trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Fangst og lagring av personopplysningar skjer på mange av Samferdsledepartementet sine ansvarsområde. Personvern er eit sentralt gode i moderne samfunn. Det er viktig at problemstillingar knytte til personvern vert fanga opp i ein tidleg fase ved introduksjon av ny teknologi og nye reiskapar. Eg legg vekt på at dette må gjelde både i departementet sitt arbeid og i etatar og selskap på feltet, både private og statlege. EU-tilpassing, som representanten viser til i spørsmålet, følgjer gjennom norsk tilslutnad til EØS-avtalen, ein avtale som Framstegspartiet i hovudsak røysta for, og som Senterpartiet røysta imot. Utan omsyn til syn på EØS-avtalen er det viktigare at Regjeringa i sitt arbeid med avtalen ikkje er reservasjonslaus, som det heiter i spørsmålet. Regjeringa fører ein aktiv europapolitikk, som inneber ei langt meir kritisk og pågåande haldning frå norsk side overfor EU på ulike stadium av sakene enn før. Ei side av politikken er også å utnytte rom for nasjonal tilpassing av regelverk frå EU. Det er m.a. aktuelt i fleire saker der personvernspørsmål står sentralt. Samferdsledepartementet vil gje personvernet omfattande omtale i stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan 2010–2019. Meldinga vil etter planen bli lagd fram mot slutten av 2008. Det vert i spørsmålet vist til Personvernkommisjonen. Eg vil i den samanhengen få peike på at kommisjonen etter planen skal leggje fram rapporten sin allereie i slutten av 2008.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det er ei aukande utfordring å ta omsyn til personvernet på alle område. Det er sjølvsagt slik at Regjeringa ikkje gjev blankofullmakter utan at Stortinget er konsultert, verken i denne saka eller i andre saker. I prosessen vil sjølvsagt Stortinget verte konsultert når det gjeld så viktige spørsmål.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg er ikkje kjend med Avinors framtidige planar for dette. Eg er kjend med at ein har stansa utprøvinga av eit prosjekt som ein ynskte å sjå om kunne effektivisere tryggingssjekken på flyplassane. Eg deler langt på veg representanten Sorteviks haldning til dette. Det må i alle fall vere ei frivillig ordning om ein ynskjer å gå vidare med det. På grunn av dei reaksjonane som er komne, har Avinor stansa utprøvinga. Eg har gitt Avinor melding om at eg forventar, dersom ein ynskjer å gå vidare med det, at departementet vert konsultert på ein skikkeleg måte. Då vil nok eg ta med meg både Sorteviks innspel og mine eigne noko restriktive haldningar i den diskusjonen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Etter at den nye firefeltsvegen på rv. 2 mellom Kløfta og Nybakk vart opna 12. oktober, har Statens vegvesen lagt opp til å starte bygginga av neste etappe så snart finansieringa er sikra gjennom handsaming av ein bompengeproposisjon i Stortinget. Etappen strekkjer seg frå Slomarka til Kongsvinger i Sør-Odal og Kongsvinger kommunar, og inngår i utbygginga av samanhengande firefeltsveg på rv. 2 mellom Kløfta og Kongsvinger. Dette er i tråd med dei prioriteringane som ligg i Nasjonal transportplan 2006–2015 og handlingsprogrammet for stamvegnettet i 2006–2009. Før Regjeringa kan fremme ein proposisjon om saka, må godkjende reguleringsplanar liggje føre. Prosjektet må så gjennom ei ekstern kvalitetssikring, KS2, på same måten som alle statlege investeringsprosjekt over 500 mill. kr. Reguleringsplanane er enno ikkje vedtekne, då registrering av automatisk freda kulturminne ikkje er sluttført. Riksantikvaren set krav om at planområdet skal vere ferdig undersøkt og frigjeve til utbygging før reguleringsplanane kan bli slutthandsama. For om mogleg å kunne handsame ein proposisjon i vårsesjonen 2008 har Statens vegvesen søkt Riksantikvaren om dispensasjon frå desse krava. Eg vil få presisere at avklaringar kring undersøkingsplikta etter kulturminnelova er ei sak mellom Statens vegvesen og kulturminneforvaltninga, men eg føreset at Statens vegvesen, uansett utfall i saka, legg til rette for ei raskast mogleg framdrift vidare med førebuinga av den komande utbygginga av rv. 2 mellom Nybakk og Kongsvinger.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg er samd med representanten Gundersen i at prosjektet vil verte dyrare viss ein må utsette oppstarten. No er det slik at samferdsleministeren ikkje kan instruere kulturminnemyndigheitene på noko vis; ergo er det ei sak mellom Statens vegvesen og kulturminnestyresmaktene om ein kan forsere prosjektet utan å avvente at alle rapportar skal vere ferdig skrivne før reguleringsplanvedtaket kan fattast. Viss ein ikkje får til ei slik ordning, kan anleggsstart måtte utsetjast frå eit halvt til eitt år. Det er slik saka står, og eg har inga moglegheit til å forsere det. Eg har gitt klare meldingar om at saka sjølvsagt skal gå så raskt som mogleg uavhengig av vedtaket.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Eg registrerer signalet frå representanten Gundersen og distriktet. Eg er òg samd i det som vart sagt i det førre innlegget, nemleg om det grenseoverskridande sambandet vi har, og vektlegginga av det. Eg har eit svært godt samarbeid med min svenske kollega Åsa Torstensson. Vi skal òg har fleire møte i tida framover nettopp for å drøfte korleis me på ein best mogleg måte skal sikre gode korridorar mellom våre to land, noko som er viktig for både Noreg og Sverige i framtida.