Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-12-20:
Vi skal glede oss over at budsjettet for 2011 er styrket gjennom året. Det viser at vi har en sterk produksjons- og vekstevne i norsk økonomi. Det gir oss større reserver, som kan bli gode å ha i tiden som kommer. Det viser også at rammeverket rundt den økonomiske politikken fungerer på en god måte. Alt dette er positivt, og vi må holde fast ved dette. I store deler av Europa er situasjonen annerledes. Millioner av mennesker går en usikker framtid i møte, og det er ikke mulig nå å spå hvor dette vil ende. Det stiller det politiske lederskapet på prøve. Det er viktigere enn noensinne å gjenvinne tillit generelt og folks tillit spesielt. Det er viktigere enn noensinne å gi arbeidsledig ungdom håp og drømmer for framtiden. Situasjonen i Europa påvirker Norge – direkte gjennom eksportmarkedene, og indirekte ved at også eksportmarkeder for framvoksende økonomier blir trangere. Hvis det skjer, vil det også kunne påvirke Norge gjennom oljeprisen og prisen på andre verdensmarkedsvarer. Med andre ord: Vi er en del av det europeiske og globale skjebnefellesskapet. Veksten ventes å bli lav i Europa i 2012, og det er også tegn nå som tyder på at veksten i bl.a. Kina og for andre tunge aktører i verdensøkonomien vil gå ned. Budsjettet for 2012 tok høyde for usikkerhet. Til og med 3. kvartal i år har vi hatt en vekst i åtte kvartaler på rad. Det er nå tegn som tyder på at veksten avtar innover i 4. kvartal, og at vi ser større tegn til en todeling i norsk økonomi, mellom tradisjonell eksportrettet industri og oljerelatert industri. Derfor har jeg sagt tidligere i år at vi må forvente en lavere vekst i 2012 enn det som er lagt til grunn. Vi følger godt med. Vi har høy beredskap, og vi er klare. Vi merker situasjonen i Europa på flere måter. Det er vanskeligere for eksportindustrien. Derfor er konkurranseevnen viktig i året vi går inn i – og ikke minst lønnsoppgjøret. Vi har merket det gjennom påslag på rentene i pengemarkedet, men vi har de siste dagene sett at pengemarkedsrenten i seg selv har gått noe ned, bl.a. som følge av rentesenkninger fra både Norges Bank og Den europeiske sentralbanken. Vi ser at dette gir – og kan gi – økte lånekostnader for bankene. Det er slik at pengepolitikken er førstelinjen når usikkerheten og utsiktene for vekst og inflasjon endrer seg. En skal gjennom pengepolitikken dempe virkningene av uro, en skal hindre – så langt råd er – at lånekostnader øker, og en skal dempe presset på valutaen, i hvert fall i den situasjonen vi nå er i. Så kan det være annerledes i andre situasjoner, når presset går i den andre retningen og en ser tendenser til overoppheting av økonomien. Vi har høy beredskap i Finansdepartementet og i regjeringen. Norges Bank og Finanstilsynet har høy beredskap og skal sørge for likviditet og finansiell stabilitet. Vi er i en helt annen situasjon enn de land vi ser rundt oss – som flere har vært inne på. Vi har sterke statsfinanser, vi har høy materiell velstand og høy kvalitet på velferd. Der andre land reduserer eller bygger ned, trygger vi – og styrker – grunnlaget. Det er ikke naturgitt at det vil fortsette på den måten. Derfor skal vi ta vare på mulighetene. Vi skal forsterke og trygge det vi selv har hand om. Vi skal bygge opp under produksjonsevne og vekstkraft – det skal vi komme tilbake til. Vi skal holde orden i statsfinansene og økonomien. Da sikrer vi også bærekraften over tid – og velferden for våre barn og barnebarn. Økonomisk politikk dreier seg i grunnen om to enkle ord – tillit og trygghet. Det er i bunn og grunn det som også økonomisk styring handler om. Vi nærmer oss 2012. Det kommer til å bli et spennende år. Det er vel det jeg kan si nå, som en slags spådom. Det kan bli et krevende år for oss alle, for vi vet ikke hva som kommer, eller hva vi møter der ute. Det vil frambringe det beste i politikken, der vi alle må være beredt til å bidra. Jeg er glad for de signaler som også kommer fra opposisjonen om at tiden nå kan kreve at vi gjør dette gjennom et felles løft og en felles tilnærming. Det er bra!