trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Det er et par forhold jeg har lyst til å ta opp. For det første: Når det gjelder spørsmål om renovasjon, skal vi vokte oss vel for å lage en strafferett som har som formål å renovere, særlig overfor dem som sliter aller mest. Det er et av motargumentene til lovgivninga. Samtidig må jeg si at her retter vi jo nettopp en lovgivning mot kjøper og mot marked, så de som nå hevder renovasjonsargumentet med tyngde, bør i det minste gå inn i sitt eget forslag, altså Høyre og Fremskrittspartiets forslag, som faktisk er et forslag som ignorerer kunden, som i veldig stor grad er rettet inn mot den som selger sex, og som helt klart operativt er renovasjon. Det handler nemlig om bortvisning. Det gir ingen anvisning på hva man skal gjøre utover det. Noe mer renovativt enn det kan man vanskelig finne. Det andre spørsmålet jeg har lyst til å kommentere, gjelder menneskehandel. Det er noen som nå hevder at menneskehandel har vi på mange måter kriminalisert, det har vi egne regler for, så dette har på mange måter ikke noe med menneskehandel å gjøre. Det er jeg dypt uenig i. Menneskehandelsbestemmelsene retter seg først og fremst mot dem som organiserer menneskehandel, og som er bakmenn. Nå skal vi ta menn i forkant, for å si det sånn. Og det vil være viktig også for å kunne avdekke menneskehandelssaker. Det å få en hjemmel for å ta kunden vil ha betydning når det gjelder å kunne ta bakmannen. Det må være en av grunnene til at STOP-gruppa og en del andre som driver med de sakene – kompliserte saker – mener at dette er verdifullt. Og det er det mange har forsøkt å si i sine innledninger, at her handler det på mange måter om et veldig komplekst bilde. Det står, så vidt jeg vet – jeg har aldri sett det – liksom stemplet i panna på den prostituerte at hun er utsatt for menneskehandel. Dette er lovgivning som kan være med på å bidra til at vi også får avdekket flere menneskehandelssaker. Derfor er det viktig. Det er en av fordelene. Det tredje jeg har lyst til å si, er på bakgrunn av det representanten Dørum tar opp om det å ha en dialog med dem som nå frykter mye av baksidene av denne lovgivningen. Det skulle bare mangle. Mange av oss har jo nettopp erfart at den dialogen vi har hatt med Pro Sentret – og brukere av Pro Sentret, det vil jeg gjerne understreke – og også ROSA og andre prosjekter, er veldig verdifull for all type virksomhet vi driver når det gjelder politikken opp mot denne gruppa. Så jeg er åpen for og innstilt på at vi skal ha dialog, slik det står beskrevet i Venstres forslag nr. 6, og at vi også skal ha den dialogen for å nå treffsikre sosiale tiltak i framtida. Vi må bare få tid til å finne hvilken form det skal ha, og jeg ber derfor Venstre om å vurdere å gjøre det om til et oversendelsesforslag. Det vil få den velvilligste behandling fra min side.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Dagens lovvedtak er et viktig gjennombrudd i kampen mot prostitusjon og menneskehandel, og det er et viktig stoppskilt mot det jeg mener er uønsket adferd fra menn. Det er samfunnets stadfesting av at i Norge skal ikke mennesker være til salgs. En slik lov vil også virke normgivende og si noe om hva som er rett og galt i samfunnet, og forhåpentligvis tørke opp markedet. Og husk at loven stiller kjøpere av sex til ansvar, fordi det er markedet som skaper behov for prostitusjon. Så er også det å kjøpe sex å trampe på seksuell likestilling mellom menn og kvinner. Når vi vet at unge gutter fra videregående skoler de siste årene har debutert seksuelt med prostituerte, hva slags syn får de guttene på kvinners seksualitet? En lov mot kjøp av seksuelle tjenester er et oppgjør med strukturer og holdninger som reduserer kvinner og kvinners seksualitet til en vare. Det dreier seg også om likeverd mellom kjønnene. Loven er også unik ved at den anerkjenner det ulike maktforholdet mellom tilbud og etterspørsel. Det er nemlig markedet, kjøperne, som kriminaliseres. Hvis vi hadde forbudt salg av sex, ville de prostituerte blitt rettsløse. Der er jeg helt enig i det som justisministeren sa. Så er denne loven et alternativ til det jeg oppfatter er Høyres og Fremskrittspartiets oppfatning i Oslo by, og deres dobbeltmoral. De ser på prostitusjon som et ordensproblem som forsvinner hvis man får det ut av sentrumsgatene. Det er virkelig dobbeltmoral på sitt verste. Jeg tilhører en generasjon der råderetten over egen kropp og seksualitet var en del av den feministiske kampen. Kampen for selvbestemt abort, kampen mot ulik moral for kvinner og menn, retten til selv å bestemme når vi skulle ha barn, og kamp for å kriminalisere kjøp av sex var fundamentale spørsmål og hang sammen. Nå tror ikke noen av oss at all prostitusjon eller menneskehandel forsvinner ved hjelp av denne loven alene. Ingen tror det. Det er også forbudt å stjele eller å drive med innsidehandel. Det betyr ikke at innsidehandel eller tyverier er blitt borte. Men lovforbudet ligger i bunnen for å hanskes med trafficking, hanskes med menneskehandel, og som sagt: de sender et kraftfullt signal til menn om hva som er uakseptabelt, og hva som krenker kvinners integritet. Så til slutt: Vi skal jobbe systematisk for å få jentene inn i en annen livssituasjon. Det er et arbeid som må baseres på respekt, verdighet og oppreisning for jentene. Det skal jeg komme tilbake til i et senere innlegg.