Trine Skei Grande (Venstre), 2011-03-29:
Jeg vil begynne med å takke for redegjørelsen. Til både statsministeren og presidenten vil jeg si at jeg syns det er viktig at vi har denne typen debatter i Stortinget. Når vi sender soldater i krig, fortjener de at vi har en runde her om hvorfor de skal gjøre det de skal gjøre. Det syns jeg er klokt og viktig – og viktig å understreke. Det som skjer i de arabiske landene i Nord-Afrika i dag, er viktige og store endringer, endringer som våre barn og barnebarn kommer til å lese om i historiebøkene. Problemet er at Vesten har opptrådt med doble standarder når det gjelder alle de arabiske landene. Vi har støttet diktatorer mens vi har snakket fint om demokrati, menneskerettigheter og styresett. Jeg tror at vi nå har muligheten til å vise at de verdiene som vi står for i våre egne land, som demokrati og menneskerettigheter, er verdier som vi mener er universelle. Hvis vi i Vesten håndterer denne situasjonen riktig, er kanskje dét det beste vi kan gjøre i kampen mot terrorisme, i kampen mot ekstremisme og i kampen mot dem som mener at Vesten har opptrådt med doble standarder. Her har vi muligheten til å vise det motsatte. Det betyr ikke at det som skjer i disse landene, vil ende godt. Vi er nå i en fase der dette kan gå alle veier. Men vi må sørge for å stimulere til det vi mener er godt, nemlig demokrati, menneskerettigheter og folkestyre. Vi må bidra – og i hvert fall ikke sitte og se på at folkemord skjer i et land, uansett hvor på kloden det skjer. FNs resolusjon var viktig og historisk. Vi i Venstre støtter den fullt ut. Den var viktig fordi den sier noe om at statsledere ikke skal ha lov til å begå folkemord på egne borgere, men den åpner også for at man i framtida kan ha prinsipper knyttet til borgerrettigheter og til diktatorers makt over enkeltborgere. Jeg er glad for at regjeringa støttet den da den kom. Jeg hadde ønsket at regjeringa hadde bidratt til den. Jeg mener at det å ha en verdibasert utenrikspolitikk er viktig – en politikk som handler om å stå for de verdiene vi står for nasjonalt, også internasjonalt. Så vil jeg bare si at jeg syns kanskje at man utenrikspolitisk skulle hatt et lite kollokvium med hensyn til krigsbegrepet. Norge er i krig ut fra alle folks forståelse av det. Hvis du spør folk i Libya, hvis du spør norske soldater, hvis du spør familien til norske soldater, er det oppfatningen. Så skjønner alle at vi ikke er det ut fra diplomatiske termer, men vi må snakke om ting som om det er ordentlig. Så vil jeg gi fire utfordringer til statsministeren. For det første: Jeg synes det er veldig viktig, og jeg håper Norge bidrar til det, at den operasjonen som vi er enige om, er så bred at vi både har arabiske land og afrikanske land blant oss i den jobben vi skal gjøre. Det er kjempeviktig for at vi skal lykkes med det jeg sa innledningsvis. For det andre: Det å sørge for å få et rettsoppgjør etter en diktator er viktig. Vi vet alle hvordan sånne byller blir værende i land som ikke har rettsoppgjør etter diktatorers avgang. Det vil landene dras med hele tiden. For det tredje: Så må vi ta vårt ansvar når det gjelder flyktningsituasjonen og den humanitære situasjonen. Vi er medlem av Schengen. Vi bør også være med og ta ansvaret for det presset som randsonelandene i EU nå opplever, og vi må sørge for at vi bidrar humanitært sånn at presset på nabolandene ikke blir så stort. For det fjerde: I forrige periode fikk Venstre faktisk flertall for et Dokument nr. 8-forslag om nærmere mellomfolkelig samarbeid mellom de arabiske land. Sjøl om regjeringspartiene stemte for, har vi ikke sett så mye til det. Men nå er tida. Nå er tida for å sørge for mellomfolkelig samarbeid mellom de arabiske landene og oss. Nå er tida for å samarbeide med søsterpartier. Nå er tida for å samarbeide med NGO-er i dette området, for nå er tida for at vi kan bygge opp sivile samfunn, bygge opp demokratier i disse landene. Da bør vi legge alt på bordet for at de faktisk kan lykkes med den jobben de gjør.