Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 1999-06-16:
Ved behandlingen av trygdeoppgjøret for 1998 i Stortinget ble det vedtatt å be partene drøfte prosedyrer for fastsetting av grunnbeløpet. Kristelig Folkeparti vil derfor uttrykke tilfredshet over at partene er kommet fram til enighet om prosedyrene i trygdeoppgjøret.(Woie Duesund) I trygdeoppgjøret for 1998 fikk minstepensjonistene og andre med lav folketrygd en kraftig økning av folketrygden. Minstepensjonen for enslige økte med 13,2 pst. fra 1997 til 1998, mens minstepensjonen for ektepar økte med 14,6 pst. (Woie Duesund) Det ble fra mange reist stor kritikk mot å øke minstepensjonen. Blant annet ble det påstått at det ikke ville bli noe igjen av tusenlappen. Undersøkelser som Statistisk sentralbyrå nå har gjort, viser at den økte inntekten til minstepensjonistene har vært god utjevningspolitikk. Enslige minstepensjonister har i gjennomsnitt fått økt sine inntekter netto med 9 920 kr. 66 000 personer uten tilleggsinntekter utover pensjoner har fått økt sine inntekter med netto 12 000 kr. Dersom man kun ser på grunnbeløpet, økte dette fra 1997 til 1998 med 5,75 pst., mens lønnsveksten var på 6,2 pst. Etter min mening må man ved et trygdeoppgjør se på totaliteten i oppgjøret, ikke kun grunnbeløpet. Med den sterke veksten av særtillegget ble trygdeoppgjøret i 1998 tidenes beste trygdeoppgjør. En skal heller ikke glemme at prisstigningen kun var på 2,3 pst. I sine merknader peker Arbeiderpartiet på at regjeringer ved tidligere trygdeoppgjør på 1990-tallet har vist forståelse for at både den historiske og forventede lønnsutviklingen må ha innvirkning på grunnbeløpet og reguleringen av dette. Ved å se på tabell 4.1 i proposisjonen ser man at dette ikke stemmer. Jeg vil også sitere fra Norsk Pensjonistforbunds brev til komiteen: «Stortingets retningslinjer for regulering av grunnbeløpet bygger på prinsippet om parallellitet i grunnbeløps- og lønnsutviklingen. Til tross for dette er grunnbeløpet blitt underregulert i alle trygdeoppgjør på 1990-tallet, selv om en har brukt retningslinjene for regulering av grunnbeløpet vedtatt av Stortinget av 23. mai 1991.» I perioden 1993-1997 økte grunnbeløpet med 3,2 pst, mens lønnsveksten var gjennomsnittlig på 3,6 pst. Jeg vil peke på at i denne perioden var det en arbeiderpartiregjering som hadde ansvar for trygdeoppgjøret. I revidert nasjonalbudsjett for 1999 er det lagt opp til en lønnsvekst fra 1998 til 1999 på 4,5 pst. for alle grupper under ett. Staten la under drøftingene av trygdeoppgjøret fram forslag om å øke grunnbeløpet med 1 580 kr fra 45 370 kr til 46 950 kr fra 1. mai 1999. Dette innebærer en økning av gjennomsnittlig grunnbeløp fra 1998 til 1999 på 4,52 pst. Minstepensjonen vil fra 1998 til 1999 øke med 7,6 pst. for enslige og 8,1 pst. for gifte. Forslaget til årets trygdeoppgjør er derfor på lik linje med andre lønnstakere, samtidig som minstepensjonen som følge av fjorårets trygdeoppgjør får en noe sterkere vekst. Kristelig Folkeparti støtter Regjeringens forslag om å heve grunnbeløpet med 1 580 kr til 46 950 kr fra 1. mai i år. Det har vært en diskusjon i komiteen om å se på behovet for nye retningslinjer for regulering av grunnbeløpet for å oppnå bedre samsvar mellom utviklingen av grunnbeløpet og inntektsutviklingen for lønnstakere det er naturlig å sammenligne seg med. Jeg tar herved opp forslaget fra Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Jeg vil til slutt understreke at det er viktig at folketrygden gir en økonomisk sikkerhet for alle i alderdommen. Jeg er glad for at undersøkelser viser at den økte minstepensjonen har hatt god utjevningseffekt. Ikke minst er dette viktig for de mange eldre kvinner som har nedlagt et stort ulønnet arbeid i hjem og organisasjonsliv.