Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2003-01-13:
Denne Regjeringen fører en offensiv boligpolitikk, en offensiv politikk rettet mot dem som trenger hjelp. For Høyre har det alltid vært viktig å gi alle mulighet til å få en bolig. Det offentlige skal også gi god oppfølging for å sikre at alle mestrer en bosituasjon. Dette er hovedpunktene i en boligpolitikk. Grunnpilaren i norsk boligpolitikk har siden krigen vært det private eierskap. Det står regjeringspartiene fast ved. Ved å eie sin egen bolig har man langt større frihet til å ha sikkerhet over egen bosituasjon. Denne regjeringen vil fortsette å stimulere til privat eierskap i boligmarkedet. Det er samtidig viktig å legge til rette for at utleiemarkedet skal vokse, ikke minst med tanke på økonomisk vanskeligstilte og ungdom i etableringsfasen. De viktigste politikkområdene for boligmarkedet er ikke Husbanken, bostøtte og andre ordninger som treffer utvalgte. De er likevel selvfølgelig en viktig del av boligpolitikken og den eneste muligheten til aktivt å hjelpe dem som har det vanskeligst, og som ellers ville ha falt utenfor. De viktigste delene av boligpolitikken er en stram politikk og en stram finanspolitikk for å få et lavest mulig rentenivå, det er å bidra med skatte- og avgiftsreduksjoner for å få ned kostnadene ved boligbygging, og det er forenklinger i lover og regelverk for å stimulere til og ikke hindre nybygging. Denne regjeringen gjør nettopp det. Regjeringspartiene har sammen med Fremskrittspartiet fått til et statsbudsjett for 2003 som var stramt nok, og som bidrog til en rentenedsettelse. Vi er godt i gang med et moderniserings- og forenklingsarbeid i offentlig sektor. Skatter og avgifter er på to år redusert med 19 milliarder kr, og vi har begynt med det meget viktige arbeidet med en fullstendig gjennomgang av plan- og bygningsloven. Den første omleggingen av plan- og bygningsloven som vedtas i dag i Odelstinget, setter frister for det offentlige, deriblant kommuner, fylker, fylkesmenn, på hvor lang tid de maksimalt kan bruke på forskjellige bygge- og plansaker. Disse tidsfristene vil bety redusert tidsbruk i saksgangen og dermed også bedret balanse mellom tilbud og etterspørsel i boligmarkedet, og vil derfor bidra til reduserte kostnader ved boligbygging. Senere vil den fullstendige og høyst nødvendige gjennomgangen av plan- og bygningsloven komme. Bostøtten er det viktigste målrettede tiltaket denne salen har. 106 000 husstander mottar bostøtte. Dette gjelder barnefamilier med lav inntekt, det gjelder uføretrygdede og pensjonister med inntekt minstepensjon pluss 30 pst. Bostøtten er en ordning som Regjeringen har satset på – virkelig satset på. Høyre og de andre regjeringspartiene har de to siste årene vært med på å øke bostøtten og antallet som kan motta bostøtte. Støtten til lys og varme har blitt økt. I tillegg til det gis det nå en engangsbevilgning på 700 kr til alle bostøttemottakere, hvis Stortinget ønsker det – dette for å kompensere for økte strømpriser. Det betyr at denne regjeringen handler. Det står i skarp kontrast til Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet satt inntil oktober 2001 i Kommunal- og regionaldepartementet. Ikke ett av forslagene de nå fremmer, ble fremmet da. Partiet har dessverre ingen troverdighet. Musestille-politikken til Arbeiderpartiet i posisjon er helt forskjellig fra den rop og ståhei-politikken partiet har i opposisjon. Partiet burde heller rose Regjeringen for de tiltak den setter i gang. Husbankens lånerammer har som følge av budsjettavtalen mellom Fremskrittspartiet og regjeringspartiene blitt økt med 1,5 milliarder kr til 14,5 milliarder kr. Dette er inklusiv satsingen i sydlige land. Dette er en låneramme som er godt tilpasset situasjonen i boligmarkedet og økonomien generelt. Jeg vil fra Høyres side si at vi er godt fornøyd med den innretningen Husbankens lånemidler er gitt, hvor unge i etableringsfasen og vanskeligstilte er gitt topp prioritet. Dette er en prioritering, men det er en målrettet prioritering til dem som trenger det mest. Utvidelse av lånetiden for husbanklån for utleieboliger vil kunne bidra til lavere årlige kostnader og dermed lavere leie for leietakere. I en situasjon hvor mange har høye bokostnader, er det viktig at Husbanken framstår med en langsiktig boligsosial profil. Det er også viktig for meg å nevne betydningen av «Prosjekt bostedsløse» i regi av Husbanken. Dette prosjektet inngår i en nasjonal strategi for bekjempelse av bostedsløshet. Regjeringspartiene støtter varmt innføringen av startlånet. Lånet erstatter fra 1. januar i år ordningen med kjøpslån og etableringslån og vil være en bedre og mer brukervennlig ordning for unge og vanskeligstilte på boligmarkedet. Startlånet har en meget viktig fleksibilitet med hensyn på den enkelte lånesøkers situasjon og i forhold til lokale forhold. Det er også positivt med et samarbeid mellom private banker og det offentlige for å sikre et best mulig tilbud til kundene. Dette Dokument nr. 8-forslaget er etter min vurdering langt på vei ikke noe annet enn å ta virkemidler ut av en naturlig sammenheng. Jeg er derfor svært glad for at Fremskrittspartiet deler regjeringspartienes bekymring og venter med å ta stilling til enkeltforslag før den varslede boligmeldingen kommer til høsten i år og vi dermed får alt i en sammenheng. Dette er en melding som Stortinget selv har bedt om. Jeg finner det derfor oppsiktsvekkende at enkelte partier ønsker en boligmelding til Stortinget for så å behandle store deler av boligpolitikken med bakgrunn i et Dokument nr. 8-forslag. Boligpolitikk er et altfor viktig område til å vedta hastverksløsninger og trekke lite gjennomtenkte beslutninger. Det er derfor flertallet i denne sal, om enn ikke komiteens flertall, ønsker å vente på boligmeldingen. Boligmeldingen må etter regjeringspartienes vurdering gjennomgå hele boligpolitikken bredt for de neste årene. Det er viktig at meldingen fokuserer særskilt på bostedsløse og andre vanskeligstilte på boligmarkedet. Unge i etableringsfasen og spesielle virkemidler for pressområder er det også viktig at meldingen inkluderer. Det viktigste er at de virkemidler som brukes, er fleksible og treffer dem som trenger hjelp. Uansett felt og område i politikken er det begrensede ressurser. Det er derfor meget viktig å prioritere. Høyre og de andre regjeringspartiene gjør det. Vi prioriterer dem som trenger hjelp, ikke alle andre. Jeg vil herved ta opp forslaget som Høyre er medforslagsstiller til.