trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-11:
Dette er en sak som ligger over fra forrige storting, og som har fått nytt nummer og ny gjennomgang. Det er ingen tvil om at saken har tatt en veldig positiv vending, ved at vi sørger for å likestille menn og kvinner – og det å likestille menn og kvinner er jo en bra ting, det er i hvert fall jeg tilhenger av – og det er en positiv utvikling. Det gir en del rettigheter for menn til å opptjene de samme rettigheter som enker – eller som enkemenn som det enker har som enker. Jeg synes denne utvidelsen er bra. Det er ingen tvil om at det er helt rimelig og helt greit å avgrense det tidsrommet som man opparbeider seg disse rettighetene på, til etter at EØS-avtalen trådte i kraft. Så kan vi selvfølgelig alltids diskutere om vi som storting burde ha tenkt på dette tidligere og sørget for at menn hadde de samme rettighetene. Det har vi altså ikke gjort, og da sørger vi nå for å få det på plass i denne loven. Den andre siden av saken er det som gjelder innskrenkninger av i større eller mindre grad allerede opparbeidede rettigheter. Jeg er enig med Kristelig Folkeparti når de sier at de synes det er uproblematisk at kvinner som i dag ikke er gift med menn, ikke skal opparbeide seg disse rettighetene. Så er det for oss som stortingsrepresentanter viktig å ha drøftet og tenkt igjennom alle forhold som ligger rundt det å innskrenke for dem som er under 55 år, og som på det tidspunktet gjerne i utgangspunktet ville vært temmelig unge da denne lovendringen trådte i kraft i 1976. Det er klart at det er en vanskelig avveining, for det handler om å sørge for å balansere forholdet mellom kvinner og menn, slik at man får like rettigheter. Men etter en helhetsvurdering og etter de rundene som er gått, både i regjering og i det brede flertallet her i salen, er stortingskomiteen kommet fram til at det er en innskrenkning som vi mener det er riktig å foreta for å sørge for at lovverket i Norge er i tråd med det Den europeiske menneskerettighetsdomstol krever. Så skal vi alltid legge oss på minne når denne type saker kommer opp, at det er viktig nettopp å ta denne type grundige drøftelser i Stortinget – både i komité og i stortingssal – i spørsmål som angår Grunnloven § 97.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Framstegspartiet er einig i at det er viktig med ein god kommuneøkonomi, og vi ønskjer å styrkje kommuneøkonomien. Men vi er ikkje einig i at det budsjettet som er framlagt her frå Regjeringa, inneber ei reell styrking av kommuneøkonomien. Det er riktignok meir pengar til kommunane, men samtidig blir kommunane pålagde nye oppgåver, nye krav, som gjer at ein samla sett ikkje kjem betre ut økonomisk. Eit av dei siste nummera av Kommunal Rapport slår også fast at seks av ti rådmenn seier at kommunane sin økonomiske situasjon vil bli forverra frå 2009 til 2010. Då er mitt spørsmål til representanten Holmås: Når rådmennene og økonomisjefane i seks av ti kommunar seier at økonomien blir forverra, kva er det dei då har misforstått med forslaget frå Regjeringa?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Eg kan ikkje sjå at vi har vist til nokon 18 år gamal utgreiing, men utgreiingar gjennom mange år og drøftingar og vurderingar viser at det er rom for effektivisering av offentleg sektor. Effektivisering og rasjonalisering er ikkje noko ein blir ferdig med, det er ein kontinuerleg prosess. Det ser ein òg i det private næringslivet. Der har ein eit incitament til å forbetre seg og effektivisere, for om ein ikkje gjer det, går ein konkurs. Det same incitamentet har ein ikkje i offentleg sektor, derfor er ein nøydd til å ta grep for å få det til. Vi meiner at dette er noko som kan gjennomførast, og det er viktig at òg kommunane får behalde gevinsten, slik at det kan brukast til grunnleggjande velferdstenester til innbyggjarane.