Morten Wold (Fremskrittspartiet), 2016-04-07:
Det er betryggende at Stortinget får seg forelagt regelmessige meldinger om kvalitet og pasientsikkerhet og inviteres til å bidra til økt oppmerksomhet og politisk bevissthet om dette i den nasjonale helsepolitikken. Av meldingen ser vi at utfordringene i 2014 selvsagt omfatter flere av de samme områdene som året før. Endringer i helsevesenet tar tid og lar seg sjelden innføre over natten. Nettopp derfor er det viktig at arbeidet med kvalitet og pasientsikkerhet må skje kontinuerlig og systematisk. Samtidig må systemene som finnes, bidra til åpenhet i hele tjenesten – med sikte på forbedringer der det er mulig. Regjeringen har foreslått å opprette et nytt kommunalt pasient- og brukerregister. Gjennom et slikt vil sentrale og kommunale myndigheter kunne bruke lagrede data for bedre å kunne planlegge, styre og evaluere helse- og omsorgstjenestene. For eksempel vil registeret gi verdifull informasjon om behandlingen av pasienter med nye folkesykdommer, som kols og diabetes. Det vil være viktig kunnskap for å utvikle tjenestene knyttet til behandling av de nevnte sykdommene. Det er – av ulike årsaker – store variasjoner i helse- og omsorgstjenesten. Jeg registrerer at både Arbeiderpartiet og Senterpartiet etterlyser stedlig tilsyn i sykehjem, og at pårørende skal involveres. Det er spørsmål som skal avgjøres lokalt. Da tillater jeg meg å minne om at Arbeiderpartiet etter valget i 2015 fikk 203 ordførere, mens Senterpartiet fikk 105. Jeg må si at de to partiene lokalt således har meget gode muligheter til å vise hvor viktig de synes dette er. Arbeiderpartiet etterlyser også helseministeren når det gjelder ansvaret for at samhandlingsreformens intensjoner ikke blir fulgt opp. Også det blir for enkelt fra et parti som med sine 203 ordførere og flertallskonstellasjoner i veldig mange av landets kommuner åpenbart lett glemmer det de har drevet valgkamp på. En samlet komité er opptatt av at systemene for å avdekke og lære av uønskede hendelser og feil må bli bedre – både på sykehus og i kommunehelsetjenesten. Dette er samtidig avhengig av en generell åpenhetskultur i helse- og omsorgstjenesten. Komiteen presiserer at ansatte i helse- og omsorgssektoren selvsagt har ytringsfrihet, og ser det som ønskelig med offentlig debatt om helse- og omsorgstilbudet, en debatt der også helsearbeidere deltar. At det skjer feil i sektoren, som det i tillegg dekkes over, har ført til at regjeringen ønsker en undersøkelseskommisjon for helsevesenet. At ting dekkes til, kan føre til tap av liv. Det er uholdbart. Vi må ikke glemme at bak hver og en av disse hendelsene er det i tillegg til den involverte pasienten kanskje foreldre, søsken, barn, venner og kolleger. Det er mange som blir involvert. Jeg mener det er essensielt at vi tar dette på alvor. Og skal vi bli bedre, må det være nulltoleranse for å skjule feil som skjer. At man spiller med åpne kort og følger boken, er viktig for troverdigheten i det offentlige helsevesenet. Da er det også viktig å anerkjenne den involverte pasienten. Meldingen påpeker at det skjer mange uønskede hendelser rundt bruk av legemidler. Det gjelder både legemiddelbehandling og legemiddelhåndtering. Uønskede hendelser knyttet til legemidler kan selvsagt også skje i spesialisthelsetjenesten. Risikoen for alvorlige legemiddelfeil er særlig stor i overgangene mellom hjemmetjenesten og institusjoner og mellom ulike institusjoner. Det er nylig avgitt en legemiddelmelding. Også her var feil bruk av legemidler et viktig element. Derfor ønsker regjeringen en videreutvikling og utvidelse av dagens reseptregister, slik at det ivaretar fremtidige behov. Avslutningsvis: Veldig mye er veldig bra i norsk helsevesen. Det må likevel ikke føre til at vi slutter å ta kvalitet og pasientsikkerhet på alvor. Det er det heller ingen fare for – denne regjeringen er genuint interessert i og opptatt av å skape pasientens helsetjeneste. I det inngår selvsagt både høy kvalitet og maksimal pasientsikkerhet.