trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Statsråden sier i sitt innlegg at næringspolitikken går i en tydelig retning, og ja: Regjeringen satser mer på landsdekkende ordninger og mindre på bransjespesifikke virkemidler, og regjeringen kutter i de geografiske virkemidlene. Stortingets flertall mener regjeringen med dette forlater en aktiv næringspolitikk til fordel for en mer næringsnøytral politikk. Hvordan vil statsråden forholde seg til dette flertallet, og deler statsråden flertallets syn?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Representanten Frank Bakke-Jensen tok opp den krevende situasjonen i petroleumsnæringen, og jeg støtter bekymringen, for å si det på den måten. Men han tok også opp forskjellen mellom aktiv og inaktiv politikk – som representanten kalte det. Det kunne vært interessant å få høre hva Bakke-Jensen da ønsker å gjøre i den situasjonen som er. Vi ser jo alle mulige signaler som tyder på at det vil vare ut i 2015, og muligens også 2016. Så hva slags tiltak er det man ønsker å gjøre i den situasjonen? Ser man noe grep der? Så til representanten Gunnar Gundersens svar i replikkordvekslingen i stad, om gevinstbeskatningen, der han ikke ville gjøre noe grep nå, selv om man har lagt dette inn i regjeringsplattformen. Argumentasjonen var at Scheel-utvalget måtte legge fram sin innstilling først. Det er jo merkelig at når det gjelder gevinstbeskatningen, må Scheel-utvalget si noe, men når det gjelder formuesskatten, som man kuttet med over 4 mrd. kr, og som man faktisk selv har kritisert for å være diskriminerende, vil man ikke ha kunnskap eller ha et faktagrunnlag for å gjøre de riktige grepene for framtiden. Når det gjelder representanten Øyvind Korsberg, som hevdet at den rød-grønne regjeringen var passiv med hensyn til maritim politikk, ønsker jeg å si at den rød-grønne regjeringen tok over i 2005, og vi tok over et borgerlig kaos med tanke på hva man gjorde innenfor maritim næring. Den daværende nettolønnsordningen var under endring hvert halvår. Det var uforutsigbart hva næringen skulle forholde seg til. Da vi kom i regjering, tok vi grep og la en strategi som ga stø kurs for nettolønnsordningen, for rederiskattordningen – vi hadde nesten 60 ulike tiltak i den første strategien, som ble gjennomført. I tillegg la vi fram en ny plan fram mot 2020 i august i fjor som innebar offensive nye tiltak mot dette. Så til årets budsjett og nettolønnsordningen. Alle unntatt Venstre er enig i at vi skal heve taket med 4 000 kr, altså fra 198 000 kr til 202 000 kr. Det er bra at vi gjør det, for det er viktig å styrke konkurransesituasjonen. Men da kan man ikke si at det bare er Fremskrittspartiet, f.eks., som ønsker å gjøre dette, det er faktisk et stort flertall som ønsker det. Kristelig Folkeparti, Arbeiderpartiet og Senterpartiet går jo lenger enn regjeringen, så den offensive satsingen må også Fremskrittspartiet strekke seg etter og bli med på videre i 2015, med den strategien som da skal diskuteres, og som jeg ser fram til.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Jeg har lyst til raskt å oppsummere at regjeringspartiene faktisk har vært tydelige på at de går i den næringsnøytrale linjen hele veien i debatten i dag. Det er interessant å høre Høyre kritisere den diskriminerende delen av formuesskatten. Det lar jeg meg engasjere i. Jeg har lyst til å minne representanten Helge Orten om at Høyre sitter i regjering. Hvis man er opptatt av å gjøre noe med den diskriminerende delen av formuesskatten, så hvorfor ikke gjøre det? Dette er jo anledningen til å gjøre det! Men for å gjøre det enkelt tar man bare og kutter uten å vite hva som er det beste målrettede tiltaket man bør sette i verk når det gjelder skattepolitikken framover. Det burde man ha diskutert og løftet nå, etter at vi har diskutert det, og etter at vi har fått rapporten fra Scheel-utvalget, og laget et bredt forlik om den innretningen. Næringsnøytraliteten ser det ut til at vi skal forholde oss til. Så tenker jeg at formuesskatten må vi ta en runde på, men da burde man i hvert fall gjort det i eget hus, i regjering, først.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Arbeiderpartiet er glad for at regjeringen følger opp styrets strategi og investeringsplan inn i den nye planperioden, noe som er en videreføring av strategien som ble lagt i 2010, da man også fikk en styrking av egenkapitalen i selskapet på 14 mrd. kr. Statkraft anmodet departementet om en styrking av et egenkapitalinnskudd på 15 mrd. kr, og departementet legger opp til en styrking av egenkapitalen på 10 mrd. kr totalt i denne planperioden. Statsråden har helt sikkert gode argumenter for denne differansen, men kan statsråden forklare Stortinget hvorfor det er lagt opp til 10 mrd. kr og ikke 15 mrd. kr, slik selskapet anmodet om?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Under åtte år med rød-grønn regjering advarte vi veldig kraftig mot den særnorske kostnadsveksten vi så, og som var løsrevet fra produktivitetsveksten i norsk økonomi. Men da jeg leste Arbeiderpartiets hovedmerknad i finansinnstillingen, ble jeg enda mer forundret, for der sto det: «Lavere kronekurs de siste par årene har bidratt til å forbedre det relative kostnadsnivået sammenlignet med handelspartnerne. Dette er blant annet en konsekvens av ansvarlig budsjettpolitikk foregående år.» Nå ser vi at kronen nærmest konkurrerer med oljen i å falle. Mener også representanten Botten at kronekursen er en god dom over åtte år med rød-grønn politikk?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Jeg registrerer at man ikke vil svare på spørsmålet. Til dette med næringsrettede pakker: Jeg registrerte i replikkordskiftet at Storberget etterlyste regjeringens evne til å løfte skognæringen, og Pollestad var stolt av det man hadde fått til. Da minner jeg om at i den rød-grønne perioden ble faktisk antallet ansatte i norsk treforedling halvert, og aktivitetsnivået gikk fra at vi var nettoimportør av tømmer, til at vi ble nettoeksportør av tømmer – altså en råvarebasert økonomi. Nå etterlyser man mer aktivitet fra en regjering som satser veldig bevisst på samferdsel, som er det første enhver treforedlingsindustri ber om. Det gjelder både primærskogbruket og generelt. Er utviklingen innenfor skogbruket, med rød-grønn næringspolitikk, et godt eksempel på Arbeiderpartiets aktive næringspolitikk?