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Som eg gjorde greie for i hovudsvaret mitt, satsar denne regjeringa meir på kollektivtrafikk enn det som har vore gjort av noka regjering til denne tid. Me satsar sterkare på jernbane, som kanskje er det aller viktigaste – å få bygd ut dobbeltspor i intercitytriangelet og ved dei store byane, altså Bergen, Stavanger, Trondheim. Me kjøper tenester på jernbane for 1,1 milliardar kr årleg, og me investerer som sagt i ein raskare takt enn før. Me har òg ein god dialog med lokale styresmakter, ikkje minst her i Oslo, gjennom arbeidet med Oslopakke 3, for å leggje til rette for ei sterkare satsing på kollektivtransport under det som då er fylkeskommunen og i dette tilfellet Oslo kommune sitt ansvar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Som eg gjorde greie for i hovudsvaret, vert det brukt ein stor del vegmidlar til kollektivtransport i dag. Det har vore gjort tidlegare, og der har eg ikkje lagt om politikken. Eg sa vel òg det same ganske så tydeleg i hovudsvaret mitt, så eg trur ikkje me treng å kome nærare inn på det. Det arbeidet gjer me sjølvsagt i nært samarbeid med lokale styresmakter. I dei store byane handlar dette ofte om bypakkar, som Oslopakke 3 og Bergenspakken, der ein ser heile transportsystemet i samanheng, både utbygging av veg, baneløysingar og ulike former for tiltak som skal betre framkomsten for dei kollektive reisemidla.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det er ei prioritert oppgåve å kome i gang med å rehabilitere Freifjordtunnelen. Tunnelen representerer i dag likevel ikkje nokon akutt risiko for tryggleiken til trafikantane. Platekvelven i tunnelen vart demontert og teken ned i 2006 fordi det var ein risiko for at delar av kvelven kunne falle ned. Dette har ført til at tunnelen kan opplevast som mørk og fuktig. For å kompensere for dette vert kantstripa vaska kvar veke for at ho skal vere godt synleg, og vegbana vert vaska kvar månad for å oppretthalde god friksjon. I tillegg har viftene i tunnelen god kapasitet. Statens vegvesen vurderer det difor slik at tryggleiken for trafikantane er sikra. Når det er sagt, skulle eg sjølvsagt ha ynskt at det hadde vore mogleg å kome i gang med å rehabilitere tunnelane i 2007. Det er fleire årsaker til at arbeidet ikkje er starta opp. Den avgjerande grunnen er manglande avklaringar frå Arbeidstilsynet av eit arbeidsopplegg som sikrar tilfredsstillande arbeidsmiljø for dei som skal gjennomføre rehabiliteringsarbeidet. Dette er ein prosess som vert gjennomført som følgje av manglande godkjenning frå Arbeidstilsynet av arbeidsopplegget for rehabilitering av Ålesundstunnelane. Når det er semje om eit arbeidsopplegg som vil tilfredsstille krava til arbeidsmiljø, vil det verte laga eit nytt kostnadsoverslag for prosjektet. Rehabilitering av Freifjordtunnelen er føresett finansiert med midlar frå det sentrale tunnelsikringsprogrammet. I handlingsprogrammet for perioden 2006–2009 er det sett av 277 mill. kr som er føresett nytta til utbetring av Ålesundstunnelane – Ellingsøytunnelen og Valderøytunnelen – og Freifjordtunnelen. Kostnadene ved rehabilitering av Ålesundstunnelane har auka kraftig, og dette påverkar finansieringa av Freifjordtunnelen. For å vere sikker på at prosjektet kan finansierast med midlar frå det sentrale tunnelsikringsprogrammet, har Statens vegvesen lagt til grunn at rehabiliteringa av Freifjordtunnelen ikkje bør starte opp før ein har oversikt over kostnadene på Ålesundstunnelane. Det er ikkje rom for å starte opp Freifjordtunnelen med statlege midlar i 2008. Det kan likevel vere mogleg å starte opp prosjektet med forskotterte midlar i 2008. Statens vegvesen vil vurdere denne moglegheita så snart det er laga eit nytt kostnadsoverslag for Freifjordtunnelen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Det er ikkje manglande høve til forskottering som har gjort at arbeidet ikkje har starta opp no. Som eg sa i mitt hovudsvar, er den avgjerande grunnen manglande avklaring frå Arbeidstilsynet om eit arbeidsopplegg som sikrar tilfredsstillande arbeidsmiljø for dei som skal gjennomføre rehabiliteringsarbeidet. Me er vel kjende med – og eg trur òg representanten Kongshaug er kjend med – dei problema som oppstod ved Ålesundstunnelane ved at ein ikkje hadde eit godkjent opplegg då ein sette i gang. Den feilen ynskjer ein ikkje å gjere igjen. I tillegg er det nødvendig å få eit nytt kostnadsoverslag før ein set i gang. Viss ein får dette på plass raskt, er det mogleg å starte opp med forskotterte midlar sommaren 2008. Men i inneverande år, som det no ikkje gjenstår så veldig mykje av, er det ikkje mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-11-21:
Når det gjeld trafikktryggleiken, held statsråden seg til Statens vegvesen, som er fagstyresmakt, og eg ventar at dei opplysingane eg får, er reelle. For igjen å vise til hovudsvaret mitt: Det er to årsakssamanhengar. Den eine gjeld Arbeidstilsynet. Den andre gjeld kostnadene, som òg på desse anlegga dessverre har auka kraftig i forhold til det som var føresett. Det gjer behovet for eit fornya kostnadsoverslag reelt. Det må ein ha før ein set i gang, for å sikre at ein har oversikt over dei kostnadene dette vil medføre. Eg håpar at ein kan kome i gang sommaren 2008. Eg beklagar at eg ikkje kan vere større julenisse enn som så.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-11-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Flere eksempler viser at markedsføringen av mindre reiselivsmål ofte gjøres gjennom samlende grep rundt gitte veistrekninger, for eksempel Bjørnsonveien(rv. 255) gjennom Gausdal. Dette eksempelet viser at det ofte blir problematisk å få skiltet fra nærmeste hovedferdselsåre, her E6. Statens vegvesen viser til restriktivt skiltregelverk. (rv. 255) Vil statsråden ta initiativ til oppmyking av skiltregelverket slik at denne type skilting blir mulig?»
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-11-21:
Jeg skal ikke legge skjul på at jeg er litt skuffet over statsrådens svar. Skiltproblematikk er gjenstand for irritasjon i veldig mange sammenhenger. Jeg vil nok mene at i de eksemplene hvor vi har et samlende grep, burde det være muligheter for en mer liberal praksis. Her er det mange små bedrifter som samler seg om en løsning hvor de kan synliggjøre sitt tilbud. Jeg synes ikke at markedsføringsargumentet er spesielt godt i forhold til dette. Det viktigste med skilting må jo være at man rett og slett kan få opplysning om hvor man skal hen. Det er mulig at reglene fra 1. juni i fjor åpner for en mer liberal praksis. Det er riktignok dessverre ikke opplevelsen der ute, ifølge en del tilbakemeldinger som iallfall jeg har fått. Jeg mener at det må være absolutt nødvendig å få til et større rom for skjønn og en mykere tilnærming til dette.