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Det er heilt riktig som representanten Holmås innleier med, at Framstegspartiet er motstandar av sosialisme. Han viser til desse to byane, og det er klart at det er store utfordringar både i Bergen og i Oslo. Eg viste òg til at med Framstegspartiet sitt alternative statsbudsjett ville Bergen fått 165 mill. kr meir og Oslo 362 mill. kr meir enn med Regjeringa sitt budsjett. Det ville sannsynlegvis hjelpt på nokre fleire av dei utfordringane som eg veit at våre folk både i Oslo og Bergen jobbar med skal bli løyste. Men ein må få verkemiddel til det. Med meir overføringar, som er viktig, og auka rammevilkår på nokre område er eg heilt sikker på at desse byane går i riktig retning, og at dette kjem på plass.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Eg les litt ut av det spørsmålet at ein har ei grenselaus beundring for moglegheita politikken har til å styre og detaljstyre, og at det liksom skal løyse alle utfordringane. Det trur ikkje Framstegspartiet. Vi ser sjølvsagt ikkje vekk ifrå at politisk vilje og politiske vedtak påverkar ting i samfunnet, slik er det. Men vi synest ikkje at det er føremålstenleg å bruke politiske vedtak for mykje til å detaljstyre busetjing eller slike ting. Vi trur dette skal skje mest mogleg ved ei naturleg utvikling. Det trur vi vil vere mest berekraftig. Det trur vi vil vere det som vil skape mest tilfredsheit og best resultat. Når det gjeld distrikta, er det snakk om store ressursar, og då er det viktig å leggje til rette for at dei får utvikla seg på ein god måte – både når det gjeld olje og fisk.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Bodskapen frå kommunalministeren var at kommunane hadde fått det betre, og det var også ei lang skryteliste over alt det flotte som Regjeringa har gjort overfor kommunane. Men eg fekk ikkje med meg at ho nemnde kva for grep ein hadde gjort når det gjeld ressurskrevjande tenester. Det stod altså ikkje på den skrytelista. Det skjønar eg godt, for her er det altså nokre kommunar som har bygd opp eit veldig godt tilbod når det gjeld ressurskrevjande tenester, andre har ikkje gjort det. No er det slik at staten med til og med tilbakeverkande kraft reduserer sin del frå 85 pst. til 80 pst., og veltar det over på kommunen. Ein aukar også innslagspunktet langt meir enn prisstigninga. Spørsmålet mitt til statsråden er: Trur ikkje statsråden at dette også vil vere veldig negativt for tilbodet til denne gruppa i åra framover?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Først vil eg opplyse om at Framstegspartiet altså ikkje var ein del av Bondevik II-regjeringa. Det veit sannsynlegvis stastråden utmerkt godt. Vi støtta subsidiært enkelte av desse budsjetta, men eg synest at Regjeringa først og fremst bør byrje å ta ansvar for sin eigen politikk i staden for å vise til Bondevik II heile tida. Framstegspartiet fekk gjennomslag for ein del ting og fekk forbetra ein del ting, men vi står altså ikkje bak det som Bondevik II gjorde. Mitt spørsmål, som eg ikkje følte at eg fekk noko som helst svar på, er framleis: Vil ikkje det at ein svekkjer den statlege delen av eit spleiselag når det gjeld ressurskrevjande tenester, og velter dette over på kommunane, føre til at tilbodet i åra framover for denne svake gruppa, desse som sit nedst ved bordet, bli vesentleg dårlegare? Fryktar ikkje statsråden det?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Tidlegare i debatten har effektivisering av offentleg sektor og kva moglegheiter ein har i den samanhengen, vore teke opp. Det har også vore sagt at Framstegspartiet har vist til ein litt gammal rapport. Derfor kunne eg tenkje meg å spørje statsråden om ho meiner at det er betydeleg rom for effektivisering av offentleg sektor. Kva grep meiner statsråden ein bør ta frå no av og framover – ikkje vise til det som er gjort, men at ein ser framover på kva nødvendige grep ein må ta for å få ut mest mogleg effekt av offentleg sektor? Er konkurranseutsetjing og å stimulere til konkurranse eitt av dei grepa som ein med fordel kan ta for å få meir effektivitet i offentleg sektor?