trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Håvard Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-05-07:
Jeg er fra Østfold, så jeg vurderte ganske sterkt å avstå fra å delta i debatten, for det er jo ikke akkurat et snøfylke. Men når jeg nå har hørt debatten her, fant jeg ut at det var ganske lurt likevel å melde seg på. Jeg har ikke hatt gleden av å være med i komiteens behandling av saken, men jeg har fulgt den med interesse, og jeg har lest medieoppslagene. Når jeg registrerer hvor liten tro sakens motstandere har på lokaldemokratiet, hvor lite de tror på lokalpolitikerne, og hvor lite de tror på kommunenes administrasjon, blir jeg undrende. Det kan høres ut som om de mener at de planlagte løypene gir et fullstendig frislipp, og at det skal være scooterløyper på kryss og tvers i kommunene, helt uten kontroll. Når jeg hører innlegget fra SVs Heikki Eidsvoll Holmås, blir jeg neste sjokkert, for det høres mer ut som en skolevalgdebatt enn en stortingsdebatt. For det er ikke så ille. Det er helt feil. Når jeg leser komiteens innstilling, hvor komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet viser til at fritidskjøring med snøscooter ikke innebærer noe frislipp – bl.a. skal løyper ikke legges i vernede områder, foreslåtte verneområder eller nasjonale villreinområder, løypene skal ikke være til vesentlig skade eller ulempe for reindriften, eller kreve terrenginngrep, og ved fastsetting av løypene skal kommunene ta særskilt hensyn til støy og andre ulemper for friluftslivet, og den skal lytte til grunneierne – da tror jeg at lokaldemokratiet vil gjøre det. Når de samme partiene også peker på at kommunene skal ta hensyn til naturmangfold, bolig- og hytteområder, landskap, kulturminner og kulturmiljø samt sikkerhet, da må det være noe motstanderne ikke har forstått, eller ikke ønsker å forstå. Vi i Fremskrittspartiet mener at lokaldemokratiet er godt egnet til å ivareta forvaltning av lokale ressurser og foreta avveininger mellom arealbruk og naturforvaltning. Det er viktig at nærhet mellom dem som fatter beslutninger, og dem som berøres av dem, styrker lokaldemokratiet, mener jeg, i hvert fall. Og en hører også en del representanter si at de har blitt nedrent av SMS-er og meldinger, så det er sikkert at lokalbefolkningen engasjerer seg. Det får vi helt sikkert merke. Vi bor i et land med tusenvis av kvadratkilometer med friområder og stillhet. Det er ikke sånn at en må legge utfluktene i disse løypetraseene. Det er nok av områder i vårt fantastiske land med stillhet, uten snøscootere, som kan velges, om man ønsker det. Så vil jeg tilføye: Herved vil jeg invitere dem som tror at det ikke er stillhet, til en tur med meg i skogen i Østfold, som er ganske tett befolket.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2015-05-07:
Som flere talere har sagt tidligere: Dette er en stor dag. Det er ikke primært en stor dag scooternæringen, men det er en stor dag for lokaldemokratiet, for vi nedfeller en del prinsipper for hvordan denne salen skal forholde seg til de lokale politikerne der ute. Da Sverdrup en gang sa «all makt i denne sal», var det nok ikke primært lokalpolitikerne og innbyggerne han mente måtte knebles. Han så opp. I denne saken nedfeller vi noen prinsipper som flytter makt nedover. Det er lurt. Det har vært ganske mange rare argumenter i løpet av de månedene vi har debattert denne saken i Stortinget. Det hevdes at evalueringen ikke er god nok til å endre loven, men likevel kan motstanderne våre være krystallklare på at de vet nok til at man ikke kan vedta endringer i loven. Man vet nok til at det skal være slik som det er i dag, men man vet ikke nok til å vite om endringer av loven kan tåles. Til Rigmor Andersen Eide, som mener at vi kan vekke Asbjørnsen og Moe ved denne lovendringen: Jeg må få roe henne ned – jeg tror nok ikke det er slik at vi vekker gamle eventyrhelter. «Utredning av konsekvenser» nevnes også, men det er jo denne salen som har sagt nei til videre forsøk, og derfor fikk vi et direkte lovforslag fra statsråden. Stortinget sa at vi ikke skulle ha en utvidet forsøksordning – vel, så kom lovforslaget. «Bruk av naturen» er også et uttrykk som brukes ofte i denne saken. Jeg har vokst opp i et fylke der vi bruker naturen mye, der vi bruker naturen i nærkontakt med reindrifta, landbruket og andre friluftsinteresser. Jeg er lært opp til at det er like viktig å ta hensyn til andres interesser når jeg er ute med hunden min, som når jeg er ute og kjører scooter. Å ta hensyn til hverandre når vi er ute og bruker naturen, er faktisk en del av den norske kulturen, og det er nedfelt i den norske folkesjelen. De hensynene er da jaggu også til stede hos lokalpolitikerne våre. Det er jo ut fra deres kompetanse og kunnskap og etter disse prinsippene de kommer til å utøve den tilliten og den makten de nå får. Det vi her ser, er et eksempel på å tråkke på lokaldemokratiet. I forrige stortingsperiode registrerte vi at miljøvernministeren fra SV var ute og kjørte lobbykurs for NGO-ene, sånn at man skulle stille sterkere i kampen mot kommunene – det være seg plan- og bygningsloven, det være seg naturmangfoldloven. For SVs del er ikke lokaldemokratiet viktig i det hele tatt: SV tenker «all makt i denne sal», at da er det vi som skal bestemme, og så får de andre kun følge. Men for lokaldemokratiet og for folk som vokser opp i en lokaldemokratisk ordning, er lokaldemokratiet viktig, og da må vi flytte makt nedover. Det har vi gjort her.