Olemic Thommessen (Høyre), 2007-11-21:
Det er ikke her snakk om en mengde skilt. Her var nettopp innfallsvinkelen at det går an å få samlet dette til noen overskrifter. Jeg kan ikke skjønne at f.eks. «Den Gyldne Omvei» er noe mer beskrivende eller mindre kommersielt enn Bjørnsonveien. Bjørnsonveien er da vitterlig en ganske god beskrivelse på veien til Aulestad, hvor Bjørnson bodde og ferdes til og fra. Vi ser at praksisen her er ganske firkantet. Det må antakelig bety at rommet for skjønn i disse sammenhengene er for lite. I den konkrete avkjøringen vi snakker om, dreier det seg om to–tre skilt – ett hvor det står Gausdal, ett hvor det står Espedalen, og altså en mulighet for å vise til Bjørnsonveien. Når vi får høre fra Vegvesenet i Oppland at det ikke er rom for å få opp et slikt skilt, tror jeg ikke det skyldes vond vilje fra Vegvesenets side. Da tror jeg det rett og slett er slik at regelverket ikke gir rom for det nødvendige skjønn. Der mener jeg det må være mulig å gjøre noe uten å gå løs på hele regelverket som sådant.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-11-21:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Situasjonen for trafikantene i forbindelse med utvidelsen av tunnelene på E134 over Haukeli er blitt uholdbar. Regulariteten på de oppsatte kolonnene går ikke som forutsatt, og det er nattestengt. Fisketransporter må vente opptil 6,5 timer. Det blir vanskelig med kjøre-/hviletid, og næringslivet får ikke varer til bestemte tider. Hva vil statsråden gjøre for å forbedre forholdene på denne viktige forbindelsen vest–øst?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Arbeidet med utvidelsen av tunnelene på Haukeli har en lang og smertelig historie, som statsråden kjenner godt. Det korte og det lange er at når man nå fikk en ytterligere forsinkelse på arbeidet, slik at det ikke ble ferdig i sommersesongen, må det legges til rette for smidige, hensiktsmessige og ikke minst forutsigbare løsninger. Høyre mener det må gå an å innføre et tilnærmet ruteopplegg à la fergedrift, altså med faste åpningstider, med definerte starttidspunkt og med opplysning om hvor lenge det står åpent, henholdsvis fra øst, før man stenger og åpner tilsvarende periode fra vest. Er statsråden villig til å bidra til et så enkelt, praktisk og forutsigbart opplegg, som selvsagt kan og bør annonseres, skiltes og legges ut på nettsidene?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Jeg forstår at samferdselsministeren tar dette alvorlig, og at hun har gode hensikter. Men problemet er altså at dette ikke helt fungerer slik det beskrives. Jeg står her med flere mailer fra transportører som beskriver andre forhold, altså hvor dette ikke er forutsigbart, og at man nettopp da får disse forsinkelsene som er så uheldige. Det er jo slik at Haukelifjell faktisk er en av de absolutt mest trafikkerte fjelloverganger i Norge. Her går veldig mange transporter av fisk, som jo er ferskvare, og derfor blir dette veldig uheldig. Forstår samferdselsministeren frustrasjonene til transportører og sjåfører som prøver å kjøre i henhold til kjøre- og hviletidsbestemmelser, og som gjør sitt beste for at vi skal få maten så fersk som mulig fram til markedene?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Dette er også et spørsmål til samferdselsministeren: «Personvernet er under sterke angrep. Lover og forskrifter brytes og endres både av norske myndigheter selv og som del av Norges nærmest reservasjonsløse EU-tilpasning. Regjeringen har oppnevnt en Personvernkommisjon, men det vil ta mange år før eventuelt forslag er innarbeidet i lovverket. I mellomtiden fortsetter angrepene på personvernet, også innenfor transportsektoren. Hvordan vil statsråden ivareta og beskytte personvernet i sin sektor?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Takk for svaret. Det er riktig som statsråden viser til, at vi er bundet av internasjonale avtaler. Men like fullt – og det har jo også statsråden understreket – er det viktig at man tidlig i en sånn prosess knyttet til internasjonale avtaler er med og påvirker det endelige resultatet. Satellittsporing av biler er en av de tingene som er på trappene. Hvis EU-kommisjonen får det som den vil, skal det være mulig å spore alle nye biler ved hjelp av satellitt. Forholder det seg faktisk slik at Norge har gitt en slags forhåndsgodkjennelse for et slikt system, at Norge faktisk uten å spørre Stortinget har underskrevet en intensjonsavtale om å sette i gang et slikt opplegg, som altså betyr at myndigheter, hvis man ønsker det, kan ha full oversikt, full «call» – det heter nemlig eCall – over hvor alle biler til enhver tid befinner seg? Har vi godkjent dette på forhånd?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg takker igjen for svaret. Personvernet brytes og krenkes på mange måter. Vi kjenner overivrige personvernbrytende og personvernkrenkende tiltak fra luftfarten i Norge. Norske flypassasjerer er nylig blitt utfordret av det statlige selskapet Avinor, som for å spare fire sekunder pr. passasjer vil iverksette et testprosjekt med bruk av kroppsskanner. Datatilsynets leder kaller det motbydelig. Jeg mener selv det er grovt krenkende og går langt inn i den personlige sfære. Nå er jeg kjent med at Avinor foreløpig stopper denne testingen, men mitt oppfølgingsspørsmål til statsråden er: Vil hun sørge for at dette tiltaket stoppes permanent, at ikke bare testingen stoppes, men at faktisk hele tiltaket stoppes på permanent basis?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-11-21:
Jeg vil også stille spørsmål til samferdselsministeren: «Glåmdalen dekker den 13. oktober åpningen av ny strekning på rv. 2 fra Kløfta til Nybakk. I samme artikkel siteres vegdirektøren i Region Øst på at hun håper man ikke må vente så lenge på klarsignal for neste etappe at prosjektorganisasjonen må legges ned. Kan statsråden berolige Glåmdalsdistriktet med at man sørger for at prosjektet ikke blir så forsinket at prosjektorganisasjonen blir lagt ned, og at man dermed hindrer en kontinuerlig utbygging?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret, som var en gjennomgang av hvor saken står. Det står også i Glåmdalen at det er de arkeologiske utgravningene som er utfordringen. Jeg oppfatter samferdselsministeren som positiv, og at man her legger all kraft i å få til en kontinuerlig utbygging. Det vil også fordyre prosjektet en del hvis man begynner å flytte prosjektorganisasjonen. Det som er veldig viktig, er at rv. 2 har underkapasitet i dag. Dette er en sentral ferdselsåre for hele distriktet. Den er også en ferdselsåre for hele Det nordiske triangelet. Det er litt interessant å dra inn i debatten. Jeg har notert meg at det kom en pressemelding fra den norske samferdselsministeren og den svenske samferdselsministeren i oktober hvor man legger mye mer vekt på den grenseoverskridende samferdselsinfrastrukturen. Det tror jeg er viktig å notere seg, for Det nordiske triangelet er i EU-perspektiv også et interessant prosjekt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-11-21:
Jeg setter pris på at samferdselsministeren legger all sin tyngde bak for å få en så rask utbygging som mulig. Jeg tror hun allerede er oppmerksom på at det er et betydelig press i distriktet for at man skal prøve å få ferdigstilt hele traseen før det som er målet – 2017, tror jeg. Det er press lokalt for å få til dette innen 2014. Det er nå én ting. Det andre er at det må gå an å få til en delvis start i hvert fall. Det foregår kartlegginger der i dag. Her bør det være muligheter for i hvert fall å opprettholde hele organisasjonen og en kontinuerlig utbygging. Det er et viktig signal fra hele distriktet.
