Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-01-17:
Denne interpellasjonen berører også finansministerens ansvarsområde, som vi nettopp har hørt. Jeg har derfor innhentet innspill fra Finansdepartementet. Store deler av den organiserte kriminaliteten er internasjonal og profittmotivert. Utbytte fra kriminelle handlinger i Norge tilbakeføres ofte til utlandet, både for å sikre fortjenesten og for å muliggjøre nye investeringer i kriminell virksomhet. Jeg er svært opptatt av en målrettet innsats mot disse pengestrømmene og ser dette som særlig viktig i bekjempelsen av den organiserte kriminaliteten. Bekjempelse av organisert kriminalitet er et prioritert område for regjeringen, noe som også kommer til uttrykk både i Meld. St. 7 for 2010–2011 Kampen mot organisert kriminalitet – en felles innsats og i regjeringens treårige handlingsplan mot økonomisk kriminalitet. Disse sentrale dokumentene har en rekke tiltak mot den organiserte kriminaliteten. Regjeringens hovedstrategi er å få til en mer helhetlig innsats mot organisert kriminalitet, bl.a. gjennom forsterket samhandling. Dette skal skje gjennom styrking og videreutvikling av samordningsorganet og tverretatlig samarbeid, særlig mellom politiet og kontrolletatene. Utførsel av straffbart utbytte skjer hovedsakelig på to måter: gjennom smugling med kurer og ved overførsel via betalingsforetak. En effektiv bekjempelse av hvitvasking fordrer innsats mot begge former. Toll- og avgiftsmyndighetene har fra 2009 intensivert bekjempelsen av valutasmugling og har oppnådd gode resultater. Betalingsforetak lokalisert i Norge er underlagt hvitvaskingsloven og valutaregisterloven. De er pålagt gjennomføring av såkalt risikobasert kundekontroll, ved siden av at de har rapporteringsplikt til toll- og avgiftsmyndighetenes valutaregister og til Økokrim ved mistenkelige transaksjoner. Rapporteringsplikten til valutaregisteret gjelder både ved kjøp av valuta og ved overføring av betalingsmidler til utlandet. Å gi bistand til overføring av straffbart utbytte rammes av heleribestemmelsen i straffeloven § 317. Fortjenesten ved overføringen kan inndras. Også virksomheten kan komme i straffansvar etter reglene om foretaksstraff i straffeloven §§ 48a og 48b. Hvitvaskingsregelverket og rapporteringsplikten til valutaregisteret utgjør viktige bidrag for å hindre utførsler av straffbart utbytte. Det er betalingsforetakene som har ansvaret for at alle som utfører pengeoverføringer, følger disse reglene. Ansvaret gjelder foretaket selv eller dets agenter. For å sikre etterlevelse av regelverket er det viktig å gjennomføre effektiv håndheving, både ved kontroll/tilsyn og ved sanksjonering samt gjennom påvirkning av bransjens aktører ved informasjon. På kontrollsiden er det Finanstilsynet som har tilsynsmyndighet når det gjelder norske betalingsforetak og etterlevelse av hvitvaskingsregelverket. Rutinemessig gjennomføres oppfølging av etterlevelsen av hvitvaskingsregelverket ved ordinære stedlige tilsyn. For 2011 var det mellom 20 og 30 slike tilsyn relatert til hvitvaskingsområdet. Finanstilsynet har ikke myndighet til å føre stedlig tilsyn med utenlandske foretaks agentvirksomhet i Norge. Ifølge betalingsdirektivet tilligger tilsynet hjemlandets tilsynsmyndighet. Betalingsdirektivet forutsetter imidlertid at myndighetene i EU/EØS-landene skal samarbeide om dette. Gode ordninger for informasjonsutveksling mellom landene og avtaler om forpliktende samarbeid er sentralt. Ved antatte brudd på regelverket må Finanstilsynet varsle myndighetene i foretakets hjemland. Dette skjer som orientering til konsesjons- og/eller tilsynsmyndigheten. Det