trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-12-12:
Først tillater jeg meg å kommentere litt av det Steensnæs nevnte i et tidligere innlegg. Han sa at han ikke var herre over været. Det skal vi ikke forlange. Og at det har vært en veldig tørr høst, er vi også klar over. Men jeg tenkte at statsråden kanskje hadde hatt makt til å gjøre noe med nettoeksporten vår av kraft, for vi hadde faktisk en nettoeksport ut fra Norge fram til 17. november. Det er ganske lenge etter at det hadde slutta å regne svært mange steder i landet. Det var det. Ellers har jeg med meg her «Strategi for utbygging av vannbåren varme». Det er et offensivt skriv fra Steensnæs. Det står veldig mye godt i det, og jeg må si at det har vel vært som en flaggsak for Regjeringa. Men når vi leser i budsjettsammenheng, er det svært vanskelig for Senterpartiet å finne igjen den satsinga som det står om i strategiplanen. Vi har minus på energiforskning, og Enova har «stått seg» på 500 mill. kr, som Steensnæs nå sa. Men det er svært mange av oss som hadde ønsket at Enova skulle fått mer penger. Hvordan tenker Steensnæs seg framdriften med hensyn til denne strategien etter budsjettforliket? Til slutt: Det ligger et forslag på alle pulter, men jeg vet ikke om det ligger på statsrådenes pult. Steensnæs nevnte i dag at han kunne tenke seg å støtte en del forslag. Jeg vil derfor spørre Steensnæs om han lar Regjeringa støtte forslag nr. 24 i dag.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-12-12:
Jeg forstår også godt at Børge Brende bruker tid på skrytelista. Lista for vern og andre gode ting som er gjort, er lang, så jeg forstår veldig godt det. Ministeren nevner bl.a. Dovrefjell-Sunndalsfjella og Forollhogna, som er blitt nye nasjonalparker. Det er greit nok. Men både i budsjettsammenheng i fjor og også i år er det tydelig at disse nasjonalparkene trenger stillinger for oppsyn. Det er det ikke funnet penger til. Jeg synes det blir tatt litt lettvint på denne siden av det. Det snakkes om at det er bra å få til parker, men jeg vil også be ministeren svare på hvordan han ser på at det er manglende oppsyn, altså SNO-midler, til disse parkene. Ellers er det en annen ting jeg vil peke på, og det gjelder budsjettforliket. Der står det bl.a. at innen 1. oktober 2003 skal det komme en sak om bærekraftig bruk av utmark og fjellområder i Norge. I den sammenheng skal bl.a. spørsmålet om nærmere retningslinjer for økt turistmessig bruk av disse områdene vurderes. Det syns jeg høres veldig greit ut. Her er bl.a. ordet «kvalitetsturisme» nevnt. Jeg vet ikke hva det betyr. Men jeg håper alle kan ha glede av det, ikke bare nikkersadelen. Mitt spørsmål til statsråden i denne sammenhengen er: Tenkes det også her på å legge vekt på lokale utmarksressurser som f.eks. vilt og fisk? Det er veldig viktig at verdiskapingen og næringsutviklingen der den finner sted, også styrker det lokale næringsgrunnlaget. Hvilke tanker gjør ministeren seg om det?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2002-12-12:
Jeg er ikke i tvil om at statsråden mener at dette er et riktig vedtak. Det er tidspunktet det er uenighet om, og det er vel også derfor vi har fått alle disse brevene på overtid. Statsråden vektlegger også prosessen. – Særlig fordi det er en fordel for noen og ugunstig for andre, er dette med prosess så veldig viktig. Det må ta lang tid, og det må gå rett for seg. Jeg har ikke så lang erfaring fra dette huset, men jeg tenker på en sak vi behandlet i vår. Det gjaldt gassmarkedsdirektivet. Da var det svært mange uavklarte spørsmål. Det ble sagt ulike ting om hvor mye Norge kunne tape pr. år, men opptil 10 milliarder kr var det faktisk snakk om. Da presset statsråden på for at dette skulle gjennomføres fort. Jeg kan med min beste vilje ikke skjønne at saken om pris på konsesjonskraft, som altså er dagens tema, er i nærheten av saken om gassmarkedsdirektivet når det gjelder kompliserte sammenhenger. Mitt spørsmål blir da: Hva er det som gjør at en sak som et storting står sammen om, kan avstedkomme så mange brev og så mange «forviklingar», mens en kjempesak blir pushet gjennom systemet på 48 timer?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2002-12-12:
Der jeg kommer fra, Vestlandet, er Senterpartiet tradisjonelt oppfattet som et i beste forstand borgerlig og konservativt parti – et parti med nærhet til næringslivet, og ikke minst opptatt av å utnytte ressurser til vårt felles beste. I dagens budsjettinnstilling sier Senterpartiet som en av sine hovedprioriteringer at de vil redusere utvinningstempoet for olje og gass på norsk sokkel. Dette er det SV som har målbåret i alle år. Oftere og oftere ser vi dessverre at SV og Senterpartiet finner hverandre. Partiets tradisjonelle velgere sitter undrende tilbake – de som er igjen. Spørsmålet mitt til representanten Inger Enger blir: Hvilket svar har hun til alle bedriftene og ikke minst arbeidstakerne – ja, hele befolkningen på kysten – hvis Senterpartiets nedtrappingspolitikk ble gjennomført, med de økonomiske konsekvenser det ville få for arbeidstakere innen denne industrien og bedriftene i leverandørindustrien?
