trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-11-24:
Syv stortingsmeldinger de siste fem årene peker på læreren som aller viktigst, og at det er et stort behov for å heve lærerkompetansen. Hvis det var sånn at det bare var 60–20–20 og prosentnøkkelen som var forskjellen på regjeringens og Høyres opplegg, så hadde kanskje statsråden vært i nærheten av å ha et poeng, men forskjellen er en halv milliard kroner, og forskjellen er 2 300 flere lærere hvert år som kan få tilbud om videreutdanning. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Hvordan i all verden harmonerer det at man legger fram den ene stortingsmeldingen etter den andre, peker på behovet for å kompetanseheve lærerne, og så inngår man nå en strategi med partene som gjør at man setter ned farten når det gjelder den videreutdanningen som man skal tilby norske lærere?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-11-24:
I et svar til Stortinget i juni i år fra tidligere justisminister Knut Storberget fremgår det at siden 2008 har politidekningen gått ned i 21 av 27 politidistrikter. Det betyr at mange distrikter som fra før sliter med store avstander, har fått en enda vanskeligere arbeidshverdag. Samtidig vet vi at før politibudsjettet skal fordeles i 2012, er det tiltak som nødnett, IKT og andre beredskapstiltak som skal finansieres først. Spørsmålet mitt til statsråden er: Kan hun garantere, med det fremlagte budsjettforslaget for politiet neste år, at vi får snudd den negative utviklingen når det gjelder politidekning – eller må vi regne med at de som har det vanskelig fra før, kommer til å få det enda vanskeligere i kampen mot kriminalitet?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Dette forslaget har ikke nådd opp i våre samlede prioriteringer for kunnskaps- og utdanningsfeltet, og det er fordi vi har vært opptatt av å få til gode forskningsbudsjetter. Vi har vært opptatt av å få til flere studieplasser. Vi har vært opptatt av å få ned frafallet og få opp gjennomføringen i videregående opplæring. Vi har vært opptatt av å få til en mer praktisk og relevant ungdomsskole. Vi har vært opptatt av å legge om spesialundervisningen, Statped og PP-tjenesten for at flere elever skal få hjelp tidligere. Så det er et rent prioriteringsspørsmål, og det ble avklart i regjeringsplattformen som ble framforhandlet i 2009.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Dette henger sammen på følgende måte: Vi har hatt en avtale med partene, men der kommunene ikke benyttet seg av en egentlig raus ordning fra statens hånd for å sikre videreutdanning til lærerne. Det betyr at selv om vi i budsjettene hadde tatt høyde for 2 500 lærere på videreutdanning, har kommunene benyttet seg av 1 500. Ergo var problemet at vi hadde en modell som kommunene ikke benyttet seg av i tilstrekkelig grad. Så har vi gått i nye forhandlinger med partene og fått en ny fordeling av kostnadene, og statens andel har gått opp fra 40 pst. til 50 pst. Kommunenes har gått ned fra 40 pst. til 25 pst. Det betyr at KS nå anbefaler dette. Men jeg har ingen tro på at vi klarer å komme opp fra 1 500 til 4 000 i løpet av ett år bare på grunn av økte bevilgninger. Dette er noe vi må bygge opp, og derfor tror jeg en realistisk beregning ut fra ny modell er at vi klarer å komme opp fra 1 500 til 1 700. Så må vi selvfølgelig trappe opp videre, for dette er avgjørende viktig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Jeg tror at hvis vi får til en ungdomsskole der de elevene som mestrer en praktisk måte å lære på best, kan få boltre seg mer, så er det flere som øker motivasjonen, og det smitter over på den generelle skolelysten. Men vi må følge opp med god leseopplæring, som også kan være praktisk innrettet, og ikke minst god opplæring i matte, som er det faget som flest elever stryker i på videregående skole, og hvor nesten 30 pst. av elevene som går ut av ungdomsskolen, har karakteren 1 eller 2. Så dette henger sammen, det gjelder ikke bare valgfagene. Så skal vi gjøre mye på videregående trinn for å yrkesrette fellesfagene slik at vi treffer yrkesskoleelevene bedre. Valgfagene er fullfinansiert. Vi har laget en modell som sikrer at det innføres to skoletimer mer, og lærerkostnadene til dette er finansiert. Så må kommunene følge opp når det gjelder hva slags utstyr som er på skolen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-24:
Det er fordi jeg ikke tror det er lærlingtilskuddet og en eventuell økning av det som primært utløser flere lærlingplasser. Jeg tror det først og fremst er viktig å gjøre næringslivet veldig klart oppmerksom på hvor sårbart det er for manglende rekruttering til yrkesfag. Hvis svensker og polakker reiser hjem i morgen, klapper mange norske bedrifter sammen fordi de ikke har gode fagfolk. Derfor er det i næringslivets egen interesse å ta imot lærlinger. Jeg er nå i dialog med partene for å få til en ny samfunnskontrakt. Der er hovedvekten på det vi konsentrerer oss om fra statens hånd, noe som også partene er veldig opptatt av, nemlig at kvaliteten på lærlingene må opp. Det gjør vi ved å styrke ungdomsskolen, slik at elevene er bedre rustet til videregående opplæring, og også ved å styrke videregående opplæring og yrkesfagene, slik at det er bedre kvalitet på lærlingene som kommer ut i bedriftene.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Det er ofte snakk om hvilket av de rød-grønne partiene som har spist kamelene. Men jeg tenkte jeg skulle stille spørsmål om en kamel som tydeligvis har rømt, i hvert fall sluppet unna, for det er sånn at i stortingsvalgkampen lovet alle de tre rød-grønne partiene i en oppfølging av Kvalitetsreformen å innføre elleve måneders studiefinansiering – altså en 10 pst. økning av kjøpekraften til norske studenter. I Soria Moria-erklæringen og i statsbudsjettet var det som tre partier i 2005 og 2009 var enige om i programmene og i valgkampen, borte. Så da er det litt artig for oss i salen her å stille spørsmål til statsråden, som både er tidligere finansminister og har det overordnede ansvaret for Kunnskapsdepartementet: Hvilke forhandlingstekniske grep har man tatt i bruk for å få til dette forsvinningsstykket?
Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Statsråden pekte på viktigheten av å forebygge frafall i skolen, noe det er stor tverrpolitisk enighet om, og som jeg er glad for at statsråden snakket om i sitt innlegg. Men problemet er at dette gjenspeiles ikke i det foreliggende budsjettet. Vi vet at det er to grunner til at det er mye frafall. Den ene er at det er for dårlig rådgivningstjeneste i grunnskolen. Samtidig er det stor mangel på antall læreplasser. Vi vet at majoriteten av frafallet på videregående skole skjer etter det andre året, når elevene skal ut i lære, nettopp fordi det ikke er nok læreplasser. Vi i Fremskrittspartiet har prioritert disse to områdene i vårt budsjett med 250 mill. kr ekstra til økt lærlingtilskudd og satsing på rådgivningstjenesten. Hvorfor har ikke regjeringen hatt evne til å prioritere det samme i dette budsjettet?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
De tragiske hendelsene i sommer viser at vi lever i et svært sårbart samfunn, og at få personer kan lamme samfunnet vårt med enkeltstående hendelser. Dette viser også at justissektoren er en av våre viktigste sektorer, og at en velfungerende og raskt responderende justissektor er helt avgjørende for å sikre trygghet i samfunnet og for å verne vårt demokrati, våre demokratiske institusjoner og vår samfunnssikkerhet. La meg i innledningen til dette innlegget berømme alle dem som deltok i disse hendelsene, både de profesjonelle og ikke minst alle de frivillige, som satte eget liv i fare for å hjelpe andre. 22. juli viste oss at vi har et beredskapssystem som ikke fungerte godt nok ved store kriser. Det er i etterkant av slike hendelser, og spesielt nå når det har gått en del tid, naturlig at en del spørsmål stilles. Det dette har vist oss, er at vi må ha et beredskapssystem som er beredt på det utenkelige, og ikke på hva vi oppfatter som en normalsituasjon. Vi er nødt til å være bedre rustet hvis en tragedie skulle inntreffe igjen. Vi er nødt til i etterkant av en slik tragedie å iverksette tiltak raskt. Regjeringen har – jeg skal gi regjeringen kreditt for det – kommet med en del nødvendige tiltak i dette budsjettet. Men det må være lov til å påpeke at flere av disse tiltakene nettopp er tiltak som opposisjonen i tidligere budsjettdebatter har påpekt, og som har blitt nedstemt av flertallet. Vi burde også i dette budsjettet allerede nå iverksette flere tiltak for å sikre oss raskere beredskap. Å vente på flere kommisjoner og kommende statsbudsjett vil etter vår oppfatning ta for lang tid. Politiet: Fremskrittspartiet styrker politiet med nærmere 500 mill. kr mer enn regjeringen i dette budsjettet. Det er for å sikre en politikraft som er helt nødvendig i den situasjonen vi står overfor i vårt land nå. Vi er nødt til å få flere operative stillinger – politi ut i gatene, ikke minst i denne byen som vi nå befinner oss i. Ikke minst trenger vi mer etterforskningskapasitet, slik at saker kan bli oppklart og ført frem til rettssystemet. Norge må være det eneste landet i verden som har en type etatsutdanning – Politihøgskolen – hvor man ikke sikrer dem man tar inn i studiet, og som består eksamen, jobb i etterkant. Vi gir alle politistudenter som har bestått eksamen, en garanti for at de skal få jobb i politiet og kunne bidra til et tryggere samfunn. Vi foreslår et eget investeringsbudsjett, og det er gledelig å se at flere og flere aktører i samfunnet støtter dette. Oslo-politiet har reelt egne utfordringer og ikke minst mange nasjonale oppgaver, og de blir styrket i vårt budsjett. Ikke minst er IKT-situasjonen i politiet en betydelig utfordring, som vi er nødt til å gripe tak i raskt. Domstolene: Det er fortsatt en meget stor pågang av saker – ikke minst sivile saker – i domstolene. Derfor er det merkelig at regjeringen etter to år med oppskalering av budsjettet i domstolene foreslår et betydelig kutt i budsjettet til domstolene, noe som vil bety oppsigelse av dømmende årsverk i domstolene.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
La meg først på vegne av Fremskrittspartiets fraksjon i justiskomiteen ønske den nye statsråden velkommen til den første av forhåpentligvis mange debatter her i salen. Statsråden sa i sitt innlegg at ressursene i politiet må brukes godt. Det har vært enighet her i Stortinget over mange år om at bevilgningene til politiet skulle økes ganske dramatisk, slik de har blitt de siste årene. Statsråden peker på den kommende resultatreformen. Men jeg kunne tenke meg å spørre – fordi dette er ting som haster allerede nå, vi er nødt til å få mer politikraft ut på gatene nå, vi er nødt til å få fart i etterforskningskapasiteten: Hvilke tiltak ser statsråden for seg nå på kort sikt som kan bidra til at vi får mer ut av de politiressursene som vi har investert i politiet?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
I sitt innlegg nevnte statsråden at det må være sammenheng i straffesakskjeden. Der spiller domstolene en særdeles viktig rolle. Regjeringen kom med ekstra midler til domstolene i revidert nasjonalbudsjett for 2010, og man kom med ytterligere midler i nasjonalbudsjettet for 2011. Det gjorde at domstolene kunne ansette flere nye dommere for å få unna de restansene man hadde i domstolene. Nå ser vi at regjeringen kutter i dette nivået, og Domstoladministrasjonen sier tydelig at dette kommer til å føre til nedbemanninger og oppsigelser innen dømmende årsverk. Hva er logikken i dette?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Forbedringsarbeidet er, som jeg også sa i mitt innlegg, noe som bør ha kontinuerlig fokus. Men arbeidet med resultatreformen er selvsagt godt i gang, og kvalitet i tjenesten står selvsagt også helt sentralt i det arbeidet. Det er fokus på arbeidsprosessene, metodene, det er mål og oppgaver som gjennomgås. Det er grunnlaget for det arbeidet som vil komme tilbake til Stortinget i 2012, som nå legges, og som vi da også kan ta en grundig diskusjon rundt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Det ligger godt til rette for økt politikraft i 2012. Det er klart at det har tatt noe tid å utdanne flere. Jeg regner med at representanten Aspaker er godt kjent med at da Bondevik-regjeringen hadde ansvaret, var opptaket på Politihøgskolen så lavt at det vil faktisk ta noe tid før det er mulig å få et større antall tjenestemenn ut i arbeid. Men i budsjettet for neste år ligger det et forslag om 202 nye politistillinger, basert på opprettholdelse av opptaket på Politihøgskolen, som er rekordhøyt, og faktisk tre ganger så høyt som det var i Bondevik II-regjeringens tid.