trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-10-23:
Det er helt greit at Arbeiderpartiet har snudd på dette. Man kan snu på alle områder når det gjelder ønsket om å flytte makt nærmere folk, men da kan man ikke samtidig kritisere at kommunereformen ikke får innhold. Man kan heller ikke kritisere at regionreformen ikke får innhold, hvis hver enkelt gruppe mener at man får det best som egen post på statsbudsjettet, styrt under hvert departement. Jeg vil spre makt i samfunnet, jeg vil være med på en prosess der vi flytter makt nærmere folk, der vi flytter avgjørelsene nærmere folk, der vi flytter prioriteringene nærmere folk. Da må vi også av og til tørre å stå i noen debatter som handler om hvor det riktige vippepunktet ligger når det gjelder ansvaret for dette. Jeg mener at frivillighet virkelig er et av de områdene der kommunene burde hatt mye mer makt, der de burde hatt tilgang på pengene, der de burde ha prioritert det som er viktig i sin kommune. Det ligger i grunnlaget, og det var også Arbeiderpartiet enig i i 2014, at dette var et viktig grunnlag for kommunereformen, men vi møtes med at de mener at hver enkelt interesse har det best når staten styrer.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-10-23:
Både som stortingsrepresentant og som politiker i regjeringa er det viktig å høre på stemmene der ute. Men det er også viktig å høre på dem som ikke kommer på høring. Det er også viktig å høre på dem som ikke har sterke organisasjoner og organisert aktivitet bak seg, dem som kanskje burde hatt en ekstra frivilligsentral, dem som kanskje burde hatt ekstra tilrettelegging for frivilligheten, som ikke har noen til å betale billetten for seg til Oslo for å sitte i høring her. Jeg er som frivillighetsminister opptatt av at vi skal legge til rette for hele den bredden av frivillige, også dem som ikke har sterke interessegrupper bak seg som kan komme hit til Stortinget med sin presentasjon. Derfor har vi doblet støtten til dette feltet. Det er helt soleklart at vi kan gå tilbake til det nivået det var da Arbeiderpartiet styrte, på antall frivilligsentraler og på støtten til hver enkelt frivilligsentraler, men da tror jeg nok at mange av dem som i dag jobber innenfor frivilligheten, blir ganske skremt.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-10-23:
Den kampen jeg har tatt for frivilligsentralene, er at jeg har økt med hundre frivilligsentraler og nesten fordoblet tilskuddene til dem, slik at det også skal være rom for å gjøre den type disposisjoner som vi nå gjør. Men her går Senterpartiet i den vanlige fella, at man hører på de interessene som bare representerer alt det bestående, mens det er veldig mange man ikke hører. Det er veldig mange mennesker som aldri vil kunne bruke en frivilligsentral, eller ha tilgang på den type sted, og som aldri kommer hit til Stortinget og forteller sin historie. Det er også en del av dette. Så min oppfordring er at vi må gjerne finne gode løsninger her, men å tro at alt alltid er best når staten styrer det, det gjør ikke jeg. Jeg vil flytte makt nærmere folk, jeg vil flytte avgjørelser nærmere folk. Og det er soleklart at innenfor frivillighet, folkehelsearbeid og forebyggingsarbeid – alt det som sto i den merknaden som Arbeiderpartiet var med på sammen med regjeringspartiene for å få en styrket kommunereform, der vi gir ansvar nedover – håper jeg at vi i framtida kan finne gode løsninger, der vi også kan flytte makt nedover.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2019-10-23:
Vi i Senterpartiet er opptatt av å overføre oppgaver til de nye regionene og kommunene, men vi er veldig opptatt av å ikke ødelegge ordninger som fungerer bra, og av å lytte til folk. Det gjorde heldigvis landbruksministeren da hun snudde i en veldig parallell sak, i saken om å putte tilskuddet til distriktsveterinærene inn i kommunerammen. Da lyttet hun til folk og snudde i den saken. Denne saken er veldig parallell, veldig lik den. Det viser seg nå at det egentlig er konkrete budsjettkutt for 256 kommuner, som vil få mindre penger til frivilligsentralene hvis dette står fast. Media over hele landet forteller om x antall frivilligsentraler som nå tror at det rett og slett blir kroken på døra. I kulturministerens egen avis, Namdalsavisa, der hun kommer fra, lurer de på hvorfor hun ikke kan høre på folk fra landet som sier noe om dette, for dette er det stort sett bare de store byene som nyter godt av. Vil ministeren være like lydhør og klok som sin kollega i Landbruksdepartementet og snu i denne viktige saken og ta kampen for frivilligsentralene og frivilligheten inn i regjeringen?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-10-23:
«Det er en rekke omstridte påstander i regjeringens begrunnelse for å bevilge en låneramme til Nye Oslo universitetssykehus. Det hevdes blant annet at prosjektet er økonomisk bærekraftig, men kvalitetssikringen av prosjektet konkluderer med at det er «betydelig usikkerhet knyttet både til investeringskostnadene og de driftsøkonomiske gevinstene». Hvordan kan statsråden gå inn for en lånebevilgning av denne størrelsesordenen når usikkerheten er så stor?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-10-23:
Ein annan omstridd påstand er det som regjeringa hevdar i statsbudsjettet, at brukarutvala har vore tydelege på at dei støttar planane for nye OUS, og at dei meiner det er eit uttrykk for den kvalitetshevinga for pasientar som utbygginga er forventa å gi. Problemet er at dette ikkje stemmer. Brukarutvalet ved OUS har vedtatt at dei ikkje støttar utbygginga på Gaustad. Oslo-avdelinga til FFO, som er Noregs største brukarorganisasjon for brukarar og pasientar, har òg gjort vedtak mot prosjektet. Vi veit at økonomien og berekrafta er skjør, men støtta hos fagfolk og brukarar er visst endå skjørare, så kvifor skriv regjeringa usant om brukarstøtte, og meiner statsråden at han veit betre enn brukarutval om kva som gagnar pasientar og brukarar mest?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2019-10-23:
Eg snakka om brukarane i OUS. Eg merkar meg at statsråden faktisk ikkje svarer på eit sånt viktig spørsmål, når det står direkte feil i statsbudsjettet. Eg vil ta opp ein tredje påstand som er omstridd. I fjor varsla plan- og bygningsetaten i Oslo høg eller svært høg reguleringsrisiko ved sjukehusplanane på Gaustad fordi det skal byggjast høgt, for tett og for nært natur og verneverdige bygg. Etterpå har det kome fleire justeringar, som medfører enda større plassbehov, bl.a. auka pasientopptak og fleire fødslar. Spørsmålet er korleis regjeringa kan leggja fram forslag om å godkjenna lånesøknaden til eit prosjekt med så stor reguleringsrisiko. Og korleis meiner statsråden at ein skal få plass til dei nye utvidingane utan at reguleringsrisikoen vert enda større?