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Parallelt med at statsråden snakker om innføring av rushtidsavgift i de store byene, så satses det lite på kollektivtrafikken. Belønningsordningen er redusert ved at den skal omfatte flere byer uten at midlene økes tilsvarende, og flere viktige lokaltogstrekninger skyves ut i tid. Hvilke planer har statsråden når det gjelder satsing på kollektivtrafikk i de store byene våre?»
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-21:
Jeg takker for et langt og innholdsrikt svar. Statsråden er jo hyppig ute i media og snakker om rushtidsavgift og fullroser trengselskatten i Stockholm. I den grad det er en suksess – det diskuteres jo, som vi begge kjenner til – så var et av suksesskriteriene at det var bygd opp et svært godt kollektivtilbud i forkant. Slik jeg ser det, går statsråden motsatt vei. Hun følger ikke opp den evalueringen som sier at man må satse mer på belønningsordningen, og jeg forstår det slik at hun nå har bestilt en utredning om køprising fra Transportøkonomisk institutt – TØI. Så mitt spørsmål til statsråden er da: Ville det ikke være smart, mens man venter på denne utredningen fra TØI, som jeg har lest om i media, å satse mer på kollektivtrafikk?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-11-21:
Jeg takker igjen for svaret. Både Stoltenberg I-regjeringen og begge Bondevik-regjeringene benyttet alternativ bruk av riksveimidler til kollektivtrafikk. Jeg har fått signaler fra Oslo om at denne regjeringen ikke fortsetter denne praksisen. Ett konkret eksempel er Bogstadveien, som er en riksvei, der det kun brukes penger til asfalt og ikke til trikkeskinner, i motsetning til hva Bondevik II-regjeringen gjorde. Er dette en ny praksis, og er det klokt sett i lys av de miljøutfordringene vi står overfor?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-11-21:
Jeg skal få lov til å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Det nærmer seg nå ni år med saltvann og mørke på rv. 70 Freifjordtunnelen. Til tross for stor trafikkfare og vurderinger om stenging av tunnelen har ikke noe skjedd fra sentrale myndigheter sin side. Det er vedtatt lokal forskuttering av arbeidet, slik at oppstart kunne skje i 2007. Heller ikke dette har resultert i konkret handling fra vegmyndighetene. Vil statsråden få fortgang i saken slik at den uverdige situasjonen for trafikantene opphører?»
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-11-21:
Jeg må få lov til å takke for svaret. Dessverre synes jeg ikke det var så veldig offensivt med tanke på en løsning for en by med 20 000–25 000 innbyggere, og med stor trafikk inn og ut av sentrum. Jeg synes det har gått utrolig sent. Nå er det jo slik at nordmøringene er et tålmodig folkeferd, men denne saken har dratt utrolig ut i tid. I et brev fra Samferdselsdepartementet 18. desember 2006 beklager samferdselsministeren lang saksbehandlingstid og skriver: «Dersom det blir forskuttert midler til prosjektet i 2007 og 2008, vil det etter Samferdselsdepartementets vurdering være mulig å starte arbeidene høsten 2007.» Så ble det forskuttert midler, og i et brev datert 6. februar står det at det er mulig å starte arbeidet sommeren eller høsten 2007. Nå er høsten snart gått. Vil ikke statsråden være mer forpliktende i sitt svar når det gjelder framdrift?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2007-11-21:
Jeg hadde håpet på en julegave fra statsråden i dag når det gjelder Freifjordtunnelen, men den kom ikke. Det er etter svaret, slik jeg kan bedømme det, fortsatt uklart når dette kan skje. Jeg må si at jeg stiller meg undrende til at det skal gå så lang tid for å få på plass et sikkert arbeidsopplegg for dem som skal reparere tunnelen. På bakgrunn av det som skjedde i Ålesundstunnelene, må det nå bli tatt en beslutning om hvordan dette skal gjøres, og finnes en løsning på det. Jeg håper inderlig at statsråden vil prioritere og pushe på dette arbeidet, slik at tilfredsstillende arbeidsforhold for dem som skal gjennomføre prosjektet, kommer på plass, og likeså at det blir utarbeidet anbud som gjør at dette kan komme på plass fortest råd. Det er helt uholdbart slik situasjonen er nå. Jeg er ikke enig med statsråden i at tunnelen ikke er trafikkfarlig.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
«Torsdag 8. november kunne vi lese i Østkantavisa at en kvinne(65) fra Rodeløkka mistet rehabiliteringspengene fra NAV. Vedkommende mottaker har ikke fått penger siden 28. februar d.å. Årsaken til at støtten ble frafalt, var at hennes behandlende lege ble sykemeldt. (65) Mener statsråden at mennesker som går på rehabiliteringspenger, skal kunne miste rehabiliteringspengene når deres behandlende lege blir syk, og hva vil statsråden gjøre for å forhindre at dette skal inntreffe på nytt?»
