Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2018-05-29:
Godset finner den billigste og enkleste veien. Er det enklest å frakte gods på vei, fraktes gods på vei. Er det tid og penger å spare på å transportere gods på bane eller sjø, fraktes gods på kjøl eller skinner. Det er så enkelt – og så vanskelig. Det er enkelt fordi det er helt åpenbart at det trengs politikk og virkemidler for å endre det som ellers ville være den naturlige utviklingen, men det er vanskelig fordi det gjerne oppstår målkonflikter. Riksrevisjonen peker interessant nok nettopp på dette, nemlig at det ligger inne noen målkonflikter i transportpolitikken. For eksempel vil det være effektivt å iverksette svært restriktive tiltak overfor veitrafikken for å gjøre sjø og bane mer konkurransedyktig. Men den type virkemidler vil stå i direkte konflikt med målet om å redusere transportkostnadene for næringslivet. Her ligger dilemmaene, og vi har mange av dem. Vi bør erkjenne at det ikke bare er enkle løsninger her. Men nettopp derfor må vi ikke la utviklingen seile sin egen sjø, den må styres. Det er interessant at alle partiene i komiteen er enige om å be om en gjennomgang av sjøfartens konkurransekraft sammenlignet med andre transportformer. Da kan vi få tydeliggjort handlingsrommet, vi kan få kartlagt noen av de viktigste målkonfliktene, og ikke minst trenger vi å se nærmere på avgiftsstrukturen. Jeg regner med at statsråden er på ballen og eventuelt vurderer å bruke en ekstern instans, siden kritikken fra Riksrevisjonen rammer både etaten og departementet. Jo mer gods vi får over fra vei til bane og sjø, jo bedre blir luftkvaliteten, vi får færre ulykker, mindre veislitasje og færre køer. Ett skip kan ta opptil flere hundre trailere av veien. NTP Godsanalyse gir indikasjoner om at 300 000 trailere kan tas av veiene dersom overføringspotensialet utnyttes. Det vil gi færre trailere gjennom lokalsamfunn og tettsteder landet over. Vi kan se færre liv ødelagt av stygge møteulykker med vogntog, sjeldnere vil vinterveier være stengt av trailere på tvers, og flere vil få et lettere liv som følge av mindre svevestøv og lavere miljøutslipp. Transport av gods er komplisert. Vareeiere og transportører jobber med å få kompliserte puslespill til å gå opp. Mye av godset må kjøres på veien, rett og slett fordi det ikke er noe alternativ. Men skal vi få til en godsoverføring der potensialet er størst, nemlig på de lange strekningene, må bane og sjø bli mer konkurransedyktig. Klimaavtalen i Paris, klimaforliket i Stortinget og andre klimapolitiske forpliktelser innebærer at vi i fellesskap må ta et betydelig ansvar for å redusere vårt klimaavtrykk. Transportsektoren må ta sin del. Jeg mener Riksrevisjonen i denne rapporten peker på flere viktige poenger om hvorfor det er så krevende å få til en dreining. Veitransporten er blitt raskere, billigere og mer fleksibel sammenlignet med sjø- og jernbanetransporten, og det er gjennomført få tiltak for å styrke konkurranseevnen til godstransport på jernbanen. Samtidig har det vært bedre tilrettelegging for arealer til tilbydere og brukere av transport langs hovedveinettet enn ved havner og jernbaneterminaler. Departementets oppfølging har heller ikke vært god nok. Undersøkelsen omfatter tidsrommet 2010–2016, men vi har snakket om godsoverføring i årevis, uten å få god nok effekt. Det er tverrpolitisk enighet om målet, men ingen har spesielt stor grunn til å slå seg på brystet. Flere regjeringer har slitt med å få dette til. Samtidig vil jeg påstå at det er grunnlag for å si at det er et temposkifte nå. Vi har en ambisiøs Nasjonal transportplan. Det er gjort noen viktige vedtak, bl.a. knyttet til en egen godspakke, og det er etablert incentiver for å få etablert nye godsruter på sjø. Stortinget har satt et mål om at minimum 30 pst. av transportarbeidet på vei, på strekninger over 300 km, skal flyttes over på sjø eller bane innen 2030, og at dette målet skal være 50 pst. innen 2050. Det er ambisiøse mål, og det viser en retning. Riksrevisjonens rapport er et viktig dokument, som viser noen av utfordringene, men rapporten gir samtidig en påminnelse – jeg vil si en viktig påminnelse – til regjeringen om at det er nødvendig å få opp tempoet dersom de målene Stortinget har vedtatt, skal nås. Jeg viser ellers til saksordførerens gode gjennomgang.