trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2008-12-02:
Jeg angret nesten litt på at jeg reiste denne interpellasjonsdebatten da jeg hørte på innleggene fra finansministeren og Arbeiderpartiet. Jeg ble nedstemt. Men jeg ble grepet av ny optimisme da jeg hørte innleggene til Hans Olav Syversen og Lars Sponheim, der jeg nesten kunne underskrive på hvert eneste ord. Det gir håp. Jeg reiste denne debatten fordi jeg ønsker å sette fokus på hvilken ambisjon vi skal ha for bruken av oljeinntektene. Så hører jeg at Alf E. Jakobsen og til dels også finansministeren si at en oljekrone er som en hvilken som helst annen krone, oljeinntekter, og skatteinntekter derfra, er det samme som momsinntekter. Ja, er det det? Jeg ser det ikke slik. For oljeinntektene er forvaltning av en formue – en formue som ikke er Guds gave til én generasjon, men som det er et spørsmål hvordan vi skal forvalte på våre egne vegne og på fremtidige generasjoners vegne. Og da mener jeg at vi har en helt enestående mulighet til å bruke disse pengene til noe stort, nemlig til å bygge kunnskapssamfunnet, til å bygge landet gjennom bedre veier, infrastruktur og kollektivtrafikk og til å skape et næringsvennlig klima som gjør at vi ikke er ensidig avhengige av petroleumsvirksomheten, men som gjør at vi har et mangfoldig og sterkt næringsliv. Og da hører selvsagt også skatte- og avgiftspolitikken med. Det er mitt hovedpoeng – ikke om man er for eller imot barnehager. Jeg er for barnehager. Jeg er for den nordiske velferdsmodellen. Jeg er for offentlig finansierte velferdsgoder. Det er ikke det debatten dreier seg om, det er spørsmålet om hvordan vi skal forvalte oljeinntektene våre. Og der mener jeg at det brede flertallet i Stortinget hadde gode ambisjoner i 2001 og forsøkte å skape en viktig debatt – ikke ved å si at barnehager eller andre ting er mindre viktig, men ved å si hvordan vi skal forvalte disse pengene, om vi skal ha noen egne ambisjoner for dem, bygge fremtiden, investere for fremtiden, sørge for at vi videreutvikler kunnskapssamfunnet og gjør noe som bringer oss fremover. Og det er der jeg føler at Arbeiderpartiet og SV bommer så fundamentalt når de sier at en oljekrone er lik en merverdiavgiftskrone. Det er det ikke.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-02:
La meg lese det som flertallet i finanskomiteen – til dels hele komiteen – sa: «Flertallet mener derfor at en økning i bruken av petroleumsinntekter bør rettes inn mot tiltak som kan øke produktiviteten, og dermed vekstevnen i resten av økonomien.» Det var det Arbeiderpartiet, Høyre, Venstre, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Kystpartiet som skrev. Så skrev hele komiteen: «Komiteen vil peke på at skatte- og avgiftspolitikken og satsing på infrastruktur , utdanning og forskning er viktig for å få til en mer velfungerende økonomi.» De ordene har vi fullt ut i behold. Men det står ikke at det er bare det. Det står heller ikke definert at utdanning er høyere utdanning eller bare skole. Jeg vet ikke hva representanten Sanner snakker om når han sier at denne regjeringen har kastet penger inn i et stort, svart hull. Det må være barnehagesatsingen da, som er et stort svart hull og ikke satsing på kunnskap. Vi har et helt annet syn på hva som er kunnskap. Jeg mener at barnehagereformen, som har vært meget høyt prioritert av denne regjeringen, er en intens satsing på kunnskap. Den har vært viktig for vekstevnen i norsk økonomi. Den har vært utrolig viktig for hvordan vi har kunnet utnytte arbeidskraften vår. Den er fullt ut innenfor det som flertallet, og til dels hele komiteen, sa da man behandlet handlingsregelen. Hvis Høyre har et annet kunnskapssyn, synes jeg det er veldig interessant å få dette fram i dag. Hvis Høyre har det kunnskapssyn at kunnskap er bare noe man tilegner seg etter at man har fylt 20, har vi litt forskjellig kunnskapssyn og litt forskjellig menneskesyn. Så til denne villfarelsen, at vår regjering gjennom disse fire årene har hatt en helt annen økonomisk handlefrihet enn det den forrige regjeringen hadde. Nei, i forbindelse med finansinnstillingen og finansdebatten gikk vi gjennom hva vi har hatt av økonomisk handlingsrom, hva vi har hatt av vekst til fordeling til ulike gode formål. Det som viser seg, er at det handlingsrommet har vært omtrent likt, i løpet av en fireårsperiode mellom 65 milliarder kr og 70 milliarder kr for begge regjeringsperiodene. Bondevik-regjeringen brukte mellom 25 milliarder kr og 30 milliarder kr av det handlingsrommet til skattelette. Vi står fullt og fast bak at vi ikke har prioritert skattelette. Vi har sagt at vi skulle tilbake til 2004-nivået, for skattepolitikken, slik som den er beskrevet i forbindelse med merknadene om handlingsregelen, handler ikke bare om skattelette. Det handler også om hvordan man innretter skattepolitikken, slik at den styrker veksten og ikke hindrer vekst. Derfor er den omfordelingen som denne regjeringen har gjort gjennom fire år, og den satsingen vi har hatt på å vri til et mer grønt skatteregime, meget viktig for vekstevnen, og det er viktig for bærekraftig utvikling framover.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-02:
Det var selvsagt ikke mitt mål med min deltakelse i denne debatten å gjøre representanten Sanner nedstemt. Selv ble jeg imidlertid ganske oppstemt, for det viser jo at det er noen betydelige forskjeller i hvordan man ser på hvordan vi skal forvalte samfunnets verdier. Og jeg er faktisk enig med representanten Sanner i at det påhviler oss et stort ansvar – vi som har en ikke-fornybar naturressurs, og vi som er i den generasjonen som har kunnskapen til å pumpe den opp, det som det har tatt naturen millioner av år å danne, og omskape det i en finansformue og benytte oss av de inntektene. Mye av uenigheten går på hva det er å investere i framtiden. Er det f.eks. når representantene fra Høyre sier at det er så høyverdig å gi ut skattelette? Mye av de skattelettene som Bondevik-regjeringen gav ut, gikk jo rett til økt privat forbruk til folk som hadde mer enn nok fra før. Det er jo ikke slik at alle disse skattelettene var