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Først et par kommentarer til innlegg som har vært holdt i salen. Til Karin S. Woldseth: Det er altså ikke slik at mitt engasjement både for å få bukt med prostitusjon og for å kriminalisere det å kjøpe sex er noe som har vært de siste to årene. Det har jeg holdt på med i 30 år. Bare slik at det er sagt. Så til André Oktay Dahl: Ja, jeg tror det er viktig det som Dahl sier. Det finnes også gutter, ikke minst unge gutter, som er ofre for menneskehandel. De må vi også ta hensyn til og tenke på. Når denne loven nå blir lagt til grunn, er det viktig at vi får ressurser til planmessige sosiale tiltak. Vi er en gruppe med utspring i Oslo Arbeiderparti og med flere stortingsrepresentanter fra Arbeiderpartiet som i hele høst har engasjert oss, bl.a. i forhold til Justisdepartementet og i forhold til vår egen regjering for å få ut midler til sosiale tiltak. Vi kommer til å fortsette å jobbe med det. Vi har brukt veldig mye tid på det gjennom flere måneder nå. Da skal vi være klar over hva som faktisk står i Arbeiderpartiets landsmøtevedtak om skreddersydde, individuelle tiltak for å få jenter – vi har altså skrevet jenter – ut av prostitusjon og inn i skolering og jobbtrening. Dette blir en videreføring av det som ROSA-prosjektet gjør i dag. ROSA-prosjektet kan virkelig vise til resultater når det gjelder å få jenter inn i en arbeidssituasjon eller i en opplæringssituasjon, slik at de kan få attest på at de har hatt et arbeid, og på at de har gått igjennom en opplæring. Hvis de da f.eks. er fra Bulgaria eller fra Moldova, kan de reise hjem med bevis på at de har vært i Norge og gått på skole. Nadheim-senteret i Kirkens Bymisjon foreslo for oss i Oslo Arbeiderparti at Nav kan tilby organisasjoner som Kirkens Bymisjon eller andre organisasjoner penger, slik at jentene kan få ansettelse der, tjene penger og igjen få bevis på at de har vært i en arbeidssituasjon. Jeg tror at man må være veldig systematisk, veldig konkret i det man legger opp til, for å bistå dem som skal ut av prostitusjon. Nadheim-senteret har også tatt opp dette med boliger for jenter som er tidligere prostituerte, og som skal inn i en arbeidssituasjon. Det vil jeg også utfordre statsråden på, for det er nemlig gått et brev fra Nadheim-senteret til Regjeringen om akkurat det. Så til slutt: Det er også viktig at vi støtter internasjonale organisasjoner som jobber mot menneskehandel, over utenriksbudsjettet. De som jobber mot menneskehandel, og vi som sitter i utenrikskomiteen, tar på hver eneste tur i utlandet opp dette med menneskehandel med mannlige politikere, enten det er i Ukraina eller i de baltiske statene.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Vi vedtek i dag ei lov mot moderne slaveri. Det er vanskeleg å vita eksakt kva som er best: å få ei lov som forbyr kjøp av sex, å satsa berre på sosialpolitiske verkemiddel – eller begge delar. Ingen her i salen har denne fasiten pr. i dag, vil eg våga å påstå. Då Arbeidarpartiet sitt landsmøte vedtok lovforbodet, kom det samtidig med 33 sosialpolitiske vedtak. Spørsmålet vert om det verkeleg er mogleg å kjempa mot menneskehandel og prostitusjon utan å setja inn alle moglege verkemiddel mot marknaden, som er kunden. Fleirtalet i befolkninga vil ha eit forbod. Er det berre fordi dei vil ha vekk dei aggressive prostituerte frå Karl Johan, eller vil dei påverka folk sine haldningar og seia ifrå: Eit menneske er ikkje til sals? Hovudargumenta mot eit lovforbod er gode – at verksemda kanskje vil gå under jorda, at det vil verta vanskelegare for jentene, at valden gjerne vil auka, og at hjelpemiddelapparatet ikkje vil finna fram. Uansett lov eller ikkje er det heilt avgjerande at det vert iverksett tiltak for å ta tak i dei sosialpolitiske utfordringane. Uansett om ein er for eller imot lova, vil dei alle fleste at vi skal treffa tiltak for å hjelpa desse jentene eller gutane ut av prostitusjonen. Men uansett er ei kriminalisering av kunden ikkje løysinga åleine, men det kan vera eit hjelpemiddel som vi kan ta i bruk. Eg er overbevist om at det i den norske folkesjela er moralsk uakseptabelt at Noregs rike menn skal kunna kjøpa Afrikas fattige døtre. Det er derfor svært bra at Regjeringa kjem med ei tilleggsløyving på 10 mill. kr til dei prostituerte. Dette kjem i tillegg til alt planlagde og iverksette tiltak, som justisministeren gjorde godt greie for i stad. Eg vert derfor direkte lei meg når eg ser at Framstegspartiet og Høgres byråd i Oslo har ei rekkje nedskjeringar på tilbod, som f.eks. til Retretten, Kirkens Bymisjon, Blå Kors, Frelsesarmeen og midlar til rusmiddeletaten. Eg må òg kommentera at når sosialbyråd Jøran Kallmyr frå Framstegspartiet seier at vi ikkje treng desse verkemidla no når lova vert innførd, ja då vert eg både skremt og fortvila. Då er det faktisk renovasjon vi snakkar om, og ikkje jentene sitt ve og vel. Prostitusjon er ein arena der aktørane vert gjorde til objekt, og der kyniske bakmenn ofte tener seg rike på andre sin sårbarheit og fattigdom. Skal vi ikkje då ta i bruk alle tenkjelege hjelpemiddel for å stansa dette? Eit lovforbod kan vera med på å heva terskelen, slik at færre vil kjøpa sex. Det kan påverka folk sine normer og haldningar og dermed bidra til at marknaden vert mindre. Det kan også vera med og påverka rekrutteringa til prostitusjon.