Ola Elvestuen (Venstre), 2014-01-09:
Jeg vil også først gjerne takke representanten Hjemdal for å ha reist interpellasjonen. Nå har Venstre et representantforslag liggende i Stortinget som også går på å få en helhetlig jordvernplan, så Stortinget vil få rikelig anledning til å diskutere dette temaet også senere. Som flere har pekt på, utgjør dyrket mark kun 3 pst. av Norges areal. Siden den andre verdenskrigen har det vært omdisponert ca. 1,2 millioner dekar dyrket og dyrkbar mark i Norge. Det er et paradoks at mye av den dyrkede marka som er omdisponert, også er av den beste matjorda vi har, ganske enkelt fordi det var der den beste jorda var, man slo seg ned, og det er der den beste jorda er, de fleste også bor. Man har en utvikling hvor man får en fortetting, og hvor man får en byvekst og et endringspress. Det forsterker nettopp behovet for å ha en helhetlig jordvernplan og en tydelig nasjonal politikk på dette området. For dette er irreversible endringer. Når matjorda er bygget ned, er den borte. Det å flytte matjord er ingen løsning. Det er i beste fall en nødløsning. Det er mange problemer med å få det til å fungere. Diskusjonen om flytting av matjord må heller ikke bli et argument for å kunne bygge der det i dag er matjord. Det er kun noe som til en viss grad kan rette opp det som går i feil retning. Alle er enige om at det er nødvendig å ha en god infrastruktur, og at vi må bygge ut jernbane og veier. Der er det dilemmaer i forhold til jordvern. Men samtidig er det sånn at når man skal gjøre enkeltvedtakene omkring jordvern, må ikke jordvern og den nasjonale politikken bare bli summen av enkeltsaker. Viktige nasjonale interesser kan gjøre at man må bygge ned matjord, men, som det også ble påpekt, IKEA er ikke en viktig nasjonal interesse. I disse sakene må man ha en tydelig politikk hvor det er de nasjonale interessene, med jordvern, som må gå foran. Så henger jordvernet – nettopp fordi det er nedbygging i sentrale områder hvor det ofte er et press i forhold til vekst – nøye sammen med den storby- og bypolitikken som staten og regjeringen må føre. For det er klart at i forbindelse med dette, at man har en fortetting i de etablerte tettstedene og de etablerte byene, er det viktig at man har en utbygging av jernbanen, og hvis man fører en god politikk på det området, er det i liten grad nødvendig å omdisponere matjord for å få til mer boligbygging. Hvis man er tydelig på den politikken, at man klarer å holde stramme prosesser når det gjelder byutvikling, og når det gjelder etablering og utvikling av tettsteder omkring de jernbanestrekningene som man har, og omkring den kollektivtrafikken som man har, unngår man i veldig stor grad nedbygging av matjord. Så jeg vil bare understreke på nytt at det er behov for en nasjonal jordvernplan. En kommunereform er viktig på mange områder, det kan også føre til at man får bedre overordnet planlegging lokalt, men at en kommunereform i seg selv skal være en løsning når det gjelder å ivareta matjord, mener jeg er en illusjon. Det fritar oss ikke fra det nasjonale ansvaret og den nasjonale politikken som vi er nødt til å føre for å unngå at det bygges ned landbruks- og jordbruksarealer unødvendig i Norge.