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg er glad for spørsmålet. Vi jobber med sikte på å legge fram en melding om nettopp dette temaet. Det er klart at etter mange år med ansvar på dette området i tidligere tider er dette noe som ligger meg tungt på hjertet, spesielt i de tilfellene hvor barn kommer i den situasjonen at deres foreldre f.eks. ikke retter seg etter lovlig fattede vedtak her i landet og nekter å returnere, og også der hvor unge enslige asylsøkere kommer til landet – at vi også har en grundig drøfting av forholdene for disse. Så jeg tror vi vil få rik anledning til å diskutere disse viktige temaene i tiden framover.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Som jeg sa i mitt innlegg, har vi noen av verdens mest effektive domstoler, og det er denne regjeringen stolt over å kunne bidra til, ikke minst gjennom de bevilgningene som er gjort. Jeg vil trenge noe tid på å sette meg inn i hvilke deler av straffesakskjeden som eventuelt betinger ekstra oppmerksomhet fra denne justisministerens side. Jeg er opptatt av at vi skal sikre best mulig effekt av hver eneste krone, uansett hvor i kjeden den brukes, og at disse tingene også henger sammen. Vi vil nok få en diskusjon om disse tingene også, f.eks. i tilknytning til budsjettet og budsjettdiskusjonen om Justisdepartementets budsjett om noen dager.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-11-24:
Jeg vil kalle det et svært viktig strukturelt vedtak når det gjelder målet om lik nettleie og mulighet til lik pris på strøm i hele landet. Det er rett og slett sånn at heller ikke med 120 mill. kr er prisen på nettleie lik i hele landet. Den er mer lik enn den er med 60 mill. kr, men den er ikke lik. Regjeringen har nå gjort sitt. Det kommer ikke til å bli fremmet forslag om ytterligere påplussinger utover de 120 mill. kr, men fremdeles er det viktig å si at jobben ikke er gjort. Det er fremdeles sånn at det er altfor store ulikheter i Norge når det gjelder strøm – ikke bare pris, men også tilgang og forsyningssikkerhet. Derfor jobber vi mye med å forbedre forsyningssikkerheten, med å bygge ut infrastruktur og med å sørge for å få endringer som kommer til å gi norske forbrukere enda likere og mer rettferdig pris på strømmen.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-11-24:
Det er helt korrekt at vi bruker 60 mill. kr på å øke utjevningen av nettleie. Det er et vedtak som jeg er stolt av, som jeg mener peker framover, og som bringer oss et langt skritt i riktig retning. Men det er ikke det samme som at vi har prioritert ned de andre tingene som representanten Meling her peker på. Det er den første regjeringen på lang, lang tid som faktisk styrker Petoro, i tråd med landsmøtevedtak i alle de tre regjeringspartiene. Så Petoro får sin del av veksten. Det har vært viktig for oss av de hensynene som representanten velger. I tillegg styrker man innsatsen på petroleumsforskning – lite, men dog lite grann. Det betyr jo at man får til ganske mye. Det jeg imidlertid ser fram til, er å kunne turnere landet og si at Høyre går til valg på at det skal være mye større forskjeller i strømprisen, avhengig av hvor man bor i landet. Det tror jeg kan bli vanskelig å forklare mange steder i Norge.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-11-24:
Jeg tror det må bero på en misforståelse. Det som bestandig har ligget fast, er at i etterkant av etablering av et grønt sertifikatmarked der du flytter en av Enovas viktigste oppgaver ut, nemlig støtten til fornybar elproduksjon, er det naturlig å se på den samlede finansielle oppgavestrukturen i Enova. Det er imidlertid ikke tatt noen stilling verken til hvilke konkrete oppgaver Enova skal ha, eller hva som er størrelsen på budsjettet. Så hvor dette med halvering av Enovas budsjett kommer fra, har jeg vanskelig for å forstå. Det er i tillegg slik at man er nødt til å se dette i en sammenheng. Det vil bli tilført markedet for fornybar elproduksjon store beløp – ekstrabeløp – gjennom de grønne sertifikatene. Det er ikke bare en forsiktig satsing, det kommer til å være en mangedobling av innsatsen som vil vise seg i form av vindkraftverk, overføringslinjer og vannkraftverk. Det håper jeg at opposisjonen vil stille seg bak når vi kommer så langt som til de konkrete prosjektene. Så er det sånn at vi er ikke bare i ferd med å bli et lavutslippssamfunn, vi er i ferd med å bli det «laveste» lavutslippssamfunnet i Europa – 67,5 pst. i fornybarandel er høyere enn alle andre europeiske land.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-11-24:
Jeg er svært glad for at Fremskrittspartiet lover støtte når det gjelder utbygging av vind- og vannkraft. Det er imidlertid en ting til vi har behov for, og det er mer overføringsnett. Jeg håper Fremskrittspartiet kommer til å være tydeligere i sin støtte til regjeringens nødvendige vedtak om å bygge ut overføringsnett og høyspentledninger enn man var f.eks. i fjor sommer, da vi strevde med linjen Sima–Samnanger på Vestlandet. Når det er sagt, vil jeg si at jeg mener at å utjevne nettleien i Norge er viktig. Det er viktig fordelingspolitisk, sosialt og geografisk, at det er en rimelig likhet i strømprisen. 60 mill. kr pluss – fra 60 til 120 mill. kr – bringer oss et viktig skritt videre på den veien, men vi er ikke i mål. Jeg er enig i at vi trenger en offensiv satsing på petroleumsrelatert forskning. Det ligger store midler til det i årets budsjett. Det er ikke slik at det bare er budsjettmidler over budsjettet til regjeringen og Stortinget som bestemmer dette. Det er minst like viktig hvordan vi gir gode incitament for næringen selv til å bidra og til å være med, slik at vi når vårt felles mål.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Denne regjeringa har, etter det vi har høyrt gjennom dagen, hatt ein innertiar når det gjeld budsjettet, då dei berre har endra budsjettet med 30 mill. kr frå framlegginga og til det blir vedteke. Det er utruleg. Heldigvis fekk Redningsselskapet litt av denne auken. Så til spørsmålet. I 1998 blei det etablert ei prosjektgruppe som bestod av nettselskap i Distrikts-Noreg som skulle arbeide for å innføre ei ordning med utjamning av nettleiga. Prosjektgruppa sitt arbeid har heilt sidan 1998 blitt støtta av interesseorganisasjonane Energi Norge, Defo og KS Bedrift. 10. september 2010 kom dei med konklusjonen sin. Konklusjonen til prosjektgruppa er at for ca. 70 000 nettkundar i 24 nettselskap vil problemstillingar knytte til utjamning av nettleige vere løyste ved ei løyving over statsbudsjettet i 2011 på 60 mill. kr. Spørsmålet blir då: Kvifor har ein valt å doble denne løyvinga til 120 mill. kr for budsjettåret 2012?