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Det er fire punkt eg har lyst til å kommentera her i debatten. Det første er at det er veldig vanskeleg å skilja mellom menneskehandel og prostitusjon når vi antek at over 70 pst. av dei som er utsette for menneskehandel, hamnar i prostitusjon. Til at lovforbodet skal gjelda i utlandet, og at dette vert vanskeleg: Ja, det vert vanskeleg å etterforska, men eg synest det er positivt at det òg skal gjelda i utlandet, og det vil ikkje vera det einaste lovframlegget som òg vil gjelda for norske borgarar som er i utlandet. For eksempel er sex med personar under 16 år forbode også i utlandet. Ved å late dette forbodet gjelda i utlandet kan faktisk vesle Noreg nok ein gong vera med på å påverka andre land og vera ei av brikkene som fører til at òg andre land tek tak i denne problemstillinga. Med eit lovforbod femner vi om alle selskap og bedrifter i Noreg som ikkje har innført spesielle etiske reglar, herunder Stortinget. Det er i seg sjølv positivt at alle får slike reglar, og det vil verka preventivt. Kollegaer og venner kan ikkje sitja stille og sjå på at lova vert broten. Menneske skal ikkje vera til sals verken i inn- eller utland. Så har eg eit par ord til politivedtektene. Dei skulle jo gi heimel for at politiet kunne bortvisa dei prostituerte frå gatene. Eg vil gjerne sitera frå Dokument 8:39 for 2006–2007: «Forslagsstillerne ser i tillegg nødvendigheten av at politiet har mulighet til å gripe inn overfor frembydelse av seksuelle tjenester, organisert tigging og salg der dette får et omfang som endrer et områdes karakter fullstendig, selv om aktiviteten i seg selv ikke arter seg som aggressiv.» Kva anna er dette enn å få dei vekk frå gatene, då? Til slutt til representanten Dahl: Oslo kommune har fått auka overføringar med 1,2 milliardar kr i denne regjeringa sin periode, og det er ein reell auke. Så vidt eg veit, har dei heller ikkje utnytta alle inntektsmoglegheitene sine. Eit stikkord der kan jo vera eigedomsskatt.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Det som skremmer meg etter å ha lyttet til denne debatten, er at med et par hederlige unntak kaller alle talerne her disse kvinnene og mennene for jenter og gutter. Bare det sier litt om det synet de har på prostituerte. Jeg kan ikke helt se hva som er motivet fra Regjeringens side for å fremme et forslag om forbud mot kjøp av sex. Jeg har tenkt grundig og lenge på hva som kan være grunnen. Konklusjonen min er at dette ikke kan være noe annet enn en opprydningsaksjon fra Regjeringen, for både Regjeringen og folk flest har i alle år vært klar over at prostitusjon har foregått her i landet. Da så Sverige innførte et forbud, svømte Oslos paradegater over av nigerianske og østeuropeiske prostituerte som ikke lenger var ønsket i Sverige. Og ikke bare det, men de ble svært aggressive i markedsføringen sin også. Da ble prostitusjon et problem. Det ble rett og slett for synlig og for påtrengende, og det var ingen ønsket situasjon for Regjeringen. Hvorfor lytter man ikke til dem det angår? Hvorfor trer man en lov nedover hodene på dem som nå straffes ved dette lovforbudet, nemlig kvinner og menn som er prostituerte? Jeg begriper det ikke. Regjeringen har ikke sagt noe om omfanget av prostitusjonen i Norge, men den har sagt at den bevilger 10 mill. kr – i tillegg til, ja det vet ikke jeg – for å få disse menneskene bort fra gaten. 10 mill. kr er ikke mer enn en fjerdedel av det kulturministeren skal flotte seg med fra egen lomme i 2009 – for å sette ting litt i perspektiv. Det blir neppe mye på hver enkelt som nå skal tape sitt inntektsgrunnlag, og det kommer vel neppe til å skje at prostitusjonen forsvinner. Den forsvinner bare fra gatemiljøet. Prostitusjonen vil gjemme seg bak lukkede dører, der kvinner er mer utsatt og langt mer ubeskyttet enn ute på gaten, hvor man i det minste har muligheten til å se kundene sine an. Men problemet er løst for Regjeringen, for ute av øye, ute av sinn. Jeg har for øvrig merket meg at Regjeringen bruker menneskehandel som et argument i saken, og dette til tross for at det er forbudt med hallikvirksomhet, det er forbud mot menneskehandel, og dette reguleres i andre lover. Har man så dårlige argumenter for å innføre en lov at man må trekke inn argumenter som ikke holder, burde man kanskje vurdere om det har noen hensikt med en slik lov i det hele tatt. Avslutningsvis vil jeg stille et spørsmål om hva som skal prioriteres fra politiets side. Vi vet at både vold og vinningskriminalitet blir henlagt. Skal det nå brukes ressurser, og skal politiet ligge rundt omkring i buskene for å jakte på sexkunder mens de prostituerte blir slått bak lukkede dører?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-11-20:
Først til representanten Bjørnflaten, som snakker om politivedtekter, og at vi ønsker å bortvise uønskede mennesker fra gatene. Nå er det faktisk slik at denne regjeringen ikke har gjort noe med den menneskehandelen som foregår hver eneste dag, ved at man faktisk trafikkerer tiggere til Norge og lar dem få lov til å sitte i paradegaten vår. Dette er menneskehandel. Dette er trafikkering. Dette har ikke Regjeringen gjort noe med. Når det gjelder representanten Nybakk, tviler ikke jeg på at noen har jobbet for dette i 30 år. Vi har hatt kvinnekamp i over 30 år, faktisk. Jeg tror at det vi ser her i dag, rett og slett er en rekke fordommer. Vi gjør oppgående kvinner og menn om til ofre alle sammen, hver eneste en. Det er ikke alle som er ofre. Det er noen som faktisk velger dette selv. Selvsagt skal vi bekjempe menneskehandel – selvsagt skal vi det. Vi har godkjent, og vi har ratifisert en konvensjon mot menneskehandel. Det er lover som regulerer menneskehandel. Det er noe helt annet. Det går ikke an å bruke det som argument. Jeg forstår heller ikke SVs representant, som sier at det gjør politiets arbeid med å ta bakmennene lettere at man driver kvinnene og mennene inn i lukkede rom. Jeg tror neppe at bakmennene står på utsiden og viser vei. Så hvordan bakmennene skal bli lettere å få tak i hvis man skjuler prostitusjonen, det vet ikke jeg. Det hadde det vært fint om representanten fra SV kunne forklare meg. Jeg har heller ikke hørt hvordan politiet har tenkt å håndheve denne loven. I dette landet, hvor vi nå ser en formidabel krise innenfor politiet, innfører vi nå en lov for å jakte på kriminelle sex-kunder. Hvordan har vi tenkt å gjennomføre det? Jeg kan vanskelig forestille meg, som jeg sa i mitt forrige innlegg, at politiet skal ha en fast patrulje på de stedene hvor man tidligere møtte prostituerte. Jeg kan vanskelig forestille meg at de skal ligge i buskene rundt omkring der hvor man vet at prostitusjon foregår, for å se om man kan kapre en sex-kunde. Jeg kunne gjerne tenke meg at statsråden faktisk svarte på hvordan politiet har tenkt å håndheve denne loven.