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-12-12:
Dersom eg skal seia noko kort om forliket med Framstegspartiet: Det har faktisk heller blitt meir midlar til miljøsatsing enn mindre. Representanten Klungland snakkar om at denne regjeringa har kutta på forskingsmidlar. Vi har faktisk auka postar til miljøforsking meir enn det regjeringa Stoltenberg hadde lagt opp til, sjølv om det nok kom eit lite kutt i det forliket. Det som eg synest er positivt, er at i denne salen kan Regjeringa inngå forlik med Framstegspartiet, med Arbeidarpartiet og med Sosialistisk Venstreparti på miljøpolitikk og faktisk få eit fleirtal for ei endå større satsing på dette området enn ein hadde den førre perioden. Så til straumprisar. Nei, Venstre ønskjer ikkje ein straumpris på ei krone pr. kilowatt. Men det vi ser, er at når straumprisen no går opp, når marknaden fungerer, vil det òg vera alternative energikjelder som vil vera lønsame. Og når desse blir lønsame, når folk tek dei i bruk, kan vi få redusert elforbruket, og prisen kan gå ned. Men det viktigaste er å ha ein tilgang til alternative energikjelder som gir folk moglegheiter til å velja det som er det beste for miljøet. Då trur eg at straumprisane på sikt vil gå ned. Det er marknaden som har gjort at det no er ein auke. Eg har sagt, sjølvsagt, at dette er negativt for alle dei hushaldningane som i dag slit økonomisk, og som får denne ekstrarekninga på bordet. Men på sikt trur eg at prisen vil gå ned, og folk vil ta i bruk mange andre energikjelder som er like gode. Så kan eg då til slutt seia at det var gledeleg med eit lite kutt i renta i går, som kanskje kan vera med og kompensera litt av den auken som mange av dei som i dag har ein vanskeleg situasjon, får.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-12:
Vi behandler i dag energibudsjettet. I dag går det ut en julehilsen til det norske folk fra Bondevik II og fra Carl nr. 1. Julehilsenen går ut på å stjele 10 milliarder kr fra det norske folk og fylle i en statskasse som er overfylt fra før. Vi har jo ikke plass til alle pengene i Norge; vi må plassere dem i fond, vi må plassere dem i utlandet. Vi overførte ren energi, vannkraft, til utlandet i den tiden vi hadde overfylte vannmagasiner. Nå må vi importere kullkraft, og vi må importere atomkraft for å fylle det gapet som har oppstått. Det er merkelig at i Europa generelt finner de ut at gassen er en ren energikilde, mens vi i Norge finner ut at gass er fy fy. Derfor sender vi gassen herfra. En må ikke tror at vi lager strøm av det, nei, vi sender gassen fra oss, så lager de strøm nedover i Europa, og så importerer vi den gassen sammen med strømmen fra kullkraft og atomkraft. Hva skal folk gjøre? Her sitter de rundt i husene sine. Mange av dem er minstepensjonister. Skal de sitte og fryse? Vi bor i et land som er på toppen av globusen, der globusen er festet. Jeg må spørre igjen: Skal folk sitte og fryse? De blir anbefalt å fyre med ved, de blir anbefalt å fyre med olje istedenfor strøm, for det må vi importere, og det blir for dyrt. Fremskrittspartiet sier at strøm er en handelsvare på lik linje med andre handelsvarer, så det kan vi kjøpe. Ja, det er ikke farlig å kjøpe for dem som har noe å kjøpe med. Vi fikk en rentenedsettelse i går. Rentenedsettelsen går – i samme grad som det skjer i de frie markedskreftenes spill – til en dyrere strømpris. Folk som bor i distriktene vil ha lys i gatelyktene. Folk i distriktene bryr seg ikke så mye om hvor strømmen kommer fra. De bryr seg bare om at strømmen ikke er for dyr. Vi som bor i Oslo, har lys i hvert eneste hjørne av huset, vi har strøm og lys overalt hvor vi går. Det folk er opptatt av her, er hvor strømmen kommer fra, og de er opptatt av hva den koster. Når folk har utette hus, enten de har utett gulv eller utette vinduer, så heter det at de skal få tilskudd til å få det forbedret. Det får de ikke. De må greie seg selv. De må havne på sosialen for å få de pengene som skal til for å betale strømregningen. Vi har fått en regjering som har sagt nei takk til å forske videre på CO2-frie gasskraftutslipp, og vi har fått en regjering som ikke vil bygge gasskraftverk når vi mangler strøm. Vi har fått en invasjon av kongekrabbe. Selv om det ligger under et annet departement, må en i mange tilfelle spørre seg selv hvilket departement kysten hører under. Kongekrabben, som er satt ut i Russland, har vandret til Norge og er nå på veg over til Svalbard og Bjørnøya – til et meget sårbart miljø. Ingenting blir gjort. Vi har fremmet forslag her i denne salen, fra denne talerstolen, og ingenting blir gjort for å forsøke å forhindre det. Nei, etter de bilaterale forhandlingene skal russerne få fange mer. Jeg kunne holdt et langt foredrag om selen og selproblematikken på kysten, men jeg skal prøve å holde meg fra det. Jeg kommer tilbake i sak nr. 3 for å si noe om Sellafield også.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-12:
Vi diskuterer i dag et Dokument nr. 8-forslag som var fremmet av Karl-Anton Swensen fra Kystpartiet. Vi diskuterer ikke Halden-reaktoren. La nå den få være i fred. Det det dreier seg om i dag, og det som er viktig i sak nr. 3, er at Sellafield – tidligere Windscale, som var et så stygt navn at de i England måtte skifte navn til Sellafield – slipper ut technetium-99 i havet. All strøm i havet går nordover og langsmed norskekysten. Vi får technetium-99 i krabbe og i skalldyr. Det har bredd seg nordover til Bjørnøya, og det merkes helt opp til Svalbard. Det tar 219 år å halvere verdien av technetium-99. Det er så giftig at det kan ikke lagres i Sellafield. De har det på store tanker. Og statsministeren og miljøvernministeren har sagt at de skal gi nye utslippstillatelser. Samtidig som vår miljøvernminister var i Bergen og møtte den engelske miljøvernministeren, var kranene i Sellafield åpne! De slapp ut technetium-99 – i havet, i Irskesjøen. Irland har gått til Menneskerettighetsdomstolen og krevd stans i forbrenningen som foregår ved MOX-anlegget i Sellafield. Det har ikke Norge kunnet slutte seg til. I forrige periode var jeg oppe på denne talerstolen og spurte statsministeren om han kunne støtte dette. Det ville han ikke. Jeg har vært i Sellafield. Jeg har sett elendigheten. Jeg har sett at de slipper det ut i havet fra tanker som de har lagret det på. Vi har også i Sellafield fått oppleve at de utvinner atomavfall som de skal sende tilbake til Japan. Det de utvant i Sellafield, var