Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2000-06-14:
Med utjamningsmeldingen har sentrumspartiene innfridd et løfte fra Voksenåserklæringen. De ønsket å ta de økte forskjellene på alvor, snu utviklingen, slå ring om solidaritetsverdiene og gi bedre tjenester og ytelser til de svakeste, de som ikke har fått del i den velstandsutviklingen de fleste i landet har fått. Bondevik-regjeringen ville ha et sterkt offentlig ansvar for velferdssystemet, samtidig som en fører en politikk som støtter opp under familien og de frivillige organisasjonene. Kristelig Folkeparti tror at en aktiv utjamningspolitikk kan forebygge sosiale konflikter. Det ble lenge avvist at vi hadde fått et 9/10-samfunn, et Forskjells-Norge der de sosiale ulikheter har økt. Utjamningsmeldingen dokumenterer at dette er tilfellet. Kanskje er det riktigere å si at vi har fått et 8/10-samfunn. Tall viser at gjennomsnittsinntektene har økt med 13 pst. fra 1986 til 1997. For tidelen av folk med høyest inntekt økte den med hele 34 pst., mens tidelen med lavest inntekt bare hadde en vekst på 5 pst. Det er alvorlig når vi gjennom mer enn et tiår har fulgt feil kurs. Kristelig Folkeparti er glad for at Arbeiderpartiet nå vil snu denne utviklingen. Vi står sammen om de fleste forslagene i meldingen. Det er stor enighet om hovedstrategiene og tiltak for bedre fordeling. Det er et mål at de fleste skal delta i arbeidslivet, få utdanning og opplæring, slik at de kan forsørge seg selv gjennom eget arbeid. Utjamningsmeldingen viser at det er de som ikke deltar i arbeidslivet, som er tapere økonomisk. Det er sammenheng mellom arbeidsinntekt og levestandard. Derfor er det viktig å sette inn tiltak for dem som har problemer i arbeidslivet. Arbeidsmarkedsetaten har et stort ansvar når det gjelder å tilrettelegge for disse. Kristelig Folkeparti støtter derfor at en uføregrad på 30 pst. kan gi uførepensjon, og at en legger til rette for at uføre kan bruke sin restarbeidsevne. Vi støtter også forsøk med lønnssubsidier til bedrifter som tar inn yrkeshemmede arbeidssøkere. Dette kan være kvinner med kroniske muskel- og skjelettsmerter og personer med psykiske lidelser. Mye utstår når det gjelder tilrettelegging av både studie- og arbeidsplasser for funksjonshemmede. Det åpnes for at enslige forsørgere nå kan få mulighet til yrkeskompetanse utover videregående skole. Landet vårt trenger flere sykepleiere og lærere, men vi må passe på at vi ikke diskriminerer studenter som har giftet seg, eller bor i stabile samboerforhold. Det må satses på skolering og etterutdanning for dem som av ulike grunner mangler dette. Desentralisert etter- og videreutdanning har vært en suksess, som må videreføres. All statistikk viser at innvandrere fra ikke-vestlige land er overrepresentert blant dem med lav inntekt. Kristelig Folkeparti synes at en introduksjonsstønad for innvandrere, slik at de raskt kvalifiserer seg for arbeid, er en god ordning. På den måten lærer de norsk raskere og skaffer seg sosiale nettverk. Alle trenger en bolig for å kunne ha et godt liv. Det er et mål å skaffe gode og rimelige boliger. Vi må få til et mer differensiert utleiemarked. Her er det store utfordringer til kommunene, ikke minst Oslo. Det er viktig at Husbankens låne- og tilskuddsordninger i større grad kan benyttes i storbyene og spesielt i Oslo, der boligprisene gjør det vanskelig for unge å etablere seg. Bostøtten må bli mer målrettet, slik en legger opp til i meldingen. Hospits som bolig for barnefamilier er utilfredstillende og bør opphøre snarest. Kristelig Folkeparti støtter tiltak som kan hjelpe de 6 200 bostedsløse som vi har i landet vårt. Mange av disse har rusproblemer eller andre problemer som gjør at de ikke har arbeid. Tunge rusmiddelmisbrukere uten fast bolig, ofte med psykiske problemer, er en gruppe med dårlige levekår. Kvaliteten på behandlingstiltakene for rusmiddelmisbrukerne må bli bedre. Nesvåg-utvalgets innstilling har nå vært på høring og gir et godt grunnlag for et mer helhetlig tilbud til rusmiddelmisbrukere. Kristelig Folkeparti hadde forventet at i hvert fall Arbeiderpartiet hadde vært med på å skaffe flertall for vårt forslag om nettopp dette. I de siste årene er tiltakene overfor rusmiddelmisbrukere trappet kraftig opp. Jeg er spesielt glad for de lavterskeltilbudene som prøves ut i 14 kommuner. Kristelig Folkeparti ønsker veiledende normering av sosialstønaden. Vi ser behovet for lokale og individuelle løsninger, selv om en må få til større likhet mellom kommunene enn det er i dag. Hjelpen skal kun være i en overgangsfase. Under høringen sa Norsk Helse- og Sosiallederlag at om lag 8 000 – 10 000 sosialklienter i Oslo kunne vært i arbeid med litt tilrettelegging. Potensialet for forbedringer er stort. Pasienter med langtidsopphold i psykiatriske sykehus vil nå gradvis likestilles med pasienter i somatiske avdelinger. Trygdestønader blir nå bare redusert dersom oppholdet varer i mer enn ett år. Fribeløpet vil også øke. Dette er et stort skritt i riktig retning. Saksordføreren har pekt på at det er et «velferdshull» for unge alvorlig syke som er under utdanning, eller ikke har fått innpass i arbeidslivet og opparbeidet rett til sykepenger. Kristelig Folkeparti støtter forslaget som sikrer unge alvorlig syke økonomisk trygghet. Jeg tar herved opp forslagene nr. 2, 3, og 4, fra Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og SV. Alle partiene er i komitemerknadene enige om at levekårene i indre Finnmark er dårlige, men vil ikke være med på et konkret forslag. Forslag nr. 3 er det eneste skatteforslaget i innstillingen, som flere burde støtte. Det samme gjelder forslaget om å få framlagt en stortingsmelding om et helhetlig tilbud for rusmiddelmisbrukere. Kristelig Folkeparti vil støtte forslaget fra SV, framsatt av Karin Andersen. Det er viktig at når funksjonshemmede først får seg arbeid, må de kunne komme seg dit, noe vi også har skrevet om i en fellesmerknad. Helt til slutt: Selv om vi i dag har fokusert mye på det negative, så er det viktig å slå fast at Norge er et meget godt land å bo i, med gode velferdsordninger og høy levestandard.