Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2010-03-09:
Selv om jeg stort sett må karakteriseres mer som en flytogpendler enn en togpendler, forstår jeg godt frustrasjonen og irritasjonen til passasjerer som har opplevd forsinkelser, innstilte tog og mangel på informasjon i mange uker i strekk, attpåtil i en periode med 10–20 kuldegrader. Samferdselsminister Magnhild Meltveit Kleppa har gjentatte ganger, senest i dag, også understreket alvoret i situasjonen. Jeg er glad for den redegjørelsen som er gitt, og ikke minst for de offensive grepene som er tatt både for å bedre den akutte nåsituasjonen og for å øke tempoet på vedlikehold og investeringer, som det ble redegjort for. Det er ikke tvil om at det er flere tiår med unnlatelsessynder som er hovedforklaringen på at vi nå har hatt kaotiske tilstander i togtrafikken, og at det grepet som Stoltenberg-regjeringen har tatt for å få en massiv satsing på bane, har vært helt nødvendig. Jeg er også glad for at Fremskrittspartiet nå endelig engasjerer seg i banespørsmålet – etter å ha vært ute av banen i mange år. Men jeg har et ønske om å utfordre Fremskrittspartiet, og kanskje særlig representanten Sortevik, som er veldig opptatt av og skisserte kortsiktige tiltak som Regjeringen faktisk allerede er i gang med. Hvilke andre tiltak ser Fremskrittspartiet for seg at man burde sette i gang? Jeg har også merket meg at opposisjonen hisser seg opp over at den også blir stilt til ansvar for den situasjonen som vi nå har. Jeg skjønner at det kan være beklemmende å bli konfrontert med tidligere synder – og i komiteen har vi faktisk to representanter for Bondevik II-regjeringen, som begge har vært flinke til å skylde på dagens regjering. Men faktum er at Bondevik II-regjeringens jernbanepolitikk var pinlig. Bevilgningene til jernbane i Bondevik-regjeringens budsjettforslag for 2005 lå etter fire år med makten usle 13 mill. kr over 2002-budsjettet. Da har jeg vært snill og sett bort fra prisstigningen. Budsjettet for drift og vedlikehold hadde gått ned med 200 mill. kr. I 2005 tilbød Bondevik & co. jernbanen 4,3 milliarder kr. I år – fem år senere – bevilger vi 8,4 milliarder kr. Bondevik II-regjeringen, der komitéleder Knut Arild Hareide var miljøvernminister, foreslo faktisk et kutt i bevilgningen til bane i budsjettforslaget som de la fram i 2006. Den rød-grønne regjeringen har tatt tak i denne situasjonen fra dag én etter at vi overtok regjeringskontorene. Vi reverserte Bondevik II-regjeringens forslag om budsjettkutt. Vi har startet arbeidet med å gjenoppbygge kompetansen i Jernbaneverket etter at Bondevik II-regjeringen delte ut sluttpakker, konkurranseutsatte virksomheten og på den måten svekket Jernbaneverket alvorlig. Jeg merker meg også komitélederens vilje til forlik, men et forlik innebærer også en vilje til samarbeid. Jeg må si at jeg synes at en del av komitélederens utfall mot denne regjeringen ikke borger for et samarbeid. For et par uker siden kritiserte komitélederen bl.a. Regjeringen for å ha trenert tempoet på Lysaker–Sandvika-utbyggingen. Faktum i saken er at Bondevik II-regjeringens forslag til kutt i jernbanebudsjettet for 2006 innebar en bevilgning på null kroner til Lysaker–Sandvika i budsjettforslaget dette året, mens framdriften i anlegget tilsa 270 mill. kr. Dette skjedde altså da den samme Hareide var miljøvernminister og medansvarlig for det foreslåtte budsjettkuttet. Et forlik foreslås altså nå – ni måneder etter at Nasjonal transportplan ble vedtatt, og to måneder etter at den er trådt i kraft. Jeg har lyst til å minne om at Kristelig Folkeparti foreslo 0,1 milliard kr mer enn oss til bane i NTP – 0,1 milliard kr på ti år. Høyre foreslo ingen pluss på jernbaneinvesteringen i NTP, som altså nylig har trådt i kraft. Den rød-grønne regjeringen har startet en massiv satsing på vei, på bane, på samferdsel. På lang sikt er det løsningene på problemene i togtrafikken. På kort sikt ligger løsningen i å gjennomføre mange små og store tiltak, slik samferdselsministeren har gått grundig igjennom i dag. Løsningen ligger ikke i privatisering, omorganisering eller andre lettvintheter. Det kreves rett og slett hardt og målrettet arbeid i alle ledd for å sikre at neste vinter blir bedre for togpendlere og godstransportører.