Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-07:
Det er i hvert fall dobbeltkommunikasjon på høyt nivå her i dag, fra flere partier. Det viser at det er behov for en avklaring i Stortinget av om Stortinget nå står ved målsettingen Stortinget har, og som Riksrevisjonen har påpekt at ikke har blitt fulgt opp i praktisk politikk. Det er et ansvar som ulike statsråder må ta på seg, og som stortingsflertallet må ta på seg for å følge det opp hvis vi mener det fortsatt. Og det mener SV at vi skal. Det er gode grunner til å ville det, fordi vi nettopp må ta vare på matjorda framover sånn at den kan være levende og frisk i generasjoner. Grunnen til at jeg ikke nevner helse i mitt innlegg – eller påstår det– er ikke at jeg er uenig i det representanten Lundteigen sier, nemlig at særlig disse plantevernrestene som finnes igjen, nok antakeligvis etter hvert vil hope seg opp i næringskjeden og også havne i mennesker, og det er ikke et gode. Det tror jeg vi vil innse etter hvert, men det er vanskelig å bevise, sjøl om det nå i den siste uka har kommet rapporter som både mener å fastslå dette, at det er bedre helse, og også tar opp alle disse skremslene om at økologisk produksjon vil være så lite effektiv at man ikke vil kunne produsere nok mat på den måten. Jo, det kan man nok, men da må man også sørge for at alle jordbruksarealer blir tatt i bruk, og at de blir brukt på en slik måte at de kan produsere sunt og lenge. Så er denne debatten rundt markedsføring merkelig. Partier som er veldig markedsorientert, mener tydeligvis at markedsføring på akkurat dette området ikke har noen betydning, for her velger forbrukerne helt fritt. Jeg tror ikke at verken kjeder eller produsenter bruker millioner og milliarder av kroner på markedsføring når det ikke virker. Det er klart det virker, når du får smaksprøver, når du blir fortalt på TV-en og i avisene og massivt overalt hvor du går: Spis dette, det er sunt, det er bra, kjendisene spiser det, dette er det lekre, det nye, dette må du smake. Selvfølgelig virker dette. Selvfølgelig virker lokkepriser, det viser seg jo. Da blir du kjent med produkter, det er jo derfor man bruker markedsføring. Fordi økologisk produksjon er viktig av grunnleggende viktige årsaker, er det viktig å få opp produksjonen, og da er det viktig at folk får mulighet til å bli kjent med produktene. Det går ikke av seg sjøl. De som produserer konvensjonelt, og de som produserer veldig usunne ting som vi stapper i oss både sent og tidlig, bruker masse penger på markedsføring. Kjedene har også makt over hvordan varer plasseres i butikken. Det er ikke noen tvil om at de har det. De har avtaler om hva som er foran, hva som er nære deg. Hvor velger kundene mest varer, hvor plukker du med deg et eller annet når du bare går forbi? Ja, det er det masse studier av, og dette gjør alle butikkene. De vet jo hvor de plasserer varene for at de skal få solgt mest mulig av dem. Så ønsker vi å få opp produksjonen, og for at forbrukerne faktisk skal få øye på og mulighet til å velge dette, må vi gjøre ganske mye mer med markedsføringen av det, for alle de andre markedsfører jo så intenst og voldsomt sine produkter. Så det blir litt jomfrunalsk, synes jeg, når man sier at dette skal man liksom ikke markedsføre i det hele tatt. Alt som er forbruk, lar seg påvirke. Jeg sier ikke at forbrukerne er ubevisste eller ikke vet hva de gjør. Nei, de vet hva de gjør, men forbrukerne lar seg påvirke. Jeg lar meg også påvirke av markedsføring, jeg innrømmer at jeg gjør det, fordi man er et menneske og det virker. Jeg håper nå at vi får en ordentlig avklaring fra regjeringspartiene på om de står bak denne målsettingen for økologisk landbruk. Det må vi ha. Vi vet jo at vi har en regjering som ikke har et flertall i Stortinget bak seg, og som av og til og ganske ofte blir bedt om å gjøre noe de er imot. Det går litt tregt og dårlig, men det er i hvert fall greit å ha det helt ærlig på bordet når situasjonen er slik, for da må jo stortingsflertallet åpenbart agere på en mye mer kontant og mye mer handlekraftig og direkte måte for å få til det man ellers vedtar med anmodningsvedtak til regjeringen. Det kan la seg gjøre når vi har en regjering som er enig i målsettingene. Hvis man har en regjering som er uenig i målsettingene, må forslag selvfølgelig være mye mer «to the point» og helt klare i sin formulering.