Sheida Sangtarash (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-15:
Livet er uforutsigbart, og det håper jeg det er tverrpolitisk enighet om. Særlig knyttet til vår helse kan det mest utrolige, det mest uforutsigbare og det mest brutale plutselig skje. Min hverdag på Stortinget begynte med at min venn og kamerat, stortingsrepresentant Nicholas Wilkinson, ble alvorlig syk. De første ukene på Stortinget, mens jeg prøvde å lære meg rutinene og hvordan jeg kom meg fram til ulike rom, visste jeg ikke engang om Nicholas kom til å overleve. Kanskje var det stresset, eller kanskje er det rett og slett vanskelig å finne riktig vei på Stortinget. De fleste av oss enten kjenner noen som plutselig har blitt alvorlig syk, eller har opplevd det selv. Det er da det plutselig slår oss hvor sårbare vi er, hvor fort livet kan forandre seg, og hvilken stor rolle helsevesenet spiller i vårt liv. Det var ikke til å forstå at vår gode, unge, friske, energifulle, kloke og motiverende Nicholas plutselig ikke svarte på meldinger, ikke tok telefonen – han som alltid var der uansett hva, han som motiverte oss til å vinne viktige kamper og motiverte oss enda litt mer når vi tapte viktige kamper. Plutselig en dag var han tilbake, men han hadde mistet mye av språket sitt etter flere små slag. Han blir bedre og bedre for hver dag som går, og viser progresjon for hver gang jeg ser ham. I dag ser jeg på helsevesenet med nye øyne, kanskje litt nærmere hjertet, kanskje med en annen takknemlighet enn før. Det er godt å ha et helsevesen som tar vare på oss når vi blir syke. Det at vi bidrar til fellesskapet, og at fellesskapet tar vare på oss når vi trenger det mest, er det vakreste med Norge. Det er nettopp dette vi må verne om når vi står i en tid hvor forskjellene i makt og rikdom øker, og hvor de økende forskjellene også merkes i helsevesenet. Helseforskjellene i Norge øker, og de sosiale helseforskjellene i Norge er større enn i mange europeiske land. Det kan ikke være slik at størrelsen på lommeboka avgjør hvor god helse folk har. Men dessverre er det slik, og det må vi ta inn over oss, og vi må snu denne trenden. Sunn mat, fysisk aktivitet og gode vaner kan læres av barn og unge. Det man lærer i skolen, blir en del av ens kultur – en del av hverdagen, en del av en selv. For veldig mange i Norge er det en del av kulturen og identiteten å bruke kroppen i naturen. Det å ha gode og sunne vaner er en rutine. Men for veldig mange er det ikke like naturlig. Derfor er det viktig at det blir en seriøs og forpliktende del av opplæringen i Norge – for gode vaner er forebyggende og øker livskvaliteten livet ut. 2019 kunne blitt det året da det ble bred enighet om hvor viktig forebyggende arbeid er for god helse hele livet. Det kunne blitt det året da vi gjeninnførte frukt og grønt i skolen, da vi tilbød et sunt måltid til ungdommene hver dag. Det kunne blitt det året vi med sikkerhet kunne si at det blir en times fysisk aktivitet i skolen. Det kunne blitt det året da det endelig ble satset på forebygging ute i kommunene, og Folkehelseinstituttets arbeid ble styrket. Forebygging er en viktig satsing for SV. Vi mener at forebygging er bedre og billigere enn reparering. Derfor satser vi nettopp på de nevnte områdene i vårt budsjett. Som jeg nevnte innledningsvis, kan det mest uforutsigbare skje på tross av forebygging. Da er det viktig at vi tar vare på primærhelsetjenesten, spesialisthelsetjenesten og satser på kommunene. Jeg tenker at 2019 kunne blitt det året da vi økte sykehusbudsjettene, slik at de ansatte slapp å bli bedt om å løpe fortere på grunn av regjeringens såkalte effektiviseringskutt, det året da det ble tid til det aller viktigste i helsevesenet, nemlig møtet mellom pasienten og helsepersonellet. Dette året kunne blitt det året da det ble lyst ut flere hele og faste stillinger på sykehusene og ute i kommunene, og vi styrket fødselsomsorgen og den kommunale jordmortjenesten. Kort liggetid på sykehus skal være etter kvinnens eget ønske og tilpasset kvinnens forutsetninger og behov. Kvinner i de aller mest sårbare fasene i livet, nemlig fødsel og tiden som nybakt mor, må kunne oppleve trygghet. Fem år med de blå-blå merkes. Istedenfor å se framover går vi baklengs inn i framtiden. Istedenfor nye, store visjoner, som en tannhelsereform, der tennene endelig anses som en del av kroppen, ser vi stadige kutt i tannhelsetjenesten. Det skal ikke være slik at folk har tannlegeskrekk på grunn av regningen. SV vil ha tannhelse inn i folketrygden. Det er det målet vi vil forplikte oss til, og vi vil allerede i dag starte innfasingen. Vi vil utvide den offentlige tannhelsetjenesten, slik at alle 19- og 20-åringer får gratis behandling, og at det offentlige skal dekke 75 pst. av tannlegeutgiftene til unge mellom 20 og 25 år, samtidig som vi vil gjøre det betraktelig billigere for alle opp til 30 år. Vi vil gjeninnføre gratis tannhelsesjekk for de eldre. Det aller viktigste i denne reformen er at SV vil forplikte seg til et mål om at ingen på sikt skal måtte betale mer enn 2 500 kr i året for tannhelse. Avslutningsvis vil jeg gjenta at vi alle kjenner noen som har vært alvorlig syke, og noen av oss har vært alvorlig syke selv. Det er viktig at vi tar vare på helsevesenet, noe som er helt avhengig av de ansatte. Personlig er jeg takknemlig overfor de ansatte som bidrar hver eneste dag i helsevesenet, og som politiker vil jeg legge til rette for at de kan gjøre jobben sin på best mulig måte. Det var kanskje sånn de første ukene på Stortinget da jeg med sorg i hjertet for min venn Nicholas ikke klarte å finne veien fram, men med dette budsjettet er jeg sikker på én ting, og det er i hvilken retning vi skal.