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Det er nettopp denne type spørsmål en tar stilling til når regjeringen anbefaler Stortinget å slutte seg til denne lånebevilgningen. Det er sånn at Helse Sør-Øst har det samlede ansvaret for økonomien i regionen, og de må ved søknad om lån til større prosjekter vise at regionen kan håndtere økte kostnader som følge av prosjektet. I denne vurderingen er det viktig å sikre kvaliteten i prosjekteringen. Den eksterne kvalitetssikringen av konseptfasen skal forsikre om at prosjektet er utredet og analysert i henhold til de føringene som foreligger. Den eksterne kvalitetssikrer oppga at prosjektet, etter deres vurdering, var nå klart til å videreføres inn i neste fase, nemlig forprosjekteringsfasen. I forprosjekteringen vil prosjektet bli detaljprosjektert. Det er riktig at ekstern kvalitetssikrer bemerker at det er betydelig usikkerhet knyttet til både investeringskostnader og driftsøkonomiske gevinster. En viktig tilleggsopplysning i konklusjonen er imidlertid at bærekraften på regionalt helseforetaksnivå synes robust, men det nevner ikke representanten Toppe i sitt spørsmål, og jeg har ikke registrert at representanten nevner det i andre sammenhenger heller. I alle investeringsprosjekter er det knyttet risiko til både investeringskostnader og driftsøkonomiske gevinster. Det kan aldri underslås. Konsekvensene øker med prosjektets størrelse, og det er ekstern kvalitetssikrers rolle å peke på dette. Samtidig vil nå prosjektet videreføres inn i forprosjekteringsfasen, og i denne fasen vil investeringskostnader og effekter bli detaljprosjektert. Risikoen i et prosjekt vil avta med grad av prosjektering. Det er ikke noe sted i landet det ligger bedre til rette for å organisere virksomheten på en måte som gir så store muligheter for driftseffektivisering, enn det dette prosjektet ved Oslo universitetssykehus gir. Bedre bygningsmessige forhold og samling av tjenester vil nettopp bidra til dette. Helse Sør-Øst har ikke lagt til grunn at Oslo universitetssykehus skal drive like effektivt som de aller beste, men har likevel lagt til grunn at det er mulig å gjøre vesentlige driftseffektiviseringer. Jeg er opptatt av at Oslo universitetssykehus får nye bygg, bedre kapasitet og mulighet til å samle funksjoner. Som følge av prosjektets størrelse og kompleksitet, må det gjennomføres en stram økonomistyring gjennom hele prosjektet for å holde den økonomiske utviklingen under kontroll.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Det er ikke riktig. Brukerutvalget i Helse Sør-Øst har gått inn for dette prosjektet. Det vet representanten Toppe veldig godt. Dermed er det representanten Toppe som ikke lytter til brukerne i denne saken.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Dette er godt vurdert av Helse Sør-Øst, og de har også god dialog med byrådet i Oslo om disse spørsmålene. Det er på dette tidspunktet lånesøknaden skal fremmes og behandles av regjeringen, men det er ikke slik når en behandler denne typen prosjekter, at en venter til reguleringsarbeidet er ferdig. Vi mener at det som er planlagt, er fullt ut innenfor det som er mulig å få regulert på den tomten. Vi er også opptatt av at det nye regionsykehuset til Helse Sør-Øst på Gaustad ikke skal bli for stort, rett og slett fordi en del av disse funksjonene framover også kommer til å bli løst på de nye sykehusene ellers i Helse Sør-Øst. Så det er ikke et poeng å bygge et størst mulig sykehus på Gaustad, men jeg mener at det er god plass til både nåværende og framtidige behov på Gaustad.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Regional utviklingsplan for Helse Sør-Øst presenterer framskrivninger for Akershus sykehusområde hvor det forventes at antall liggedøgn vil øke med 21 pst. innen somatiske helsetjenester i 2035 – sammenliknet med 2017. Befolkningen som sokner til Akershus universitetssykehus, er økt, men det er viktig å ta i betraktning at en stor andel av pasientbehandlingen skjer på sykehusene i Oslo. Det gjelder i særlig grad bydelene Alna, Grorud og Stovner. Helse Sør-Øst har vurdert behovet for økt kapasitet ved Oslo universitetssykehus og Akershus universitetssykehus i forbindelse med planleggingen av Aker og Gaustad-utbyggingen. Det er planlagt en trinnvis oppbygging av kapasiteten ved Aker sykehus. I etappe 1 skal Aker sykehus bygges ut slik at de kan overta lokalsykehusansvar for bydelene Alna og Bjerke og to andre bydeler i Oslo. Det er besluttet at utbyggingen i etappe 1 også skal omfatte overføring av lokalsykehusansvar for psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling for flere bydeler – inkludert Grorud og Stovner. Det somatiske tjenestetilbudet til Grorud og Stovner skal overføres til Aker sykehus i etappe 2. Med en slik trinnvis utvidelse kan sykehuset overta befolkningsansvaret fra Akershus universitetssykehus etter hvert som Ahus trenger denne kapasiteten for å ivareta tilbudet til den økte befolkningen i Akershus. Etappe 1 er planlagt gjennomført innen 2030/2031. Etappe 2 er planlagt gjennomført innen 2035. Helse Sør-Øst vil vurdere dimensjoneringen i etappe 2 ut fra nye prognoser for befolkningsveksten. I tillegg til utbyggingene ved Oslo universitetssykehus som vil ha betydning for Akershus universitetssykehus, ses det på muligheten for å utnytte ledig kapasitet og arealer ved Kongsvinger sykehus, omdisponering av eksisterende lokaler og også leie av lokaler på Nordbyhagen. Akershus universitetssykehus har også planer om et nytt bygg for psykisk helsevern, og de skal starte opp et arbeid om nytt stråle- og somatikkbygg. Vi må lære av det som skjedde da Akershus universitetssykehus ble tatt i bruk i 2008. En viktig lærdom er at utbyggingen på Aker skal skje i takt med befolkningsutviklingen, slik at vi unngår å bygge et nytt stort sykehus som tapper personellressurser fra resten av landet – eller at vi blir sittende igjen med for stor kapasitet på Ahus. Jeg er fornøyd med at Helse Sør-Øst prioriterer utbygging ved Aker for psykisk helsevern og rusbehandling for Groruddalen-bydelene.