Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2002-12-02:
Daglig får vi høre om arbeidsplasser som går tapt i industrien, i viktige deler av tjenesteytende sektor, i skolen, i helsevesenet og i omsorgstjenestene. Den viktigste jobben vi nå har å gjøre, er å snu denne utviklingen. Skal vi klare det, er det ikke nok bare med et stramt budsjett. Det er også nødvendig å satse målrettet for å bygge opp framtidas næringsliv, innenfor fiskeri, oppdrett, industri, skogbruk og innenfor kunnskapsbasert tjenesteytende sektor, for å nevne noe. Det er bekymringsfullt at Regjeringen ikke innser at det må til et sett av virkemidler for å kunne klare dette. Konkurransedyktige rammebetingelser er nødvendig og et viktig virkemiddel, men det er også nødvendig å sette inn målrettede tiltak f.eks. til forskning, til investeringer og til kompetansehevende tiltak. På disse områdene svikter Regjeringen fullstendig med sin naive tro på at næringsnøytralitet og generelle rammebetingelser vil være godt nok for å snu den trenden vi nå er inne i. I Senterpartiets alternative budsjett har vi lagt fram en verdiskapingspakke på til sammen 3,7 milliarder kr. Det er nødvendig å styrke satsingen på næringslivet på denne måten. Av tiltakene som ligger i denne pakken, kan jeg nevne forslag om å opprettholde refusjonsordningen og nettolønn for sjøfolk, vi avviser innskjerpingen i permitteringsreglene, vi forbedrer avskrivningssatsene, vi fjerner arveavgiften på næringsformue, vi styrker samferdselsbudsjettet med 1 milliard kr, vi øker bevilgningene til SND og til forskning. Dette er helt nødvendig tiltak for å snu den nedgangen i arbeidsplasser som vi nå ser. I disse dager vedtas kommunebudsjettene for neste år rundt omkring i landets mange kommuner. Situasjonen er ille. Et stort flertall av kommunene må foreta drastiske kutt i f.eks. skolen. Klasser fylles opp, antall lærerstillinger reduseres, og skoler legges ned. Nøyaktig den samme situasjonen ser vi i helseforetakene, som nå må bruke øks for å få budsjettene til å gå i sammen. Dette er en uverdig situasjon. Det nytter ikke å gjemme seg bak at budsjettet må være stramt, for det er til syvende og sist et spørsmål om hvem budsjettet skal være stramt for. Det er et spørsmål om hvilke prioriteringer vi foretar. Ønsker vi at budsjettet skal være stramt for dem som trenger pleie, for skoleelever og for dem som har behov for helsetjenester, eller er det de som betaler toppskatt, eller landets aksjeeiere, budsjettet skal være stramt for? De fleste av oss som sitter i denne salen betaler toppskatt. Noen av oss eier også aksjer. Jeg tror faktisk at de fleste av oss med glede ville betale noen kroner mer i skatt både på lønna vår og på de aksjene vi måtte være eiere av, hvis det kunne sikre at foreldrene våre eller besteforeldrene våre får den omsorg og hjelp de har behov for når de trenger det, eller at ungene våre har en skikkelig skole å gå på. For Senterpartiet er i alle fall dette valget enkelt. Vi vil gi litt mindre skattelette enn det Regjeringen legger opp til. Vi vil øke bevilgningene til helse og til kommunene. Vi vil reversere de usosiale kuttene som rammer dem som har minst. Dette kalles rettferdig fordeling. Og i lag med satsing på næringsliv gir dette budsjettet en helt annen profil enn det Regjeringen legger opp til. Noen forsøker å skape et inntrykk av at Senterpartiets budsjettopplegg er uansvarlig, at det ikke er stramt nok, og at vi bruker for mye oljepenger. Det er riktig at Senterpartiet legger opp til å bruke noe mer oljepenger enn det Regjeringen gjør, men vi ber ikke kommunene om å lånefinansiere pensjonskostnader. Vi ser ingen forskjell på å bruke litt ekstra oljepenger og å be helseforetakene ta opp kassakreditt på 4 milliarder kr til neste år for å finansiere drift. Vi gjemmer heller ikke regningen til 2004, for på denne måten å unngå å bruke noen få oljekroner. Når man korrigerer for den triksing som Regjeringen foretar seg med budsjettet i budsjettavtalen med Fremskrittspartiet for å få budsjettet tilsynelatende til å se ut som man ikke bruker mer oljepenger enn i det opprinnelige budsjettet, er dette i sum et budsjett som er rimelig likt det Senterpartiet har lagt fram, og som er et mye mer redelig budsjett. Det er bedre å ha utgiftene på bordet enn å gi inntrykk av at man kan gjemme regningene til neste år og dermed late som om man ikke bruker oljepenger.