Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-03-25:
Jeg har vel sagt det meste i replikkene, men jeg synes det er viktig for salen og for presidenten og statsråden å få rede på at jeg har drevet garnfiske i Varanger, og jeg har levd med kongekrabben i alle år siden 1964, da den ble satt ut. Jeg må jo ærlig talt si at det var akkurat som om man hadde slått meg i hodet i 1997 da jeg kom inn på Stortinget. Og i 1998 tok jeg det opp her i denne salen. Da ble det nedstemt, for da var det ikke noen som brydde seg om kongekrabben. Men i dag har jo SV og Senterpartiet fattet interesse for og vil behandle denne saken. Det er jo sånn at krabben ble satt ut – det er det ikke tvil om – av russerne. Men så har den vandret i Varangerfjorden. Den har bredt seg og ødelagt Varangerfjorden som garnfjord. En kan ikke sette garn i Varangerfjorden uten å få kongekrabbe. En vet ikke sin arme råd, for plutselig går garnene fulle av kongekrabbe. Og en har ikke lov til å ta de garnene i land hvis en ikke har kvote for kongekrabbe, for her er det såkalte forskningskvoter. Det er én forsker som har forsket på kongekrabben gjennom alle år, og han har delt ut en kvote til de båtene som skulle ha forskningskvote på den. Det er forskning som har pågått i Varangerfjorden hele tiden. Så hvis en hadde fått garnene fulle av kongekrabbe og tatt dem på land for å plukke krabbene ut, hadde en vært straffskyldig fordi en ikke hadde kvote – en hadde ikke tillatelse, en hadde ikke forskningskvote på det. Sånn er det i dag. Jeg har jo stilt spørsmål i denne salen om hvorfor det skal være sånn – hvorfor en skal behandle kongekrabben på annen måte enn vi behandler annen fisk. Den fabrikktråleren som jeg var inne på i stad, har fått en masse kongekrabbe i trålen. Han risikerer bot for å ha fått de krabbene. Han har ikke kvote på dem. Det er helt motsatt av det vi har for vanlig fisk –hyse, sei og torsk. Hvis en ikke har kvote på det, kan en ikke ilandføre det, for dette skal bli registrert, og en skal få rede på hvor den fisken er tatt hen, og en skal vite hvor mye som blir tatt. Hvorfor i all verden? Vi har ikke den minste anelse – en masse kongekrabber er dumpet, ødelagt, og det er ikke forsket på det i det hele tatt. Da kunne vi ved å ha et ilandføringspåbud, selv om en ikke har kvote, få registrert det, og det ville vært gratis forskning. I dag brukes det en masse penger på én forsker som skal forske på å ha forskningskvote, og det er kun den som er registrert. Det som er ulovlig fanget, blir ikke registrert, og det vet vi ingenting om. Det skal vel ikke være sånn? Men dere må da være klar over når dere vedtar i denne salen, at det skal være på den måten. Når jeg stilte spørsmål til statsråden om hvor mange forskere som forsker på kongekrabbe, svarer han at det er bare én forsker som forsker på kongekrabbe. Så vi har ikke den minste anelse om hva dette innebærer. Og så sier han fra denne talerstol at vi skal sette grense for utbredelsen av det dyret. Ja, vi skulle ha gjort det for lenge siden, og det skulle være fritt fiske. Jeg sier ikke at vi skal utrydde kongekrabben, det sier jeg ikke, men vi skal ha en begrensning på hvor langt sør den skal få lov til å utbre seg. I dag er det ingenting som stopper den. Den kan bre seg helt sørover hit til Oslofjorden, til Spikersuppa om nødvendig. Den krabber på land. Hvis flertallet i denne sal hadde tatt meg ad notam i 1998, hadde vi satt en grense da, og så hadde vi fått fritt fiske sør og vest og nord opp til grensen. Men i dag så har den bredt seg i vilden sky, og vi har ikke det minste begrep om hvor kongekrabben er, og hvor stor utbredelse det er, for vi har bare én forsker som forsker på det. Og det er for galt. Jeg er så glad for at det er andre parti som har forstått problemet og tatt det opp, slik at vi kan debattere det. Nå er ikke fiskeripolitikk det temaet som engasjerer flest i denne salen, men jeg er glad for at to partier har grepet fatt i den problematikken, så vi endelig kan få debattert det. For sånn som det er med kongekrabben, kan det ikke fortsette. Det er et skadedyr, men det er også et økonomisk dyr, som gir stor uttelling for dem som kan bruke det. La alle de i Finnmark som har fiskerinummer på båtene sine, få lov til å fiske kongekrabbe. La det være fritt fiske utover sørlig og sørvestlig grense. La det være fritt fiske over en nordlig grense. Og så må de slippe å få bot for å ta kongekrabben om bord. I dag får en bot hvis en tar den om bord, og hvis en fører den i land. Det er jo helt vilt, og jeg tror ikke det har gått opp for folk i denne salen, og jeg tror ikke det har gått opp for statsråden heller, jeg tror ikke det har gått opp for departementet, at vi forvalter kongekrabben på en helt annen måte enn vi forvalter annen fisk. Da må jeg spørre på nytt igjen: Hvorfor skal det være sånn?