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Svaret for dem på Ahus er definitivt i hvert fall ikke å følge Senterpartiets oppskrift, som ville skjøvet disse utbyggingene mange år ut i tid. Svaret er nettopp de planene som nå foreligger, og man er nå heldigvis kommet i gang med å gi lånebevilgninger for utbygging av et nytt sykehus på Aker, som fra 2030/2031 begynner å avlaste Ahus med å flytte bydeler fra Ahus tilbake igjen til Oslo. I tillegg planlegges det utbygging på Akershus universitetssykehus, bl.a. nytt bygg for psykisk helsevern, og det skal også starte opp et arbeid med nytt stråle- og somatikkbygg. Samtidig har jeg sørget for at Kongsvinger sykehus har blitt flyttet over fra Sykehuset Innlandet til Ahus. Dermed er Ahus gitt muligheter for å utnytte den ledige kapasiteten der, samtidig som det sikrer at Kongsvinger sykehus også blir drevet for framtiden, i motsetning til med Senterpartiets politikk, som sannsynligvis ville innebåret at sykehuset hadde blitt nedlagt.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Her kommer det jo klart fram at representanten ikke er bekymret for Ahus – det er Ullevål som er bakgrunnen. Senterpartiet må snart bestemme seg for om Gaustad-utbyggingen er gigantisk, eller om den er for liten. Nå har jeg nettopp måttet svare representanten Toppe, som er bekymret for at Gaustad-utbyggingen blir for liten, og så står denne representanten fra Senterpartiet her og kaller utbyggingen for gigantisk. Heldigvis er den midt imellom, den er akkurat passe. Senterpartiets alternativ på dette området ville betydd ytterligere utredninger, ytterligere utsettinger, og det hadde ikke minst gått ut over innbyggerne i den nye regionen Viken, som er avhengig av et Ahus som får avlastning både gjennom overføringen til Aker og gjennom de utbyggingene som skal foregå med Ahus. De trenger ikke nye, lange utredninger og ny usikkerhet. De trenger at vi kommer i gang.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Helse Sør-Øst har et samlet ansvar for økonomien i sin region. Når de søker om lån til større prosjekter, må de vise at både regionen og helseforetaket kan håndtere de økte kostnadene som følger av prosjektet. I tillegg må regionen sørge for at helseforetaket og regionen har likviditet til å håndtere utbetalingene som følge av prosjektet. Oslo universitetssykehus har tidligere bidratt til å realisere prioriterte prosjekter i andre deler av Helse Sør-Øst og har betydelige beløp utestående i den regionale låneordningen. Nå er utbygging ved Oslo universitetssykehus prioritert. Helse Sør-Øst har opparbeidet seg en solid likviditet og regional buffer til å gjennomføre oppgraderinger av sykehus i helseregionen. Helse Sør-Øst vurderer og prioriterer sine investeringsplaner årlig gjennom behandling av økonomisk langtidsplan. Styret i Helse Sør-Øst behandlet økonomisk langtidsplan for 2020–2023 i juni 2019. Her er flere prosjekter prioritert i tillegg til Nye Oslo universitetssykehus. I den økonomiske langtidsplanen for 2020–2023 er det lagt opp til å øke den sentrale resultats- og likviditetsbufferen i regionen med 3,2 mrd. kr. Samtidig som det er viktig at helseregionene er opptatt av resultatutviklingen, vil jeg understreke at det også ligger inne midler til investeringer i de årlige basisrammene. I de økonomiske langtidsplanene framkommer det at Helse Sør-Øst årlig har 3,8 mrd. kr tilgjengelig i fri likviditet ved et resultat i balanse. Disse midlene benyttes til avdrag på tidligere lån, finansiering av regionalt prioriterte prosjekter og til helseforetakenes lokale investeringer. Jeg er opptatt av at Oslo universitetssykehus får nye bygg, bedre kapasitet og mulighet til å samle funksjoner. Det er viktig ikke minst for tilgangen til helsepersonell i hele resten av landet at tilbudet i Oslo organiseres slik at det i framtiden er behov for minst mulig vekst i behovet for helsepersonell i dette området. Som følge av prosjektets størrelse og kompleksitet vil det måtte gjennomføres en stram økonomistyring gjennom hele prosjektet for å holde den økonomiske utviklingen under kontroll. Økonomisk langtidsplan for Helse Sør-Øst viser at regionen planlegger å gjennomføre en rekke andre byggeprosjekter, og at de vurderer at det er rom for å gjennomføre disse samtidig med Aker/Gaustad-utbyggingen.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Nå er det slik at Innlandet har sine egne investeringsplaner, som de selvfølgelig også må ta hensyn til. I Helse Sør-Øst gjennomføres det nå nybygg ved Radiumhospitalet. I Kristiansand, i Tønsberg og i Drammen var det nylig byggestart for nytt sykehus. I tillegg til OUS-prosjektet gjennomføres det nå konseptplaner for prosjekter ved både Sykehuset Telemark, Akershus universitetssykehus, som jeg har vært inne på i et tidligere svar, og Sykehuset Østfold. Det er videreutvikling av Sykehuset Innlandet, som representanten er godt kjent med, akuttbygg ved Sørlandet sykehus og oppgradering av sykehusene i Bærum, på Ringerike og i Kongsberg. Det er også lagt opp til å etablere nye stråleenheter ved sykehusene i Vestre Viken, i Telemark, i Vestfold, i Akershus og i Østfold fram mot 2030. Det er altså en rekke prosjekter som er prioritert i tillegg til Nye Oslo universitetssykehus i langtidsplanen for Helse Sør-Øst. Så til det som representanten betegnet som gigantiske innsparingsplaner: Vel, Oslo universitetssykehus må i perioden 2019–2028 spare inn 450 mill. kr. Det er 45 mill. kr årlig på et budsjett på 23 mrd. kr. Jeg oppfatter ikke det som urealistisk.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Oslo universitetssykehus har i flere år bidratt til oppbyggingen av den likviditetsreserven som Helse Sør-Øst har, og også bidratt til de investeringene som er gjennomført i andre deler av Helse Sør-Øst. Noe av hensikten med å ha helseregioner er nettopp at en får en solidarisk modell der de ulike deler av helseregionen bidrar på ulike tider, men også får igjen på ulike tider. Det er nettopp årsaken til at Helse Sør-Øst kan ha de ambisiøse planene som de har, ved at de bl.a. har holdt tilbake penger for å kunne håndtere dette investeringsbehovet som er i hele regionen. Jeg er veldig klar på at både Oslo universitetssykehus og Helse Sør-Øst selvfølgelig må ha en stram styring med prosjektet i Oslo, og det har jeg ingen grunn til å tvile på at de kommer til å ha. Den risikoen som ekstern kvalitetssikrer peker på – og som de skal peke på – vil reduseres etter hvert som prosjektet videreutvikles og blir mer detaljert.