Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2009-05-05:
For Kristelig Folkeparti er det selvsagt at det å ta samfunnsansvar er mer enn det å unngå lovbrudd. Det gjelder både for enkeltmennesker, for bedrifter og for staten. Det er forskjell på jus og etikk. Det etiske ansvar går utover det å følge loven. Understrekingen av at bedrifter har et slikt samfunnsansvar deles av alle her i Stortinget, selv om det er en viss uenighet om hvordan vi skal styrke dette ansvaret. For det første: Myndighetene skal ha høye forventninger til norske bedrifter, og de skal sørge for at bedrifter der staten er involvert som eier eller investor, går foran. For det andre: Myndighetene skal stimulere til økt bevissthet rundt samfunnsansvarlig opptreden ved en rekke tiltak, deriblant en utvidelse av rapporteringskravene i regnskapsloven. Og for det tredje: Norge skal være en pådriver i det internasjonale arbeid for bedrifters samfunnsansvar, bl.a. ved å utvikle internasjonale retningslinjer som kan fremme dette. La meg understreke at mange norske bedrifter tar sitt samfunnsansvar på alvor og opererer i tråd med gode prinsipper i sine utenlandsengasjementer. Under komiteens høring fikk vi mange gode eksempler på dette. Men mer kan gjøres for å sikre minstestandarder hos dem som ikke tar sitt ansvar på alvor. Om det ikke er full enighet om tiltakene for å fremme private bedrifters samfunnsansvar, er det tverrpolitisk enighet om at staten i sin rolle som investor, eier og innkjøper skal ta en ledende rolle når det gjelder å utvise et slikt ansvar. Det er også enighet om at norske bedrifter og myndigheter må fokusere mer på å stille etiske krav i innkjøpsprosessene. Myndighetene kan hjelpe private bedrifter ved å formidle kunnskap, informasjon og hjelp til å styrke bedriftens arbeid med samfunnsansvar – også når de opererer i utlandet. Særlig nyttig er slik hjelp for små og mellomstore bedrifter som ikke har tilgang til den samme kompetanse og de samme utredningsressurser som store selskaper. Alle er enige om dette, og alle, unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, ser behovet for at vi setter av ressurser til å gjøre det vi alle ønsker oss. Gjennom våre bistandsmidler har vi klart å styrke sivilsamfunn i en rekke utviklingsland. Det er et veldig viktig mål, også for vår framtidige utviklingspolitikk. Alle, unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, mener at Norge fortsatt må gi støtte til organisasjoner og fagbevegelse i utviklingsland, slik at de kan overvåke bedriftenes samfunnsansvar og bidra til at regelverk og retningslinjer respekteres. Kristelig Folkeparti verdsetter de mange innspill fra høringsinstansene. Flere har støttet tanken om et eget ombud for bedrifters samfunnsansvar, slik Utviklingsutvalget oppfordret til i sin NOU 2008:14, Samstemt for utvikling?. Vi har oppnådd enighet om å be Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en vurdering av dette. Kristelig Folkeparti vil for sin del ta stilling til vurderingen når den kommer fra Regjeringens side. Vi er for å utvide bedrifters rapporteringsplikt i regnskapsloven til også å omfatte rapportering på dette området. Men vi forutsetter at det utformes i nær kontakt med næringslivets organisasjoner, og på en måte som er praktisk tjenlig og har effekt. Hvis det bare skaper økt papirarbeid, har det ikke noe for seg. Her kan vi lære av de nye danske rapporteringsreglene samt den britiske Companies Act. De viser at det er mulig å få til en kvalitativ og relevant rapportering som fremmer reelle forbedringer i bedriftene, og det er det som er hele hensikten. En positiv tilleggseffekt er at kunder, investorer og samfunnet for øvrig vil få bedre informasjon om bedriftenes arbeid med samfunnsansvar. Hovedsaken er at næringslivet er en avgjørende verdiskaper i samfunnet både når det gjelder materielle verdier, og når det gjelder ikke-materielle verdier, i form av ansvarsbevisste, etiske samfunnsholdninger og god bedriftskultur.