Dagfinn Henrik Olsen (Fremskrittspartiet), 2015-05-07:
Klima- og miljødepartementet foreslår i denne proposisjonen endringer i lov om motorferdsel i utmark og vassdrag. Lovens formål er ut fra et samfunnsmessig helhetshensyn å regulere motorferdselen i utmark og vassdrag med sikte på å verne om naturmiljøet, men også å fremme trivsel. Fremskrittspartiet aksepterer at definisjonen på trivsel kan være så mangt. For noen er definisjonen på trivsel en kopp kaffe i stillhet på en fjellknaus, men for noen andre er definisjonen på trivsel en tur på snøscooter i vinterland det perfekte. Vi har plass nok i norsk natur til begge disse typer trivsel. Dagen i dag er en god dag. Vi har mulighet til å gi lokaldemokratiet anerkjennelse gjennom å overføre myndigheten til å fatte vedtak om snøscooterløyper til kommunene. Dette vil være en anerkjennelse av folkestyret. Jeg viser her til Røros, som i sin tid valgte å ikke benytte seg av sin mulighet til å legge til rette for snøscooterkjøring. Dagen i dag er god for turist- og reiselivsnæringen, som kan få et ekstra ben å stå på. I vårt naboland Sverige har fritidskjøring med snøscooter vært tiltatt i mange år, og reiselivsbransjen har levd godt på nordmenn som valfarter over grensen for å kjøre snøscooter. Nå kan vi snart legge til rette for dette selv. Dagen i dag er god for grunneierne, som fortsatt skal ha råderett over egen eiendom. De kan si nei til scooterkjøring på eiendommen, eller de kan i lag med reiselivsnæringen legge til rette for arbeidsplasser. I min hjemkommune Lødingen valgte vi å benytte oss av muligheten da man utvidet forsøksordningen, men vi gjorde en for dårlig jobb, så grunneierne sa nei, de aksepterte ikke det. Dagen i dag er god for dem som ønsker å få ned ulykkestallene for snøscooterkjøring i Norge. Fremskrittspartiet registrerer at ulykkesrisikoen med snøscooterkjøring er lavere i Sverige, hvor dette er tillatt, og det er nok en sammenheng mellom ulykker og ulovlig kjøring. Dagen i dag er god for naturen og verneinteressene, da loven også i framtiden vil ivareta dette. Men: Fremskrittspartiet skjønner at dagen i dag ikke er god for dem som mener at bare deres egen definisjon på trivsel i naturen er rett, f.eks. en kopp kaffe i stillhet på en fjellknaus – eller som mener at lokaldemokratiet ikke er i stand til å forvalte sin egen kommunes areal, eller som ikke ønsker å gi grunneieren råderett over egen grunn, eller som ikke ønsker nye muligheter for reiselivsnæringen. Fremskrittspartiet aksepterer at deres opplevelse av dagen i dag ikke føles god, men det kan vi leve godt med.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-05-07:
Det denne debatten i dag har handlet om, er om vi har tillit eller mistillit til våre lokale folkevalgte. Det har kommet veldig mange gode argumenter fra Fremskrittspartiet, Høyre og Senterpartiet – dem skal jeg ikke gjenta. Jeg har heller lyst til å fortelle en historie. For noen uker siden var jeg i Stjørdal. Der møtte jeg Per Græsli, på 95 år, som var på scootermøte. Per på 95 år ville komme seg mer ut i marka, og han sier: Jeg er så gammel nå at jeg ikke uten videre kan ta skiene og ta meg en tur i terrenget. Jeg håper dere ordner løyper, slik at det går an å ta seg en tur. Per på 95 år mener at det er lokalpolitikerne i Tydalen som skal avgjøre dette. Arbeiderpartiets svar på Pers ønske kom fra Ingvild Kjerkol, som sa: Jeg er enig, jeg, i at kommunene som har fått tillit, har vist seg den verdig, derfor bør flere kommuner gis tillit. Så sier min andre gode kollega i samferdselskomiteen, Kjell-Idar Juvik, på Arbeiderpartiets hjemmeside at «kommuner som ønsker det, kan tilrettelegge et fornuftig løypenett for snøscooter, som også åpner for rekreasjonskjøring». Selbu Arbeiderparti gikk til valg i 2011 på å sørge for at sentrale myndigheter sikrer mer lokal forvaltning av utmark. I store deler av Trøndelag har Høyre, Fremskrittspartiet, Senterpartiet og Arbeiderpartiet stått sammen – i Midtre Gauldal, i Melhus, i Oppdal, i Åfjord, i Haltdalen har de bedt om at de som lokale folkevalgte må få lov til å avgjøre det. Jeg er glad for at Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet står ved sine løfter overfor sine velgere. Men hva har skjedd i Arbeiderpartiet? Er det Arbeiderparti-eliten som nå kjører over distriktene? Det er sannelig ikke godt å vite hva som har skjedd, eller hva som kommer til å skje. Kommer Arbeiderpartiet lokalt nå til å være med på forslag om at kommunene skal få lov til å bestemme selv når det kommer opp i kommunestyret? Kommer Distrikts- og Folke-Arbeiderpartiet til å gå imot eliten og være med Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet i kommunene om en egen bestemmelse over løypenettet? Jeg tror det. Jeg tror vi vil komme til å se det folkelige Arbeiderpartiet som snur seg mot eliten i Arbeiderpartiet. Som stolt medlem av Den Norske Turistforening har jeg fortsatt tro på at jeg kan bevege meg i norsk natur i stillhet, ro og fred, samtidig som de lokale folkevalgte bruker fornuft og legger til rette for et godt løypenett.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-05-07:
