske finanspolitikken finner at det er et godt virkemiddel at man her faktisk varsler en sterk økning – en mye sterkere økning enn noe annet parti noen gang har signalisert – i subsidiering til miljøødeleggelse, som ikke ville foregått uten de statssubsidiene.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-03-26:
Spørsmålet lyder: «Norge har i perioden 2008–2012 kjøpt kvoter tilsvarende i snitt 8,4 mill. tonn per år. Miljødirektoratet og departementet har påpekt at kvotesystemet ikke fungerer som det skal, og statsråden gjentar dette i et svar 14. mars til undertegnede, men svarer ikke på hvor store utslipp norske kvotekjøp i utlandet har bidratt til å kutte. Er det slik å forstå at statsråden ikke sitter på noen informasjon om hvor mye klimagasser, ett av de mest sentrale virkemidlene i norsk klimapolitikk, har bidratt til å kutte?»
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-03-26:
Når det gjelder FNs klimakvoter, er det en egen diskusjon hvor de fleste vil være enige om at deres klimaeffekt er meget lav. I dette tilfellet snakker vi om kvoter fra EUs kvotemarked, og vi snakker om det faktum at klimatiltak handler om å kutte mengde CO2, tonn CO2 – ikke prosenter og kvoter. I henhold til det norske klimaforliket skal kutt av 12 millioner tonn norske klimagassutslipp dekkes opp gjennom kvotekjøp. Vi vet at kvotemarkedet – som statsråden selv påpeker – fungerer meget dårlig på grunn av lave priser. Spørsmålet er: Vil statsråden bidra til at man i mindre grad bruker et ikke-fungerende kvotemarked som virkemiddel i norsk klimapolitikk til faktisk å kutte utslipp, og i større grad ta utslippskutt her i Norge?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-03-26:
Problemet er altså at selv den meget lave delen av den avtalte norske kuttforpliktelsen som skal skje i Norge, ligger vi langt etter. Der er forventningen stor til hva Sundtofts regjering kan bidra med, som den rød-grønne regjeringen ikke greide å bidra med. Vi snakker her om den delen av norske utslippskutt som skal skje gjennom et kvotemarked som ikke fungerer, og hvor statsråden gang på gang bekrefter at man ikke kan dokumentere hvor mye kutt dette kvotekjøpet fører til. Det som det ifølge klimaforliket skal føre til, er et årlig kutt på 12 millioner tonn. Hva vil statsråden gjøre for å vise at de tiltakene Norge gjør utenlands, vil føre til faktiske kutt på 12 millioner tonn per år?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
«På NSM sin sikkerheitskonferanse 19. mars sa statssekretær på SMK Laila Bokhari(H) at SMK no byggjer opp eit sikkerheitselement, og at dette er i ferd med å ta form. Ho er òg sitert på dette hjå NTB, slik: «Vi er nå i ferd med å bygge opp et nasjonalt sikkerhets- og beredskapselement». Statsministeren har sjølv fleire gonger lagt vekt på at eit slikt element er viktig. (H) Har ein fått ønskt nytte av løyvinga på 1,5 mill. kr, jf. Prop. 29 S for 2013 – 2014, og kva er konkret status for beredskapselementet på SMK no?»