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Jeg misunner alle dem som ikke har noen betenkeligheter med å kriminalisere, på samme måte som jeg misunner alle dem som ikke har noen betenkeligheter med å la være å kriminalisere. Jeg har vært en av dem som saksordføreren snakket om, som har tvilt seg fram til et standpunkt i denne saken. Det standpunktet varer akkurat så lenge som til vi har evaluert loven noen år fram i tid. Jeg synes saken er utrolig kompleks fordi den har så mange sider. Jeg har selv stått her mange ganger, som saksordfører for lover, og snakket mye om det normative ved lovgivning. Det synes jeg også i denne saken er et godt argument. Hvis vi rammer markedet, er det all mulig grunn til å tro at vi også rammer eller reduserer rekrutteringen til prostitusjon. Det synes jeg er et godt argument. Jeg synes også det er et godt argument at forskningen sier så tydelig at det er ekstremt vanskelig å skille prostitusjon og menneskehandel. Det har for meg kanskje vært det argumentet som har gjort at jeg med litt lettet hjerte kommer til å stemme for kriminalisering. Så blir jeg litt lei meg når representanter står her oppe og snakker om at de har snakket med prostituerte, og det burde flere ha gjort osv. Det tror jeg mange har gjort mange ganger. Det er derfor mange av oss har problemer fordi kriminaliseringen har så mange sider ved seg. Jeg er i hvert fall veldig glad for at Arbeiderpartiet hadde en bred innfallsvinkel til debatten på landsmøtet i fjor. Resultatet ble 33 punkter, som representanten Heggø nevnte. Dette er ett av de 33, og jeg mener kanskje ikke det er det viktigste i det hele tatt. Når det nå kommer, er det fordi det skal ramme markedet, det skal redusere rekrutteringen, og fordi politiet som etterforsker f.eks. menneskehandel, sier så tydelig at de er positive til en kriminalisering, for det vil lette arbeidet deres med å ta bakmenn for menneskehandel. Det jeg er veldig glad for, er at justisministeren har vært så tydelig i forarbeidet til loven, med forskning, men også på at det skal evalueres. Det vil gi oss i hvert fall en annen trygghet enn det svenskene har. Det er ikke bare rosenrødt i Sverige. Jeg har selv vært i Sverige, som mange andre her, og hørt hva Malmø-politiet sier. Der er det ikke noen reduksjon i gateprostitusjonen. Så det er altså ikke noe svart-hvitt-bilde. Derfor vil jeg avslutte med det jeg begynte med: Jeg misunner alle dem som er så skråsikre i denne saken.
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2008-11-20:
Det som fikk meg til å ta ordet nå, var representanten Woldseths innlegg, hvor hun litt i villfarelse må ha snakket litt feil. Når hun anklager Regjeringen for ikke å ha gjort noe for å ta dem som er trafikkerte tiggere, er det altså helt feil. Det er to år siden Stortinget behandlet utvidelsen av menneskehandelsparagrafen, nettopp for å inkludere den gruppen mennesker som er trafikkert. Så det er på lik linje med dem som er trafikkert for seksuelle tjenester – altså samme lovparagraf som for dem som er trafikkert for organisert tigging. Når jeg først er her, kan jeg også benytte anledningen til å appellere til alle – for det er et stort sosialpolitisk engasjement – at vi gjør det vi kan innenfor våre respektive partier for å løfte de sosialpolitiske virkemidlene, om det er i byrådet i Oslo eller her på Stortinget. I den sammenheng vil jeg gi ros til Marit Nybakk og alle dem som har jobbet iherdig i høst for å utløse de pengene som vi nå har fått. Det er i størrelsesorden ca. fire ganger så mye som det kuttet som er foreslått i Oslo. Så det betyr noe. Det må være min sluttappell at vi alle sammen har en jobb å gjøre ut fra den viljen som er i denne salen når det gjelder de sosialpolitiske virkemidlene.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-10-22:
På vegne av representantene Vera Lysklætt, Borghild Tenden, Leif Helge Kongshaug og meg selv har jeg gleden av å fremme forslag om at miljøstatus skal tas med i årsberetningen for kommunene.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-10-22:
Det er forskjell på å bli overkjørt og å bli lobotomert. Jeg forstår, slik statsråden sier i dag, at SV ble overkjørt i regjering av Arbeiderpartiet når det gjaldt spørsmålet om lobbyregister. Arbeiderpartiet har ingen tradisjon for å stå på for større åpenhet, og det har de vist nok en gang. Men det som er helt uforståelig for oss i Venstre, er at det engasjementet som SV har hatt for større åpenhet og for lobbyregister på Stortinget, nå fullstendig er nullet ut og erstattet med en likegyldighet og en harselering over forslaget, slik som det framkom i brevet fra statsråden til Stortinget. Der brukes en rekke argumenter som Venstre og SV har blitt møtt med i Stortinget, og som vi har tilbakevist gang på gang. De argumentene bruker nå SVs statsråd selv i regjering mot dette. Synes statsråden det er viktig å få kjøreregler for lobbyvirksomheten, og er hun villig til å vurdere lobbyregisteret på nytt i lys av den siste tids begivenheter?