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Eg kan vel ikkje seie at eg blei roleg med tanke på Grunnloven § 97 i denne saka. Ein pleier alltid å ha ei haldning til kva som er lovleg og ikkje lovleg. Dersom ein f.eks. har den minste tvil om ein har promille eller ikkje, lèt ein vere å køyre bil. Dersom det er den minste tvil om noko er lovleg eller ulovleg, lèt ein vere å utføre den handlinga. Det bør gjelde for alle, både enkeltpersonar og bedrifter i Noreg. Men når det gjeld Regjeringa, kan ein balansere på grensa av kva som er lovleg eller ikkje i forhold til Grunnloven. Det synest Framstegspartiet er uheldig. Eg skal ikkje gå inn på alle desse punkta på nytt. Representanten Starheim har på ein grundig og god måte gått gjennom kva Framstegspartiet meiner når det gjeld desse innstrammingane som det her er snakk om. Det som eg har lyst til å gjere merksam på, er at samtidig som nesten alle grupper får forverra pensjonsvilkår, altså dårlegare pensjon, er det ei gruppe som skal få betra pensjonsvilkåra. Dei skal få dobla pensjonsnivået, og dei skal også få redusert oppteningstida, frå 30 til 20 år. Det gjeld «ledsagere» i utanrikstenesta. Det er ganske uforståeleg, i alle fall for Framstegspartiet, korleis det kan ha seg at samtidig som nesten alle grupper får dårlegare vilkår, skal ein betre vilkåra så dramatisk for denne gruppa – altså ei dobling av pensjonen og redusert oppteningstid, frå 30 til 20 år. Det tyder på at statsminister Jens Stoltenberg og utanriksminister Jonas Gahr Støre ønskjer å gi eit gode til sine vener i utanrikstenesta, og det kjem ikkje klart fram kva som eigenleg er grunngjevinga for det. Framstegspartiet vil i alle fall stemme imot dette. Vi synest det er uklokt, vi synest det er uheldig, og vi har lita forståing for dette forslaget. Til slutt vil eg også seie at vi vil be om ei punktvis avstemming, slik at Framstegspartiet får anledning til å stemme for det vi er for, og imot det vi er imot.
Michael Tetzschner (Høyre), 2009-12-11:
Representanten Holmås var inne på at det brukes store beløp i kommunesektoren – 333 milliarder kr. Da er kanskje ikke økningen i de frie inntektene på 4 milliarder kr så imponerende, samtidig som man har gått bort fra det opprinnelige målet, som man var felles om, om å ha 50 pst. overføringsinntekter og skatteinntekter i kommunene. Når vi da også vet at selskapsskatten ble tatt fra kommunene, blir det jo også i større grad å leve på overføringer. Samtidig er statens ukoordinerte sektorer også med på å presse frem forventninger og kostnader som de lokale kommunene ikke har hånd om. Resultatet er også, som SSB beskriver, det dårligste målte resultat noen gang. Mitt spørsmål til Holmås er om han har noen tanker om at man ikke er i stand til å forbedre tilbudet til publikum selv om man har voldsom ressursinnsats, og om Holmås er fornøyd med produktivitetsutviklingen i kommunesektoren.
Michael Tetzschner (Høyre), 2009-12-11:
Statsråd Navarsete hadde en liten visitt til Høyre – med en kalkulatortilnærming. Nå står det jo på statsrådens hjemmeside at hun er ansvarlig for veiledning og kontroll når det gjelder den økonomiske forvaltningen i kommunene, så helt uten å snakke om penger kommer vi vel ikke. Trondheim kommune ble i forrige kommunevalgkamp framhevet av de rød-grønne som selve utstillingsvinduet for rød-grønn politikk. I mellomtiden har man altså pådradd seg store løpende underskudd og finansiert dette ved en enorm gjeldsoppbygging. På denne bakgrunn tillater jeg meg å spørre statsråden: Er statsråden bekymret for den økonomiske utviklingen i Trondheim kommune? Og hvis hun er det: Hvilken veiledning har hun gitt kommunen? Og, vil statsråden vurdere å sette Trondheim kommune under administrasjon? Og i så fall: Vil det skje før eller etter kommunevalget i 2011?
Michael Tetzschner (Høyre), 2009-12-11:
Statsråd Aasrud har mye å tenke på for tiden siden hun bestyrer to departementer, og noe av det som ligger under statsrådens ansvarsområde, er å samordne statens rolle som arbeidsgiver. Regjeringen har under sykelønnsdebatten pekt på at arbeidsgiverne har et slags førstelinjeansvar for arbeidstakernes sykdom og ansvar for å holde det lavest mulig. Samtidig vet vi at uttak av sykelønn ligger markant høyere i offentlig sektor enn i privat sektor, og staten ligger betydelig over dette. Da er mitt spørsmål, som går på statsrådens rolle som arbeidsgiverrepresentant: Er hun enig med meg i at sykefraværet i staten er urovekkende høyt? Hvilke tiltak vil hun i så fall iverksette for å bringe dette ned?
