Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-05-07:
Representanten Bekkemellem Orheim stiller et viktig spørsmål, og hun uttrykker en bekymring jeg deler. Det er grunn til å anta at det er for store forskjeller mellom sykehusene i forhold til valg av behandlings- og operasjonsmåter, og at dette igjen har konsekvenser for det endelige resultatet. Det er grunn til bekymring når bare 25 pst. av norske kvinner med brystkreft får såkalt brystbevarende kirurgi, mens andelen i f.eks. Sverige er over 60 pst. Dette handler i første rekke om hvordan tilbudet er organisert, og hvilken kompetanse som fins der kvinnene blir behandlet. I år 2000 ble til sammen 2 240 kvinner operert for brystkreft i Norge, ved i alt 70 sykehus. Kun 14 av sykehusene opererte mer enn 50 pasienter det året. Medisinske eksperter opplyser at antall inngrep har direkte sammenheng med hvilke metoder som benyttes ved inngrepet – og her helt konkret med om man har mulighet til å tilby brystbevarende kirurgi. Det er parallelle situasjoner for andre kreftformer, bl.a. lungekreft og tykktarmskreft. Jeg er ikke tilfreds med at mange kreftpasienter ikke får et tilbud som er kvalitetsmessig fullt ut tilfredsstillende. Som øverste sykehuseier har jeg nå en annen og bedre mulighet enn før til om nødvendig å gripe inn i det. Jeg ønsker ikke å gjøre det på en måte som kan undergrave det ansvaret for tjenestene som de regionale helseforetakene har. Derfor har jeg i styringsdokumentene til de regionale helseforetakene understreket at de tilbudene som gis, skal være i samsvar med helsepolitikkens prioriteringer og skje med god og riktig kvalitet og service og gjennom effektiv ressursbruk. I styringsdokumentene legges det også vekt på at en i kvalitetsarbeidet gjør aktiv bruk av aktuelle kompetansemiljøer og kunnskapskilder. Det pågår som kjent en rekke prosesser i helseforetakene om det framtidige tjenestetilbudet, prosesser som ikke bare gjelder akutt- og fødetilbudet, men oppgavefordeling mer generelt. Det skjer primært for bedre å ivareta kvaliteten. Helsedepartementet sendte i februar i år ut en forespørsel til de fem regionale helseforetakene om organiseringen av tilbudet til kreftpasienter. Tilbakemeldingene forteller at de regionale helseforetakene har tatt tak i dette. De tar grep for å strukturere tilbudet med sikte på et bedre resultat kvalitetsmessig. Dette er inkludert i de prosessene som nå gjennomføres, og det vil helt klart få konsekvenser konkret i forhold til organisering av tilbudene. De regionale helseforetakene har her et ansvar, og de tar ansvaret. Innen kreftbehandling er tilbudene allerede under omstrukturering. La meg så komme til den andre hoveddelen av spørsmålet fra representanten Bekkemellem Orheim, om ordningen med fritt sykehusvalg. Den er etablert for å gi pasientene makt. De skal kunne velge tilbud, men dermed også velge bort noen tilbud. Det er nødvendig å gi pasientene et bedre grunnlag å velge ut fra. Departementet har gitt Sosial- og helsedirektoratet i oppdrag å etablere en nasjonal informasjonsbase for fritt sykehusvalg. Tjenesten lanseres i disse dager. Hovedformålet med denne tjenesten er å tilby pasienter, pårørende og henvisende leger oppdatert og kvalitetssikret informasjon om pasientrettigheter og ventetider samt annen informasjon som er relevant for pasientens valg av sykehus. I tillegg skal den bidra til en bedre utnyttelse av den samlede behandlingskapasiteten.