Trine Skei Grande (Venstre), 2017-10-10:
Jeg har gledet meg lenge til å si dette i denne situasjonen: Ærede president! La oss lære oss sjøl og andre at politikk ikke behøver å være bare det muliges kunst, sa Václav Havel, det kan også være det umuliges kunst, nemlig kunsten å forbedre seg sjøl og verden. Vi lever i en tid med store endringer, store endringer som krever nye tanker, radikale reformer og nye måter å tenke politikk på. Vi ser at samfunnet er i stadig hurtigere endring, og det krever også at vi løfter de prinsippene og de verdiene som vi tradisjonelt har bygd politikken på. Hva er det som utfordrer oss? Jo, det er for det første en stadig sterkere globalisering, som krever at vi finner politiske løsninger på tvers av landegrensene, og det politiske universet blir større. Den andre store utfordringen er de menneskeskapte klimaendringene, som krever at vi finner radikale nye løsninger for å utvikle politikk. Den tredje store utfordringen er teknologien rundt oss, som er i stadig endring, men som også gir oss enorme muligheter til både å skape mer velferd, myndiggjøre hvert menneske og sørge for at vi får til kunnskap og innovasjon i egen nasjon. Den siste store utfordringen er å fornye velferdsstaten og gjøre den bærekraftig også med tanke på framtidas utfordringer. Det liberale utgangspunktet for all politikkskaping handler om dagens frihetskamper, at alle skal ha frihet til å skape seg gode liv, sjøl om vi er forskjellige og har forskjellig utgangspunkt. Politikken har som mål å myndiggjøre mennesker til å være i stand til å ta sine egne valg. Vi står i mange viktige frihetskamper i dag. Det er en viktig frihetskamp i Norge i dag å kjempe mot fattigdom, spesielt mot barnefattigdom. Det handler om alle de ungene som vokser opp med dårlig råd, og at de mister troen på sine egne evner, eller voksne som ikke opplever å få en meningsfull jobb, og som ikke føler at de er med og bidrar i et fellesskap. Her er bedre alltid mulig, her kan vi løfte de viktige utfordringene. Den andre store frihetskampen er den som vi har gjennom skole, barnehage og SFO. Her vet vi at det eneste som virker, er kloke, gode barnehagelærere og kloke, gode lærere som kan faget sitt, og som kan være med å løfte de ungene som virkelig trenger å bli løftet. Skole har alltid vært det viktigste for sosial utjevning, skole har alltid vært det viktigste i enhver frihetskamp, for det handler om å løfte og gi hver enkelt en mulighet til å skape sitt eget liv. Da er det ikke antall voksne rundt en som er viktig, nei, det er antall lærere rundt en – antallet som faktisk har fagkompetanse og kan gjennomføre det faglige løftet som trengs. For noen dager siden lærte vi at to tredjedeler av all spesialundervisning i norsk skole blir gjennomført av folk uten kompetanse i spesialpedagogikk. Det er den store utfordringen i den norske skolen, det er den store urettferdigheten mange opplever, det er den viktige frihetskampen å kjempe – å sørge for at vi får gode fagfolk til å gjøre det. Da handler det ikke om at de ikke har voksne med seg, men det handler om at de ikke har lærere med seg. Her er bedre alltid mulig. Den neste viktige frihetskampen for kommende generasjoner er kampen for miljøet vårt og klimaet på kloden. Her er i hvert fall bedre alltid mulig. Her må vi sørge for å skape markeder for nullutslippsløsninger, vi må sørge for at staten stopper med å finansiere de næringene som hører fortida til, og begynne å legge til rette for og skape kapital for de fornybare næringene som hører framtida til. Her trenger vi en stor samfunnsendring, og vi trenger å være modige og se på hvordan vi skal bruke ny politikk for å få til de endringene framover. Den neste viktige frihetskampen er å heie på alle dem som har en idé i seg for muligheter til å skape jobber for seg sjøl og for andre. Det er alle de små gründerne, alle dem som innoverer og skaper nye arbeidsplasser – om det er en klesbutikk eller om det er et rørleggerfirma, eller om det er en høyteknologibedrift eller noe som kanskje kan bli stor norsk industri. De må ikke lenger møtes med byråkrati og arbeidsgiveravgift fra første ansatte. Vi må satse enda mer på forskning som de kan bygge på for å skape nye arbeidsplasser, og vi må sørge for at offentlige anbud legger til rette for nyskaping og mer innovasjon i Norge. Hvis vi slipper alle disse kreftene løs, vil vi klare å skape det nye Norge med de nye arbeidsplassene og de nye mulighetene. Vi har masse skaperkraft i det norske folket som vi ikke har fått utløst sånn som vi har det i dag. Det må bli mye lettere å skape arbeidsplasser, mye lettere å forfølge ideen sin og forfølge drømmen sin om å skape sin arbeidsplass sjøl. Her er bedre også alltid mulig. Venstre vil alltid kjempe for dem som sitter nederst ved bordet. Vi vil kjempe frihetskampen for de fattige barna, vi vil kjempe frihetskampen for alle dem som trenger ekstra hjelp og støtte gjennom skolen for å få muligheten til å utnytte potensialet i nettopp seg sjøl. Derfor er kampen for miljøet og klimaet viktig, fordi det handler om friheten til kommende generasjoner, friheten til å slippe ekstremvær, friheten til å puste i ren luft, gå i ren natur og ikke oppleve at vi har tatt livet av de artene som vi fikk muligheten til å leve sammen med på kloden. For Venstre vil kampen for Kunnskaps-Norge være viktig fordi det er en kamp om å fordele makt. Kunnskap er makt – makt til å styre seg sjøl, makt til å forfølge sin egen idé, makt til å være med og påvirke samfunnet rundt seg, makt til å ha mulighet til å være med og uttrykke meningene sine. Derfor er skole en viktig frihetskamp, derfor er skole så viktig for sosial utjevning, derfor er kunnskapsrike lærere den viktigste innsatsfaktoren vi kan ha for faktisk å lykkes i den frihetskampen. Derfor er det viktig å løfte forskning, fordi ethvert samfunn som baserer sin eksistens på kunnskap, forskning og alle de mulighetene som ligger i å dyrke kunnskap og forskning framover, vil være samfunn som lykkes i framtida. Vi må være et samfunn der det er lettere å skape jobber, lettere å forfølge ideer, og der man føler at hvis man er med på å skape noe, får man et klapp på skulderen fra samfunnet, ikke en mistanke om at man er profitør, eller mistanke om at man egentlig bare gjør dette for pengenes skyld. Sånn vil Venstre opptre som liberalt parti i denne perioden. Dette er de viktigste kampene vi går inn i ethvert samarbeid med, dette er frihetskampene, dette er de liberale kampene som det norske samfunnet trenger at noen faktisk kjemper i dag.