Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-04:
Europa sliter. De omstillingene som skjer i landene rundt oss, er enorme. Europa kommer til å se annerledes ut om noen år. Utfordringa for Norge er da at vi må omstille oss og forberede oss, satse på forsking, satse på kunnskap og satse på den miljømessige omstillinga som må til, for at vi skal være klare når Europa er klar igjen, fordi vi skal ha en kraft inn i framtida for å kunne ha en velferd og et Norge som skaper arbeidsplasser og nye, gode løsninger for framtida. Det er derfor Venstre ønsker et skifte. Vi ønsker å gjøre en borgerlig regjering mer grønn og mer varm. Da må vi velge liberale løsninger. Landet trenger vilje til fornyelse og evne til ledelse. Det virker som om vi har en regjering som nærmest er fanget av systemet, uten evne til å bygge visjoner for de fellesskapene vi faktisk har, uten evne til å fornye velferdsstaten, stoppe veksten i byråkratiet og bygge framtidas velferdsstat gjennom å fornye den velferdsstaten vi har. Man møtes ofte med arroganse, med lukkethet, med ansvarsfraskrivelse, og det virker som om stolleken er den fremste strategiske ledelsen. Hva får man med Venstre? Jo, man får en satsing på kunnskap, fordi det er det vi skal skape arbeidsplasser og velferd med framover. Vi må ha flere gode lærere som føler at de har god faglig backing i klasserommet. Da trenger vi ikke bare å ha søkertall til lærerskolene. Vi må faktisk ha lærere som kommer ut i den andre enden også, når vi ser alle de plassene i lærerutdanninga som står ledige. Ja, vi må øke statusen til yrket, og da må vi gjøre utdanninga femårig. Vi må slutte å ha et hvileskjær innenfor forskinga og bygge ned basisbevilgninger til universitet og høyskoler. Det vi ser nå i dag, er at norske institusjoner raser nedover på rangeringa, og det er fordi at følgene av hvileskjær og kutt i basisbevilgningene nå begynner å virke. Innenfor miljøet må vi tenke nytt, lage prosjekter og bygge de miljøløsningene vi trenger for framtida. Miljøutfordringene er kjempestore, men det handler ikke om å gjøre livene våre verre, det handler om å gjøre livene våre bedre. Det gjelder gode kollektivløsninger i byene, bygge tog på ambisiøst vis, lage skattefradrag f.eks. når det gjelder miljøtiltak i privathusholdninger, slik at det ikke bare er de med god råd som har råd til å være miljøvennlige – slik som Venstre foreslår her i dag – og skape et næringsliv som har både en skattepolitikk og sosiale rettigheter som gjør det mulig å skape arbeidsplasser og innovasjon også framover i tida. Og vi må fornye velferdsstaten vår. Vi foreslår i dag at man innfører en minstenorm i forhold til sosialhjelp, men at man også fokuserer på dem som faktisk trenger det aller mest i velferdsstaten vår, slik som de barna som i dag opplever å møte et barnevern som ikke har ressurser til å se dem, og som er organisert bort i et byråkrati som gjør at de forsvinner. Jeg tror at vi trenger en ny type solidaritet. Vi trenger en solidaritet som ikke bare handler om konservativt å holde på det vi har, men om å være villig til å snu hver stein for å skape noe nytt – en ny type solidaritet som handler om at når Europa sliter, når europeiske bønder sliter med å få hverdagen til å holde sammen, er ikke svaret vi kommer med, å heve tollen på mat. Hva slags solidaritet er det? Når vi ser at vi får et stadig mer internasjonalt arbeidsmarked der folk beveger seg over grensene, der norsk velferd er avhengig av at vi har god tilgang på arbeidskraft også fra andre land, er ikke den store debatten her om hvordan vi skal få det til å gå enkelt og greit, hvordan vi skal sørge for at det skal være like sosiale rettigheter eller at det skal være sånn at de som jobber i Norge, betaler skatt og bidrar i Norge – nei, da er den store debatten om hvordan vi skal klare å kneppe sosiale ytelser bort fra dem som bidrar til å bygge velferden i Norge. Det er det jeg mener med en ny type solidaritet, eller når vi opplever – som vi leste i Dagsavisen for en tid tilbake – at en liten jente født i Norge, med mor fra Tanzania, blir utvist fra Norge i en alder av elleve måneder. Vi har historier om fedre som blir utvist sammen med barn på bare noen få måneder, mens mor er norsk statsborger. Er det det som er solidaritet? Nei, jeg mener at vi skal ha en ny form for solidaritet som faktisk handler om å bygge velferdsstaten rundt de enkelte individene, og rundt de nye utfordringene som vi står overfor. Vi trenger å fornye offentlig sektor. Representanten fra Arbeiderpartiet hadde i dag verdens underligste uttalelse, nemlig at Venstre har vær imot bruk av IKT i fornyelsen av offentlig sektor. Det peneste jeg kan si om det, er at det er ganske historieløst og feil. Vi har stått for store IKT-satsinger både innenfor Nav og innenfor sykehus. Vi tror at ny teknologi kan være med på å revolusjonere offentlig sektor, men da må man være villig til å investere for å gjøre de grepene. Vi må være villig til å tenke nytt for å fornye offentlig sektor for at offentlig sektor skal kunne klare å overleve i framtida. Da trenger vi ikke en konservativ regjering som bare er opptatt av å holde alt akkurat som det er i dag og bygge flere byråkratier og gjøre ting mer ineffektivt. Skal vi klare å fornye denne velferdsstaten, må vi være villige til å tenke nytt, være villige til å legge inn nye satsinger i forhold til ny teknologi, men også være villige til å kutte byråkrati for å ha fokus på de tingene en skal gjøre. Venstre vil faktisk være med på å skape denne velferdsstaten, være med på å definere den nye solidariteten som handler om ikke å skape byråkrati, men om å fornye, som handler om å satse på de tingene som vi faktisk skal leve av i framtida gjennom kunnskap og forsking, satse på de gode miljøløsningene, slik at vi er klare når Europa er klar igjen – og slik at når Europa roper etter nye energiløsninger, så skal vi ha utviklet dem slik at vi kan selge dem og skape norsk velferd basert på norske ideer, norsk forsking og ny kunnskap. Det mener jeg har vært utfordringa for en ny borgerlig regjering. Det mener jeg er en ny regjering som faktisk blir farget grønn, og som faktisk klarer å skape de framtidige utfordringene som vi står overfor. Det å sitte i regjering handler ikke bare om å administrere hverdagen, det handler også om å administrere framtida. Det handler om å se at vi felles skal ha noen store løft fordi vi skal klare oss i framtida. Venstre har siden sin stiftelse for snart 130 år siden vært helt i front når det gjelder å satse på kunnskap på tidspunkt der all argumentasjon talte imot det. Da Johannes Steen innførte den norske folkeskolen som sa at alle barn skulle lære seg å lese og skrive, i en arbeidshverdag der de aller fleste ikke kom til å møte et papir og en blyant noen gang i sin yrkeshverdag, var det veldig radikalt, men det la grunnlag for velferd. Det var veldig modige vedtak som ble gjort, men det la grunnlaget for velferd. Dagens modige vedtak handler om at vi faktisk skal satse på forsking og kunnskap for å skape den velferden som vi skal leve av en gang i framtida. Da går det ikke an å lene seg tilbake og konservativt holde på velferdsstaten akkurat som den er i dag. Da må vi fornye den, og da må vi satse på de ungene som skal være med oss på velferden i framtida. Så tar jeg opp de forslagene som Venstre har lagt fram i salen.