trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-03-16:
For meg har Stortinget alltid rett. Men la meg si det slik at jeg tror vel at jeg i utgangspunktet ville ha brukt andre formuleringer i et dokument som jeg hadde ansvaret for. For det er klart at vi skal ikke bruke alle midler i forhold til tobakken. Det er f.eks. ikke aktuell politikk å forby tobakk som en lovlig salgsvare. Så det er en bekreftelse på at det ikke er aktuelt å bruke alle midler. Men vi skal bruke de midler som vi mener er balansert i forhold til de store helseutfordringene som tross alt er knyttet til tobakk, og da mener jeg at blant de virkemidlene som er akseptable, er et totalforbud mot reklame. Det synes jeg er veldig akseptabelt, og da er det klart at en del av det er utstilling av salgsvarer. Jeg mener altså at dette er innenfor de midler som det er greit å bruke, mens det også finnes midler som det ikke er greit å bruke.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-03-16:
Det siste som representanten Dåvøy tok opp, må jeg be om å få sjekke og komme tilbake til. Jeg skal bare knytte noen få kommentarer til saken fra min side. Vi foreslår altså endringer i abortloven. Endringene innebærer at klage på avslag om begjæring om abort der inngrepet foretas etter utgangen av tolvte svangerskapsuke, skal behandles av én sentral nemnd i stedet for fem regionale nemnder, som i dag. Jeg er glad for at helse- og omsorgskomiteen har tilrådd endringene i sin innstilling. Regjeringen mener at forslaget er egnet til å sikre bedre likebehandling av de abortsøkende og derved øke kvinnenes rettssikkerhet. Det legges til grunn i forslaget at én sentral klagenemnd vil ivareta samme oppgaven som de regionale klagenemndene gjør i dag. For å oppnå den brede kompetansen som anbefales av høringsinstansene, foreslås det at antallet medlemmer i klagenemnda utvides fra tre til fem. Det foreslås at det bør være minst to leger og én jurist blant nemndas medlemmer, og at de to siste medlemmene bør ha psykolog- og sosialfaglig kompetanse. Nemndas medlemmer foreslås oppnevnt av Kongen for fire år av gangen. Jeg understreker at forslaget ikke innebærer noen endring i vurderingsgrunnlaget for søknader om svangerskapsavbrudd. Vilkårene for å få innvilget svangerskapsavbrudd etter tolvte uke er uendret.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2009-03-16:
Det denne debatten egentlig dreier seg om, er veien mot det røykfrie samfunnet. Det er ingen tvil om at flertallet her ønsker seg dit på et eller annet tidspunkt. Kampen mot tobakk og de skader som tobakken medfører, er en ærlig nok debatt, det. Men spørsmålet er jo hvordan man skal kunne nå frem. Er det gjennom denne type ordninger? Eller er det gjennom aktiv bruk av informasjonskampanjer rettet bl.a. mot barn og unge? Når man med dette forslaget skal gjøre tobakken mindre tilgjengelig – den skal fortsatt være lovlig å selge i de forretninger som i dag selger tobakk – er spørsmålet: Hvorfor ikke overføre salg av tobakk til den type forretninger som ikke har så stor dekning rundt om i landet, f.eks. apotek eller kanskje vinmonopol? Det ville kanskje ha gitt en mer ønsket effekt enn det man får ut fra dette forslaget – ikke at jeg skal gi flertallet her noen gode ideer! Så har man det næringspolitiske aspektet. Representanten Gunn Olsen, sakens ordfører, kommer fra et fylke med mange små virksomheter, f.eks. innenfor varehandelen. Her vedtar man bevisst et pålegg som vil medføre økte kostnader for disse. Hvis det går slik som flertallet ønsker, blir det mindre inntekter til disse virksomhetene. Det er virksomheter som i dag sliter med å kunne opprettholde tilbud i mange bygdesamfunn, nettopp på grunn av lav inntjening. Dette er noe helt annet enn den forutsigbare og aktive næringspolitikken som vi hører om når representanter og statsråder for Arbeiderpartiet reiser land og strand rundt og prediker det Arbeiderpartiets politikk står for. Men det vi ser i virkeligheten, er stadig flere reguleringer, innstramninger, pålegg, skatteøkninger, osv. Man bør være så ærlig å si at dette ikke er noen form for forutsigbar næringspolitikk. Jeg føler at vi som er satt til å ivareta næringslivets interesser, bør kunne bemerke det.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2009-03-16:
Fremskrittspartiet kommer til å støtte saken som den foreligger, men jeg har allikevel behov for å si et par ord. Det som Fremskrittspartiet synes er viktig, er å få en sentral nemnd, sånn at alle får lik behandling. Vi ser også at det er behov for å utvide antall medlemmer i nemnden, slik som det er nevnt i saken. Vi ser at nemnden nå foreslås utvidet med psykolog og en representant med sosialfaglig bakgrunn. Vi mener det er viktig at grunnlaget for å kunne få en senabort skal være det samme som det har vært tidligere. Vi vil presisere at det er viktig at denne endringen som nå blir foretatt, ikke skal føre til at det totale antallet senaborter øker. Det som er viktig, er at det blir en likebehandling, sånn at det ikke er veldig vanskelig å få det innvilget enkelte steder og lettere andre steder. Det skal altså være en lik vurdering, og det mener vi ikke bør føre til flere senaborter, men til en mer rettferdig behandling. Men vi går som sagt for saken slik som den foreligger.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-03-12:
Det er en glede på vegne av representantene Jon Jæger Gåsvatn, Åse M. Schmidt og meg selv å fremme 17 konkrete forslag om å bedre innholdet og endre organiseringen av yrkesfaglig opplæring.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2009-03-12:
På vegne av representantene Erna Solberg, Inge Lønning og meg selv vil jeg fremme forslag om raskere helsehjelp og større valgfrihet i helsetjenesten.
