Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-06-16:
Først av alt vil jeg gi ros til Kristelig Folkeparti, som er pådriver i alkoholpolitikken. Det er viktig at noen kjemper for å begrense forbruket. Vi har i stor grad lyktes med alkoholpolitikken i Norge når vi sammenlikner oss med andre land, men vi kan alltid bli bedre. Det er liten tvil om at alkohol er det rusmiddelet som forårsaker mest skade. Samtidig er det også et lovlig rusmiddel. Det gir oss noen utfordringer, for det skal være mulig å få tak i, og det er legitimt å bruke i sosiale sammenhenger. Likevel ønsker et bredt flertall å begrense bruken og derigjennom begrense skadene alkohol forårsaker. For å lykkes med det må det jobbes på bred front, men særlig forebygging og tidlig innsats vil ha en god effekt. Derfor er oppvekstpolitikken kanskje det viktigste området å satse på for å lykkes. Det er først og fremst i kommunene dette arbeidet skal gjøres. For Venstre er det viktig at de som kjenner utfordringene i sin kommune, også er de som finner de beste tiltakene for å fremme folkehelse og begrense rusmiddelrelaterte skader. Vi må ansvarliggjøre kommunene, slik at de bruker det handlingsrommet som finnes i alkohollovgivningen, til å nå felles mål. For å kunne lykkes i å redusere omfang må vi kjenne årsaken til at folk har eller utvikler et rusproblem. Det kan ofte være komplekse årsakssammenhenger. Vi vet ikke nok om hva som er arv, og hva som er miljø. Men noe vet vi – og det er at vi kan gjøre noe med miljø. For dem som starter med alkohol tidlig, øker risikoen for utvikling av alkoholisme. Over 40 pst. av alkoholikere drakk mye i slutten av ungdomsårene. Å ha opplevd alvorlige traumer i barndommen øker risikoen for å bli avhengig, og manglende støtte fra venner og familie øker risikoen for avhengighet. Relasjoner og nettverk er det viktig å jobbe med. Konsekvensene av alkohol kjenner vi godt til – dårlig helse og tidlig død, vold og kriminalitet. Det påfører oss som samfunn store utgifter, og særlig i helsevesenet. Når Venstre har valgt ikke å stemme for noen av forslagene, har det å gjøre med at vi er fire partier som har en avtale som sier noe om alkohol, og det er plattformen. Dernest skal vi til høsten diskutere en opptrappingsplan for rusfeltet, og jeg mener at en del av de forslagene som er reist her, naturlig hører hjemme i diskusjonen om den opptrappingsplanen. Så er det sånn at noen av disse tiltakene uomtvistelig har en budsjettkonsekvens, og det er også regulert i avtalen mellom de fire partiene. Det er ikke for å være vrang eller vanskelig, men vi synes det blir litt utenom tur å gå inn i diskusjonene om et og annet forslag nå. Da synes vi det er bedre å ta en helhetlig diskusjon om opptrappingsplanen og i budsjettforhandlingene, der alle fire partiene sitter ved bordet. Det er selvfølgelig et poeng å ha med et bredest mulig flertall i Stortinget. Nå har vi anledning til å diskutere en del av disse punktene. Vi har gjort det også ved behandlingen av folkehelsemeldingen vi skal diskutere senere i dag. Budsjettforhandlinger er også en prosess hvor alle partiene er involvert. Men igjen – jeg vil rose Kristelig Folkeparti for at de er pådrivere i alkoholpolitikken. Vi har stadig noe å lære, og alle kan bli bedre. Jeg tror også at når det gjelder oppvekstpolitikken, kan noen av de strukturreformene vi holder på med nå, med både større kommuner og å samordne flere av de litt små velferdsetatene i Kommune-Norge, være med på forebyggingen og relasjonsskapingen som vi er ute etter.