Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2013-06-18:
Aller først: Det er faktisk slik at Fremskrittspartiet forholder seg til de økonomiske rammene som SSB foreslår. Hvis statsråden mener at det er uansvarlig, vil jeg tro at det ikke er Fremskrittspartiet som har et problem, men statsråden. Effektiv og sikker transport er en forutsetning for markedsøkonomi, for vår konkurranseevne og for bosetting, import og eksport av varer. Derfor er behandlingen av NTP en svært viktig sak, men vi må dessverre erfare at regjeringens forslag til NTP heller ikke denne gang investerer nok i strategisk viktig infrastruktur. Det er viktig at vi tenker helhet og på de varierende behov som samfunnet har. Ikke minst er det viktig å se de ulike næringers behov relatert til Nasjonal transportplan. For når vi vet hva et sentralt, godt og sikkert samferdselstilbud betyr for hele landet, bør ikke dette bli et spørsmål om vi egentlig har råd. Sannheten er vel heller at vi ikke har råd til å la være – ikke bare for bedre trafikksikkerhet, færre drepte og skadde, men også relatert til samfunnets og næringslivets behov. I så måte ser Fremskrittspartiet at deler av NTP ikke følger opp næringslivets eller industriens behov. Et eksempel på dette er Nordkapp kommune og Statoils ønske om å etablere og investere i en ny oljeterminal – om da ikke regjeringens varslede skatteskjerpelser for olje- og gassnæringen stopper dette prosjektet. Statoil ønsker og vil investere 6 mrd.–7 mrd. kr i et prosjekt som er meget lønnsomt for vår nasjon. Da bør staten og Stortinget bevilge de nødvendige rammene for å utbedre E6 fra Lakselv til Olderfjord og E69 videre til Honningsvåg. Man bør også rassikre og forlenge Skarvbergtunnelen, slik at anleggsarbeidet der kan foregå i trygge omgivelser. Dessverre ser ikke regjeringen denne sammenhengen og disse utfordringene og fortrekker tydeligvis at vi skal oppleve det samme her som under og etter Hammerfest/Snøhvit-utbyggingen, der veien mange år etter oppstart langt fra er ferdig. Vi ser at veien Skaidi–Hammerfest nok en gang blir skjøvet ut i tid. Jeg ønsket egentlig å skryte litt av komiteens medlemmer fra regjeringspartiene med hensyn til Farledstiltak Leirpollen og Fremskrittspartiets merknad om å prioritere dette i første del av planperioden. Men det som komiteens medlemmer fra regjeringspartiene skriver i sin merknad om Farledstiltak Leirpollen i Austertana, er skrevet på en slik måte at det kan tolkes ulikt. Mener man i første del av planperioden, eller mener man i annen del av planperioden? Hva er tidlig og hva er sent i perioden? Dette er vesentlig for både Elkem Tana, de ansatte og for norsk smelteverksindustri. Et av verdens største kvartsittbrudd ligger i Austertana, og Elkem Tana leverer 80 pst. av behovet til den norske smelteverksindustrien, som har ca. 800 ansatte. Smelteverksindustrien er flere steder å betrakte som hjørnesteinsbedrifter, både i Mo i Rana, i Bremanger, i Orkanger og i Hardanger. En nedtrapping i Tana vil føre til at den industrien blir avhengig av import av kvartsitt fra Tyrkia eller Egypt, til en langt dyrere pris enn i dag. Vi spiller hasard med industriarbeidsplasser hvis ikke dette kommer på plass. En annen side er at deler av området er naturområder, slik at det vil ta tid fra planleggingen starter til oppstart og gjennomføring av prosjektet. Jeg ber om en klargjøring fra regjeringspartiene om dette. Det står mye bra i NTP om luftfart og satsing på flyplassutbygginger. Det er bra at regjeringen vil satse på luftfart, men det er et tankekors at altfor mange av investeringsplanene til regjeringen og Avinor er i siste del av perioden. Dette er skadelig for næringslivet – ikke minst reiselivsnæringen. Reiselivsnæringen har vært i god vekst i Nord-Norge over tid, men kapasitetsbehovet for å utvikle næringen videre er