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Hver helseregion har ansvar for å planlegge og utrede investeringsprosjektene i sin region. De fire helseregionene har i fellesskap utarbeidet en veileder for tidligfasen i sykehusprosjekter, som styrene i helseregionene har vedtatt. I Helse Sør-Øst har planleggingen av Nye Oslo universitetssykehus pågått i en årrekke. I denne perioden har veilederen blitt oppdatert og justert, og en revidert versjon ble vedtatt høsten 2017. I den siste versjonen er innholdet i idéfasen endret, og det omtales nå som «prosjektinnramming», da investeringer og bygningsmessige behov også blir vurdert i helseforetakenes utviklingsplaner. I tillegg er det lagt til grunn at lokalisering bør avgjøres før igangsetting av konseptfasen. For Nye Oslo universitetssykehus ble struktur og målbilde vedtatt i 2016 etter at idéfasen var gjennomført. Målbildet var i tråd med ønske fra Oslo kommune, og det ble besluttet å realisere det nye, store akuttsykehuset på Aker. Når det gjelder samling av lands- og regionfunksjoner, viser idéfaseutredningene at Gaustad kommer best ut. Dette henger sammen med at Gaustad har den nyeste bygningsmassen. Å etablere et samlet regionsykehus på Ullevål ble ikke anbefalt i idéfaseutredningene, og det ble ikke ansett som samfunnsøkonomisk lønnsomt. Helse Sør-Øst har senere vurdert dette alternativet og kommet fram til at det ville ha kostet 12,8 mrd. kr mer og tatt syv år lengre tid å gjennomføre. I konseptfasen er det, i tråd med veilederen, utarbeidet alternative løsninger – både konseptuelle og alternative innplasseringer av bygningene på tomtene ved Aker og Gaustad er vurdert. Veilederen for tidligfasen i sykehusprosjekter sier at avklaring av lokalisering skal gjøres før man starter konseptfasen. Dette ble gjort ved planleggingen av Aker og Gaustad.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Som representanten er vel kjent med, ble målbildet ved Oslo universitetssykehus, og struktur, vedtatt i 2016 – etter at idéfase var gjennomført. Og som representanten også er klar over, ble det bekreftet av meg i foretaksmøte den 24. juni samme år, etter at det også var blitt behandlet i styrene både i Oslo universitetssykehus og i Helse Sør-Øst. Det er også i tråd med ønsket fra Oslo kommune. Det første resultatet av dette ser vi nå på Radiumhospitalet, der en nå river klinikkbygget og er i ferd med å bygge opp et nytt klinikkbygg, og Oslo kommune har også i etterkant av det vedtatt å bygge den nye storbylegevakten på Aker.
Bent Høie (Høyre), 2019-10-23:
Da jeg behandlet saken i foretaksmøtet, var den på forhånd behandlet både i styret i Oslo universitetssykehus og i styret i Helse Sør-Øst, og de hadde lagt til rette for denne beslutningen gjennom all den utredning og planlegging som hadde vært i forkant. Det betyr at idéfasen var gjennomført. Da ble både struktur og målbilde vedtatt. Det er også det man har planlagt for etterpå, selv om styret bl.a. har sett på alternativer som samling av regionsykehusfunksjoner på Ullevål, noe som ikke ville ha vært i tråd med dette målbildet – det som var beslutningen i 2016. Men fordi det var et ønske fra bl.a. Oslo kommune om at en skulle se nærmere på det, har styret sett på det. Det har jeg ingen problemer med, og det betyr at den typen bindinger som representanten her prøver å antyde, ikke er tilfellet.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-23:
«Akershus universitetssykehus er bygget for å betjene 340 000 innbyggere, men har i dag ansvaret for mer enn 530 000. I planene om Nye Oslo universitetssykehus skal bare én av tre Groruddalen-bydeler overføres fra Ahus til Aker sykehus etter første etappe. Vi vet ikke når en eventuell etappe 2 er ferdig. Ifølge Legeforeningen vil oppgavene til Ahus øke med opptil 60 prosent frem til 2035. Ser ikke regjeringen behovet for å avlaste Ahus og bygge et lokalsykehus for hele Groruddalen etter første etappe?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-23:
Jeg må si at statsråden overhodet ikke tar inn over seg de kapasitetsutfordringene som er på Ahus i dag. Situasjonen på Ahus er alvorlig, og Legeforeningen både ved Ahus og for Akershus har slått alarm. I et brev til Stortinget – til stortingsrepresentantene – tidligere i år viste en nettopp hvordan Ahus i dag ikke har kapasitet til å behandle alle de pasientene som en har i sitt område. En viser hvordan alvorlig syke pasienter fra Groruddalen blir kasteballer mellom ulike sykehus. Nå går en altså fra regjeringens side inn for en gigantisk utbygging på Gaustad som ikke vil løse kapasitetsutfordringene for Ahus, og der en skyver ut i det uvisse når de kan løses. Hva er svaret for dem på Ahus som i dag sliter med store kapasitetsutfordringer? Når får en en holdbar situasjon for Ahus?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-10-23:
Det er jo nettopp med Senterpartiets løsning en vil kunne sikre en raskere utbygging av Aker sykehus som et lokalsykehus for hele Groruddalen som kan avlaste i forhold til kapasiteten på Ahus bl.a. for framtiden, i stedet for å kjøre fram en gigantisk utbygging på Gaustad som det er store økonomiske utfordringer knyttet til, som representanten Toppe også viste til. Kvalitetssikringen av prosjektet konkluderer med at det er betydelig usikkerhet knyttet til både investeringskostnadene og de driftsøkonomiske konsekvensene. Det er jo nettopp ved å kjøre fram en slik utbygging en skaper usikkerhet om den framtidige situasjonen for et lokalsykehus for hele Groruddalen som kan avlaste Ahus på det området, og også skaper usikkerhet om de helt nødvendige utbyggingene som er på Ahus både når det gjelder strålebehandling og når det gjelder psykiatri. Hvorfor sørger ikke statsråden for en skikkelig utredning av Ullevål som alternativ istedenfor å kjøre fram sine gigantplaner?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-10-23:
«Helseforetakene må spare opp 30 prosent av investeringskostnadene ved å gå i overskudd på driften. Oslo universitetssykehus har ikke klart dette, og skal dermed bruke av den regionale bufferen til Helse Sør-Øst, som er bygget opp ved å holde midler tilbake fra de andre helseforetakene i regionen. Kan statsråden garantere at realiseringen av Nye Oslo universitetssykehus ikke går på bekostning av nødvendige byggeprosjekter i andre deler av Helse Sør-Øst?»
