Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2003-02-25:
Tittelen på denne proposisjonen er «Om opprettelse av nasjonale laksevassdrag og laksefjorder». Føremålet med saka er å gje eit utval av dei viktigaste lakseartane i Noreg spesielt vern mot inngrep og aktivitetar i vassdraga, og mot oppdrettsverksemd i dei nærliggjande fjord- og kystområda. Føremålet er også å medverka til å sikra den norske villaksen i ein vesentleg del av verdas samla førekomst av vill atlantisk laks. Arbeidstittelen for saka femner altså vidare enn tittelen tilseier. Dette har òg avspegla seg i det breie og sterke engasjementet som har vore i denne saka. Sterkt motstridande syn kjem også til uttrykk her i Stortinget, frå Framstegspartiet, som vil utsetja innføring av laksefjordar og laksevassdrag, til Sosialistisk Venstreparti, som vil føra vidare sikrings- og tiltakssonene og oppretta fleire laksevassdrag og laksefjordar enn det utvalet gjorde framlegg om. Regjeringspartia er glade for at det blei eit tenleg forlik med Arbeidarpartiet som inneheld både restriksjonar og vern av omsyn til villaksen og samstundes tenlege vilkår for oppdrettsnæringa. Ved behandlinga av saka har vi vore medvitne om det ansvaret vi har for å verna om og å ta vare på dei norske laksestammene. I mange andre land er mange av dei atlantiske laksestammene på det næraste utrydda, og det er difor ekstra viktig at dei norske villaksstammene blir verna, både som genetisk ressurs og som næringsgrunnlag rundt om i landet. Samstundes har vi teke omsyn til at oppdrettsnæringa forvaltar store verdiar. Fisk frå oppdrettsanlegga er ein stor og verdfull ressurs med ein stor internasjonal marknad. Oppdrettsnæringa gir arbeidsplassar i Distrikts-Noreg, og næringa er peika ut som satsingsområde i åra framover. Dette har fleirtalet teke omsyn til. Frå registreringsarbeidet som blei gjort på 1800-talet og fram til i dag, er talet på laksestammar redusert med om lag 50. Sjølv om ein del av laksestammene har blitt borte som ein naturleg del av omskifte i utviklinga, er det heilt klårt at menneskeskapte handlingar, som har ført til sur nedbør, regulering av vassdrag, og ikkje minst gyro for oppdrettsanlegga og lakselus, har gitt tilskunding til reduksjonen av laksestammer. Utfordringa er å verna om dei 525 norske laksestammene som er kjende pr. i dag. Eg nemnde tidlegare at det har vore svært mange innspel i tilknyting til behandlinga av denne stortingsproposisjonen. Eg har ei kjensle av at det har gått føre seg ein prosess i oppdrettsnæringa, der dei stendig oftare fokuserer på sitt eige ansvar for å verna den norske villaksen. Oppdrettarane erkjenner at mengda av oppdrettsfisk som rømmer, har vore uakseptabelt høg fram til no. Difor peikar no næringa sjølv på måtar å redusera talet på rømt oppdrettslaks på. Her treng ein klåre lover og reglar, og ein må reagera strengt mot dei som ikkje følgjer regelverket. Det same gjeld kampen mot sjukdom på oppdrettsfisken. Det må bli obligatorisk å gjennomføra tilsvarande prosjekt som i Trøndelagsfjordane for å redusera lakselusa, der det trengst. Kampen mot gyro må intensiverast tilsvarande. I budsjettet blei det òg lagt klåre føringar for å auka innsatsen for å rydda ut gyro. Båtar som blir brukte i oppdrettsnæringa, må ha propellvern. Utslepp av koppar på grunn av behandlinga av nøtene må reduserast og forbydast etter kvart som nye materialar i merdane blir tekne i bruk. Næringa går også inn for obligatorisk opplæring for oppdrettarane, slik at dei kan bli medvitne om nødvendige verne- og miljøtiltak, og helse, miljø og tryggleik må visa att på ein god måte. Det positive er at dette er framlegg som oppdrettsnæringa sjølv har utarbeidd. Når fisken rømmer, er det gjerne fortenesta for oppdrettarane som forsvinn. Difor er dei også så opptekne av det, i tillegg til at det altså blir innblanding med villaksen. Som arbeidsprogram bør oppdrettarane ha ein nullvisjon mot rømming. Altså: Nullvisjonen må vera siktemålet. Alle avvik er sjølvsagt ei stor belastning for alle. Det vil gi større inntekter for oppdrettarane å verna villaksen, og på den måten vil det vera ein vinn-vinn-situasjon – altså både vern av villaksen og samstundes plass for oppdrettsnæringa. I behandlinga av saka har vi teke omsyn både til verne- og miljøinteresser og til næringsinteressene. Frå fleire hald er det hevda at det er store motsetnader mellom ulike interesser. Det er nok riktig. Men det er også sterke felles interesser som tek omsyn til både å ta vare på og hegna om villaksen og samstundes å sjå verdien av ei oppdrettsnæring som satsar riktig og miljøvenleg. Det er viktig å understreka at Regjeringa sine hovudprinsipp for oppretting av nasjonale laksevassdrag og laksefjordar er klårt synlege i innstillinga. I debatten tidlegare i dag kunne det ikkje høyrast slik ut. Samstundes har det vore ein god kommunikasjon med oppdrettsnæringa og kommunane og dei mange som er opptekne av næringsutvikling i sine område, for å justera ein del av grensene i laksefjordane. Departementet la eit godt grunnlag i stortingsproposisjonen, og i det vidare arbeidet har det blitt nokre tenlege, praktiske justeringar. Dette stiller store krav til oppdrettsnæringa – å følgja opp dei tryggingstiltaka dei sjølve har gått inn for, som må praktiserast omgåande og formaliserast gjennom nytt regelverk med verknad frå 1. januar 2004. Året 2003 vil altså bli eit avgjerande år for å testa ut oppdrettarane sin vilje til å satsa på tryggleik og sjukdomsreduksjon i oppdrettsanlegga før det blir innført bindande regelverk frå 1. januar 2004. Aktiviteten i oppdrettsnæringa i 2003 vil ha innverknad på den endelege innstillinga om nasjonale laksevassdrag og laksefjordar som Stortinget skal behandla i 2004 og i 2005. Dette skal då sjåast i samanheng med behandlinga av tillegget til Verneplan 4, slik at vi kan få ei samla sak for dei vassdraga som skal vernast. Det er overlag viktig at det ikkje går lang tid før villlaks og oppdrettsfisk kan ha kvar sine område med tilnærma optimal ressursutnytting og felles innsats for vern og bruk innafor ei berekraftig utvikling. Vedtaket i dag legg etter mi vurdering eit godt grunnlag for ei ansvarleg, berekraftig utvikling.