Jeg har lyst til å starte med å skryte av representanten Arnstad. Jeg håper at hennes rød-grønne venner kan begynne å lytte mer til henne, for det er veldig fornuftige innlegg hun holder fra denne talerstolen. Så har jeg også lyst til å kommentere Arbeiderpartiets angrep på miljøministeren. Det er helt urimelig, all den tid vi i denne salen vet at Arbeiderpartiet gang på gang på gang mens de selv satt i regjering, prøvde å overtale miljøvernministeren fra SV til å gjøre det samme som vi gjør nå. Vi vet om de kreftene i Arbeiderpartiet som har kjempet for at de selv skulle legge frem den loven som vi legger frem nå, og de endringene som vi gjør nå, men de tapte for SV. Så Arbeiderpartiet må ikke prøve å fremstille det som om de mener noe annet – heller ikke all den tid vi vet at Arbeiderpartiets lokalpolitikere rundt omkring i Norge i dag har det vondt fordi de i mange år i kommunestyrene har foreslått at dette må de lokale folkevalgte få lov til å bestemme selv. Da er det ingen troverdighet i det spillet, og det er dobbeltkommunikasjon Arbeiderpartiet nå prøver seg på. Det tror jeg alle forstår. Så har jeg lyst til å si at som stolt medlem i DNT er jeg i full gang med å planlegge ny topptur med familien og de små guttene mine i sommer. Jeg tar dem med ut i marka og på fjellet så ofte som mulig – ikke på scooter, men på ski eller til fots. Og jeg frykter ikke at vi ikke fortsatt skal få fantastiske naturopplevelser i den norske fjellheimen eller i marka selv om enkelte kommuner kommer til å etablere et løypenett. Det er ikke så svart-hvitt som enkelte prøver å fremstille det som. Det er ingen som kjenner kommunen sin bedre enn våre lokalpolitikere der ute. Derfor må vi ha tillit til at de nå kommer til å forvalte det ansvaret de får, på en best mulig måte – overfor sine innbyggere, men også når det gjelder hensynet naturen. Jeg håper at Arbeiderpartiet lokalt rundt omkring i kommunestyrene står for det de har ment i mange år, at de lokalt kommer til å trosse arbeiderpartieliten og lytte til folket der ute – vi som bor i distriktene og som ser alt det arealet som er å benytte seg av – og at de kommer til å gå for løsningen til Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet. Det tror jeg vi kommer til å få se.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-05-07:
Jeg skjønner at det er vanskelig for Arbeiderpartiet når representanten Aukrust beskylder miljøministeren for ikke å være miljøminister – at det vedtaket vi gjør i dag, er så alvorlig og et alvorlig inngrep i norsk natur. Neste taler, representanten Eva Kristin Hansen, sier: Vi er jo ikke enige, vi støtter regjeringen i nesten ett og alt, og vi skjønner ikke hvorfor Arbeiderpartiet er under angrep. Dette er sannelig ikke lett å forstå. Det hadde vært interessant om Arbeiderpartiet kunne oppklare hva de egentlig mener. På den ene siden er de veldig for, på den andre siden er de veldig imot. Det er som å snakke og prøve å dobbeltkommunisere. Det tror jeg ikke det er veldig heldig å gjøre i denne saken. Jeg tror folk forventer et klart svar fra Arbeiderpartiet, og denne dobbeltkommunikasjonen vil ikke vare lenge. Arbeiderpartiets lokalpolitikere, og også deres velgere, tror jeg vil forvente et svar.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-05-07:
For Senterpartiet handler dette først og fremst om mer lokaldemokrati. Jeg er ganske overrasket over hvor mange her i salen som ikke har tiltro til lokaldemokratiet og til kommunestyrepolitikerne der ute. Det er de samme kommunestyrepolitikerne som i dag kan anlegge motorsportsenter, som kan si at her vil vi ha en skogsbilvei, som kan anlegge hyttefelt, men som altså ikke kan anlegge en scooterløype som brukes maks tre måneder i året. Det forundrer meg at vi tror at lokalpolitikerne vil ta dårlige valg for sine innbyggere akkurat når det gjelder snøscooterløyper. Det har vært ganske mange merkelige argumenter her i salen i dag. Vi kan ikke ha frislepp av snøscooterkjøring, sies det. Nei, jeg tror ikke det er noen her i salen som ønsker frislepp av snøscooterkjøring. Jeg tror de fleste er som jeg, som ikke kjører scooter, og som ønsker å ha muligheten til å ta en rolig skitur, men det er ikke snakk om at hele kommunen skal være dekket av scooterløyper. Mange av oss bor i spredtbygde kommuner der det kanskje er 1 km2 per innbygger, og det er klart at hvis 2 pst. av kommunen får en løype eller blir i støyområdet av en løype, er det fortsatt 98 pst. igjen som en kan bruke til å dyrke nettopp friluftsliv på ski, i fred og ro. Så er det her snakk om hyttelivet, og at det vil bli ødelagt. Jeg har vært på besøk i hyttefelt og registrert at støyen i hyttefelt stort sett kommer fra et dieselaggregat fordi noen enten ser tv eller støvsuger eller hva de nå bruker dette til. Det er noe som virkelig er irriterende, og som er en støy som pågår over tid. Farer det en scooter forbi, er det i et veldig, veldig kort tidsrom. Så må vi ha med oss at det her skal være tillatelse fra grunneier for at det skal bli mulighet til å anlegge løyper. Det er ikke slik at en tar fra grunneierne myndigheten over egen eiendom. Grunneierne skal gi tillatelse, og der grunneierne ikke ønsker det, blir det altså ikke noen løype. Og det vil redusere ulykkene når vi får dette inn i ordnede former. Hvis jeg ikke husker aldeles feil, har det de siste fem årene ikke vært en eneste ulykke i Sverige. I Norge har vi hatt altfor mange dødsulykker med scooter bare i år. Det betyr at vi er nødt til å gjøre noe for å unngå disse ulykkene, og da må vi få trygge, merkede løyper i de kommunene der de ønsker det. Arbeiderpartiet overrasker meg veldig i denne saken. I Sør-Trøndelag er det arbeiderpartiordførerne som har vært mest pådrivere for å få på plass denne ordningen. De ønsker næringsutvikling, og de ønsker mer bolyst for dem som etterspør en sånn løype, og det overrasker meg at de nå ikke vil gi lokalpolitikerne den tilliten at de kan bestemme om de ønsker løyper eller om de ikke ønsker løyper i sin egen kommune.