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Jeg lurer på om representanten Storberget og jeg har lest samme budsjett, og om vi lytter til samme næring, for er det noe man møter ute, er det jo at det er en samferdselssatsing generelt som er det aller, aller viktigste. Og det er fokus på konkurransekraft. Det å ha rammebetingelser som er på linje med industrien i utlandet, er det aller viktigste her. Regjeringen er veldig konkret. Vi satser enormt på forskning og utvikling. Det er ingen grunn til at ikke skognæringen og landbruket for øvrig skal melde seg på i den generelle konkurransen om forskningsmidler, men det satses også spesifikt på programmene rettet inn mot landbruk. Det satses på skogsbilveier, som vi har vært innom tidligere. Der har vi økt satsingen enormt. Det å få produktene fram til markedet er det aller viktigste for en industri som forvalter norsk råstoff, med norske kostnader, og som skal selge det på det internasjonale marked.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Det var egentlig to spørsmål. Igjen vil jeg henvise til konkurransekraft – det aller viktigste for en eksportrettet næring som stort sett baserer seg på norske kostnader. At vi fokuserer på den generelle konkurransekraften, etterlyste jeg i åtte år med rød-grønn regjering. Jeg gjorde det i valgkamper og er meget gjenkjennelig der. Så er det dette med omsetning av skog. Det er ingenting som tilsier at regjeringsplattformen skulle innfris i løpet av et år. Og vi har Scheel-utvalget, som nå har kommet med sin rapport – etter at statsbudsjettet ble lagt fram. Jeg ser det som ganske naturlig at regjeringen har ventet med den type skattegrep til da, men jeg føler meg også ganske trygg på at man kommer til å oppfylle regjeringsplattformen, og den sier at kapitalbeskatningen skal ned ved salg av skogeiendommer. Jeg er forundret over at man ikke gjorde noe med dette i løpet av åtte år. Det er ikke sånn at dette er et ukjent krav. Igjen vil jeg peke på at man her benytter en frihet som denne regjeringen har skapt.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Jeg vil først få rose Kristelig Folkeparti for det engasjementet de har for skog. Det tror jeg er veldig bra, og det viser seg på en rekke områder. Jeg tror at regjeringen klart ser at en sånn formulering i en regjeringsplattform gjør akkurat det som representanten Hjemdal er inne på – den får mange til å sitte og vente. Det er jeg helt sikker på at man ser i regjeringen, og jeg forventer sånn sett at det punktet i regjeringserklæringen finner sin avklaring ganske raskt. Mer kan ikke jeg si.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Da vil jeg vise til det forrige svaret. Jeg tror ikke jeg kan utdype noe mer enn det. Men jeg reagerer på selve utgangspunktet for representanten Pollestads spørsmål. Jeg synes som sagt budsjettet er meget offensivt. Jeg mener det er et budsjett som beskriver og møter de utfordringene Norge møter. Vi har tro på litt andre virkemidler. Vi stimulerer en del virkemidler som de rød-grønne ignorerte, og så skifter vi over fra noen ting til andre. Det er jo en helt normal budsjettprosess. Vi kan jo ikke tro på akkurat de samme grepene som de rød-grønne. Men, som sagt, budsjettet er veldig offensivt med henblikk på konkurransekraft, på å satse på samferdsel, på å satse på forskning og utvikling, på å satse på det som betyr noe for vår framtidige konkurransekraft.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Igjen: Scheel-utvalget har kommet med sin utredning, og der er avskrivningssatser en del. Jeg regner med at det vil gå sin gang, den skal sendes ut på høring, og regjeringen vil se på det. Jeg kan ikke forskuttere noen grep mot helt spesielle investeringer. Det å stimulere til investeringer er veldig bra. Det kanskje kraftigste grepet som også kommer fra skognæringen, er at man bør være offensiv når det gjelder biodieselsatsing. Det er flere miljøer som nå vurderer å satse kraftig på biodiesel. Da de rød-grønne ila biodiesel avgift, stoppet jo hele den utviklingen. Her har regjeringen kommet med et helt konkret forslag som går nettopp på å utvikle ny industri innenfor dette segmentet i Norge.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Endelig var det en rød-grønn politiker som løftet blikket. Det var nesten befriende, for det har det ikke vært mye av så langt. Og det var for øvrig en kraftig dom over tidligere rød-grønn regjering – det var vel den kraftigste hittil i dag. Den sittende regjering bruker de store pengene på de store utfordringene. Vi bruker masse på samferdsel, på forskning og utvikling, på kompetanse, på alt som kan bygge Norge for framtida. Det hører vi altså ikke er aktiv næringspolitikk. Det synes jeg er helt fantastisk å høre – at representant etter representant fra de rød-grønne sier at det ikke er aktiv næringspolitikk. Jeg er veldig enig med statsråd Mæland i at det faktisk er en aktiv og positiv næringspolitikk. Du kan spørre enhver reiselivsbedrift. Det er ikke Innovasjon Norge som er det viktigste for reiselivsbedriftene, det er faktisk at turistene kommer fram og finner igjen hotellet. Det tror jeg du kan spørre enhver bedrift om i Norge. Det er ikke regionale utviklingsmidler som blir etterspurt først, det er samferdselsinvesteringer. Det neste er at man ønsker å beholde mer av egenkapitalen i sin egen bedrift for å utvikle bedriften. Her har vi stått og hørt at rød-grønn politiker etter rød-grønn politiker mener at politikerne er best til å plukke ut framtidas vinnere. Vel, det tror faktisk ikke jeg. Jeg tror næringslivet er best til å plukke ut framtidas vinnere. Her går det et veldig markant skille gjennom salen når det gjelder hva man har tro på, hvem man tror klarer å finne ut hvordan Norge løser dette og finner næringsveiene vi skal leve av framover. Det skillet synes jeg er veldig bra. Jeg hørte representanten Storberget si at