Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-12-17:
For Arbeiderpartiet er det en grunnleggende verdi i ethvert samfunn at de som bor der, skal oppleve trygghet. For oss handler det om å ha en jobb å gå til, om deltagelse og om tilhørighet i et fellesskap. Det handler også om samfunnssikkerhet og beredskap for at folk skal oppleve trygghet for liv, helse og viktige verdier – trygghet for at vi jobber godt for å forebygge hendelser, og for at når alvorlige hendelser inntreffer, så har landet den nødvendige beredskapen for å håndtere situasjonen. Vi lever i en urolig tid. Klimaendringene skaper ustabile boforhold. Noen mister hele land. I Norge mister mange husene sine, og framkommelighet til jobb og omverdenen reduseres. Flom og ras skaper utrygghet. Innbyggerne i Feda og Vikeså har opplevd det denne vinteren. Krig, sult, fattigdom, nød og miljøkatastrofer setter store menneskemasser i bevegelse, også i vår tid. I urolige tider påvirker mange forhold tryggheten vi opplever. Ordene vi bruker, konfliktene vi skaper, og de politiske valgene vi tar, bidrar i smått og stort til å øke eller redusere tryggheten den enkelte opplever, og samfunnet som helhet skaper. Sceneteppet bak dagens Europa er alvorlig. Islamister og høyreekstremister speiler seg i hverandres angrep på våre verdier, som ytringsfrihet og demokrati. Statsministeren sa i sin redegjørelse om flyktningsituasjonen til Stortinget: «Den økte asyltilstrømningen vurderes i første rekke å få negative følger for trusselbildet knyttet til det høyreekstreme miljøet i Norge. Motstand mot innvandring er en viktig mobiliseringsfaktor for dette miljøet.» Skal vi stå bedre rustet til å møte et nytt terrorangrep eller andre alvorlige hendelser på norsk jord, må vi ta de store grepene som virkelig styrker landets håndteringsevne ved en alvorlig nasjonal krise. Det er påfallende hvordan justis- og beredskapsministerens fokusering på beredskap ser ut til å ha blitt redusert til kun ett spørsmål: behovet for permanent bevæpnet politi. Regjeringa sier lite om det som virkelig har betydning for sikkerhets- og beredskapsevnen her i landet. Når en krise oppstår, skal den håndteres raskt og effektivt, med god kompetanse på alle nivåer. Det må derfor satses på nasjonal kriseledelse. Folk skal vite at de får hjelp når de trenger det, uansett om de bor i Flekkefjord eller i Hammerfest. Beredskapsaktørene må gis anledning til å øve mer, og til å øve mer sammen, slik at de er klare den dagen det trengs. Arbeidet med å styrke beredskapen i Norge er uten framdrift. De konkrete tiltakene for å styrke beredskapen uteblir, til tross for at regjeringa nå legger fram sitt tredje budsjett. Fremdeles er nasjonalt beredskapssenter i det blå. Justis- og beredskapsministeren ser heller ikke ut til å se behovet for en nasjonal skalerbar operasjonssentral, til tross for klare anbefalinger etter 22. juli. Det satses heller ikke på å opprette regionale øvingssentre. Arbeiderpartiet tar til etterretning at regjeringa stoppet avgjørelsen om å bygge beredskapssenter på Alnabru, til tross for at regjeringa selv skriver at det var mulig å bygge der. At det ikke blir Alnabru bekymrer oss likevel ikke. Det som gir grunn til bekymring, er at beredskapssenteret stadig skyves på. Nå er det gått to år. Vi har ikke tid til å vente lenger. Nå må det vises politisk handling. Vi må vite hvor beredskapssenteret skal stå, og vi må vite når det kommer til å bli ferdig, slik at politiets skarpeste ende kan trene mer på de skarpeste oppdragene. Det er enda ikke avklart hvordan nasjonale kriser skal ledes, hvem som operativt skal lede en hendelse der det smeller flere steder i landet samtidig. Justis- og beredskapsministeren burde være mer opptatt av nasjonal kriseledelse enn det vi ser i dette budsjettet. Handlingslammelsen vi nå ser, vitner om en regjering som ikke har vilje til å prioritere de store beredskapsgrepene Norge trenger. Arbeiderpartiet setter handling bak ordene og leverer på alle områder i vårt budsjettforslag. Vårt alternativ prioriterer beredskap og sikkerhet. Vi setter av midler til nasjonal skalerbar operasjonssentral og regionale øvingssentre. Vi prioriterer også de sårt tiltrengte sikkerhetstiltakene ved Oslo tingrett, og vi er tydelige på behovet for en prioritering av beredskapssenteret. Jeg vil til slutt ta opp våre forslag i innstillinga og vil også gi signal om at vi kommer til å stemme for II–XIII.