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2015-05-07:
Det burde bekymre oss alle at statsråden ikke er i stand til å fortelle om konsekvensene. Det er oppsiktsvekkende at statsråden i brev til Stortinget skriver at det hadde vært ønskelig for regjeringen å ha bedre tid til å behandle denne saken. Det er egentlig ganske oppsiktsvekkende at regjeringen har valgt å hurtigbehandle denne. En skulle tro de hadde lært av hva som skjedde i fjor. Representanten Frank Bakke-Jensen sa i stad at Stortinget stoppet forsøket. Det er feil. Den rød-grønne regjeringen innførte et forsøk. Den nye regjeringen sa at alle som ville, kunne være med på forsøket. Sivilombudsmannen sa det var ulovlig. Allikevel ønsket regjeringspartiene her i Stortinget å stemme for å videreføre forsøket. Det var flertall i Stortinget for det. Heldigvis tok statsråden ordet i debatten og sa at hun valgte å stoppe forsøket. Det snakkes om hvor er Arbeiderpartiet, om hvorfor tror ikke Arbeiderpartiet på de lokale. Arbeiderpartiet vil gi kommunene mer makt. Vi sier at vi åpner for lokal forvaltning. Det vi er imot, er fornøyelseskjøring. Fornøyelse for noen få skal ikke få ødelegge fornøyelsen for de mange. Så må jeg også si at det er egentlig ganske oppsiktsvekkende å høre med hvilken forakt det snakkes fra partiene på høyresiden om det de kaller nikkersadelen. Jeg tror ikke de tar inn over seg hvilken stor motstand det er. Turistforeningen, som nærmest snakkes om i en foraktfull tone, har altså 290 000 medlemmer, det er en av Norges største medlemsorganisasjoner, og de, med en samlet friluftsbevegelse, advarer mot det regjeringen gjør. Det er ikke bare friluftsmiljøene som gjør det, det gjør Helsedirektoratet, Politidirektoratet og idretten – alle sammen har kommet med advarsler som regjeringen har valgt å legge til side. Til slutt: Det er helt riktig, som representanten Heikki Eidsvoll Holmås, sa: Vi har ikke lenger en miljøvernminister. Om det bare var statsrådstittelen, så hadde jeg ikke vært så bekymret, men da de fjernet tittelen, viste det seg at de også fjernet seg fra politikken. I sak etter sak går naturvernet på tap. Jeg hørte at statsrådens eneste skryteliste var at hun hadde bevilget penger til skogvern. Vel, det var bare fordi Stortinget sa nei til hennes eget forslag. Hun ønsket selv å kutte to tredjedeler til skogvernet. Heldigvis sa Stortinget nei til det. I høst ble Erna Solberg spurt i spørretimen om hun kunne komme på et eneste initiativ denne regjeringen hadde gjort for naturvern. Svaret var nei. Og i dag igjen ser vi at naturvernet går på nok et nederlag, og det synes vi fra Arbeiderpartiets side er trist.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-05-07:
Jeg vil takke statsråden for en god redegjørelse for prosessen. Når det gjelder det jeg tok opp, om å tenke oss om en gang til når det gjelder forholdet byggevolum–byggeareal, er det et argument til jeg gjerne vil trekke fram, nemlig spørsmålet om planene er langsiktige nok, altså om vi har tilstrekkelige utvidelsesmuligheter i framtiden, om det er nok å tenke 50 år framover. De eksterne kvalitetssikrerne som kvalitetssikret det som da het konseptvalgutredningen, viste til at man planlegger for 5 700 ansatte i 2025, og at man vil ha mulighet til å øke til 6 800 i 2064, men at man ville nå det antallet ansatte allerede 20 år før, litt etter 2040, og at de anså 8 200 ansatte som mer realistisk for det man trenger i 2064, og som er det man bør bygge på når det gjelder dimensjoneringen. Det jeg mener, er at man bør tenke på og ta høyde for tilleggsarealer, ta høyde for utvidelsesmuligheter, være langsiktig realistisk også på lang sikt i det som nå skal gjøres når det gjelder statlig reguleringsplan og tankegangene framover. Spørsmålet blir da om man skal bygge enda mer konsentrert og massivt og høyt i det sentrale området for å ha plass til utvidelse i framtiden. Hvis det er utelukket, er det også et argument for å tenke over en gang til om man bør fortsette å bruke R5 og R6 og lage en annen plan – vurdere om dette kan være mulig. Et annet spørsmål som gjelder det å tenke langsiktig og planlegge for framtiden her, er kollektivløsninger. Det er klart at når regjeringskvartalet skal stå ferdig etter hovedfasen, som går fram til en gang etter 2025, vil vi også ha tid på oss til å planlegge gode kollektivløsninger i området. En faktor som man da bør ta med, er at en ny indre by T-banetunnel i Oslo skal bygges og er planlagt ferdig i omtrent samme tidsrom. Der er det en mulighet for å ha en stasjon i øvre del av det som planlegges som konsept Øst, altså det nye regjeringskvartalet. Flere partier, både Arbeiderpartiet og andre, har sagt at man vil bidra med en høy grad av statlig finansiering til den avgjørende indre by-tunnelen. Den vil kunne gi økt kollektivkapasitet inn i området, kraftig bedret tilgjengelighet og redusere behovet for andre deler av overflatetrafikk. Jeg mener at man burde ta hensyn til det og legge opp en bindende prosess eller en samstemt prosess mellom det nye regjeringskvartalet og indre by-tunnel.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-05-07:
Jeg vil takke for alle gode innlegg og gode ord fra dem som har hatt ordet, og også for et positivt signal fra statsråden når det gjaldt fleksibilitet i planleggingen framover, særlig det statsråden sa om et av de alternativene jeg nevnte for å få mindre stivhet og større muligheter til å kombinere byggevolum og byggeareal på en god måte. Han sa at det kan være at noen av utvidelsesmulighetene som var tenkt tatt i bruk senere, kan fases inn på et tidligere tidspunkt, og at man bør ta høyde for det i den statlige reguleringsplanen som man skal jobbe med til neste år. Det ville vært veldig viktig og veldig bra for å sikre at det virkelig kan bli framtidsrettede, gode løsninger. Vi har kanskje ikke i debatten ytt de gode elementene i disse idéforslagene som nå ligger ute og er presentert, stor nok rettferdighet. Det er en veldig god situasjon at man kan trekke ut forskjellige fine ideer, skapende ting som ligger i dem, på kryss og tvers, at det ikke er en arkitektkonkurranse, men at man kan forsyne seg. Hvis jeg skulle kommentere én ting, er det dette med høyde i prosjektet. Vi har to alternativer blant de seks hovedidéforslagene som legger opp til en mer horisontal organisering, som de kaller det, altså at man ikke går så mye i høyden, men legger bygningsmassen mer horisontalt og holder seg på høyde maks med Høyblokka, også for å gi Høyblokka den rollen den skal ha i området. Jeg mener nok at bl.a. ett av idéforslagene som har park på taket og park innimellom der, har interessante konsepter. Det har vært sagt at det blir veldig lukket, men jeg synes også vi skal være åpne for de tankegangene som ligger der. Og når det gjelder monumentalt: Jeg er enig med Keshvari, vi bygger noe viktig for nasjonen, et symbol for nasjonen. Men monumentalt må ikke være høyt. Monumentalt kan også være en kombinasjon, som jeg mener ligger i et par av alternativene. Så jeg synes vi også i debatten framover bør yte de gode elementene i idéforslagene mer rettferdighet, men de viser først og fremst at man kommer i knipe i forhold til byggevolum og byggeareal, og jeg håper statsråden vil legge vekt på det innspillet fra flere av oss her i debatten. Det jeg skulle ønske meg mer avklaring rundt, er om sikkerhet vil trumfe alt, altså om det stemmer at disse fine tegningene av kafeer, utstillinger, Internett-restauranter osv. som er tegnet inn i konseptene, kan realiseres inne i regjeringsbyggene, eller om sikkerhetshensynene vil tilsi at en ikke kan ha det inne i byggene …(Presidenten klubber) (Presidenten klubber)
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-05-07:
Ja, det er mye å si, president!
