Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Jeg vil si til representanten Hagebakken: Hvis han går inn og ser på hva Fremskrittspartiet foreslår når det gjelder overføringer til kommunene i vårt budsjett – 3,5 mrd. kr – som på mange områder er øremerket til ulike lovpålagte oppgaver, som sikrer innbyggerne likebehandling, enten man bor i Honningsvåg, i Mandal eller på Gjøvik, tror jeg representanten Hagebakken kanskje ville sett litt annerledes på det. Så står vi her igjen da, med mange av de samme utfordringene som vi hadde i fjor – og året før det igjen. Ta f.eks. fengselskapasiteten i landet. Den er sprengt, når det gjelder både varetektsplasser og ordinære, lukkede plasser. At fri ferdsel av kriminelle over grensen fra andre Schengen-land er hovedårsaken, var også representanten Klinge inne på, og det er ingen grunn til å underslå dette – heller ikke av andre. Lovverket og domstolsapparatet vårt er ikke tilpasset den nye kriminelle virkeligheten. Køene i rettsapparatet må vekk, like ens køene for soning. Det tar år og dag før lovendringsforslag kommer på plass. Derfor er det urovekkende at det kuttes til domstolene, at plan for soningskapasitet ikke blir lagt fram, og heller ikke ekstra grensetiltak for å være i forkant. Det er kjipt! Voldsoffererstatningen skal i utgangspunktet sikre skadelidte full erstatning. Det er imidlertid bestemmelser i voldsoffererstatningsloven som begrenser dette. Den nye grensen på 60 G, som kom i kjølvannet av 22. juli-tragedien, favner det store flertallets saker, selv om det dessverre fremdeles vil være ofre som ikke får full erstatning på grunn av dette taket. Vi i Fremskrittspartiet mener derfor at dette taket er en unødvendig begrensning. Det vil ha små økonomiske konsekvenser å fjerne det, men for dem det gjelder, vil det ha store økonomiske og velferdsmessige fordeler. Derfor har Fremskrittspartiet fremmet forslag om å fjerne taket, noe vi ser vi står helt alene om. Videre fremmer vi enda en gang forslag om å få vurdert å opprette en offeromsorg. Dette sto hele komiteen samlet om i fjor, da vi behandlet representantforslaget fra Fremskrittspartiet – lovforslaget som omhandlet endringer i voldsofferloven. Har noe skjedd? Nei. Det er ekstra pinlig når komiteen vet bakgrunnen for forslaget, og også ansvaret regjeringspartiene har for å levere på dette punktet. Jeg registrerer at komiteen på nytt har klart å samle seg om forslaget, men hva hjelper det når departementet og justisministeren ikke følger opp. De frivillige gjør en fantastisk innsats – ta Redningsselskapet, ta Frelsesarmeen, ta alle dem som daglig gjør frivillig arbeid der ute, og som gjør en innsats for samfunnet. Det er for meg en tankevekker at regjeringen i sitt forslag kutter tilskuddene både til Redningsselskapet og til andre. Det er ingen god profil. Men: Departementet er ikke bare et justisdepartement, det er også et beredskapsdepartement. Det går vel ikke én dag uten at et eller annet i departementets virksomhet blir diskutert i det offentlige rom. En av disse sakene er samarbeidet mellom politi og forsvar, hvor det for de fleste – etter at Gjørv-rapporten ble lagt fram – har blitt enda mer aktuelt å få til samhandling, samtrening og informasjonsdeling. Da er vi inne på beredskapssenteret. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå av vi skal måtte vente åtte–ti år før vi har et beredskapssenter oppe og står – et senter der regjeringen ønsker å plassere beredskapstroppen, hundegruppa og en helikopterbase. Men er det da i tråd med det behovet som finnes der ute? På høringen som justiskomiteen hadde i forbindelse med budsjettet, uttalte Norges politilederlag følgende: Satsingen på beredskap med beredskapssenter og politihelikopter er viktig og riktig. Tiltaket vil være viktig for politidistriktene rundt og i Oslo, men har liten eller ingen verdi jo lenger bort fra Oslo man kommer. Det er derfor viktig at tiltak vedrørende beredskapen ses på i hele landet. Fagforbundet uttaler i den samme høringen: Tverrfaglig innsats vil også kreve tverrfaglig trening. Regionale øvelsessentre som er åpne på tvers av beredskapstjenestene, og som stimulerer til felles trening, vil være avgjørende for å få en målrettet innsats av høy kvalitet under større hendelser. Fagforbundet registrerer for øvrig at det nye øvingssenteret på Alnabru i Oslo ikke synes å ha fokus på samordnet øving med alle nødetatene. Videre hadde IKT-Norge i sin høringsuttalelse mange punkter som tilsvarer dette syn. Så mitt spørsmål er igjen: Hvorfor vil regjeringen satse på et beredskapssenter som ikke ivaretar det behovet vi har i framtiden, nemlig samhandling, samtrening og felles innsats mellom ulike etater? Det er ingen hemmelighet at Fremskrittspartiet ønsker flere tverrfaglige beredskapssentre. Det skal ikke være forskjell – om det er Petter i Mosjøen eller Anders i Oslo – med hensyn til å ha et beredskapssenter i nærheten.