Svein Harberg (Høyre), 2013-11-26:
En av de viktigste oppgavene for en regjering er å føre en politikk som utløser engasjement, skaperkraft og verdiskaping, og at dette gjøres med utgangspunkt i et generasjonsperspektiv. Verdiskapingen danner grunnlaget for et fortsatt velfungerende velferdstilbud for oss alle. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens endringer i det budsjettet den forrige regjeringen la fram, viser en klar retning og styrker nettopp engasjement og aktiv deltakelse for en bedre hverdag. Den evnen til å prioritere i en meget hektisk budsjettprosess som regjeringen nå har vist, står det respekt av. Spesielt vil jeg berømme de grep som gjør at samfunnet i sterkere grad bygges nedenfra, at makten desentraliseres, og at mennesker nå settes foran systemer. Vi opplever for ofte enkeltpersoner som ikke får den hjelpen de trenger, personer som åpenbart er i målgruppen for tiltak Stortinget har etablert, og som forteller at systemet har overtatt, og at muligheten for den enkelte innskrenkes. Den rød-grønne regjeringens virkemiddel har vært økt regelstyring og fokusering på tildeling i kroner og øre. Den nye regjeringen har fra første øyeblikk vært opptatt av å følge virkningen av politikken. Mangler i oppfølgingen av barn i barnevernet er et eksempel på et alvorlig varsko om at vi ikke treffer. Tilbudet til dem som trenger å oppleve omsorg, trygghet og tillit, har store huller, og utfordringen er varslet gjennom lengre tid. Særlig har det vært påpekt at altfor mange av de unge i barnevernet ikke gjennomfører det viktigste for å få dem ut av en ofte vond sirkel: en utdanning, som grunnlag for mestring og videre studier. Et særdeles godt og målrettet tiltak er derfor regjeringens økte innsats for å sikre at barn i barnevernets omsorg får en undervisning tilpasset deres utfordringer og behov, og at vi gjennom dette kan gi flere et fullført skoleløp og økte muligheter gjennom resten av livet. Jeg merker meg også at Senterpartiet, SV og Arbeiderpartiet på vei ut av regjeringskontorene og i debattene etterpå har fortsatt i samme spor som det de hadde gjennom åtte år i regjering, og kun har oppmerksomhet på kvantitet og tekniske løsninger. Det kan jo kalles å være konsekvent og er greit nok for oss, men når kommunene takker oss for å ha stoppet to barnehageopptak nå, og når Utdanningsforbundet støtter oss i det samme, burde de kanskje stoppe opp og se på begrunnelsen før de fyrer løs. Kommunene er klare på at de ikke vil kunne etablere nok nye plasser med god kvalitet for å ivareta slikt opptak nå. I tillegg er de veldig klar over og bekymret for den store helårskostnaden på 1,7 mrd. kr, noe som antakelig er grunnen til at en flertallsregjering ikke har gjort dette før. Utdanningsforbundet har en bekymring tilsvarende den til kommunene og regjeringen. Først må vi sikre kvaliteten og få på plass nok personale med riktig utdanning. Barnehagene er en viktig arena for en god start og god utvikling for svært mange barn. Mangelen på kvalifiserte medarbeidere er stor, og de private barnehagene har slitt med manglende forutsigbarhet. Regjeringen tør å prioritere denne kvalitetsbyggingen og har styrket kompetansebygging i barnehagen med ytterligere 10 mill. kr, og de private barnehagene har fått økt likebehandling. Høyre og Fremskrittspartiet vil også arbeide for mer fleksible ordninger for barnehageopptak. Noen kommuner har i dag tellinger som i prinsippet gir løpende opptak, noen har bare ett opptak, og de fleste har ordninger midt mellom dette. Det avgjørende for utvidelse av rettighetene er at dette ikke skal gå på bekostning av kvaliteten i tilbudet. Denne regjeringen holder fast ved kvalitet som det avgjørende kriteriet for videre utvikling av barnehagetilbudet. Til slutt vil jeg peke på at regjeringen også gjør tydelige og viktige grep i kulturpolitikken. Etter årevis med tekniske føringer fra den rød-grønne regjeringen som kan gi inntrykk av stadig økt satsing på kultur, viser evalueringen at kulturbruken har gått ned. Det kan da ikke være det som var målet? Når vi nå har fått innblikk og ser at økningene de senere årene har vært gjort mulig ved å løfte inn stadig nye institusjoner i regnestykket, er vi ikke forundret over resultatet. Regjeringen tør å sette ned foten og vil systematisk evaluere og målrette bruken av tilskudd. Poenget er ikke prosenten eller summen, men at de ressursene vi tilfører, utløser økt kulturinnsats og kulturbruk. Vår nye gaveforsterkingsordning er et viktig hjelpemiddel for å gi mer makt til utøverne og godt ankerfeste for kulturaktiviteter og kulturbruk.