Trine Skei Grande (Venstre), 2014-12-09:
Vi er i en internasjonal politisk situasjon der verden rundt oss er i store endringer. Norges forhold til Russland og Russlands forhold til egne borgere er ikke i en positiv utvikling. Vi ser en tragedie utspinne seg i Syria, i Irak har våre alliertes deltakelse ført til at de fikk et styre som var så pass ubalansert at det ga rom for ISILs framvekst, vi ser hva som skjer på Gaza og andre steder i Midtøsten, og vi står foran enorme flyktningkatastrofer rundt omkring i verden. Da er det egentlig litt fint at de store duellene i replikkvekslinga her går om budsjettpost etter budsjettpost under Utenriksdepartementet og Det frivillige Skyttervesen. Jeg er veldig for Det frivillige Skyttervesen – hele Venstres eksistens begynner med starten på Det frivillige Skyttervesen – og jeg mener det er en styrke at den utenrikspolitiske debatten i Norge ikke har så steile fronter som utfordringene rundt oss kunne framprovosert. Det er stor enighet om store deler av det vi gjør, og det at vi har en mindretallsregjering, betyr at vi også har en regjering som har orientert Stortinget ofte og godt. Man har ikke vært i nærheten av å gå til krig på grunn av sms-meldinger. Jeg vil gjerne gi skryt til regjeringa for at vi nå har den åpne tonen, og for at vi blir informert så godt som vi blir, i Stortinget. Det tror jeg er med på å prege denne debattens grunntone. Når det gjelder budsjettet, er Venstre veldig glad for at vi også i år har 1 pst. inne, men også for at vi fikk til en stor satsing på Det grønne klimafondet. Vi er veldig positive til at regjeringa har varslet en økning i årene framover. Jeg tror det er en av de viktige satsingene for at det skal kunne være en mulighet for at de internasjonale klimaforhandlingene blir positive. Jeg er veldig glad for at vi nå har en regjering som satser på jenter og utdanning. Det å myndiggjøre jenter og satse på utdanning for å endre samfunnet mener jeg er en grunnleggende riktig tankegang. Sånn sett er jeg veldig enig med representanten Ropstad i at den fredsprisen som blir utdelt i morgen, står i et veldig godt lys i forhold til regjeringas satsing. Det å satse på jenter og utdanning som en viktig del av hele utviklingspolitikken tror jeg er et riktig spor å følge, for det handler om myndiggjøring av veldig mange av dem som skal bære endringene i sine egne land. Så støtter vi det forslaget til landkonsentrasjon som statsråden har gått for. Det var ikke så radikalt som mange fryktet. Det er ikke ofte jeg liker ordet «konservativ», men når man skal gjøre endringer med så store tankskip som det utenriksministeren sitter og styrer, er det lurt å ta det gradvis og i takt med dem som faktisk bidrar inn i det. Jeg er veldig glad for det unntaket vi fikk i budsjettforhandlingene, for det tror jeg er med på å holde bredden og støtten knyttet til en sånn landkonsentrasjon. Det er viktig at vi over tid sikrer at vi har både fokus og kvalitet på den jobben vi gjør, og da er det å foreta slike endringer lurt, men det er viktig å ikke gjøre det for raskt, og det er viktig å ha med seg hele det frivillige Norge i en slik endring. Jeg skal innrømme at det var to kutt som jeg ble ordentlig irritert over, og jeg er skikkelig irritert på oss sjøl for at vi ikke klarte å rette opp ett av dem. Støtten til frivillige organisasjoner gjennom RORG og infostøtten er en ganske viktig basis for Norge som en så pass stor bistandsnasjon. Det er en viktig basis for det folkelige engasjementet knyttet til utenrikspolitikk i en liten nasjon som Norge. Det er veldig viktig for å sørge for at også politikere får objektiv informasjon fra ulike hold, noe som gjør at vi har et helt annet bilde når vi reiser ut i verden, enn det vi ville hatt hvis vi bare skulle forholde oss til offisielle kanaler. Folk-til-folk-samarbeidet og infostøttens viktige rolle for det hele er jeg sterkt forundret over at regjeringa ikke har skjønt viktigheten av, men jeg er veldig glad for at de gikk med på at vi fikk det tilbake. Så er jeg oppriktig lei meg for at vi ikke fikk på plass kulturstøtten. Det skal jeg innrømme at vi ikke klarte. Jeg håper at vi skal komme tilbake til det, for at Norge skal kunne bidra med sine kunstnere ute i verden, og for at Norge også skal ha en strategi for det. Norsk kultur og norske kunstnere er så pass mye verdt at vi må være villige til å vise dem fram for omverdenen. Jeg syns det er et forunderlig kutt å gjøre i et budsjett med så mye penger. Jeg håper at vi kan komme tilbake til det, og jeg håper at vi kan få det opp igjen, for det syns jeg faktisk norske kunstnere og norsk kultur er verdt. Så to kommentarer til forsvarsbudsjettet. For det første er nok Venstre bekymret for en utvikling der forholdet mellom investering og drift blir stadig skeivere. Vi ser nå behovet for store investeringer, men vi er veldig bekymret for om driftsbudsjettet henger sammen med investeringsbudsjettet vi nå står foran. Vi er redd for at om vi ikke klarer det, blir det en krevende prosess framover. Den andre kommentaren jeg har lyst til å knytte til forsvarsbudsjettet, gjelder de merknadene vi har til HV016. Den trusselen som Norge står overfor, er ganske mye mer sammensatt enn den var da jeg vokste opp på 1980-tallet og fienden var én og krigen var atomkrig. Terrortrusselen gir helt andre utfordringer for forsvaret vårt og for politiet vårt. Det å ha kapasiteter også av den typen som HV016 var, før den forrige regjeringa la den ned, mener jeg er viktig for Forsvaret, og det er et viktig forsvar med tanke på de terrorutfordringene vi står overfor. Det ligger to forslag her fra De Grønne. Jeg er egentlig litt lei meg for at de kommer som løse forslag i en sånn behandling, for det er ganske store og krevende tema som blir tatt opp i to enkle forslag med noen korte linjer. Vi i Venstre kommer nok til å komme tilbake til det. Jeg mener nok heller ikke at det å legge ned all kulldrift nødvendigvis er løsninga hvis vi klarer å finne gode løsninger for å rense det på Svalbard, som vi var kommet langt teknologisk for å gjøre. Men vi må helt klart legge en ny næringsstrategi for Svalbard hvis man ikke har tenkt å subsidiere kulldriften der, ellers vil nok markedskreftene fikse det, som Rasmus Hansson foreslår i det første forslaget. Det vil vi i Venstre komme tilbake til med et initiativ her i Stortinget. Så har jeg bare lyst til å ta noen tall til slutt, for det var mye bortsnakking om kvoteflyktninger. Vi kan bli målt på det vi klarer når vi må samarbeide med andre på dette feltet, på både borgerlig og sosialistisk side, så derfor har jeg bare lyst til å ta tallene. I 2012 mottok de rød-grønne 1 200 kvoteflyktninger. I 2013 mottok de 1 120 kvoteflyktninger. I 2014 var det første budsjettet Venstre var med på å lage, da mottok vi 1 620 kvoteflyktninger, i det andre mottar vi 2 120. Men det er bare én ting å si om det: Det er for lite.