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg takker for svaret. Jeg er også innforstått med at det skjer ting på dette området. Samtidig ønsker jeg å bruke denne saken til å ta opp et generelt problem. Slik situasjonen er, har NAVs praktisering blitt et problem for vedkommende og for flere andre. I dette tilfellet – jeg viser til det samme avisoppslaget – måtte vedkommende ta kontakt med advokat for å få beskjed om sine rettigheter. Etter nærmere undersøkelser viste det seg at vedkommende i utgangspunktet hadde krav på rehabiliteringspenger, fordi det ikke fantes annen type behandling. Som statsråden viste til, kan man ved annen type behandling fortsatt opprettholde rehabiliteringspengene. Men hva med de tilfellene der det ikke finnes annen type behandling, der vedkommende møter opp ved porten og ingen står på andre siden og tar imot? Bør man ikke også se på de tilfellene og tilpasse regelverket på en slik måte at det blir langt enklere og greiere for dem?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Jeg takker nok en gang for svaret. Jeg håper at jeg kan gi ytterligere signaler som statsråden kan ta med seg tilbake til fagstatsråden. Det er faktisk slik i dag at det finnes tilfeller der noen, ifølge media, har fått rehabiliteringspenger på samme grunnlag, mens andre ikke har fått det. Samtidig viser statsråden til regelverket og også til måten man kan tolke regelverket på for å finne løsninger. Det som i dette tilfellet vil være viktig, og som jeg håper statsråden tar med seg tilbake til fagstatsråden, er at man utformer et regelverk som er likt for alle, slik at alle kan behandles likt så langt det lar seg gjøre når det er like tilfeller. Det blir jo et problem hvis det er avhengig av hvilket NAV-kontor man går til, om man får lik behandling. NAV-reformen skulle være en reform som skulle gjøre det enklere for brukerne å få hjelp. Jeg håper at statsråden også tar med seg det signalet tilbake.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
«Til tross for gjentatte lovnader fra statsråden knyttet til å opprettholde ortopedi ved Kirkenes Sykehus er situasjonen blitt at all helgebemannet ortopedi er overført til Hammerfest og Tromsø. Dette medfører et svekket faglig kompetansemiljø ved sykehuset og et utilstrekkelig tilbud for befolkningen i Øst-Finnmark. For å få et godt resultat innen ortopediske inngrep er man avhengig av kort responstid. Hva vil statsråden gjøre for å likebehandle befolkningen i Finnmark med resten av landet?»
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Det er nesten så man kan få litt bakoversveis når man hører omtalen av nordområdesatsingen, når man ser at sykehustilbudet blir bygd ned, når man ser at man har en befolkning som heller ikke har tilgang til et døgnbemannet politi. Bare på de syv første månedene i år ble det 110 færre finnmarkinger. Når man snakker om viktighet, er det nå et opprør i Øst-Finnmark, for vi mister et tilbud som vi trenger sårt. Når vi vet at det er medlemmer fra Arbeiderpartiet som melder seg ut og tar initiativ til å stifte et nytt parti nettopp på grunn av at helsetilbudet blir bygd ned, sier det mye om dagens politikk. Mener helseministeren det er faglig ansvarlig at mennesker som blir innlagt på sykehus på en torsdag eller fredag, må vente til mandag for å få behandling?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2007-11-21:
Når man bor i Øst-Finnmark, er det en avstand til neste sykehus på 55–60 mil. Det er det korteste. Der er Finnmark helt unikt. Derfor må man gå inn med en særlig, ekstra bevilgning slik at befolkningen i Øst-Finnmark faktisk kan få et tilbud som er på linje med det resten av landet har. Vi vet hvilke komplikasjoner som fort kan oppstå hvis man ikke får rask ortopedisk behandling, og utgiftene ved at folk må gå lenger sykemeldt og får en lengre rehabilitering, er reelle og meget kostbare for samfunnet. Jeg gjentar: Mener statsråden at det er faglig forsvarlig at mennesker som blir innlagt på torsdag eller fredag, må vente til over helgen før de kan få behandling, grunnet manglende spesialister?
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Departementet har i St.prp. nr. 1 for 2007-2008 gitt tilbakemelding på oppmodingsvedtak nr. 545 om dette og sagt følgjande: «Departementet har gått gjennom tilskottsmodellen for private grunnskolar som varsla i St.prp. nr. 39(2006-2007) og i Ot.prp. nr. 37(2006-2007) (2006-2007) (2006-2007) Vi er med andre ord ikkje ferdige med å gjennomgå tilskotsmodellen for dei private grunnskolane. Førebels er det berre ordninga med kommunekorreksjonsfaktor det vil verte gjort endringar i. Eventuelle endringar i tilskotsmodellen vil kunne ha budsjettverknader. Derfor er det naturleg å kome tilbake til saka i St.prp. nr. 1 for 2008-2009, altså budsjettet. Så spør representanten Dørum vidare om på kva måte eg vil sikre at familieøkonomi og andre eksterne faktorar ikkje skal vere avgjerande for høvet til elevane til å gå på godkjende privatskolar. Privatskolelova set eit tak på kva skolen har lov til å ta i eigenbetaling av elevane. Skolepengane kan som hovudregel maksimalt utgjere 15 pst. av tilskotsgrunnlaget. I tillegg til dei ordinære skolepengane kan skolane ta inntil 3 000 kr pr. år for elevar i grunnskolen og inntil 4 000 kr pr. år for elevar i den vidaregåande skolen til dekning av utgifter til husleige og kapitalkostnader. Gjeldande føresegn om maksimumspris på skolepengar er òg ei vidareføring av tidlegare føresegner i friskolelova av 2003 og den tidlegare privatskolelova.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Vi har no gjort ei endring, og nettopp fordi vi har erfart at tilskotsmodellen er vanskeleg å halde seg til på den enkelte skole og lite føreseieleg, skal vi no gå gjennom han. Men det er klart at endringar som vi eventuelt skal gjere, kan ha budsjettverknader. Derfor er det naturleg å leggje dette fram i samband med budsjettet for 2009, for endringar som vil ha budsjettverknader, må handterast i budsjettprosessen, og vil då gjelde frå 2009. Så vil eg igjen få presisere at det jo er sånn at den finansieringsordninga vi har i dag, er den same som galdt i friskolelova, og som no gjeld vidare inn i privatskolelova.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-21:
Akkurat som, trur eg, Venstre er einig med Regjeringa og SV i at hovudsatsinga i åra framover vil vere å styrkje den offentlege fellesskolen, har vi òg vore einige om at det har vore nødvendig å sjå på tilskotsordningane for privatskolar, bl.a. fordi vi har erfart at dei har vore lite føreseielege, og det har vore utfordringar knytte til dei. Og vi skal sikre ein trygg økonomi for private skolar òg i Noreg i tillegg til den offentlege skolen. Vi har gjort ei endring, som representanten kjenner til. Så vil vi kome tilbake igjen til ei vurdering av det ganske komplekse systemet her, og mi oppfatning er at det er naturleg å presentere det i samband med budsjettet for 2009, altså i St.prp. nr. 1. Da vil vi leggje fram eventuelle endringar som er aktuelle for å sikre ei føreseieleg og god finansiering òg av dei private grunnskolane i Noreg.