rendyrkede næringsskatteletter. Da var altså økt privat forbruk til dem som hadde mye fra før, mer høyverdig enn diverse gode formål over statsbudsjettet. Jeg er dundrende uenig i, og Regjeringen er dundrende uenig i, at en kan se så snevert på hva det er å investere for framtiden som enkelte talere har vært inne på. For å investere i mennesker – vi trenger ikke ta barnehager, hvis noen i salen er lei av å snakke om barnehager som kunnskapsinvestering, men ta barnevernet, ta rusomsorgen, ta det å investere i et menneske som gjør at man kommer seg ut av rusavhengighet og kan bidra i det norske samfunnet, til beste for seg selv, og til beste for samfunnet – det er da en utrolig viktig investering som har med vekstevnen for framtiden å gjøre. Vårt syn er ikke at det er å kaste penger inn i et stort svart hull. Vårt syn er at det er å sørge for at man legger til rette for at vi kan benytte den viktigste verdien vi har i et samfunn, nemlig folk. Det er egentlig ganske mange interessante ting som har kommet fram i denne debatten, også den villfarelsen at veldig mange talere og stortingsrepresentanter tror at når skatteinntektene vokser enormt i en høykonjunktur, så er det penger som går rett inn på utgiftssiden i et statsbudsjett. Når f.eks. talere fra Høyre snakker om at vi har 135 milliarder kr mer i skatteinntekter, er det interessant hvis man gir inntrykk av at det er penger rett inn i offentlig forbruk. For det må jo bety at man har tenkt å lage statsbudsjettene på en annen måte og ikke korrigere for høykonjunkturer og lavkonjunkturer. Det er egentlig veldig dårlig nytt, for nå er vi på vei inn i en lavkonjunktur, og da skal vi være sjeleglade for at vi har disse stabilisatorene i måten vi lager budsjetter på, samtidig som vi har en fleksibel handlingsregel. For, hvis presidenten tillater: Handlingsregelen er fleksibel. Den tar utgangspunkt i 4 pst. realavkastning, men den sier også at i dårlige tider kan vi bruke mer og i gode tider mindre. Det er innenfor handlingsregelen. Det er ikke å bryte handlingsregelen.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-12-02:
Når en hører debatten, er det noe som sier meg at kanskje burde det ikke gått åtte år før man diskuterte hva man egentlig mente i 2000. For det som de fleste har bygd på, er at det ekstra handlingsrommet man fikk ved å bruke av oljeformuen, skulle brukes til kunnskap, forskning, samferdsel og skattelettelser, og noe av bakgrunnen for den diskusjonen er jo NHOs undersøkelse som nettopp bygger på denne forståelsen, en forståelse som jeg nå skjønner på finansministeren er en misforståelse. Grunnen til at det kanskje ikke har kommet opp tidligere, må være at i den forrige regjeringsperioden var det ikke aktuelt å diskutere det, for da oppfylte man det som alle trodde man mente den gangen, og som nå en del mener at man ikke mener, slik jeg har forstått det. Jeg forstår finansministeren videre dit hen at enhver bevilgning fra den rød-grønne regjeringen er en vekstfremmende bevilgning uansett, slik at egentlig er ikke dette noe å diskutere. Selv 11 milliarder kr i skatteøkninger for norsk næringsliv fremstilles som et pluss og som vekstfremmende. Det er underlig å høre dette sagt i en så viktig diskusjon. Bakgrunnen må jo være at den rød-grønne regjeringen synes det er irriterende å komme så svakt ut i denne undersøkelsen som NHO har gjort om oppfyllelsen av intensjonene for anvendelsen av den økte oljepengebruken. Bondevik-regjeringen oppfylte opp mot 90 pst., mens de rød-grønne kun oppfyller 15–20 pst. Det betyr at handlingsrommet i denne perioden stort sett er brukt til kostnadsdrivende offentlig utgiftsvekst, det som finansministeren også kaller vekstfremmende bevilgninger og tiltak. Det har man gjort for å oppfylle dyre valgløfter i stedet for å styrke investeringer til vekst og legge til rette for sterkere og sunnere eierskap i næringslivet gjennom f.eks. en dynamisk skattepolitikk, som man hadde i den forrige perioden, og som gav resultater. Det betyr at nå, foran nedgangstidene, står vi dårligere rustet enn det som ellers kunne vært tilfellet. Vi hadde en unik mulighet til å forberede norsk næringsliv bedre, mer offensivt. Det er skuslet bort. Bondevik II-regjeringen senket skattene med 24 milliarder kr. Det har vi diskutert mange ganger, men det som er nytt, er jo at det har vist seg gjennom undersøkelser, dokumentert av Statistisk sentralbyrå, at det har en dynamisk effekt, altså at det er meget vekstfremmende. Derfor er det jo nokså forstemmende å se at vi ved inngangen til den nedgangskonjunkturen vi nå har, møter en regjering som på nytt øker skattene, og trass i sterkt påtrykk ikke synes å ha tenkt å reversere dette.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Jeg stemte feil. Jeg stemte for, men skulle ha stemt mot.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2008-12-02:
Jeg stemte feil. Jeg stemte for, men skulle ha stemt mot.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-03-13:
På vegner av representantane Hans Olav Syversen, Ingebrigt S. Sørfonn, Line Henriette Holten Hjemdal og meg sjølv har eg den gleda å fremje eit representantforslag om vurdering av momsfritak for frivillige organisasjonar.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