Hedmark og Oppland ville dra veldig liten nytte av formuesskatteendringene, senkning av formuesskatten. Jeg mener det motsatte. Vi mangler lokalt eierskap i Hedmark. Vi må begynne å få det fram, hvis vi skal få bedrifter som vokser. Vi er et ressurssterkt fylke, men to generasjoner med Arbeiderpartiet har vel skremt bort de fleste. Så til en liten stemmeforklaring, eller egentlig en forespørsel til Venstre, for Venstres forslag nr. 14 er interessant. Vi har diskutert det mye, men sånn som forslaget foreligger, er det utenfor rammen som komiteen har, rett og slett fordi pre-såkornfond krever mer avsetninger enn det komiteen har tilgjengelig. Jeg vil be om at Venstre gjør det om til et oversendelsesforslag, sånn at dette blir vurdert med tanke på framtidige budsjettbehandlinger. Vi ser positivt på en pre-såkornordning, men vi ønsker at risikokapitalen ved såkornfondordningen og det vi ble enige om i budsjettforliket, kommer helt ut i markedet og ikke blir begrenset ved at vi må gjøre mye større tapsavsetninger til et pre-såkornfond.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2014-12-11:
Til representanten Storberget: Ja, da man endelig våknet til hvor dramatisk konkurransekraften var svekket, gjorde man for lite, for sent, og vi kan egentlig også nå si at man fullstendig bommet. Det ble satt av 500 mill. kr i en såkalt treforedlingspakke. De pengene står ubrukt. Så hvis aktiv næringspolitikk for Arbeiderpartiet er å sette penger på bok så de ikke blir brukt, da har man truffet. Så til Dag Terje Andersen og Lundteigen: Vi gjør jo ting maritimt. Vi har faktisk inflasjonsjustert nettolønnsordningen. Det har ikke skjedd noen ting under de rød-grønne. Det er ikke næringsnøytralt. Når det gjelder bioøkonomien, ble det under budsjettforliket enighet om at avgiften ble tatt bort. Det er faktisk å gjøre noe, og vi vet at regjeringen jobber med bioøkonomi. Vi har ikke noe behov for å stemme for det. Takk, president – jeg skulle gjerne ha tatt mer.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Det var et samlet storting som i juni 2013 vedtok Meld. St. 32 for 2012–2013 – Mellom himmel og jord: Norsk romvirksomhet for næring og nytte – hvor norsk deltagelse i Copernicus støttes og anbefales. Det er det fortsatt en samlet næringskomité som står bak, og trolig står i dag også et samlet storting bak dette. Mitt spørsmål til representanten Botten gjelder Arbeiderpartiets til nærming til dette. Jeg har registrert i media og jeg ser at de i sitt alternative statsbudsjett har budsjettert 50 mill. kr til Copernicus. Men deltagelse i det europeiske romprogrammet Copernicus koster 167 mill. kr. Har Arbeiderpartiet fått en egen avtale med ESA, er det glemt noe, eller er det rett og slett enda en regnefeil?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å forlenge debatten, men jeg kan jo ikke unngå å kommentere representanten Gunvor Eldegards angrep på mitt innlegg. Hun var tvilende til at dette var det beste budsjettet noensinne for gründere i Norge, etter at hun hadde pratet med én gründer og han ikke hadde noen problemer med formuesskatten. Jeg vet ikke om hun gikk ut under innlegget mitt, men jeg tviler på at hun hørte hele innlegget mitt. Hele min fokusering var på – det prøvde jeg i hvert fall – nettopp tilgang på risikokapital, at det er flere måter å få risikovillig kapital på, fra det offentlige, selvfølgelig, men også fra private, og hvorfor det er så få private norske investorer, men også utenlandske investorer. Men det er eventuelt bare å ta kontakt med næringslivsorganisasjonene, Bedriftsforbundet, NHO og andre og høre hva de synes om dette budsjettet i forhold til hvordan det var under den rød-grønne regjeringen. Da vil man kanskje få et annet svar. Så må man selvfølgelig ikke bare se på risikokapital, men også på alt det andre som kommer næringslivet til gode – de enorme investeringene i samferdsel, kraftig reduksjon av skatter og avgifter – som selvfølgelig har noe å si for konkurransekraften i forhold til andre land. Ellers refererte hun til – i tillegg til det at man trengte risikokapital – at det når det gjaldt fokusering på forenkling, var et enormt skjemavelde; bare det å søke om penger fra Innovasjon Norge tok et år. Men slik har det vært i flere år, og det skal vi selvfølgelig gjøre noe med – det fokuserer denne regjeringen på. Uten å nevne noe navn kan jeg ta en liten test i forsamlingen her – om noen vet hva en av de raskest voksende bedriftene i Drammen driver med. Jo, de hjelper gründere med å få risikokapital, nettopp ved å hjelpe dem med skjemaveldet. Det sier jo litt. Jeg setter meg når som helst gjerne sammen med representanten Gunvor Eldegard og sammenligner – punkt for punkt – det budsjettet som vi nå skal vedta, med alle budsjettene de siste årene. Så kan vi se hvem som vinner. Ellers vil jeg minne om at Stortinget har vedtatt en rekke representantforslag som nettopp går på styrking av rettighetene og rammevilkårene for selvstendig næringsdrivende – godt hjulpet av Venstre – herunder også å tillate «mikro AS». Jeg har stor tro på at 2015 vil bli et veldig godt år for gründere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Dette budsjettet er ikke offensivt på næringsutvikling, det er offensivt på forskjeller. Nå har OECD bekreftet at til og med med dagens forskjeller så mister vi 9 pst. av vår vekst per år, og regjeringens forslag øker forskjellene. Det betyr at det blir dårligere. Jeg vil utfordre representanten Gundersen spesielt på skognæringen og spesielt på industrialisering. For det er behov for det i Norge. Vi kan ikke slå oss til ro med at det er greit at tømmerprisene er høye i Sverige, og at vi får solgt tømmeret vårt dit. Vi må ha noen andre ambisjoner enn det. Derfor har SV lagt inn et forslag som skal stemmes over om et par dager, og som skognæringen er dundrende enig i – vi har spurt dem. Vi har spurt alle skogeierorganisasjonene. Det gjelder avskrivningssatsene på saldoavskrivninger i industrien. Vi må få økt dem, slik at vi får til en økt industrialisering, kanskje spesielt på trebasert næring i Norge. Vil Høyre støtte et slikt forslag, som næringen er for?