Borghild Tenden (Venstre), 2009-03-12:
Jeg har den glede å overrekke et representantforslag fra representantene Trine Skei Grande, Gunnar Kvassheim, Leif Helge Kongshaug og meg selv om en nasjonal ordning med elektronisk «køfri»-billett på kollektivreiser.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
Jeg synes på mange måter det er interessant at representanter for partier som nær sagt i alt og ett dyrker den frie og hellige konkurransen, ikke ser at konkurransen kan gi seg slike utslag at den favoriserer enkelte aktører i et marked. SAS’ situasjon er ikke bare at de konkurrerer med Norwegian på det norske, innenlandske luftfartsmarkedet, de konkurrerer også med internasjonale, større selskaper, både i og utenfor Skandinavia. Det som kan virke som om en likestilt konkurransesituasjon innenlands, kan være en ulik situasjon utenlands. Det jeg gjorde i mitt tidligere innlegg i dag, var å stille spørsmål om det ikke kunne være slik at kanskje SAS i dag er brakt inn i en svært uheldig konkurransesituasjon i forhold til sine internasjonale konkurrenter, som følge av at man på det norske markedet ikke har anledning til å utstede bonuspoeng for innenlands flyreiser. Dette spørsmålet synes jeg også hr. Hansen burde vært opptatt av, nettopp fordi det vil være til forbrukernes beste å få konkurranse på like vilkår – ikke for å favorisere et skandinavisk flyselskap, men for å likestille det i konkurransen internasjonalt. Så er jeg selvfølgelig forundret over at Fremskrittspartiet uten knussel går inn for å legge ned et selskap som historisk sett har hatt svært stor betydning for utviklingen i norsk luftfart. Det de foreslår her i dag, er å legge ned selskapet og kaste vrak på de verdiene som tross alt ligger der. Skjønt, egentlig burde jeg ikke være spesielt forundret over det, for det er slik Fremskrittspartiet opptrer nær sagt i enhver næringspolitisk sammenheng.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-03-12:
Et viktig element i det kostnadsbesparende tiltaket som SAS kommer med, er de ansatte og deres bidrag. Det er mange fagforeninger i SAS, men samlet sett skal dette gi en årlig besparelse på 1,3 milliarder svenske kroner. Det er bra at de ansatte er med og bidrar. Jeg vil også benytte anledningen til å gi ros til de ansatte i SAS – jeg bruker SAS mye når jeg flyr til Nord-Norge, som flere har gjort et poeng av. Jeg flyr også med Norwegian, og det er like god service i begge selskapene – slik at det er sagt. Men nå er det jo slik at Norsk Kabinforening skal ha en pressekonferanse kl. 13 i dag, altså etter at vi har vedtatt denne saken. Da vil jeg bare spørre statsråden: Vet statsråden hva som ligger i den pakken Norsk Kabinforening skal presentere? Er det kostnadsbesparende tiltak, slik det står i proposisjonen?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-03-12:
Jeg er litt opptatt av beslutningsgrunnlaget som Stortinget i dag fatter sine vedtak på. I sted fikk jeg kvittert ut at man ikke har oversikt over organisasjonenes bidrag, som det framgår av proposisjonen. Da har jeg et spørsmål til statsråden: Vet statsråden hvor mange ansatte i Norge som kommer til å miste jobben på grunn av den sparepakken? Og hvor mange flyruter vil eventuelt bli innstilt i Norge? Og så må jeg vise til en artikkel som stod i Finansavisen fredag 6. mars, der det framgår at SAS skjuler milliardtap når det gjelder sikring av flydrivstoff. Det milliardtapet er på 1,7 milliarder svenske kroner. Hvorfor er ikke det omtalt i proposisjonen?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-03-12:
Jeg har bare lyst til å kommentere noen av de utfordringene jeg har fått. Noen har gjort et poeng av at jeg er en nordnorsk stortingsrepresentant som burde skjønne verdien av SAS. Jeg kan jo bare opplyse at jeg har bodd ved siden av Tromsø lufthavn i hele min barndom og oppvekst – det er kanskje derfor jeg har mistet hørselen litt. Jeg har i hvert fall fått med meg at representanten Ballo var opptatt av de historiske linjene. Det er klart at hvis man tar utgangspunkt i det å skulle forsvare historikken, er det selvfølgelig fremdeles naturlig å opprettholde et eierskap i SAS, og gjerne kjøpe seg opp. Vi har ingen problemer med å se akkurat de historiske linjene, men framtiden bygger man ikke på gamle historier. Framtiden er det som ligger foran oss nå – situasjonen innenfor norsk og internasjonal luftfart er en helt annen i dag enn det den var tidligere. Det har partiet også omtalt i innstillingen, side 4, spalte 1 – så der kan Olav Gunnar Ballo få det med seg. Så vil jeg gjenta at de ansatte i SAS har gjort en god jobb. Det er de tidligere ledelsene som har sviktet radikalt. Det som også er viktig for oss, er å ta vare på forbrukerne – altså de reisende – og gi dem et tilbud. Jeg vil igjen minne om at da SAS i en periode hadde monopol i Norge, var billettprisene skyhøye. Man kan jo også se at på de rutene SAS har monopol på i dag, ligger de langt over i pris enn på de rutene der det er konkurranse. Så vi er for konkurranse for å gi det beste tilbudet. Når det er konkurranse, er det de beste som overlever, og de ansatte i SAS har en god mulighet i så måte. Jeg er fremdeles litt forvirret over representanten Torbjørn Hansen og Høyre. Man er med på å fremme et forslag som skal gi en langsiktig fullmakt. Hadde det forslaget blitt vedtatt, hadde Regjeringen fått en fullmakt, men den fullmakten kunne man bruke ganske kjapt. Så det ligger jo ingen føringer fra Høyre om at dette er langsiktig. Jeg registrerer at Høyre går bort fra det de mente i eierskapsmeldingen, og at de nå har en ny politikk som går ut på å bruke enormt mye midler for å forsvare små verdier i selskapet. Høyre har heller ikke kvittert ut hva partiet kommer til å gjøre neste gang SAS kommer løpende til Regjeringen for å be om mer penger, så jeg tror Høyre får ta en debatt på kammerset og utforme den politikken de ønsker å ha innenfor luftfart. Slik det er nå, kan jeg dessverre ikke si at Høyre flyr på autopilot – de flyr nærmest uten kart og kompass og ingen i cockpiten.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2009-03-12:
Jeg er også spent på hva som kommer ut av pressekonferansen til Norsk Kabinforening, men det antar jeg statsråden kommer opp og redegjør for. Bare til representanten Gullvåg: Det er jo ikke slik at vi ønsker å legge ned SAS. Vi ønsker bare ikke at vi skal bruke 700–800 mill. kr av skattebetalernes penger på å gå inn i selskapet. Det er jo også sagt fra SAS' side at om man ikke fikk til en hel emisjon, så ville ikke selskapet gå konkurs, men man ville stå i en tyngre situasjon. Til representanten Ballo: På et halvt minutt klarer jeg ikke å redegjøre for hele Fremskrittspartiets samferdselspolitikk, men konkurranseelementet er en viktig bit, på samme måte som det også var det for Hurtigruten da den var ute etter anbud og var utsatt for konkurranse. Så her er det snakk om kjøp av tjenester, og det er ikke snakk om å legge ned noen flyruter. Så er det bare hyggelig å registrere at Høyre kommer etter Fremskrittspartiet når det gjelder fullmakt til salg av SAS.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-12:
Jeg er enig med statsråden i at Fremskrittspartiets idé om å selge i dagens situasjon fremstår som underlig, for å si det forsiktig. Men det som er et mer interessant tema, er jo hva som skal skje med eierskapet i SAS i et mer langsiktig perspektiv. Det fremgår av brevet den 25. februar fra statsråden til komiteen at SAS har orientert sine eiere om at man jobber med ulike strategiske alternativ, og det er åpenbart at ett av alternativene der var at et annet selskap overtar det totale eierskapet i SAS. Høyre og deler av opposisjonen peker på at dette burde man være åpen for, og at man bør lage en fullmakt fra Stortingets side med tanke på nedsalg, slik at rammene rundt eierskapet i SAS er tydelig formulert også i vedtaket i Stortinget. Ser ikke statsråden ut fra situasjonen i selskapet og situasjonen i norsk luftfart – ikke minst historisk, som statsråden selv beskriver – at en slik salgsfullmakt hadde vært fornuftig, ut fra det som nå bør være eierskapspolitikken i selskapet?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-12:
Jeg vil komme tilbake til et tema som representanten Gullvåg tok opp i sitt innlegg når det gjelder konkurranse i luftfarten. Gullvåg sa noe slikt som at myndighetene hadde frarøvet SAS konkurransefordeler i det nordiske markedet, at det var en ulempe for selskapet at ordningen med bonuspoeng ble tatt bort fra norsk luftfart, og at dette åpnet opp for såkalte billigselskaper i norsk luftfart. Jeg vil jo si at Høyre i forrige periode jobbet mye for å få til denne konkurransen i norsk luftfart. Vi er svært glad for at lavprisselskapet Norwegian har entret norsk luftfart og dermed gitt passasjerene et bedre tilbud og lavere priser. Det er tydelig at Gullvåg savner tiden med monopol i luftfarten og skyhøye priser for norske flyreisende, særlig de som skal ut i distriktene. Mitt spørsmål er: Kan statsråden forsikre at Regjeringen gjør hva den kan for å opprettholde konkurranse i luftfarten, og at man ikke har noen planer om å gjeninnføre bonuspoeng og dermed slå beina under lavprisselskapene i Norge?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-12:
Representanten Korsberg gjorde rede for en viss forvirring rundt Høyres stemmegivning i dag. Det er jo opp til den enkelte representant å gjøre rede for sin forvirring fra denne talerstol, men det som jeg forsøkte å få fram i mitt innlegg, er at det å gjennomføre et salg av SAS i dagens situasjon – i en så finansiell ustabil situasjon – er urealistisk, det er useriøst, og det vil være å nulle ut de verdiene som staten og skattebetalerne har i selskapet SAS. Så det er ikke en tilgjengelig løsning. Derfor er det nødvendig å delta i emisjonen. Men det at vi samtidig foreslår en langsiktig salgsfullmakt, eller for så vidt også en kortsiktig salgsfullmakt, gjør at staten når som helst kan selge aksjene i SAS dersom man finner en god løsning for det. Men det er åpenbart for alle som følger med på denne situasjonen – det tror jeg også gjelder for Korsberg – at det å gjennomføre et salg nå er helt urealistisk. Det synes jeg også at Fremskrittspartiet burde ta inn over seg. Det er også ganske pussig å observere holdningen til statlig eierskap fra representanten Korsberg, som for litt over et år siden støttet statens kjøp av aksjer i Aker Holding på 5 milliarder kr, en investering som nå har påført skattebetalerne et tap på mer enn 70 pst. Det hadde vært interessant å få høre hvorfor Korsberg vil selge aksjer i SAS for kroner null, mens han kjøpte aksjer i Aker Holding for 5 milliarder kr. Ellers forstår jeg at representanten Gullvåg er uenig med statsråden når det gjelder konkurranse i norsk luftfart. Det får vi bare ta til etterretning. En annen sak som jeg vil ta opp på slutten av debatten, er en pressemelding fra Norsk Kabinforening som ligger ute i dag. Det handler om kollektivavtaleforhandlingene for 2008, og at man skal ha et medlemsmøte i dag 12. mars kl. 13 og informere om resultatet av disse kollektivavtaleforhandlingene for 2008, som er avsluttet. Jeg vil for ordens skyld bare spørre statsråden om hun kjenner til om resultatet fra disse kollektivavtaleforhandlingene påvirker det som er omtalt i proposisjonen, om det er noe rundt denne saken som tyder på at fagforeningen ikke har den klare, konstruktive linje til omstillingsprosessen i SAS som Stortinget er blitt orientert om i denne proposisjonen. Det ville være veldig overraskende hvis det på pressekonferansen kl. 13 i dag, etter at Stortinget har behandlet denne emisjonssaken, kommer noe som forandrer det grunnlaget som Stortinget har for vedtaket i denne saken.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-12:
