Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2003-03-25:
Vi vet at deler av fiskerinæringen står overfor en vanskelig situasjon. Det er det ingen tvil om. Flere fiskemottak står overfor usikre tider, med mulige konkurser som utfall. Det har vi fått vite. Dette skaper i sin tur problemer for deler av fiskeflåten. Fokuseringen på disse problemene har blitt enda tydeligere ved høy rente og den voldsomt sterke kronen vi har vært vitne til den senere tid. Symptomene som rammer næringen, er derfor de samme som rammer all eksportrettet industri. Samtidig er det viktig å se på næringen isolert sett, for å se hva som karakteriserer de utfordringene den står overfor. Da snakker vi om utfordringer forbundet med råstofftilgang og situasjonen på enkelte fiskemottak. Råstofftilgangen er redusert, kvotene er fisket opp, det norske kostnadsnivået er høyt, råstoffprisene er for høye, og flere mottak sitter med fulle lagre til for høy pris – så fulle at enkelte ikke har anledning til eller kapasitet til å videreforedle fisken. Samtidig er mange av bedriftene tungt gjeldsbelastet. Da er det viktig å stille seg spørsmålet om ytterligere driftskreditt kun vil gi et midlertidig pusterom for enkelte aktører, om ytterligere driftskreditt kun vil øke den totale gjeldsbelastningen og gjøre det enda vanskeligere for industrien. Et forslag om å innføre statlig garanti for driftskreditt vil slik sett på kort sikt kunne bedre avtakssituasjonen i områder med omsetningsproblemer, og vil være positivt for flåtens muligheter til å omsette fisk. Men samtidig er det helt klart at dette ikke vil kunne gjøre noe med de grunnleggende problemene som fiskeindustrien står overfor. Vi må ikke komme i den situasjonen at vi iverksetter ordninger som kun opprettholder en kapasitet på industrileddet som det ut fra dagens ressurssituasjon ikke er grunnlag for. Det vil være veldig viktig å klare å snu den negative vurderingen av næringen som har oppstått etter flere år med problemer med markedstilgang, høy rente osv., fordi dette medfører at investorene vil ha en for stor risikopremie for å gå inn. Når kapitalen blir for dyr, og man dermed heller ikke får tilstrekkelig avkastning, bidrar dette bare til å forsterke de svingningene næringen er utsatt for. I denne saken har det ikke vært fritt for at det har vært forsøkt å skape splid i Regjeringen ved å appellere til Kristelig Folkeparti om å snu i denne saken, slik SV snudde i nettolønnssaken. SV har også utfordret Kristelig Folkeparti til å «berge flere lokalsamfunn» ved å gi bankgarantier til fiskeindustrien. Vi er opptatt av distriktspolitikk og lokalsamfunn, og nettopp derfor ønsker vi å bidra til langsiktige løsninger. La meg gjøre det helt klart at Regjeringen tar rammevilkår og konkurranseutsatt industris situasjon på alvor. Faktisk tar vi det så alvorlig at det er dette vi legger hovedvekten på i den økonomiske politikken. Dette er å gjenta seg, men det er viktig å slå fast nok en gang at ved å føre en stram finanspolitikk og opptre ansvarlig i forhold til dette legger vi det beste grunnlaget for gode rammevilkår for næringslivet. Dette har da også resultert i rentenedsettelser i løpet av vinteren, som igjen har medført en svekket kronekurs. Nå er det riktignok urolige tider, som bl.a. medfører at kronekursen svinger, men likevel er det i disse tider viktig å slå fast at stabilitet fra vår side er absolutt hevet over enhver tvil! Mer konkret og i forhold til fiskerinæringen kan det være nyttig å se på en økning i kredittiden og bedre garantiordningene fra salgslagene for å lette omsetningssituasjonen og bedre risikobalansen. Kredittinstitusjonene må også ta sin del av ansvaret i en vanskelig tid, samtidig som anledningen bør benyttes til å vurdere ulike strukturtiltak.