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Jeg hører at representanten for Kristelig Folkeparti sier de stoler på at regjeringen lytter til flertallsmerknader på Stortinget. Jeg må nok si at etter diverse saker på dette området, både med ostetoll og asylbarn, så burde man kanskje forstå at man må være tydeligere enn som så for å få til de satsingene man skal ha. Jeg skjønner at det er tungarbe’, som vi sier i Hedmark, den jobben som Kristelig Folkeparti og Venstre har tatt på seg. Nå ble representanten utfordret her i stad på skognæringen, som opplever store kutt på forskning på bruk av tre. Det er bekymringsfullt. Men det er også utrolig viktig at man greier å holde oppe tilliten til norsk matproduksjon. Et av de store debattemaene nå er antibiotikaresistente bakterier i kyllingproduksjon. SV mener vi må sette en tidsfrist for når dette skal være fritt og vil fremme forslag om det i dag. Kan Kristelig Folkeparti tenke seg å støtte det forslaget?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Alle sier de er for økt matproduksjon i Norge, men jeg tror det er ganske stor forskjell på de partiene som ønsker norsk matproduksjon basert på norske ressurser, og de som ønsker å øke matproduksjonen basert på importerte ressurser. Noe av det som øker mest, er kylling og fjørfeproduksjon. Man kan ikke si at det er ren norsk matproduksjon når det meste av det er importert kraftfôr. Det andre som er problemet med denne næringen, er at vi vet at det innenfor næringen utvikles stadig mer antibiotikaresistente bakterier, både i kalkun og kylling. Nå varsler legene ved norske sykehus – og også helseministeren sier det – at det kan slå beina unna all moderne medisin. Derfor mener SV at vi må sette en klar tidsfrist for når denne næringen skal være fri for antibiotikaresistente bakterier. Vil statsråden sette en slik tidsfrist?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Den politikken vi har for å ha noe å leve av i framtida og ha arbeidsplasser, er viktig. Det er veldig rart å høre om regjeringens hovedstrategi, som er skattelette og større forskjeller, når vi bare for noen dager siden kunne lese at OECD – som ikke akkurat er noe underbruk av SV – konkluderer med at «økonomisk ulikhet har redusert den økonomiske veksten i Norge med ni prosent». Det vil bli verre hvis man fortsetter på den galeien. Det å ha små forskjeller betyr at man får bedre vekst, og det forundrer meg litt at regjeringen ikke lytter til dette. Anbefalingen fra OECD til alle land er klar: Vil man ha konkurransekraft, må man sørge for rettferdig fordeling. SV er opptatt av at vi skal produsere norsk mat på norske ressurser. Derfor mener vi at importandelen av kraftfôr må ned, og at vi må satse på produksjon som først og fremst baserer seg på det norske ressursgrunnlaget. Vi mener vi må ha kombinasjonsbrukeren. Mye av matjorda vil ikke bli brukt til produksjon hvis det ikke er den som er bærebjelken i landbruket vårt. Vi mener vi må satse mer på forskning og utvikling og er veldig kritiske til at regjeringen kutter i dette. SV ønsker et eget dyretilsyn. Vi vil komme tilbake til det i et eget forslag, men det er helt nødvendig å få dette på plass. Det kan ikke være en del av Mattilsynet framover. Vi fremmer også forslag om en tidsfrist for å ha kyllingproduksjon fri for antibiotikaresistente bakterier. Det er helt nødvendig å sette tidsfrister for at man skal nå målet. Jeg har mange ganger vært med på ikke å gjøre det, og da når man ikke målet. En tidsfrist må man ha, og det er ingen god strategi for norsk matproduksjon at vi ikke kan si til forbrukerne at de kan være sikre på det. Dette handler altså ikke om at noen sprer uro, det handler om f.eks. det som står i helseministerens svar til meg denne uka: «Vi står overfor en risiko for en fremtid uten effektive antibiotika der infeksjoner som vi i dag regner som ufarlige, igjen kan bli et alvorlig helseproblem og en hyppig dødsårsak.» Dette handler ikke om at kyllingen er farlig, dette handler om at bakteriene blir resistente mot medisin. Det er det som er farlig. Så til skogsatsingen. SV er sjokkert over at regjeringen i fjor fjernet tilskuddet til industriell produksjon av flis. Mange arbeidsplasser forsvant. Nå fjerner man forskning og støtte til økt bruk av tre. Det er nødvendig med en storsatsing på dette. Skal man få et skifte fra olje til skog, fungerer ikke næringsnøytralitet som virkemiddel. Jeg tar til slutt opp SVs forslag nr. 15.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Jeg har lest trontalen. Det høres det ut som en del av representantene fra regjeringspartiene ikke har gjort. Helt først i trontalen står det: «Oljeaktiviteten vil ikke lenger være motoren i vår økonomiske vekst. Og vi må tilpasse oss det jordkloden tåler av karbonutslipp.» Det står helt først, så jeg kan vise fram det. Det må jo da være av det aller, aller viktigste som regjeringen har på hjertet. Jeg er helt enig i de setningene som står der, men det er vanskelig å finne spor av dette i det regjeringen faktisk gjør. Det er også derfor SV har vært så kritisk til de store kuttene som nå er foretatt, bl.a. i utviklingen av en av de næringene som kunne bidratt mye mer til det grønne skiftet, nemlig skognæringen. Der er det foretatt store kutt, både på verdiskapingstiltak i skogbruket – på flere poster – og også på økt industriell bruk av trevirke. Det er slik at man får solgt tømmeret sitt nå, man får solgt det til Sverige. De driver næringsutvikling på vårt råstoff. Vi trenger å komme i gang med dette skiftet, også på tre. I SV har vi lagt inn satsinger også på andre grønne næringer, slik som havvind, solceller, batteriferjer, osv., som vi vet vil være viktig for leverandørindustrien vår i dag, som server olje- og gassektoren, men som trenger andre markeder som kan produsere energi på en klimavennlig måte, og også samtidig gi arbeidsplasser. Derfor velger vi å prioritere å bruke penger på det. Men vi må også få til dette skiftet i skognæringen. Det ser ikke ut som at regjeringen har tenkt å gjøre det i det hele tatt, men fortsetter å satse på formuesskattelette, som også OECD nå sier er