Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2009-12-09:
Som saksordfører for Svalbard-budsjettet vil jeg knytte noen ord til det. Svalbard er naturligvis for Norge en helt sentral del av nordområdene. Forvaltningen av Svalbard er basert på Norges fulle og uinnskrenkede suverenitet over øygruppen, noe som er slått fast helt klart i Svalbardtraktaten fra 1920. Målene for norsk svalbardpolitikk har ligget fast i lang tid og danner grunnlaget for en stabil og forutsigbar myndighetsutøvelse for denne øygruppen. Norge har et betydelig ansvar for å sikre fred, stabilitet, vern av villmarksmiljøet og en ansvarlig ressursutnyttelse og forvaltning på Svalbard. Norge kan i kraft av sin suverenitet gjøre all lovgivning for fastlandet gjeldende også for Svalbard så lenge lovgivningen ikke strider mot Svalbardtraktatens bestemmelser. Ett eksempel på dette kan være at EØS-avtalen ikke gjelder på Svalbard, og at det derfor oppstår andre regler for Svalbard enn for Fastlands-Norge. Budsjettinnstillingen viser at norsk svalbardpolitikk er bredt politisk forankret her i Stortinget. Det viser også det at vi går samlet inn for en styrking av budsjettet på 17,1 mill. kr, altså 7,4 pst. økning i forhold til 2009-budsjettet. Vi har tidligere behandlet en melding om Svalbard i Stortinget, som også slo fast en bred politisk enighet om framtiden. Ingen som besøker Svalbard, kan unngå å bli slått av den mektige villmarksnaturen på denne øygruppen. Svalbard representerer en naturarv og en kulturarv som norske myndigheter har et særskilt ansvar for å bevare. Et av hovedmålene med svalbardpolitikken er å bevare den unike villmarksnaturen. I hovedsak er miljøtilstanden på Svalbard i dag svært god. Norge har lange tradisjoner innen polarforskning, særlig i Arktis, og regnes som en tung forskningsnasjon også på dette feltet. De siste tiårene er det investert store ressurser i infrastruktur for forskning og utdanning, både i Longyearbyen og i Ny-Ålesund. Dette legger til rette for at Svalbard skal kunne styrkes som internasjonal forskningsarena. En videre prioritering av forskning relatert til Arktis har bred støtte. En robust tilstedeværelse har vært og er et viktig virkemiddel i norsk svalbardpolitikk. Kulldrift har gjennom lang tid vært avgjørende for den norske bosettingen i Longyearbyen. Fremdeles har kulldriften avgjørende betydning for at Longyearbyen er et godt utbygd familiesamfunn, og uten kulldrift ville bosettingen vært langt mindre i omfang, og trolig i variasjon – iallfall gjelder det antall nordmenn på Svalbard, ettersom det etter gjeldende regler ikke uten videre kan legges begrensninger for andre lands kulldrift og bosetting. Men selv om kulldriften har vært og er viktig, har også andre næringer tatt seg opp. Den veksten som reiseliv har hatt som basisnæring, avspeiles i at antall gjestedøgn har steget fra knapt 20 000 i 1991 til over 86 000 i 2007. Reiselivsvirksomheten i sårbare områder krever både kunnskap hos aktørene og regulering fra myndighetenes side. Det meste av veksten i aktivitet og folketall på Svalbard kan relateres til Longyearbyen. Tettstedet ved Isfjorden har de seneste ti årene hatt en betydelig vekst i befolkningen. Per 31. desember 2008 var det registrert 2 018 innbyggere bosatt i Longyearbyen. Nå støter samfunnet mot en kapasitetsgrense med hensyn til lokal infrastruktur. En vekst tilsvarende den i de siste ti årene kan man ikke regne med framover, og en ytterligere vekst i befolkningen vil utløse behov for store investeringer. Utenriks- og forsvarskomiteen viser i innstillingen til at det arktiske landskapet er sårbart, og det er viktig at det tas hensyn til denne sårbarheten ved en videre satsing på næringsutvikling og reiseliv. Disse hensyn må balanseres mot det generelle ønsket om en stabil familiebosetting. En god svalbardpolitikk krever koordinert innsats fra flere departementer. Koordineringen av denne innsatsen er viktig, og det er helt nødvendig for å få en god ressursutnyttelse i samsvar med de generelle politiske og de mer spesifikke miljøpolitiske målsettingene. Men aktivitet på nærmere 80 grader nord stiller både mennesker og utstyr på en prøve. Denne budsjettinnstillingen viser at et samlet storting ønsker å legge til rette for en god forvaltning der utvikling og aktivitet er tilpasset de spesielle utfordringene som Svalbard-samfunnet står overfor i framtiden.