Martin Engeset (Høyre), 2008-10-22:
På vegne av representantene Per-Kristian Foss, Svein Flåtten, Sonja Irene Sjøli og meg selv har jeg gleden av å fremsette forslag om å innføre aktivitetsplikt for mennesker som mottar økonomisk sosialhjelp.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-22:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til samferdselsministeren. Inneværende års statsbudsjett har økt vedlikeholdsetterslepet både på vei og jernbane. Det samme kan også sies om investeringsdelen – et stort etterslep. Vi snakker om etterslep på 16 milliarder kr på riksveiene og 12 milliarder kr på fylkesveiene når det gjelder vedlikehold. Når det gjelder investeringer, snakker vi om et etterslep på flere hundre milliarder kroner. Nå er vi i en situasjon der vi kan gå en lavkonjunktur i møte, og signalene om ledig kapasitet i anleggsbransjen er urovekkende. Etter høring i transport- og kommunikasjonskomiteen i går kom det signaler om at kapasiteten vil øke med 10 pst. hvert kvartal framover det neste året og halvannet året. Bare i Midt-Norge og Nord-Trøndelag signaliseres det en ledig kapasitet på bortimot 80 pst. Vi vet at det er store forskjeller fra landsdel til landsdel. Men min utfordring til statsråden er: Når vi har den type utfordringer på infrastrukturen vår, både for vei og jernbane, er det muligheter for allerede i år å benytte noe av statens overskudd til å videreføre prosjekt som står i fare for å bli stoppet, og ikke minst gjøre en ekstra innsats i forhold til rassikring, asfaltering, vedlikehold, utover det som allerede ligger i årets budsjett? Her har vi en gyllen mulighet til å sikre anleggsbransjen videreføring, sysselsetting, og at de beholder kompetansen, slik at ikke den flykter fra denne bransjen – med de utfordringene vi står overfor på lang sikt framover.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-22:
Jeg registrerer at statsråden fortsatt er mer opptatt av å kikke bakover enn framover. Det er litt trist, for nå har vi muligheten til å bruke de fortrinnene vi har, både økonomisk og i forhold til den økende ledige kapasiteten vi har i anleggsbransjen. Det er bare å se på E18 i Bamble. Der stopper det nå opp, selv om en skulle hatt planfrie kryss for lenge siden. En kan se på en rekke prosjekt. Jeg ser selv at statsråden nå har vært i Finnmark og nærmest akseptert private låneopptak for å bygge infrastruktur. Er det ikke nå snart på tide at også denne regjeringen prøver å sikte litt framover for å løse de store utfordringene vi har innenfor infrastrukturen? Det nytter ikke – på inn- og utpust – å snakke om hva denne regjeringen har gjort i forhold til Nasjonal transportplan og i budsjettet for 2009. Det som er realiteten, er at etterslepet øker og infrastrukturen vår blir dårligere og dårligere for hver måned. Da nytter det ikke å vise til at en har fylt opp rammene i en nasjonal transportplan, når pris- og kostnadsvekst nærmest har spist opp alt det en betrakter som økt satsing.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2008-10-22:
Nå er det vel ikke helt riktig at avtalen mellom Hurtigruta og staten nærmest ikke betyr noe, for uten den avtalen som Hurtigruta har hatt med staten, hadde ikke Hurtigruta eksistert. Det må en ta inn over seg. Slik sett har staten et moralsk ansvar også, og det er derfor det er tatt inn en paragraf i avtalen som går på reforhandling. Men for øvrig er jeg enig med statsråden i de uttalelsene som har kommet tidligere, om at statsråden føler dette nærmest som et press fra Hurtigrutas side, og hvis Hurtigruta nå legger to båter i opplag, er det et brudd på avtalen. Der tror jeg vi er helt enige. Min utfordring til statsråden går mer på det som gjelder ESA. Hvis det nå er slik at ESA vil si at vi må ha en helt ny runde, konkurranseutsetting, en ny anbudsrunde om hele avtalekonseptet, vil da Regjeringen stille seg bak det som ESA konkluderer med? Det vil bety et helt annet konsept enn den hurtigruta vi kjenner til i dag. Det andre spørsmålet mitt er hvorvidt statsråden er kjent med at de to båtene som det trues med å legge i opplag nå, faktisk er de to båtene med størst kapasitet, og som får utgifter, uansett om de går i opplag eller ikke.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Det er ingen tvil om at i forhold til den høgkonjunkturen me har hatt, vil me sjå ei utflating av arbeidsmarknaden i tida framover, ikkje minst av byggjemarknaden og til dels anleggsmarknaden. For tida slår det mest inn i byggjemarknaden. Denne regjeringa har, trass i ein høgkonjunktur, auka rammene til veg og jernbane i tråd med Nasjonal transportplan. Så vil sikkert enkelte meine at me ikkje har gjort det på investering. Men det har vore ei medviten prioritering i tråd med ikkje minst næringslivet sine ynske om å prioritere investeringar høgare. Me starta på eit altfor lågt nivå. Det er mykje å ta att, som òg representanten Sandberg skisserte. Det må vekslande regjeringar og vekslande parti som har gjort budsjettforlik med vekslande regjeringar, ta ansvar for at ein ikkje har greidd. Denne regjeringa har stått for ein snuoperasjon. Me er på veg inn i ei ny tid i forhold til samferdsle og modernisering av heile landet. Den konjunktursituasjonen som me no er inne i, er usikker. Me følgjer han nøye heile vegen, eg vil nesten seie frå dag til dag. Me har gode kontaktar i marknaden, hos aktørane og deira organisasjonar. Me vil òg sjølvsagt vurdere å setje inn tiltak dersom arbeidsløysa i sektoren vert stor framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Eg registrerer at leiaren i transportkomiteen er inne på eit av sine glansnummer, nemleg svartmåling av situasjonen. Eg reiser rundt om i landet, og sjølv om leiaren i transportkomiteen ikkje har fått det med seg, har folk rundt om i landet fått med seg at me no har ei regjering som satsar på samferdsle. Det er hyggjeleg å reise, anten det er til Alta, der eg var i går, eller til andre stader i landet der folk ser at me lyttar til dei, lyttar til deira behov, og at me satsar. Me satsar i ei tid der det har vore høgkonjunktur – det har ikkje skjedd tidlegare. Det er eg veldig stolt av, og det skal me fortsetje med. Me har ei svær satsing i neste års budsjett, som er langt over det som noka regjering har stilt opp med på langsamleg tid. Det vil òg gi resultat. Det er der me er. Me er i framtida, me er i satsinga, og me driv ikkje med svartmåling av situasjonen i dette landet. Me er veldig klare