Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2016-05-03:
Jeg vil starte med å takke komiteen for et godt samarbeid i denne saken og gi honnør til forslagsstillerne fra Arbeiderpartiet for et godt, gjennomarbeidet og velbegrunnet forslag i en viktig sak. Dessuten fortjener regjeringen skryt for samarbeidsvilje for å få denne saken i land. Derfor er vi i den hyggelige situasjonen at vi har et enstemmig storting som i dag går sammen om å gi kommunene i Norge et veldig viktig verktøy i kampen mot dårlig luftkvalitet i byene og klimagassutslipp. Flere hundre europeiske byer har allerede gjennomført ulike former for lavutslippssoner, og tiltak er velprøvd i land som Tyskland, Italia, Nederland, Sverige og Danmark. I Norge har av ulike grunner dette virkemiddelet blitt liggende i skuffen i mange år, til tross for at utfordringene med luftkvaliteten og helsa i byene våre har vært store lenge. Mitt inntrykk er at det har eksistert en del uklarhet om hva slags typer lavutslippssoner det faktisk har vært lov å innføre, og på dette området har Samferdselsdepartementet nå gjort en veldig bra ryddejobb. Det er nå forstått og fastslått at det eksisterer hjemmel for en forbudsløsning, men at det fram til i dag ikke har vært lovhjemmel for den oblatløsningen som flere av landets storbyer har etterlyst. Grunnen til at det nå er viktig at vi vedtar en hjemmel for en oblatbasert lavutslippssoneløsning, er at en slik oblatløsning vil være et mer fleksibelt virkemiddel enn en ren forbudsløsning. Oblatløsningen vil ikke hindre reiser som er helt nødvendige, og den legger til rette for en gradvis og forutsigbar omlegging av bilparken. En lavutslippssone som er regulert gjennom en oblatløsning, er dessuten lett å iverksette fordi den vil fungere omtrent som dagens velkjente piggdekkgebyrordning, og det er et elastisk virkemiddel som kan skjerpes eller mykes opp gjennom økte eller reduserte priser etter hvert som teknologi og krav til luftkvalitet, klimagassutslippskutt og andre ting endrer seg. Jeg håper at dette enstemmige stortingsvedtaket betyr at helseproblemene med lokal luftforurensning i de store byene nå tas skikkelig på alvor i Stortinget og i storbyene. Det er på høy tid. Det er ganske spesielt at vi så lenge har latt dette problemet fortsette å ramme innbyggerne i de store byene våre når vi har kunnet gjøre noe med det, men altså valgt å la være å gjøre det. Lovhjemmelen har ligget i en skuff i departementet i årevis, først under den rød-grønne regjeringen, deretter under dagens regjering. Mange har betalt en høy pris med helsa si på grunn av denne nølingen. Derfor håper jeg at enstemmigheten i denne saken er et tegn på at stadig flere partier nå innser at store og fundamentale endringer er nødvendig i norsk samferdselspolitikk, og det er flere grunner til det. For det første har hele verden nettopp vært samlet i Paris og signert en avtale der det i praksis står at vi må holde opp med å slippe ut klimagasser. Denne omstillingen krever kraftige virkemidler som gjør det rasjonelt å velge utslippsfrie løsninger. Den lovhjemmelen vi vedtar her i dag, er et slikt virkemiddel. Det er ikke et negativt virkemiddel, men det er et nødvendig virkemiddel som driver utviklingen i riktig og konstruktiv retning. For det andre har vi i løpet av de siste årene fått stadig mer dokumentasjon på at lokal luftforurensning er svært skadelig for helsa. Antallet tapte leveår i Europa som følge av dårlig luft, er jo skremmende høyt, og det samme er omfanget av redusert livskvalitet, bevegelsesfrihet og luftveisplager, som særlig rammer små barn, astmatikere og andre med ulike typer luftveislidelser. Vi er så smått i gang med å skjerpe disse grenseverdiene, men vi har altså fortsatt en lang vei å gå før vi innfrir Folkehelseinstituttets anbefalinger. Den nye lovhjemmelen som vi vedtar i dag, er et veldig viktig og konstruktivt skritt framover, men det gjenstår flere skritt. Og for det tredje innser stadig flere at det er en ekstremt dårlig idé å basere samferdselspolitikken i byene våre på mer biltrafikk. Den aller knappeste ressursen vår i byene er areal, og biler er det minst arealsmarte transportmiddelet vi har. Kommunene vil velge ulike løsninger for å redusere luftforurensningen, men det er uansett svært viktig at det nå jobbes på spreng for å få ferdigstilt forskriftene for oblatbaserte lavutslippssoner. Vi må få dette klart innen vinteren, og da kan vi imøtese et nytt kapittel i arbeidet for en ren byluft.