Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2014-06-03:
Svart økonomi er ikke noe nytt, det er vel så gammelt som ethvert samfunn er. Det som er det nye nå, er at det er et økende problem i Norge, og nå er svart arbeid koblet til stadig alvorligere kriminalitet. Det går fra svart arbeid til kriminalitet, og det er en veldig rask, negativ utvikling. Statsråden sa at det var ødeleggende for samfunnsmoralen. Ja, det kan jeg underskrive på. Det er så til de grader ødeleggende for samfunnsmoralen at jeg tror det er mye større enn det denne salen er klar over. Statsråden sa at hun ser fram til å samarbeide, men første bud da er at man samarbeider på det reelle grunnlaget som er ute – og det er etter min vurdering alvorlig som det er. Det som skjer, er at noen tjener veldig mye på denne utviklinga, i tillegg til at det skal betales skatt på det som er hvitt, skal det betales moms på det. Så skal en i henhold til det som er hvitt, også betale en anstendig lønn for den jobben som blir gjort. Det siste endrer seg i en dramatisk negativ retning, hvor en stadig erfarer at arbeid blir gjort til en pris som er langt under det en kan leve for med det norske kostnadsnivået. Derfor er dette utrolig krevende. Det er krevende som følge av at arbeidsmarkedet endrer seg. De som emigrerer til Norge, har rimelig ryddige forhold, de som arbeider i Norge på kortere kontrakter, har det mer problematisk, og de som har det absolutt mest problematisk, er de som er ansatt i utenlandske foretak i Norge, og hvor vi har veldig liten oversikt over hvordan den reelle økonomiske og arbeidslivsmessige situasjonen er. Vi har en markedsøkonomi i Norge hvor det er konkurranse. Jeg har sagt det tidligere i debatt med statsråden, en reell konkurranse er et statsprodukt. Hvis ikke staten legger til rette for konkurranse, blir det ikke lenger en reell konkurranse, og det er det som nå utvikler seg, hvor seriøse arbeidsgivere ser at en blir utkonkurrert av selskaper som er i et helt annet spill. Situasjonen er altså utrolig krevende. EØS-avtalen er sjølsagt medvirkende til dette, og det skal jeg komme litt nærmere inn på. Regjeringa kan gjøre noe. Jeg er for at det er en handlingsplan, men i en handlingsplan må en stille en diagnose, det er det første bud: Hvorfor utvikler det seg? Så kan en gå på tiltakene. Innenfor f.eks. offentlig sektor er det offentlige kjøper av bygg- og anleggstjenester for mange titalls milliarder. Det er ikke noe urimelig krav at det offentlige stiller krav til at det skal være et visst antall underentreprenører maksimalt for dermed å lage kontraktene mer oversiktlige. Det er ett spørsmål. Innenfor bolig- og hyttesektoren er det opplagt at vi har det største svarte markedet i den private sektoren. Det burde ikke være umulig å innføre en valgfri ordning med regnskapsligning av bolig og hytte, hvor man forplikter seg til å være i en viss periode. Så kan man utgiftsføre de påkostninger som skjer, mot at man får et inntektstillegg og dermed får det inn – altså sånn at det blir foretaksøkonomisk lønnsomt for den enkelte hytte- og boligeier å registrere seg. Vi kan ta eksempelet med transport. Jeg har sendt spørsmål til statsråden om statsråden kan gi en oversikt over hvilke utenlandske transportselskaper som per 1. januar 2014 var registrert i merverdiavgiftsregisteret. Det kan statsråden ikke gi. Det er et område som en er nødt til å gå inn på nå for å se hvordan en kan kontrollere etterlevelse av registreringsplikt og innbetaling av merverdiavgift. Helt til slutt vil jeg si at den naiviteten som er på dette området, må vi nå legge vekk. Vi må legge vekk den ideologiske dogmatismen og ta en dannelsesreise rundt i Norge, besøke arbeidsplasser og se hvordan det praktisk fungerer, se hvem som tjener på det, se hva som er nødvendig å gjøre – uavhengig av hvilket syn vi har på de store synspunktene med tanke på EØS-avtalen – for å få en utvikling som gjør at arbeidsmoralen og samfunnsmoralen ikke undergraves av dette svineriet som nå utvikler seg.