Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1998-12-03:
Jeg skal prøve å ta for meg litt av det som vi har vært med på, og hva slags holdninger vi har til forskjellige spørsmål i forbindelse med vårt eget budsjettframlegg. Vi gikk sammen med Høyre og Fremskrittspartiet om rederibeskatningen. Det er ikke fordi vi syns synd i rederne – langt ifra. Men det har noe å gjøre med forutsigbarheten i norsk rederinæring, og det har litt å gjøre med forutsigbarheten når det gjelder hvordan det maritime miljøet skal kunne få lov til å utvikle seg, om det skal kunne bestå i Norge. Så får man heller senere ta opp det spørsmålet og diskutere om det skal gjøres noe med den beskatningen, gjerne også sette ned et utvalg til å vurdere hvordan man skal rette det opp hvis skjevhetene er så store som det er uttalt. Jeg er litt opptatt av at det skal være forutsigbarhet. Vi har også gått inn for å øke verftsstøtten til samme nivå som i de øvrige OECD-landene. Vi leser i avisene og får stadig meldinger om folk som blir oppsagt fordi kontraktene som verftene skulle ha hatt, er gått til andre land som vi konkurrerer med, og som har verftsstøtte på 9 pst., mens vi opererer med en verftsstøtte på 7,5 pst. Når det er snakk om store kontrakter i hundremillionersklassen, kan det være akkurat den marginen som avgjør om våre verft får disse kontraktene eller ei. Derfor har vi gått inn for det. Vi har også gått inn for refusjonsordningen for sjøfolk, nettopp ut fra samme prinsippet om å ha forutsigbarhet. Det drives en storstilt opplæring av ungdom til maritime næringer, og det ville være for galt hvis de ungdommene, når de er ferdigutdannet, ikke skal få seg arbeid fordi refusjonsordningen er fjernet. Det er et spørsmål om forutsigbarhet. Man får heller ta opp debatten i løpet av året fram til neste budsjett og begynne allerede nå hvis man skal fjerne slike ordninger og si både til de som driver rederivirksomhet, de som driver med skipsbygging, og de som utdanner til maritime næringer, at dette skal vi trappe ned på, vi skal ikke ha en sentral posisjon i verden som skipsfartsnasjon. Det er det det dreier seg om. Vi har også gått inn for at det skal være fradragsrett for gaver til frivillige organisasjoner. Det er en rekke frivillige organisasjoner som gjør en utrolig god jobb i samfunnet og sliter med økonomien. Jeg mener det er rett at de skal kunne motta bidrag, og man skal kunne skrive det av. Størrelsen på bidraget er et annet spørsmål. Det får man ta opp – det bør jo ikke være slik at man skal kunne bruke ubegrensede midler. Men det har med prinsipper å gjøre det også. Når det gjelder ungdom, har vi også gått inn for å øke det skattefrie beløpet de kan tjene, til 30 000 kr. Det er ikke mer enn en normal justering i forhold til det opprinnelige beløpet – jeg tror det er mange, mange år siden det beløpet ble justert. Disse 30 000 skattefrie kronene kan de bruke til studiefinansiering. Slik det har blitt i dag, med dyre skolebøker de i stor grad må betale selv – eller som foreldrene må betale – kan 30 000 kr skattefritt være et godt tilskudd for å kunne få en skikkelig utdannelse. Boligtakseringen gikk vi også sammen med Høyre om. Det er for meg et paradoks at hvis folk som sitter i et gammelt hus – det kan gjerne være stort, men de behøver ikke å ha noen stor pensjon – får for høy formuesskatt på huset sitt, kan de bli nødt til å flytte ut av huset. De har ikke råd til å bo der lenger, for skatten tar huset fra dem. Dette er en debatt som har pågått i Stortinget tidligere, så jeg skal ikke gå så veldig langt inn i det, men det har vært et paradoks for meg. Selv om en har et svært hus og bor i et sentralt strøk, behøver ikke det bety at en tjener penger. En tjener jo ikke penger på å bo, så for meg var det lett å støtte dette. En annen ting er kontantstøtten – et tilbakevendende problem. Jeg har avholdt meg fra å si så mye under hele den debatten som har pågått i den tiden jeg har vært på Stortinget, men det er for meg litt rart at ikke kontantstøtten skal telle som skattbar inntekt. Alt det andre som man får fra samfunnet, teller jo som skattbar inntekt – til og med minstepensjonistene må vel regne med å komme i den kategorien – så dette har jeg aldri forstått. For øvrig gikk vi inn for kontantstøtten, for folk hadde jo fått beskjed om at kontantstøtten skulle innføres, og vi har til og med vedtatt det her i Odelstinget, så det var ikke bare å fjerne den i full fart. Så får man heller i løpet av året ta debatten om den skal bestå. Ektefelledelt beskatning synes jeg også er et godt forslag. Det er mange ektepar der den ene tjener godt og den andre ingenting. Den som ikke tjener penger, opp arbeider selvfølgelig ikke pensjonspoeng. I tilfelle samlivsbrudd eller andre forhold står den ene parten ribbet og har ikke mulighet for de samme sosiale godene som den andre parten har. Jeg må nevne litt om sjømannsfradraget og Redningsselskapet. Jeg synes det er litt «taslåt », for å si det med et dialektuttrykk, at man skal frata Redningsselskapet muligheten for å få sjømannsfradrag på båter under 100 tonn, når de har en flåte som består både av båter over 100 tonn og båter under 100 tonn. De bruker jo mannskapene på begge typer fartøyer – mannskapene ambulerer, for det er jo ikke slik at en er mannskap bare på den ene typen båt og ikke på den andre. Det blir litt rart for meg når man på statens båter, som i mange tilfeller er under 100 tonn – jeg tenker på Kystfartverkets fartøyer – får sjømannsfradrag. Er det fordi det er staten som lønner folket, eller er det på grunn av at staten skal særbehandle sine egne ansatte? Det får jeg selvfølgelig ikke noe svar på, men det blir litt rart for meg – det er iallfall en klar forskjellsbehandling. Vi har ellers gått inn for å øke særfradraget for de eldre, og det er jeg glad for. De fleste har vel ikke mer å rutte med enn at de trenger hver eneste krone, og hvis dette kan være et bidrag til å gjøre hverdagen lettere for dem som har lite, går vi iallfall inn for det.