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Eg takkar for utgreiinga frå statsministeren, ikkje minst når det gjeld prinsippa for sikkerheits- og beredskapsarbeid, som òg den førre regjeringa etablerte og var einig i. Men spørsmålet mitt knyter seg særskilt til kva som er status for beredskaps- og sikkerheitselementet akkurat no, altså kor langt ein er komen i å etablera det. Det vart sagt av statssekretæren for beredskap ved SMK at dette no var i ferd med å ta form. Det eg då er ute etter, er: Finst sikkerheits- og beredskapselementet per i dag, eller er det noko som skal etablerast i framtida?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-03-26:
Eg takkar for svaret. Eg forstår at det statsministeren har gjort greie for, er det som utgjer sikkerheits- og beredskapselementet. Eg forstår at det handlar om at Statsministerens kontor skal ha auka merksemd og auka kunnskap på feltet, og at ein skal vere – som statsministeren seier – topp oppdatert. Då lurer eg på om Statsministerens kontor og elementet er klar over at Justisdepartementet har avlyst felles skriftleg trusselvurdering frå sikkerheitstenesta.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-26:
Sikkerhets- og beredskapselementet er summen av de tiltakene som vi gjør på dette området, som altså innebærer at vi har spesifisert statssekretærens oppgave tydeligere i forhold til beredskap på bred front, og at vi nå har spisset kompetansen ved Statsministerens kontor. Så har vi valgt å starte med en ordning hvor vi har inne hospitanter med høy faglig kompetanse fra andre departementer, men også etter hvert med faglig kompetanse på de operative forholdene, for å bidra til at vi er topp oppdatert på hva som faktisk vil være reaksjonsmønsteret, og også se hullene, slik at jeg kan gjøre den jobben jeg skal med å lede regjeringens arbeid. I dagens moderne kommunikasjonsverden kommer alle spørsmål fort opp også til statsministeren. Da er det viktig at statsministeren sørger for at hele regjeringskollegiet har et stort og bredt beredskapsfokus. Derfor er min rolle som støttefunksjon til Justis- og beredskapsdepartementets arbeid viktig, og da trengs det faktisk en styrking ved Statsministerens kontor.
Erna Solberg (Høyre), 2014-03-26:
Spørsmålet om felles trussel-/sikkerhetsvurdering er ikke slik som representanten sier. Det er gjort en felles sikkerhetsvurdering mellom etatene, men den er ført i skriftlig form av PST, og det er gjort med en forankring også i RSU, som er informert om dette. Det vi har vært opptatt av, er at den felles sikkerhetsforståelsen og hensikten ikke er at det skal være fire ulike rapporter, men at det fortsatt er tre rapporter, hvor PSTs rapport også innehar de elementene som er viktige for den felles sikkerhetsvurderingen, og at det er samsnakket mellom de tre etatene. Vi mener derfor at vi har imøtekommet det i år. Men så har vi sagt at prosessen hvor risikoanalysen til Etterretningstjenesten kom før den felles vurderingen som kom via PSTs rapport, kanskje var uheldig. Derfor har vi sagt at i neste omgang skal vi sørge for at den felles vurderingen kommer først.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-03-26:
«Klima- og miljøministeren har tidligere varslet at hun skulle jobbe sammen med landbruksministeren for å finne en akseptabel løsning i svarthalespovesaken. Det går nå mot vår på Jæren. Har statsråden kommet fram til en løsning i saken?»
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-03-26:
Jeg takker for svaret. Historien er jo at i 2011 ble det gjennomført vern, båndlegging – ingen fugler kom på vingene. I 2012 og 2013 ble det gitt dispensasjon. Det var bra – fugler kom på vingene. Jeg forstår også at fylkesmannen er offensiv i saken, og at en ser ut til å ha klarert saken for det som gjelder 2014. Men i Aftenpostens A-magasin 21. februar hadde statsråden rollespill i forbindelse med at hun skulle i den muntlige spørretimen for første gang. Der ble det foreslått å bruke ordene at «forvaltningen av naturmangfoldloven noen ganger kan tippe over i parodien». Statsråden ble riktignok frarådet av departementsråden å bruke et slikt uttrykk i Stortinget. Men jeg spør igjen: Mener en at denne arten på lang sikt er egnet til å være en prioritert art etter naturmangfoldloven, når en ser hvordan forvaltningen har utviklet seg?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2014-03-26:
Biologisk mangfold er viktig, og det er en viktig politisk oppgave å sikre det biologiske mangfoldet. Så er det også en politisk oppgave å se når en har gjennomført ting i god mening, og de ikke måtte fungere. Situasjonen her er at en har grunneiere som er opptatt av denne fuglen. Det er en grunn til at denne fuglen befinner seg på dette området, nemlig at det drives intensiv grasproduksjon. Legger bøndene om sin produksjon, vil også fuglen miste sitt naturlige tilholdssted. Kan jeg spørre: Er det aktuelt for statsråden å innføre en ordning der grunneiere får belønning i form av penger for hver fugl som kommer på vingene, sånn at de kan bruke sin innsikt og sin kjennskap både til grasproduksjon og til fuglen til å sikre at flest mulig fugler kommer på vingene i enhver hekkesesong?