Til liks med andre flyselskap har SAS opplevt turbulente år. Etter ei viss betring og økonomisk overskot i 2006 og 2007 forsterka problema seg i 2008. Stigande brenselprisar i delar av året og eit sterkt fall i flytrafikken på grunn av økonomiske nedgangstider har medverka til dette. Dotterselskapet Spanair har vore spesielt hardt ramma. I 2008 fekk SAS eit underskot på 6,3 milliardar svenske kroner, der 4,9 milliardar hadde tilknyting til Spanair. Dette har sjølvsagt svekt soliditeten i selskapet. Eigenkapitalsituasjonen kan verta ytterlegare forverra dei neste kvartala – inntil ein stigande etterspørsel og dei rasjonaliseringstiltaka som er sette i verk, igjen gjev grunnlag for overskot i selskapet. På denne bakgrunnen har styret i SAS føreslått å gjennomføra ei utviding av eigenkapitalen i selskapet med ca. 6 milliardar svenske kroner gjennom ein fortrinnsrettsemisjon. Det er ein føresetnad for at emisjonen skal lukkast at alle dei store aksjonærane tek del. Det er òg viktig for å få dette på plass raskt. Regjeringa føreslår at Nærings- og handelsdepartementet vert gjeve fullmakt til å ta del i ei kapitalforhøging i SAS og halda oppe statens noverande eigardel. Dette er altså bakgrunnen. Kristeleg Folkeparti meiner at ei deltaking i emisjonen er den beste måten å sikra statens aksjeverdiar på, både på kort sikt og i eit mellomlangt perspektiv. Kristeleg Folkeparti fryktar at eit nei til deltaking vil kunna bringa selskapet over i ein situasjon med finansielt stress – med påfølgjande negative konsekvensar for selskapets funksjonar, for dei tilsette og for statens verdiar. Kristeleg Folkeparti legg vekt på at emisjonen er avhengig av at alle dei fire største eigarane deltek, og at sal ikkje er eit realistisk alternativ i dagens situasjon. Kristeleg Folkeparti ønskjer å sikra skattebetalaranes verdiar i selskapet og vil streka under at det er viktig at staten opptrer som ein ansvarleg eigar i dei selskapa der staten har aksjar. Kristeleg Folkeparti sluttar seg difor til forslaget om å ta del i emisjonen.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2009-03-12:
Jeg merket meg det Øyvind Korsberg sa, at «framtiden bygger man ikke på gamle historier». Det er et interessant utsagn. Hvis man tenker seg at man ikke skulle bygge framtiden på den historien man tar med seg inn i framtiden, hva slags samfunn ville man få da? Hvis det å snu seg tilbake i denne salen, ikke skulle spille noen rolle, da hadde ikke engang Grunnloven spilt noen rolle. Poenget må nettopp være å ta vare på de historiske røttene. Det man derimot må være villig til, er naturligvis endring, omstilling, vilje til å la ting skje på andre premisser enn før – og den viljen har vi i SV. Jeg tror jo at en del av de feilinvesteringene vi ser når det gjelder f.eks. Hurtigruten, gjør det helt nødvendig å diskutere et annet transportmønster for Hurtigruten. For å bedre trafikkgrunnlaget for reiselivet når det gjelder rutetrafikken, er vi nødt til å diskutere endringer i rutemønsteret for flytrafikken. Men noe av det mest interessante med Fremskrittspartiet er jo at hvis man da ser at det er velgere å tape på det, så er man ikke med på dét heller. Kenneth Svendsen ønsket jo ikke for alt i livet at Vardø lufthavn skulle avvikles. Det som er paradoksalt der, er jo at det er like langt fra Vardø til Vadsø som det er fra Oslo til Gardermoen, og Vardø har en lufthavn, mens det har ikke Oslo. Det er omtrent like mange flyplasser i bruk i Finnmark som det er i Danmark. Forskjellen er at det bor 72 000 mennesker i Finnmark, mens i Danmark bor det rundt 6 millioner mennesker. Det er en interessant debatt, for hvis man begynner å diskutere dette i et samfunnsperspektiv, kan det godt tenkes at man kunne hatt et rutemønster med andre typer transportmidler i Finnmark som gjorde at man hadde hatt langt færre flyplasser. Men så lenge man i utgangspunktet sier at man lar konkurransen bestemme hva som skal være der, vil man naturligvis sanere ganske dramatisk det som er av transporttilbud i Finnmark. Til gjengjeld ser vi altså at når det begynner å brenne under føttene på Fremskrittspartiet, og de ser at velgerne reagerer, f.eks. i et lokalsamfunn som Vardø, da er det ikke lenger konkurransen som skal gjelde. Da skal man legge føringer for at den flyplassen må ikke nedlegges, og den må ikke nedlegges – i hvert fall ikke her i Nordland hvor jeg kommer fra, for da taper jeg velgere. Så sier man i tillegg, og jeg gjentar, at «framtiden bygger man ikke på gamle historier». Det betyr altså at det skal være en politikk fra hånd til munn og fra dag til dag, styrt av de ulike vinder. Og hvis det er kastevinder den ene veien, snur man seg dit, og motsatt hvis det blåser en annen vind. Slikt blir det naturligvis ikke langsiktighet av, og konsekvensen for SAS, hvis man skulle følge Fremskrittspartiets politikk, ville jo vært at selskapet kanskje på linje med Spanair hadde gått for 1 euro til Lufthansa i en krisetid, i stedet for at man investerer i de verdiene som er lagt ned i selskapet gjennom 63 år, ser det langsiktig, som heldigvis både Høyre og Venstre er opptatt av, og sikrer verdiene, sikrer arbeidsplassene og sikrer rutemønsteret for flytrafikken i Norge.
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-03-12:
Næringskomiteen har mottatt et brev fra Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund, datert 6. mars 2009. Det er å oppfatte slik at den organisasjonen er bekymret for framtidige arbeidsplasser innenfor SAS i Norge. Det er vel òg slik å oppfatte at danske og svenske myndigheter som eiere har vært dyktigere til å ta vare på arbeidsplassene i sine land i forhold til det norske myndigheter har vært. Brevet avsluttes med en oppfordring om at det er viktig at de norske arbeidsplassene blir tatt vare på. Deler statsråden den kritikken som kommer fram i det brevet? Synes statsråden at norske myndigheter har vært dyktige nok som eiere til å ta vare på norsk kompetanse og norske arbeidsplasser?