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-10-23:
Jeg blir ikke trygg av svaret. I kvalitetssikringsrapporten sier PwC om OUS-utbyggingen at det «etter vår oppfatning er betydelig usikkerhet knyttet både til investeringskostnadene og de driftsøkonomiske gevinstene». Dette vil kunne påvirke økonomisk og finansiell bæreevne. Når statsråden peker på bærekraft i Helse Sør-Øst, er det avhengig av effektivisering i alle foretak i regionen, som allerede har kapasitetsutfordringer. Om OUS ikke når sine mål, mener helseministeren da at OUS skal skjære ned på driften for å spare, eller skal man skjære ned på andre investeringer i Helse Sør-Øst, i sammenheng med en enorm effektivisering i økonomisk langtidsplan på bl.a. 13 pst. i Innlandet i løpet av fire år?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2019-10-23:
Statsråden understreker i sitt svar hvor enormt ambisiøse disse planene er. Regjeringen peker i statsbudsjettet for 2020 på at Helse Sør-Østs likviditetsreserve blir brukt i Oslo, og at oppgaver kan bli lagt til andre foretak for å få dette til. Alle foretak i Sør-Øst har måttet bidra inn i denne bufferen, med kutt i sine driftsbudsjetter. Kan statsråden gi en oversikt over hvordan de store investeringene i Oslo vil påvirke driftssituasjonen ved de andre foretakene i Sør-Øst? Dette kan bety at kritisk spesialistbehandling ikke blir gitt til pasienter. Kan statsråden stå inne for at pasienter blir satt på vent, eller er effektiviseringsmålene ved Sykehuset Innlandet ikke gjennomførbare?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-23:
Spørsmålet gjelder Oslo universitetssykehus: ««Veileder for tidligfasen i sykehusbyggprosjekter» fastslår blant annet at en virksomhetsmessig utviklingsplan er det første som må foreligge i sykehusplanleggingen, at det skal foretas en konsekvensutredning etter plan- og bygningsloven før man beslutter lokalisering, og at flere ulike konsepter skal vurderes i konseptfasen. Mener statsråden at veilederen er fulgt i denne saken?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-23:
Sjøl om det er de fire regionale helseforetakene som har utarbeidet veilederen, kan de ikke gjøre det uten at statsråden godkjenner den, så det er i realiteten statsrådens dokument. I henhold til veilederen for tidligfasen for sykehusprosjekter fra 2017 heter det under punkt 4.3, Godkjenne valg av lokalisering: «I de tilfeller endring av eksisterende sykehusstruktur innebærer valg av ny lokalisering, skal besluttende styre i det regionale helseforetaket forelegge dette for departementet(ref. Helseforetakslovens §30) (ref. Helseforetakslovens §30) Mitt spørsmål er følgende: Når godkjente statsråden lokalisering av sykehuset i denne saken, altså det som innebærer at Ullevål skal legges ned? Og punkt 2: Har denne beslutningen vært et faktum som har overstyrt styret i Helse Sør-Østs videre planlegging etter denne dato?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2019-10-23:
Til det statsråden sier: Begrepet «målbilde» er et abstrakt begrep som ingen andre enn dem som sitter i rommet, kan kjenne innholdet i. Det er helt udefinerbart. Jeg vil gjenta spørsmålet mitt, for det statsråden nå i virkeligheten sa om den beslutningen av 24. juni 2016, er at det var da statsråden godkjente lokalisering etter veilederen – noe som i realiteten betyr at styret i Helse Sør-Øst måtte forholde seg til den beslutningen og ikke kunne legge andre alternativer til grunn. Er det korrekt?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-10-23:
«Stavanger tingrett avsa dom i september 2019 om at sjømenn i Rødne Trafikk mister sin lovbestemte rett til pensjon fordi arbeidsgiver ikke har betalt for obligatorisk tjenestepensjon. 10. april 2018 gjorde Stortinget følgende vedtak: «Stortinget ber regjeringen vurdere å etablere en tilsynsordning med tilhørende sanksjoner, som skal sikre at bedriftene følger opp den lovbestemte plikten til å opprette og beholde obligatorisk tjenestepensjon for sine ansatte.» Hva har regjeringen gjort for å følge opp dette vedtaket?»