Michael Tetzschner (Høyre), 2009-12-11:
Referansen gikk på det totale arbeidsgiveransvaret som ligger til statsrådens område, selv om departementsgrensene er snevrere. Jeg kunne tenke meg å høre om statsråden har ett konkret forslag å iverksette for å bringe sykefraværet ned i staten – ett eneste.
Michael Tetzschner (Høyre), 2009-12-11:
Til disse stadige henvisningene til at loven nærmest skal reddes av domstolsapparatet: Jeg mener at Stortinget som lovgivende instans i vår forfatning må gi lover med en større margin til usikkerhet når det gjelder sentrale grunnlovsbestemmelser. Jeg følte meg litt uroet ved statsrådens ordvalg, kanskje særlig i svaret på den foregående replikken. Jeg har derfor lyst til å høre om statsråden kan bekrefte at hun etter beste skjønn og overbevisning står inne for at dette er en lovgivning som skjærer klar av tilbakevirkningsforbudet i Grunnloven § 97.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Innenfor integreringsfeltet er det mange som gjør en stor og viktig oppgave. Jeg tenker spesielt på de frivillige organisasjonene – SEIF, NOAS, KIA, for å nevne noen. I det framlagte forslaget til budsjett har flertallet økt denne posten med 300 000 kr – et lite håndtrykk som jeg hadde håpet skulle bli enda fastere. Mitt spørsmål til representanten Holmås er: Er dette et tegn på en anerkjennelse av hva de frivillige organisasjonene arbeider med og jobber for, og kan vi forvente at vi ved neste korsvei kan øke denne potten ytterligere?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Fylkeskommunene overtar nå det meste av riksveinettet rundt om i landet, ca. 17 000 km. Kun 1 milliard kr utover 2009-nivået er bevilget til denne viktige forvaltningsreformen. Som det distriktsvennlige partiet Senterpartiet er, mener representanten Ola Borten Moe at denne forvaltningsreformen, slik den nå er tenkt finansiert, er en distriktsvennlig og distriktsfremmende reform?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Interkommunalt samarbeid tror vi kan være viktig på mange områder i og med at kommunene har fått mange oppgaver de skal løse. Det som er viktig, er at ikke disse interkommunale selskapene blir såkalte lukkede rom, der viktige beslutninger blir tatt over hodet på de folkevalgte. Det som er viktig, er at man har en god forankring i de folkevalgte organer. Jeg tror at når det gjelder interkommunale selskaper og interkommunalt samarbeid, er dette mulig å få til uten at det går på bekostning av demokratiet. Det er Kristelig Folkepartis holdning til dette spørsmålet.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Jeg hadde egentlig tegnet meg til replikk på Fremskrittspartiets hovedtalsmann, men jeg skjønte at jeg stilte veldig langt bak i køen akkurat når det gjaldt det, nettopp for å peke på noen av forskjellene på Fremskrittspartiets asyl- og innvandringspolitikk og Kristelig Folkepartis asyl- og innvandringspolitikk. Det er helt klart at også regjeringspartiene går inn for en innstramning – en innstramning som vi på noen områder kritiserer Regjeringen for. Det jeg kan si, er at det er stor avstand mellom Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti når det gjelder asyl- og innvandringspolitikk. Det som er bra, og det som vi har sluttet oss til i regjeringspartienes merknader, er at de vil ha et realistisk budsjett når det gjelder asyl- og innvandringspolitikk. Det er vi også veldig opptatt av. Vi vil ikke føre den budsjettformen som Fremskrittspartiet gjør på dette området, som er svært urealistisk, i hvert fall hvis man er opptatt av integrering og integreringsfeltet.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Det kan godt hende at det i enkelte kommuner kan være behov for et opprydningsarbeid for å se på om det er mulig å flytte penger fra et område til et annet. Poenget er at rammene er for små. Det er tilbakemeldingene fra enkelte kommuner nå. Jeg kan snakke på vegne av min egen hjemby, Skien, som har fått en ekstraregning på 6–7 mill. kr. Det som redder situasjonen nå, er nettopp det at de skal få lov til å beholde noe av skatteinntektene. Man vet jo ikke helt hvordan det faller ut, men det er kun for 2009. Det er ikke lagt inn forslag om dette i 2010-budsjettet. At det i enkelte kommuner kan være måter å løse dette på, er greit. Men generelt får vi tilbakemeldinger, også fra KS, om at dette forslaget i forbindelse med ressurskrevende tjenester var et usedvanlig dårlig forslag fra de rød-grønne.