Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2000-10-10:
Regjeringen legger i trontalen opp til en styrking av miljøpolitikken som følges opp i forslaget til budsjett for 2001 og neste års stortingsmelding om rikets miljøtilstand. Samtidig legger vi opp til en fornyelse av arbeidsformer og virkemidler i miljøpolitikken, med mer integrert miljøsatsing i alle samfunnssektorer, mer miljøansvar i kommunene og mer samarbeid mellom miljømyndighetene og næringslivet. Flere miljøproblemer krever globale løsninger. Denne høsten arbeider Regjeringen hardt for å få et resultat på det sjette partsmøtet til Kyotoprotokollen som kan gi grunnlag for at den trer i kraft. Norges nasjonale strategi for oppfølging av Kyoto-forpliktelsen fikk vi da Stortinget behandlet meldingen om Norges oppfølging av Kyotoprotokollen våren 1998. Regjeringen følger aktivt opp den strategien, der etableringen av et nasjonalt kvotesystem står sentralt. Jeg ser på dette som et av de viktigste tiltakene for å redusere utslippene i perioden 2008-2012 i tråd med forpliktelsene. Kvotesystemet vil føre til at det blir satt en pris på klimagassutslipp også på mange områder der dette ikke er tilfellet i dag. Statens forurensningstilsyn har lagt fram en tiltaksanalyse som viser at det er betydelig rom for nasjonale utslippsreduksjoner til moderate kostnader, og at etableringen av et kvotesystem vil kunne gi incentiver til at disse potensialene blir realisert. Regjeringen vil komme tilbake til utformingen av systemet i en stortingsmelding våren 2001. Rammene for energipolitikken ble lagt da Stortinget behandlet energimeldingen tidligere i år. Stortingsflertallet ønsket gasskraftverk i Norge fordi det gir fordeler energipolitisk, miljøpolitisk og industrielt. Dette har ligget til grunn for Regjeringens oppfølging av Stortingets vedtak, og Miljøverndepartementets grundige saksbehandling av spørsmålet om utslippstillatelsene for de to gasskraftverkene viser at det ikke er rettslige hindre for en gjennomføring av Stortingets vedtak. Som det ble redegjort for i St.meld. nr. 33 for 1999-2000, kan dette gjennomføres innenfor forurensningslovens rammer forutsatt at en rekke grunnvilkår er oppfylt. Jeg har 6. oktober i år omgjort vilkårene i de tildelte utslippstillatelsene for gasskraftverk etter forurensningsloven. Miljøverndepartementet har funnet at fordelene som utbygger og andre får, er vesentlig større enn de skader eller ulemper omgjøringen vil føre til for miljøet, og at vilkårene for omgjøring etter forurensningsloven § 18 nr. 5 dermed er oppfylt. I vurderingen av miljøvirkningene av CO2-utslippene har departementet tatt utgangspunkt i at Stortinget legger til grunn at forventet kraftunderskudd blir dekket av økt import dersom tilgangen til ny kraft ikke øker. Gasskraft er en renere energiproduksjon enn mye av den kraft som importeres fra Europa, og for utslipp av klimagasser er det bidraget til de samlede globale utslipp som er avgjørende. Hvis etterspørselen dekkes gjennom økt tilførsel av gasskraft, vil gasskraftverkene bidra til å redusere de samlede klimagassutslipp i Nord-Europa. Det er tidligere lagt fram en rekke analyser som konkluderer med at norske gasskraftverk vil fortrenge mer forurensende kraft og dermed redusere de samlede CO2-utslippene. Nå har Miljøverndepartementet også helt oppdaterte vurderinger av hvordan utviklingen i markedet – og derigjennom utslippene – vil bli dersom Norge tilfører energimarkedet kraftmengden fra to gasskraftverk av Naturkrafts størrelse. Utredningene som er gjort av ledende fagmiljøer og belyst fra forskjellige synsvinkler, bekrefter at den mest sannsynlige utvikling er at de samlede utslippene av CO2 fra det nordiske og nordeuropeiske markedet blir redusert. Det har vært hevdet at dette ikke er tilstrekkelig grunnlag for en omgjøring etter forurensingsloven. Til dette vil jeg si at som analyser av framtidig utvikling gir disse et meget godt grunnlag. Når vi i avgjørelsen har bygd på den beste kunnskapen og de ledende utredningsmiljøene på området, må dette være rettslig holdbart. I tråd med Stortingets forutsetninger er det ikke lempet på de strenge utslippsgrensene for NOx, men åpnet for en delvis oppfyllelse av kravene gjennom tiltak hos tredjemann. Departementet har i St.meld. nr. 33 konkretisert de generelle rammene som må være oppfylt for at Stortingets vedtak om «fleksible NOx-tiltak» skal kunne gjennomføres innenfor forurensningslovens rammer. For å ivareta miljøtilstanden, eksisterende internasjonale forpliktelser og alminnelige krav til kontroll fra forurensningsmyndighetene har departementet utformet rammekrav i tråd med det som ble skissert i St.meld. nr. 33.