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-05-07:
Jeg mener at det er viktige perspektiver som Jan Bøhler trekker inn i denne diskusjonen. Nettopp den fleksibiliteten for fremtidig organisering av departementer er viktig. Jeg mener vi må ha rom for at fremtidige regjeringer om 10, 15, 20, 30 år kan velge å organisere seg annerledes enn det man gjør i dag. Det har bl.a. sammenheng med hvor store departementene skal være, og hvor store direktoratene skal være. Gjennom flere år har man valgt å flytte mer ut i direktorater, men det kan tenkes at fremtidige regjeringer vil organisere seg annerledes. Nettopp derfor er det så viktig å ha denne muligheten for utvidelse frem mot 2064. En del av denne diskusjonen er selvsagt om man skal ta den biten i bruk på et tidligere tidspunkt for å ha en mindre konsentrert utbygging i den første perioden. Det jeg også tror vi må kunne være enige om, er at dagens spredning av departementer rundt i byen er ingen god løsning. Det er ingen god løsning for byen, for trafikantene, for alle gående og heller ikke noen god løsning for sikkerhet. Det er for mange gater i Oslo i dag som delvis må stenges på grunn av sikkerheten rundt departementene. De gatene kan igjen åpnes når man får samlet flere departementer i det nye regjeringskvartalet. Så vil det jo også være slik at man i tiårene som kommer, vil kunne finne bedre og smartere måter å arbeide på, noe som gjør at man ikke har behov for den sterke veksten i antall ansatte, men at man gjennom nye arbeidsrutiner og organisering kan klare å holde antall ansatte på et lavere nivå. Så vi mener at de anslagene som er gjort for antall ansatte, er realistiske, men vi må ta høyde for at fremtidige regjeringer kan ønske å organisere seg på en annen måte. Så jeg mener at den fleksibiliteten i planleggingen som representanten Jan Bøhler etterlyser, er i dagens planer. Det som vil være utfordringen med fortsatt å ta i bruk R5 og R6, er at man da ikke kan åpne Akersgata. Det har vært et sterkt ønske fra Oslo by selv at man skal kunne åpne Akersgata, bl.a. for kollektivtransport.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2015-05-07:
La meg starte med å si til representanten Jan Bøhler at det blir flere anledninger til å ha både dialog og diskusjon og å komme med innspill til dette viktige prosjektet. Jeg vil understreke at det er viktig for meg og for regjeringen at vi har åpenhet og god dialog med alle de ulike aktørene. Det er grunnen til at vi valgte denne idéfasen fremfor en arkitektkonkurranse. Mange ønsket at man skulle gå direkte til en arkitektkonkurranse. Vi sa nei, vi ville ha idéfasen, fordi vi ville synliggjøre perspektivene, mulighetene og begrensningene, og vi ville ha debatten, slik vi nå har fått. Jeg vil kvittere tilbake til representanten Heikki Eidsvoll Holmås at både jeg og mitt departement har god dialog med Oslo kommune på ulike nivåer, både politisk og administrativt. Det er helt avgjørende i dette spørsmålet, fordi det er midt i hjertet av Oslo. Så er det slik at vi må ta hensyn til sikkerhet. Vi må sørge for at de som jobber i departementene, kan ha en trygg arbeidsplass, at de som besøker departementene, kan ha en trygg arbeidsplass – og selvsagt også regjeringen. Men det er andre perspektiver som også er viktig i dette. Gode arbeidsplasser er viktig. Derfor har vi god dialog med de ansatte. Gode byrom er viktig. Jeg mener at disse ideene viser at det er mulig å få til gode byrom i det nye regjeringskvartalet. Samhandling for departementsansatte og for regjeringen er også viktig. I tillegg: Ved å samle departementene kan man åpne andre gater i Oslo som i dag er delvis stengt. La meg igjen understreke at de planene vi nå jobber ut fra, gir fleksibilitet og handlingsrom for de endelige planene som etter hvert skal komme på plass. Både i tid og i areal har man en fleksibilitet. Det gjør at de diskusjonene som er, de debattene som nå går, kan man også ta høyde for når vi skal utarbeide den endelige reguleringsplanen. Så er tidsperspektivet her viktig – som representanten Jan Bøhler var inne på – at vi må tenke i minst et 50-årsperspektiv. Vi må gi fremtidige regjeringer handlingsrom til å kunne organisere staten på en annen måte enn det vi har valgt i dag – som størrelsen på departementer kontra direktorater. Vi vi må også ta høyde for at man kan jobbe på en smartere måte, som gjør at man ikke trenger den veksten i antall byråkrater i departementene som noen av prognosene har vist. Men igjen, dette var en nyttig start, og vi kommer til å fortsette å ha god dialog om dette viktige spørsmålet.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2015-05-07:
Jeg vil også starte med å berømme interpellanten for å ha satt en veldig viktig sak på dagsordenen. Det å utforme framtidens regjeringskvartal er ikke bare av stor betydning for landets hovedstad, som skal huse regjeringskvartalet, men for hele nasjonen vår. Og i tillegg til at det er mange viktige praktiske ting som man må ta stilling til, som utforming, fleksibilitet, arbeidsmiljø for dem som skal være der, sikkerhetstiltak osv., er det også viktig å tenke på at de byggene som kommer i dette kvartalet, har stor symbolverdi og også skal si noe om hvem vi er som nasjon, i og med at Norges viktigste og øverste politiske ledelse skal være samlet i dette kvartalet. Derfor er vi i Fremskrittspartiet veldig godt fornøyd med at regjeringen og statsråden har vist gjennomføringskraft, og at man er i gang med prosessene om hvordan dette skal utformes. Jeg synes også interpellanten hadde en del gode innspill om det som handler om framtidig fleksibilitet, og jeg synes svaret fra statsråden var vel så godt. Det som er viktig å tenke på, er at selv om vi skal ta stilling til ganske mange ting og tenke oss godt om, er det også viktig at det er en framdriftsplan her, og at man også tenker på tiden fram til man kommer i mål. Også på det feltet er vi i Fremskrittspartiet godt fornøyd med at regjeringen og statsråden har skissert noen grunnleggende prinsipper, verdier og tanker for hvordan dette kvartalet skal bli. Dette med åpenhet for publikum, dette med at det skal være vennlige byområder, er svært viktig – at det ikke blir oppfattet som en festning som ingen kan ta seg inn i – samtidig som man ivaretar sikkerhetshensynene som er viktig for den typen bygg som skal ligge her. Vi i