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Antall bostedsløse har økt dramatisk bare den siste tiden, og situasjonen her i Oslo er spesiell. Jeg vet at vår dyktige statsråd er opptatt av dette. I et intervju i Aftenposten uttalte hun seg om dette og pekte på at kanskje kunne også finanskrisen være en mulig årsak. Mange av de bostedsløse er jo mennesker som bl.a. sliter med store rusproblemer, og var vel knapt nok i arbeid før finanskrisen heller. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva vil hun gjøre for å møte den akutte situasjonen som er nå? Og hva vil hun gjøre med tanke på tiltak på lang sikt for de bostedsløse?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Jeg vil gjerne stille vår dyktige statsråd et spørsmål angående energieffektiviseringstiltak knyttet spesielt til Statsbygg, som jo er statlig byggherre, eiendomsforvalter og eiendomsutvikler. Jeg tror at nettopp Statsbygg kan bidra vesentlig til å redusere energiforbruket i Norge ved å velge energieffektive løsninger. Er statsråden enig i at Statsbygg har en viktig rolle her? Er hun enig i at Statsbygg bør sette seg kanskje høyere og mer ambisiøse miljømål enn både det som er lovregulert, og det som er situasjonen i dag?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Jeg ønsker å stille statsråden et spørsmål knyttet til kravet om fireårs utdanning eller arbeid for familiegjenforening som nå er på høring. Dette er noe som er innført når det gjelder familieetablering. Dette er tiltak som i stor grad rammer integreringsfasen. Argumentet fra Regjeringen er at det bør innføres fordi man skal få ned antallet ubegrunnede asylsøkere til Norge. Men dette er tiltak som også rammer dem som faktisk har fått retten til opphold, og det kan ta opp til seks–syv år før man gjenforenes med sin familie. Mener statsråden at dette er et godt tiltak for å bedre integreringen av innvandrere i Norge?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Arbeidet med å beskytte barn har hatt høy prioritet i justisminister Knut Storbergets arbeid. Justisministeren har nå fått et nytt ansvarsområde, nemlig asylpolitikken. I dag har barn som har foreldre som blir utvist for brudd på utlendingsloven, svært dårlig juridisk vern. Her har Norge et mye strengere regelverk enn f.eks. vårt naboland Sverige. I Norge kan man bli utvist for brudd på utlendingsloven og få innreiseforbud i opptil fem år. Familien vil altså være splittet i disse årene. Verken Frankrike, Polen eller Sverige ville utvist med innreiseforbud. Dette finnes det flere eksempler på. Mitt spørsmål til statsråden er: Vil statsråden vurdere å samordne regelverket på dette området med andre land i Europa som det er naturlig for oss å sammenligne oss med?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Jeg registrerer at Fremskrittspartiet i år har valgt å snakke om sin asyl- og innvandringspolitikk i et innlegg som det ikke er mulig å ta replikk på. Jeg føler derfor behov for å fokusere på dette nå. Det er lang avstand mellom Fremskrittspartiet og alle andre partier når det kommer til asyl- og innvandringspolitikk, og det er mye som kan kommenteres. Fremskrittspartiet driver en fullstendig useriøs budsjettpolitikk på dette området. De argumenterer for kutt på feltet på grunnlag av at om deres politikk hadde vært gjeldende, ville det vært langt færre innvandrere i landet vårt. Men vi behandler budsjettet for 2010, og innvandrerne er her allerede, og de kommer ikke til å forsvinne rett over nyttår. Altså vil Fremskrittspartiets kutt, om deres budsjett hadde blitt vedtatt, fått svært reelle konsekvenser for veldig mange mennesker. Fremskrittspartiet er det partiet som kutter med flere milliarder i integreringsarbeidet. De kutter i IMDi, de kutter i integreringstilskudd, de kutter i ordning med gratis kjernetid, de kutter i programmet Ny sjanse, som skal