så dårlig at de fikk det i retur. Da var jeg der. Det spørsmålet som vi skal drøfte i dag, og som jeg ser at Stortinget skal vedta, er om private organisasjoner, som er de organisasjonene som har vist størst aktivitet når det gjelder Sellafield, fortsatt skal ta det på egen kappe og fra egen pengebok. Det er bred enighet, tverrpolitisk enighet, om at dette burde være et ansvar for alle politiske partier, ikke bare for oss i Kystpartiet. Da burde det også være et samfunnsansvar å vedta at det skal bevilges penger til f.eks. private organisasjoner. Det er en jobb som ikke kan vinnes av ett enkelt parti. Den jobben kan ikke vinnes av én regjering, men det må et samlet parlamentarisk grunnlag til for at denne kampen skal vinnes. Vi kan ikke godta at et Tsjernobyl – det var jo alle så redde for – i England skal få lov til å slippe ut atomavfall i havet, slik at vi om noen år, et par år, får det opp til vår kyst. Vi kan ikke godta det. Vi kan ikke i denne salen, vi kan ikke i Stortinget, vedta at dette skal være et ansvar som skal påhvile den private organisasjonssfære, det være seg Lofoten mot Sellafield – eller kall det det ene, kall det det andre. Det bør være et samlet politisk miljø – det må være en hovedoppgave for vår miljøvernminister og vår statsminister å gå inn for å få slutt på denne elendigheten. Hvis dette var så ufarlig, kunne man heller gravd ned technetium-99. Det kunne jo graves ned i Sellafield! Man kan ikke slippe det ut i havet, slik at vi etterpå får det servert på vårt bord. Hvor lenge skal vi fortsette å eksportere fisk til Østen som er forurenset på dette viset?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-12-12:
Jeg glemte å ta opp Dokument nr. 8-forslaget, som ble fremmet av Karl Anton Swensen. Det gjør jeg herved så det kan bli stemt over.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Det er viktig at vi legger til rette for at strømprisene kan gå ned. Det er viktig for privathusholdninger og for offentlig sektor så vel som for næringslivet. Og i forhold til de tiltakene som jeg vil komme nærmere tilbake til i Stortingets møte tirsdag den 17. desember, vil jeg komme nærmere inn på både de initiativ jeg har tatt, og den faktiske situasjonen. Vi ser at Norpools spot- og terminpriser har økt svært kraftig siden forrige uke, men utviklingen av første del av uke 50 antyder at disse prisene nå er i ferd med å stabilisere seg. Dette kan vi imidlertid ikke være helt sikre på. Når det fra flere blir spurt om ikke statsråden har kontroll, så er det slik at mye kan en ha politisk kontroll over, men været er ikke under mitt departement. Det måtte være Kirkedepartementet som kanskje ligger nærmest til å ta seg av det. Men det er klart at kombinasjonen av en usedvanlig tørr høst – faktisk den tørreste høsten siden NVE begynte målingene i 1931 – kombinert med en tidlig vinter, har skapt en ekstrem situasjon. Og jeg må si jeg er veldig spent på om det energimarked som er etablert med Arbeiderpartiets støtte og et klart flertall i dette stortinget, også vil tåle denne ekstreme situasjonen. Jeg hadde i går et interessant møte i Stockholm med minister Pagrotski fra den sosialdemokratiske regjering i Sverige, og vi er enige om hvordan vi skal vurdere dette. Jeg synes også det er viktig å si at de husholdningene som vil komme i beknip på grunn av høye strømpriser, må få hjelp. Dette ser Regjeringen på, og Kommunal- og regionaldepartementet har i dag sendt ut en pressemelding hvor de varsler økt støtte til lys og varme i bostøtteordningen for å hjelpe 75 000 husstander som kan komme inn under en ordning, for å avbøte på den situasjonen.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Det er, som representanten Vaksdal riktig sier, nødvendig å legge til rette for en sikker, forutsigbar energiforsyning. Det er ikke ønskelig at vi står overfor situasjoner hvor vi ikke kan ha forutsigbare kraftpriser på et stabilt nivå, og at vi kan levere til markedet det de ønsker til enhver tid. Det gjelder energibalansen i dette, men det gjelder også effektbalansen. Effektbalansen er også en betydelig utfordring fordi det er flaskehalser i nettet som vi er nødt til å gjøre noe med. Men det som gjør det vanskelig å bli enig med representanten Vaksdal og Fremskrittspartiet om hvilken energipolitikk en skal legge til rette for, det er at denne energipolitikken må være bærekraftig i forhold til viktige miljø- og klimahensyn. Representanten Vaksdal har jo selv sagt at det synes han er å svi av – tror jeg det var han sa – noen millioner til Enova. Vi har en helt annen politikk, et helt annet hensyn å ta. Vi ønsker å komme oss ut av den ensidige avhengigheten av vannkraften ved å supplere med nye fornybare energikilder. Vi ser ikke på dette som å svi av midler, men som en fornuftig supplering av en mer fleksibel energiportefølje. Samtidig må vi satse på fornuftig strømsparing, energisparing, f.eks. ved å satse på vannpumper og god isolasjon. Og i en situasjon som dette må vi også – i et begrenset omfang, selvfølgelig, og begrenset i tid – tillate fyring med ved og med olje. I tillegg til dette arbeider jeg også aktivt for å forbedre koblingen både i det nordiske markedet og innen Norge, hvor det er flaskehalsproblemer, og med å sørge for å forsyne det nordiske energimarkedet med nødvendig strøm utenfra. I dag importerer vi både fra Russland og Tyskland. Det var bl.a. dette jeg tok opp med den svenske ministeren. Og vi har felles standpunkt og innstilling til dette.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Når det gjelder Snøhvit-saken, vil jeg selvfølgelig orientere Stortinget på egnet måte om situasjonen. Jeg sa i mitt innlegg at jeg er bekymret for situasjonen. Statoil har i tidligere prosjekter vært gjennom dårlig prosjektstyring. Representanten viste til Åsgard. Mongstad er også et stikkord. Men jeg må presisere at jeg i dag ikke har noen grunn til å anta at Snøhvit-prosjektet vil føye seg inn i rekken av slike prosjekter. Så langt vi kan se i dag, basert på opplysninger fra Statoil, er Snøhvit fremdeles et lønnsomt prosjekt. Men lønnsomheten i prosjektet blir selvfølgelig redusert når en får den type kostnadssprekk. Jeg vil avvente styremøtet i morgen, hvor kvalitetssikrede tall vil bli lagt fram, og hvor vi deretter vil bli orientert. Deretter vil jeg komme tilbake med nødvendig relevant informasjon til Stortinget. Det vil jeg ta ansvar for. Jeg er veldig glad for – det fikk jeg ikke tid til å si i mitt hovedinnlegg – den positive, brede støtte – med unntak av Fremskrittspartiet – når det gjelder oppslutningen om Enova og det viktige arbeidet de gjør. Jeg legger ikke skjul på at det å holde på såpass mye penger gjennom ulike budsjettrunder, både internt og eksternt, er en utfordring. Jeg er veldig glad for at iallfall det beløpet har stått seg gjennom alle disse budsjettrundene, og at Enova kan få iallfall tilnærmet det de bør ha, og det som Stortinget har sluttet seg til at de skal ha, nemlig ca. 500 mill. kr, og at vi kan lage stabile, forutsigbare rammer for dette. Det er ikke dereguleringen i markedet som har skapt de høye prisene. Det er faktisk slik at forbrukerne i dag nyter godt av lavere priser enn med den gamle ordningen. Vi har en spesiell situasjon i dag, med høyere priser enn det vi ønsker, men det er en situasjon jeg er innstilt på at vi skal bringe tilbake til mer normale tilstander.