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-26:
Svarthalespove ble vedtatt som prioritert art i 2011. Bakgrunnen var at arten er sterkt truet i Norge, og prioritering etter naturmangfoldloven ble vurdert som det mest effektive og hensiktsmessige virkemiddelet for å beskytte arten. Prioriteringen innebar bl.a. at det ble gitt en forskrift med forbud mot all form for uttak og ødeleggelse av svarthalespove. Forskriften inneholdt også forbud mot slått før 15. juli i artens hekkeområde, siden den viktigste trusselen mot arten er maskinell slått på hekkeplassene før ungene er flyvedyktige. Det følger av forskriften at dersom slåtteforbudet medfører vesentlig vanskeliggjøring av eksisterende bruk og vesentlig tap for grunneier, kan grunneier kreve dispensasjon eller at området vernes. Av den grunn ga fylkesmannen i Rogaland dispensasjon fra slåtteforbudet til alle grunneiere som ønsket det i 2012 og 2013. Det er også etablert en frivillig ordning der fylkesmannen gir tilskudd til grunneiere som tilpasser driften til svarthalespove, i første rekke gjennom å utsette slåtten. Jeg har fått med meg at flere av de berørte grunneierne på Jæren er misfornøyde med dagens ordning, og jeg har derfor, som representanten sier, varslet at jeg sammen med landbruks- og matministeren vil forsøke å finne en akseptabel løsning for svarthalespove. Jeg holder på å se på hva som kan gjøres i saken. Saken er ikke enkel. Det er utfordringer knyttet til å sikre arten tilstrekkelig beskyttelse, samtidig som vi finner en løsning som berørte grunneiere er fornøyd med. Jeg har stor forståelse for at grunneiere som driver med grasproduksjon, synes forbudet mot tidlig slått er problematisk, siden forbudet gjør at fôrkvaliteten blir vesentlig dårligere. Jeg legger imidlertid opp til at de grunneiere som har drevet med intensiv grasproduksjon i disse områdene, fortsatt skal ha adgang til å gjennomføre tidlig slått dersom de ønsker det. Jeg ønsker på den måten å skape best mulig forutsigbarhet for grunneierne. Jeg arbeider for at saken skal bli avklart så raskt som mulig.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-26:
Politikk er å avveie ulike interesser. Den forrige regjeringen, som Senterpartiet var en del av, og som arbeidet med dette, var nok med på å sette denne saken på spissen – derav det svaret i det rollespillet som representanten viser til. Jeg skjønner at det ikke er et parlamentarisk ord som bør brukes her. Derfor er jeg veldig opptatt av å finne en løsning som ivaretar svarthalespoven, samtidig som jeg ønsker å finne en forutsigbar løsning for dem som produserer gras på Jæren. Det er i dette balansepunktet vi nå prøver å finne en løsning.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-26:
Vi vet at bestandssituasjonen for svarthalespove ikke har forbedret seg. Arten er fremdeles sterkt truet og har behov for beskyttelse og særskilte tiltak. Vi ønsker å finne en løsning som både ivaretar svarthalespoven og er en god løsning for dem som bedriver grasproduksjon på Jæren. Så hvis det er mulig å tenke i den retningen, er det den type tiltak vi ønsker å ta inn. Vi er her opptatt av ikke å sette saken på spissen, men å finne en løsning som begge parter kan leve med.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-26:
