Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 1998-12-17:
Det kan sikkert sies både positive og negative ting om enhver regjering, så også om Bondevik-regjeringen. Det jeg er sikker på med denne regjeringen, er at flertallet ved å anbefale veterinæravtalen, ikke bevisst har tenkt å påføre det norske folk «svartedauden». Jeg har merket meg at helseministeren slett ikke er blant dem som har tatt dissens. Helseministeren innehar den posisjon og funksjon som gir ham det største ansvaret for en god helseutvikling hos det norske folk. Jeg stoler på helseministeren i de vurderinger som han og hans departement har gitt, inkludert vurderingen fra helsedirektøren. Også Den norske lægeforening har anbefalt avtalen. Landene som nå utgjør EU og EØS-området er demokratiske land på linje med Norge. Det betyr bl.a. at den enkelte borger, i like stor grad som i Norge, øver innflytelse gjennom sine folkevalgte. Det er ingen grunn til å tro at ikke den enkelte EU-borger er like opptatt av sin helse som den enkelte nordmann. Mitt inntrykk er at befolkningen i mange land i Europa ofte har et meget bevisst forhold til helse og kosthold. Vi har i Norge over altfor lang tid undervurdert de viktigste faktorenes betydning for folkehelsen. Før var den største utfordringen infeksjonssykdommer. Nå er det livsstilssykdommer. Viktige eksempler på dette er hjerte- og karsykdommene og ulike former for kreft. Risikofaktorene bak disse sykdommene er bl.a. røyking og dårlige kost- og mosjonsvaner. I kreftplanen, dvs. NOU 1997:20, ble det fra høyeste faglig hold anslått at ca. 35 pst. av krefttilfellene oppstod pga. kostholdsfaktorer, vel 30 pst. pga. røyking og resten av andre årsaker. I siste nummer av British Medical Journal er det i en vitenskapelig artikkel konkludert med at opptil 80 pst. av tarm- og brystkrefttilfellene kunne vært unngått med omlegging av kostholdet. Jeg vil her minne om at ca. 10 000 mennesker i Norge dør av kreftsykdom hvert år. Så nevner jeg bare at vi nordmenn nå snart er på Europatoppen hva angår prosentvis del av befolkningen som røyker. Mosjon er en særdeles viktig faktor for å redusere faren for mange sykdommer. Jeg har valgt å nevne disse eksemplene for å understreke at de som velger å framstille et ja til veterinæravtalen som et folkehelseproblem, fullstendig har avsporet debatten om det viktigste. Vi har gjennom den framforhandlede avtalen og gjennom forbedrede nasjonale kontroll- og overvåkingsprogrammer sikret oss et kontrollregime som gir forbrukerne minst like god matvaretrygghet som før. Det er òg grunn til å understreke at EUs kontrollstandarder er like strenge som de norske. Dessuten er det slik at folkehelsespørsmål har fått svært stor oppmerksomhet i EUs traktatverk, slik også representanten Nybakk nevnte i sitt innlegg. Ikke minst ble folkehelse og forbrukerbeskyttelse forbedret i Amsterdam-traktaten, som vel vil tre i kraft våren 1999. Nylig presenterte Europakommisjonen sitt forbrukerpolitiske handlingsprogram for 1999-2001, der ett av tre hovedpunkter er høyt helse- og sikkerhetsnivå for forbrukerne, f.eks. med utvikling av retningslinjer for hvordan føre var-prinsippet kan gjennomføres i forhold til mat- og produktsikkerhet. Jeg tror det norske folk slett ikke har noe å frykte når veterinæravtalen nå snart er på plass. Som representant for det største fiskerifylket i Norge, Møre og Romsdal, vil jeg berømme fiskeriministeren for at han på en ikke overraskende innsiktsfull måte, bl.a. i avisartikler, har redegjort for virkningen for fiskeriene av å si nei til avtalen. Det er ikke ofte at han som fiskeriminister får ros fra vårt fylke, men i dette tilfellet fortjener han det. Den ærlighet og redelighet som han har vist, sikkert ikke uten personlige omkostninger i forhold til mange av sine partifeller, er av vital betydning for å få fram fakta om avtalen, og er dermed av stor betydning for Norge.