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Det er riktig. Jeg har fått anledning til å se på forslaget, og jeg kan godt starte med det. Intensjonen i dette forslaget er positiv. Det som likevel må vurderes, er hva som kan være lønnsomt uten statsstøtte, slik at vi ikke bruker veldig viktig prioriterte penger til tiltak som vil være lønnsomme uansett, og hvor informasjon kanskje er det viktigste tiltaket. Det andre er at vi ikke skaper et marked som blåses opp, slik at useriøse aktører kommer inn i markedet. Det har vært et hensyn som vi i samtaler med Enova har vurdert – rett og slett at vi bygger opp markedet slik at det blir kvalitet, og at det er seriøse aktører som inviteres inn. Jeg er villig til å se på forslaget fra Inger S. Enger, men jeg ber om at jeg da får anledning til å vurdere dette på fritt grunnlag og melde tilbake til Stortinget. Jeg vil derfor anbefale at dette forslaget oversendes Regjeringen til nærmere vurdering. Når det så gjelder uttrykket «nettoeksport ut fra Norge», vet alle hva en da snakker om. Men egentlig er det mer snakk om kraftflyt ut og inn av landet, fordi vi er i ett nordisk elmarked. Vi eksporterer og importerer egentlig ikke, men alle aktørene i det nordiske elmarkedet står på like fot og skal sørge for at hele markedet fungerer. Det som da blir litt vanskelig, er disse flaskehalsene som gjør at dette ikke er et perfekt fungerende marked. Når det oppstår situasjoner som dette, vet vi bl.a. at deler av Vestlandet kommer i beknip. Vi klarer rett og slett ikke å ordne med en kraftflyt som gjør at vi får ens priser i markedet. Det danner seg prissoner, og vi er da nødt til å ta tak i denne situasjonen. Det gjør den faglig ansvarlige etat, nemlig Statnett, som sørger for at vi ikke skaffer oss ytterligere problemer. Det er på grunnlag av dette jeg ber om at en har respekt for hvordan aktørene bør forholde seg, slik at markedet fungerer best mulig.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Jeg vil gjerne be om at en ikke oppfatter det som bagatellisering når en får forslag til vurdering, og når en går faglig, konkret og på fullt alvor inn og vurderer om dette kan være et forslag som kan avbøte en vanskelig energisituasjon. Jeg gjør det ut fra det beste faglige skjønn og med de beste intensjoner. Jeg har som statsråd ingen prestisje i bare å måtte forholde meg til det som måtte komme opp i mitt eget departement, eller i mitt eget hode. Jeg er faktisk mer enn villig til å samarbeide med Stortinget om alle de positive tiltak som vi trenger. Vi trenger faktisk en idédugnad når det gjelder mange forslag, så jeg er åpen som en låvedør i forhold til dette. Det er sider ved det forslaget som var innlevert fra Sylvia Brustad – det var kanskje flere medforslagsstillere også – når det gjelder toveiskommunikasjon, og det har jeg gjort rede for. Men det er først og fremst på effektsiden og ikke uten videre på energisiden. Jeg vil da be representanten Klungland lese dette, ikke med – skal jeg si – skepsis fordi han ikke fikk full tilslutning til og begeistring på alle områder som forslaget var ment å dekke, men avgrenset til der hvor det faktisk har betydning. Dette er jeg positiv til, og det står også i mitt svar. Jeg håper også at representanten Klungland ikke vil legge seg til en lettvint retorikk som viser til at eldre mennesker misforstår denne situasjonen, slår av ovnene og fryser – for faktisk finnes det også, og det er trist! Det er ingen grunn til å gjøre det. Det skal være «mykje lys og mykje varme» også i den lysets høytid som vi nå går inn i. Vi må sammen informere på en korrekt måte, slik at eldre mennesker som ikke har full oversikt, og som har opplevd trange tider under krigen, ikke misforstår. Dette kan skape angst. Jeg vil innstendig be om at representanten Klungland og andre også bidrar til dette. Men det er klart at det er en vanskelig situasjon, og vi har vår fulle utfordring for å finne ut av dette. Når det gjelder energiloven, vil jeg si: Jeg håper virkelig ikke at representanten Klungland, på vegne av Arbeiderpartiet, nå er i ferd med å skape tvil om energiloven og det nordiske energimarkedet, for dette har vi stått sammen om. Det er problemer, men vi har tillit til at Statnett og andre som har ansvar, vil gjøre jobben sin.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Jeg har behov for å si at jeg argumenterer ikke mot forslaget. Jeg er faktisk enig i intensjonen bak forslaget – det vil jeg gjenta – det har jeg vært siden jeg fikk dette oversendt. I brev til komiteen 11. februar skisserte jeg hvordan dette kunne gjennomføres gjennom en forsvarlig saksbehandling. Det som jeg har gjort Stortinget oppmerksom på, er at jeg er nødt til å følge norsk lov og Stortingets egne vedtak for hvordan god forvaltning skal skje. Når det gjelder tidligere ordninger, vil jeg gjøre oppmerksom på at ordningen før 1997 gjennom langvarig praksis, og også avgjørelser i Høyesterett, hadde skatter medregnet i konsesjonskraftprisen. Det gjelder både formues-, inntekts- og eiendomsskatt. Også konsesjonskraftavgiften var medregnet i denne prisen. De nye skattereglene ble gjennomført etter en omfattende høring, og med vedtak – i forbindelse med en egen odelstingsproposisjon – i Stortinget. Med andre ord – en har hatt en ryddig, forutsigbar og god saksbehandling i tråd med den forvaltningsskikk som både Stortinget og Regjeringen er forpliktet på.