feil, man skaper mindre av dette. De landene som øker forskjellene mellom folk, skaper mindre. Så satser man på næringsnøytralitet, som ikke har vært metoden når Norge har utviklet andre næringer. Når Norge har utviklet andre næringer og fått dem opp og stå i en konkurranse, har man satset spesifikt på det. Derfor må man satse spesifikt nå også, bl.a. på skognæringen og på industriell bruk av tre inn i både produkter og produksjon. Skal vi få det til, er vi – fordi Norge er et lite land – nødt til å ha et samarbeid mellom myndighetene og næringen, og ikke slik at myndighetene kutter forsknings- og innovasjonsmidler til næringen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Når man kutter overfor de fattige og gir til de rikeste, øker forskjellene. Når man kutter i tiltakene og kvalifiseringen av dem som ikke har jobb, øker forskjellene, og OECD beviser at dette skader norsk økonomi og veksten i Norge. Vi bruker de store pengene på de store utfordringene, sier Gundersen, og så gir han altså pengene til de rikeste menneskene i verden – mens jeg leser trontalen, der det står at noe av det viktigste er at «vi må tilpasse oss det jordkloden tåler av karbonutslipp». Det er alvor dette, og da kan ikke Gundersen og andre representanter løpe rundt og snakke om næringsnøytralitet. Det handler om å skape de grønne arbeidsplassene som vi trenger, og det handler om å sikre at vi kan produsere den maten vi trenger, for den er ikke så trygg lenger i en framtid der klimaet er i ubalanse.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
For noen uker siden leste jeg en kronikk i Dagbladet som virkelig gjorde inntrykk på meg. Kronikken het «Nådeløs måling i skolen», og det var en mor og lærer som skrev om sitt lille barn som gikk i en skole som stadig veide og målte barnet hennes. Hun skriver at det kan virke som om det er mye godt i alle disse målene, men at de opplever en annen virkelighet enn at barnet lærer, nemlig å trøste et barn som er redd for ikke å nå de mange læringsmålene for hver uke. Det har blitt en daglig øvelse i familielivet. Hun sier også at det er ikke noe lys i sikte, fordi Høyre-byråden her vil ha stadig nye ambisiøse mål, og at «våre elever skal konkurrere med de beste i Europa». Det forteller man altså til 7-åringer i skolen. Og så sier hun: «Nytt av året er utførelsen av egenvurderingen i uketesten. I stedet for at læreren setter inn sine symboler for elevenes måloppnåelse, skal barna selv krysse av under utsagnene Dette kan jeg ikke, Dette er jeg usikker på, Dette kan jeg.» På denne måten skal altså elevene, 7-åringene, reflektere over egen læring. Jeg trodde faktisk det var foreldrene og lærerne som hadde ansvaret for dette når det gjelder så små barn, og jeg lurer virkelig på hvordan barn fra vanskelige hjemmeforhold opplever det å måtte vurdere seg sjøl etter slike kriterier. Og hun skriver: «Da gjør det virkelig vondt å tenke på hvordan dette nådeløse målregimet oppleves av barn som sliter faglig eller strever med prestasjonsangst og lavt selvbilde. For bak de stadig nye kravene til måloppnåelse ligger det en tydelig melding til barnet: Du er ikke god nok. Du må bli bedre.» Hun skriver at hun nå nekter å sette navnet sitt under disse testene, og så skriver hun til slutt: «Og mens politikere bruker tiden på å diskutere årsakene til frafallet i den videregående skole(…) går en liten gutt til skolen og gruer seg. Hver eneste dag.» (…) Jeg har jobbet mye med vanskeligstilt ungdom, særlig gjennom Pøbelprosjektet. Det aller første ungdommene får lære i Pøbelprosjektet, er at du er god nok. Og da lurer jeg på: Hvem i all verden er det som har lært dem at de ikke er gode nok? Sjøl har jeg jobbet i barnehage og med stor undring av og til sett på hvordan de lærelystne barna som kommer derfra, etter få år i skolen ikke har lyst til å lære. Dette målregimet som man er i ferd med å innføre i skolen, ødelegger lærelysten, og det ødelegger muligheten for mange barn. Vi har en formålsparagraf i skolen som er bred og god, og det må være det viktigste målet for skolen vår.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Statsråd Røe Isaksen sier at det er opp til den enkelte lærer å velge metode. Nei, det er ikke slik. Det eksemplet som jeg viste til, er hvordan skoleeier, og i dette tilfellet Oslo kommune, styrer. Det står i den kronikken jeg viste til, at det ikke er opp til den enkelte lærer å bestemme hvordan skolens måle- og vurderingsarbeid skal gjennomføres. Man har etterlyst begrunnelse fra både rektor og skolebyråd, men får ikke svar. Før i dag har flere tatt opp hvordan situasjonen var i Sandefjord – og som utløste noe av lærerstreiken. Det er akkurat det samme som blir fortalt der. Man bruker målemetoder der man hele tida ikke bare skal bedømme eleven, man krever også at eleven skal bedømme seg selv. Dette at man skal sette karakterer på seg selv, som «Dette er jeg ikke god nok til.», ødelegger veldig ofte lærelysten for mange barn. Jeg tror at kunnskapsministeren forstår dette veldig godt, for jeg tror ikke han deler det kunnskapssynet som ligger bak denne typen målinger. Det som blir viktig å forstå, er at skolen skal utvikle både sjølrespekt og ulike evner. Man skal lære seg å ta vare på seg sjøl og andre og kunne få lov til å bli trygg på å tørre kaste seg ut med større frimodighet på mange områder i livet. Hvis man skal bli opplært til at man ikke er god nok, og at man hele tiden skal bedømme seg selv – hva med barn som f.eks. kommer fra innvandrerfamilier? Lærerne i Sandefjord fortalte om hvordan elevene skulle sette karakterer på seg selv i hvordan de f.eks. klarte å være med på en utedag i Norge. Barn som kom rett fra utlandet som flyktninger, skulle sette karakterer på seg selv i hvordan de hadde greid å bidra godt på denne turen. Grunnen til at jeg tar opp dette, er at jeg mener kunnskapsministeren må interessere seg for hvordan dette måleregimet utvikler seg i skolene. Det er ikke slik at det er opp til den enkelte lærer å gjøre dette. Lærerne blir presset til det, de vil det ikke, for de vil bruke tida til å hjelpe elevene til å vokse som mennesker og til å utvikle både god sjølfølelse og lyst til å lære. Man lærer på mange ulike måter, og da er det uhyre viktig at skolen klarer å legge til rette for at elever kan lære på ulike måter. Denne bedømmingen av elever, bedømt både av seg sjøl og av læreren, fører neppe noe godt med seg. Jeg er en av dem som har hatt problemer med å lese, og jeg husker veldig godt de gangene tilbakemeldingene var negative. De har ikke gjort meg til noe bedre menneske.