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
Jeg kan ikke si noe om den pressekonferansen de skal ha seinere, men det som ligger til grunn for den beslutning Stortinget er invitert til å gjøre, er at de ansatte i SAS, sammen med ledelsen og styret, har kommet fram til en strategisk plan for framtida som vi har tru på. En god del av det dreier seg sjølsagt om kostnadsreduksjoner, og jeg vil også igjen gi honnør til de ansatte for at de er med på det. Det som er det nye nå, er at det her ligger forpliktende ting for framtida. Det vi har opplevd i en del sammenhenger før, er jo at ting er sagt og gjort – og så er det ikke det som har skjedd i virkeligheten. Jeg forventer at det som nå er sagt, og som sjølsagt også er kommunisert til Stortinget, blir fulgt opp av SAS – jeg har ingen grunn til å tru noe annet – slik at vi gjennom dette kan sørge for at SAS kan fly videre i den krevende konkurransesituasjonen man nå er i.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
Det er ingen hemmelighet, som også representanten Hansen påpeker, at SAS gjennom ei tid har vurdert ulike strukturelle løsninger. Det har de vært nødt til ut fra den dramatiske situasjonen som de har vært i, og delvis fortsatt er i. De har konkludert med det som Stortinget i dag sannsynligvis kommer til å gi sin tilslutning til, at den beste løsningen nå er at man går inn med egenkapital. Når det gjelder spørsmålet om salg eller ikke salg, er fakta pr. i dag at vi ikke har noe bud på statens aksjer. Skulle et slikt bud komme, vil Regjeringa sjølsagt vurdere det på vanlig måte. Hva Stortinget så måtte vedta, vil ikke jeg legge meg opp i. Det vil vi vurdere hvis eller eventuelt når det skulle bli en aktuell problemstilling.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
Jeg har jo sjølsagt på vegne av Regjeringa også hatt dialog med flere av organisasjonene i SAS, deriblant YS. Men det er ikke slik at det er regjeringene, verken i Sverige, Danmark eller i Norge, som sitter og forhandler når det gjelder arbeidsplasser. Det vet representanten Kongshaug. Det er det styret og ledelsen som har ansvaret for. Jeg går sjølsagt ikke inn i noen som helst slags forhandlinger om det. Derfor mener jeg at det heller ikke er noe hold i å si at den ene regjeringa eller det ene landet har vært flinkere eller dårligere enn andre til å beholde eller ikke beholde arbeidsplasser. Det jeg imidlertid er helt sikker på, er at hvis Stortinget i dag ikke gjør det vedtak som jeg skjønner at det ligger an til at man gjør – og det er jeg glad for – hadde vi stått overfor en helt annen situasjon for de ansatte i SAS. Det at man nå går inn med egenkapital fra de tre landene og Wallenbergstiftelsen, gjør at flere av arbeidsplassene også i Norge er tryggere enn alternativet ellers ville ha vært. Men både SAS, Norwegian, flybransjen i Norge, Europa og verden står overfor en meget krevende situasjon på grunn av den finanssituasjonen som vi er i. Det gjør at ingen pr. i dag kan gi garantier for arbeidsplasser, verken her eller der.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
La meg først si at Stortinget sjølsagt har fått alt det underlagsmaterialet som skal til for å kunne fatte beslutningen. Det er sjølsagt ingenting som er holdt tilbake der, og det er heller ikke riktig at vi ikke har oversikt over det. Men det vi ikke har oversikt over, og som det heller ikke er naturlig verken for storting eller regjering å vite alle detaljer om, for det er ikke vårt ansvar, er hvor mange ansatte det er snakk om – her eller der. Når det så gjelder rutenettet i Norge, har vi fått opplyst at det vil være så å si uendret, uten at noen kan gi en garanti for all framtid, slik verden er. Det jeg synes er interessant nå, er at representanten Korsberg plutselig har så stor omsorg for de ansatte. Det Fremskrittspartiet i hvert fall har sagt fra talerstoler, i debatter og i innstillinga, er at de ikke støtter egenkapitalutvidelsen. Det ville ha vært dramatisk for norske arbeidsplasser! Fremskrittspartiets resonnement henger heller ikke her på greip i forhold til virkeligheten. Hvis ikke vi hadde gått inn med penger i SAS, hadde mange arbeidsplasser i Norge røket. Det er helt sikkert.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
La meg først si at jeg ikke mistenker representanten Gullvåg for å ønske seg tilbake til ei tid da det var veldig mye høgere flypriser – sånn at det er sagt. Vi mener også at Norwegians inntog på det norske markedet har vært bra for konkurransen, bra for forbrukerne, og at de har gjort mye for norsk luftfart. Den konkurransen mener jeg det er viktig å beholde også framover. Som en logisk følge av det mener vi det er viktig å gå inn med egenkapitalforhøyelsen i SAS, slik at den konkurransen kan være der. Jeg mener det er en fordel både for det landsdekkende nettet, for forbrukerne og forhåpentligvis også med tanke på prisene. Jeg kan derfor garantere at denne regjeringa er opptatt av å kunne beholde konkurranse i rutenettet i Norge framover.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2009-03-12:
Til det spørsmålet som flere representanter har stilt om den pressekonferansen som Norsk Kabinforening skal ha seinere i dag: Det dreier seg altså om avslutning av forhandlingene for 2008, og det er ingenting i det som der vil bli presentert, slik jeg har blitt informert om det, eller noe annet som skulle påvirke noe av det beslutningsgrunnlaget eller den informasjon som er gitt til Stortinget, eller det som Stortinget kan vedta seinere i dag. Så det er det samme grunnlaget som gjelder. Det er ikke noe nytt i forhold til det, men det er en avslutning av forhandlingene for 2008. Så bare en kort merknad til representanten Torbjørn Hansen og det han omtaler som tap i forhold til Aker Solutions, eller det som skjedde i forhold til Aker Kværner og det oppkjøpet. Alle ser jo at i den finanskrisa vi nå er inne i, er det svært mange selskaper, også de som staten eier eller er deleier i, som pr. nå har fått mindre verdi på børsen. Slik er det å være en langsiktig eier. Nå har det gått ekstremt mye ned. Men det går altså opp og ned, og det er derfor vi er langsiktige eiere. Så jeg mener det blir galt når det da beskrives som et tap, i dette tilfellet i forhold til Aker Solutions. Helt til slutt: Det er interessant å høre representanten Korsberg her si at Fremskrittspartiet ikke ønsker å legge ned SAS, men allikevel har som intensjon å stemme mot en egenkapitalforhøyelse. Nå skjønner jeg at «henger ikke på greip» ikke er et parlamentarisk uttrykk, men jeg må bare si at konsekvensen av å stemme mot det som jeg heldigvis er glad for at flertallet her støtter, nemlig å gå inn med egenkapital i SAS, ville ha vært meget dramatisk, for SAS, for arbeidsplasser og for rutenett, enten du bor i Nord-Norge, eller hvor ellers du bor i dette landet. Til dem som går rundt og trur at det ikke ville hatt noen betydning, må jeg, med respekt å melde, si: De tar feil.