Fremskrittspartiet er også veldig godt fornøyd med at statsråden er så åpen som han er, på at vi ikke er i mål, og vi skal lytte både til Oslo kommune – som er vertskap – og også til resten av Stortinget, til de ulike partiene, til ulike interesseorganisasjoner og til folk som har innspill. Så vil det naturlig nok skape veldig mye debatt når man kommer litt lengre på selve den fysiske utformingen, utseendet osv. Det er helt naturlig når så viktige bygg som vi snakker om her, skal komme på plass, at det skapes et engasjement i befolkningen – ikke bare i Oslo, men i hele landet vårt. Men vi mener at utseendet er underordnet alle de andre viktige tingene som må på plass her. Derfor ønsker vi i Fremskrittspartiet å signalisere at vi er veldig opptatt av det statsråden er opptatt av, vi ser fram til framdriften videre her, og vi håper også å bli holdt orientert – slik statsråden gjorde rede for – løpende, og at man også har rom for at andre kan komme med sine innspill.
Lene Langemyr (Fremskrittspartiet), 2015-05-07:
President! Det fungerer ikke.
Lene Langemyr (Fremskrittspartiet), 2015-05-07:
Nei, det går ikke.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-15:
På vegne av representanten Audun Lysbakken og meg sjøl vil jeg sette fram forslag om å sikre integrering fra dag én.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-12-15:
Jeg takker representanten Rommetveit for å ta opp et veldig viktig spørsmål. Det er helt riktig, som representanten peker på, at vi dessverre har sett altfor mange ulykker med fritidsbåter til havs, gjerne knyttet til alkohol og rusmidler. Derfor er det helt avgjørende at vi ser på hvilke virkemidler vi kan ta i bruk for å redusere dødstallene på sjøen. I likhet med Arbeiderpartiet ønsker også regjeringspartiene å få frem et større faktagrunnlag. Vi er svært opptatt av tryggheten for fritidsbåter til sjøs, men vi er opptatt av at vi må sette inn de riktige forebyggende tiltakene. Så ønsker vi å vurdere om en havarikommisjon er det riktige tiltaket, eller om vi kan få mer ut av andre løsninger. Vi kommer til å komme tilbake til hvordan vi skal finne best mulige løsninger.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-12-15:
Jeg er veldig glad for at representanten Rommetveit satte slik pris på å delta på fritidsbåtseminaret i regi av Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg lover representanten Rommetveit at vi skal arrangere flere seminarer som han vil få stor glede av. Jeg synes det er et prisverdig initiativ, det som nå ligger i innstillingen. Det er ikke slik at vi – fra regjeringspartienes side, i hvert fall – ikke ønsker å gå inn på det, men vi ønsker å vurdere nærmere om det er den mest hensiktsmessige løsningen som det pekes på. Vi ønsker å se nærmere på det, for vi er selvsagt, i likhet med Arbeiderpartiet, veldig opptatt av trygghet for fritidsbåtflåten. Dette er et arbeid som vi kommer til å komme tilbake til.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-12-15:
Jeg vil takke representanten Grøvan for å ta opp et veldig viktig spørsmål, og det er selvsagt knyttet til trafikksikkerhet. Det er et helt sentralt arbeid for regjeringen å prioritere. Det er gledelig at trafikkdødstallene går ned, men et liv tapt i trafikken er et liv for mye, og derfor må vi ta i bruk alle virkemidler. Jeg er glad for at de fire samarbeidspartiene har foreslått at det skal lages en egen trafikksikkerhetsplan. Jeg tror at det er viktig å se på hva vi kan gjøre når det gjelder fysiske virkemidler på veien med midtdelere og andre tryggingstiltak, men også å se på holdningsskapende arbeid, særlig inn mot risikogrupper og de sjåførene som vi vet er spesielt utsatt. Men vi vet også at det skjer veldig mye bra trafikksikkerhetsarbeid rundt omkring i fylkene. Det må inn i det arbeidet, slik at andre kan ta lærdom og dra nytte av det, for vi begynner nå å se tydelig hva som virker.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2015-12-15:
Takk for spørsmålet. Det er et håp, men det er også en sterk tro på at dette budsjettet vil sørge for at klimagassutslippene går ned, og det er ikke minst på grunn av den enorme jernbanesatsingen som de fire samarbeidspartiene har stått for i våre tre budsjetter. Når man er ute og møter folk som jobber i sektoren, og det vet jeg at representanten Eidsvoll Holmås også ofte er, legger man nå merke til entusiasmen og troen på at de økte bevilgningene har mye å si for å få fortgang på jernbaneutbyggingen. Vi styrker jernbanesatsingen med 466,4 mill. kr både på vedlikehold og nye investeringer, og vi ser at vi nå har store prosjekter i gang som skal realiseres, og som det også settes av store midler til med hensyn til planlegging.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
I november inviterte Høgre, saman med Framstegspartiet, til seminar her på Stortinget om sjøsikkerheit i fritidsbåtsektoren. Det er eit viktig tema, for ulukkes- og dødstala i fritidsbåtflåten er altfor høge, med eit årleg snitt på 33 døde dei siste ti åra. Det vart på dette seminaret m.a. av fleire båtorganisasjonar og myndigheitsorgan etterlyst betre faktagrunnlag om ulukker og dødsfall knytt til bruk av fritidsbåt. Det vart peikt på at ei eiga ulukkesgruppe, gjerne i samarbeid med Sjøfartsdirektoratet, kunne vera eit viktig grep for å styrkja tryggleiken for fritidsbåtar. Arbeidarpartiet har i ein merknad teke til orde for at Statens havarikommisjon for transport må få større mogelegheit til å styrkja arbeidet opp mot fritidsbåtar. Kvifor vil ikkje Høgre støtta dette?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
I siste utgåve av bransjebladet Båtmagasinet ser eg at Kongelig Norsk Båtforbund under overskrifta «KNBF lykkes med sitt båtpolitiske arbeid» omtalar Høgres sjøsikkerheitsseminar som «meget vellykket». Eg var jo der, og eg syntest òg det var eit godt og ikkje minst eit nyttig seminar – spesielt nyttig fordi det frå mange ulike, men relevante aktørar vart peika på kva veg ein kan gå for å auka tryggleiken for dei som brukar fritidsbåt. Då me utforma vår merknad, var det etter råd frå fleire fritidsbåtaktørar. Me ville løfta eit felt som me trudde at alle ville vera med på. Mitt spørsmål vert då: Kva meiner representanten må gjerast for å auka tryggleiken for fritidsbåtflåten, utover det som representanten sa i sitt førre svar, om at førebygging er viktig?
