Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2011-03-22:
Jeg er egentlig litt glad for at vi kan diskutere tiltak for å beholde stadig flere lærere lenger i jobb, sjøl om St.meld. nr. 11 for 2008–2009 viser at flere lærere nå står lenger i jobb, sammenlignet med tidligere. Gjennomsnittsalder for alle typer av nye pensjonister i skoleverket var 60 år i 2006, mot 57 år i 2001. Likevel går for mange lærere av før de fyller 67 år. Vi trenger dem, og de trenger å få vite akkurat det. Da jeg forberedte meg til denne debatten, ringte jeg min tante. Tante er 71 år. Hun hadde jobbet 40 år i barneskolen den første gangen hun gikk av, som hun sa. Hun er nå egentlig pensjonist, men jobber likevel som lærer, nå med å drive norskopplæring av flyktningbarn og ved å ta andre engasjement og vikariater som skolen tilbyr henne. Det er ikke pengene som er viktigst, men det å være til nytte. Vi fungerer best når vi gjør noe, vet du, sa tante. Samtidig trakk hun fram viktige momenter for å stå lenger i jobb: Først av alt at en er i god fysisk form, og at en fortsatt har formidlingsgleden. At leseplikten ble nedsatt for dem over 55 år, var veldig viktig, og at de fikk en ekstra ferieuke. Samtidig la hun vekt på at miljøet må være godt, slik at en trives i jobb. Det er viktig å føle at en er til nytte, og at en er etterspurt, uten at en er bundet fast. Å slippe å være kontaktlærer er også med på å gjøre dagene lettere. Hvis noen skulle være i tvil om det, har jeg ikke forhørt meg med de andre rød-grønne representantene før dette innlegget ble skrevet. Det betyr altså at det er viktigere å legge til rette for en lettere hverdag. Gjennom behandlingen av Meld. 19 S for 2009–2010, Tid til læring, viser regjeringa til en rekke tiltak for å gjøre nettopp det. God ledelse er kanskje det viktigste stikkordet. Derfor følger regjeringa opp med etter- og videreutdanning både for rektorer og lærere, færre krav til rapportering og mer tydeliggjøring av sentrale føringer. Hvordan kommunene og fylkeskommunene sjøl kan organisere seg for å bidra til god ledelse på sitt nivå, må nesten være opp til kommunene og fylkeskommunene sjøl. Men det er viktig å arbeide med hvordan de kan bidra til å avlaste lærerne. Det er imidlertid viktig å merke seg at en sentral skolefaglig ledelse er nødvendig for resultater og oppfølging. Det er viktig å følge opp sine rektorer slik at en sikrer et akseptabelt antall møter med innhold som føles nødvendig, slik at de får tid til å være pedagogiske ledere. Det er viktig å finne løsninger for å unngå for mye ekstra rapportering til kommune- og fylkesnivå, og at eldre lærere får mulighet til å få oppgaver som bedre tilpasses deres kapasitet. Så er det viktig å ha fokus på det sosiale miljøet. Det er kanskje mange som mener at det er litt unødvendig og følerier, men i tider der alle partier er opptatt av mobbing, har vi fått beskjed om at et godt læringsmiljø er viktig for motivasjon og for å unngå mobbing. Voksne er ikke annerledes enn unger – vi liker å føle oss nyttige, at vi fortsatt mestrer, at vi blir sett, og at vi betyr noe. Så er jeg kanskje mest bekymret akkurat nå for faglærerne. Jeg har for ikke så lenge siden tatt opp rekruttering av nye faglærere fra denne talerstolen. Rekruttering av nye henger sammen med frafall av gamle. Det har ikke vært særlig fokus på faglærerne de seinere åra, i alle fall ikke faglærere som er knyttet til typiske yrkesfag. Vi trenger ikke bare faglærere innenfor fellesfagene, men vi trenger flere faglærere også til å undervise i fag som mat og helse, bygg og anlegg, formgiving osv. Det er viktig å ha fokus også på denne gruppen lærere. Her mener vi i Senterpartiet at vi har en jobb å gjøre fortsatt, bl.a. for å se på hvordan vi kan lette rekrutteringen fra andre yrkesgrupper inn som lærere. Innenfor formgivingsfagene er det f.eks. mange kunstnere som kan undervise i deler av fagopplæringen. Det er folk med god fagbakgrunn, men som kanskje mangler pedagogikk. Det samme gjelder rekruttering av faglærere i f.eks. mekaniske fag. Rekrutterer du en fra oljenæringen, så er det ganske sikkert at han også har en del kvalifikasjoner i forhold til f.eks. fagengelsk. Her må vi gjennomgå kravene, slik at vi får en god og fornuftig rekruttering av viktige fagpersoner. Her tror jeg det nye kvalifikasjonsrammeverktøyet kan bli viktig. Hospiteringsordninger der faglærere deltar i bedrift og bedriftsansatte kan komme inn i skolen, vet vi fungerer ganske godt i enkelte fylkeskommuner. Det bør være flere ordninger som inspirerer flere fylkeskommuner. Det er alltid lett å rope på nye ordninger som skal iverksettes sentralt, og så tenker en at det meste ordner seg. Verden er ikke slik. Det er derfor GNIST-prosjektet er viktig. Det er viktig at vi jobber sammen på mange nivå og med organisasjonene. Med de tiltakene som er igangsatt så langt, skulle det være rikelige muligheter for kommuner og fylkeskommuner å planlegge hvordan de vil beholde lærerne lenger. Det er et langsiktig arbeid, og det handler også om ledelse. Lønn forhandles med KS, og godt miljø, kompetanseheving og en litt enklere hverdag etableres på det enkelte lærested.