Som representanten Hansson refererer til, svarte jeg på dette spørsmålet 14. mars. I dette svaret pekte jeg på at det europeiske kvotesystemet fungerer godt i den forstand at man er sikker på at utslippene holder seg innenfor den fastsatte kvotemengden. En kvote i systemet representerer ett tonn med utslipp av klimagasser. Utslippene i kvotepliktige sektorer i EU er lavere enn lagt til grunn da kvotemengden ble fastsatt. Det er bra. Ulempen ved denne utviklingen er at det har bygget seg opp et overskudd av kvoter, noe som har ført til vedvarende lave priser. Dette gir svake insentiver til omstilling og teknologiutvikling. Det er ikke bra. EU har over lang tid arbeidet med tiltak som permanent eller midlertidig reduserer den samlede kvotemengden. Dette har bidratt til oppgang i prisene på EU-kvoter. Norge har støttet slike tiltak. Norge følger det regelverket for utslippsregnskap og overholdelse av forpliktelser som er utviklet i FN-regi med utgangspunktet i Kyotoprotokollen. Kvoter som er kjøpt av staten og levert inn av kvotepliktige virksomheter i perioden 2008–2012, inngår i dette regnskapet. Slike kvoter må være godkjent av FN, og utslippsreduksjonene er godt dokumentert og kontrollert både av FN og av uavhengige tredjeparter. Omfattende dokumentasjon av hvert enkelt prosjekt og tredjepartenes vurderinger ligger fritt tilgengelig på hjemmesiden til FNs klimasekretariat. For første Kyoto-periode har staten gjennom programmet for kjøp av kvoter fått levert om lag 22 millioner kvoter som nå står på statens beholdningskonto i kvoteregisteret. Disse kvotene representerer en reduksjon i utslipp av klimagasser tilsvarende 22 millioner tonn CO2-ekvivalenter fra prosjekter i andre land. Jeg kan forsikre representanten Hansson om at FN fører utstrakt kontroll med grunnlaget for utstedelse av disse kvotene. De norske bedriftene som omfattes av EUs kvotesystem, bidrar også til Norges oppfyllelse av Kyotoprotokollen.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-26:
Det vi diskuterer, er oppfølgingen av stortingsvedtak. Det er brei enighet om at deler av utslippsforpliktelsen under Kyotoprotokollen skal oppfylles gjennom kvotekjøp. Stortinget har også vedtatt at vi skal redusere klimagassutslippene i Norge. Nå har vi også fått en god rapport fra Miljødirektoratet som viser hvilket gap vi har i Norge i forhold til det Stortinget har vedtatt at vi skal redusere. Vi vet at vi har et gap på 8 millioner tonn i Norge. Svaret er at vi skal redusere i Norge samtidig som vi må følge opp kvotesystemet i tråd med det Stortinget har vedtatt.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-03-26:
Her er det viktig å medvirke til at kvotesystemet blir av en slik karakter at det fungerer. Da er det en utfordring at vi har en for lav kvotepris. Det at vi også spilte inn til EU at vi må øke ambisjonene fram til 2030 – bare det som ble spilt inn der – har medført at kvoteprisen har blitt noe høyere nå. Vi må få opp kvoteprisen. Vi støtter også EUs arbeid med å utsette tidspunktet for auksjonering av klimakvoter, dette for å få redusert kvoter nå og for å få best mulig benyttelse av det kvotesystemet vi har. Men vi må få kvotesystemet av en slik karakter at vi får en høyere pris på CO2. Først da får vi et kvotesystem som fører til den teknologiutviklingen vi også trenger. Samtidig må vi jobbe kontinuerlig med å redusere utslippene nasjonalt.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-03-26:
«Næringslivet i distriktene får en milliardregning dersom differensiert arbeidsgiveravgift fjernes for flere næringer. Det samme næringslivet mistet tilgang til ca. 500 mill. kr gjennom kutt i distriktsrettede virkemidler i budsjettet for 2014. Statsråden har gjennom media uttalt at økte kostnader til arbeidsgiveravgift vil bli kompensert krone for krone. Vil regjeringen sikre at kompensasjonen gis slik at den kommer de berørte bedrifter til gode, og vil tiltakene komme i revidert nasjonalbudsjett for 2014?»