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-08:
Jeg har den glede å legge fram forslag på vegne av Robert Eriksson, Gjermund Hagesæter og meg selv om at arbeidstakere over 67 år får utbetalt fullt opptjent pensjon uavhengig av hvor mye de har i arbeidsinntekt.
Inger Løite (Arbeiderpartiet), 2007-03-08:
Årsmeldingene dreier seg om året 2005, som er gitt benevnelsen «Personvernåret 2005», bl.a. på bakgrunn av at det er 25 år siden personlovgivingen og Datatilsynet ble etablert.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-08:
Det er til Venstres forslag. Jeg synes det er et godt forslag. La meg si det på den måten at jeg er enig i intensjonen, og jeg er også for egen del enig i ordlyden i forslaget. Men slik situasjonen er nå – denne saken er til behandling i Justisdepartementet – ville det være fornuftig å gjøre dette om til et oversendelsesforslag. Jeg håper inderlig at Venstre vil gjøre det, for det ville være fryktelig dumt, både ut fra mitt ståsted og tydeligvis også ut fra andres ståsted, om dette skulle bli nedstemt her i salen. Hvis det – ut fra det som er sagt, og som forhåpentligvis vil bli sagt, i løpet av debatten – blir et oversendelsesforslag, som vi sender over til departementet bør det være et rimelig klart og tydelig signal til departementet om hvorledes de bør forholde seg til dette direktivet. Så min oppfordring til Venstre er at de gjør dette forslaget om til et oversendelsesforslag. Som sagt er jeg veldig enig i intensjonen – det som ligger i forslaget. Det følger som en naturlig konsekvens av det jeg sa i mitt hovedinnlegg.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-08:
Det er tid for resirkulerte fremskrittspartiforslag – vi har jo fått en del av dem i det siste. Vi kan nærme oss denne saken på to måter. Vi kan nærme oss prinsipielt og si at prinsipielt tar vi avstand. Vi misliker at revisor er ansatt i en kommune som han også skal revidere. Det kan være den prinsipielle tilnærmingen. I utgangspunktet har jeg stor sans for prinsipielt å nærme seg dette på denne måten. Så kan man velge den pragmatiske tilnærmingen, slik Fremskrittspartiet gjør. Det er en ren pragmatisk tilnærming, der de trekker fram revisorloven som idealet. Ib Thomsen sier at dagens revisjon fungerer dårlig, den fungerer ikke godt nok i mange kommuner, osv. Så ramser han opp den pragmatiske tilnærmingen. Men dette er jo ikke det faktiske forhold. Vi har noen få eksempler – dem skal vi beklage, og vi synes de er uheldige – der revisjonen helt åpenbart ikke har fungert godt nok. De eksemplene vi har, er kommunene Oslo og Bærum, hvor revisjonen sannsynligvis – jeg sier sannsynligvis – ikke har gjort en god nok jobb. Men hvis vi tar for oss privat sektor – idealet til Fremskrittspartiet – med revisorer etter revisorloven, er ikke den noe godt forbilde for kommunene. Er det noe sted der det har vært korrupsjon, og der revisjonen ikke har fungert, er det jo innenfor den private sektor. Der har de åpenbart ikke klart å gjøre jobben sin, for det er jo der man har hatt de store korrupsjonssakene, de store underslagene, osv. Idealet til Fremskrittspartiet er altså revisorloven og den private sektor, som helt åpenbart ikke fungerer – og som helt åpenbart fungerer dårligere enn det som er tilfellet for kommunesektoren. Så kan man fortsette med å diskutere det prinsipielle. Og det skal vi gjøre – den debatten skal vi ta hele tiden. Er det en heldig situasjon at kommunene ansetter? Det som skjer nå, er at de fleste kommuner etablerer interkommunale revisjonsselskaper. Kommunene er jo eiere av disse selskapene, så man kan få en sammenblanding som er uheldig. Men det er ingenting ved dagens system som tyder på at det fungerer dårlig når det gjelder kommunal revisjon. Det er altså noen få unntak, noen få eksempler, men sammenlignet med det som skjer i den private sektor, fungerer dagens system glimrende. Ut fra en pragmatisk tilnærming konkluderer jeg med at systemet fungerer bra – det er ingen grunn til å gå inn for det resirkulerte forslaget fra Fremskrittspartiet. Derfor avviser vi det. På prinsipielt grunnlag kan vi fortsette med å diskutere det – og eventuelt fatte en beslutning ut fra en rent prinsipiell betraktning. Men jeg synes at det heller ikke i dag er grunnlag for å endre dagens system, nettopp fordi kommunene etablerer interkommunale selskaper som skal ha ansvaret for revisjonen. Jeg har tiltro til at dette systemet fungerer – alt tyder på at vi alle har grunn til å ha tiltro til dette systemet.