Siri A. Meling (Høyre), 2011-11-24:
Statsråden var inne på den store usikkerheten som er ute i verden, og statsministeren var selv inne på at Norge ikke kan forvente at denne krisen skal gå upåaktet hen for eget næringsliv, bl.a. Fra Høyres side er vi opptatt av å møte denne utfordringen og skape trygghet med vekst gjennom økt konkurransekraft og økt kunnskap. Det bærer også budsjettet vårt preg av. Men på sitt budsjettområde har statsråden altså valgt å benytte 60 mill. kr ekstra til utjevning av nettariffen i stedet for f.eks. å bruke 60 mill. kr til å styrke Petoro ytterligere for å øke utvinningsgraden og få store inntekter for samfunnet, eller plusse på 60 mill. kr mer til f.eks. petroleumsrettet forskning. Statsråden har valgt å bruke 60 mill. kr på å øke nettleieutjevningen, noe som alle vet har kun helt marginal effekt.
Siri A. Meling (Høyre), 2011-11-24:
Flere har i løpet av dagens finansdebatt vært inne på urolighetene i finansmarkedene både i EU og USA – viktige handelspartnere for Norge og den åpne, norske økonomien. Usikkerheten knyttet til faktorer rundt statsbudsjettet er større enn normalt, og vi må være forberedt på at et nytt økonomisk tilbakeslag også kan ramme Norge. I tider som dette er det ekstra viktig å styrke de faktorer som sikrer vekst, verdiskaping og sysselsetting. Fra Høyres side er vi opptatt av å møte denne utfordringen med å skape trygghet gjennom styrket kunnskap og økt konkurransekraft. Vårt alternative budsjett og våre prioriteringer følger opp nettopp dette sporet, bl.a. gjennom en solid satsing på forskning og teknologiutvikling. Flere beskriver etter hvert en todelt situasjon for norsk industri. Den delen av industrien som er rettet mot petroleumsaktivitet, har stort sett god ordretilgang og høy aktivitet. Utfordringen for denne delen av industrien er kanskje først og fremst å sikre rekruttering og tilgang på nok kompetanse. Den andre delen av industrien i Norge, som henvender seg til de mer tradisjonelle eksportområdene, møter i stadig større grad en lavere etterspørsel og dårligere betalingsevne i sine markeder. Dette er en situasjon som må tas på alvor. Grunnleggende forutsetninger for fremtidens arbeidsplasser i et høykostland som Norge er at de bygger på et høyt kunnskapsnivå, og at vi har konkurransedyktige rammebetingelser. Disse utfordringene møtes ikke med kutt i forskningsmidler eller manglende tiltak for å styrke resultater i norsk skole. De møtes heller ikke ved å favorisere utenlandsk eierskap til norsk industri på grunn av den særnorske formuesskatten. Disse utfordringene møtes best ved Høyres offensive politikk, og jeg har lyst til å nevne to eksempler. Høyre foreslår å etablere et stort miljøteknologifond. Vi har store utfordringer i å redusere klimagassutslippene både globalt og nasjonalt. Dette arbeidet må sannsynligvis først og fremst gjøres ved at vi utvikler smartere teknologiske løsninger innenfor flere sektorer, enten det dreier seg om energiproduksjon, energieffektivisering eller transport – for å nevne noen. Her ligger et stort mulighetsrom for norsk industri og norske kompetansemiljøer som vi fra Høyres side ønsker å tilrettelegge for blir utnyttet. Et annet eksempel er midlene Høyre ønsker å gi til forskning, bl.a. innenfor petroleumssektoren. Historien viser at det ikke finnes noe område hvor vi får mer igjen for hver krone investert i forskning. Høyre har et ambisjonsnivå om at den statlige andelen til petroleumsforskning skal ligge på rundt 600 mill. kr årlig, og vi bevilger 100 mill. kr utover regjeringens forslag i dette statsbudsjettet. Denne forskningen er viktig bl.a. for å sikre at vi kan få en mer kostnadseffektiv produksjon på norsk sokkel, og ikke minst at vi klarer å øke utvinningsgraden.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Arbeiderpartiet og heller ikke regjeringen har det Solvik-Olsen kaller for en propagandaavdeling. Det er mulig Fremskrittspartiet har det uten at det alltid er like vellykket, men det skal ikke jeg uttale meg nærmere om. Det jeg skal uttale meg om, er at denne regjeringen har lagt fram et budsjett som er godt tilpasset en situasjon med usikkerhet. Det er ikke lagt fram nye anslag for norsk økonomi, slik flere av talerne fra opposisjonen har sagt i dagens debatt, men det er riktig at EU har lagt fram nye anslag for økonomien i Europa. Det vil også kunne få betydning for oss. Vi vil komme tilbake til en oppdatering av de økonomiske anslagene i revidert nasjonalbudsjett. Men nettopp det å kunne ta høyde for usikkerhet, kunne ta høyde for at det kan være en utvikling som blir vanskeligere enn det regjeringen i utgangspunktet har lagt til grunn, er jo det som bør prege et ansvarlig budsjett, og i en slik situasjon er det ikke rom for å gi milliarder – titalls milliarder – i skattelette. Da er det nødvendig å skape en stabilitet om den økonomiske politikken slik regjeringen har gjort.