Svein Harberg (Høyre), 2009-12-09:
Norge er i dag i ferd med å bli en betydelig leverandør av kompetanse og kunnskap til hele verden. Vi ser stadig eksempler på virksomhet som posisjonerer seg med unike kunnskapsbaserte løsninger og er i front internasjonalt innenfor sine områder. En fantastisk situasjon for en liten nasjon, og en stor utfordring til oss som rikspolitikere. Hvordan skal vi følge opp? Hvordan skal vi sikre rekruttering til stadig flere virksomheter, og stadig voksende virksomheter? Det er ingen tvil om at satsing på høyere utdanning av internasjonal, høy kvalitet er et klart og tydelig behov. Høyre tar dette på alvor. Vi har hørt det entydige ropet fra institusjoner og organisasjoner om økte basisbevilgninger for å sikre kvaliteten i utdanningen, og vi har derfor lagt inn 250 mill. kr mer enn Regjeringen i vårt alternative budsjett. Et viktig moment er også at økning i antall studenter gir økte kostnader omgående, mens økte ressurser først kommer når det er levert resultater fra de nye kandidatene. Dette gir en likviditetsmessig utfordring i en vekstperiode. Universiteter og høyskoler må ha trygghet for den grunnleggende økonomien for å kunne bevare og utvikle kompetansemiljøene. Dette er jo selve essensen i en kvalitativ utdanning. Høyre har også tatt på alvor at topp moderne utstyr er en forutsetning, og har lagt inn 25 mill. kr der statsråden avslo å bidra til utstyr på ny campus ved Universitetet i Agder, og 5 mill. kr til utstyr ved metningsdykkerutdannelsen ved Høgskolen i Bergen. Det er for oss både uforståelig og overraskende at en regjering som bruker så mye penger i sitt budsjett, ikke på noen måte har brukt det til å gi et skikkelig løft eller signaler om satsing på kompetanse og kunnskap – det vi trenger for å styrke vår posisjon som kunnskapsnasjon. Når kunnskap ikke er vinneren i et slikt budsjett, hvordan skal vi da kunne tro at det noen gang kan bli det i et budsjett fra de rød-grønne partiene? Økende ungdomskull og næringslivets behov for stadig flere medarbeidere med høyere utdanning i kombinasjon med økende arbeidsledighet vil uten tvil gi en betydelig økning i behovet for studieplasser. Jeg har ved flere anledninger utfordret statsråden til å legge fram for Stortinget den planen Regjeringen har for å imøtekomme dette. Foreløpig har jeg ikke fått bekreftet at det finnes en slik plan. Det forstår jeg da også når jeg ser i budsjettet at det heller ikke er et snev av økt satsing på bygningsmasse for å gi plass til de titalls tusen nye studenter som skal ha plass de kommende årene. Når jeg er litt forsiktig med å tallfeste behovet, er det fordi Regjeringen selv stadig opererer med nye tall. Det er underlig at behovet for nye plasser nærmest skal være halvert i løpet av et halvt år. Ungdomskullene er vel de samme, og arbeidsledigheten har bare økt. Jeg må innrømme at for meg virker det som om det er et behov for å tilpasse virkeligheten til budsjettet. Det burde vel heller vært motsatt. Virkeligheten er der ute uansett hvilke krumspring en gjør i beregningene. Nå trengs det satsing som tar den virkeligheten på alvor. Statsråd Aasland har riktignok prøvd å antyde andre tiltak for å løse utfordringen: Vi må ta i bruk ledige plasser – ja, det er da ikke noe nytt? Vi må sende flere til utlandet – finansieringssystemet som statsråden administrerer, inviterer ikke akkurat til det. Høyre har lagt inn 5 mill. kr for å gi støtte til freshmanåret i USA og starten av bachelorgrad i ikke-vestlige land. Det var kanskje en idé og en god start at regjeringspartiene støttet dette. Det virker som om Regjeringen ikke har greid å bli enig om en helhetlig politikk for høyere utdanning der budsjettmessige bevilgninger og incitamenter kan følge opp alle lovnader og signaler som ble gitt i valgkampen. Regjeringen har rett og slett ikke levert og har ikke lenger troverdighet. Det er alvorlig med tanke på de unge som skal rustes til å ta ansvaret for den videre satsing og verdiskaping. Til slutt vil jeg få minne om den alvorlige situasjonen Kirken ser ut til å være i. Et samlet storting har gitt Kirken store utfordringer og satt i gang reformer som krever mye. De endringer som ligger foran oss, vil kreve en robust kirke med tilgjengelige ressurser. Det er ikke tilfellet i dag. Vi må derfor sikre at det er nok stillinger til å gi Kirken mulighet til å være den folkekirken den har fått i oppgave å være. Høyre har i sitt alternative budsjett lagt inn 10 mill. kr ekstra til dette og hadde nok funnet mer dersom vi ikke måtte bruke det rød-grønne budsjettet som utgangspunkt.