Børge Brende (Høyre), 2015-03-12:
Først vil jeg takke for mange gode innspill og for en god debatt om viktige temaer, så langt. Jeg har lyst til å starte med at lysene er slukket i Syria. Åtte av ti lys har gått i Syria siden konflikten startet for fire år siden, viser en ny rapport basert på satellittbilder av det krigsherjede landet. For fire år siden var Syria et mellominntektsland. I dag er det en humanitær katastrofe. Det viser viktigheten av å unngå krig og konflikt, og av forebyggende arbeid. I den sammenheng er utviklingspolitikk, det å skape grunnlaget for utvikling, mot ekstremisme og terrorisme, helt avgjørende. I redegjørelsen valgte jeg å slå fast at disse problemene har rykket oss nærmere. Vi har sett terroranslag i København og i Paris. Når det er problemer i Midtøsten, i Maghreb, i Sahel og på Afrikas Horn, angår det oss også. Så det har en interessepolitisk dimensjon, men først og fremst stiller vi opp for andre mennesker i nød på grunn av det humanitære imperativ. Det er en selvfølge at Norge skal bidra, og vi skal bidra mer. Derfor har vi også økt de humanitære bevilgningene kraftig de siste årene, og det er noe vi vil fortsette å gjøre fremover, fordi det er nødvendig også i Syria. Vi ser at det er mer nødvendig enn noen gang å finne en politisk løsning på krisen i Syria. Representanten Navarsete tok opp spørsmålet om vi har en klar plan nå i Irak. Jeg er den første til å si og innrømme at det vi opplever nå i Syria og i Irak med denne brutale terror- og ekstremistorganisasjonen ISILs fremgang, er en utfordring som vi faktisk ikke var kjent med for et år siden. Det som vi har sett etter tiår med fremgang, er at denne utviklingen ikke er lineær. Vi kan ikke ta for gitt at de gode resultatene vi har oppnådd, vil vedvare. Derfor må vi kjempe for det vi har oppnådd, vi må stå opp for de verdiene vi tror på, vi må stå opp for prinsippene, vi må stå opp for menneskerettigheter. I tillegg må vi prøve å gjøre det vi kan – i en veldig kompleks situasjon som har oppstått i Irak – for å hindre videre fremgang for ISIL og den type grupper. Det å bygge kapasitet hos den irakiske hæren og hos peshmergaen, som er den militære delen av forsvaret til kurderne i nord, mener jeg er et riktig skritt. Men det må følges opp av politiske skritt, det må følges opp av statsminister al-Abadi, slik at det blir en reelt inkluderende regjering, så en ikke isolerer 20 pst. av Iraks befolkning, som er sunnier. Det har også kommet opp spørsmål fra representanten Skei Grande om satsing på likestilling. Jeg kan slutte meg til poengene til representanten, og Skei Grande kan stole på at regjeringen arbeider på bred front med å fremme likestilling. Ikke minst er den historiske satsingen vi nå legger opp til innenfor utdanning, spesielt rettet mot jenter og marginaliserte grupper i krig og konflikt, et enormt løft for kvinner og jenter. Men i stortingsmeldingen om menneskerettigheter, som representanten er saksordfører for, har vi også forpliktet oss til å styrke arbeidet for å sikre kvinners reproduktive rettigheter, at de settes ut i livet, og få internasjonal aksept for seksuelle rettigheter. Kvinners rettigheter er under press globalt, og vi ser tilbakeslag som vi ikke hadde sett for oss for et tiår siden. Det ser vi også knyttet til andre minoriteter, om det er kristne i Mosul, eller om det er andre religiøse minoriteter som er under press rundt omkring i verden. Dette er en viktig del av regjeringens menneskerettighetsarbeid. Så vil jeg også understreke at dette med nedrustning er vesentlig. Vi står overfor en viktig ikke-spredningskonferanse i New York om en drøy måned. Vi deler alle visjonen om en atomvåpenfri verden. Det humanitære initiativet som ble tatt, ikke minst i Oslo, skal bringes inn i konferansen innenfor rammene av den konferansen.