Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2009-06-08:
Innledningsvis vil jeg også gi ros til saksordfører Hans Olav Syversen for en ryddig måte å utøve saksordførerskapet på. Jeg vil si at vi bruker altfor lite av vår verdifulle taletid til å gi ros når det er fortjent og noen skal ha ros. På veldig mange områder har det vært mulig å finne fram til samlende merknader, der både regjeringspartiene og hele eller deler av opposisjonen er med. Så er det riktignok slik at det er områder der opposisjonspartier med varierende tilslutning har avvikende forslag. Det er også verdt å merke seg at Fremskrittspartiet på mange vesentlige områder er alene om både merknader og en rekke forslag. Så over til det reelle innholdet i meldingen fra Regjeringen. Jeg har lyst til å starte med å fokusere på de etiske retningslinjene i Statens pensjonsfond – Utland. Evalueringsprosessen har pågått i 2008. Det som nå legges fram av konkrete forslag, har framkommet på bakgrunn av et omfattende arbeid og ikke minst et omfattende bakgrunnsmateriale. Engasjementet har vært stort. Eksempelvis har over 50 høringsinstanser i inn- og utland gitt til dels omfattende innspill. Jeg har inntrykk av at dette arbeidet dessverre har druknet litt i andre temaer som gjelder Statens pensjonsfond, ikke minst fordi 2008 har vært et utfordrende år som følge av finanskrisen. De etiske retningslinjene fikk enstemmig tilslutning i Stortinget i 2004 og har siden høstet stor anerkjennelse i inn- og utland. Mange har vist til hva Norge gjør på dette området, uten at vi skal bli for selvgode. Jeg tror vi gjennom god etisk praksis kan få andre til å følge etter. Gjennom meldingen om Statens pensjonsfond, som vi nå behandler, legger Regjeringen opp til en bredere og enda mer aktiv fokusering på den etiske forvaltningen. Det legges opp til at miljø, sosiale forhold og god selskapsstyring i større grad skal integreres som viktige faktorer i hele arbeidet med forvaltningen av fondet. Hittil har de to viktigste grepene vært en aktiv eierskapsutøvelse i selskapene vi er inne i, og utelukkelse av selskaper fra investeringsuniverset i fondet. Det skal vi selvsagt fortsette med. Jeg er glad og stolt over de konkrete tiltakene som den rød-grønne regjeringen nå legger opp til. Det gjelder ikke minst utelukkelse av tobakksproduserende selskaper fra porteføljen, etablering av observasjonsliste som et nytt tiltak overfor selskaper i grensesonen for uttrekk og styrking av det konkrete eierskapsarbeidet, dette gjennom formulering av flere forventningsdokumenter, både innenfor miljøområdet og innenfor selskapsstyringsområdet. Det skal også utarbeides prosedyrer for hvordan selskaper som er blitt utelukket, kan bli tatt inn i porteføljen igjen. Klima har vært et særdeles viktig område i arbeidet, både for Regjeringen og for høringsinstansene. Det skal både lages forventingsdokument om selskapers klimastrategi og initieres en bred utredning som omhandler klimautfordringene i de finansielle markedene og hvordan investorer bør handle ut fra dette. Det skal etableres et miljøprogram som skal rettes mot investeringer som har som mål å gi en klar miljøgevinst, eksempelvis klimavennlig energi, energieffektivisering, karbonfangst/-lagring, vannteknologi m.m. Så registrerer jeg at Fremskrittspartiet ikke vil ha strengere etiske retningslinjer, og at Fremskrittspartiet og Høyre heller ikke er med på flertallets merknad om å utelukke aksjer fra tobakksprodusenter fra fondets investeringsunivers. Så over til to andre områder, som jeg regner med blir sentrale i debatten i dag. Det er utviklingen i fondets portefølje som følge av finanskrisen og problemstillinger rundt aktiv og passiv forvaltning. Det er ingen grunn til å underslå at 2008 var et dårlig år for Statens pensjonsfond og det dårligste året siden fondet ble etablert. Utviklingen har helt klart fått seg «noen smeller», som følge av den internasjonale finanskrisen. Det sier også noe når en i de internasjonale aksjemarkedene de siste hundre årene ikke har opplevd svakere avkastning for ett enkelt år enn det en opplevde i fjor. Dersom vi ser på fondets avkastning målt i internasjonal valuta, var avkastningen på utenlandsdelen på over 23 pst. i minus i fjor. Det hører også med til bildet at verdien av fondet steg med 256 milliarder kr i 2008. Økningen har sammenheng med svakere kronekurs og, ikke minst, tilførsel av petroleumsinntekter, mens avkastningen, som kjent, sank kraftig. Så vil jeg understreke at staten er en langsiktig investor, og erfaringsmessig har langsiktige og tålmodige investorer fått godt betalt for å påta seg risiko i tider da det er stor markedsuro. Et viktig element er at vi investerer med våre egne penger. Vi investerer ikke med lånte penger. Mange investorer er tvunget til å selge når kursene er lave. Det er ikke den norske stat. Det sies at kortsiktige eiere har kortsiktige tanker, og at det er motsatt når det gjelder de langsiktige eierne. Ja, det er slik at staten har langsiktige tanker når det gjelder Statens pensjonsfond – Utland. SPU hadde i 2008 en sterk økning i eierandelen i de internasjonale markedene, på nesten 0,8 pst., sett i