få innvandrere ut i arbeid, de kutter i opplæring i norsk og samfunnsfag, og legger ned kontaktutvalget mellom innvandrere og myndigheter, for å nevne noe. Fremskrittspartiet snakker ofte om at innvandrere må integreres i det norske samfunn. Det man aldri blir helt klok på, er: Hva er egentlig Fremskrittspartiets integreringspolitikk? Hvordan skal de få til bedre integrering, dvs. flere i arbeid, flere i skole, flere i barnehage, flere som snakker norsk, flere som deltar i fellesarenaer vi har i samfunnet? De foreslår ingenting, men kutter og legger ned de tiltakene som finnes. Politikken deres henger heller ikke sammen. I en merknad viser de til at «Fremskrittspartiet har en liberalistisk grunnholdning og ikke skiller mellom individer uansett religion, etnisk opprinnelse eller annet opphav». Dette er forklaringen på at de ikke ønsker å bevilge penger til organisasjoner som driver med integrerings og inkluderingsarbeid, og hvorfor f.eks. Sametinget skal legges ned. Samtidig vil Fremskrittspartiet «at Norges mottak av mennesker fra land utenfor den vestlige kulturkrets begrenses kraftig». Jeg har store problemer med å se hvordan dette henger sammen med ikke å skille mellom individer uansett religion og etnisk opprinnelse. Fremskrittspartiet har også tatt til orde for at religiøs forfølgelse ikke skal være tilstrekkelig grunnlag for beskyttelse i Norge. Per Sandberg fra Fremskrittspartiet sa i sommer følgende: «Forfølgelse på grunn av religion, seksuell legning og kvinner som ber om asyl fordi de forfølges som kvinner, vil ikke være gyldige hvis vi får bestemme.» Samtidig sier Fremskrittspartiet at de i sin politikk vil følge internasjonale konvensjoner. Dette ser jeg ikke sammenhengen i i det hele tatt, og vil bare gjenta det jeg sa: Det er stor avstand mellom Fremskrittspartiet og alle de andre partiene på dette feltet.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Det er store utfordringer knyttet til rekruttering av familier til beredskaps- og familiehjem. Det er nødvendig at det tilbys gode ordninger for familier som påtar seg den viktige samfunnsmessige oppgaven å bistå barn og unge i kritiske og vanskelige livssituasjoner. Statlig regional barnevernsmyndighet har ansvaret for rekruttering og formidling av fosterhjem, og for at fosterhjemmene får nødvendig opplæring og generell veiledning. Pr. 31. januar 2009 var det 115 barn og unge med vedtak om plassering i fosterhjem som ventet på et fosterhjem, og ytterligere 619 barn og unge var meldt til fosterhjemstjenestene som aktuelle for fosterhjemsplassering. Ved valg av fosterhjem skal det legges avgjørende vekt på hensynet til hva som er best for det enkelte barn, og i den sammenheng skal det vurderes om plassering hos biologisk familie er mulig. Det er viktig å ha et bredt utvalg av fosterfamilier for å få til en god og varig plassering. Derfor er det viktig at rekruttering av fosterhjem blir bedre, bl.a. gjennom økt informasjon og en bedring av rammevilkårene til fosterhjemmene. Derfor støtter også Kristelig Folkeparti Regjeringens forslag. Regjeringen har inngått en samarbeidsavtale med KS, tidligere Kommunenes Sentralforbund, om utvikling av barnevernsområdet. Avtalen skal bidra til mer helhetlig arbeid for å nå målet om at utsatte barn og unge skal få hjelp til rett tid. De kommunale tjenestene for utsatte barn og unge skal styrkes med bedre kapasitet, samarbeid og kompetanse. Mitt budskap er at i den sammenhengen er det viktige at også rammevilkårene for kommunale fosterhjem blir forbedret. Men vi støtter, som sagt, Regjeringens forslag i denne saken.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2009-12-11:
Jeg vil også ta tak i det som har med § 97 å gjøre og bare gjenta det som Lovavdelingen selv sier. De sier: «Vi er derfor under en viss tvil tilbøyelig til å anta at en opphevelse eller endring av særordningen for kvinner som er under 55 år når endringen trer i kraft, vil gå klar av Grunnloven § 97.» Og så sier de også: «Setter man grensen ved 50 år, reduseres tvilen.» Her er det en usikkerhet. Ser ikke statsråden for seg at det nå kan komme en serie med rettssaker knyttet til denne saken?