På vegne av representantene Bård Hoksrud, Arne Sortevik og meg selv vil jeg fremme forslag om at båndlegging av eiendom i forbindelse med samferdselsprosjekter automatisk følges opp med tilbud om innløsning.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg har fulgt debatten med interesse. Det har vært mange flotte innlegg som har inneholdt mange flotte ord, hvor man på en flott måte har omtalt innholdet i meldingen som veldig positiv med hensyn til omtanke for Oslo, vår hovedstad. Jeg har også merket meg at representanter har brukt ord som fruktkurv og smeltedigel for å beskrive hovedstaden vår. Jeg skal ikke gå inn i den debatten noe særlig, men jeg skal, da som trønder, slutte meg til representanten Sortevik og si at også vi i Trøndelag faktisk ser et sterkt behov for at Oslo, vår hovedstad, får et styrket infrastrukturnett - ikke fordi det bor mange tusen trøndere i Oslo, men fordi også de trønderne som fortsatt er bosatt i Trøndelag, har behov for et godt infrastrukturnett når de skal til Oslo og gjennom Akershus. Det jeg reagerte litt på, var representanten Reikvam, som igjen leter med lys og lykte i Fremskrittspartiets merknader - ikke for å beskylde Fremskrittspartiet for å være rasister, men for å koble oss så nært som mulig til rasisme. Representanten sier ikke at vi er rasister, men at vi er veldig nær å være rasister. Hvis Reikvam hadde vært opptatt av å skape gode forhold for flyktningene i Norge, burde han ha foreslått at integreringstilskuddet hadde fulgt flyktningene når de flytter fra én kommune til en annen. Det er jo den utfordringen Fremskrittspartiet peker på. Dessuten har Fremskrittspartiet sagt at integreringstilskuddet til kommunene kanskje skulle vare i sju år, og kanskje skulle det også vært større enn det som representanten Reikvam går inn for. Poenget er jo å skape stabilitet for flyktningene der de er bosatt, over en lengre periode, i et trygt miljø i kommunene. Det kan ikke bli trygt verken for Oslo eller for flyktningene når de etter en viss periode velger å flytte til Oslo fra den kommunen hvor de har fått tilsagn på integreringstilskuddet. Man kan ikke forvente at Oslo skal ta disse utgiftene i tillegg når integreringstilskuddene ikke følger med. Det er kanskje derfor vi ser at Oslo har en enorm utfordring, fordi både Reikvam og andre partier på venstresiden har vært så naive at de faktisk har bygd opp - som jeg betrakter det - en farlig underklasse i Oslo som man ikke har tatt alvorlig. Å blande dette med rasisme blir så usaklig at man distanserer seg fra de utfordringene man burde ha tatt fatt i.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Min oppgave som stortingsrepresentant for Fremskrittspartiet og for Trøndelag er ikke å imponere representanten Reikvam fra SV. Min oppgave er heller ikke å komme til salen nå for å evaluere debatten. Men jeg synes det ligger til min plikt å ta ordet og kommentere når representanten Reikvam beveger seg i nærheten av å kalle Fremskrittspartiet rasistisk. Så må gjerne representanten riste på hodet, men for meg blir det i nærheten av det når representanten Reikvam sier at vi nærmest balanserer i forhold til å bevege oss fra det som ikke er rasisme, og over i det. Så snakker representanten om etnisitet. Ut fra det jeg vet om flyktningstrømmen til Norge, er det veldig vanskelig å snakke om etnisitet. Flyktingene er mangeartet, og det er jo det som også er utfordringen. Her handler det rett og slett om å skape et system som ikke belaster hovedstaden vår når det gjelder å ta økonomiske belastninger, når Reikvam har plassert flyktninger rundt omkring i kommunene. Når man har bevilget integreringstilskuddet i en kommune, burde det jo være nærmest obligatorisk at flyktningen bodde i denne kommunen i den perioden hvor kommunen fikk integreringstilskuddet. Hvis Reikvam mener at det ikke skulle ha vært slik, skulle han ha foreslått stykkpris, et slags DRG-system, hvor integreringstilskuddet følger flyktningen uavhengig av hvor han måtte flytte. Fremskrittspartiet motsetter seg ikke at flyktninger som finner seg et engasjement, studier, eller hva som helst, vil flytte til en annen kommune. Det er jo stønadsordningene som er feil. Da må heller representanten angripe det, istedenfor å angripe og sitere Fremskrittspartiet og koble det opp mot rasisme. Det er jo det som er så beklagelig.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
La meg få åpne med å gratulere saksordføreren med å ha lyktes med å få gjennomslag for historiens største bompengepakke - sådd med så stor tvil. Det er mitt utgangspunkt for spørsmålet. Jeg forventer ikke svar, men jeg stiller spørsmålet likevel. Saksordfører Wickholm avslutter sitt innlegg med å vise til at man kan gjøre endringer i Oslopakke 3 knyttet til klimaet. Hva ser representanten Wickholm for seg som endringer knyttet til klimaendringene når det gjelder innholdet i Oslopakke 3? Er det det at en større andel av bompengene skal føres fra vei og eventuelt over til investering og drift av kollektivtrafikken, er det ytterligere avgifter representanten Wickholm tenker på når man i merknadene åpner for endringer av innholdet, eller finnes det noen form for smertegrense i det hele tatt for representanten Wickholm når man skal ta hensyn til det lokale forliket?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Under hovedinnlegget fra saksordføreren i dag kom det ingen garanti for eller bekreftelse på at staten stiller opp med sine 12 milliarder kr. Mitt første spørsmål til representanten Sortevik er: Hvordan kan vi stole på at staten vil vise sitt ansvar, hvis forslag nr. 4 faller under voteringen i dag? Min andre utfordring til representanten Sortevik gjelder at Fremskrittspartiet stadig vekk blir utfordret på at vi har så mange penger. Da vil jeg gjerne utfordre representanten Sortevik: Finnes det dekning for Fremskrittspartiets forslag, tidligere forslag om strukturendringer og framtidige forslag når det gjelder fondsavsetninger til infrastruktur osv?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Representanten Langeland kjenner jeg som en åpen og ærlig politiker. Derfor vil jeg utfordre han med et åpent og ærlig spørsmål, og håper på et åpent og ærlig svar. Jeg hører hva representanten sier om klimaforliket, at det garantert vil få konsekvenser for Oslopakke 3 og innholdet der. Kan representanten Langeland si hvilke konsekvenser han mener klimaforliket vil måtte medføre for Oslopakke 3 og innholdet der? Vil det måtte medføre andre eller nye avgifter, høyere avgifter? Vil det eventuelt måtte medføre at man må prioritere litt mindre til vei og mer til drift og investering i kollektivtrafikken? Eller er det andre momenter representanten Langeland tenker på som kan bli konsekvensene av klimaforliket for Oslopakke 3? Jeg registrerer at han sier at dette skal skje i form av dialog, men han sier også at det garantert må få konsekvenser.