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Nå er det for det første slik at den norske finansministeren ikke har lagt fram nye anslag. Han har vist til de endrede anslag som er kommet fra EUs side. For det andre er det vanlig å beregne virkningen av skatteforslag på påregnet basis, hvilket jeg også gjorde. For det tredje: Hvis Fremskrittspartiet mener at de er innenfor handlingsregelen, da har de vist til – skal vi si – økonomiske beregninger som ikke er i tråd med vanlig måte å beregne budsjettvirkninger på. Men det får jo Fremskrittspartiet gjøre opp med sin egen samvittighet. Det som er poenget, er jo at regjeringen, da den la fram budsjettet, viste til at det er stor usikkerhet om den økonomiske politikken. Derfor har man lagt fram et budsjett som er robust med tanke på det, som er robust med hensyn til at utviklingen kan komme til å bli enda vanskeligere enn det vi allerede ser. Men nettopp i en slik situasjon er det behov for tillit i norsk økonomisk politikk. Det er behov for en klar budsjettforankring, slik regjeringen har, slik Fremskrittspartiet ikke har. Og det er behov for en klar forankring av rente- og valutapolitikken, slik regjeringen har, slik Fremskrittspartiet ikke har. Det er behov for en klar inntektspolitisk linje, slik regjeringen har, slik Fremskrittspartiet ikke har, og derfor er dette budsjettet tilpasset.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg merket meg at tidligere næringsminister Brende uttalte at titusener av arbeidsplasser ville gå tapt med den regjeringen som nå sitter. Jeg konstaterer at World Economic Forum, som hr. Brende i dag har nær tilknytning til, har en konkurranseevneindeks som viser at vi nå kommer bedre ut enn i 2005. Verdensbanken har en kåring over hvor det er best å drive næringsvirksomhet. Der kommer Norge på sjette plass. Resultatet av om vi har en god konkurranseevne eller ikke, vises gjennom at vi har høyere økonomisk vekst enn våre konkurrentland. Vi har en høyere sysselsettingsvekst. Vi har hatt en betydelig sysselsettingsvekst siden denne regjeringen tok over. Vi har den laveste arbeidsledigheten i Europa. Når det gjelder produktiviteten, er det jo slik at produktivitetsveksten i Norge er helt på linje med det som har vært hos de andre konkurrerende landene fra 2005 fram til 2010, og at nivået på produktiviteten har falt. Det ville vært relativt sensasjonelt hvis den ikke hadde gjort det, med den store økonomiske krisen som er. Vi har vært opptatt av at man har tatt vare på arbeidsplassene. Da blir altså produktiviteten noe lavere.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Regjeringen og Norge fører en av de mest ambisiøse klimapolitikkene i hele verden. Vi har ambisiøse mål, ut fra den rent selvfølgelige forutsetning at vi må klare å stabilisere oppvarmingen, slik som også representanten her viser til. Så ber jeg om forståelse for at den situasjonen som vi har vært gjennom, har, som miljøvernministeren har vist til, gjort at man har behov for noe mer tid før man får lagt fram de dokumentene som representanten her etterspør. Regjeringen er i godt gjenge med det. Av og til kan man jo lese i avisen at det er store diskusjoner i regjeringen som man ikke kjenner seg helt igjen i – sågar også på tidspunkt da dokumentene ikke har kommet til regjeringen. Men regjeringen skal gjennomføre et seriøst arbeid for å forberede det dokumentet som Stortinget skal få for oppfølging av klimaforliket, og som sagt: Regjeringen er i godt gjenge med det. Jeg skal bidra til at vi får fram det grunnlaget som Stortinget her ønsker.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg stiller meg noe tvilende til om det kan stemme at Fremskrittspartiet er Forsvarets beste venn, for Fremskrittspartiet har vært svært vanskelig å få med på de grunnleggende strukturreformene. Det har alltid vært en type penger tilgjengelig for det Forsvaret ville ha, men ikke for faktisk å ta tak i grunnleggende og varige utfordringer. Jeg mener at vi nå har lyktes med å sette Forsvaret i stand til økt operativ evne for hvert år framover. Det er bedre i 2011 enn det var i 2010. Det blir bedre i 2012, og synergieffektene kommer nå. Derfor seiles det mer, flys mer og øves mer. Men det er fordi vi har vært i stand til å redusere grunnleggende ubalanser og unødvendig struktur og flytte fra basestruktur til operativ evne. Jeg konstaterer at forsvarssjefen også i dag slo fast at vi ved dette budsjettforslaget er i balanse, etter at vi for få år siden var 3 mrd. kr i ubalanse.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Begge to har rett, for det riksrevisoren skriver her, er omtrent som tatt ut av regjeringens egen beskrivelse av situasjonen for 2010 – ikke i etterkant, men i forkant. Vi skrev i det daværende statsbudsjettet at 2010 ville bli et tøft år, fordi mange penger gikk bort i omstilling. De synergieffektene vi nå får, ser vi allerede i dag – i mer seiling, mer flyvning, mer operativ evne. Så riksrevisoren gjengir jo strengt tatt de data han har fått fra oss, og som vi også forskutterte. Vi sa at vi var nødt til å ta noen upopulære grep i begynnelsen av forrige langtidsperiode. Forsvaret måtte redusere på en del typer aktivitet. Vi tilførte penger for å komme i balanse. Men jeg kan si her og nå at vi har tall på at dette allerede ser langt bedre ut, og vi har akkurat nå en stor marineøvelse – den største på lenge – som viser f.eks. Sjøforsvarets betydelige kampkraft på en meget god måte.
Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg deler 100 pst. representantens syn på dette. Det soldat Alice Aspelund opplevde, har vært en usedvanlig alvorlig sak for Forsvaret, og vi har vært veldig tydelige, fra både militær og politisk ledelse, på at dette er uakseptabelt og ikke slik det skal være i Forsvaret. Jeg kjenner meg derfor ikke igjen i beskrivelsen av at overordnede ledd har tolerert dette. Generalinspektøren for Luftforsvaret, sjefen for Forsvarets operative hovedkvarter og forsvarssjefen har, i tillegg til meg, som statsråd, sagt at slik skal det ikke være. Jeg har, i likhet med generalinspektøren, møtt soldaten i etterkant. Vi vil fortsette et veldig viktig arbeid med å tilrettelegge for kvinner. Det er gjort mange ting når det gjelder utstyr og forlegning. Nå er tiden kommet for en sterk fokusering på holdninger og etikk, ikke minst hos den mannlige delen av soldatmassen og offiserene, slik at man tilrettelegger på en god måte. Dette er en utfordring. Man har kommet et stykke, men det er langt igjen.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Jeg skal ikke gå inn i en detaljert debatt om det som ble framlagt av forsvarssjefens fagmilitære råd i dag, men si litt om Forsvaret generelt. Det er ingen tvil om at Fremskrittspartiet har vært Forsvarets beste venn gjennom alle år, når det gjelder budsjetter og ønsker som ivaretar Forsvarets oppgaver og personell på en god måte, i motsetning til regjeringens budsjetter, hvor det ikke har vært nok midler til Forsvarets drift. Det er en realitet. For å ta to eksempler: Det første er Forsvarets tilstedeværelse i nord – eller kanskje mangel på tilstedeværelse – når det gjelder vår marine og Kystvaktens båter. Antallet seilingsdøgn er redusert kraftig de siste årene, dessverre. Det andre gjelder våre heimevernsstyrker. Her er også antallet soldater, distrikter og reelle midler til øving og utstyr blitt redusert hvert år. Da er mitt spørsmål – selv om statsråden var inne på det: Er dette en situasjon som statsråden vil fortsette med, eller vil han reelt komme med en økning – og i tilfelle hvor mye?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-11-24:
La meg først få lov til å gratulere Barth Eide med statsrådsutnevnelsen og si at han, i likhet med statsministeren, i dag har vært flink til å gi en presentasjon av Forsvaret med en slags fryd-og-gammen-stemning. Min erfaring er at det i hvert fall ikke er alle som til daglig er i Forsvaret, som føler at kartet og terrenget går i hop i disse beskrivelsene. For å hjelpe den nye statsråden litt kan jeg sitere litt fra riksrevisors siste rapport: «Brigade Nord har ikke øvd på en helhetlig måte i 2010, og har ikke – etter Hærens egne militærfaglige vurderinger – kampkraft på ønsket nivå.» Videre: «Riksrevisjonens kontroll viser at Sjøforsvaret ikke nådde målene for samlet seilingsaktivitet i 2010.(…) Aktiviteten var også lavere enn i 2009.(…) Kystvaktens tilstedeværelse har blitt redusert gjennom en nedgang i antall patruljedøgn i perioden 2006–2010.» (…) (…) Hvem har rett – regjeringen eller riksrevisor?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2011-11-24:
Jeg er taler nr. 75. Lite har vært sagt om forsvars- og sikkerhetspolitikk. Imidlertid sa forsvarssjefen ganske mye i dag. Han sa veldig mye som vi i denne salen vil få rikelig anledning til å komme tilbake til, ikke minst i løpet av våren. Han understreket behovet for årlige tilleggsinvesteringer i størrelsesorden mer enn 4 mrd. kr per år i ni år for å holde tritt med krav til infrastruktur, materiell, bygg og eiendomsmasse. Dette kommer til å bli meget krevende. Statsministeren, forsvarsministeren og representanten Tore Nordtun m.fl. har også valgt, i hyllesten av alt som går umåtelig bra i dette landet, å peke på at selv om langtidsprogrammet for Forsvaret er oppfylt denne gang, vil det komme til å bli meget krevende, også i en tid hvor ikke minst Forsvaret lider under det å tape andel av bruttonasjonalproduktet i Norge. Til sammenlikning har altså Kulturdepartementet en vekst i sine budsjetter som Forsvaret bare kan drømme om. Det skjer i en periode der vi ser at brigaden ikke øver nok til å nå et minimumsnivå, vi ser at antall seilingsdøgn for Sjøforsvaret går ned, og, enda verre; at antall seilingsdøgn for Kystvakten går ned. Dette er behørig omtalt i Riksrevisjonens rapport, som jeg går ut fra får en viss oppmerksomhet, i hvert fall i en del departementer. For øvrig vet vi at vi kommer i en situasjon rundt finanskriser, der våre venner dessverre må kutte i forsvarsbudsjettene. Vi ser at vår nærmeste alliansepartner, NATO, står til knærne i økonomiske og andre problemer. Det mangler ikke på utfordringer som sådan. Vi er også i en situasjon hvor vi er nødt til å ta større ansvar selv, ikke minst i våre nordområder, som har fått en langt større internasjonal interesse, selvfølgelig som følge av at det er en enorm ressursbank. Energi, mineraler og fisk osv. er nøkkelord. Vi ser at uavklarte grenser og et mer selvbevisst Russland gjør at vi er nødt til å navigere mer i egen regi, hvor vi ikke lenger kan lene oss så mye på andre. Derfor kreves det også i en debatt som denne at vi tar vår egen sikkerhet og vårt eget forsvar på større alvor enn bare ved at regjeringspartiene slår seg på brystet og sier om tingenes tilstand at for første gang i historien er langtidsplanen oppfylt. Det er ikke det inntrykket de guttene og jentene som skal delta for å bygge opp vår sikkerhetspolitiske framtid, føler til hverdags.