Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2013-11-26:
Gjennom åtte år i regjering har Senterpartiet stått på for eit Noreg med små forskjellar, der me deler samfunnsgoda. Me har stått for ei langsiktig forvalting og for å ta heile Noreg i bruk. Me har jobba hardt for sjølvråderett og for å bruke naturressursane i heile landet. Me har kjempa for matproduksjon i distrikta og industriarbeidsplassar i byane. Me har lagt til rette for at folk kan velje å bu i heile landet. Me er eit folkestyreparti. Og me har arbeidd for eit sterkt FN, for å løyse globale utfordringar i fellesskap. Det har òg vore spegla i budsjetta som den raud-grøne regjeringa har lagt fram. Budsjettet som den nye regjeringa har lagt fram, i samarbeid med Kristeleg Folkeparti og Venstre, er ein forsmak på dei endringane me har i vente. Det er mange trekk, både i den nye regjeringas budsjett og i deira handlingar, som uroar meg. Grunnleggjande handlar det om to spørsmål: Kva Noreg vil me ha? Kva vil me Noreg skal vere? For å ta det siste først: Senterpartiet vil framleis kjempe for at Noreg er eit land som står opp for eigne interesser. Samstundes skal me ta ansvar for å bidra til å lyfte verdas fattige ut av fattigdomen og gjere vårt for at den økonomiske veksten dei fortener, skjer på ein mindre forureinande måte enn vår økonomiske vekst har gjort. Der me i den raud-grøne regjeringa kjempa for Noregs interesser i EU med både mot, rak rygg og klar forankring i Stortinget, nyttar den nye regjeringa første høve til å reise til Brussel for å få EUs hjelp til å gå imot både stortingsvedtak og norske interesser. Det er nye taktar i utanrikspolitikken når det gjeld både innhald og prosess. Eg kan nemna endra prosenttoll, reversering av postdirektivet, og seinast i dag høyrde me at bankgarantidirektivet kan stå for fall – iallfall kunne det høyrast slik ut i media, men det er jo heller ikkje noko me har høyrt om, anna enn gjennom media. Der den raud-grøne regjeringa har stått klart og tydeleg på 1 pst. til bistand og ei sterk satsing på fornybar energi også over utanriksbudsjettet, har Framstegspartiet og Høgre tvunge Kristeleg Folkeparti og Venstre til å bruke alle forhandlingskorta sine på å vinne attende prinsippet om minimum 1 pst. til bistand. Det er ein tynn siger når me veit at det raud-grøne budsjettet lova meir. Den nye utanriksministaren har rett nok skrytt frå Stortingets talarstol om at deira budsjettforslag gjev ein høgare sum til bistand enn fjorårets budsjett. Det er ei sanning med modifikasjonar. Det må vere vanskeleg for Kristeleg Folkeparti å svelgje ei haldning om at når Noreg tener meir, skal me dele mindre av rikdomen vår med verdas fattige. Me skal gi mindre til FN-organisasjonane, me skal gi mindre til fornybar energi, og me skal prioritere innanfor kvoteflyktningane for å finne rom til syriske flyktningar, framfor å ta imot menneske som desperat treng vern. Budsjettframlegget frå den nye regjeringa vitnar òg om ei kursendring når det gjeld kva for Noreg me vil ha. Budsjettforliket som vart lagt fram, rammar norske distrikt og det vareproduserande næringslivet hardt. I forliket er det framleis dramatiske kutt i regionale utviklingstiltak for kommunar og lokalt næringsliv. Det gir mindre moglegheiter for folk med gode idear til å få realisert desse om til blomstrande bedrifter. Endringane i skatteregimet vil gi auka forskjellar mellom vanlege folk og dei rikaste. Endringane i arveavgifta gir dårlegare avskrivingsregelverk for enkeltmannsføretak. Det vert aukande forskjellar mellom dei som bur i dei mest folkerike områda og dei som bur på mindre stader rundt om i landet. At Framstegspartiet i forliket aksepterer kutt på det som opphavleg var lagt fram av satsing til vegar og tunnelar på heile 250 mill. kr, er uforståeleg, ikkje berre ut frå Framstegspartiet sine lovnader om vegsatsing, men òg sett på bakgrunn av dei alvorlege utfordringane me har på tunnelvedlikehald og med ulukkene den siste tida friskt i minne. At landbruk og fiskeri vert hardt ramma av kutt og skatteskjerpingar, er vel meir som forventa frå ei mørkeblå regjering. Dette er det første budsjettet regjeringa har sett sitt stempel på. Neste år får vi eit statsbudsjett som er heilblått. Det me har sett i dag, er ei stadfesting av at Kristeleg Folkeparti og Venstre har lite påverknad. Det meste av deira krefter er brukt på å dra regjeringa sitt opplegg litt nærare det raud-grøne utgangspunktet. Det gir liten grunn til optimisme for alle dei som framleis vil at Noreg skal vere eit land med små forskjellar og eit stort hjarte for verdas fattigaste, og at me framleis skal ta heile landet i bruk.