Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-12-13:
Bruk av biologisk materiale er viktig for politiet, og her er det snakk om å bruke biologisk materiale på bakgrunn av DNA. Det er selvfølgelig Venstre prinsipielt for, så debatten handler ikke om det. Den handler om de rettslige reglene rundt det. På hvilket grunnlag skal registeret eksistere? På hvilket grunnlag skal man komme inn i det – og eventuelt komme ut av det? Her er det bra å slå fast at komiteen enstemmig sier at man skal bruke registeret for å identifisere og ikke ta vare på biologisk materiale. Det er en ganske viktig avklaring. Under den åpne høringen som gikk i forkant av arbeidet i komiteen, kom det fram ulike synspunkter på dette. Venstre er veldig glad for at man har foretatt den avgrensningen på dette punkt, slik komiteen har gjort. Flere medlemmer i komiteen, også fra regjeringspartiene, har kommentert hvorfor det er slik. Jeg har ikke noe å tilføye til det, det er en utmerket måte å gjøre det på. Når det så gjelder registeret i seg selv, er det ingen tvil om at registeret, også med Venstres forslag, vil bli et utvidet register for politiet. Da blir det helt avgjørende hvordan politiet skal håndtere det. For det første blir det avgjørende at denne sentrale finansieringen blir ordnet på en slik måte at man får valuta for de kronene man har. Det er ganske avgjørende at den analysekapasitet man forutsetter å ha, er skikkelig. Det var på det grunnlag at Venstre, akkurat som Kristelig Folkeparti, i Stortinget stemte for forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet. Vi stemte for det fordi man i punkt 2 gikk inn for en akkreditering av fagmiljøer. Det mener vi er svært viktig. Det gjelder også Rettsmedisinsk institutt, fordi man i forslaget så åpent sa det samme som saksordføreren – at det er viktig å kunne ha flere miljøer, altså miljøer hvor du får en «second opinion». Vi har ikke nå sagt at vi vil gå inn for å bruke private operatører. Det var en av grunnene til at vi stemte for forslaget som gjaldt punkt 3 – at en må se på anskaffelsesregelverket rundt dette, fordi grensen som trekkes mellom myndighetsutøvelse og praktiske oppgaver, må være så presis at det ikke er noen tvil om hva som er det ene og det andre. Vi ønsker ikke i en sak som dette å ta det direkte i stortingssalen. Det er på disse premissene vi stemte for Dokument nr. 8-forslaget. Det betyr at vi selvfølgelig er for det som flertallet i komiteen har sagt – at det er viktig at vi har gode miljøer, at Rettsmedisinsk institutt får krav på seg å akkreditere seg, at de vil få krav på seg med hensyn til hva de skal stå for når de skal levere mye arbeid til rettsvesenet – og at det er viktig å få et annet miljø, også av de grunner som saksordføreren nevnte. Hvis det i dette i arbeidet vil være nyttig å kunne bruke en privat aktør med gitte innrammede klare forbehold, er vi åpne for å se på det. Men vi vil ikke gjøre det til et stort poeng i dag, fordi det avgjørende er hvordan politiet kan bruke ressursene, og hva de kan få igjen for dem. Når det gjelder politiets bruk av dette, er det helt åpenbart – for å si det folkelig – at DNA-bevisene ikke kommer springende ned fra veggen og oppsøker hver eneste politimann og politikvinne. Det er heller ikke slik at alle arbeidsmiljølovens arbeidstidsbestemmelser plutselig oppheves, eller at Arne Johannessen plutselig kommer marsjerende og sier at nå skal jeg ikke stille et eneste krav til om hviletidsbestemmelser – eller at det plutselig blir mange ressurser til rådighet. Det er ikke slik det er – selv om det nærmer seg jul. Politiet må prioritere. Jeg antar at politiet vil være nødt til å prioritere alvorlig kriminalitet – kriminelle som de ikke kan nå på en annen måte. Det er ut fra en slik avveining at jeg på vegne av Venstre har fremmet forslag om at inngangsverdien i registeret skal være seks måneders idømt ubetinget straff. De andre vilkårene rundt dette er vi enig med regjeringspartiene i. Regjeringspartiene har valgt en inngang hvor man har en generell strafferamme, og så vil man gjennom forskrifter sørge for at åpenbare tilfeller ikke skal inngå her, f.eks. det som kan skje i trafikken. Jeg antar at en heller ikke skal ta unge førstegangskriminelle på denne måten. Det er et forsøk på å sortere. Det er en påstand at ut fra den sorteringen som jeg har foreslått her, vil man få mer enn nok å gjøre. Med seks måneder når politiet altså gjengangerkriminelle – det gjelder særlig volds-, vinnings- og sedelighetsforbrytere. Det er min påstand at for å nå andre, f.eks. ungdom, vil man få oversikt med et godt forebyggende arbeid. Andre igjen, f.eks. mennesker som sliter med rusproblemer, ville man kjenne i et politidistrikt som fortsatt har politifolk som kjenner det lokale miljøet. Men ingenting av dette rokker ved at det her er snakk om et viktig virkemiddel som skal brukes. Når det gjelder forslaget om å komme ut av registeret, håper jeg at statsråden kan kommentere det, fordi komiteen har sagt noe om det. I prinsippet handler det om at skal man kunne rehabilitere, må man – i hvert fall for mindre alvorlige kriminelle handlinger – komme ut av et slikt register. På den andre ytterkanten er det helt åpenbart at det finnes kriminelle handlinger som samfunnet vil beskytte seg mot. Det har vi allerede register på i dag. I avveiningen her håper jeg at man kan si at man vil komme tilbake til dette i forbindelse med politiregisterloven, for det gir en mulighet til å sortere. Med dette tar jeg opp de to forslag som jeg fremmer på vegne av Venstre.