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg registrerer at representanten Sahl betrakter seg og Kristelig Folkeparti som nærmest overlegen i forhold til å ha finansielle løsninger på samferdselsprosjekter. Det synes jeg er litt trist. Jeg registrerer også at representanten Sahl bruker både replikkordskifte og sitt innlegg til nærmest å koble dette opp mot stortingsvalget i 2009. Jeg tror jeg skal minne representanten Sahl om at valget i 2009 er et stortingsvalg og ikke et regjeringsvalg. Mitt spørsmål til representanten Sahl er imidlertid: Når man påstår at Fremskrittspartiet torpederer et lokalt forlik, hvilke begrunnelser kan en finne for det når lovverket tilsier at det er i denne sal denne type saker skal behandles? Er det slik at representanten Sahl uansett hvilket lokalt initiativ som måtte komme, mener at Stortinget nærmest bare skal legge seg flat og akseptere disse lokale initiativene? Hvilken oppgave mener representanten Sahl Stortinget har som lovgiver?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Først vil jeg få lov til å utfordre representanten Sahl på dette: Nå må snart Kristelig Folkeparti bestemme seg. De viser hele tiden til at Fremskrittspartiet søker å få til et samarbeid med Kristelig Folkeparti og Venstre eventuelt etter stortingsvalget i 2009. Sånn som jeg har forstått det, har både Kristelig Folkeparti og Venstre avvist en sånn konstellasjon, og da tror jeg ikke det spiller noen rolle i så måte hvor man inngår forlik hen. Nå har jo Kristelig Folkeparti inngått forlik på samtlige politiske områder med venstresiden i norsk politikk. Det var det. Men spørsmålet er: Representanten Sahl sier at Kristelig Folkeparti har også primære standpunkt. Ja, tilkjennegi da Kristelig Folkepartis primære standpunkt! Er det slik at Kristelig Folkeparti også, hvis de hadde politisk vilje til det, kunne finne statlig finansiering til den type infrastrukturpakker som vi ser? Eller er det sånn at Kristelig Folkeparti støtter bruk av mer og mer bompenger til drift og investering i kollektivtrafikken?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Representanten Tenden og Venstre har vært en sterk pådriver for og en sterk forsvarer av det lokale forliket. Det står det respekt av. Jeg registrerer også at representanten Tenden i mange sammenhenger har advart mot at man, enten i storting eller i regjering, eller i Vegdirektorat for den del, tukler med innholdet i avtalen, for det er veldig skjørt. Derfor er mitt spørsmål til representanten Tenden følgende: Hvor går smertegrensen til Venstre - enten det gjelder Oslo Venstre eller Akershus Venstre, eller Venstre hvor som helst - i forhold til tukling med denne avtalen? Vil Venstre og representanten Tenden ta initiativ til å stoppe hele forliket hvis man f.eks. flytter store deler av midlene fra vei til kollektivtrafikk, eller at det kommer nye avgifter inn i bildet? Vil representanten Tenden da følge opp sin kritiske holdning til den tukling som vi har vært vitne til fra forskjellige institusjoner?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
De aller fleste spørsmålene i forhold til Oslopakke 3 er jo stilt tidligere i dag, men det gjenstår en liten avklaring av det som går på de siste merknadene som er kommet her rundt klimaforliket i Stortinget. Jeg skal ikke utfordre statsråden på hva Senterpartiet sa under klimaforliket i 1989, nemlig at Senterpartiet ønsket å kutte CO2-utslippene med 50 pst., og hvorvidt de har lyktes med det, men heller utfordre med hensyn til hva man tror at Oslopakke 3 vil gi av resultater for miljø og klimautslipp. Tror man at tankene rundt restriksjoner på bil og det som nå også kommer fra direktoratet når det gjelder lavutslippssone, vil medføre at man vil redusere utslipp fra trafikken i Oslo?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Det er noe forunderlig med denne debatten. Jeg registrerer at samtlige partier som nå vil tyne bilistene for nye over 40 milliarder kr, velger å ha en innfallsvinkel i debatten som går på å kritisere Fremskrittspartiet. Man skulle jo ikke bry seg om Fremskrittspartiet, man har jo et voldsomt flertall bak seg! Vi kan jo ikke påvirke det flertallet som står bak innstillingen her, de har makten i begge endene. Alle partier unntatt Fremskrittspartiet har makten. De har valgt å springe raskest mulig bort fra statens ansvar, som er nedfelt i lovverk. Det samme flertallet i dag som tidligere har valgt å vedta nye lover for å slå i hjel gamle, eksisterende lover som presiserer at staten har ansvaret. For meg som kommer fra en liten bygd i Trøndelag, betyr det direkte uansvarlighet. For meg som kommer fra en liten bygd i Nord-Trøndelag, betyr det umoral når det øverste politiske nivået i Norge, lovgiverne, vedtar nye lover for å slå i hjel gamle lover som slår fast at staten har ansvaret. Det er det det dreier seg om. Men ikke kritiser Fremskrittspartiet for det da! Representanten Rudihagen presterer til og med å kritisere Fremskrittspartiet fordi vi diskuterer mer enn det som går på finansieringen. Hva skal man forvente, når proposisjonen sier at vi nå skal vedta den nye bompengeordningen som er basert på forslag i Oslo og Akershus, og tiltakene i pakken er planlagt gjennomført over en periode på 20 år? Og så blir vi kritisert fordi vi debatterer og tar innholdet alvorlig - det som det samme flertallet ønsker å vedta. Jeg skjønner godt at representantene fra dette flertallet har et behov for å springe og gjemme seg. Det er jo det de gjør - og totalt viser uansvarlighet. Det er min påstand, og det skal gjentas på inn- og utpust fram til valget i 2009. Og den frekkheten også - unnskyld president - som kommer fra forskjellige representanter her, som sier at Fremskrittspartiet er imot Oslopakke 3 - ja, da kunne jeg sagt det samme om klimameldingen og forliket der. Da stemte altså de samme partiene imot å redusere avgiften på hybridbiler, de stemte imot å bygge moderne, effektive og sikre miljøvennlige veier, de stemte imot å effektivisere og optimalisere dagens jernbanenett, de stemte imot å flytte transport av gods fra vei til bane og kjøl, de stemte imot å stimulere til mer effektive kollektivtilbud i befolkningstette strøk. Sånn kunne jeg også argumentert, men jeg gjør det ikke.