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-10-23:
Jeg takker for svaret. Det er interessant å vite sånn ca. når Stortinget kan vente å få en sak, men det er mulig det er litt for tidlig å si. Jeg kunne tenke meg å spørre om følgende, for jeg legger merke til at det i Finansdepartementets budsjettproposisjon for 2020 står at utredningen har som mål – som finansministeren også sa – å øke antallet arbeidsgivere som etterlever sine pensjonsforpliktelser. Det står ikke å sørge for at alle arbeidsgivere etterlever forpliktelsene sine. Betyr det at det fortsatt bare legges opp til stikkprøvekontroller, eller vil det gjennom bruk av informasjon fra a-ordningen være mulig å legge opp til en løpende kontroll av at alle arbeidsgivere innfrir sine pensjonsforpliktelser?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-10-23:
Jeg har for så vidt forståelse for det. Et annet oppfølgingsspørsmål: Statsråden viste til Finanstilsynet og at vi allerede har en tilsynsordning. Det er jo sånn at Finanstilsynet i dag har myndighet til å håndheve loven om OTP, men før en annen tilsynsordning er på plass, har de sagt at de bare baserer seg på tips. Tall fra 2017 viser 34 forhåndsvarsler og 8 dagbøter, men når media forsøker å få innsyn i hvilke selskaper dette gjelder, fordi de mener det er viktig å formidle informasjon om useriøse bedrifter som snyter sine ansatte for pensjon, sier Finanstilsynet at dette er «forretningsforhold som det vil være av konkurransemessig betydning å hemmeligholde». Deler statsråden den vurderingen, eller vil en ny tilsynsordning legge opp til at offentligheten også får slikt innsyn?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-10-23:
Loven om obligatorisk tjenestepensjon trådte i kraft i 2006 og pålegger de fleste arbeidsgivere å ha en tjenestepensjonsordning for sine ansatte. Denne plikten er det svært viktig at arbeidsgiverne følger opp. Etter dagens lovverk har Finanstilsynet myndighet til å pålegge arbeidsgivere å etablere en tjenestepensjonsordning. Finanstilsynet kan også, om nødvendig, treffe vedtak om dagmulkt så lenge arbeidsgiveren ikke følger opp plikten til å ha en tjenestepensjonsordning. Det føres dermed allerede tilsyn med arbeidsgiveres plikt til å ha en tjenestepensjonsordning. Spørsmålet som Stortinget har bedt oss om å vurdere, er om tilsynsordningen bør endres eller utvides. Finansdepartementet har satt i gang dette arbeidet og bedt skatteetaten om å utrede hvordan informasjon som allerede innrapporteres til offentlige myndigheter gjennom a-ordningen, eventuelt kan brukes til oppfølging av private tjenestepensjonsordninger. SSB, Nav, Finans Norge og Finanstilsynet inngår i arbeidsgruppen sammen med skatteetaten. Skatteetaten mottok oppdraget i juni i år, og utredningen skal leveres i november 2019. Et av formålene med utredningen er å foreslå løsninger som kan bidra til å øke antallet arbeidsgivere som etterlever sine pensjonsforpliktelser. En ny tilsynsordning må være kostnadseffektiv og samtidig bidra til at bedriftene følger opp forpliktelser overfor sine arbeidstakere på en god måte. Skatteetatens utredning er et viktig skritt på veien til å få den informasjonen vi trenger for å kunne gjøre grundige vurderinger av eventuelle endringer i tilsynet med private tjenestepensjoner.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-10-23:
Jeg skulle ønske jeg kunne svare veldig tydelig på det spørsmålet nå, men vi får denne utredningen i november og vil gå gjennom den og på egnet måte komme tilbake til Stortinget for å svare på spørsmålene fra representanten.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-10-23:
Den gjeldende tilsynsordningen baserer seg både på tips og på henvendelser utenfra om mulige brudd på loven. Som jeg sa i mitt første svar, er det viktig at flest mulig arbeidsgivere etterlever dette regelverket, rett og slett fordi det handler om folks rettigheter til å opparbeide pensjon. Jeg er glad for det engasjementet som representanten her utviser, og vil komme tilbake til disse spørsmålene i forbindelse med oppfølgingen av arbeidet som nå gjøres i regi av skatteetaten og andre etater.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-10-23:
«De siste ukene har vi fått alarmerende rapporter fra fagbevegelsen om at innleide østeuropeere overtar for fast ansatte i industrien, og at det på åtte av ti byggeplasser i Bergen og Oslo foregår ulovlig innleie. I Oslo er andelen innleide skyhøy og på samme nivå som før de nye innleiereglene ble innført. På sitt landsmøte nylig vedtok Fellesforbundet enstemmig at bemanningsbransjen skal avvikles i sin nåværende form. Hva tenker statsråden om vedtaket, og hva vil statsråden gjøre for å sikre at de nye innleiebestemmelsene blir fulgt?»
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-10-23:
Til media sa statsråden etter innleierapporten at alarmen måtte gå, og i VG advarte hun mot å gå i samme fellen som under forrige opptur i 2008, da Arbeiderpartiet var i regjering og to av tre jobber gikk til arbeidsinnvandrere. Men så har LO dokumentert at det samme skjer nå, at jobbveksten i all hovedsak går til utenlandske innleide på korttidsopphold. Vi fikk på landsmøtet i Fellesforbundet i forrige uke rapport om hvordan dette rammer industrien, hvordan de sliter med nøyaktig det samme som byggebransjen, nemlig massiv innleie, stadig færre fast ansatte og stadig færre som er med i fagforening. Dette er blitt så omfattende at landsmøtet enstemmig gikk inn for å avvikle bemanningsbransjen i sin nåværende form. Hva må til for at statsråden vil lytte til det største forbundet i privat sektor og hindre at bemanningsbransjen får muligheten til å rasere stadig større deler av arbeidslivet vårt – som vi får rapporter om fra byggebransjen og nå også fra industrien?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-10-23:
LO har dokumentert at antall innleide timeverk i industrien har økt med 61 pst. fra fjerde kvartal 2017 til fjerde kvartal 2018. Rapporten er basert på tall som normalt ikke er tilgjengelig og ikke finnes for andre næringer. Det finnes ingen offisiell statistikk over innleie. Det var derfor Rødt nylig foreslo at regjeringen skal registrere utvikling av innleie fra bemanningsforetak og lage oversikter etter næring og fylke, men det stemte altså regjeringspartiene imot i denne salen. Er statsråden mot å skaffe den typen oversikt, som er helt nødvendig for at vi skal kunne følge utviklingen og ikke minst få iverksatt nødvendige tiltak? Hvorfor har Høyre stemt mot dette forslaget om å få statistikk – næring for næring og region for region?
