Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-04-02:
Tre store endringer har pekt seg ut under behandlingen av denne saken. Idretten er løftet fram som ett av formålene med loven. Landbrukseiendommer skal ikke omfattes av loven. Men jeg er kritisk til hvordan grensene har blitt satt, og jeg vil påpeke at det fortsatt er uklart om idrettsanlegg som f.eks. Varingskollen og Tryvann Skisenter kan videreutvikles og bygges ut eller ikke. Det er et dårlig tegn at ministeren og lovteksten til nå har sagt helt forskjellige ting. Det viser noen av tolkningsproblemene man vil få med loven framover. Hastverk er lastverk, lyder et gammelt ordtak. Måten Regjeringen nå har trumfet gjennom den nye markaloven på, tyder på at det har gått for fort, og at man ikke har hatt helt kontroll over det man har gjort. For knapt to år siden fremmet Miljøverndepartementet nye midlertidige markaforskrifter. Hensikten var bl.a. å hindre markakommunene i å framskynde byggeprosjekter som kunne komme i direkte konflikt med den nye, permanente markaloven. De berørte markakommunene ble forsikret om at de skulle bli hørt før Stortinget vedtok loven og fastsatte de nye markagrensene. De fleste var enige om at dette var en fornuftig framgangsmåte. Men så, tidlig på nyåret, ble spillereglene endret brutalt. Det ble fremmet forslag til ny markalov, men nå het det at det likevel ikke ble tid til å hente inn råd og vink fra de berørte kommunene rundt Marka. Man har sukret pillen ved å love at de markakommunene som i framtiden havner i skvis mellom nye utbyggingsprosjekter og loven, skal kunne ha rett til å forhandle med fylkesmannen om den opptrukne markagrensen. Mange kommuner har liten erfaring med fylkesmannen og saksbehandlere hos fylkesmannen, og man vil oppleve at kommunestyrene i markakommunene vil bli overkjørt også der. Når man nå hastebehandler den nye markaloven uten på forhånd å rådføre seg med de kommuner som er berørt, skjer det som kommunene har avdekket, at de nye markagrensene trekkes vilkårlig. Plutselig er Varingskollen Alpinsenter i Nittedal innenfor den nye markagrensen, uten at kommunen har blitt hørt, og uten at de innvendinger kommunen har kommet med, er blitt tatt hensyn til. Det kan i sin ytterste konsekvens bety nei til videre utbygging og modernisering av det viktige friluftssenteret i Hakadal, som er et viktig tilbud til ungdom i hele østlandsområdet. Som et eksempel: Om lag 70 pst. av Nittedal kommunes areal befinner seg innenfor Miljøverndepartementets nye forslag til markagrense. Når vi så i tillegg vet at 20 pst. av det gjenværende arealet i bygda allerede er definert som landbruksareal, gjenstår altså knapt 10 pst. til utbyggingsformål. Blir markagrensen håndhevet strengt, kan Nittedal Bondelag få rett i sin frykt for at bygdas helt spesielle og særegne grønne dalbunn i tiden framover blir utsatt for et kraftig utbyggingspress. At idretten blir en del av lovens formål, betyr ikke at det er fritt fram for store idrettsanlegg i Oslomarka. Tilretteleggingen skal ifølge regjeringspartiene gjelde for idrett som kan innpasses i Marka, men fotball- og friidrettsarenaer, motorsportsanlegg eller nye skytebaner f.eks. lar seg ikke tilpasse den nye loven. Føringer som ivaretar idrettens behov, finnes nesten ikke, samtidig som det er tydelige føringer om byggeforbud og hva man ikke får gjøre. Dette er en kjempeviktig lov for friluftslivet i framtiden, men det er viktig at det føres inn elementer som ikke stopper idretten, for det kan jo ikke være meningen. Spør du en ungdom i Varingskollen eller på Tryvann Skisenter, så får du høre at de driver like mye friluftsliv som idrett. Å definere bort dette som friluftsliv er svært uheldig. Det burde vært unngått.