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Ansvar er det å ta ansvar. Ansvar er ikke det å presse andre til å utføre eller finansiere de oppgavene man selv har ansvaret for. Derfor er det vedtaket som blir gjort i dag, uansvarlig. Jeg har vært med i politikken i noen år. Jeg har stilt til valg under noen valg. Når jeg har gjort det, har jeg gjort det fordi jeg har gitt en lovnad og en garanti overfor mine velgere. Og det holder jeg fast ved. Det gjør jeg i dag, og det har jeg gjort under samtlige debatter når det gjelder bompengebruk. Det at andre representanter, deriblant representanten Wickholm og andre, stiller til valg på lovnader og garantier overfor velgerne, for derigjennom å bli valgt og så gjøre det motsatte av det velgerne hadde inntrykk av, er umoralsk. Jeg stiller ikke til valg fordi jeg skal sitte på Stortinget og inngå forlik på samtlige politiske områder. Dessuten: Hvis man virkelig hadde vært interessert, hvis man hadde hatt politisk vilje, viste jo representanten Sortevik der til den økonomiske situasjonen som dette landet er i. Det er ikke slik som representanten Rudihagen, representanten Sahl og andre sier, at Fremskrittspartiet har større og fetere pengebok. Samtlige representanter og parti har den samme pengebok i denne saken. Spørsmålet er bare hvordan man prioriterer innholdet i pengeboken. Fremskrittspartiet prioriterer i mye større grad å ta ansvar og sørge for å få en moderne, effektiv og miljøvennlig infrastruktur gjennom å bruke noe av innholdet i pengeboken, ikke ved å straffe resten av befolkningen. Hvis man virkelig hadde vært interessert i å gjøre noe med kollektivtrafikken - jeg kommer med et lite hjertesukk til slutt - har vi glemt noe alle sammen, og det er sjøen. Hvorfor har man ikke inkludert de båtene som går i Oslofjorden, i kollektivtrafikken, noe som sannsynligvis ville ha vært et virkelig stort inngrep med tanke på miljøet og klimaet - hvis man er bekymret for det - når det gjelder å redusere trafikken rundt Oslo? Der har Fremskrittspartiet gjort en brøler, og der har resten av Stortinget gjort en brøler. Men det lover Fremskrittspartiet at vi skal komme tilbake til, og da vil vi sannsynligvis igjen bli kalt useriøse.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Det ble helt nødvendig å ta ordet, for nå må statsråden snart dokumentere hvilken dobbel bokføring Fremskrittspartiet har. Og så må statsråden bestemme seg for hvorvidt det er Stortinget som har myndighet, eller hvorvidt det er bystyret i Oslo som har myndighet. Er det noen som driver med dobbel bokføring her, er det jo de som faktisk står bak Oslopakke 3. Det andre jeg vil si, kommer klart og tydelig fram i innlegget fra statsråden her nå. Når det gjelder oddsen på det, har jeg ikke spekulert i det hele tatt i å sette store penger på at den sittende regjering på et eller annet tidspunkt vil måtte ta initiativ overfor partene og presse dem på samme måte som de gjorde med hensyn til belønningsordningen, for å innføre veiprising eller rushtidsavgift.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
På vegne av stortingsrepresentantene Siv Jensen, Jan-Henrik Fredriksen, Harald Valved og meg selv fremmer jeg forslag om en tilleggsbevilgning på 1,5 milliarder kr til de regionale helseforetakene.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
At ting er forvirrende for Arbeiderpartiet, har vi jo kjennskap til. Men jeg vil vise til at boligmarkedet i Oslo er preget av høyt prisnivå og stor omsetning. Høye boutgifter for lavinntektsgrupper kan bety at inntekten ikke strekker til til livets opphold. Jeg vil også påpeke at det i Norge og i Oslo-regionen er et fritt boligmarked, der prisene reguleres av tilbud og etterspørsel. Prisene øker når nybyggingen ikke greier å holde følge med økt innflytting.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Det er ikke noen tvil om at Oslo har spesielle utfordringer som storby og hovedstad. Det trekkes mange mennesker fra hele landet til Oslo, og disse utfordringene må Oslo løse. Dessverre ser vi at Regjeringen ikke spiller på lag med Oslo når det gjelder disse store utfordringene. Fremskrittspartiet mener at folk skal kunne bo og etablere seg hvor de vil i landet, og det er vi helt klare på. Men det er ikke noen tvil om at Oslo har helt spesielle utfordringer som ingen andre storbyer i Norge har. Vi må sammenligne oss med byer nedover i Europa og København hvis vi skal finne de samme utfordringene. Så det er ikke noen tvil om at Oslo har utfordringer, og jeg håper at Oslo kan spille godt på lag med Regjeringen på disse områdene. Men konklusjonen er at folk må kunne etablere seg hvor de vil i Norge. Det er en politikk som Fremskrittspartiet står for.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg tror at det er stor enighet i Oslo om skjenkepolitikken, på tvers av partiene. De utfordringene som Oslo har, er jo at man ser åpenlys bruk og omsetning av narkotika, og det synes jeg er skremmende. Man ser faktisk klare trender med hensyn til salg og omsetning av narkotika på åpen gate i Oslo. Vi ser alvorlig på dette. Etter Fremskrittspartiets mening er det en stor utfordring for kommunen å hindre nyrekruttering til rusmiljøet. Det er kanskje den største utfordringen, og det er der vi mener politiet bør legge ned ressursene. Jeg vil da si, som jeg sa innledningsvis, at det er stor enighet i Oslo om skjenkepolitikken. Der mener vi at lokalpolitikerne selv må bestemme, men vi mener at politiet bør prioritere omsetning og salg av narkotika.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Hvis representanten har lest innstillingen, vil han ha sett at vi kommer med konkrete tiltak for ungdom i den fasen som representanten nevnte. Men jeg vil likevel påpeke at Oslos innbyggere i liten grad vil merke konsekvenser av den meldingen som er lagt fram fra Regjeringen. Det er mye ord og mye statistikk, som jeg var inne på i innlegget mitt, men det er lite konkrete tiltak fra Regjeringen i denne saken. Så store konsekvenser politisk for Oslos innbyggere tror jeg neppe vi kommer til å se ved denne meldingen. Det synes jeg er beklagelig.