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Transportkomiteens flertall «er svært skuffet over regjeringens håndtering av saken om heving av ubåten U-864, med sin livsfarlige kvikksølvlast, utenfor Fedje i Hordaland.» Vidare: «Konsekvensene av denne unødvendige forsinkelsen er at miljørisikoen øker, utryggheten for befolkningen i regionen øker, og Norges omdømme som både fiskerinasjon og miljønasjon svekkes.» Dette kunne vore fleirtalsmerknad frå transport- og kommunikasjonskomiteen etter at samarbeidspartia no i budsjettforliket har redusert løyvinga til gjennomføring av miljøløysinga for U-864 med 10 mill. kr. Sitatet er rett nok frå komiteen, og det er saksa frå Innst. 13 S, men det er frå den som vart gjeven av komiteen ved budsjetthandsaminga i 2011. Då var det partia Framstegspartiet, Høgre og Kristeleg Folkeparti som utgjorde fleirtalet i komiteen, og vraket av den sundsprengde, torpederte ubåten med lasta på 67 tonn kvikksølv er neppe i noko betre forfatning i dag enn det som var tilfellet for fire år sidan. Me i Arbeidarpartiet er svært skuffa over at budsjettforliket her inneber eit kutt på 10 mill. kr, og det gjev grunn til stor uro når reduksjonen vert grunngjeven med at gjennomføringa av miljøløysinga for U-864 og kvikksølvlasta ser ut til å verta forseinka samanlikna med opphavleg plan. Me støttar difor i vårt alternative budsjett løyvingsforslaget i Prop. 1 S, der det står: «50 mill. kr vil benyttes til videre arbeider med miljøtiltak for U-864 utenfor Fedje.» Eg har forstått det slik, ved tidlegare orienteringar om saka, at det viktigaste miljøtiltaket no består i å byggja opp ein støttevoll på havbotnen, opp mot den største vrakdelen, at dette må gjerast for å hindra at vraket kvelvar eller rasar nedover ei skråning, og vidare at dette må utførast uavhengig av om ein vidare vel heving eller tildekking, eller ein kombinasjon av desse løysingane. Vidare har eg forstått det slik at det hastar med å få utført dette oppstøttingstiltaket, som no altså vert utsett. Me i Arbeidarpartiet vil støtta at regjeringa set i verk dei miljømessig beste tiltaka når det gjeld handtering av U-864 og kvikksølvlasta, men me forventar då også at regjeringa held god framdrift i dette. No, meir enn to år etter at Solberg-regjeringa overtok, ser me ikkje lenger noko til den iveren og det utolmodet regjeringspartia la for dagen i denne saka – den tida dei var i opposisjon.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2015-12-15:
Når eg no har igjen berre 1 minutt taletid, burde eg vel brukt tida på å hakka på regjeringa, men 1 minutt er no berre 1 minutt, og det nærmar seg jul. Så eg vil nytta desse siste orda til å seia at eg er svært godt fornøgd med at statsråden no har avklart at fellesprosjektet E16 Mørsvikbotn på strekninga Arna–Voss skal byggjast ut etter det såkalla K5-alternativet. Representanten Torill Eidsheim sa tidlegare i debatten at avgjerda om K5 kom så raskt at me i Arbeidarpartiet ikkje klarte å følgja med i merknadsføringa vår. Eg trur heller at då statsråden såg merknaden vår, skunda han seg med å bestemma seg, og det var på tide – eitt og eit halvt år etter at KVU-en var lagd fram. – Så god jul.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
I budsjettet som ble vedtatt før jul for et år siden, ble det med stemmene fra de fire samarbeidspartiene vedtatt å sette i gang arbeidet med nasjonal trafikksikkerhetsplan. Og selv om vi nå har bedre tall for antall drepte og hardt skadde i trafikken de siste årene, vil alltid nullvisjonen være en viktig ledestjerne i trafikksikkerhetsarbeidet. Hva tenker Høyre om de viktigste områdene en framover bør fokusere på i det videre arbeidet med nasjonal trafikksikkerhetsplan?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Reformen «På rett vei» ble vedtatt i vår, hvor bl.a. etablering av nytt veiselskap ble sett på som et viktig redskap for å få fart på stamveiutbyggingen i vårt land. Og så må vi vel erkjenne at uansett hva slags regjering vi har hatt, har stamveiutbyggingen i dette land foregått klattvis og delt i historisk tid. Veireformen tar mål av seg til å få endret på dette gjennom å gi det nye veiselskapet ansvaret for viktige og sammenhengende strekninger, og for 2016 bevilges de første pengene til selskapet. I Arbeiderpartiets budsjettforslag registrerer vi at bevilgningene til nye veier er null kroner. Jeg ønsker å få svar på om dette er et tydelig signal på at hvis Arbeiderpartiet skulle komme i posisjon etter valget i 2017, vil da selskapet Nye Veier bli lagt ned, og alt blir som før når det gjelder norsk stamveiutbygging?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Stortinget vedtok enstemmig våren 2015 en tiltaksplan for å få mer gods fra vei til sjø. Dette er en viktig del av arbeidet med å få ned klimagassutslippene gjennom å gjøre mer miljøvennlige transportformer lønnsomme. I forslaget til statsbudsjett for 2016 la regjeringen fram forslag om fjerning av losberedskapsavgiften for båter under 10 000 tonn – et tiltak som vil gjøre det rimeligere, vil vi tro, å transportere varer på sjø. Hvilke andre typer tiltak ser Fremskrittspartiet for seg vil kunne bidra til å intensivere utviklingen som går på mer gods fra vei til sjø?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Det er et veldig viktig spørsmål. Transportsektoren står i dag for ca. 35 pst. av utslippene. Hvis vi skal nå disse målene, er det helt nødvendig at vi setter inn målrettede tiltak. Et av områdene tiltakene bør settes inn på, er å kunne gjøre kollektivtilbudet mer attraktivt i de større byene og å kunne ha lavutslippssoner. Vi tror også det er viktig å se på avgiftspolitikken for diesel og bensin og lage en bedre infrastruktur som gjør at det er lettere å bruke elbil, hydrogenbil osv., sånn at det alltid er lønnsomt å forurense minst mulig. Dette er noen av områdene vi vil prioritere.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