avhengig av turister og ikke minst transport til og fra landsdelen. Det er kapasitetsproblemer flere steder – i Tromsø, som er en kjempeviktig «hub» for transport av turister videre nord, trenger investeringer. Det samme gjør man i Kirkenes og i Alta, som har stamflyplasser som forsyner resten av Øst- og Vest-Finnmark med turister. Uten utbedringer og fornyelse vil ikke kapasiteten kunne økes, noe som igjen vil bety stagnasjon og for dårlige vekstmuligheter for reiselivsnæringen. Det kan her nevnes at charterfly direkte fra Europa til Kirkenes må redusere passasjerantallet i sine fly vesentlig for å overholde sikkerhetsforskrifter ved landing. Dessverre vil mye av det som kunne blitt en naturlig vekst, lagt på is til en gang langt ut på 2020-taIlet. I stedet for å prioritere nødvendige utbygginger og forlengelse av rullebaner, prioriterer heller regjeringen å ta et massivt utbytte av Avinor hvert år, slik at fagre ord er det som blir tilbake – eller skal jeg kalle det for tomt snakk. Fremskrittspartiet har også fremmet forslag om en konsekvensutredning av kystriksveier i Finnmark, Troms, Nordland og Sogn og Fjordane. Felles for disse prosjektene er at store deler av veinettet, både i Sogn og Fjordane og i Nord-Norge opprinnelig ble bygd for å frakte fisk og andre verdier direkte til resten av landet, og er derfor tilsvarende dårlig tilpasset turisme, verdiskaping og handel internt i landsdelene. Felles for prosjektene er at de vil stå for en fortetting av ulike kompetansemiljøer, som vil kunne styrke bosetting og utvikling gjennom økt aktivitet og næringsproduksjon. Avstandsulempene, som er store i distriktene, vil bli betydelig redusert. I løpet av den neste tiårsperioden ønsker dagens regjering å bruke 507 mrd. kr på all samferdsel – veier, bane, havner, farleder, kollektivtrafikk og bysatsing – i Norge. I den samme perioden skal bilistene alene i bilrelaterte avgifter betale inn nærmere 600 mrd. kr. I tillegg kommer bompenger på anslagsvis et sted mellom 130 mrd. kr og 150 mrd. kr i perioden. Bilistene alene vil da måtte betale et sted mellom 200 mrd. kr til 250 mrd. kr mer i ulike avgifter de neste ti årene enn hva regjeringen planlegger å investere i all infrastruktur knyttet til samferdsel. Representanten Bjørnflaten hevder at det er uenighet blant de såkalt borgerlige om bompenger. Ja, det er helt rett. Både Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet har lov til å kjempe for sine syn – så får folket, ved valg, bestemme kjøttvekt, størrelse på partiene. Fremskrittspartiet vil selvfølgelig kjempe for sitt syn. Men én ting er sikker: Det vil ikke bli noe bedre med de rød-grønne. Få har hatt lengre og grådigere fingre i andres lommebøker enn denne regjeringen. Fremskrittspartiet ønsker å bruke langt mer på samferdsel enn regjeringen. Vi avsetter midler til å få etablert et statlig selskap for bane og et statlig selskap for vei. Vi ønsker å få på plass et sikkert, effektivt og moderne vei- og banesystem i Norge. I tillegg ønsker vi å ta inn etterslepet på riksveier og fylkesveier på henholdsvis 10 og 15 år. For hver dag som går, sakker Norge enda litt mer akterut med tanke på konkurranseevne og effektivitet. Etterslepene øker på veier, baner og på annen offentlig infrastruktur, som vei, vann, kloakk og bygninger. Fremskrittspartiet tar ansvar for framtidige generasjoner ved å investere i realkapital og infrastruktur i dag. Dette vil gi kommende generasjoner bedre forutsetninger til å møte konkurransen i en stadig mer globalisert verden. En investering i egen infrastruktur er en langt riktigere måte å forvalte felles ressurser på, ikke minst når det gjelder å spre risikoen. De fleste økonomer er i dag enige med Fremskrittspartiet. Det gir langt større avkastning å investere i egen infrastruktur enn å investere i gågater i London og Paris.