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Jeg mente jo selv at jeg gav et skikkelig svar til Rolf Reikvam, men det er vel slik at man tolker det dit man vil. Jeg sa tydelig at folk må kunne etablere seg hvor de vil i Norge, og det er en holdning som Fremskrittspartiet har. Så til spørsmålet om hvor man skal etablere seg, og om man ikke skal ha lov til å etablere seg i Oslo. Når innvandrere og flyktninger blir plassert rundt omkring i landet, følger det ofte midler med. Problemene og utfordringene for Oslo er når noen flytter fra nabokommunen og inn til Oslo uten at midlene følger personen. Det er en utfordring, og det burde også Rolf Reikvam se. Dette er en stor utfordring for Oslo, og da må man finne løsninger på det. Det har Fremskrittspartiet pekt helt klart på i papirene og i innstillingen.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Oslo trenger arbeidsplasser. Oslo trenger gode bedrifter. Oslo trenger også statlige bedrifter. Stadig vekk flyttes viktige bedrifter ut fra Oslo. Det siste er Veterinærhøgskolen, som flyttes fra Oslo til Ås. Hvor går grensen for hvor mye man kan flytte ut av Oslo, og hvor går grensen for Oslo-representanten fra Arbeiderpartiet for hva som kan flyttes ut av Oslo? Kan man ikke nå snart sette en strek for denne uvettige bruken av penger og for konsekvensene det får for arbeidsplassene i hovedstaden? Spørsmålet mitt er: Hvor går grensen for Oslo-representanten?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Representanten var inne på viktige områder. Kollektivtrafikken og Oslopakke 3 - norgeshistoriens største veisatsing i Oslo - ble nevnt av representanten. Oslopakke 3 er viktig for Oslo, Akershus og hele landet. Det er viktig at trafikken og avvikling av kollektivtrafikken fungerer i dette området. Regjeringen har lovet at de vil bidra med 12 milliarder kr til Oslopakke 3, noe Fremskrittspartiet forresten mener er altfor lite. Men hvorfor vil ikke Regjeringen og regjeringspartiene garantere for disse 12 milliarder kr? Er representanten bekymret for den store usikkerheten og uroen blant innbyggerne og kollektivtrafikkbrukerne i Oslo-området, når de er usikre på om disse midlene kommer fra staten?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
En garanti, med andre ord.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Representanten sa at Oslo var lett å bli glad i. Han hyllet Oslo, og han fortalte hvor viktig Oslo er for hele landet. Så la han til at en god distrikts- og regionalpolitikk vil redusere pressproblemene i hovedstadsregionen. Da vil jeg spørre representanten: Hvilke problemer i hovedstaden vil bli redusert? Tenker han da også på statlige institusjoner som skal flyttes ut av hovedstaden? Er det den typen distriktspolitikk og regionalpolitikk representanten tenker på?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Statsråden har ansvar for kommunene og det arbeidet de skal gjøre. Lave bevilgninger og manglende fokus på rusomsorg i Helse Øst skaper utfordringer for Oslo kommune og kommunene i Akershus. Hva vil statsråden gjøre for at disse utfordringene i Oslo og Akershus skal bli mindre? Hvilket samarbeid har statsrådene seg imellom for å takle disse utfordringene for kommunene i Akershus?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2008-03-13:
Fremskrittspartiet frykter at bilistene i Oslo og Akershus må betale mesteparten av veiinvesteringene i regionen de neste 20 årene, med skyhøye bomavgifter. Jeg frykter at staten vil svikte i innhold i Oslopakke 3, noe som kan gi mindre veibygging, mindre kollektivsatsing og økte priser i bomringen. Det har vært mye støy og uro rundt norgeshistoriens største veisatsing de siste månedene. Man skulle tro at uro, støy og misnøye har Regjeringen nok av. Vil Regjeringen innfri sine forpliktelser i Oslopakke 3, og dermed bidra med de 12 milliarder kr av oslopakkens pris på hele 54 milliarder kr? Et enkelt ja fra statsråden hadde vært på sin plass her i dag. Vi hørte i en tidligere sak i dag, om hovedstadsmeldingen, at representanten Rolf Reikvam nærmest garanterte pengene, men jeg frykter at det ikke er nok i denne saken. Når statsråden ikke vil bekrefte statens forpliktelser, skaper hun en usikkerhet om hele Oslopakke 3. Men ikke minst fyrer statsråden opp under ren spekulasjon. Det ene er at bilistene vil måtte betale mye mer i bomringen enn det som var meningen. Det andre er at Regjeringen nå vil sende regningen for svært mangelfullt vedlikehold av jernbane over flere tiår, og for framtidig utbygging av jernbane, til bilistene i Oslo og Akershus. Oslopakke 3 er bygd på en meget skjør politisk enighet mellom politikere i Oslo og Akershus. Fremskrittspartiet i Akershus stemte mot at Oslopakke 3 skulle finansieres av bompenger. Jeg ser for meg at den rød-grønne regjeringen vil få nok en krevende utfordring hvis denne skjøre enigheten skulle ryke. Stortingsrepresentant Sverre Myrli uttalte seg til Romerikes Blad og bad Høyre stå sammen med Arbeiderpartiet om å sørge for at Regjeringen ikke svikter Oslopakke 3. Han ville være vaktbikkje, som han uttrykte det. Det kan ikke tolkes annerledes enn at representanten Myrli heller ikke har tiltro til statsråden når det gjelder garanti på 12 milliarder kr.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Fremskrittspartiet skriver i en av merknadene at de «er glad for at statsråden erkjenner at verken Regjeringen eller Stortinget kan vedta hvor folk skal bo». Videre er de også «av den oppfatning at bosettingsmønsteret bør styres av folks frie valg, og ikke av stortingspolitikerne». Vakre ord. Men problemet er at for Fremskrittspartiet gjelder dette tydeligvis bare for etniske nordmenn. I en annen merknad presiserer Fremskrittspartiet hva de mener, nemlig at «det må legges til rette for at regelverket endres slik at kvoteflyktinger og personer som har fått opphold på bakgrunn av asylsøknad, og som bosettes i andre kommuner, blir straffet økonomisk hvis de flytter til Oslo». Da blir spørsmålet - for dette er ganske forvirrende for Arbeiderpartiet: Hva mener egentlig Fremskrittspartiet?