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Jeg gjør oppmerksom på at jeg i mitt brev til komiteen, da forslaget kom til uttalelse, la opp til et opplegg hvor dette kunne bli behandlet på en ryddig, god måte – oversiktlig, i tråd med god forvaltningsskikk. Dokument nr. 8-forslaget innebar en prosedyre hvor Stortinget ble invitert til å ta en realitetsavgjørelse på standpunktet. Først senere kom forslaget opp i komiteen om at virkningstidspunktet skulle være fra 1. januar 2003. Når representanten Vaksdal viser til formuleringen «trolig», bør representanten ikke legge det i det at departementet på noen måte er i tvil om hva som er realiteten i saken rent juridisk, formelt, saksbehandlingsmessig. Det er en vanlig formulering som lovavdeling og regjeringsadvokat bruker for slike rettslige forhold, med respekt for at det er domstolene som i siste omgang vil få en sak dersom det tvistes. Jeg er klar over at dette har tatt lang tid. Jeg beklager det hvis de ulike brev som fra min side er sendt til komiteen i den beste hensikt, nemlig å oppfylle komiteens ønske om avklaring, ikke oppleves slik, men, som det har blitt sagt, som et forsøk på å trenere saken. Det har ikke vært min hensikt. Jeg har forsøkt å svare presist på alle spørsmål etter hvert som problemstillingene dukket opp. Forslaget om å gjøre gjeldende virkningstidspunktet allerede fra 1. januar 2003, ble besvart i mitt siste brev, 5. desember, hvor jeg har gjort Stortinget og komiteen oppmerksomme på hvordan det lovmessig forholder seg.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Representanten Langeland blander sammen brev som svarer på ulike spørsmål. Ett spørsmål var nemlig muligheten for å kunne gå inn i allerede inngåtte konsesjoner og endre dem. Det har jeg svart på. Det andre spørsmålet var om det er mulig å gi dette vedtaket, etter vanlige saksbehandlingsregler, tilbakevirkende kraft fordi en skal ha den nødvendige tid til å gjennomføre vedtaket i høring med berørte parter. Det har jeg også svart på. Så vil jeg si: Jeg har som statsråd og regjeringsmedlem respekt for at det er Stortinget som i siste omgang fatter de endelige vedtak. Det er da også Stortingets ansvar at en fatter vedtak i tråd med Stortingets egne regler og med Stortingets forretningsorden.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Disse to sakene kan fortone seg som forskjellig i viktighetsgrad, og synet på hvilken sak det haster mest med å få gjennomført, vil nok variere fra parti til parti og kanskje også fra representant til representant. Det disse to sakene skal ha felles, er at saksbehandlingen skal være etter norsk lov, den skal være forutsigbar, og den skal være god – etter det vi kaller god forvaltningsskikk. Det ivaretok Regjeringen under behandlingen av gassmarkedsdirektivet. Det håper jeg også at Stortinget sørger for når det gjelder denne saken om konsesjonskraft.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Jeg satt i finanskomiteen da denne saken ble behandlet i 1996, og jeg husker veldig godt hvilken prosess vi hadde med den. Jeg vil bare til anbefaling for representanten vise til side 17 i brev til energi- og miljøkomiteen datert 11. februar, hvor prosedyren rundt den prosessen er nærmere beskrevet i detalj. Det er i grunnen litt synd at en viktig reform for kommunene ender opp med en debatt om formaliteter og om det å følge god forvaltningsskikk og norsk lov. Det burde være unødvendig, og jeg føler at når jeg som statsråd har sagt hvordan jeg vurderer dette, så blir det opp til Stortinget å fatte vedtak. Men jeg har på en måte vanskelig for å begripe hvorfor stortingsflertallet insisterer på ikke å lytte til de råd som jeg har innhentet fra det mest kompetente hold, nemlig Lovavdelingen i Justisdepartementet, om hvordan dette forholder seg formelt. Og hvis ikke stortingsflertallet vil lytte til det, får jo Stortinget vedta det de måtte ønske. Jeg kan ikke gjøre noe med det. Jeg har ingen voteringsknapp på min pult, så dette er Stortingets ansvar. Men jeg har altså nå gitt så kraftig beskjed at det burde holde. Så vil jeg si til slutt: Den organisasjonen som komiteen har lyttet til gjennom hele denne saken, og som målbærer interessene for vannkraftkommunene, nemlig LVK, har i brev til komiteen gjort oppmerksom på at de mener at det må være greit å kunne føye seg etter departementets vurdering i denne saken. Jeg registrerer at det LVK finner akseptabelt, finner ikke stortingsflertallet akseptabelt.
Børge Brende (Høyre), 2002-12-12:
I Regjeringens opprinnelige budsjettforslag var det lagt opp til en reell økning på miljøbudsjettet – etter at man da har tatt hensyn til konsekvensjusteringer – med 3,9 pst. Etter at budsjettforliket med Fremskrittspartiet forelå, er en det påplussing neste år på 3,7 pst. At dette da skal være dramatiske kutt, har jeg litt problemer med å forstå. Jeg synes at vi fikk en god budsjettavtale med Fremskrittspartiet, ikke minst fikk vi en god illustrasjon på det i går, at budsjettet var sånn innrettet at det også la opp til en rentenedgang. I tillegg fikk vi påplussinger på to veldig sentrale områder: Bekjempelse av lakseparasitten Gyrodactylus salaris med 5 mill. kr, og vi fikk også økt innsatsen i forhold til gamle miljøsynder når det gjelder PCB. Når det gjelder friluftsbudsjettet, kjenner jeg meg heller ikke igjen i den beskrivelsen som representanten Konglevoll gav. Friluftsbudsjettet får en nettoøkning, det er en økning i bevilgningene med 2 mill. kr til sikring, med 3 mill. kr til tiltak i nasjonalparkene og 3 mill. kr til tiltak i andre naturvern- og friluftsområder. Og dette kommer i tillegg til alle de naturområdene som Regjeringen nå har sikret for ettertiden, ved å skjære gjennom og opprette den første nye nasjonalpark på ti år og Norges største sammenhengende verneområde, Dovrefjell-Sunndalsfjella. Vi har skåret gjennom og fått vedtatt også Kystverneplan Nordland. I Møre og Romsdal har vi tatt vare på viktige elvedeltaer gjennom en plan som har ligget og ruget altfor lenge. Jeg synes at det vi har fått til, er bra for miljøet, og det er bra bevilgningsmessig. Men det er ikke bare penger som avgjør på Miljøverndepartementets budsjett, man må også fatte de riktige beslutningene. Det ligger mange muligheter i forhold til å innrette pengebruken på en fornuftig måte. Når det gjelder klimaforskningen, er det ikke reelle kutt der i forhold til i fjor. Det er fortsatt en liten påplussing, så vidt jeg har forstått. Det er også slik at under ett så er de justeringene som har skjedd på forskningssiden, til å leve med.