over utfordringane som ligg der, og me møter dei offensivt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Denne regjeringa driv ikkje forskottering – denne regjeringa løyver midlar. Me driv heller ikkje og tek anlegg på avbetaling som førre regjering, men me løyver midlar og aukar budsjettet kvart einaste år. Det skal me fortsetje med. Alt same hausten som eg var innsett som samferdsleminister, gav eg Jernbaneverket og Statens vegvesen i oppdrag å gå igjennom både korleis me sikrar eksisterande infrastruktur for ras, og korleis me – når me skal byggje ny infrastruktur – gjer det på ein robust måte, og vurdere kva som skal til for å møte dei veksande utfordringane som har si årsak i ein endra klimasituasjon – ei klimakrise som enkelte fornektar, men som me andre er opptekne av å møte offensivt. Me har ein offensiv strategi for dette. Me aukar budsjettet med 130 mill. kr i 2009, og eg har varsla at det er ei satsing som me òg skal ta vidare i Nasjonal transportplan. Så skal me følgje situasjonen nøye i anleggsmarknaden og vurdere tiltak løpande.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Høgre held fram med å halde fram ein tåpeleg målestokk for korleis ein skal måle aktiviteten. Dei vegane som eg har vore med på å opne, og som har vorte opna av andre i denne perioden, er eit resultat av kanskje to, tre og fire års arbeid med planlegging, med sak til Stortinget og med anbodsutlysing. Det er jo ikkje ein målestokk for aktiviteten til denne regjeringa. Når eg og andre saman med meg skal opne 21 vegar neste år, er heller ikkje det nokon god målestokk, men det er ein målestokk på at me har hatt ei effektiv framdrift for å setje i gang prosjekt og få dei gjennomførde. Den metermålinga som Høgre har lagt seg på for å bevise at me ikkje gjer jobben, er dessverre ein veldig dårleg målestokk, for det gir ikkje det rette biletet. Me har vridd midlar frå investering til vedlikehald. Det har me gjort i trygg forvissing om at landet treng auka satsing på vedlikehald. Eg har òg varsla at i Nasjonal transportplan vil det verte ei satsing på vedlikehald, som er heilt nødvendig, og som me skal føre vidare i åra framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Det er interessant å leggje merke til den utviklinga som har vore i retorikken frå opposisjonen, for før budsjettet vart lagt fram, var det klare rådet til Regjeringa at me måtte ha eit stramt budsjett som fekk renta ned. Då budsjettet vart lagt fram, vart det frå enkelte hald i opposisjonen sagt at det i alle fall måtte vere eit nøytralt budsjett, som ville betydd kutt på 12 milliardar kr i forhold til det me la fram. No, i etterkant, kjem altså kravet om tilleggspakka. I Regjeringa er me opptekne av å tilpasse den økonomiske situasjonen ut frå det som er dei rådande konjunkturane. Eg vil påstå at me har gode informantar. Eg vil påstå at me har flinke folk som analyserer situasjonen for oss. Me drøftar sjølvsagt situasjonen i Regjeringa. Me vil, dersom det viser seg nødvendig, kome med ytterlegare tiltak, men det er ikkje planlagt pr. i dag. Det er ikkje vanskeleg på mitt område å finne tiltak som kan setjast i gang. Eg er heilt sikker på at eg og Jan Sahl kan verte einige om dei.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Representanten Tenden har frekkheitas nådegåve! Hennar partikollega sat i regjering i fire år og lyfta ikkje ein finger med tanke på dei store utfordringane som ligg på dette området. Me lyfta fyrst jernbanen med 1 milliard kr. Så lyfta me med ytterlegare 1,3 milliardar kr i 2009-budsjettet, og så har me lagt inn ekstramidlar i revidert nasjonalbudsjett for å møte dei spesielle problema som me har sett når det gjeld Oslotunnelen. Og så står representanten Tenden frå Venstre og seier at me ikkje gjer jobben vår! Då er det nokon som må gå heim og gjere heimeleksa si! Dersom det er noko eg er stolt av i denne regjeringa, er det den store satsinga me har fått til på jernbanen. Det er ei ny tid for jernbanen. Det vil ta tid å snu den skuta. At me la inn 100 mill. kr i revidert, betyr ikkje at situasjonen vil betre seg over natta. Det lovar eg heller ikkje. Men eg lovar at folk i dette området skal sjå ei betring. Frå 2012, når Vestkorridoren er ferdig, når nye tog og nye rutetider er på plass, vert det ei tid for toget som folk i dette området ikkje har sett maken til.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Fyrst til dagens oppslag i Aftenposten og det store framsideoppslaget der det står om «247 000 forsinkede tog»: Det er jo pussig, for det har faktisk vore berre 200 000 togreiser. Korleis ein greier å få det talet, er det ingen i mitt departement som på nokon måte kan svare på. Så eg trur Aftenposten må sjekke sine kjelder litt betre, og sjekke korleis dei har lese statistikk. Det er ganske vanskeleg å sjå at det kan stemme. Av dei vel 9 000 hendingane som har vore, har meir enn 6 000 vore planlagde, fordi me har auka ressursane til vedlikehald i Oslotunnelen og her i Oslo-området. Så det har vore planlagde stopp. Me har sjølvsagt òg eit stort arbeid i Vestkorridoren som har medført at det har vore mange planlagde avlysingar av togturar. Den aktiviteten som skal føre til betre tenester for folk i dette området, fører mellombels til at ein del får ulemper. Det er eg lei meg for, men eg er glad for at me på sikt skal få eit betre system. Det skal me gjere med den organiseringa me har, og det er me på god veg til å greie.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Eg vil sterkt ta avstand frå ei verkelegheitsbeskriving som går ut på at Regjeringa og Samferdsledepartementet har trenert viktige forhandlingar med Hurtigruta. Me har hatt ein kontinuerleg dialog med Hurtigruta, og me har gjort avvegingar heile vegen av kor langt me kan gå innanfor gjeldande konkurranseregelverk og gjeldande EØS-regelverk. Hurtigruta er ikkje ått av staten. Hurtigruta er eit børsnotert selskap som har ein forretningsmessig avtale som vart inngått under førre regjering. Hurtigruta har varsla at dei er i ein vanskeleg økonomisk situasjon, og me har som sagt, hatt samtalar. Eg har hatt eit møte med leiinga i Hurtigruta i Bergen, der eg gav tydeleg uttrykk for det som er Regjeringa sin ambisjon, nemleg å gå inn i forhandlingane med det målet å verte einige om ein kompensasjon for NOx og å gå inn og vurdere avtalen, slik at me gjennom det kan gjere vårt til at Hurtigruta skal få eit vidare, godt liv langs kysten. Eg er heilt samd i beskrivinga av Hurtigruta si betydning, og eg fekk på nytt stadfesta det i Nord-Noreg i går. Eg har stadig, løpande kontakt med leiinga i Hurtigruta, og me er klare til å setje oss ned og gjere ferdig forhandlingane. Eg har som mål at dei skal vere ferdige innan 1. november. Dette er ikkje ei sak som Regjeringa tek lett på, men det er ei sak der me må vege tiltaka våre opp mot det som kan verte oppfatta som statssubsidiar, og som vil setje Hurtigruta i ein uhaldbar situasjon, dersom dei i ettertid vert sette til å betale tilbake det som vert kompensert no. Me meiner å ha ein god plan for dette, og me er i rute med det som har vore varsla i denne saka.