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Dette er en historisk dag for Norges hovedstad. For første gang legger en norsk regjering fram en hovedstadsmelding som behandles i Stortinget. Det viser med tydelighet og klarhet en vilje til å anerkjenne at en sterk hovedstad er et fortrinn for hele landet, og at det er en nasjonal oppgave å ha en velfungerende hovedstad. Oslo er en hovedstad vi er stolte av. Det er her mangfoldet eksisterer, hvor bysentrum gir uttrykk for ulike og spennende kulturer og impulser, hvor det internasjonale verdenssamfunnet ofte får sitt første bilde av Norge, hvor turistattraksjonene og vertskapet for internasjonal representasjon finnes, hvor de største og viktigste utdanningsinstitusjonene utvikler kunnskap, moderne teknologi og forskning, og hvor næringslivet har en drivkraft og motor med sine sterke økonomier. Oslo er rett og slett en utrolig spennende by med mange ansikter. Målet med denne meldingen er å skape en åpen og inkluderende by, en trygg og skapende hovedstad. Side om side med vår stolthet for Oslo er det viktig å gjøre noen ærlige innrømmelser om at vi har nasjonale problemer med tyngdepunkt i byen vår. Det er fortsatt slik at byen har store levekårsforskjeller. Bor man på østkanten, risikerer man faktisk å leve tolv år mindre enn en som bor på vestkanten. Og forskjellen mellom fattig og rik blir større og større. De aller rikeste bor i Oslo, og de aller fattigste bor i Oslo. Vi har en ambisjon om å bekjempe den offentlige fattigdommen. En sterk satsing i hovedstaden er derfor en krevende operasjon, og den må vi lykkes med. De voksende minoritetene i Oslo krever et nasjonalt løft for inkludering. Det finnes skoler i dag hvor over 50 pst. av elevmassen er barn med innvandrerbakgrunn. Det finnes barn som vokser opp med foreldre som er analfabeter, og som ikke kan norsk før de begynner på skolen. Det er heller ikke slik i Oslo i dag at alle borgere føler seg trygge. Voldtektstallene øker. Voldtektene har blitt mer brutale. Gjengkriminaliteten har dessverre blitt et storbyfenomen som klarer å rekruttere flere og flere unge gutter. Prostitusjonsbildet har endret seg dramatisk. Våpensalget har økt. Narkotikaomsetningen har helt nye dimensjoner enn før. Vi vet at Oslo-politiet har et sterkt press på kapasiteten, fordi de jobber med vakthold av ambassader og med offentlige besøk, i tillegg til alle de ordinære, Oslo-typiske, kriminalitetsutfordringene de møter. Jeg er stolt over at vi har en regjering som tar de problemene Oslo møter, på alvor og legger fram en melding som går dypt og grundig gjennom disse utfordringene - ikke bare fordi Oslo er en hovedstad som trenger den anerkjennelsen, men også fordi det er tvingende nødvendig å løse disse fenomenene hvis vi skal fortsette å være stolte av den flotte hovedstaden vår.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Jeg takker for et veldig godt og veldig viktig spørsmål. Vi er sterkt opptatt av at mange statlige arbeidsplasser fortsatt skal være i Oslo. I hovedstadsmeldingen sier vi at innovasjon og næringsutvikling er veldig viktig. Vi ønsker å få flere entreprenører i Oslo, bygge opp entreprenører i minoritetsmiljøene og få flere kvinnelige entreprenører i Oslo - ikke bare fordi sentrum for verdiskapingen i Norge befinner seg i hovedstaden, men også fordi vi vil utvikle Oslo som en by hvor det myldrer av mangfold, fordi det er en stor sammensetning av alle ulikhetene og annerledeshetene her.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Dette er et veldig viktig spørsmål, og vi jobber mye med Sørheim-utvalgets innstilling nå. Jeg er fullt klar over de tallene representanten Eriksen Søreide kommer med. Det er en prosess vi er i gang med nå. Vi har ikke konkludert endelig, og vi vet at Oslo har særskilte fenomener og utfordringer som må bli tatt opp i den meldingen. Vi vet at Oslo har en stor andel av rusmisbrukere, og at en stor andel av befolkningen har minoritetsbakgrunn, og det er det tatt litt for lite høyde for i den innstillingen. Vi vurderer f.eks. hovedstadstillegg, og vi vurderer gode overgangsordninger, som skal sørge for at Oslo ikke skal falle ut som et resultat av Sørheim-innstillingen.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Jeg er sterkt uenig med representanten Tørresdal, rett og slett fordi sprøyterom, eller varmestuer, er et veldig viktig tiltak for de menneskene som i dag ikke har noen talsmenn i det offentlige rom, som befinner seg nederst på den sosiale rangstigen. Vi vet at i Oslo har det vært tilfeller hvor folk ruser seg på offentlige toaletter og i offentlige gaterom, og da er det bedre å sørge for at de har steder i Oslo de kan dra til hvor de får mat, drikke og medisinering under hygieniske omstendigheter. Jeg er veldig overrasket. Arbeiderpartiet har alltid vært enig med Kristelig Folkeparti i at vi skal ha gode lavterskeltilbud, at vi skal ha gode tiltak for å bekjempe prostitusjon, at vi skal ha gode tiltak for rusmisbrukere, og at vi skal ha en sosial boligpolitikk. Derfor overrasker det meg veldig at Kristelig Folkeparti ikke vil ha et tiltak for dem som befinner seg aller, aller nederst på rangstigen, og ikke har noe annet alternativ.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Jeg takker for et godt spørsmål. Trygghet er veldig, veldig viktig for denne regjeringen. Det er en av grunnene til at vi har gjort en kjempeinnsats for å bekjempe gjengkriminaliteten. Det er også en av grunnene til at politiet har fått økte ressurser. Vi har økt ressursene til politiet med en halv milliard kroner fra 2006 til 2008. Det er vi stolte av, og det må vi fortsette med. I tillegg til gjengkriminaliteten har voldtektstallene fått en veldig, veldig stor oppmerksomhet i Oslo. Handlingsplanen for å bekjempe vold i nære relasjoner er et viktig ledd i den jobben. Det Dørum påpeker, er et ledd i det å styrke politiet som helhet. Det har denne regjeringen vist at den gjør. Regjeringen har ambisjoner om en videre styrking av politiet også i de framtidige budsjettene.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Det er ikke tom retorikk å hevde at folk lever tolv år lenger hvis de bor på Slemdal, enn hvis de bor på Sagene. Det er faktiske opplysninger vi har fått fra forskere som jobber med levekårsforskjellene i Oslo, bare så det er sagt. Jeg er helt enig i at det er veldig positivt at folk på Oslo vest lever tolv år lenger enn alle oss på Oslo øst, men jeg mener at vi burde gjøre noe med det. Disse forskjellene er grunnen til at Regjeringen ønsker å gjøre noe med Søndre Nordstrand, gjøre noe med Handlingsplan for Oslo indre øst, gjøre noe med alle de innbyggerne - for det er en veldig stor andel av Oslos innbyggere - som bor i Groruddalen. Det er grunnen til at vi ønsker å styrke inkluderingstiltakene i Oslo indre øst og i Groruddalen. Det er grunnen til at vi satser på barn og unge som bor i Søndre Nordstrand og i Groruddalen. Det er også grunnen til at vi ønsker å gjøre noe med miljø og livskvaliteten til dem som bor i Groruddalen. Det er ikke tom retorikk og meningsløst å hevde det som faktisk er sant, og det er at de som bor på Oslo vest, lever lenger enn de som bor på Oslo øst. Det skal ikke være slik at hvor du bor, skal bestemme om du har et godt liv eller ikke.
