Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
I Herbjørg Wassmos roman «Et glass melk takk» møter vi 15 år gamle Dorte fra Litauen. Hun drømmer ikke om mye: om bakerens sønn, om faren som døde altfor tidlig, og om litt mindre fattigdom. Derfor er tilbudet om å reise til Stockholm i smug for å jobbe på en restaurant så fristende. Hun kan nesten ikke tro at det er hun som er på vei inn i den nye framtiden, i en Audi med vinduer som ikke lar seg åpne. Hun ender opp i Norge som tvangsprostituert. Etter hvert begynner hun å risse seg i armen for hver kunde. Til slutt blir armen bare et stripete skinnstykke. Vi vet ikke hvor mange Dorter det finnes i Norge i dag, men vi vet at hvert år blir tusenvis av kvinner, barn og menn ofre for menneskehandel, og at denne handelen øker. Jeg er glad for at komiteen enstemmig sier at vi ikke aksepterer denne utviklingen. Dette er alvorlig organisert kriminalitet. Komiteen vil bekjempe alle former for menneskehandel, både nasjonalt og internasjonalt, og understreker at det i denne kampen ikke finnes enkle løsninger. Derfor må virkemidlene være mange og spenne vidt. Pro Sentret anslår at det i dag er om lag 2 500 prostituerte i Norge. De senere årene har det vært en utvikling hvor det er blitt færre norske prostituerte, og i dag domineres gateprostitusjonen i de store byene av utenlandske kvinner. Utenlandsk prostitusjon har befestet seg som et landsdekkende fenomen og er ikke lenger begrenset til Oslo. Trolig er mange av disse kvinnene ofre for menneskehandel og tvangsprostitusjon. I Fafo-rapporten «Crossing Borders» konkluderes det med at det er svært vanskelig å trekke klare grenser mellom prostitusjon og menneskehandel der det er bakmenn og halliker involvert. Kvinner som av ulike grunner har valgt å gå inn i prostitusjonen, kan like fullt bli utnyttet og bli ofre for menneskehandel. Det er bakgrunnen for at det rød-grønne flertallet ønsker å innføre et lovforbud mot kjøp av seksuelle tjenester. Vi ønsker ikke at Norge skal være et fristed for kyniske bakmenn som profiterer på grov seksuell eller annen utnytting av andre mennesker. Vi vet det har skjedd. I sin høringsuttalelse til lovforslaget viser Trøndelag statsadvokatembete til den såkalte Estland-saken. En bakmann uttalte i retten at han hadde vurdert flere land. Han fant Norge mest attraktivt for menneskehandel på grunn av de høye prisene på seksuelle tjenester, og fordi det var liten oppmerksomhet fra de norske myndighetene. Et lovforbud vil kunne føre til en normativ endring i synet på kjøp av sex, føre til en reduksjon i etterspørselen og gjøre det vanskeligere for bakmenn å etablere seg i Norge. Også Stopp-gruppen i Oslo-politiet mener at et lovforbud vil være viktig for å forhindre menneskehandel. Kampen mot menneskehandel og prostitusjon vinnes ikke av enkelttiltak alene. Vi må ha en bred innsats, med mange virkemidler, for å redusere menneskehandelen, hjelpe ofre for trafficking og hjelpe prostituerte ut av en vanskelig situasjon. I 2006 la Regjeringen fram sin handlingsplan mot menneskehandel, der tiltakene bl.a. omfatter en utvidelse av refleksjonsperioden for mulige ofre og en rett til fri rettshjelp i forbindelse med vurderingen av om man skal gå til anmeldelse i saker om menneskehandel. I høst har Arbeids- og inkluderingsdepartementet gitt instruks om at ofre som har vitnet i alvorlige straffesaker om menneskehandel, som hovedregel skal få permanent oppholds- og arbeidstillatelse. Dette er avgjørende for at ofrene skal tørre å anmelde forholdene. Prostituerte som ønsker seg ut av prostitusjon, har også behov for tiltak. Det er særlig viktig at eksisterende tiltak videreføres og styrkes, og jeg beklager sterkt at Høyre og Fremskrittsparti-byrådet foreslår å kutte dramatisk i støtten til Pro Sentret. Konsekvensen av dette kuttet vil bli at fem stillinger må bort, varmestua må legges ned, og arbeidstreningen og helsetilbudet er truet. Byråd for velferd og sosiale tjenester, Jøran Kallmyr fra Fremskrittspartiet, deler tydeligvis ikke oppfatningen til sine partikamerater i justiskomiteen når han uttaler at loven vil fjerne gateprostitusjonen, og at man derfor ikke trenger så mange oppsøkende tjenester. Dette er renovasjonspolitikk, og jeg håper at representantene for opposisjonen i denne salen vil ta sterk avstand fra det. Det rød-grønne flertallet har lagt inn 10 mill. kr ekstra til tiltak for prostituerte. Dette er penger som ikke skal komme istedenfor, men i tillegg til, eksisterende tiltak. Vi er også positive til å opprette et nært samarbeid mellom staten, Oslo kommune og Pro Sentret – og eventuelt andre – for å følge utviklingen i prostitusjonsmiljøene etter at lovforbudet har trådt i kraft. Vi må få komme tilbake til hvilken form dette samarbeidet skal ha. Dette er ingen enkel sak – det er mange som har tvilt seg fram til sine standpunkter i denne saken. Men målet for oss alle er å finne effektive metoder å slå tilbake menneskehandelen på og hjelpe dem som ønsker det, ut av prostitusjonen. Derfor er det viktig at loven skal evalueres etter en tid. Slik vil vi kunne måle effekten av loven og også se om tiltakene er målrettede nok. Slik går vi nok et skritt på veien mot å bekjempe menneskehandel.