Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-17:
Denne saken handler om at vi skal beskytte dem som har stilt opp for norske styrker i skarpe operasjoner, både før, under og etter oppdrag. SV er veldig glad for de initiativene som vi tok, og at vi etter hvert fikk med oss flere partier på å finne en løsning på denne saken. Men jeg må si jeg er litt forundret over at det er kommunal- og forvaltningskomiteen som sitter her i dag, og at det er justisministeren som sitter her i dag. Det burde være utenriks- og forsvarskomiteen, og det burde være forsvarsministeren. Dette er en sak som det burde vært ordnet opp i, og det burde vært gjort før, men jeg så ingen som tok initiativ til dette, og derfor så vi behov for det. Det var saken om Faizullah Muradi som gjorde at jeg ble oppmerksom på dette forholdet, der Norge ikke bare lot være å beskytte, men i tillegg brukte Dublin-forordningen for å skyve det absolutte ansvar Norge har for personer som er blitt satt i fare fordi de har gjort tjeneste for oss, over på et annet land ved å sende vedkommende dit. Jeg vil først og fremst berømme Veteranforbundet og de ulike offisersforbundene som har stått på i denne saken og ikke gitt seg, for de har pekt på det som vi alle burde ha sett før. Derfor er jeg veldig glad nå fordi vi finner en løsning på dette, som ikke er ordinær asylsak, men som er en egen ordning, en egen ordning for disse kamptolkene. Jeg har lest kontraktene deres, og det er ikke noen tvil om at de har en tittel som heter kamptolk. Som representanten Greni sa, gikk det altså helt til oktober at forsvarsministeren her i Stortinget sa at disse ikke skal bære verken våpen eller uniform. Det har de beviselig gjort. Det sier alle som har vært der. Det finnes på tape, og det finnes på bilder. Allikevel har vi måttet holde på med dette veldig lenge. Her må man forholde seg til virkeligheten, og ikke det som står på et papir. Og virkeligheten der det er krig, er at det behov for at man handler raskere enn det vi har klart å gjøre i denne saken. Jeg er veldig glad for at man nå skal ha en individuell vurdering. Selvfølgelig er det nødvendig. Jeg vet at det kan knyttes ulike typer sikkerhetsrisiko til enkeltpersoner. Det er alle klar over. Grunnen til at SV mener at vi burde gjøre en slik vurdering og la dem som det ikke knytter seg slik sikkerhetsrisiko til, komme til Norge under behandlingen av saken, er jo at de nå har levd i konstant livsfare og vært på internflukt svært lenge. Jeg frykter at den identifiseringen som nå blir gjort i prosessen med å få levere en søknad, kan øke risikoen. Det er hele begrunnelsen. Derfor påhviler det selvfølgelig nå regjeringen et veldig stort ansvar for å få denne ordningen i gang raskt, slik at dette ikke tar tid. Vi har sikkert alle satt oss inn i noen av de henvendelsene vi har fått fra noen av disse tolkene som er på internflukt i f.eks. Tyrkia, som lever under helt uverdige forhold. Selvfølgelig er det flere enn vi som vet hvem de er, og at de er under skarpe trusler. Jeg er veldig glad for at Stortinget nå enstemmig også sier at vi må finne ordninger på dette i framtida. Det er Forsvarsdepartementet og forsvarsministerens ansvar å finne det, for dette kan ikke behandles som ordinære asylsaker. Det er ikke ordinære asylsaker. Beskyttelsesbehovet kan ligne, men det handler om mennesker som har gjort tjeneste for Norge. Så kan man diskutere om man skal bruke begrepet «norske veteraner» eller ikke. Jeg registrerer i hvert fall at Veteranforbundet og offisersforbundene mener det. Da tror jeg at det er hvordan disse kamptolkene i praksis fungerer, som må være helt avgjørende for hvordan vi behandler dette etterpå. Helt til slutt: Nå skal det være en replikkrunde her til slutt, men jeg ber justisministeren spesielt å redegjøre for den tidsplanen som foreligger for dette arbeidet nå, for det haster. Jeg tar med dette opp forslaget fra SV.