Lars Sponheim (Venstre), 2009-03-31:
Jeg har den glede å fremme et forslag om undersøkelse av forvaltningen av Statens pensjonsfond – Utland og årlig kontroll av Norges Bank.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2009-03-31:
På vegner av Trine Skei Grande og meg sjølv har eg den gleda å leggje fram eit representantforslag om Personvernkommisjonens innstilling, oppretting av kjernejournal og sikring av sensitive helseopplysningar.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-03-31:
Jeg har på vegne av representantene Linda Cathrine Hofstad Helleland, André Oktay Dahl, Øyvind Halleraker og meg selv den store glede å legge fram et representantforslag om tiltak for å redusere klimagassutslippene fra offentlig transport.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Når me snakkar om god innovasjon, er det viktigaste ein kan gjere innanfor innovasjonsområdet, å satse på ny kunnskap, nye produkt, ny design og å omstille verksemder, det vere seg private eller offentlege verksemder. I tillegg må ein vere flink til å jobbe smart og jobbe effektivt. Det er riktig, som representanten Fostervold seier, at meldinga er prega av mange omfattande tiltak, og slik blir det når ein skal innovere eit heilt samfunn, både i privat sektor og i offentleg sektor. Men det betyr ikkje at Regjeringa og regjeringspartia ikkje er opptekne av det som skjer innanfor den offentlege sektoren. Me fokuserer særleg på kvinnelege gründerar. Me fokuserer særleg på offentleg sektor, ikkje minst på helse- og omsorgssektoren. Men det betyr ikkje at me ønskjer å privatisere sektoren.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Når det gjeld å leggje til rette for god politikk innanfor innovasjonsområdet, er det aller viktigaste, etter mi meining, å kunne tenkje langsiktig. Utfordringa, å tenkje langsiktig, kan vere ein prøvelse, til det er det altfor mange valkampar i dette landet. Det er valkamp anna kvart år, og derfor kan det vere ei utfordring å tenkje langsiktig. Representanten Sørfonn og eg meiner det same om kor viktig SIVA er, og om SIVA si rolle for å byggje ut gode næringshagar rundt i heile landet. Regjeringa har jo no teke til orde for at ein vil ha ei evaluering av både Innovasjon Norge og SIVA i løpet av dette året. I den prosessen må ein vurdere viktigheita av å styrkje kapitaltilførselen til SIVA.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Når ein skal utarbeide ei stortingsmelding, og ein skal behandle ei stortingsmelding i denne sal, vil det nødvendigvis vere ei melding som er prega av ein del generelle beskrivingar. Dei konkrete tiltaka vil jo kome i kjølvatnet av behandlinga av ei stortingsmelding, gjennom proposisjonar til Stortinget. Når det gjeld konkrete tiltak, som representanten Torbjørn Hansen etterlyser, vil jo eg òg hevde, ut frå det som ligg i innstillinga frå representanten Torbjørn Hansen og Høgre, at også dei merknadene er prega av veldig mange generelle beskrivingar. Når det gjeld konkrete tiltak, er det skattar og avgifter som er gjennomgangsmelodien i merknadene deira. Eg peikte vidare på ei undersøking som Synovate hadde gjort blant 500 næringslivsleiarar, som seier at skattar og avgifter ikkje er det viktigaste her i verda for å kunne byggje opp norsk næringsliv, men derimot ei sterk satsing på forsking og ….(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Eg står her med eit dokument som er utarbeidd av Synovate og Tekna – og eg har referert til den undersøkinga tidlegare i mitt innlegg i dag – om at den undersøkinga som er gjord blant 500 næringslivsleiarar, viser at satsing på forsking, innovasjon og utdaning er det viktigaste for næringslivet. Dei same leiarane gjev klårt uttrykk for at lågare skattar og lågare avgifter er heilt uvesentleg i høve til det å satse på dei områda som eg nemnde innleiingsvis, altså forsking, innovasjon og utdaning. Det er det stikk motsette av det eg oppfattar at Framstegspartiet ønskjer å prioritere høgast. På bakgrunn av det vil eg be representanten Fostervold om å gje ein kommentar til den undersøkinga som er gjord.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Representanten Torbjørn Hansen sa at meldinga blei møtt med «øredøvende taushet». Ja, det kan sjølvsagt bety at næringslivet er svært fornøgd med innhaldet i meldinga, eller at representanten Torbjørn Hansen lever i si eiga verd og ikkje registrerer kva som skjer på utsida. Men tilbake til replikken: I si tid gjekk Høgre imot opprettinga av Investinor. Likevel er Høgre med på ein merknad i innstillinga om at det er for liten tilgang på kapital for gründerar. Investinor skal m.a. investere i bioteknologi, noko som betyr mykje for tilgangen på risikokapital til t.d. Oslo Cancer Cluster, noko både Arbeidarpartiet og Høgre er veldig opptekne av. Kva meiner eigentleg Høgre? Er Høgre for eller imot at staten skal bruke av sin kapitalstyrke til å investere i selskapet, slik me gjer m.a. med Investinor?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Til spørsmålet omkring Investinor er det berre å seie til Høgre: velkomen etter! Det er bra at dei no sluttar seg til at me skal ha Investinor. Mens den førre regjeringa var sterkt prega av næringsnøytralitet, er dagens regjering veldig aktiv på næringsfronten og gjer mange aktive grep og handlingar. Høgre er stadig oppteken av å kritisere. Eitt område som Høgre kritiserer Regjeringa for, er manglande miljøsatsing. Det er vanskeleg å sjå at Noreg er eit føregangsland på miljøområdet i tråd med ambisjonane i Soria Moria-erklæringa, seier Høgre. Kva gjer så Høgre når me innfører konkrete krav til næringslivet på miljøområdet, f.eks. når det gjeld NOx-krava? Da har Høgre eit heilt anna utgangspunkt.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Det kan oppfattast som eit angrep frå Arbeidarpartiet på Venstre i denne saka, i og med at tre frå Arbeidarpartiet tek replikk på Venstre. Men representanten Kongshaug burde føle at han blir gjort ære på! For det første vil eg takke for rosen som representanten Kongshaug gav til meg som saksordførar. Det er bestandig hyggjeleg å høyre. Men som resten av opposisjonen seier òg representanten Kongshaug at det er store svakheiter og manglar, og nemner bl.a. forskingsområdet. Forskingsrådet er atskilleg meir positive enn dei er negative. Dei er positive til det me gjer på patentar, på offentleg sektor, på forsking generelt, nærings-ph.d., SkatteFUNN, miljøteknologi osv. Dei fleste vil sjølvsagt ha meir, og manglane som dei har peikt på, har me da fletta inn i innstillinga. Kva meiner Venstre konkret?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-03-31:
