Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2013-06-17:
Alle norske kommuner er pålagt å ha en legevakttjeneste. Legevakttjenesten skal gi et allmennmedisinsk behandlingstilbud for akutte tilstander utenfor den vanlige åpningstiden for legekontorene. Legevakttjenesten er således et meget viktig tilbud i den akuttmedisinske kjeden og en viktig del av primærhelsetjenesten. I de senere årene har det blitt et økende fokus på å levere helsetjenester av god kvalitet og med stor grad av pasientsikkerhet. Legevakttjenesten er særdeles sårbar, sett i et slikt perspektiv, fordi arbeidet her går fort for seg, med ukjente pasienter og blir utført av leger med svært varierende erfaring og ofte uten noe særlig støtteapparat rundt. Manglende kommunikasjons- og konsultasjonsteknikk kan også føre til avgjørende feilvurderinger. Media har gjentatte ganger hatt saker som framstiller legevakt som risikofylt og med vekslende kvalitet, med mange feil og klagesaker som resultat. I representantforslaget vi i dag behandler, vises det også til flere nyhetsoppslag i TV 2, hvor det trekkes fram at Knut, Jakob og Øyvind mistet livet som følge av grove feil ved legevakten. Mange vil gå så langt som å si at legevakttjenesten har et økende omdømmeproblem i befolkningen. TV 2 mener å kunne fastslå at norske legevakter er nedprioritert av regjeringen. Haga-utvalget påpekte i 1998 at det var et sterkt behov for å styrke den allmennmedisinske delen av det akuttmedisinske arbeidet, og de lanserte en rekke forslag. Stortinget sluttet seg til mange av disse forslagene da akuttmeldingen ble behandlet i Stortinget høsten 2000 og våren 2001. Et av de tiltakene stortingsflertallet sluttet seg til, var at det skulle opprettes et nasjonalt kompetansesenter for prehospital akuttmedisin for å styrke kompetansen og koordinere ressurser innen akuttmedisin. Dermed var klarsignalet gitt til å få på plass Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin. Selv om det har vært gjort noen grep når det gjelder legevakttjenesten, har ikke det ført til de store forbedringene. Statens helsetilsyn har vært veldig misfornøyd med kvaliteten på tjenesten på en rekke områder og har påpekt manglende kommunal styring av tilbudet. De har videre påpekt at det er behov for en organisatorisk og administrativ opprustning av legevakttjenesten mange steder. Legeforeningen har lenge arbeidet for å få en bedre legevakttjeneste. Helsedirektoratet ba så Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin om å utarbeide et forslag til en handlingsplan for utvikling av legevakttjenesten i Norge. Rapporten var ferdig i 2009 og fikk tittelen «… er hjelpa nærmast!» I denne rapporten avdekkes det flere uholdbare forhold ved norske legevakter. Kompetansesenteret gir regjeringen klare råd om å få på plass nye nasjonale krav til legevakt. Da Stortinget i 2010 behandlet Samhandlingsreformen, var det da også et enstemmig storting som pekte på behovet for å styrke legevakttjenesten. Senere fikk Stortinget seg forelagt forslaget til ny lov om kommunale helse- og omsorgstjenester og nasjonal helseplan. Det var mange som hadde forventet at regjeringen skulle komme med klare tiltak og lovkrav når det gjaldt legevakt, men skuffelsen ble stor. Regjeringen hadde i liten grad fulgt opp anbefalingene fra kompetansesenteret, men framholdt at de vurderte de foreslåtte tiltakene. Da Fremskrittspartiet så fremmet sitt representantforslag i kjølvannet av de tragiske oppslagene i TV 2, fikk vi også statsrådens vurdering av dette forslaget. Vi ser at noen av tiltakene Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin foreslo, skal følges opp i forskrifter. Når det gjelder det vesentligste grepet for å sikre pasienter i hele landet forsvarlig og trygge legevakttjenester gjennom en nasjonal handlingsplan, er imidlertid regjeringen avvisende. Da henvises det igjen til det kommunale selvstyret. Systemet settes foran enkeltindividet. Regjeringen viser gjerne til sin styrking av kommunesektoren, og så toer de sine hender og anser problemet for å være ute av verden. Samtidig sitter valgkampmaskineriet på Youngstorget og leter etter borgerlig styrte kommuner som de kan kritisere i valget. Svarteperspillet er i gang. Jeg har tidligere nevnt at Helsetilsynet påpeker behovet for omfattende organisatoriske og administrative endringer ved mange norske legevakter. Men hvem bryr seg om hva Helsetilsynet mener? I rapporten vi fikk fra Helsetilsynet i forrige uke, ser vi at Agenda Kaupang har utarbeidet en rapport om bl.a. avvikshåndtering i kommunal helse- og omsorgstjeneste. Der framkommer det at under en tredel av tilsynsrapportene med avvik behandles politisk i norske kommuner. Så i tillegg til svarteperspillet ser jeg for meg de tre apekattene: intet sett – intet hørt – intet sagt. Skal vi få løftet norsk legevakttjeneste opp på et kvalitativt forsvarlig nivå innen rimelig tid, må det en helhetlig tilnærming til. Vi kan ikke ha enkelttiltak, stykkevis og delt. Jeg vil derfor anbefale forslaget om å få på plass en behandlingsplan for legevakt for å sikre kvalitet, kompetanse og tilgjengelighet for brukerne. Siden jeg tror på mirakler, og siden dette trolig er mitt siste innlegg fra Stortingets talerstol, håper jeg regjeringspartiene ser fornuften i det og støtter forslaget.