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Senterpartiet skjelv ikkje for EU eller ESA. Men eg vil påstå at det som me gjer som medlemer av Regjeringa, på vegner av det norske folket, er gjort på grunnlag av råd frå framståande juridisk kompetanse, og sjølvsagt òg gjennom konsulteringar. Så eg kjem ikkje her med partistandpunkt eller enkeltstandpunkt til ein statsråd. Dette er eit særdeles viktig arbeid. Hurtigruta har sjølv erkjent prosessrisikoen som ligg i det arbeidet som me no gjer. Årsaka til at me har hatt ein prosess frå møtet i Bergen til no, er at me sjølvsagt har måtta få verifisert, me har måtta få grunnlaget for, dei tala som har kome fram. Me må gå gjennom det. Det som me gjer på dette området, skal vere 100 pst. sikkert. Og så er det forhandlingar. Det er ikkje slik at det ikkje har vore kontakt mellom Samferdsledepartementet og Hurtigruta sidan møtet i Bergen. Det er ikkje slik at statsråden er inne i alle møte. Eg kan seie at me kjem til å nytte det handlingsrommet som finst, fullt ut.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Det er viktig å slå fast at det ikkje er avtalen med staten som er hovudårsaka til Hurtigruta sine problem. Det kan verte framstilt slik, ut ifrå det ein les i media i dag. Det er ikkje rett. Årsaka til dei problema er disposisjonar gjorde av styre og leiing over tid, og dei er ikkje ein direkte konsekvens av avtalen som ein inngjekk på heilt fritt grunnlag, på konkurransemessig grunnlag. Det var òg, syner det seg i dag, på bakgrunn av nokre vurderingar som ikkje var gode nok ifrå selskapet si side. Men det er selskapet sitt ansvar. Det er litt viktig å skilje rollene her. Så langt eg kan bidra til det, innanfor det handlingsrommet som finst, og som eg som statsråd på vegner av Regjeringa har intensjon om å nytte fullt ut, skal staten bidra med det me kan, slik at Hurtigruta kan gå både nord og sør i åra som kjem, på kysten. Det er viktig for kysten, og det er viktig for landet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Krava frå Hurtigruta har gått på både kortsiktige tiltak og langsiktige tiltak. Dei kortsiktige tiltaka gjeld reforhandling i forhold til NOx, bunkers og andre element som kan vere moglege å sjå på, seglingsmønsteret eventuelt. Dei langsiktige tiltaka gjeld reforhandling av sjølve avtalen, som vil bety ein ny avtale. Om eit nytt konkurransegrunnlag vil bety ei endra hurtigrute, er det opp til den til kvar tid sitjande regjering og Stortinget å bestemme, for det er ein avtale som skal leggjast fram for Stortinget. Det behøver ikkje bety at ein vil sjå eit heilt endra konsept samanlikna med i dag, sjølv om ein sannsynlegvis må innsjå at kostnadene vil verte noko større, for det er det som er grunnlaget for den saka som me no har, nemleg å vurdere kor stor kostnadsauken har vore ut ifrå det ein kunne ha grunn til å vurdere då ein inngjekk avtalen. Så det får ein kome tilbake til. Me har òg sagt oss villige til å gå inn og vurdere den sida. Me har stilt oss opne for å diskutere alle spørsmål her. Men no er me på det kortsiktige fyrst, for å løyse dei problema som ein ser no.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Det kjem ikkje til å vere avtalen med staten som – dersom Hurtigruta får ytterlegare problem – vil velte Hurtigruta. Det som ligg i avtalen med staten, har me ein god dialog med Hurtigruta om, og me sit saman med Hurtigruta for å finne fram til gode løysingar på det. Men som representanten Halleraker sa, er det mange andre tiltak som Hurtigruta er i gang med – ei restrukturering av korleis ein driv sjølve selskapet, ein konsentrasjon om det som er kjerneverksemda, altså Hurtigruta langs kysten, og utsal av andre verksemder. Det er mange element der som òg må på plass for at Hurtigruta skal få ei god vidareutvikling. Som eg har sagt i tidlegare innlegg i dag, er eg og Regjeringa klare til å bruke alt handlingsrom som finst, for å kunne gi Hurtigruta den nødvendige backing frå vår side. Men eg må minne om at å gå inn med rein statsstøtte er forbode, og eg vil tru at i alle fall Høgre er oppteke av at me følgjer det regelverket som gjeld.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Det er ingen tvil om at Hurtigruten ASA er i ein vanskeleg økonomisk situasjon. Det kjem av ei høg gjeldsbelasting, som igjen har si årsak i svære investeringar som ikkje er gjorde på grunnlag av avtalen med staten, men som er gjorde på grunnlag av den veksten ein forventa i den kommersielle marknaden. Det er viktig at me her er ryddige og skil mellom dette. Men, situasjonen til Hurtigruta er vanskeleg. Dersom ingenting vert gjort, verken i forhold til den delen som me snakkar om her i dag, altså med den avtalen staten har med Hurtigruta, eller dei andre beina som me no jobbar med for å få ein trygg pilar under drifta av Hurtigruta, som eg nemnde i eit tidlegare innlegg, så ville situasjonen verte dramatisk etter kvart. Men det vert teke tak. Leiinga i Hurtigruta jobbar no aktivt på mange område for å få balanse i økonomien. Avtalen med staten er eit av dei områda som ein arbeider med, og der skal me bidra konstruktivt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
