Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2009-06-12:
Som gammel energipolitiker i dette hus har jeg med stor interesse lest det som står om dette viktige temaet i meldingen. Mens kapitlet som i sin helhet omhandler energi, gir en nøktern virkelighetsbeskrivelse av emnet, kan man andre steder lese om en økende global knapphet på strategiske ressurser, som f.eks. fossil energi og den globale konkurransen om knappe energiressurser. Dette vitner om noe mangelfull sammenheng og koordinering fra kapittel til kapittel, og det kan se ut som om meldingen har hatt ulike forfattere som ikke helt har visst hva som står i meldingen utover eget kapittel. Det forsøkes i meldingens innledning å skape et inntrykk av at det globalt er knapphet på energi. Jeg vet ikke om det er innenrikspolitiske målsetninger som er motivet for en slik virkelighetsbeskrivelse, men den blir ikke riktigere av den grunn. Mange steder i verden er det riktignok dårlig tilgjengelighet på energi og ressurser, og etterspørselen etter energi vil øke som følge av velstandsutviklingen verden over. Utfordringene er ofte å få utnyttet de energiressurser som er tilgjengelige, alternativt å få tilført slike ressurser utenfra. Norge har de beste forutsetninger for å bidra til en slik utvikling. Vi har mer enn hundre års erfaring med å utvinne vannkraft og vi har òg førti års erfaring med å hente ut petroleumsressurser fra sokkelen. Vi har også gjennom flere år forsket på ny, fornybar energi. Den kunnskap og kompetanse vi har på disse områder, kan brukes både i bistandssammenheng og i utviklingssammenheng. Også norsk petroleumsteknologi er helt i verdenstoppen, og teknologien eksporteres til store deler av verden. Norge framstår i dag som en av verdens ledende energistormakter, med en betydelig eksport av både olje og gass. Likevel opplever vi altfor ofte at man fra norsk side senker stemmen når man kommer inn på utvinning og bruk av hydrokarboner. Vi skal liksom ikke snakke høyt om dette i internasjonale fora. Det kan se ut som vår aller viktigste næring helst skal feies under teppet, som noe som er skittent, forurensende og politisk ukorrekt. Dette må det bli slutt på. Verdens forbruk av hydrokarboner påvirkes i svært liten grad av den norske olje- og gassproduksjonen. Så lenge markedet er stabilt eller økende, betyr det at man globalt vil forbrenne olje og gass uavhengig av om dette produseres på norsk sokkel eller ikke. Samtidig vet vi at det ingen andre steder i verden er strengere krav til helse, miljø og sikkerhet enn i Norge, og ingen andre steder produseres olje og gass med mindre utslipp enn på norsk sokkel. Dette både kan og må vi utnytte som en klar konkurransefordel. Vi må heller ikke glemme at norsk gass til kontinentet ofte erstatter forbrenning av kull, noe som helt klart har gitt en miljøgevinst. Forsyningssikkerhet for energi blir stadig viktigere, og vi har etter hvert opparbeidet oss et godt rykte internasjonalt som en sikker og stabil energileverandør. Skal dette vedvare, må det legges til rette for petroleumsvirksomhet i nye havområder. Det er derfor viktig at vi nå legger til rette for jevn og langsiktig leteaktivitet i de nordlige havområdene og tar olje- og gassressursene i bruk på en forsvarlig måte også her. Regjeringen har ikke vist handlekraft på dette området. Landsmøtet i det største regjeringspartiet klarte heller ikke å ta et standpunkt, til tross for å ha gått fire år på tomgang i dette spørsmålet. Jeg er imidlertid tilfreds med at det fra Regjeringens side sies klart ifra at man ikke ønsker noen politisering av energiressursene. Med gasskonflikten mellom Russland og Ukraina – som jeg var inne på i replikkordskiftet – friskt i minne og Hugo Chavez' plan om å bruke gass til å få innflytelse og makt over store deler av det søramerikanske kontinentet, er det viktig at Norge opptrer på en korrekt og ryddig måte som energileverandør. Dette i seg selv vil styrke vår posisjon som en sikker og pålitelig energileverandør i mange år framover.