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Norge består av mange viktige næringer, og en av de viktigste næringene er maritim næring. Den har stor betydning for nasjonal verdiskaping, og det er også en næring som har lange tradisjoner. Det er en næring som er lokalisert over hele landet, og har stor betydning i mange lokalsamfunn, noen steder mer enn andre. Men det er også en næring som er under en enormt sterk internasjonal konkurranse. Den norske flåten er en av verdens største – det er vel den femte største, målt i verdi. Den sysselsetter over 100 000 mennesker og skaper verdier for over 160 mrd. kr. Det sier seg selv at en slik næring må ha gode rammevilkår, i og med den sterke internasjonale konkurransen. Nettolønnsordningen er et slikt virkemiddel. Den har ikke vært justert siden 2008, og det er derfor en glede å fastslå at for 2015 foreslår regjeringen en prisjustering av taket i forhold til forventet prisvekst i 2015. Åtte år med rød-grønn passivitet er borte. Vi gjør noen grep for å løfte denne næringen videre framover for å møte den sterke internasjonale konkurransen. Det er utrolig viktig at rammevilkårene for norsk maritim kompetanse i forhold til andre land blir ivaretatt, og det gjør denne regjeringen. Det er også betryggende å vite at regjeringen i mars 2014 nedsatte et eget partssammensatt utvalg som gjennomgikk fartsområdebegrensninger for skip i norske farvann registrert i Norsk Internasjonalt Skipsregister. Utvalget vurderte også innretningen av nettolønnsordningen. Det utvalget leverte sin rapport til regjeringen i september, og det er naturlig at man ikke fra regjeringens side har tatt det inn i statsbudsjettet. Jeg vil vise til at regjeringen skal komme med en strategi til våren der man skal komme med gode tiltak. Så registrerer jeg at enkelte av opposisjonspartiene ønsker en forskuttering av den helhetlige debatten ved å ta inn noen forslag og merknader i innstillingen i dag. Det velger jeg å se positivt på, og da bruker jeg bare som en begrunnelse at man er utålmodig etter å styrke konkurransevilkårene. Men det er også interessant at man satt i åtte år og gjorde ingenting med det. En annen næring som går godt, er turistnæringen. Det er kommet fram tall de siste dagene som viser at det er en betydelig økning i antall turister som kommer til Norge. I og med at jeg kommer fra Nord-Norge, er det selvfølgelig ekstra gledelig at den største økningen er i nord, og det må jeg ærlig talt si at jeg skjønner veldig godt. Når man er hjemme og hører hvalen blåse ute i sundet og ser nordlyset på himmelen, er man jo privilegert. Jeg er glad for at det er mange turister som mener det samme, og at aktører i næringen har lyktes med å satse på et godt konsept i så måte. Det blir ofte snakk om hvor mye regjeringen bidrar med midler til markedsføring av Norge som turistmål. Jeg vil bare minne om at næringen selv står for den største markedsføringen i den jobben som er gjort. I innstillingen viser vi her til to selskaper, Norwegian og Hurtigruten. Vi kunne ha vist til mange, mange flere selskaper som gjør en betydelig jobb for å markedsføre Norge som turistmål, og det synes jeg vi skal sette pris på alle sammen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Fremskrittspartiets landbrukspolitikk har vært debattert i denne salen mange ganger. Det som kanskje er mer interessant nå, er den landbrukspolitikken regjeringen fører, for Fremskrittspartiet er en del av regjeringen. Da vil jeg vise til den debatten vi hadde i denne salen om jordbruksoppgjøret i vår. Der gikk det helt klart frem hva som er regjeringens landbrukspolitikk. Kort oppsummert går den ut på å styrke næringen, styrke dem som produserer mat, styrke dem som produserer korn, og å gjøre noen grep ved at man satser på større enheter.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Landbrukspolitikken til Fremskrittspartiet – viss den er det mest interessante – finner man i partiprogrammet. Det som har vært vanlig i debatten etter at Fremskrittspartiet kom i regjering, er å diskutere den landbrukspolitikken som Fremskrittspartiet sammen med Høyre står for i forbindelse med at vi sitter i regjering. Den har vært debattert mange ganger, og om jeg fikk noen spørsmål, kunne jeg ønske at de var mer konkrete enn generelle. Men det vi ønsker, er å få en robust næring som står på egne ben, som produserer god og trygg mat. Der har regjeringen gjort en rekke grep bl.a. med å redusere byråkratiet, med å legge forholdene til rette for en økt matproduksjon og få større enheter.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Det tror jeg blir et spørsmål vi skal komme tilbake til når regjeringen legger fram sin strategi. Jeg har, som representanten Hjemdal sier, et sterkt engasjement og har nok mange personlige ønsker. Jeg tror jeg skal la det ligge i dag selv om det snart er jul. Men jeg ser det som aller viktigst at man gjør så mange grep for å styrke den maritime næringen at den kommer styrket ut konkurransemessig. Mitt engasjement, og det jeg har ment tidligere, tror jeg er et godt utgangspunkt.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Jeg tror det kanskje er litt tidlig å foreta en oppsummering av hvor mye tid hver enkelt bonde har spart, og hvor mye man har spart i kostnader. Til det har denne regjeringen, som representanten Pollestad sikkert vet, ikke sittet lenge nok. Men det viktigste med et forenklingsarbeid, uansett om det er innenfor bondenæringen eller andre næringer, er å sette i gang prosessen med å gjøre det enklere å være selvstendig næringsdrivende og rett og slett å være næringsdrivende. Det har denne regjeringen kommet godt i gang med. Vi har startet på et langt løp. Det er et stort byråkrati som kan reduseres, det er mange grep som kan gjøres innenfor forenkling, og denne regjeringen er i gang med det. Jeg anbefaler at representanten Pollestad tar den samme replikken til neste år. Da skal jeg kunne svare mer konkret, for da har vi sittet så lenge i regjering at man har hatt et helt virkeår.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
