Mudassar Kapur (Høyre), 2014-03-18:
Også jeg ønsker først å starte med å gi honnør til representanten Bøhler for å adressere et viktig tema. Det er avgjørende for Norges framtid at vi som samfunn lykkes med integrering av alle mennesker, uavhengig av opprinnelse og postnummer i kommunen eller i byen. Også jeg er positiv til områdesatsingen man har fått til i f.eks. Groruddalen, særlig fordi Oslo-byrådet har bidratt til utvikling av et lokalt og inkluderende samarbeid med beboere, næringsliv og offentlige institusjoner. Lokal medvirkning er avgjørende for suksess. Selv om jeg er positiv til områdesatsingen, er det ikke slik at de neste ti årene automatisk skal være en gjentakelse av de første ti årene. Vi må konkludere etter at vi har evaluert og trukket ut nyttig lærdom. Men la meg understreke at de viktigste tiltakene er allikevel de som kommunen, som i dette tilfellet er Oslo-byrådet, jobber med gjennom sin generelle politikk for byen hver eneste dag, gjennom å skape gode skoler, gode bomiljøer, et godt kollektivtilbud, arbeidsplasser, trygghet og et godt velferdstilbud. Gjennom dette skaper man lokal stolthet, tilhørighet og identitet. Det vil også måtte gjelde andre kommuner. Det er nok når vi nå begynner å nærme oss denne aksen, at jeg dessverre noen ganger opplever at politikere fra venstresiden – jeg snakker da ikke nødvendigvis om representanten Bøhler – ofte havner i feilspor. I valgkampen i fjor ble det arrangert «rikingsafari». Med jevne mellomrom foreslo man å busse østkantbarna rundt i byen, mens noen bruker belastede ord som «getto», «den delte byen» og «segregering» for å beskrive miljøet på østkanten. Dersom man skulle lage et prosjekt av typen «Visit østkanten», tror jeg ikke noen fra venstresiden hadde fått jobb som markedssjef der. Venstresiden har for lave ambisjoner på vegne av innbyggerne og sender signaler som sier at en må ha en fet lommebok og en dyr bolig for å lykkes. Vi må legge til rette for at folk skal realisere sine drømmer og sitt potensial der de bor. «Sosial mobilitet» er kanskje et bedre ord en «klassereise» i den forstand. La meg komme med noen eksempler: En liten innvandrerfamilie realiserer boligdrømmen ved å kjøpe rekkehus på Bøler, en far på Stovner som selv drømte om jobb, har en datter som har en karriere, en mor fra Bjørndal som selv ikke kan lese og skrive, har en sønn som tar fagbrev, en alenemor på Tøyen som jobber som hjelpepleier, drømmer om å starte sin hjelpepleierbedrift. Dette får disse menneskene til, selv om de bor på østkanten, selv om de nødvendigvis ikke har den feteste lommeboken. Geografi, størrelse og skolekrets har ikke hatt noe å si for disse menneskene, fordi man legger til rette for at de skal få ta ut sitt potensial. La meg også komme med noen eksempler fra den andre delen av skalaen. Hvis du er rusmisbruker på Sagene, er ikke problemet at du bor på Sagene, men at du er rusmisbruker. Da fortjener du å bli møtt med en varm hånd og et godt behandlingstilbud. Hvis du bor på den andre siden av byen, og du er en av de unge som oppsøker rusmiljøet på Holmenkollen på hjemme-alene-fester, har du ikke et rikingproblem; du har fortsatt et rusproblem. Også da trenger du å bli møtt med en varm hånd og et godt behandlingstilbud. Hva viser disse eksemplene? Jo, at Oslo ikke er en delt by, som venstresiden ofte sier og vil gjenta mot lokalvalget, men en mangfoldig by. Vi er en by med 15 bydeler, 600 000 innbyggere, som alle har sine lokale variasjoner og sine personlige mål de skal nå. Politikere kan ikke og bør ikke vedta hvor folk skal bo, men vi kan sørge for at det er attraktivt å bo i hele kommunen, og at tjenestetilbudet er likt. Det gjør vi gjennom å skape Norges beste skoler, gode bomiljøer, et godt kollektivtilbud, arbeidsplasser, trygghet og et godt velferdstilbud. Kuben yrkesarena, flere avganger på t-banen, skoler som satser på å ha synlige resultater og testing av elevene, er ikke en del av Groruddalssatsingen; det er en del av den satsingen Høyre-byrådet i Oslo har ønsket å gjøre som et politisk valg. Jeg mener at uansett hvilken side av byen du bor på, uansett hvilken kommune du bor i, har du krav på Norges beste skole, du har krav på at folk skal jobbe for at du skal få en trygg arbeidsplass og et trygt sted å bo. Det er det jeg mener er områdesatsing, og det er det det bør handle om. Jeg vil avslutte der jeg startet, med å gi honnør til representanten Bøhler for å ha tatt opp denne debatten. Jeg håper på en konstruktiv tone fra venstresiden i denne debatten framover.