Børge Brende (Høyre), 2002-12-12:
Jeg vil bare presisere noe som ble sagt i et tidligere replikkordskifte, at i fjorårets budsjettinnstilling var det en flertallsmerknad – ikke et forslag – om at man ønsket at det skulle fremlegges en kartmelding. Men samtidig ble det også understreket at man ønsket en gjennomgang av hele Kartverkets virksomhet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett. Den gjennomgangen kom, og det fulgte også penger med, 20 mill. kr i påplussing til Kartverket. Jeg har forstått det slik nå at komiteen ikke er fornøyd med den gjennomgangen, at det i hvert fall ikke var tilstrekkelig det som kom i revidert nasjonalbudsjett i vår. Og det er klart at når Stortinget legger opp til at man ber Regjeringen fremme en kartmelding, har jeg ikke noen annen mulighet enn å ta det til etterretning, og det vil jeg selvsagt gjøre. Jeg tar også til etterretning det som stortingsflertallet trolig vil vedta i dag, at inntil kartmeldingen er fremlagt og – har jeg også forstått – vedtatt av Stortinget, skal det ikke skje større omorganiseringer ved Kartverkets virksomhet. Den siste biten er jeg noe mer betenkt i forhold til, fordi det er et veldig stramt budsjett for Kartverket neste år som Stortinget nå vedtar, slik at det hadde vært mest hensiktsmessig at Kartverket hadde hatt frihet til å organisere seg i forhold til det bevilgningsnivået man har lagt opp til. Det får man ikke muligheten til, men her får man bare ta til etterretning det Stortinget trolig legger opp til. Det skal bli en kartmelding i løpet av våren. Jeg håper at det blir en kartmelding som gir en god oversikt over de mulighetene vi har fremover. Og spesielt etter at digitaliseringen og sjøkartleggingen er ferdig i 2006, åpner det seg også andre muligheter. Så det skal bli en god debatt i Stortinget, en god oppfølging i komiteen, og jeg håper også å kunne få gjennomgå strukturen knyttet til Kartverket og hva som er den hensiktsmessige måten å organisere seg på fremover, hvor også konkurranseutsetting i økt grad bør være et viktig element.
Børge Brende (Høyre), 2002-12-12:
Grunnen til at det nå foreligger en odelstingsproposisjon i Stortinget om villaksen, er at det har vært et godt samarbeid mellom fiskerimyndighetene og miljømyndighetene ved denne fremleggelsen. Nå har vi et konkret forslag på bordet i forhold til at i noen områder skal villaksen ha forkjørsrett. Men det bør ikke komme som en overraskelse på representanten Langeland at det fra en regjering som faktisk er positiv til oppdrettsnæringen – som representerer viktige arbeidsplasser i Distrikts-Norge – kommer nye laksekonsesjoner. I alle fall burde man ikke være overrasket over at to statsråder fra Høyre, som alltid har vært positive til oppdrettsnæringen innenfor bærekraftige rammer, støtter dette. Det som har vært avgjørende for meg, er at det må være mulig å bevare den atlantiske villaksen, samtidig som man har en sterk oppdrettsnæring. Oppdrettsnæringen representerer nå bortimot 20 milliarder kr i eksportinntekter for Norge, og det bør den også gjøre i årene fremover. Men det Regjeringen gjør, er rett og slett å komme med konkrete forslag til hvordan disse motsetningene skal bli redusert. Fiskeriministeren har for noen uker siden skåret igjennom og bestemt at oppdrettsanleggene må ISO-sertifiseres, og alle skal være det innen 2006, for å hindre rømninger. 500 000–600 000 oppdrettslaks rømmer hvert år, og det holder ikke. Vi jobber også i forhold til en gyroplan. Direktoratet for naturforvaltning har fremlagt denne, og i forbindelse med budsjettfremleggelsen i 2004 vil vi ha en gjennomgang av den fra Regjeringens side. Vi har da også økt satsingen på gyrobekjempelse i budsjettforliket med Fremskrittspartiet. Vi har også i høst laget nye forskrifter i forbindelse med vask av kobbernøter fra oppdrettsnæringen for å redusere kobberutslippene. Når det gjelder SFT, eller pilotprosjektet for sedimenter og PCB, skyldes vanskeligheten med å trappe opp enda mer til neste år at vi nå er i en pilotsituasjon og derfor trenger mer erfaring for å gjøre de riktige tingene.
Børge Brende (Høyre), 2002-12-12:
Når det gjelder etableringen av Forollhogna nasjonalpark og Dovrefjell–Sunndalsfjella, har Regjeringen lagt opp til at det neste år skal brukes i overkant av 1 mill. kr til økt oppsyn i disse områdene, som jeg også har svart komiteen i brevs form. Jeg er enig i – og vi hadde gjerne sett – at vi kunne ha brukt mer, men det skal være en opptrapping knyttet til dette. For når man først oppretter et verneområde for å sikre viktige interesser, slik som f.eks. villrein, er det avgjørende også for den lokale legitimiteten at man føler eierskap til dette, og at man føler at man får noe igjen for det, bl.a. gjennom en bedre sikring av områdene. Jeg synes det er et bra initiativ som Senterpartiet følger opp her, med styrking av SNO og oppsynsbiten med hensyn til disse verneområdene. Når det gjelder økt turistisk bruk av våre områder som er vernet, tror jeg det er helt nødvendig når vi nå skal doble antall nasjonalparker som en følge av den nasjonalparkplanen som Stortinget har vedtatt. Bærekraftig turistisk bruk av naturområdene tar ikke disse områdene skade av. Tvert imot ligger det store muligheter her i forhold til mange av våre nasjonalparker, både Jotunheimen, Rondane og Trollheimen. Noen nasjonalparker er det bestemt at det skal være strengere restriksjoner knyttet til, f.eks. Børgefjell og en del av nasjonalparkene nordpå som ikke skal merkes, osv., slik at det skal være en variasjon i forhold til disse. Man kan bare se på den muligheten som ligger i disse seterdalene som eksisterer i Forollhogna nasjonalpark, hvor man har sett en oppblomstring i forhold til å leie ut setrene, for folk har blitt kjent med Forollhogna og synes det er spennende å bruke det til turisme. At man leier ut seteren i en nasjonalpark, er strålende. Det er ikke i strid med vernebestemmelsene.
