Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2011-03-28:
Først takk til interpellanten for å ta opp et veldig viktig og veldig aktuelt tema. Som interpellanten sa, er det ikke noe som har vært aktuelt bare i de siste dagene, men det er et vedvarende aktuelt problem. Jeg vil også takke statsråden for de svarene hun ga i saken. Vikar- og utleiebransjen har tatt helt av i størrelse, utbredelse og omsetning i Norge de siste årene. I 2010 var det om lag 2 000 foretak som drev med utleie av arbeidskraft. Over 100 000 personer er tilknyttet bemanningsbransjen. Bare det – denne eksplosive økningen i omfanget – gjør at vi mener det er helt riktig å sette et ekstra søkelys på bransjen. Vi vet også, og har sett mange eksempler på det de siste årene, at bransjen har mange useriøse elementer. Adecco har preget debatten de siste ukene, men er bare toppen av isfjellet. Dette er noe vi må komme til bunns i, og vi må komme med nye tiltak for å komme det til livs. Inn- og utleie av arbeidskraft er fullt lovlig. Selskapene som driver med dette, er kommet for å bli i Norge. Men med vekst i denne bransjen kommer også vekst i sosial dumping. Selvsagt trenger private og offentlige virksomheter vikarer. Men når det er sagt, mener jeg at heller ikke den lovlydige vikarbransjen bør bli for dominerende i det norske arbeidsmarkedet. Innleie av arbeidskraft skal først og fremst brukes ved mangel på fast arbeidskraft, permisjoner, sykefravær og annet fravær. Vikarer skal ikke brukes i stedet for faste ansatte. Fast ansettelse skal være den vanlige formen for ansettelse i norsk arbeidsliv. Vilkårene for bruk av innleie skal fortsatt være de samme som for midlertidig ansettelser. Stillingsvernet skal ikke omgås ved bruk av innleid arbeidskraft. De ikke-lovlydige aktørene i vikar- og utleiebransjen utnytter arbeidsfolk, snyter på skatter og avgifter og ødelegger for den lovlydige delen av næringslivet. Det gjør at arbeidsfolk deles inn i A- og B-klasser: Fast ansatte er A-laget, mens vikarer er B-laget som kan utnyttes grovt. Aktører som driver ulovlig eller på kanten av loven, må selvsagt etterforskes og dømmes. Noen av forholdene som er blitt avdekket i Norge i den senere tid, minner om slavearbeid og menneskehandel. Det dreier seg om mye mer enn dårlig lønn. Det er dårlig HMS, farlige arbeidsforhold, ulovlig lange arbeidsdager, helseproblemer, ekskludering, dårlige sanitære forhold og dårlige boforhold. Det er ikke alltid internasjonale utleiefirmaers omgåelse av lover og regler for å tjene mer penger er direkte lovbrudd. Jeg hørte nylig om et eksempel i Sverige der et polsk utleiefirma leide ut bygningsarbeidere til et byggeprosjekt. På papiret så alt greit ut. Kontraktene inneholdt tarifflønn på 166 svenske kroner i timen. Men da det svenske bygningsarbeiderforbundet gikk kontraktene nærmere etter i sømmene, viste det seg at de polske arbeiderne ble trukket en trygdeforsikringsavgift på 21,5 pst, så bruttolønnen ble i realiteten 130 svenske kroner. Slik er visstnok regelverket i Polen. Der er det arbeidstaker som betaler all trygdeavgift, arbeidsgiver betaler ingen ting. Svenske firmaer derimot må betale tarifflønn på 166 svenske kroner til arbeidstakeren, og på toppen av dette kommer den svenske arbeidsgiver- og trygdeavgiften på 31 pst. Resultatet er uansett at svenske byggefirmaer er sjanseløse i konkurransen med polske utleiefirmaer. I dette tilfellet er det visstnok ikke gjort noe som er direkte ulovlig, men vi kan jo lure på om «trygdeavgiften» på 21,5 pst. virkelig blir innbetalt til den polske stat – bestandig. Dette eksemplet viser at nordiske oppdragsgivere må være seg bevisst hvem de inngår kontrakt med, at de internasjonale utleiefirmaene må følges nøye, og at det er behov for en bedre samordning av regelverk over landegrensene i EØS-området. Dette er også begrunnelsen for EUs vikarbyrådirektiv. Det innfører et likelønnsprinsipp. Dette innebærer at arbeidstakere som blir leid ut fra et vikarbyrå, skal ha lønns- og arbeidsvilkår som vedkommende ville fått ved direkte ansettelse i innleiervirksomheten. Det vil føre til bedre lønns- og arbeidsvilkår for utleide arbeidstakere. Vikarbyrådirektivet vil føre til like kjøreregler i hele EØS-området. Direktivet gir altså ikke bare ulemper, slik det kan høres ut i den offentlige debatten, men det gir oss også muligheter om vi gjør dette riktig. Det er også et helt klart behov for at norske myndigheter, det være seg politiet, Skatteetaten, Arbeidstilsynet eller Mattilsynet, skjerper innsatsen for å avdekke ulovlige forhold i vikar- og utleiebransjen. For oss i Arbeiderpartiet er kampen mot sosial dumping noe av det viktigste vi gjør, ikke bare for at alle arbeidsfolk skal ha trygge og gode lønns- og arbeidsforhold, men også fordi de firmaene, både vikarbyråer og lovlige virksomheter, som driver seriøst og innenfor loven, skal ha muligheten til å fortsette med det.