Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2004-03-11:
Enkelte ganger, og særlig i media, framstilles det som om Riksrevisjonen er de ulike departementers største fiende. Jeg vil egentlig si tvert imot. Jeg tror det er et av de viktigste verktøyene enhver statsråd har, i mangel av egne kontrollapparater som fungerer etter nøytrale prinsipper, til å kunne holde oversikt over om de ulike deler av departementets virksomhetsområde fungerer etter intensjonen. Spesielt viktig er det for departementer med store ytre etater. Det trenger ikke alltid være slik at Riksrevisjonens kritikk behøver å bli oppfattet som en kritikk mot den enkelte statsråds manglende evne til å kunne treffe beslutninger, men er på mange måter en systemkritikk, som for de ulike departementer kan være med på å legge forholdene til rette for å utarbeide interne kontrollrutiner som er i stand til å fange opp dette på en annen måte i framtiden. Derfor er dette dokumentet etter min mening ikke et dokument som først og fremst retter seg mot den enkelte statsråd og den enkelte statsråds person, men i veldig stor grad mot systemene. Så er det etter min oppfatning ikke tvil om at Regjeringen har en plikt til å informere Stortinget gjennom budsjettarbeidet om konsekvensene av de ulike valg og prioriteringer som foretas. Jeg er ærlig talt ikke i stand til å se at det at Riksrevisjonen undersøker om det er samsvar mellom ressurser og pålagte oppgaver nødvendigvis behøver å være en revisjon av politisk natur – heller tvert imot. For det første kan jeg aldri tenke meg at Riksrevisjonen skulle komme i en slik situasjon at de tar politiske hensyn. Men Riksrevisjonen har, i hvert fall så lenge jeg har kjent til Riksrevisjonen, vært meget nøye med å forholde seg til det til enhver tid sittende flertall i Stortinget, og de vedtak flertallet i Stortinget har fattet. Jeg føler meg overbevist om – men det er min subjektive oppfatning – at det er enkelte departementer som blir pålagt oppgaver som ligger langt over de muligheter de har for å gjennomføre dem basert på de ressurser de har til disposisjon. Jeg mener at for det norske folk og for forvaltningen som sådan vil det være fornuftig å få tilbakemeldinger om dette, både for de enkelte departementene, kanskje særlig til bruk på budsjettkonferansene, og for Stortingets behandling av de ulike saker. Stortinget har særlig i de siste årene vært opptatt av tilsynsvirksomheten i forhold til barnevern, institusjoner som skulle bekjempe rusmisbruk, og de tilsynsoppgaver som påligger fylkesmannen. Fremdeles er det min subjektive oppfatning, men jeg mener at de ressurser som fylkesmannen har, langt fra er tilstrekkelige til at fylkesmannen og fylkesmannens medarbeidere kan gjennomføre de tilsynsoppgaver de er pålagt. Men har Stortinget noen gang fått et grunnlag for å foreta en diskusjon om dette? Aldri. Derfor blir det at man bare lesser på med oppgaver i forhold til den politiske situasjonen og ambisjonene. Jeg synes det skulle være interessant for Stortinget – og dette er ikke av ren partipolitisk natur – å få en oversikt over i ettertid om de tildelingsbrevene som gis av Arbeids- og administrasjonsdepartementet til fylkesmennene, er i samsvar med de oppgaver de pålegges, og de ressurser som er stilt til disposisjon. Da kunne vi få en vettug diskusjon i Stortinget om hvordan samfunnets ressurser ble forvaltet, og hvordan vi var i stand til å ivareta interessene til de svakeste i samfunnet, som har behov for at samfunnets tilsynsmyndigheter fungerer.