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-03-08:
Et sterkt personvern har vært en viktig sak for Venstre i mange år. Personvern er en viktig del av enkeltmenneskets frihet, og uten en bevisst personvernpolitikk kan vi havne i et totalovervåket samfunn. Jeg er derfor glad for at en samlet komite registrerer at et økt krav til å oppgi personopplysninger i stadig flere tilfeller fører til at anonyme alternativer forsvinner. En samlet komite kan ikke se at det eksisterer velbegrunnede og påtrengende hensyn som taler for å gjøre unntak fra retten til anonym ferdsel. Vi i Venstre er også glad for at komiteen mener det er behov for en bred sektorovergripende debatt om retten til anonym ferdsel. Jeg vil ta opp et særskilt tema som også har med anonymitet å gjøre, og det er datalagring. Jeg fremmer i dag et forslag som gjelder EUs datalagringsdirektiv. Dette direktivet vil kunne få stor betydning for den grunnleggende retten til å kommunisere anonymt. Venstre er bekymret for at en eventuell implementering av dette direktivet vil gripe inn i både personvernet og ytringsfriheten. Datalagringsdirektivet ble vedtatt 15. mars i fjor. Direktivet pålegger telefon- og Internett-leverandører å lagre trafikk- og lokaliseringdata i minst seks måneder og maksimalt i to år. Når personvern blir satt opp mot andre goder, viser det seg som oftest at personvernet må vike. I de aller fleste saker hvor personvernet presses, har en jo gode hensikter. Det gjelder også datalagringsdirektivet. Formålet bak direktivet er å bekjempe kriminalitet og terror. Arbeidet med direktivet startet etter de grusomme bombeangrepene i Madrid og London. Venstre innser at det er vanskeligere å være personvernvennlige i praksis enn i teorien. Vi innser også at personvern av og til må vike i kampen mot terror og organisert kriminalitet. Vi mener imidlertid at datalagringsdirektivet går altfor langt i å gripe inn i vanlige borgeres frihet. På denne bakgrunn fremmer jeg forslag om at Regjeringen ved en implementering av datalagringsdirektivet må sørge for at opplysningene ikke skal lagres i mer enn seks måneder. Med dette tar jeg opp mitt eget forslag.
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-03-08:
Venstre ønsker at vi voterer over dette forslaget i dag. Vi frykter at direktivet blir implementert uten at en tenker nøye gjennom de personvernmessige følgene. Venstre ønsker derfor at Stortinget allerede nå skal gi et klart signal om at omfanget av direktivet må være så lite som mulig. Derfor har vi foreslått at direktivets minimumslagringstid blir den lovlige maksimale lagringstiden i Norge.
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-03-08:
Intensjonen med forslaget fra Fremskrittspartiet om skjerpede krav til revisors uavhengighet er god. Selv om kommunerevisorene kan oppleve seg selv som uavhengige og sier ifra om ting som bør granskes, er det ikke gitt at de ansvarlige i kommunen tar påpekningen på alvor. Vi har dessverre ferske eksempler på dette, både i små og store kommuner og i interkommunale selskaper. Men hvordan vi skal gjøre dette i praksis, er ikke gitt med Fremskrittspartiets forslag. For det første er det viktig at kommunene selv har ansvar for egen drift. Det er i alles interesse at kommunene skikker sitt eget bo på en best mulig måte. Ikke minst gjelder det innbyggerne – skattebetalerne. Men revisjon og kontroll med forvaltningen er ikke – og skal ikke være – den eneste kontrollen med kommunens virksomhet. Det folkevalgte organet kommunestyret, samt formannskapet, og ikke minst kontrollutvalget har her en svært viktig oppgave. Derfor bør vi like gjerne se på vilkårene for kontrollutvalgene, vurdere å styrke deres muligheter for å drive reell kontroll samt ta initiativ til høringer og granskninger. Vi har delegert et ansvar og en tillit, og da må vi også delegere ansvaret for å løse oppgaven. Det ble gjort endringer i kommunelovens bestemmelser om revisjon i 2003. Endringene førte bl.a. til at det ble åpnet for konkurranseutsetting av kommunal revisjon. Få kommuner har så langt valgt å konkurranseutsette revisjonen. For det store flertallet av kommunene utføres revisjonen av egne revisjonsenheter i et interkommunalt samarbeid, mens et fåtall kommuner fortsatt har revisorer ansatt i kommunen. Venstre er enig i at det er riktig å vinne erfaring med hvordan ordningen med kommunal revisjon fungerer etter at det ble åpnet for konkurranseutsetting, før en vurderer nye endringer i regelverket. Et sentralt spørsmål ved Fremskrittspartiets forslag er kapasiteten blant revisjonsselskapene når en i praksis utelater alle som har vært ansatt i kommunerevisjonen. Hvis alternativet i realiteten er å overføre oppgaven til Riksrevisjonen, er Venstre svært skeptisk til det. I tillegg til at det neppe vil avdekke flere misligheter, vil det virke svært sentraliserende å fjerne ansvaret ytterligere fra de folkevalgte og den lokale administrasjonen. Transparency International Norge ønsker å ta revisjonen fra kommunene. Deres alternativ er å opprette en nasjonal kommunerevisjon. Dette er et interessant forslag som det kan være verdt å diskutere videre. Men jeg vil minne om at dette faktisk er mulig allerede med dagens lovgivning dersom alle kommuner samler seg om et slikt forslag. Et slikt forslag vil helt sikkert skape debatt i kommunene – en debatt vel verdt i seg selv. Lokalt selvstyre innebærer også at en ser på hvordan en driver kontroll med seg selv, og det er en god debatt for lokaldemokratiet.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2007-03-08:
Fra Høyres side vil jeg bare understreke at vi imøteser personvernkommisjonens arbeid. Dette er et viktig felt, og det blir ikke mindre viktig framover. I så måte er jeg langt på vei enig i mye av det Rolf Reikvam sa i sitt innlegg. Når jeg nå bad om ordet, er det fordi Venstre har lagt fram et forslag her i salen i dag. Med henvisning til statsrådens svar synes vi det vil være riktig at man kommer tilbake til Stortinget med dette etter en behandling i Regjeringen – og i stortingssammenheng – og vi vil anbefale Venstre å gjøre dette forslaget om til et oversendelsesforslag. Hvis vi skal måtte stemme over det i dag, vil vi måtte stemme imot.