La meg benytte anledningen til å takke Kristelig Folkeparti og Venstre for konstruktive bidrag i de forhandlingene vi har hatt, der vi har fått inn Copernicus-programmet. Det er klart at Copernicus-programmet er et viktig program. Det man gjør ved å gå inn med disse midlene, er at man også er med på å ha styring på programmet, og det er en fordel å være med på. Men det som kanskje er det viktigste å huske på i hele denne budsjettprosessen, er at under åtte år med en rød-grønn regjering så ble det altså ikke flyttet en eneste krone i budsjettforhandlingene; det var jo i realiteten ikke forhandlinger. Man hadde høringer – opp og ned i alle komiteer – men det ble altså ikke flyttet en eneste krone. Nå har vi gjenåpnet demokratiet med at man har reelle høringer, der det kommer gode innspill som blir lyttet til, og det blir også gjort endringer, og det er jeg stolt av.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Representanten Fylkesnes holdt et meget godt, eller i hvert fall interessant, innlegg, der han tar et brutalt oppgjør med SVs innsats i regjering. Det synes jeg er interessant. Petroleumsnæringen er den næringen han ønsker å ta et oppgjør med, og det er jo litt interessant siden vi begge kommer fra Nord-Norge og viser til den aktiviteten som har vært på Snøhvit. Det har altså gitt inntekter på om lag 100 mrd. kr, Hammerfest kommune har fått skatteinntekter på 1,3 mrd. kr, nordnorsk leverandørindustri har hatt leveranser på mellom 3 mrd. kr og 4 mrd. kr, og de fleste som snakker på Snøhvit-anlegget, har en nordnorsk dialekt. Det har betydd mye for Nord-Norge, men det ønsker altså ikke Fylkesnes. Det som er interessant, er at SV stemmer imot de fleste petroleumsprosjektene når de ikke sitter i regjering, men de bruker petroleumsinntektene like mye som andre partier. Kan representanten Fylkesnes forklare meg den logikken, at man er imot en bransje som man bruker inntektene til?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Det har vært nevnt både fra representanten Ingrid Heggø og Geir Pollestad at denne regjeringen legger ned selfangsten og avvikler den. For det første legger vi ikke ned selfangsten og avvikler den; vi fjerner støtten til selfangst. Så er jo spørsmålet hvorfor vi gjør det. Da må jeg vise til at EU var tidligere det største markedet for selprodukter, men som følge av EUs omsetningsforbud fra 2010 har altså all eksport stoppet opp. Når ble det vedtatt i EU? Det ble vedtatt i 2009. Hvem var fiskeri- og kystminister da? Det var Helga Pedersen. Det var altså på Arbeiderpartiets vakt at selfangsten i realiteten ble avviklet. Den gangen måtte Helga Pedersen stå skolerett her i Stortinget og forklare hvorfor regjeringen ikke hadde gjort noe. Det var ikke kritikk bare fra opposisjonspartiene den gangen på Stortinget, men det var også en kritikk fra EU selv fordi regjeringen ikke hadde vært der. Jeg må bare vise til det spørretimespørsmålet jeg hadde 11. mars 2009. Hvis man går inn der, vil man også se de navngitte politikerne i EU-systemet som den gangen kritiserte den norske regjeringen. Det vi gjør nå, er i realiteten å ta konsekvensen av den manglende politikken den forrige regjeringen førte. Jeg skjønner godt at Geir Pollestad og andre representanter ikke liker at vi prater om det som skjedde under den rød-grønne regjeringen, men vi er faktisk nødt til å vise til hva som skjedde den gangen, og til de konsekvensene det har denne gangen. Det andre markedet vårt for selprodukter er Asia og Kina. Alle vet hvilket forhold Norge har til Kina i dag. Det er ganske anstrengt, og det er et marked det ikke er lett å slippe inn i. Det skal jeg ikke gi den forrige regjeringen skylden for. Men EU var det viktigste markedet, og det forsvant under den forrige regjeringen. Det verste med det var at den forrige regjeringen ikke gjorde noe som helst for selnæringen, og så skal vi få kritikk for at vi tar konsekvensen av det og er nødt til å stoppe overføringene. Det synes jeg er urimelig.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2014-12-11:
Det har vært mye prat om bioøkonomistrategien, og jeg må bare minne om at det er en samlet komité som står bak merknaden om å utvikle «lønnsomme og bærekraftige biobaserte petroleumserstatninger», og det synes jeg er et godt utgangspunkt. Men dette har også vært tema tidligere. Jeg vil bare minne om at den 22. juni 2009 åpnet daværende miljøvernminister Erik Solheim en splitter ny biodieselfabrikk i Fredrikstad som het Uniol. Noen måneder senere, den 9. oktober, la den rød-grønne regjeringen fram et statsbudsjett der de varslet en opptrapping av avgiften med 1,78 kr per liter, og den skulle dobles påfølgende år. Så gikk det bare en drøy måned, man kom til 1. desember, og da kastet eierne kortene. Så norsk næringsliv har smakt på bioøkonomistrategi tidligere. Det har kostet dem dyrt, nærmere bestemt 350 mill. kr.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Eg la merke til at i innlegget var det eit tema som ikkje var nemnt i det heile, og eg trur eg forstår kvifor. Men eg har eit veldig enkelt spørsmål til representanten: Kva er Framstegspartiet sin landbrukspolitikk?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Ei styrking av dei som produserer mat i landbruket – eg trudde alle produserte mat i landbruket, men det kan vi vel einast om. Men eg spør om igjen: Kva er landbrukspolitikken til Framstegspartiet?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Ein byggjestein i fiskeripolitikken vår er deltakarlova, med nasjonalitetskrav og aktivitetskrav, sagt på ein annan måte: aktive fiskarar på norske båtar. Kan fiskarane og veljarane stola på at Kristeleg Folkeparti skal slå ring om deltakarlova òg i framtida?