kan alternativt skje som anmodning til tilsynsmyndigheten om å vurdere iverksetting av tiltak. Regelverket på området gir utfordringer i forhold til en effektiv håndheving. Overtakelse av stedlige tilsyn for hjemlandsmyndighetene reiser ressursspørsmål for Finanstilsynet. Finansministeren svarte 16. desember i fjor at Finansdepartementet, sammen med Finanstilsynet, vil vurdere hvordan utfordringene best kan løses. Finansministeren understreket at problemstillingene knyttet til agentvirksomhet og manglende etterlevelse av hvitvaskingsregelverket er kjent i EU. EU arbeider med å revidere hvitvaskingsregelverket og regelverket som gjelder betalingsforetak. Norske myndigheter er med i de relevante foraene i EU. Både for virksomheter hvor Finanstilsynet kan føre tilsyn, og ved agentvirksomhet hvor en ikke har tilsynsmyndighet, er det viktig å finne god balanse og koordinering i forholdet mellom politiet og Finanstilsynet. Det er også viktig at politi og påtalemyndighet aktivt deltar i utfordringene. Justisdepartementet vil ha dialog og samarbeid med Finansdepartementet i det arbeidet finansministeren gjorde rede for i svarbrevet til Stortinget 16. desember i fjor. Finanstilsynet, Økokrim og toll- og avgiftsmyndighetene utveksler informasjon og samarbeider i konkrete saker. Finanstilsynet har regelmessige kontaktmøter med Økokrim, hvor oppfølging av valutavirksomhet bl.a. er tema. Finanstilsynet samarbeider også med tollvesenet ved å sende kopi av alle nye tillatelser som gis til betalingsforetak. Toll- og avgiftsmyndighetene kan da følge opp nye aktører og deres rapporteringsplikt til valutaregisteret. Økokrim utfører ulike typer holdningsskapende arbeid rettet mot de rapporteringspliktige. Webportalen hvitvasking.no drives sammen med Finanstilsynet og Finansnæringens Hovedorganisasjon og inneholder generell faglig informasjon. De samme tre aktører arrangerer årlig Hvitvaskingskonferansen for å utvikle kompetansen på fagfeltet. Enheten for finansiell etterretning ved Økokrim har dialog med og oppfølging av internasjonale betalingsforetak som opererer i Norge. Enheten for finansiell etterretning ved Økokrim er innrettet for å bekjempe hvitvasking. Den mottar alle rapporter om mistenkelige transaksjoner etter hvitvaskingsloven. En effektiv utnyttelse av rapportene fordrer at disse ses i sammenheng med annen etterretningsinformasjon. For å styrke kampen mot hvitvasking ble det i 2006 bevilget 35 mill. kr til utvikling av det elektroniske analysesystemet ASK. Det sto ferdig i 2008 og har vært meget vellykket. Analysene og øvrig informasjon som hentes ut av ASK, videreformidles til både politiet og aktuell kontrollmyndighet. Kontrollmyndighetene får på den måten viktig informasjon for å målrette sin virksomhet. Informasjon fra ASK legges inn i politiets nasjonale etterretningsregister, Indicia. Tiltak 5 i handlingsplanen mot økonomisk kriminalitet framholder at politidistriktene mer effektivt skal utnytte etterretningsinformasjonen fra ASK-systemet og Indicia. Flere straffesaker viser at etterforskning med utgangspunkt i «pengespor» bidrar til å avdekke deltakere i organiserte nettverk, herunder bakmenn. Regjeringen ønsker, i likhet med Stortinget, at slik «pengesporetterforskning» videreutvikles og får sin selvstendige plass ved siden av mer tradisjonell etterforskning. Regjeringen ønsker at det utvikles gode fagmiljøer i politidistriktene med nødvendig kompetanse for å gjennomføre pengesporetterforskning. Økoteamene ble derfor styrket med ti nye stillinger i fjor. Jeg vil følge utviklingen på dette området nøye, slik at nødvendige tiltak kan settes inn ved behov.