Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-03-26:
St.meld. nr. 25 tar utgangspunkt i at vi vil få en dobling av antall eldre omsorgstrengende i løpet av 35 år. Det er imidlertid viktig, synes jeg, å understreke at framtidens omsorgspolitikk også må utformes for å møte behovene hos de yngre omsorgstrengende. Det har vært en dobling av denne brukergruppen de siste ti år. Dette gjenspeiler at kommunene gjennom ulike reformer har fått større ansvar, bl.a. for mennesker med utviklingshemning og psykisk sykdom, slik statsråden også var inne på. Dette stiller omsorgstjenesten overfor en ny utfordring. Stadig flere mennesker trenger tjenester for å mestre sin hverdag gjennom et helt livsløp. De skal få være barn, ungdom, ektefelle og foreldre til tross for at de lever med en funksjonsnedsettelse eller en sykdom. Det er selvsagt et grunnleggende krav at alle skal få de tjenestene de trenger, når de trenger det. Men vi skal ha høyere ambisjoner enn som så. Alle skal få mulighet til å leve et selvstendig og meningsfylt liv i fellesskap med andre. Da er det ikke nok å ha et tilbud om hjemmetjeneste eller sykehjemsplass, som tradisjonelt har dekket mange av behovene for eldre omsorgstrengende. Høyre er glad for at komiteen støtter våre forslag om å gi flere anledning til å få hjelp i form av borgerstyrt personlig assistanse, BPA. Målet er større frihet i hverdagen for dem som trenger hjelpemiddelet BPA, slik at de kan få hjelp til å styre sin egen hverdag. En av dem som har benyttet denne ordningen, Tormod Omholt-Jensen, beskriver det slik: «BPA er et verktøy som setter meg i stand til å leve mitt liv på en måte som jeg trives med. BPA er jo blant annet forutsetningen for at jeg kan ha arbeid og forutsetningen for å fungere i et parforhold.» Samarbeidsregjeringen utvidet retten til hjelp i form av BPA til å omfatte bl.a. familier med funksjonshemmede barn og mennesker som trengte bistand til å ivareta arbeidslederrollen, f.eks. utviklingshemmede. Statsråd Brustad lovet for mer enn halvannet år siden å følge opp Samarbeidsregjeringens forslag om å gi flere mennesker med omfattende bistandsbehov tilbud om bistand i form av brukerstyrt personlig assistanse. Vi registrerer nok en gang at regjeringspartiene viser til at et høringsutkast skal utarbeides. Jeg håper at dette arbeidet kan få høyere prioritet framover. Jeg vil også be statsråden merke seg at hele komiteen støtter Høyres merknad om at alle skal ha rett til å få bistand til å ivareta arbeidsgiveransvaret gjennom ULOBA. I dag er det kommunene som avgjør dette på vegne av den som trenger hjelp. Andelslaget ULOBA ble stiftet for 15 år siden av pionerer som ønsket større frihet og styring av eget liv for mennesker med bistandsbehov. Disse pionerene var en del av en internasjonal «independent living»-bevegelse. I 2005 hadde ULOBA 530 andelseiere som leder mer enn 3 000 assistenter i 93 kommuner og bydeler. Slik Høyre ser det, viser andelslaget et forbilledlig eksempel på hvordan private virksomheter bidrar med sitt engasjement i en framtidsrettet utvikling av tjenestetilbudet. Høyre mener at et løft for habilitering og rehabilitering må bli den neste store helsepolitiske satsingen. I dag bruker helsetjenesten store ressurser på å redde liv, men de som blir reddet, har også krav på et verdig liv etter ulykken, skaden eller sykdommen som har rammet dem. Ifølge en undersøkelse foretatt av SINTEF svikter tilbudet om habilitering og rehabilitering i mange ledd. Foreldre med funksjonshemmede barn opplever at de ikke får den hjelpen de trenger for at deres barn skal kunne utvikle seg i tråd med sitt potensial. Helsetilsynet slår i sin rapport for 2006 fast at det ikke finnes et likeverdig habiliteringstilbud for barn over hele landet. Jeg har personlig vært i kontakt med familier som det siste året har måttet flytte fra en kant av landet til en annen for å få det habiliteringstilbudet de ønsker for sine barn. Bare 50 pst. av alvorlig hodeskadde får tilbud om tidlig rehabilitering og dermed en sjanse til å gjenvinne helt nødvendige funksjoner. Mennesker dør i kø i påvente av et tilbud om rusbehandling. Et løft for habilitering og rehabilitering vil først og fremst være en investering i livskvalitet for mange mennesker. Det handler om å gi mennesker som er rammet av sykdom, skade eller funksjonshemning, en ny sjanse til å mestre hverdagen og klare seg uten hjelp. Derfor har Høyre allerede satt av 500 mill. kr i sitt alternative budsjett til dette. Vi håper regjeringspartiene vil følge etter i neste års budsjett, slik statsråden i dag har forpliktet seg til.