Børge Brende (Høyre), 2002-12-12:
Som jeg sa, faktisk i forrige replikk, følger Regjeringen nå opp den nasjonalparkplanen som Stortinget vedtok i 1992-93. Det er Stortinget som har lagt grunnlaget for det vernearbeidet som Regjeringen nå gjennomfører. Problemet er at det har vært en del vernesaker som har vært gryteklare ganske lenge, og som ikke er gjennomført. Jeg nevnte bl.a. Kystverneplan Nordland som har ligget altfor lange. Den vedtok Regjeringen for en ukes tid siden. Det er veldig viktig for å ta vare på helt eksepsjonelle naturverdier, også i internasjonal sammenheng. Da vi fikk vår første nye nasjonalpark på ti år, Forollhogna, sier det også noe om at planer er én ting, men gjennomføring er noe annet. Jeg sa også i den forrige replikkvekslingen at når man utvider verneområdene, må man være åpen for at de i større grad kan brukes også i lokal verdiskaping. Det har jeg hele tiden sagt, og det trodde jeg også var Arbeiderpartiets syn. Det med seterdaler er jo bare en illustrasjon. Fylkesmannen i Oppland har nå utarbeidet en plan for hvordan man faktisk kan gjøre dette på bærekraftige premisser, som også er premissene i dette vedtaket som Kristelig Folkeparti, Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet har samarbeidet om. Men ellers må jeg si jeg synes det er ganske rørende at Arbeiderpartiet nå er bekymret for at dette vedtaket eventuelt skal føre til en utglidning når det gjelder motorisert ferdsel i utmark. Etter at jeg overtok denne jobben, trakk jeg tilbake de forskriftene som den regjeringen som Sylvia Brustad satt i, hadde fremmet, om en betydelig liberalisering av scooterforskriftene. Dette har det ikke skjedd noen endringer i. Nå er det åtte kommuner som prøver ut disse forskriftene, og så skal vi ta en evaluering av det i ettertid. Det jeg derimot har sagt i høst, er at jeg er bekymret over den økende barmarkskjøringen som f.eks. skjer på Finnmarksvidda. Vi har sett flyfoto av dette, og dette er barmarkskjøring som kan medføre uopprettelige skader f.eks. på våtmark. Det er faktisk mulig å øke den turistiske bruken, men på bærekraftige premisser.
Børge Brende (Høyre), 2002-12-12:
Det ble tatt opp et par forhold av representanten Vaggen Malvik som jeg bare helt kort vil kommentere. I går besluttet den britiske regjering at de skulle sende tilbake en beslutning fra Environmental Agency, de britiske miljømyndighetene, som gav grønt lys i fjor høst for at man skulle fortsette utslippene av det radioaktive stoffet technetium-99 frem til 2006. Denne ble sendt tilbake til de britiske miljømyndighetene med den påtegning at man nå skal utrede om det er mulig å innføre et moratorium i løpet av våren, dvs. et midlertidig forbud mot utslipp av technetium-99. Dette er på mange måter et positivt skritt, og i løpet av våren vil vi få vite om det blir slutt på technetium-99-utslippene fra Storbritannias side. Jeg hadde håpet at man hadde vektlagt denne positive siden, uten at vi nå kan feire noe som helst, for det vet vi ikke før vi får svaret til våren. Men vi skal fortsatt legge press på de britiske myndighetene for å få dem til å slutte med disse utslippene.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-12-12:
Det er en merkelig situasjon som vi har greid å sette oss selv i når det gjelder tilgang på elektrisk kraft. Vi har visst i mange år at vannkraftutbyggingens tid er over, og at det bare er mindre utbygginger og diverse moderniseringer av gamle anlegg som er igjen. Det vi også har visst i mange år, er at Nordsjøen er full av gass som kunne ha vært utnyttet til elproduksjon. Det er nå knapphet og høye priser på elektrisk kraft, som det kanskje kan komme noe positivt ut av, nemlig at det blir bygd miljøvennlige gasskraftverk raskt. Det er iallfall lov å håpe. Jeg synes det er positivt at komiteen har klare merknader om at det skal satses på fornybar energi, og at det skal satses på bioenergi, solvarme og vannpumper. Dette er bra og vil på sikt bli viktig, men i et tiårsperspektiv er det bare gasskraftverk som kan gi selvforsyning og stabile priser. Nå som snøen begynner å dekke mesteparten av vårt land, dukker det på nytt opp et uløst problem, bruk av snøscooter. La meg først nevne noe som jeg tok opp for mange år siden i miljødebatten, sikkert tre-fire år siden. Vi har kanskje nå en mulighet til å hindre disse firehjuls motorsyklene, eller hva det nå heter, som miljøvernministeren også var inne på, i å spre seg ukontrollert. Men da må noe gjøres, og jeg spør statsråden om det jobbes med lovendringer for sterkere regulering for bruk av barmarkskjøretøyer. Det andre spørsmålet er også til miljøvernministeren og gjelder snøscooter. Det er titusener av scootereiere som ønsker lovlig kjøring i såkalte rekreasjonsløyper. Jeg er klar over at Miljøverndepartementet, som også miljøvernministeren var inne på, har forsøk i åtte kommuner, og at Stortinget får en sak når forsøket er avsluttet. Det er greit. Vi må finne løsninger som baserer seg på miljøets premisser. Men de nye forskriftene som ble innført i sommer, krever såkalt kjøreopplæring. Vil statsråden anbefale fylkesmennene å gi løyve til slike opplæringsløyper, slik at nødvendig opplæring kan gjennomføres?
