Svein Abrahamsen (Venstre), 2016-03-29:
Stortinget har vært tydelig på nulltoleranse mot mobbing i skolen ved å gi hver enkelt elev en lovfestet rett på et læringsmiljø som fremmer helse, trivsel og læring. Til tross for det viser Elevundersøkelsen at mobbing er en del av skolehverdagen for mange barn og unge – og det er alvorlig. Mobbing går ut over elevenes læring på skolen, viser forskning. Det er ikke lett å konsentrere seg om skolearbeid når en gruer seg til å gå på skolen, gruer seg til friminuttet eller til skoleveien hjem, eller hvis en holder seg hjemme fra skolen for å slippe å bli mobbet. Mobbing går også ut over helsen, viser forskning. Folkehelseinstituttet har pekt på at det å bli mobbet som barn eller ungdom gir betydelig økt risiko for å utvikle psykiske problemer, som angst og depresjon, som en kan slite med gjennom hele livet. Jeg er derfor glad for at en samlet komité slår fast behovet for å styrke innsatsen mot mobbing og etterlyser tiltak raskt som hindrer mobbing. Mange skoler gjør et godt arbeid mot mobbing, og de har god trivsel blant elevene og lite mobbing. Samtidig har flere skoler vedvarende høye mobbetall. Her er det behov for å jobbe på en helhetlig, målrettet og kunnskapsbasert måte. Vi må gjøre det som det er god dokumentasjon for virker. Her gir Djupedal-utvalgets systematiske gjennomgang oss et godt grunnlag for videre arbeid for å bekjempe mobbing og skape en trygg skolehverdag for elevene. Jeg imøteser derfor regjeringens varslede helhetlige oppfølging av dette utvalgets anbefalinger i løpet av nær framtid. Kampen mot mobbing handler ikke minst om gode lærere, som legger vekt på å skape et godt miljø i klassen for å forebygge mobbing, som vet hvordan mobbing bør håndteres, og som elevene kan betro seg til hvis de opplever mobbing. Det handler også om å ha en god skolehelsetjeneste, som gir elever som sliter, en voksen å snakke med når de trenger det, og før problemene utvikler seg for langt. Det handler også om foreldre, som er gode rollemodeller for ungene sine, som snakker med dem om mobbing, om hvordan de og deres medelever har det på skolen, og som bidrar til inkludering blant ungene. Det handler om en rekke andre ting, som vi får rikelig anledning til å diskutere når regjeringen legger fram sin oppfølging av Djupedal-utvalget. Jeg viser til at Djupedal-utvalget var klar på behovet for en bedre klageordning for elevene enn den ordningen vi har i dag. Komiteen er også tydelig på at dagens klageordning via Fylkesmannen fungerer for dårlig. Her er det viktig med en ordning som gir et effektivt rettsvern for elever som har blitt mobbet uten å oppleve at skolen har håndtert dette på en god måte. Jeg imøteser hva slags ordning regjeringen kommer til å foreslå. Djupedal-utvalget har vurdert ulike klageordninger, fordeler og ulemper ved dem, bl.a. ulike ombudsordninger. I den sammenheng blir det interessant hva evalueringen av forsøksprosjektet med mobbeombud vil vise. Her er en viktig problemstilling at flere av mobbeombudene er rene fylkeskommunale mobbeombud, som kun har ansvar for elevene i den videregående skolen. Jeg har forstått det slik at disse ombudene likevel får henvendelser fra elever i grunnskolen og deres foreldre, som formelt faller utenfor det disse ombudene skal ha et ansvar for. Det er nok ikke helt lett for dem å forstå at mobbeombudet ikke formelt sett er der for dem når de har behov for bistand. Siden det er i grunnskolen det skjer mest mobbing, er det grunn til å se nærmere på dette spørsmålet i den evalueringen som kommer.