Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2011-05-19:
Jeg er enig både med interpellanten og finansministeren i at de tre selskapene som er nevnt, som ble fusjonert i 2007, er en viktig del, ja kanskje en av de viktigste markedsplassene og viktigste rammeverket, for både å skaffe kapital og omsetning av eierandeler i norske bedrifter mv. i Norge. For det er viktig å ha rammevilkår som bidrar til sikker drift av denne infrastrukturen, solide institusjoner og ikke minst gode konkurransevilkår både på nasjonalt og internasjonalt nivå. Derfor vil jeg berømme interpellanten, som tar opp en viktig sak som fortjener en diskusjon her i Stortinget. Men når det gjelder fusjonen av dem som omtales som systemviktige selskaper, ble det nettopp begrunnet i ønsket om å styrke – og legge grunnlaget for – en helhetlig utvikling av en verdipapirkjede i Norge. Jeg er også enig med interpellanten i at det er verdifullt å sikre kapitalflyt og synlighet til små og mellomstore norske bedrifter, og at dette best kan gjøres gjennom at vi har en egen selvstendig børs og verdipapirsentral i Norge. Ser man på egenkapitalavkastningen de siste årene, har jo også Oslo Børs hatt meget god utvikling og høy inntjening, også sammenlignet med andre store børser vi kan sammenligne oss med. Det viser at det er mulig å konkurrere, selv som liten, uavhengig børs i Europa. Helt kort: Jeg var hjemme og tok vare på vår nye verdensborger da komiteen besøkte Oslo Børs sist. Men jeg har jo tidligere mens jeg har sittet i finanskomiteen, vært på besøk ved Oslo Børs og kjenner noe til det. Etter det jeg forstår, er det en del særtrekk som gjør at Oslo Børs oppfattes – både i Norge, i Europa og i verden – som en attraktiv aktør på den internasjonale arenaen. Etter det jeg har fått referert, trekker børsen selv nå fram sterke sektorer og sterk internasjonal tilstedeværelse som én av hovedgrunnene til den suksessen. I tillegg er jo børsen, som mange kjenner til, og som flere har kommentert, veldig stor både på sjømat, energi og shipping – i det hele tatt noe å være stolt av. Når det gjelder Oslo Børs’ posisjon i markedet, er det viktig at vi sikrer en god kapitalkilde for næringslivet, og i den forstand har jeg også forstått at 2010 på mange måter var et rekordår når det gjelder bl.a. tilgangen på lånekapital. Men det har vært turbulente tider i de internasjonale finansmarkedene de siste årene, og utvikling skjer hele tiden. Strukturendringer i det internasjonale kapitalmarkedet innebærer at konkurransesituasjonen endres kontinuerlig. EU har f.eks. etter finanskrisen intensivert arbeidet med regulering av infrastrukturen for finansielle instrumenter. I årsrapporten for 2010 skriver Oslo Børs selv: «Fremveksten av konkurrerende markedsplasser gjør at det ikke er sannsynlig at konsernet vil beholde den markedsandelen vi har i dag.(…) De siste års uro i finansmarkedene og økt konkurranse medfører usikkerhet knyttet til transaksjonsvolumer og aktivitetsnivå fremover.» (…) Børsenes markedsandeler faller, men konkurrerende børser faller enda raskere. Samlet sett vil utviklingen «medføre en betydelig redusert lønnsomhet på handel og oppgjør». Det er altså fra årsrapporten. Den samme rapporten fortsetter imidlertid med at det dog forventes at Oslo Børs «fortsatt vil være hovedmarkedsplassen for de noterte verdipapirene og at oppgjør og registertjenestene i stor grad vil skje i VPS». Den sier sågar at reduserte markedsandeler på sikt kan «motvirkes av økt handelsvolum generelt». Det er altså håp for framtiden, hvis man klarer å tilpasse seg nye tider. Det gir meg anledning til avslutningsvis å si noen ord om det interpellanten omtaler som «detaljregulering» og «begrensninger». Som finansministeren var inne på, er Oslo Børs VPS Holding et stort konsern med forskjellige virksomheter. De forskjellige virksomhetene innenfor dette morselskapet er veldig spesielle selskaper som er underlagt strenge vilkår bl.a. knyttet til konsesjon. Det er ikke så mange selskaper i Norge som har det, men det er fordi vi anser disse som svært viktige selskaper for samfunnet. Og når Oslo Børs-konsernet f.eks. betjener hele verdipapirkjeden, er det ikke slik det gjøres overalt ellers. Derfor er det ikke nødvendigvis et spørsmål om likebehandling, men å se at ulike selskaper, ulike strukturer, behandles ulikt i Norge, fordi det rett og slett er ulikt mange andre land det er naturlig å sammenligne seg med. Til slutt – tiden løper fra meg – vil jeg bare si at som mange andre saker er denne saken(presidenten klubber) et grunnlag for å avveie hensynene mellom mange ting, og her stiller(presidenten klubber) jeg meg på finansministerens side. (presidenten klubber) (presidenten klubber)