Saera Khan (Arbeiderpartiet), 2008-03-13:
Oslo er jo den byen hvor det nye Norge viser ansikt. Her har vi alt fra muslimer, buddhister, ateister, kristne, som bor og lever side om side. Vi kan vedta handlingsplaner mot diskriminering, vi kan ha introduksjonsprogrammer, vi kan ha trimsentre for minoritetskvinner og ha bedre norskopplæring. Men jeg vet at Kristelig Folkeparti er et politisk parti som alltid har vært veldig opptatt av frivillighet, og Arbeiderpartiet mener at det frivillige Norge - organisasjoner, private stiftelser - skal brukes mer i kampen for å fremme inkludering, i kampen mot rasisme og for å gjøre noe for at Oslo skal bli en mer mangfoldig og inkluderende by. Hvordan vil Kristelig Folkeparti utfordre det frivillige i Oslo for å bidra mer for å få en mer åpen og inkluderende hovedstad?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Det er ikke ofte vi får demonstrert Fremskrittspartiets grumsete holdninger så tydelig som i denne saken. Saera Khan siterte jo den mer liberalistiske politikken, at folk skal få bo der de vil. Men så gjelder det noe annet for innvandrere og asylsøkere. De skal ikke få lov til å flytte til Oslo hvis de ikke har nok å leve av. Nå synes jeg Fremskrittspartiet må forklare oss hva det er som ligger i dette, for dette er en måte å definere på der noen blir definert ut, noen er annerledes. Og de som er annerledes i denne saken, er de som har fått opphold i Norge enten på humanitært grunnlag eller hva det måtte være. Disse har altså fått opphold i Norge, men de skal altså ikke få lov til å bo i Oslo hvis de ikke kan brødfø seg selv. Hva mener egentlig Fremskrittspartiet? Er dette en måte å definere ut en del av befolkningen på, å si at det gjelder noen regler for oss og så gjelder det noe annet for andre? Dette får Fremskrittspartiet svare skikkelig på, og ikke snakke om at Arbeiderpartiet ikke forstår det, eller hva det måtte være. Nå får Fremskrittspartiet svare skikkelig: Hva ligger det i den type politikk?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Jeg må fortsette på det temaet som jeg startet på, for jeg forventer et skikkelig svar som samsvarer med det som står i innstillingen. Mitt spørsmål er: Skal det gjelde ulike regler for folk som skal flytte til Oslo, om du er etnisk norsk eller om du er asylsøker og har fått opphold i Norge? I innstillingen skriver Fremskrittspartiet at de bare skal kunne flytte til Oslo hvis de er «økonomisk selvhjulpne» - det er det begrepet de bruker. Betyr det at hvis en vestlending, en fra Sogn og Fjordane, en etnisk nordmann, ønsker å flytte til Oslo og han i utgangspunktet kanskje er en som Fremskrittspartiet definerer som ikke selvhjulpen, skal han da ikke få lov til å flytte til Oslo fordi han eventuelt har for lav inntekt? Det må Fremskrittspartiet svare konkret på. Det Fremskrittspartiet skriver om dem som har fått opphold i Norge, asylsøkere eller andre, er at de ikke skal få lov til å flytte til Oslo, for her må det stilles økonomiske krav. Skal de samme reglene f.eks. også gjelde for en fra Sogn og Fjordane, hvor jeg selv kommer fra?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Oslo er ikke en segregert by, sier Bent Høie, og det er jeg jo enig i. Men at det er ganske store forskjeller mellom bydelene, regner jeg med at også Bent Høie er enig i. Sammenlignet med en del store byer i USA kan vi ikke si at Oslo er en segregert by - det er jeg enig i. Men en av grunnene til at vi har hatt de store satsingene i Oslo øst - vi har også den store Groruddalen-satsingen - er jo nettopp at det er forskjeller mellom bydelene. Det trengs et krafttak der staten også må involvere seg på en del viktige områder. Men det er ikke det jeg skal spørre om. Jeg skal spørre Bent Høie om noe annet. Høyre er enig med Fremskrittspartiet i formuleringen om at vi ikke skal styre hvor folk skal bo, folk skal kunne få velge fritt. Det er en liberalistisk holdning de fleste selvsagt er enig i. Høyre er heldigvis ikke enig med Fremskrittspartiet når det skal settes visse begrensninger for innvandrere. Bekymrer det Høyre det fremskrittspartisynet som kom fram om innvandrere, med tanke på et eventuelt framtidig samarbeid mellom Fremskrittspartiet og Høyre?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-13:
Kommunalkomiteen har jo vært på reise rundt om i landet, og vi har diskutert Sørheim-utvalget oppetter stolper og nedetter vegger i mange sammenhenger. Vi har også fra Høyre-representanter rundt om i landet fått klar melding om at inntektsutjevningen bør endres i forhold til dagens ordning, dvs. at vi må få en større inntektsutjevning, som Sørheim-utvalget foreslår. Betyr det representanten Høie nå sier, at Høyre-representanter rundt om i landet som ønsker en annen profil, en annen inntektsutjevning - Sørheim-utvalget foreslår en økning i andelen fra 55 pst. til 60 pst. - er i utakt med det som Høyre sentralt og det Høyre her i Stortinget står for? Eller sier Høyre dette spesielt for anledningen, siden det er hovedstaden vi behandler? Det er jo der man kanskje vil tape på en slik omlegging.