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-10-23:
Det er bred enighet om at faste, direkte ansettelser skal være hovedregelen i norsk arbeidsliv. En utvikling med høy grad av innleie kan ha flere utfordringer, både for arbeidstakerne, for bransjene det gjelder, og for arbeidsmarkedet generelt. Fra januar i år ble derfor vilkårene for innleie strammet inn. Samtidig ble det gitt nye regler særlig rettet mot bemanningsbransjen som stiller krav til forutsigbarhet for arbeidsomfang og når arbeid skal utføres. Jeg mener at et forbud mot innleie fra bemanningsforetak vil være for restriktivt med tanke på virksomhetenes behov ved arbeidstopper og ved arbeidstakeres fravær. Også i bransjer som bygg og anlegg kan det være legitime behov for å leie inn ekstra arbeidskraft i perioder. Det er heller ikke alltid at det finnes tilstrekkelig arbeidskraft lokalt. For streng regulering kan også gå ut over fast ansatte, ved at virksomheter ikke kan påta seg oppdrag som de kunne utført med en viss innleieadgang. Det er arbeidsgivernes ansvar å sørge for at de driver lovlig, ryddig og seriøst. Vi har etter mitt syn et godt og balansert regelverk. Det hjelper imidlertid lite med gode regler dersom aktørene i bransjen ikke respekterer reglene. Regjeringen er derfor opptatt av å ruste Arbeidstilsynet med nye verktøy for å fjerne useriøse aktører fra arbeidsplassene. For å sikre ryddige forhold i bemanningsbransjen sendte Arbeids- og sosialdepartementet et forslag på høring i juni i år, og arbeider nå videre med forslaget med sikte på legge dette fram for Stortinget. Forslaget innebærer at Arbeidstilsynet gis myndighet til å føre tilsyn med og gi pålegg og reaksjoner for brudd på innleie- og likebehandlingsreglene. Det kan f.eks. bety at virksomheter som ikke oppfyller pålegg om å stanse ulovlig innleie, risikerer tvangsmulkt. Arbeidsgivere som grovt eller gjentakende bryter bestemmelsene, vil også risikere overtredelsesgebyr. Regjeringen har dessuten satt ned et partssammensatt utvalg for å gå gjennom de utfordringer vi ser når det gjelder endringer i bruken av tilknytningsformer i arbeidslivet, herunder også om innleie.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-10-23:
For det første er jeg helt uenig i premisset. Det er ikke riktig at innleie har økt i omfang, det har egentlig vært overraskende stabilt i mange år. Så er det særlig i Oslo en utfordring i bygge- og anleggsbransjen. Det er ikke et stort problem landet rundt, men særlig i Oslo er dette et problem. Det er heller ikke slik at vi er tilbake på det nivået som var under den rød-grønne regjeringen, da to av tre av de nye jobbene gikk til arbeidsinnvandrere. Det er ikke realiteten nå, tvert om, den solide veksten som vi har sett de siste tre årene, har i stor grad kommet blant dem som bor i Norge, også arbeidsinnvandrere – men av dem som bor i Norge. Men vi skal følge med på ulovlig bruk av innleie, vi ønsker ikke at noen skal omgå systemet. Derfor har vi sendt ut på høring forslag til hvordan Arbeidstilsynet på en bedre måte kan få kompetanse til å føre tilsyn med innleiebransjen.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-10-23:
Vi har mye kunnskap om og statistikk over innleie –hvem som kommer og hvem som jobber her – i ulike former. Jeg mener vi har en god oversikt, og den viser også at omfanget av innleie ikke har økt, det har vært overraskende stabilt. Vi er, som jeg sa i mitt forrige svar, ikke tilbake der vi var. Men så er vi helt enig i at det er viktig at vi nå, når vi er i den oppgangskonjunkturen som vi er i nå, ikke begår den samme feilen som sist, men at vi tvert imot bruker de gode tidene til å mobilisere innenlands arbeidskraft. Nesten én av fem av befolkningen i arbeidsfør alder står utenfor arbeidslivet og går på ulike ytelser – korttids og langtids. Det er viktig nå at vi bruker tiden godt til å kvalifisere dem som trenger kvalifisering, at vi klarer å tilrettelegge for dem som trenger tilrettelegging, at vi klarer å utnytte restarbeidsevnen blant dem som i dag står utenfor arbeidslivet, og som er på ulike ytelser. Derfor har min oppfordring vært tydelig: Arbeidsgiverne må være med på den dugnaden og bidra til at vi klarer å mobilisere internt.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-10-23:
Først og fremst vil jeg takke for spørsmålet. Det har vært betydelig usikkerhet og en del misforståelser ute om hva denne ordningen er og ikke er. I dag er det slik at folketrygden dekker briller etter to ulike stønadsordninger. Den ene ordningen, «Hjelpemidler for synshemmede», gjelder både barn og voksne. Kriteriene er at man er diagnostisert med ulike former for alvorlig sykdom eller en tilstand som påvirker synet slik at man har behov for briller eller kontaktlinser. Vi har ikke foreslått endringer i denne ordningen. Det gis som hovedregel ikke stønad til briller eller kontaktlinser fra arbeids- og velferdsetaten ved vanlige brytningsfeil, som nærsynthet, langsynthet eller ved skjeve hornhinner. Det kan likevel gis støtte til briller til barn og ungdom under 18 år som trenger briller som et nødvendig ledd i behandlingen av øyetilstander, som skjeling og ulik optisk brytning i øynene. Denne ordningen har hatt en sterk utgiftsøkning de senere årene. Arbeids- og velferdsdirektoratet har derfor hatt en gjennomgang av ordningen, som bl.a. viste at det ble gitt stønad til uforholdsmessig kostbare briller. Folketrygden skal, som kjent, kun gi støtte til rimeligste, hensiktsmessige brille. Det ble innhentet veiledende priser for innfatning, ulike glass og pris på brilletilpasning fra tre av de største optikerkjedene. Gjennomsnittsprisen for henholdsvis ordinære og ekstra tilpassede briller var om lag 900 og 1 800 kr. Regjeringens forslag om satser på 1 200 og 2 400 kr ligger godt over en slik gjennomsnittspris og er derfor innenfor rammen av hva som må anses å kunne dekke rimelige, hensiktsmessige briller. Jeg viser også til svaret mitt 22. oktober på skriftlig spørsmål fra representanten Bjørnebekk-Waagen om denne saken. Jeg understreker at det ikke er foreslått noen begrensning på hvor mange briller man kan få støtte til. Barn vil derfor få dekket nye briller når de blir ødelagt eller mistet, eller når synsstyrken endrer seg. Vi har sett at enkelte barn og familier som har mottatt støtte til briller, fyller vilkårene for briller også etter den andre ordningen, altså «Hjelpemidler for synshemmede». Disse vil bli flyttet over på den andre ordningen og vil dermed få dekket utgifter til briller som før. Vi kan imidlertid ikke utelukke at det fortsatt kan være et fåtall av barna med særskilte behov under ordningen «Briller til barn og ungdom under 18 år» som har nødvendige utgifter til briller som er høyere enn de foreslåtte satsene. Regjeringen vil derfor når de nye reglene trer i kraft 1. mars 2020, sørge for at også disse barna får dekket sine behov for briller.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-10-23:
Eksemplet som representanten viser til, lille Alvilde, er jo også et eksempel som jeg for så vidt nevnte i mitt svar, et barn som, etter hva jeg forstår på hva Nav har uttalt til Aftenposten, vil være omfattet av den andre ordningen. Det er vel det denne gjennomgangen har vist, at en har personer som er på litt ulike ordninger, og som kanskje skulle vært et annet sted enn der de er. For barna og for familiene er jo det aller, aller viktigste at de får den hjelpen de trenger, at de får den brillen de har behov for, og at de får den behandlingsformen som er nødvendig for dem, og det skal vi selvfølgelig fortsatt sikre. Denne saken handler ikke om at man ikke skal få briller til behandlingsformål. Det skal man få. Det handler ikke om at man ikke skal få så ofte man trenger: Det skal man også fortsatt få. Spørsmålet er hvor kostbare brillene skal være, og gjennomgangen til Nav viser at det er mulig å få briller til en rimeligere pris enn det som har vært gitt de siste årene. Vi kommer tilbake til retningslinjene før mars.
