Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-04-24:
Behandling, tilstrekkelig behandling, forsvarlig behandling, overdiagnostisering eller overbehandling. De som får overbehandling, opptar plassen for dem som trenger behandling. De som får overbehandling, bruker ressurser som andre skulle hatt. Vi er en nasjon som forventer at noe må gjøres når vi kjenner noe. Rapporten som har kommet, er det viktig å ta hensyn til, sette seg inn i og å bruke. At det er ulik praksis, er jeg enig med ministeren i. Det må vi kunne gjøre noe med. Samtidig er det slik ute i befolkningen at vi vet at de som bor langt fra lege og legevakt, bruker leger og sykehus mindre enn de som bor nærme. Derfor må det også en justering til oppe i hodene våre – hodene til oss som bruker leger og helsevesenet. Det er også en forventning om at man skal ha noe med seg når man kommer til legen. Legen sitter derfor også i en presset situasjon, enten på sykehuset eller som fastlege. Spørsmålet er om det de forventer å få, skulle vært noe annet enn medisiner, røntgen osv. Jeg ønsker å ta opp noen av de problemstillingene som Kjersti Toppe tok opp, og jeg vil for øvrig takke henne for at hun tar opp problemstillingene. Én av disse er bruken av antibiotika for sikkerhets skyld: Vi er midt i våren nå, og f.eks. Borrelia-bakterien kommer. Den lager mye angst hos folk – spesielt på Sørvestlandet – for vi vet at den sykdommen er grusom å få, og vi får et krav i befolkningen. Angsten for epidemier kan føre til problemer for oss, fordi vi reiser mer, og det er fare for at man tar med seg epidemier hjem. Så kommer aviser og andre medier på banen, og vi så hva som skjedde med vaksinering mot epidemier for bare få år siden. Det skaper angst hos folk, fordi vi har utfordringer i eget eller i andre land. Da er det viktig for meg å henvende meg til ministeren og si: Det å få ut god faktainformasjon når det er epidemier, og når det er krav om å få mer bruk av antibiotika, kan være med på å stagnere noe av det som gjør at folk føler at de lever i angst. I tillegg vet vi at antibiotika gjør noe med våre økologiske forhold i naturen. Jeg har lyst til å ta tak i en problemstilling til som jeg er engasjert i, og som gjelder overmedisinering av eldre. I Danmark har de gjort gode erfaringer på dette. De kuttet mye av bruken av sovemedisiner og beroligende medisiner, som ble gitt kun av én grunn: De hadde ikke gode nok tilbud for å møte ensomheten, uroen og angsten i f.eks. sykehjem. Da de kuttet bruken og brukte mer fysisk aktivitet, sov pasientene bedre, og de hadde det mye bedre gjennom dagen. Jeg tror vi har noe å hente på å stille spørsmål om bruken av medisiner. Jeg har lyst til å gå inn på et tema som ingen har snakket om her, men som jeg er opptatt av: Vi har markedskrefter som markedsfører og lager et marked og et behov hos folk, som etter hvert kan bli ganske krevende for oss. Febernedsettende medikamenter og nesespray blir det nemlig aktivt reklamert for i vinterhalvåret, og det skaper bruk og overforbruk. Det kan også skape krav om hva slags behandling vi skal få, bør få og forventer å få innenfor helsevesenet. Da må vi ha klart for oss hvem som skal få bestemme det behovet. Skal det bestemmes av medisinskfaglige grunner, eller skal det være styrt av markedskrefter som ønsker å selge et produkt til oss, enten det er røntgenundersøkelser eller medisiner? Det er klart at når man får lov til å måle blodtrykket sitt på apoteket og samtidig ser reklame for blodtrykksmedisin ved siden av, skaper det en angst og en forventning hos dem som får det. Derfor blir dette med behandling og overbehandling en kjempeviktig prioritering, slik at vi ikke skal feilbehandle folk, men også for at vi skal bruke ressursene riktig.