Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Jeg tenkte jeg skulle snakke om Fremskrittspartiets to største seire i budsjettet for neste år. Det første er reduksjonen i avkortingen for gifte og samboende pensjonister, en avkorting som har vært en slags straffeskatt for dem har holdt ut i et langt ekteskap. En skulle kanskje tro at det skulle vært motsatt, men man straffes altså. De rettighetene som man har opparbeidet seg gjennom et langt arbeidsliv, får man ikke utbetalt når man blir pensjonister, fordi man da fortsetter å være sammen. Nå har jeg tenkt å ta et eksempel, et lite eksperiment – siden representanten Gahr Støre var i salen, og også representanten Marthinsen, så vidt jeg vet: Hva om man tok f.eks. to ansatte i Statoil, som er gift og bor sammen, og ga den ene 100 pst. i lønn, og den andre skulle få 75 pst.? Disse menneskene er jo blant dem som har mest fra før, og man skulle jo tro at de hadde nok hvis de fikk 175 pst. til sammen? Jeg har ikke sett noe forslag om det. Eller du kan tenke deg to stortingsrepresentanter som deler bolig, og som kunne få godtgjørelse på henholdsvis 75 pst. og 100 pst. og hatt et slags spleiselag. Det er ikke noen tvil om at stortingsrepresentanter er blant dem som har mest fra før. Men jeg er ikke sikker på om det er en gangbar vei å gå – det hadde kanskje ikke blitt så veldig populært. Det andre er innstramningen i asylpolitikken, der Fremskrittspartiet har fått gjennomslag for saker vi har kjempet for i mange år, og blitt nedstemt og karakterisert og latterliggjort. Det er ikke måte på hvilke begreper og ord man har brukt på dem som har fremmet slike forslag, og fremmet forslag i mediene osv. Nå er det altså blitt flere partier i Stortinget som har sluttet seg til Fremskrittspartiets politikk. Det er selvsagt ikke nok, det er ikke uttømmende, og Fremskrittspartiet vil fremme flere innstramningsforslag fremover, naturligvis, som vi vil utfordre de andre partiene til å være med på. Og så må jeg si at jeg er litt overrasket. Det er veldig mye snakk om integrering, det fokuseres veldig på integrering, og at man må lære norsk raskt. Representanten Toskedal mente at det var veldig viktig, for da blir man lettere en del av det norske samfunnet. Jeg vil minne om at de som får opphold i Norge, får det på midlertidig basis. De skal hjem igjen. Alle som en skal hjem igjen. Det er jo derfor man prøver å bekjempe IS, det er derfor man prøver å fjerne Assad, det er derfor man prøver å få til levelige vilkår i Syria. Det har man fem år på å gjøre, og så skal de hjem igjen og bygge opp sitt eget land. For hvem skal ellers bygge opp Syria, hvis de ikke skal gjøre det selv? Er det nordmenn, er det amerikanere, er det briter, er det franskmenn? Det må da være syrerne selv. Og det er de sterke som har forlatt Syria, det er de som har kunnet betale og reise: de unge, de friske, de spreke. Det er de som er i Europa, mens det er de som er minst i stand til å ta vare på seg selv, som er igjen i Syria – handikappede, gamle osv. De som nå er i Europa, må jo reise hjem og bygge opp eget land, og det er ikke veldig nødvendig å ha norskkunnskaper i Syria. Men det vil være veldig viktig å ha andre kunnskaper og egenskaper og kompetanse for å bygge opp eget land. Det kan vi gi dem, vi kan gi dem kunnskaper så de kan bygge opp igjen demokratiforståelse, skape og bygge opp. Det er det vi bør gi dem.