Anniken Hauglie (Høyre), 2019-10-23:
Det står helt eksplisitt i budsjettproposisjonen at det skal gjøres en gjennomgang av praksis og av retningslinjene. Det er helt tydelig uttalt fra regjeringens side at det er behov for å se på både praksis og retningslinjene fordi man i den gjennomgangen som Nav gjorde på et tidligere tidspunkt, nettopp så at det var uklarheter i begge deler. Det har også stått på dagsordenen med bransjen, og det er også utgitt til journalister og andre som har bedt om innsyn i arbeidet. Vi er opptatt av at de barna som trenger briller til behandlingsformål, skal få det, og de skal få det så ofte som de trenger det. Men vi er også opptatt av at ordningene skal oppfylle den intensjonen som Stortinget har satt, og det innebærer bl.a. at den skal være rimelig og hensiktsmessig. Vi er opptatt av å skjerme de barna som har særskilt høye utgifter, som vil gå utover satsene, men det vil vi komme tilbake til. Vi deler ambisjonen om at de barna som trenger briller, fortsatt skal få det.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-10-23:
«Regjeringen har i forslag til statsbudsjett for 2020 foreslått kutt i ordningen med stønad til barnebriller. Etter en gjennomgang gjort av Faktisk.no kan ikke departementet svare på hvilket faglig grunnlag de nye faste stønadssatsene er fastsatt. Mener statsråden at regjeringens forslag til kutt i ordningen med stønad til barnebriller er tilstrekkelig utredet, og på hvilket kunnskapsgrunnlag besluttet statsråden å gjøre endringer som påvirker barns mulighet til å få tilpassede briller?»
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-10-23:
Jeg hører at det er hentet inn priser, men kan ikke se at det er gjort en helhetlig og faglig vurdering og nødvendig utredning. Få dager etter framleggelsen av statsbudsjettet meddelte statsråden at hun vil foreslå en unntaksordning, som hun også her nevner, for barn med spesielle behov. Det paradoksale med dagens ordning er jo at den kun omfatter barn med spesielle behov, men som nå potensielt blir skjøvet ut, kanskje dem som trenger ordningen aller mest. I Aftenposten lørdag 12. oktober kan vi lese om Alvilde på 3 år som blir rammet av regjeringens kutt. Jeg har ikke sett at statsråden har foreslått å gå tilbake på kuttet som er i det framlagte statsbudsjettet. Hvordan kan statsråden love en unntaksordning, og at barna fortsatt skal få de brillene som de har behov for, når det ikke legges mer penger til dette inn i budsjettet?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-10-23:
Historier fra virkeligheten viser at det finnes eksempler der ute hvor de satsene som er satt, ikke dekker det behovet som er der. For meg framstår det som at regjeringen først har foreslått noe, og så oppdager man konsekvensene av det, at det skaper ganske mye styr, og at det er motstand mot det, og så ror man for harde livet. Under en uke etterpå foreslår man at det skal være en ny unntaksordning. Så sier man at man nå skal ha en gjennomgang av reglene. Dette er ikke beskrevet i statsbudsjettet som vi har fått oss forelagt. Dette er hopp-og-sprett-politikk som rammer barn og familier. Kutt i ordningen med stønad til barnebriller kan skape forskjeller: de som har foreldre som kan betale, og de som ikke har det. Ut fra sånn som statsråden har lagt fram systemet, sånn kuttet er beskrevet i statsbudsjettet, kan noen falle innenfor og andre falle utenfor. Det er urettferdig. Da lurer jeg på: Var statsråden kjent med konsekvensene av kuttet da hun fattet beslutningen?
Elin Tvete (Senterpartiet), 2019-10-23:
«I forslag til statsbudsjett under Klima- og miljødepartementet står det følgende: «Handlingsplan mot den framande viltarten villsvin har som mål at det skal vere minst mogleg villsvin i Noreg, og spreidd ut over eit minst mogleg geografisk område.» Villsvin er en uønsket art i Norge som gjør stor skade på avlinger og kan være spreder av svinepest. Regjeringen tar ikke sikte på å utrydde villsvin, men kun holde bestanden nede. Anerkjenner statsråden fare for spredning av sykdommen svinepest fra villsvin til tamgris, og vil regjeringen ha som mål å utrydde villsvin?»
Elin Tvete (Senterpartiet), 2019-10-23:
Takk for et godt svar. Det er mange som venter spent på handlingsplanen mot villsvin og er spent på hvilke tiltak og verktøy som kan tas i bruk for å begrense og potensielt utrydde arten. Da er mitt tilleggsspørsmål: Åtejakt på villsvin er den mest effektive jaktformen på villsvin og helt nødvendig for å holde bestanden nede. I dag er det ingen regler for hvor mye man kan legge ut i åte, og det kan lett bli fôring. Det er heller ingen regler for hvilke typer fôr man kan bruke. Vil ministeren ta initiativ til en regulering av mengde og type fôr som kan brukes til åting av villsvin for å holde bestanden nede?
Elin Tvete (Senterpartiet), 2019-10-23:
Villsvin er et dyr som vandrer – ikke fort, men de vandrer i flokk. De er på tur i Østfold, lenger inn i landet, nå. Villsvin er et nattaktivt dyr, og effektiv jakt er viktig for å holde bestanden nede. Da lurer jeg på: Vil ministeren i handlingsplanen ta initiativ til å endre viltloven for å tillate jakt med kunstig, fastmontert lys på åtejakt, som nå er tillatt for rødrev, og nattoptikk for å sikre at den jakten vi nå må gjennomføre for å holde bestanden nede, blir hensiktsmessig?