Inger Stokstad (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Dokument nr. 8:25 er eit dokument det har vore stor merksemd omkring i dei mange små og store kommunane som er vertskap for kraftverk. I dag er reglane slik at dess meir eit kraftselskap tener, dess høgare blir overskotsskatten for selskapet. Både produksjonskostnadene og skatten går inn i berekningsgrunnlaget for prisen på konsesjonskrafta, og kommunane må betale meir for den konsesjonskrafta dei kjøper. No, når skatten av overskotet blir trekt ut av berekningsgrunnlaget, vil det bety auka inntekter frå salet av konsesjonskraft. Kristeleg Folkeparti er glad for at ein samla komite går inn for realiteten i saka. Sidan dei fleste kraftkommunane ligg i distrikta, er dette god distriktspolitikk. Fleire parti i ulike regjeringar har arbeidd for å endre regelverket – ingen har hittil gjort noko med det. Ein kan undre seg over årsaka til dette, men eg vel å la dette spørsmålet liggje no. Komiteen har delt seg i forståinga for tidspunktet for oppstart. Mindretalet, som består av Høgre og Kristeleg Folkeparti, er oppteke av at ordninga trer i kraft så snart som råd, men vil ha ei ryddig saksbehandling. Vi syner i denne samanhengen til brev frå Lovavdelinga datert 27. nov., der det går fram at det er tvil om denne endringa kan gjennomførast utan ei formell lovendring. Det synest som om fleirtalet er mest oppteke av at ordninga trer i kraft frå 1. jan 2003. Kristeleg Folkeparti og Høgre ville i utgangspunktet hatt ein breiare gjennomgang der den foreslåtte endringa av berekningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen burde sjåast i samanheng med andre signaliserte endringar både i dei konsesjonsbaserte ordningane og i skattereglane for kraftforetak, der omsyna som låg til grunn i Dokument nr. 8:25-forslaget, var innarbeidde. Statsråd Einar Steensnæs har i brev til Stortingets presidentskap uttala at departementet har starta arbeidet med dei nødvendige endringane og vil sende saka ut på høyring. Eg ser kor viktig denne saka er for dei mange distriktskommunane, m.a. i Vest-Telemark, der eg kjem ifrå, og ynskjer endringa velkomen. Kristeleg Folkeparti ser fram til ei rask og grundig behandling, slik at ordninga kan verte gjord gjeldande så snart som råd i 2003.
Heidi Larssen (Høyre), 2002-12-12:
For et par år siden bad Arbeiderpartiet og Høyre den daværende regjeringen om å arbeide for rammevilkår for kraftprodusentene som er mer lik dem konkurrentene i Nord-Europa har. Det var en fornuftig merknad, da vi har flere særnorske regler som fører til høyere beskatning for norske kraftprodusenter enn for konkurrentene våre. Men hva er det som skjer? Jo, Arbeiderpartiet er med på å forverre konkurransevilkårene ved å sørge for at overskuddsskatten ikke blir tatt med i beregningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen fra og med 1. januar 2003. Og dette gjøres nå – fort og kjapt, uten forsvarlig saksbehandling, høring og vurdering – antakelig ved et ulovlig vedtak, når man vet at Regjeringen har varslet at man vil komme tilbake til Stortinget med en samlet gjennomgang og forenkling av skattereglene og de konsesjonsbaserte ordningene til kraftnæringen, inklusive kommunefordelingen av eiendomsskattegrunnlaget i løpet av 2003. En enstemmig finanskomite var tilfreds med det – men det var jo for to uker siden. Det er synd at de ulike ordningene ikke kan ses i sammenheng med hverandre, slik at vi unngår utilsiktede og uheldige endringer i kraftnæringens og kraftkommunenes rammebetingelser. Det blir det lett, når man plutselig får hastverk og skal endre på noe som har vart i mange, mange år. Inntektsskatten har vært inkludert i selvkostprinsippet i hvert fall siden 1950-tallet, da den ble regnet ut ved prosentligning. I 1997 gjorde man en endring da inntektsbeskatningen for kraftprodusentene ble normalisert, og de skulle betale inntektsskatt avhengig av overskuddet. Overskuddet, skatten og selvkostprisen har dermed variert mer, men etter det jeg har sett, har kraftkommunene fått gode inntekter fra konsesjonskraften også i disse årene, på tross av lave priser enkelte år. Så hvorfor dette hastverket? Hvorfor er det så prinsipielt viktig, uten forutgående utredning, å sørge for at de rikeste kommunene i landet blir enda rikere – kanskje på bekostning av strømkunder, kraftprodusenter og deres eiere, stat og som regel noe fattigere kommuner? Dette er en litt omvendt Robin Hood-politikk som jeg ikke helt skjønner. Og jeg lurer på hva disse rike kraftkommunene gjør, som får dette til.
Ola T. Heggem (Senterpartiet), 2002-12-12:
Jeg har med stor interesse lyttet til debatten omkring denne saken, og jeg hadde i utgangspunktet ikke tenkt å ta ordet. Men jeg må bare si at jeg ble litt provosert av Høyres innlegg nå på slutten. Det er to–tre ting som det er verdt å få med seg, som Arbeiderpartiets representant her var inne på. Det gjelder de rike kraftkommunene, som ble nevnt. Det er noen få rike kraftkommuner, men de er veldig få, og det er det viktig at en får presisert. De fleste kraftkommunene er blant norske gjennomsnittskommuner, og faktisk minsteinntektskommuner. Så ble det også hevdet at kommunene har hatt store inntekter av dette i mange år. Realiteten er at i siste halvdel av 1990-tallet, to–tre år, var det mange kommuner som faktisk tapte penger og hadde problemer med å få solgt konsesjonskraften sin. Det var realiteten. Jeg skal ikke ta del i debatten om trenering osv., men det ble bl.a. sagt her at dette var for å sikre økonomien til kraftkommunene. Hadde det bare vært så vel. Men det er vel kanskje for å forbedre den. Det er vel det vi snakker om, vil jeg tro. Helt til slutt. Det skal være en ny gjennomgang av kraftbeskatningen for å sikre forutsigbarhet. Det er vel mange som føler at det har vært utrolig mye gjennomgang av kraftbeskatningen og konsesjonslovgivningen de siste årene, så det kan hende det hadde vært like forutsigbart at det nå hadde fått ligget i ro en stund. Men gjennomgangen er signalisert, og vi ser med forventning fram til den.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-16:
Eg føreslår Heidi Grande Røys.