Svein Flåtten (Høyre), 2010-06-15:
Først vil jeg gi ros til sakens ordfører, som alltid gjør et ordentlig og grundig arbeid. Når han takker komiteen for at vi har fått igjennom saken raskt, har jeg lyst til å si at hvis man hadde hatt en annen innretning på dette, ved at jordbruksforhandlingene, jordbruksoppgjøret, hadde fulgt de ordinære budsjettprosessene, ville han kanskje ikke hatt grunn til å takke oss så mye, for da ville Stortinget rett og slett hatt den tiden som det hadde trengt på en så viktig oppgave. Det er jo i utgangspunktet stor enighet om den viktige rollen som jordbruket spiller i det norske samfunnet. Høyre stiller seg bak de sentrale målsettingene vi har for jordbrukspolitikken. Vi ønsker et aktivt jordbruk, vi ønsker en lønnsom norsk foredlingsproduksjon, og vi ønsker å ta vare på kulturlandskapet. Men slike målsettinger betinger at vi fører en god næringspolitikk for utøverne, for bøndene, at vi fører en jordbrukspolitikk som sikrer at folk forblir i næringen, og at nye satser, at folk tør å investere. Da trenger vi en næringspolitikk for jordbruket som gir økt frihet, frihet til å øke inntektene og til å kunne investere ved å bedre kapitalsituasjonen. Derfor må man stimulere til økt konkurranse og økt effektivisering, og ikke minst må næringen forberedes på friere internasjonale handelsvilkår. Da tenker jeg på forberedelse til friere internasjonale vilkår gjennom deltakelse og ikke ved å finne nye muligheter til å bygge opp murer, til å grave skyttergraver mot omverdenen. Jeg synes nok at melketollen fra oppgjøret i år egentlig viser det motsatte. Det er heller ikke riktig som saksordføreren sier, at dette ikke har noen betydning for norsk foredlingsproduksjon. Det er ganske mange oppblandede produkter som man kommer i konkurranse med. For å få til den næringspolitikken som vi ønsker, mener vi det er nødvendig at også reguleringene på eiendomssiden må oppmykes. Boplikt og priskontroll er helt sentrale i den sammenhengen, også delingsforbud og odelsbestemmelser, som henholdsvis bør oppmykes og moderniseres. Høyre har for sin del stor respekt for alle næringsutøvere, ikke minst for bøndene. Som i mange andre yrker er dette hardt arbeid for å oppnå lønnsomhet og for å oppnå de målene både samfunnet og en selv setter når en velger et slikt yrke. Mange investerer mye kapital, mye av sin arbeidstid og mye av sitt liv i yrket som bonde. I den innstillingen som ligger her i dag, presenterer vi en rekke forslag og avvikende merknader i forhold til dagens situasjon innenfor jordbrukspolitikken. Men våre endringsforslag vil alltid basere seg på respekten for dem som driver i næringen, respekten for den tid og den kapital som er nedlagt. Derfor vil det være uaktuelt for oss med noe annet enn en gradvis modernisering av jordbruket. Alle næringsdrivende må ha forutsigbare rammebetingelser, og endringene må være praktikable. De endringene som kommer, vil måtte gjelde over en del tid. Jeg har lyst til å si at i denne innstillingen legger vi vekt på at det i jordbruksoppgjøret er prinsipielt uheldig at enkeltnæringer forhandler egne rammebetingelser direkte med staten utenom andre eller de vanlige budsjettprioriteringene. Men det er også mange andre sider ved jordbruksoppgjøret som det er grunn til å ta opp til revisjon: mer målretting av tilskuddene og ikke minst mindre byråkratisk. Vi mener derfor at periodiseringen av jordbruksoppgjøret må endres slik at det følger budsjetterminene, og at avtalene kan inngås parallelt med budsjettprosessen og ses i sammenheng med andre prioriteringer i statsbudsjettet. Jeg synes det resonnementet er helt logisk. Det er grunnen til at vi ikke slutter oss til årets jordbruksoppgjør i denne innstillingen, og at vi fremmer forslag om at oppgjøret forskyves og blir en del av budsjettbehandlingen for kommende år med de endringene som da vil følge av revidert nasjonalbudsjett. Med det tar jeg opp de forslag som vi fremmer i innstillingene, enten alene eller sammen med andre.