Det blei nemnt her at denne innovasjonsmeldinga ikkje var tilpassa den krisetida vi er inne i no. Nei, det er korrekt, for dette er jo ein unntakstilstand. Svara på utfordingane under finanskrisa ligg i alle dei tiltakspakkene som Regjeringa har lagt fram. Under arbeidet med meldinga fikk komiteen innspel om at finansieringsordningar for kommersialisering av varer og tenester som har utspring i helse- og omsorgssektoren, blir oppfatta som mangelfulle. Etter komiteens meining må det vurderast betre ordningar som t.d. kan bidra til å føre produkt frå medisinsk forsking og ut på marknaden. I debatten har det vore etterlyst betre innovasjon i offentleg sektor. I meldinga er det lagt stor vekt på innovasjon i offentleg sektor. Ein sterk og effektiv offentleg sektor som har evne til å fornye seg i takt med endra behov, er svært viktig for å sikre gode tenester landet over. Spesielt innanfor helse- og omsorgssektoren må me finne nye måtar å løyse dei store oppgåvene på. Det offentlege kjøper inn varer og tenester for nær 300 milliardar kr i året. Det er mykje pengar. Innovasjon innanfor offentleg innkjøp er av stor betyding, både for skattebetalarane og for næringslivet. Regjeringa har sagt at ho vil styrkje kompetansen på korleis offentlege innkjøp kan føre til meir innovasjon, og korleis det offentlege kan leggje til rette for dette med omsyn til næringslivet. Det er bra. Strategisk bruk av offentlege innkjøp kan stimulere næringslivet til å fokusere meir på innovasjon – og på den måten bidra til å gjere næringslivet vårt meir konkurransedyktig. Det at innkjøpsreglane av enkelte blir oppfatta som lite fleksible, og som at ein har lite handlingsrom til å tenkje nytt når ein skal kjøpe inn ei vare eller ei teneste, er sjølvsagt uheldig. Det er vel eit døme på at det kan vere behov for meir kompetanse når det gjeld regelverket. Eg vil presisere at det offentlege gjennom bruk av miljøkrav òg må stimulere næringslivet til innovasjon på miljøområdet, såkalla grøne innovasjonar. Dette blir heilt sikkert eit viktig element i den varsla stortingsmeldinga om offentlege innkjøp, som vil kome til Stortinget denne våren. Til slutt vil eg takke for ein god og konstruktiv debatt. Det har vore ein nyttig debatt, og eg håper at ein gjennom behandlinga av denne innovasjonsmeldinga vil kome fram til gode og konstruktive forslag for norsk næringsliv.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Som saksordføreren er veldig klar over, er innovasjonsvirksomheten i Norge ganske omfattende og tiltakene veldig mange. I de målsettinger vi har og i en del av tiltakene, ligger jo dette med å øke andelen kvinnelige gründere. Det er et paradoks at veldig mange av de kvinnene som ønsker å starte for seg selv, være gründere, kommer fra et område der de egentlig ikke slipper til, nemlig når det gjelder helse- og omsorgstjenester. Da er det jo paradoksalt at innenfor det området der vi virkelig kan vise til kvinner som ønsker å starte for seg selv, starte noe nytt og kanskje forbedre velferdstjenestene, driver Regjeringen en politikk som utelukker dem fra å kunne delta, fordi man har sperret store deler av offentlig sektor for konkurranse. Spørsmålet mitt er da: Mener Arbeiderpartiet og Regjeringen at man bør åpne for mer konkurranse når det gjelder helse- og omsorgstjenester?
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Jeg vil si at det er ganske naturlig at innovasjon, omstilling og entreprenørskap er drevet av et behov for en avkastning i det hele tatt, gjerne en større avkastning. Det er grunnen til at man gjør det man gjør. Nå er det ikke slik at det innenfor privat sektor er lite innovasjon. Det er jo innenfor offentlig sektor man mangler innovasjon. Det er der vi ønsker, i motsetning til Arbeiderpartiet, å slippe til flere aktører. Vi mener at innovasjonsgraden i offentlig sektor absolutt må opp, ikke bare fordi man nå kommer til å møte en eldrebølge, men fordi det blir færre og færre som kan betjene dem som skal motta tjenester i offentlig sektor. Da er vi nødt til å innovere og satse betydelig på det området.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Nå skal det være en evaluering av Innovasjon Norge som skal gjennomføres i løpet av 2009. Det tror jeg kanskje er på tide. Selv om man i forrige periode slo sammen en del til Innovasjon Norge, er det ikke slik at de erfaringene vi får høre om, er at dette er en samlet organisasjon som nå driver med noe helt nytt. Man driver i stor grad med det samme, og kanskje med de samme tette skottene, innenfor Innovasjon Norge. Vi ønsker, i motsetning til en del andre partier på Stortinget, at vi skal fjerne en del av de føringene for virkemidlene som foreligger. Vi mener at når regjering og storting gir skattepenger tilgjengelig for næringslivet, bør alle kunne søke på de midlene, istedenfor slik det er nå, at det er særinteressegrupper som kan søke på noen midler, og så er det noen som er ekskludert fra de samme midlene, altså skattepengene til folket.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
Jeg tror nok man leser denne rapporten med sære øyne hvis man ikke tror at bedriftene ønsker skatte- og avgiftslettelser for selv kanskje å bruke sine egne penger til forskning, utvikling og omstilling, om nødvendig. Det er ikke slik at norske bedrifter ønsker at staten skal ta inn alle pengene, og så kan man komme etterpå med en søknad og banke på døra og be om å få kanskje noen av de pengene tilbake igjen. Da tror jeg man leser denne rapporten med sære øyne.
