Siri A. Meling (Høyre), 2014-03-20:
Norge er en betydelig aktør, også i en global sammenheng, innenfor energiproduksjon, særlig i olje og gass. Vi har store statlige eierinteresser direkte i bransjen, og vi høster betydelige inntekter fra denne sektoren – det gjelder skattekroner, det gjelder direkte inntekter fra statens eierandeler på sokkelen, og det gjelder gjennom utbytte i selskaper hvor staten også har eierandeler, først og fremst Statoil. Til sammen utgjør dette store inntekter til staten. En stor andel av vårt bruttonasjonalprodukt kommer fra inntekter fra energirelatert aktivitet. Det betyr at vi som nasjon er meget eksponert innenfor området fossil energi. Vi trenger å ha et bevisst forhold til hvor stor denne eksponeringen skal være, og hvor sårbare vi tåler å være. Ekspertutvalget som flertallet nå foreslår nedsatt, vil ha en viktig funksjon i å se helheten i vår eksponering innenfor fossil energi – det være seg kull, olje og gass. Som flertallet påpeker i sine merknader, er det viktig å medvirke til forskning som kan avdekke den finansielle risikoen ved Statens pensjonsfond utlands investeringer i olje- og kullselskaper, sett i sammenheng med den betydelige andelen petroleumssektoren har i Norges økonomi for øvrig. Klimautfordringen er sannsynligvis vår tids største utfordring, og arbeidet med en kunnskapsbasert tilnærming til å forstå de fysiske sammenhengene, men også hvilke politiske grep vi bør iverksette, er viktig. Utfordringen er stor, og da trenger vi reelle løsninger, løsninger som gir resultater. Skal vi tro klimaforskerne, vil vi fremover oppleve hyppigere ekstremvær, og i vår del av verden vil det sannsynligvis bli både våtere og varmere. Andre deler av verden vil oppleve større innslag av tørke, og havnivået vil med stor sannsynlighet stige. Dette har selvfølgelig store implikasjoner på verdiskaping og hvor penger bør investeres. Statens pensjonsfond utland er en langsiktig investor, og det er riktig å ha økt oppmerksomhet på temaer som kan påvirke den langsiktige avkastningen og risikoen. Norges Bank har klimarisiko som ett av sine satsingsområder i eierskapsutøvelsen, og det er en helt riktig prioritering med tanke på de utfordringene vi står overfor på dette området. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet gjennom forslaget vi har til behandling, allerede på det nærmeste har konkludert at kullselskaper bør trekkes ut av pensjonsfondets investeringsportefølje – ikke som en del av en vurdering knyttet til risikospredning i porteføljen, men som et politisk redskap knyttet til klimautslipp. Kanskje kan dette best karakteriseres som en strategi noe etter innfallsmetoden – i relasjon til at Arbeiderpartiet var imot det samme for et år siden, og ikke minst fordi det er langt unna en ansvarlig behandling å skulle utrede dette spørsmålet og fremlegge konklusjonen i en melding til Stortinget som er ventet i løpet av noen få uker, siden det heldigvis ikke hersker noen uenighet om at eventuelle endringer av fondets retningslinjer skal skje i forbindelse med den årlige forvaltningsmeldingen som legges frem hver vår. Etter Høyres mening vil dette være en uforsvarlig saksbehandling. Jeg vil minne Arbeiderpartiet på at det i mandatet for forvaltningen av Statens pensjonsfond utland er slått fast at god avkastning på investeringsporteføljen på lang sikt anses å være avhengig av en bærekraftig utvikling i økonomisk, miljømessig og samfunnsmessig forstand. Eierskapsutøvelse og påvirkning har vært vurdert som en mer effektiv strategi for å adressere klimaspørsmål og bidra til positive endringer enn utelukkelse. Det er imidlertid naturlig å kunne ta en gjennomgang av om dette er den beste innfallsvinkelen, eller om utelukkelse av kull- og petroleumsselskaper kan være en mer effektiv strategi. Som finansministeren nevner i sitt svarbrev til finanskomiteen i denne saken, har dette spørsmålet vært oppe til vurdering tidligere, nemlig i 2003, hvor det såkalte Graver-utvalget konkluderte med at det ikke var grunnlag for negativ filtrering av selskaper som produserer kullkraft eller petroleum, fra fondet. Det er imidlertid ikke unaturlig å ta en ny gjennomgang og vurdering, slik som også flertallet foreslår i denne saken.