forhold til 2007. Dette økende eierskapet i bedrifter verden over vil kunne gi framtidige overskudd fra børsnoterte bedrifter. Den aktive forvaltningen har en over tid fokusert sterkt på og kritisert, både politisk og mediemessig. Jeg tror det er viktig at vi har med oss historikken når vi går inn i den debatten. Fram til og med 2007 var det ni år med positiv meravkastning sammenlignet med avkastningen på referanseporteføljen. Så er det slik at det senere har vært en mindreavkastning i den aktive forvaltningen, spesielt i 2008, som flere har vært inne på. Mange kritikere, også innenfor politiske kretser, har hevdet at minusavkastningen i 2008 er tapte penger, og at politikerne har gamblet bort store deler av Norges oljeformue. Det er galt å si at pengene er tapt. Det aller meste er ikke-realiserte tap. Først flere år fram i tid vil vi kunne si om den aktive forvaltningen har gitt en positiv avkastning. Vi skal imidlertid være ydmyke i denne situasjonen, og både Norges Bank selv og departementet har iverksatt flere tiltak for å få en bedre risikostyring. Den internasjonale finanskrisen har avdekket mange områder hvor regelverket må styrkes eller gjøres mer robust. Ting kan endre seg fort. Ikke minst ser vi det ut fra Statens pensjonsfond – Utland. Fondet hadde, som nevnt tidligere, en minusavkastning på over 23 pst. i 2008, og den aktive forvaltningen stod for en minusavkastning på 3,4 pst., målt i internasjonal valuta. Også i første kvartal i år hadde fondet noen minustall, men når vi ser på andre kvartal, har utviklingen vært vesentlig bedre, og en skal ikke være noe stort geni eller noen rakettforsker for å se at det kan forventes et positivt bidrag fra den aktive forvaltningen i andre kvartal. Jeg vil ikke dimensjonere dette mer opp enn å si at dette er en positiv og gledelig trend. Den skarpe kritikken fra enkelte hold om at vi har tapt over 600 milliarder kr på den aktive forvaltningen, synes – så vidt jeg kan se – å ha stilnet noe. Det blir i alle fall spennende å se om trenden forsetter utover året. Risikorammen for aktiv forvaltning av Statens pensjonsfond – Utland har vært sterkt fokusert i den offentlige debatten. Her er det som kjent en kvantitativ ramme for Norges Banks aktive forvaltning, med en øvre grense for såkalt forventet relativ volatilitet på 1,5 prosentpoeng. Denne grensen sier noe om hvor langt fra den forventede gjennomsnittsavkastning i markedet vi vil akseptere at fondet ligger. Som sentralbanksjefen orienterte om på høringen, og som vi er informert om gjennom departementet, viste risikomålingssystemet at risikoen forbundet med den aktive forvaltningen i fjerde kvartal 2008 i noen tilfeller overskred grensen for relativ volatilitet, som er satt til 1,5 pst. Med bakgrunn i dette har Finansdepartementet skjerpet rapporteringsplikten og bedt om løpende rapportering av utviklingen på dette feltet. Forklaringen fra Norges Bank er at hendelsen må ses i sammenheng med hendelser i finansmarkedene og store innelåste posisjoner i renteporteføljen. Det er også understreket at overskridelsen ikke ble utløst av bestemte enkelthandlinger fra bankens side. Det er også opplyst at forventet relativ volatilitet nå har kommet under grensen igjen, og ifølge kvartalsrapporten fra Norges Bank som kom 20. mai i år, kan vi lese at denne ved utgangen av første kvartal var på 0,78 prosentpoeng. Når det gjelder situasjonen, føler jeg at både Norges Bank selv og ikke minst departementet og statsråden tar viktige og nødvendige grep med hensyn til svakheter i systemet. Norges Bank erkjenner, som nevnt ovenfor, at finanskrisen medførte store utfordringer sett i forhold til risikostyring og risikohåndtering, og ser svakheter ved gjennomføringen av investeringsstrategien. Det er satt i gang en rekke tiltak fra Norges Banks side for å bøte på svakhetene, eksempelvis gjennom en styrket oppfølging av kapitalforvaltningen og også av obligasjonsporteføljen, der problemene har vært størst og resultatene svakest. Dette er ikke kommet like klart fram i den offentlige debatten. Departementet tar viktige grep både på kort og lengre sikt i forbindelse med den aktive forvaltningen. Dette skjer gjennom både flere nye og ikke minst strengere krav. Departementet sender i nær framtid ut på høring et utkast til et samlet regelverk. Nytt regelverk om forvaltningen av fondet er forutsatt å tre i kraft fra 1. januar 2010. Det er også varslet at det skal gjennomføres en ekstern gjennomgang der særlig spørsmål i tilknytning til aktiv forvaltning skal underlegges en omfattende vurdering. Resultatet av denne gjennomgangen skal legges fram våren 2010. Det tas altså grep på kort sikt, og det tas grep med en litt lengre tidshorisont. Etter min mening er det nødvendig å sette i verk tiltak som kan skje raskere enn fram til det tidspunktet vi har en ekstern gjennomgang ferdig. Det er etter min mening fornuftig å ha en toleddet prosess med hensyn til denne problemstillingen. Vi vet at ved å sende en sak ut på høring kan det gå mange måneder før en får den tilbake og departementet kan begynne å jobbe med saken. Med dette anbefaler jeg Stortinget å slutte seg til komiteens innstilling.