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Delar av vederlaget for dei nye grøne konsesjonane gjekk til dei kommunane det vedkom. Men det kan verka som om staten har gjeve dette vederlaget til den enkelte konsesjonær for å fordela det, uvisst etter kva kriterium. Eg siterer frå SalMar si pressemelding den 4. desember i år: «SalMar vil i nær fremtid fordele 86 millioner kroner til 13 kommuner som er vertskap for de grønne oppdrettskonsesjonene.» Meiner fiskeriministeren at det er staten som skal fordela desse midlane, eller er det det enkelte selskap?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Eg trur statsråden svarte at det var staten som skulle fordela desse midlane. Eg vil ha ei lita oppfølging på det. Det er jo sånn at av alle dei midlane som kom no, kom det ingen ting til dei gamle vertskommunane, dei som har vore gode vertskommunar oppigjennom åra for mange oppdrettsselskap. Synest ministeren at det er rimeleg at desse ikkje skal få noko vederlag?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Turisme og reiseliv er den raskast veksande næringa i verda i dag. Representanten Korsberg viste til at det hadde vore ein god vekst innanfor reiseliv denne sesongen, og denne gledelege oppgangen av auka turisme i Noreg vart honorert med eit kutt i løyvinga på 40 mill. kr i regjeringa sitt budsjettframlegg. Faktum er at Innovasjon Norge bad om 50 mill. kr meir til marknadsføring av norsk reiseliv, men fekk som sagt i staden eit kutt på 40 mill. kr og tilbake til 2006-nivå – dette trass i at alle aktørane innanfor reiseliv i sterke ordelag sa frå kor viktig marknadsføringsposten var. Kuttet vart omtalt som å saga i akillessena til norsk reiseliv. Venstre erkjente også her i stad at dette kuttet var det som smerta mest å vera med på. Grunnen er openberr. Noregs desidert største reiselivsutfordring er at vi er for lite kjende som reisemål. Medisinen til regjeringa: Bruk mindre då! Ved å kutta vert eit betydeleg ansvar overført til destinasjonsselskapa og den enkelte reiselivsbedrifta for å kunna vareta det som fram til i dag har vore ei nasjonal oppgåve. Det er ikkje mykje hjelp å få for destinasjonsselskapa under dagens regjering. Regionale utviklingsmidlar er omtrent borte. Her vil eg nemna at desse midlane var avgjerande viktige for å få på plass Arctic Race of Norway, som marknadsfører Noreg på ein framifrå måte, direkte i tv-ruta til om lag 180 land. Forslaget om auken av omsetningsgrensa for moms vart omtalt som historisk. Næringsministeren fekk her ein sjanse til å verta historisk. Det vart omtalt som det mest næringsfiendtlege forslaget frå noka regjering nokon gong. Heldigvis dempa Venstre og Kristeleg Folkeparti dette. Avslutningsvis konstaterer eg at ministrane og dei fleste representantane frå regjeringspartia som har ordet i dag, er meir begeistra for budsjettforliket enn for eigen politikk. Det bør vera eit tankekors. I tillegg vart vel heller ikkje folket overbegeistra for eit budsjettforslag som tok frå dei som hadde aller minst, og gav til dei som hadde aller mest.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2014-12-11:
Det var ganske utruleg å høyra representanten Korsberg gje Arbeidarpartiet skulda for å leggja ned selnæringa i 2009! Næringa er ikkje død. Dei satsar på nye produkt, på nye marknader. Det kom heilt tydeleg fram under budsjetthøyringa til næringskomiteen. Direktøren i Fiskebåt sa f.eks. at selnæringa treng meir tid til omstilling. Også Fiskarlaget var oppteke av dette. I tillegg åtvara dei mot dei økologiske konsekvensane av å kutta ut selfangst. Konsekvensane av eigen politikk kan vera smertelege. Det bør representanten Korsberg ta inn over seg. Å ta bort støtta til selfangst, slik regjeringa gjer i dette budsjettforslaget, er å leggja ned næringa.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Copernicus-saka har vore ei veldig spesiell sak å følgje, og eg meiner ho er ganske illustrerande for korleis regjeringa tenkjer. Da regjeringa kom med den veldig oppsiktsvekkjande meldinga om at ein ønskjer å trekkje seg ut av dette programmet, så begynte spørsmåla å ramle inn: Kva er grunnen? Er det fordi ein er så ivrig etter næringsnøytralitet, at ein hoppa ut av dette? Er det fordi ein ikkje vil støtte prosjekt der hovudtyngda ligg i nord, at ein ikkje vil støtte dette? Er det rett og slett fordi ein er imot miljø, at ein ikkje vil støtte dette? Dette er jo ei næring som er avhengig av ein type data der Noreg er verdsleiande, der vi kjempar langt over vår eiga vektklasse. Evnar ikkje regjeringa å sjå gull når ein står rett framfor det? Så mitt spørsmål, etter at samarbeidspartnarane har klart å redde denne avtalen, er: Kan denne næringa oppleve nye anslag frå regjeringa i tida som kjem?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Når ein les merknadene til budsjettet frå Venstre og Kristeleg Folkeparti, må ein lure på om dei er meir opptatt av å ha hendene på rattet enn av at båten går i riktig retning. Her har ein altså vore garantist for eit budsjett der den store hovudsatsinga er lettar i formuesskatten for dei aller rikaste, og der næringsnøytralitet er den gjennomgripande satsinga frå regjeringa. Så kan ein lese av Venstre sine merknader at ein er imot næringsnøytralitet, ein har fleire næringsretta satsingar i sitt budsjett. Så spørsmålet mitt til representanten Farstad er veldig enkelt: Kva for næringsretta kutt som regjeringa har kome med i budsjettet sitt, er det Venstre er minst fornøgd med?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-11:
Vi har registrert forslaget, og vi synest det er veldig interessant. Vi vil kome tilbake til korleis vi vil stemme, men det er openbert at dette er eit forslag som er etter vår politikk. Eg trur frivilligheit generelt er ein veldig undervurdert verdiskapingsfaktor i Noreg, kanskje spesielt for høgreregjeringa. Det er veldig vanskeleg å dokumentere BNP-effekten av frivilligheit. Vi veit betydinga av det, men vi klarer ikkje å dokumentere dei direkte effektane på same måte som lønt arbeid. Eg meiner at frivilligheit er ein veldig sentral del av landbruket, men òg andre næringar, som det er viktig å vidareføre gjennom sentrale avtalar.