Henrik Asheim (Høyre), 2020-03-11:
Styret ved OsloMet skal i morgen behandle spørsmålet om hvorvidt universitetet ønsker å forlenge leiekontrakten på Kjeller. Det er styret selv som skal treffe denne beslutningen. Universitetene og høyskolene har et selvstendig ansvar for å beslutte egen studiestedsstruktur. Hvilke studiesteder en institusjon skal ha, hvordan utdanning og forskning skal organiseres, og hva som skal tilbys hvor, er en del av ansvaret til styret for institusjonen. Det er styrene som best kjenner institusjonens behov, begrensinger og muligheter. På generelt grunnlag er jeg opptatt av at universitetene skal både vurdere hvordan de best mulig kan tilby utdanning og forskning av høy kvalitet, og samtidig utdanne kandidater som arbeids- og næringslivet i regionen etterspør. Universitetene og høyskolene har et ansvar for å tilpasse utdanningstilbudene til samfunnets behov. Universiteter og høyskoler har et utstrakt og tett samarbeid med regionalt og lokalt arbeids- og næringsliv. Universitets- og høyskolesektoren må ivareta og sørge for samarbeid med det regionale arbeids- og næringslivet, de regionale myndighetene og andre utviklingsaktører i regionen for å bidra til å videreutvikle regionen. Regional kontakt og innsats i ulike arenaer for samspill, eksempelvis innenfor næringsklynger, er viktig for å styrke kunnskapsflyten og utvikle evnen til samarbeid mellom næringslivet og kunnskapsmiljøene. Aktørene bør i fellesskap arbeide for at dette samarbeidet kan videreutvikles innenfor gjeldende og eventuelt endrede rammer. Ved eventuelle endringer i studiestedsstrukturen bør institusjonene også vurdere hvilke konsekvenser det kan få for samarbeidet med arbeids- og samfunnslivet i regionen, og hvordan samfunnsoppdraget kan ivaretas ved en endret tilstedeværelse i regionen. Generelt vil jeg mene at digitalisering og teknologisk utvikling fremover vil gi institusjonene nye muligheter for kunnskapsproduksjon og samarbeid med sitt omland. Universiteters og høyskolers tilstedeværelse som kunnskapsaktør i en region handler om mer enn fysisk infrastruktur og hvor studiestedene er lokalisert. Institusjonenes tilknytning og tilstedeværelse handler bl.a. om deltakelse på arenaer for samarbeid og kunnskapsproduksjon. I langtidsplanen for forskning og høyere utdanning fra 2018 er det en tydelig forventning fra regjeringen om at universitetene og høyskolene bør ha en tydelig rolle i utviklingen av lokale og regionale økosystemer for kommersialisering og næringsutvikling. Her vises det til betydningen av samarbeid med arbeids- og næringslivet i utdanningene, f.eks. gjennom praksisopphold og samarbeid om bachelor- og masteroppgaver. Slikt samarbeid er viktig for å utvikle evnen til omstilling og nytenkning. Institusjonenes vurdering av en eventuell ny studiestedsstruktur innebærer vanskelige avveininger av hvordan ressursene best kan benyttes for at samfunnsoppdraget ivaretas, slik at de utdanner kandidater og produserer utviklingsarbeid som arbeids- og næringslivet i regionen etterspør. Jeg har tillit til at universiteter og høyskoler, som kjenner kompetansebehovene i sin nærregion, har de beste forutsetninger for å organisere sin virksomhet på den måten.