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Om du drømmer om et godt liv, bestiller du kanskje drømmereisen. Hvilket tog setter du deg på da? For å bestemme deg går du gjennom tilbudene de ulike selskapene kan gi deg om hvilke muligheter som ligger i de ulike reisemålene. Du spør deg hvor det er trygt å reise, og hvor du kan finne de spennende opplevelsene du søker. Du ønsker å gå fritt rundt, samtidig som du er ute etter utfordringer og nye muligheter. Skal du være der lenge, er du også ute etter å finne deg en jobb som gir deg en lønn å leve av. Mitt reisemål ble valgt av mine foreldre. Jeg vant i lotto og ble født i Norge, det beste landet å bo i. At regjeringen styrer landet med stø kurs, er bra. At statsbudsjettet er så pass stramt at vi holder kronekursen stabil og renten lav, er svært viktig, spesielt for oss som bor på kysten, for der kryr det nemlig av eksportrettet næringsliv, og for dem er dette spesielt viktig. Videre var det helt avgjørende å få på plass en varig løsning på eksportfinansieringen nå. Disse rammene er et være eller ikke være for at de store maritime prosjektene skal kunne settes i gang her i Norge. Det igjen trygger mange viktige arbeidsplasser, hvor hver enkelt ansatt bidrar til verdiskaping. Under finanskrisen ble det fort klart at vi måtte få treffsikre tiltak på plass raskt. Det viste seg å fungere. Det var en viktig brikke for å holde arbeidet i gang og trygge enkeltmennesker fra arbeidsledighet. Våre venner i Europa, derimot, har ikke greid det på samme måten. Altfor mange, unge som gamle, opplever å bli stående igjen på perrongen, og det er svært usikre framtidsutsikter for dem. Det er faktisk utrolig godt å kunne si at her hjemme er ledigheten på 2,4 pst., og vi har en rekordhøy sysselsetting. I Møre og Romsdal, der jeg kommer fra, er det kun 1,9 pst. ledighet, og det i en situasjon der usikkerheten faktisk er stor overalt rundt oss. Vi har mye å takke for, og mange skal ha æren for at det går godt her i landet. Men vi forholder oss til en global verdensøkonomi. Selv om vi har hatt den beste medisinen mot finanskrisen, kan vi ikke være 100 pst. sikre på at vi «står han av» i neste storm. Men om vi får litt mindre mer, slik dette statsbudsjettet er innrettet, er det grunn til å være optimist, for det er et ansvarlig budsjett som trygger flere. Det er kanskje litt stressende å minne om at det snart er jul, med tanke på at vi står her snart hele døgnet – og om vi ikke står akkurat her, så er vi på huset hele tiden, og ikke ute og kjøper julegaver – men jeg velger å se dette statsbudsjettet som en julegave til folket. Det er ikke den dyreste og mest eksklusive julegaven, men den er god som gull fordi den står seg. Den er med og bidrar til kjøpekraft, og den er med og bidrar til konkurransekraft. Arbeiderpartiet garanterer at vi vil strekke oss for å forbedre situasjonen for folket hver eneste dag – og gi plass til alle på vårt framtidstog.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2011-11-24:
Veien er arbeidsplassen for svært mange mennesker i Norge, og dette er noe myndighetene burde ta på alvor. Det er en klar og entydig sammenheng mellom veistandard og trafikksikkerhet. Vi har mangel på døgnhvileplasser for våre trailersjåfører, enda de er pålagt kjøre- og hviletidsbestemmelser. Det er dårlig, eller manglende, kontroll av utenlandske trailere, trailere som kjører uten å være riktig skodd på norske vinterveier, og som skaper kaos og mange ulykker i trafikken. E18 mellom Tvedestrand og Arendal er en utrygg og svært farlig vei. Ennå er det avkjørsler her hver 119. meter, ennå er det to fotgjengerfelt over E18. Ja, her haster det med å få på plass ny firefeltsvei med midtdelere, slik at vi kan sikre oss mot tragedier. E18 i Vestfold var tidligere en dødsvei, men den har blitt utrolig mye tryggere etter at det kom firefeltsvei med midtdelere på mesteparten av strekningen. Hvis du kjører for fort, kan politiet ta fra deg førerkortet og/eller gi deg bøter. Hvis det er alvorlige feil på bilen, kan bilen bli avskiltet. Men hvis veistandarden skaper trafikkfarlige situasjoner, skjer det ingenting. Dette er uansvarlig. Regjeringen har fått sterk kritikk for dette i en årrekke, bl.a. fra Fremskrittspartiet, men også fra Statens havarikommisjon for transport. Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet har svart på kritikken ved å opprette et veitilsyn, underlagt veidirektøren og Statens vegvesen. Dette blir nesten som om Mattilsynet skulle eies av Gilde eller Tine. Regjeringen ønsker tydeligvis heller ikke noe ordentlig veitilsyn, for på statsbudsjettet for 2011 bruker de bare 11,2 mill. kr til dette formålet – til tross for at Samferdselsdepartementet sier at et ordentlig og uavhengig veitilsyn vil koste 40 mill. kr, dvs. nesten fire ganger så mye. Det er inkonsekvent å være imot uavhengig tilsyn av norske veier, når de rød-grønne partiene samtidig er veldig for uavhengig tilsyn av jernbanestrekninger og av luftfarten. Fremskrittspartiet ønsker ett felles transporttilsyn for alle transportformer, nemlig som i forslag nr. 63 i finansinnstillingen som vi behandler i dag. Det betyr at vi vil ha en organisasjon som er tilsyn for vei, jernbane og luftfart. Et slikt tilsyn skal ikke være en tannløs organisasjon som er underlagt veidirektøren. Nei, transporttilsynet Fremskrittspartiet foreslår, skal være helt uavhengig. Tilsynet skal kunne stenge farlige veier, på samme måte som andre arbeidsplasser med farlige arbeidsforhold kan bli stengt. Da ville vi ha fått fart på veivedlikeholdet, for vi kan jo ikke stenge veiene. Jeg kan ærlig talt ikke forstå hvordan noen kan være imot uavhengig kontroll av norske veier. Hvordan kan folk være imot et tilsyn som vil gi best mulig trafikksikkerhet? Jeg vil derfor oppfordre så mange som mulig til å stemme for Fremskrittspartiets forslag nr. 63.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Samhandlingsreformen er nevnt flere ganger her i dag, og den innføres fra 2012. Vi foreslår å bruke 740 mill. kr neste år. Dette er ikke de første pengene som kommunene får, nei, det har vært overføringer i flere år. Før Samhandlingsreformen er trådt i kraft, har regjeringen brukt over 1 mrd. kr på samhandling. Samhandlingsmidlene er brukt til lokalmedisinske sentre eller annet samarbeid som gjør tilbudene bedre der folk bor. Det betyr at pasienter slipper å reise til sykehus, fordi de kan få et like godt tilbud, eller et bedre tilbud, i nærmiljøet sitt. Det betyr at sykehjemspasienter kan få behandling der de bor, uten sykehusinnleggelser. Et godt eksempel er Vestfold, der tolv kommuner nå har fått mulighet til å øke de ansattes kompetanse på intravenøsbehandling i sykehjem. Nygård sykehjem i Sandefjord har ansvaret for opplæringen, og pasientene får behandling uten sykehusinnleggelser. Det er Samhandlingsreformen i praksis. Kompetanse og nok personell er en viktig del av reformen. Den rød-grønne regjeringen har sørget for flere ansatte innenfor omsorgen siden 2005. Det er nå rundt 19 000 flere årsverk i de kommunale omsorgstjenestene. Det er klart det merkes. Mange