For Kristelig Folkeparti er resultatene det som teller. Vi er opptatt av å få resultater på dette området, for vi tror at transportpolitikken er en viktig nøkkel for at vi som nasjon skal nå målene. Vi er veldig glad for gjennomslagene vi har fått, ikke minst sammen med Venstre, i samarbeid med regjeringspartiene på viktige områder. Vi tror vi kan gå noen skritt videre med å bli enda mer konkrete både på avgiftspolitikken og på dette med differensierte soner – lavutslippssoner – og vi har tro på at vi skal kunne ha gjennomslag i det samarbeidet vi har. Så vil jeg gjerne tilføye at vi også er åpne for gode forslag fra Arbeiderpartiet og de rød-grønne, som vi absolutt vil være positive til å vurdere hvis vi ser at vi i et bredt forlik på Stortinget kan nå resultatene vi alle sammen er opptatt av på dette området.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Bompenger er, som representanten Johnsen slår fast, en nødvendig delfinansiering av større veiprosjekt, og det har både Kristelig Folkeparti og det politiske flertall i Stortinget sagt. Samtidig er vi også opptatt av i vårt parti at bompenger skal oppleves både relevant og rettferdig. Vi tror at noen av de grepene som nå er tatt i veireformen, bl.a. færre selskap og større regionale selskap, vil føre til en mer effektiv innkreving og lavere administrasjonskostnader, og at vi på den måten får bompengene mer direkte over i veiprosjektene. Vi er absolutt opptatt av å bruke de mulighetene vi har til å redusere bompengeandelen, men samtidig ønsker vi at dette fortsatt skal være en del av finansieringen, og det tror vi også må være for framtiden.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Jeg mener at Holmås peker på en veldig sentral og viktig problemstilling, som må finne sin løsning gjennom konkrete tiltak. Det er klart at de luftforholdene som beskrives i flere av de større byene – Oslo er nevnt, Bergen er en annen by som har veldig store, konkrete utfordringer på dette området – krever spesielle tiltak. Kristelig Folkeparti har vært med på i energi- og miljøkomiteen å foreslå tiltak som gjør at kommuner og fylkeskommuner som er berørt, skal kunne iverksette egne tiltak når det gjelder både lavutslippssoner og andre begrensninger som skal gjøre luftkvaliteten bedre. Vi mener at det bør handles raskt, og vi håper at vi i løpet av neste år allerede skal kunne se de første tiltakene som fra neste år og i årene framover skal kunne gi konkrete resultater.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Vi mener at det haster både med å få grepene fram og mulighetsrommet og tiltak på plass som kan gi konkrete resultater. Vi har gått inn for dette, fordi dette er et alvorlig problem. Vi tror at det fins tiltak som kan løse dette og bedre luftkvaliteten vesentlig. Derfor mener vi at vi har ingen tid å miste. Vi bør komme i gang og sette dette i verk og gi kommunene og fylkeskommunene det verktøyet som de trenger for å kunne skape den forbedringen i kvaliteten som er helt nødvendig for innbyggerne i disse byene.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Stortinget vedtok våren 2015 en enstemmig tiltaksplan om å få overført mer gods fra vei til sjø, for å få ned klimautslippene og gjøre mer miljøvennlige transportformer lønnsomme. For å kunne få til dette kreves det en hel rekke tiltak. Blant forslagene som skal behandles i dag, har Senterpartiet fremmet forslag om en handlingsplan for bedre intermodalitet, «for å lette godstransportens overgang mellom veg/bane og havn». Hvilke typer tiltak ser Senterpartiet for seg som noen av de mest sentrale for å få til denne typen intermodalitet?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
I budsjettinnstillingen fra transportkomiteen har de fire samarbeidspartiene en merknad om å etablere en nasjonal TT-ordning for brukere med spesielt transportbehov, som f.eks. blinde og rullestolbrukere, en ordning som har vært utprøvd i tre fylker. Det blir foreslått bevilget 22 mill. kr til ordningen for 2016 med halvårsvirkning, påløpt 44 mill. kr. Som vi vet, sitter ikke SV i transport- og kommunikasjonskomiteen. Jeg vil derfor vite hvilken holdning SV har til å utvikle en nasjonal ordning for gruppen med spesielt transportbehov, og hvor raskt en eventuelt ønsker å få til en nasjonal ordning.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2015-12-15:
Vi er vel kjent med at statsråden er en bilglad mann. Et besøk på hans kontor kan bekrefte det. Når nå det nye flertallet på Stortinget har satset mer på både bygging av nye veier og økt vedlikehold, er det fordi vi vet noe om veiens betydning for økt verdiskaping og trafikksikkerhet, og ikke minst – bilen er kommet for å bli. Så framover er ikke spørsmålet bil ikke bil, men hvordan vi kan bidra til å skape en utvikling av lavutslippskjøretøy, slik at vi kan nå våre klimamål i 2020 og 2030. Kan vi regne med en like offensiv statsråd for å utvikle en politikk for å ta i bruk lavutslippskjøretøy som i arbeidet med nye og bedre vedlikeholdte veier?