Olav Gunnar Ballo (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-08:
Jeg vil først understreke at jeg slutter meg fullt ut til det som SVs hovedtalsperson, Rolf Reikvam, har sagt, men jeg har noen supplerende kommentarer. Vi lever jo i en tid der personvernet knapt har hatt trangere kår. Det synes jeg ble illustrert ganske godt for en tid siden da tidligere statsminister Kjell Magne Bondevik skulle reise til Ålesund – tror jeg det var – med flyet for å lansere sin bok «Et liv i spenning». Han ble stoppet i kontrollen og fikk beslaglagt en flaske med barberskum, som man angivelig kan lage bomber av. Jeg tror at noen hver etter hvert har opplevd det til dels absurde når vi går gjennom kontroller på flyplasser, der alle og enhver nå framstår som mulige attentatpersoner som må kroppsvisiteres, slik at man snart begynner å fornemme at de ulike vaktene tar på seg gummihansker for også å sjekke kroppens hulrom. Det er klart at når man sammenlikner det som er i ferd med å skje på flyplassene før vi skal fly, og det at vi kan gå om bord på danskebåten, noe jeg håper at vi fortsatt vil kunne gjøre, og ta med oss hva det måtte være i de mengder vi måtte ha lyst til – for den saks skyld også de mest intrikate våpen, og sprengstoff, om man måtte ha lyst til det – er en del av de sikkerhetstiltakene vi står overfor i dag, rene absurditeter i en tid preget av en slags kollektiv paranoia. Det må vi tørre å ta en debatt om, slik at sikkerhetstiltakene står i et rimelig forhold til den faren vi faktisk utsettes for, eller er i ferd med å skape et inntrykk av at gud og hvermann utsettes for. For på et eller annet nivå, knyttet opp mot den ressursbruken vi står overfor, er jo dette nødt til å nå en yttergrense. Det kan ikke være slik at en fjerdedel av norske ansatte til slutt skal være ansatt i Securitas eller andre sikkerhetsselskap. Snakker man med norske flygere, påpeker de jo at en del av disse sikkerhetstiltakene virker mot sin hensikt. De bidrar kanskje til å gjøre det mer utrygt, og ikke mer trygt, å fly, rett og slett fordi den kommunikasjonen som skal være mellom ansatte i flyselskapene, ikke lenger går på normalt vis og med åpne dører, hvis noe uventet skulle skje. Jeg tror at Datatilsynet som organ spiller en nøkkelrolle ved å påpeke en del trekk i samfunnsutviklingen som er særdeles uheldige. Derfor er vi nødt til å gi Datatilsynet mulighet for større gjennomslag for sine innsigelser enn de har i dag. Nå er det slik at man bruker denne ene dagen til å presentere årsrapporten og påpeke at det er viktig med Datatilsynet, hvorpå vi bruker de 364 andre dagene i året til å gjøre akkurat det motsatte av de anmerkningene Datatilsynet måtte ha med hensyn til advarsler om hva slags samfunn vi er i ferd med å gå inn i. Mye av dette er bestemt utenfor landets grenser på en slik måte at vi har lite vi skulle ha sagt. Det er viktig at vi har nasjonale føringer som gjør at det er en balanse mellom de tiltakene som gjennomføres, og det som faktisk er fornuftig ut fra den reelle faren vi måtte stå overfor.
Tom Strømstad Olsen (Arbeiderpartiet), 2007-03-08:
Vi har til behandling her i dag et forslag fra representantene Per-Willy Amundsen, Åge Starheim og Ib Thomsen om skjerpede krav til revisorers uavhengighet i kommunal sektor. Arbeiderpartiet er enig med forslagsstillerne i at revisorer skal være personer med høy kompetanse som det skal stilles strenge krav til, noe som gjelder både i privat, statlig og kommunal sektor. Revisjonsoppdraget i offentlig sektor omfatter, i tillegg til regnskapsrevisjon, også forvaltningsrevisjon for å finne ut om driften er kostnadseffektiv. Jeg kan ikke se forslaget annerledes enn at Fremskrittspartiets åpenbare hensikt er å privatisere revisjonen og tvinge kommunene til å privatisere sine kommunalt eide revisjonsselskaper. Dette er vi i Arbeiderpartiet sterkt imot. Det ble gjort vesentlige endringer i kommunelovens bestemmelser om revisjon i 2003. Endringene trådte i kraft 1. juli 2004. Den viktigste endringen innebar at det ble åpnet for konkurranseutsetting av kommunal revisjon. Få kommuner har så langt valgt å konkurranseutsette revisjonen. Dette tyder jo da på at kommunene har stor tillit til at revisjonsordningen fungerer etter hensikten. Jeg vil òg minne om at det stilles strenge krav til revisorers uavhengighet i bestemmelser i kommuneloven. Forslaget vil innebære at en revisor ikke kan være ansatt i en kommune eller i et revisjonsforetak som kommunen er medeier i. Dette vil i praksis bety at det vil bli en plikt til konkurranseutsetting av revisjon i kommuner og fylkeskommuner. Det at kommunalt eide revisjonsselskaper ikke vil kunne delta i en slik konkurranse, vil jo stenge for at kompetansen som er bygd opp i kommunalt eide selskaper, blir benyttet på best mulig måte. Arbeiderpartiet er enig med kommunal- og regionalministeren i at det er riktig å vinne erfaring med hvordan ordningen med kommunal revisjon fungerer etter at det ble åpnet for konkurranseutsetting, før en vurderer endringer i regelverket. Flertallet har på denne bakgrunn kommet fram til at forslaget ikke bør bifalles.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-08:
Ja
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2007-03-08:
Jeg oppfatter at Regjeringen og flertallspartiene ikke ser alvoret og utfordringene kommunene har, så jeg har noen spørsmål til statsråden. Hvorfor vil ikke statsråden stille like strenge krav til uavhengighet i kommunene, og eventuelt også se om det finnes ulike måter å løse denne oppgaven på nå? Det andre spørsmålet jeg har, dreier seg om at Kosmo mener at Riksrevisjonen bør overta all revisjon for kommunene, altså at det skal skje på et statlig nivå. Hva tror statsråden er motivet for det? Er det fordi man dermed sørger for en uavhengighet i revisjonen av kommunene, eller fordi Riksrevisjonen har ledig kapasitet til å ta seg av disse tingene?
Bent Høie (Høyre), 2007-03-08:
Jeg tar opp forslag nr. 2, fra Høyre og Venstre.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2007-03-08:
Jeg tror ikke det er noen tvil om at det framgikk av mitt innlegg at Regjeringa tar spørsmål knyttet til revisorers uavhengighet meget alvorlig. Dette inngår i det store komplekset som knytter seg til hvordan vi skal unngå skandaler av den type vi har sett i Oslo og Bærum den siste tida. Vi legger ned et meget stort arbeid i å gjennomgå lov- og regelverk og alle forhold som har med etisk atferd å gjøre. Når vi ikke vil gå inn på det forslaget som ligger her i dag, har jeg redegjort nøye for det i innlegget mitt. Det handler om at vi rett og slett ikke tror at det forslaget som Fremskrittspartiet her har lagt fram, bidrar til at vi når målene våre. Men nå skal vi følge med, og hvis det skulle skje ting, hvis vi skulle få opplysninger eller det skulle komme fram forskning som indikerer at dette er noe som må gjøres, får vi vurdere det på det tidspunktet.