I forslaget til statsbudsjett for 2009 er det føresett ein vesentleg auke i investeringsramma til veganlegg. 14 større vegprosjekt er foreslått starta i 2009. Vidare er det vurdert som aktuelt å starte ytterlegare tre store prosjekt dersom tilstrekkelege avklaringar ligg føre i tide. Desse prosjekta er rv. 2 Kongsvinger–Slomarka i Hedmark, E18 Sky–Langangen i Vestfold og Telemark og E6 Nidelv bru–Grilstad/Værnes–Kvithamar i Sør- og Nord Trøndelag. I tillegg blir det arbeidd med fleire bompengeprosjekt med mogeleg anleggsstart i 2009. Det er gjennom budsjettforslaget lagt opp til eit svært høgt aktivitetsnivå i vegsektoren i 2009. Dette vil vere med på å dempe dei tendensane til nedgang i anleggsmarknaden som me ser. Eg vil òg vise til den svært sterke veksten i jernbanebudsjettet. Det framlagde budsjettforslaget for 2009 er såleis også eit godt motkonjunkturbudsjett. Det blir i spørsmålet vist til at ei rekkje byggjeklare prosjekt ventar på finansiering. Eg må i den samanhengen peike på at det krevst tid frå det vert gjeve løyving til anleggsarbeida kan starte. Minimum som ein må leggje til grunn, er eit halvt år. For større og meir komplekse prosjekt kan det ta opptil eitt år før anleggsarbeida kan starte. I tillegg til ressurskrevjande prosjektering og utarbeiding av konkurransegrunnlag er sjølve anbodsprosessen, som m.a. omfattar utlysing, kalkulasjon og formell avgjerd, ein tidkrevjande prosess. For mindre investeringstiltak og vedlikehald av vegnettet er biletet eit anna. Regjeringa følgjer sjølvsagt utviklinga i økonomien nøye og vurderer løpande behov for ytterlegare tiltak. Eg viser i denne samanhengen m.a. til den finanspakka som Regjeringa la fram 12. oktober. Det er i dag for tidleg å seie om det kan vere aktuelt med ytterlegare tiltak innanfor samferdslesektoren.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Det er mogleg å forsere mindre investeringstiltak. Når det gjeld dei rassikringsprosjekta som har vore framme i mediebiletet, seinast rv. 13, der det har vore ei hending no, og der me alle er glade for at det ikkje gjekk verre, og at ikkje menneskeliv gjekk tapt, så er det saman med rv. 70, Oppdølstranda – som har vore eit anna prosjekt me har følgt nøye – ein type prosjekt som må planleggjast og gjerast eit arbeid på før ein kan setje dei i gang. På Oppdølstranda har me lovt 1 mill. kr i planleggingsmidlar. Det er i dag ikkje laga verken reguleringsplan eller gjort anna planarbeid på den strekninga. Så det finst eit potensial, og difor – som eg har sagt fleire gonger i salen i dag – følgjer me situasjonen nøye for å sjå om me skal setje inn ytterlegare tiltak i tida framover.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Til det siste vil eg seie at Framstegspartiet sin representant veit meir enn meg dersom han veit at prisstiginga inn i 2009 vil liggje på det nivået me har hatt i tida bak oss. Alt talar for at me får ei utflating av prisstiginga, og at ho vil vere meir i tråd med det som er framskrive i budsjettet, enn den ekstremt høge prisstiginga me har hatt i det året som me har bak oss. Det er ikkje noko som tilseier at den prisstiginga skal fortsetje å auke med ein oljepris som går ned, og med ein marknad som gjer at me no kan få inn fleire anbod på prosjekta og større konkurranse. Den har jo nesten vore fråverande i den tida me har bak oss, på grunn av dei høge konjunkturane me har hatt. Eg skjønar at folk ute spør, men då skal òg folk ute vete at denne regjeringa har eit langt høgare aktivitetsnivå i samferdslesektoren enn det som har vore tidlegare både på veg og bane, at det vert eit atskilleg høgare nivå i 2009, og at me sjølvsagt òg skal vurdere tiltak utover det om det trengst.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Før eg svarar på spørsmålet, vil eg, dersom eg har brukt ordet «tåpeleg», be om orsaking for det. Det var i så fall ikkje tenkt og meint og skal ikkje brukast i denne salen. Eg kan ikkje hugse at eg gjorde det, men om eg brukte det, er eg veldig lei meg for det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-10-22:
Så til svaret: Utbygging av Ski stasjon frå dagens tre spor til ei framtidig løysing med seks spor til plattform, med ny undergang og oppgangar til plattformene og dessutan ny løysing for bussterminal, inngår som ein del av utbygginga av nytt dobbeltspor Oslo–Ski. I statsbudsjettet for 2007 vart det, som representanten Tenden peikar på, sett av 40 mill. kr til detaljprosjektering, utarbeiding av byggjeplan og oppstart av fyrste fase av prosjektet mot slutten av året. Detaljprosjektering og byggjeplan vart gjennomført, men prosjektet vart ikkje fysisk igangsett. Samstundes vart det både frå Stortinget og lokale styresmakter teke opp spørsmål om å etablere eit kapasitetssterkt sporsamband på eller nær Ski stasjon som kunne sikre meir fleksibel sporbruk anten toga kjem frå austre eller vestre line på Østfoldbana. Det vart òg reist spørsmål omkring stoppmønsteret, der tidlegare kommunedelplanar hadde lagt opp til stopp både på Vevelstad og Kolbotn, m.a. som ein del av diskusjonen rundt bygging av høgfartsbane. Jernbaneverket har difor i 2008 gjennomført eit omfattande utgreiingsarbeid der desse spørsmåla er vurderte på nytt, saman med ei vidare optimalisering av traseen for den nye Follobana med omsyn til gjennomføring, kostnader, framdrift og konsekvensar for ytre miljø og arealinngrep. Eg ser på bygginga av eit nytt dobbeltspor Oslo–Ski som eit særs viktig jernbaneprosjekt som vil leggje til rette for ein monaleg auke i talet på jernbanereiser på strekninga. Prosjektet er viktig for å utvikle og auke godstransporten til og frå Europa, og er eit nøkkelprosjekt for å få til det auka rutetilbodet som er ein føresetnad i Oslopakke 3. Som omtalt i budsjettproposisjonen for 2009 rår departementet difor til at det i dialog med lokale styresmakter vert gjennomført planlegging av heile prosjektet, medrekna bygging av ny stasjon på Ski, før utbygginga av Ski stasjon startar opp. Det er viktig å sjå utbygginga av og koplinga til Ski stasjon i samanheng med traséføringa for nytt dobbeltspor mellom Oslo og Ski. Å starte opp med ei utbygging av delar av Ski stasjon som kan gjere det nødvendig med seinare oppbyggingar, inneber at utbygginga vert dyrare og dessutan skapar større problem for togtrafikken, på grunn av anleggsdrift på stasjonen, enn det som er nødvendig. Eg trur det vil vere stor forståing for at det no er viktig å ha fullt trykk på ein god og inkluderande planprosess, slik at når dei nødvendige avklaringane er gjorde lokalt og finansieringa er på plass, kan sjølve utbyggingsprosjektet gjennomførast så raskt og rasjonelt som mogleg. Eg tillèt meg å minne om at den raud-grøne regjeringa har auka investeringsnivået til jernbana med heile 140 pst. i høve til nivået under den førre regjeringa, og har lagt stor vekt på rasjonell framdrift og effektiv pengebruk. Det gjer at igangsette prosjekt har vore drivne fram med eit høgare tempo, og at ein oppstart av m.a. Oslo–Ski vil kunne skje tidlegare enn ein kunne ha gjort utan ein slik auke.