Trine Skei Grande (Venstre), 2008-11-13:
Jeg vil begynne med å takke interpellanten. Det bruker vi vanligvis å gjøre, men det har ingen gjort i dag. Det har jeg lyst til å gjøre, for jeg syns dette er en viktig debatt. Jeg syns også at Inge Lønnings historiske drag var veldig riktig og viktig å få dratt her. Jeg må si at som Venstre-politikere var vi mye mer bekvem med Arbeiderpartiet som skulle fornye offentlig sektor, uten SV, enn Arbeiderpartiet som skal blåse opp offentlig sektor, med SV. Arbeiderpartiet og Venstre har egentlig stått for like tradisjoner når det gjelder tanker om hva offentlig sektor skal være, hvordan man skal fornye den, og at man er glad for å ha en god offentlig sektor. Det er de som er glad i offentlig sektor, som er de beste til å fornye den også. Men vi må si at vi ser en ganske stor endring fra Stoltenberg I til Stoltenberg II når det gjelder hvordan man skal fornye. Kommunesektoren i dag har jo ikke et desperat behov for noe av det som senterpartirepresentanten her snakket om. Det som virkelig er utfordringa i kommunene våre i dag, spesielt de små, er kampen om den kompetente arbeidskraften, kampen om å få de gode folkene til å orke å gjøre disse jobbene. Det er vanskelig å få den helt geniale bibliotekaren til å komme og lage et godt bibliotek i en kvart stilling. Det er vanskelig å få en kultursektor som vokser, med en kultursekretær i en kvart stilling. Det er det som er utfordringa for kommunestrukturen vår i dag. Det som er utfordringa i det offentlige i dag, er å ha godt kompetente folk som finner gode løsninger, gode fellesskapsløsninger. Derfor er kampen om den kompetente arbeidskraften en viktig del av kampen for offentlig sektor. Derfor er det ikke nødvendigvis antallet som pøses inn, som er viktig, men kompetansen hos dem som er der. Man kan jo lure på hvordan i det hele tatt Norge klarer å konkurrere i en verden med så høye lønninger som vi har, med det velferdsnivået vi har, og med det skattenivået vi har, men vi klarer det. Det er to faktorer som gjør at vi klarer å konkurrere i verdensmålestokk. Det er det at vi har en kompetent arbeidskraft, og at norske bedrifter har vært de kjappeste til å ta i bruk ny teknologi. Vi har ligget helt i front i å ta i bruk ny teknologi. Vi har ligget helt i front i å ha en bred kompetanse hos den norske befolkninga. Det har gjort at vi har konkurransefortrinn. Problemet vårt er at vi har en offentlig sektor som er organisert slik at den kompetente arbeidskraften ikke kommer dit, og problem nummer to er at det offentlige ikke har vært god nok til å ta i bruk ny teknologi. Vi har sakket akterut på de to viktige komponentene som er med på å gjøre Norge til et godt samfunn. Det er utfordringa for offentlig sektor i dag. En kan lage så mye tabeller en bare vil om hvordan utviklinga er i antall ansatte og alt det, men en får faktisk ikke gode løsninger om en ikke får veldig gode sykepleiere til å være ledere for avdelinger, hvis en ikke får de beste folkene til også å ta jobb i det offentlige. Jeg blir veldig sentrumspolitiker når Fremskrittspartiet snakker om at løsninga er prestasjonslønn, og også når statsministeren sier at det er ingen som får til å endre seg hvis de ikke føler at de har godt armslag. Begge disse to tingene er feil. Det er faktisk slik at en må føle at noen presser en til å få til resultater, hvis en skal bli god, og det er også slik at en må føle trygghet for rammene rundt det en gjør, for at en skal bli god. Det er akkurat den balansen som skaper en god offentlig sektor. Kompetanse er utfordringa for å få til endring. Det å få de mest kompetente folkene til også å kunne bidra til å utvikle offentlig sektor er utfordringa. Det er derfor Venstre har løftet debatten om kommunestruktur. Det er ikke fordi vi mener at små enheter nødvendigvis er inneffektive. Problemet er at de små enhetene ikke får de dyktige folkene til å lage gode løsninger for befolkninga der. Venstres svar, som veldig mange andres, er at det å bruke ny teknologi, det å få de gode, kompetente folkene til også å ønske å være med, vil bidra til at offentlig sektor blir bedre. Vi hadde ønsket oss en regjering som hadde hatt det på dagsordenen igjen, og jeg håper at vi kanskje får det snart.