Kåre Fostervold (Fremskrittspartiet), 2009-03-31:
La meg starte med å si at det er bred enighet om de tiltakene som Regjeringen har lagt inn i meldingen, det er bare det at noen av oss ønsker litt mer. Men hvis det nå er slik at Regjeringen ønsker å satse stort på forskning, utvikling og innovasjon, er det et paradoks at når det gjelder ESAs romfartsprogrammer, har Regjeringen gått inn for å redusere Norges bidrag med ca. 70 mill. euro i forhold til det nivået vi har ligget på hittil. Kunne statsråden forklare hvorfor man i disse tider, da man virkelig trenger det – og dette er virkelig innovative arbeidsplasser og et stort forskningsbidrag – nå har et mye lavere nivå på vårt engasjement innenfor romforskning?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-31:
I desse finanskrisetidene er det òg ei tid for moglegheiter, moglegheit for forsking og utvikling, moglegheit for innovasjon osv. Då er det viktig at me ser på nye aktørar, men ikkje minst at me byggjer opp under dei aktørane som allereie finst. Ein av desse aktørane er SIVA, som har ein viktig – eg vil seie nesten uvurderleg funksjon i arbeidet med innovasjon og bedriftsutvikling. Eg skulle ønskt at det hadde vorte lagt endå tydelegare vekt på. Blant anna treng SIVA sine næringshagar å få styrkt tilgangen på kapital, for dei kan både på kort og på lang sikt medverka til å redusera konsekvensane av finanskrisa, spesielt i distrikta. Mitt spørsmål er: Vil representanten Oppebøen Hansen, som representant for eit stort regjeringsparti, medverka til at SIVA får styrkt si stilling, slik at den kompetansen, det apparatet og dei moglegheitene som dei har, vert endå betre utnytta?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-31:
Eg har berre eitt minutt på svarreplikken, så det kan verta litt lita tid til det. Men for å svara generelt, eg forstod at det først og fremst var dette med forenkling spørjaren gjekk inn på, innrømmer eg gjerne at Regjeringa har – tydelegvis – ein sterk vilje, men evna er dessverre noko svakare. Slik er det i mange samanhengar. Og for å vera konkret: Skjemaveldet aukar. Ein del grep er lagde til fleire departement. Eg skal ta eit heilt konkret tilfelle som regjeringspartia kan få lov til å vera med på å retta opp: Rekneskapslovgjevinga ligg i Finansdepartementet. Selskapslovgjevinga ligg i Justisdepartementet. Mange av dei tiltaka som er viktige for bedriftene, er spreidde i mange departement. Me føreslår at dei vert samla i eitt departement. Ikkje minst små bedrifter treng det.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-31:
Små og mellomstore bedrifter er sjølve ryggrada i norsk næringsliv. I løpet av dei neste ti åra vil over 40 000 familiebedrifter stå framfor eit generasjonsskifte, og det veit me er ein skikkeleg økonomisk kneik for mange bedrifter. Eg går ut ifrå at representanten Lundteigen kjenner til Kristeleg Folkeparti sin modell for fritak for arveavgift ved generasjonsskifte i familiebedrifter, ein modell som både treffer dei som ein vil hjelpa, og sikrar mot misbruk av ordninga. Då vert mitt spørsmål ganske enkelt: Er dette ein modell som fell i smak hos Senterpartiet, og vil Senterpartiet på sikt medverka til ei realisering av denne glitrande modellen?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2009-03-31:
Forenkling av næringslivet sitt møte med byråkratiet er viktig, og spesielt for små og mellomstore bedrifter, der eigar og leiar er travelt oppteken både med å sikra bedrifta og arbeidsplassane og å ta seg av kundane sine, og det vert lita tid til å leita i ein byråkratisk labyrint. Altinn er ein god reiskap og ei god retning, men me må innrømma at mykje står framleis igjen. Eg registrerer at næringslivet ikkje alltid er like fornøgd med samarbeidet med Regjeringa i forenklingsarbeidet. Det er kome ein del signal på det. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden styrkja samarbeidet med næringslivet når det gjeld dette viktige temaet? Og vil ho vidareutvikla Altinn og eventuelt gå så drastisk og resolutt til verks at ho sørgjer for redusert støtte til etatar som ikkje vil gjera bruk av Altinn?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Jeg synes meldingen, innstillingen og for så vidt innlegget til representanten Oppebøen Hansen er preget av mange generelle beskrivelser og vage målformuleringer. Det er få nye konkrete tiltak, og det er intet varsel om noe nytt løft i innovasjonspolitikken. Innovasjon i næringslivet er derimot en helt konkret og målbar aktivitet, og den er avhengig av helt konkrete rammebetingelser. En slik rammebetingelse er selvfølgelig tilgangen på kapital for å bruke på forskning. I den sammenheng møter regjeringspartiene åpenbart seg selv i døren, for det denne regjeringen har gjort av konkrete tiltak på innovasjonsområdet, er å svekke SkatteFUNN-ordningen som tiltak med tanke på innovasjon i bedriftene. Regjeringen har, siden den overtok i 2005, økt skattene for norsk næringsliv med 11 milliarder kr i forhold til Bondevik II-regjeringens siste statsbudsjettforslag. Ser ikke Oppebøen Hansen at Regjeringens skattepolitikk faktisk svekker innovasjonsevnen i bedriftene?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2009-03-31:
Dette var jo et enkelt spørsmål. Men jeg vil i starten si at det er oppsiktsvekkende hvor lite omtale det har vært av innovasjonsmeldingen i media – det er omtrent ingen debatt om denne meldingen. Det kan godt være at alle er strålende fornøyd, men det er også mulig at dette er en konsekvens av at meldingen ikke inneholder noe som helst nytt i innenfor næringspolitikken, og derfor ikke er av særlig stor betydning for bedriftene som strever i en vanskelig tid med finanskrise. Når det gjelder Investinor, stemte Høyre imot forslaget om opprettelsen av det fordi vi mener at statens bidrag til egenkapital primært bør gå gjennom de ordinære såkornfondordninger eller gjennom Argentum-systemet, som er en velfungerende innretning. Når Investinor da er blitt opprettet og har fått tilført kapital, ser vi det ikke som hensiktsmessig å gjøre endringer eller foreslå endringer i Investinor-systemet. Det er helt opplagt at Høyre er positiv til det som skjer innenfor bioteknologi, og positiv til at staten skal bidra aktivt med de ulike ordninger man har innenfor virkemiddelapparatet.