ansatte har fått glede av Kompetanseløftet og har hatt opplæring i Demensomsorgens ABC. Dette gir bedre tilbud til dem som trenger hjelp. Derfor fortsetter vi den kompetansesatsingen. Høyre har i sitt budsjett ønske om å starte et kompetanseløft i omsorgen. Det er en flott tanke. Men vi er i gang allerede, så velkommen etter. Når representanten Skei Grande fra Venstre så etterlyser reformer i regi av den rød-grønne regjeringen, har hun nok glemt Samhandlingsreformen, for dette er en viktig reform som sikrer helhetlige tjenester. Samtidig satses det på forebygging og mer folkehelse. Dette viser at den rød-grønne regjeringen er målrettet og tør gjennomføre det vi i 2009 varslet skulle bli framtidens helsereform. Vi vil sikre innbyggerne rett behandling på rett sted til rett tid. Vi tar de grepene som skal til. I motsetning til Høyre, som synes dette er altfor fort og altfor mye, og vil bremse og trenere, mener vi at det er akkurat passe og til akkurat rett tid. Vi bygger helse og omsorg videre. Vi vil ha en enda bedre eldreomsorg og et enda bedre helsevesen. Det er grunn til å være stolt av mye av det som gjøres, men det kan bli så mye bedre. Så lenge noen ikke får den hjelpen de trenger, skal vi videre. Vi tør å ta de grepene som skal til, fordi vi tror på fellesskapet.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Da er jeg taler nr. 70. Mye er jo sagt før jeg tar ordet. Jeg tror det går en rød tråd gjennom debatten her i dag, og det er synet på hvilken samfunnsmodell vi skal velge. Den økonomiske politikken er det i særdeleshet på sin plass å drøfte når vi skal velge hvilken modell vi skal ha. Det rød-grønne budsjettforslaget som ligger her, og som kommer til å få flertall, er en modell for trygghet og verdiskaping og, som vi også har sett, for utvikling av små forskjeller i samfunnet. Det ansvarliggjør organisasjonslivet. Det er et skattenivå som gjør oss i stand til å finansiere velferdstilbudet, som er tilgjengelig for alle grupper, hvor enn du måtte bo i landet. Dette har nettopp bidratt til å skape et samfunn med høy omstillingsevne, høy produktivitet og lav arbeidsledighet og, ikke minst, trygghet og forutsigbarhet. Det er det som etter min oppfatning egentlig er kjernen i budsjettdebatten, og som viser forskjellene. Så skal jeg inn på noe som også har med trygghet å gjøre, nemlig forsvarsbudsjettet, som vi også har oppe til rammevedtak i dag. Det er en bevilgning på 40,5 mrd. kr, og dette betyr en ferdigstillelse av langtidsplanen for Forsvaret. Det er første gang i historien at vi nå fullfinansierer forsvarsbudsjettet og gir de nødvendige midler til drift og omstilling. Det er det vi gjør nå i kveld. Vi fullfører nemlig i dag den omstillingen som vi lenge har planlagt i Forsvaret, slik at det ikke skal befinne seg i en vedvarende strukturell krise, som Forsvaret har vært i. Så litt om hva som skjer ellers i Europa: Det er en begredelig situasjon der, og vi forbereder oss for ikke å havne i en så vanskelig situasjon. Men noen land har trodd at det går an å ha velferdstjenester på nivå med bl.a. de nordiske og med et skattenivå som er helt på bunn, og som kan sammenliknes med det amerikanske. Det går ikke. Den internasjonale gjeldskrisen innebærer et endelig farvel til høyresidens uansvarlige skattepolitikk. Vi tar ansvar. Vi har rammevilkår for vår økonomiske politikk jf. handlingsregelen, jf. den økonomiske ansvarligheten vi legger til grunn i vår budsjettinnstilling. Det finnes ikke gratis penger noe sted. Vi kan heller ikke skyve byrdene over på de kommende slekter i samfunnet vårt. Dette har med rettferdighet, det har med fordeling og det har med moral å gjøre.
Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2011-11-24:
Jeg kommer fra et lite stykke Norge. Det er et vakkert stykke Norge, og det er et viktig stykke Norge med stor verdiskaping. Møre og Romsdal er et av landets største eksportfylker, og hver tiende industriarbeidsplass finnes der. Det tok ikke lang tid etter at statsbudsjettet ble lagt fram, før meldingene fra mitt hjemfylke kom. De aller fleste var godt fornøyd med budsjettet. Jeg kan f.eks. referere Maritimt Forums klare melding: «De 20 000 som arbeider i maritim næring i fylket bør være tilfreds med at Regjeringen legger fram et stramt budsjett. Det vil være med på å trygge arbeidsplassene.» De sier også: «Et stramt budsjett er avgjørende for kronekurs og eksportrettede arbeidsplasser.» Dette sitatet illustrerer hvor godt regjeringen treffer med sin økonomiske politikk, og innholdet i Maritimt Forums hovedbudskap har vært gjennomgangstonen fra veldig mange som har ytret seg om statsbudsjettet. Næringslivet applauderer også regjeringens politikk med fjerning av revisjonsplikten for små aksjeselskap, reduksjon av skjemaveldet og nedsatt krav til aksjekapital. I debatten i dag har Høyre så å si i alle sine innlegg uttrykt misnøye både med regjeringens næringspolitikk og økonomiske politikk. Jeg velger heller å lytte til næringslivets og arbeidslivets organisasjoner. De mener mye er bra med regjeringens politikk. Vi er privilegert i Norge som har trepartssamarbeidet. Mange mener dette forpliktende samarbeidet er noe av forklaringen på at vi greier oss så godt som vi gjør, mens flere land rundt oss sliter med gjeldskrise og rekordhøy arbeidsledighet. Høyre burde etter mitt syn heller bekymre seg for den økonomiske politikken til det partiet de ønsker å sitte i regjering med, nemlig Fremskrittspartiets. Med Fremskrittspartiets uansvarlige pengebruk og tvilsomme inndekninger er det flere enn meg som er redd for konsekvensene dersom Fremskrittspartiet kommer i regjering. Jeg har ikke hørt en eneste representant fra Høyre som har kommet med kritiske bemerkninger til Fremskrittspartiets økonomiske politikk i dagens debatt. Så en liten justispolitisk digresjon til slutt: Fremskrittspartiet foreslår at utenlandske innsatte i norske fengsler skal tilbys lavere standard enn nordmenn. Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund slakter forslaget og sier at det er bakstreversk og rasistisk. De mener forslaget er dårlig kriminalpolitikk, og at det er kriminalitetsfremmende. Regjeringspartiene vil stemme mot dette forslaget ved votering senere i natt, og jeg håper at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre gjør det samme.