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-11:
Når det gjelder kommuneøkonomi, har jeg 14 års erfaring som ordfører. Jeg har vært ordfører både under en borgerlig regjering og under en rød-grønn regjering. Jeg vet hva jeg foretrekker, og vi har hatt en kommuneøkonomi som er til å leve med. Vi har mye ugjort. Det er mange ting som kan gjøres bedre, men definitivt har den rød-grønne regjeringen gitt Kommune-Norge muligheter som ingen andre har gjort. Som jeg sa, er jeg stolt av det, og jeg synes at det er bra. Så til spørsmålet om ressurskrevende tjenester. Det er uten tvil enorme summer som brukes på dette – 4 milliarder kr er utrolig mange penger. Vi får mye velferd for det. Det er en innskjerping, men jeg står for at det fremdeles er gode tjenester, det er en god ordning for kommunene, og det er god hjelp for dem som mottar disse tjenestene. Hvis man spør ordførere som har jobbet under både den borgerlige regjeringen og den rød-grønne regjeringen, vet jeg hva de svarer alle sammen.
Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2009-12-11:
Når det gjelder det med kommuneøkonomi, tror jeg all styring er avhengig av at man har en sunn og robust kommuneøkonomi. Det er vanskelig fordi det er så mange oppgaver. Som jeg prøvde å vise i mitt innlegg, har vi et utrolig spekter. Det er kanskje den mest kompliserte sektoren, nettopp fordi det er så enormt mye. Reformer pålegges kommunene for at det skal bli bedre for innbyggerne som bor der. Det betyr selvfølgelig også at når nye ting skal inn, er det uten tvil krevende økonomisk, og det krever prioritering. Vi står på det at nye reformer skal fullfinansieres. Jeg kan ikke svare på om denne milliarden som er lagt inn, er nok til veg, men jeg er nokså overbevist om at det blir starten på et arbeid hvor vegene blir oppgradert, og det er en begynnelse på at vi får bedre vegstandard i dette landet.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Jeg slutter egentlig aldri med å la meg forbløffe over representantene fra regjeringspartienes feilaktige beskrivelse av kommuneøkonomien – det selvskrytet, den selvforherligelsen man kan oppleve at man nærmest framstiller det som. Representanten Olsen var på slutten av sitt innlegg innom ressurskrevende tjenester. Det er en ordning hvor man nå øker innslagspunktet, fra 835 000 kr til 865 000 kr, og man gjør også statens andel mindre. Dette har store konsekvenser. Det vil bety mye, særlig i mange små kommuner, hvor man faktisk opplever at det er en negativ konkurranse. Kommuner som har et godt tilbud når det gjelder ressurskrevende tjenester, blir altså straffet økonomisk, og man har nesten et ønske(presidenten klubber) om å redusere disse utgiftene. Det har dessverre blitt slik. (presidenten klubber) Mener virkelig(presidenten klubber) representanten Olsen at dette er en god utvikling(presidenten klubber) i norsk kommuneøkonomi? (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
En av endringene som ble gjort av Regjeringen etter valget på dette området, var at man delte opp de to saksfeltene innvandring og integrering. Fremskrittspartiet har vært rimelig alene om å peke på den åpenbare sammenhengen mellom innvandring og integrering. Det vil si: Skal man lykkes med integrering, er det avhengig av at man har en mengde mennesker som innvandrere, som står i forhold til det vi er i stand til å integrere. Dette er en åpenbar sammenheng, som jeg frykter at Regjeringen ikke ønsker å se i sammenheng i like stor grad. Mitt spørsmål til statsråden er – jeg vet at statsråden har en annen definisjon av hvorvidt man lykkes med integrering eller ikke: Mener statsråden at integreringspolitikken er fullstendig uavhengig av innvandringspolitikken, i den forstand at antallet innvandrere som kommer til Norge, ikke har noen betydning for integreringspolitikken?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Etter mitt syn er det rimelig spesielt at man velger å dele departementsstruktur ut fra fokus i den offentlige debatt. Hvis man mener, som statsråden sier, at man faktisk ser en sammenheng mellom innvandringspolitikk på den ene siden og integreringspolitikk på den andre, er det jo veldig spesielt at man ikke samler dette i samme departement. Man kan nesten få inntrykk av at dette handler mer om at de to regjeringspartiene Arbeiderpartiet og SV i sin uenighet, som åpenbart hersker på dette feltet, velger en delt løsning for nettopp å unngå intern friksjon. Da er det ganske spesielt, etter Fremskrittspartiets syn, at man har mer fokus på den offentlige debatten og interne uenigheter enn man har på faktisk å løse utfordringene på dette feltet. Vil statsråden i den oppfølgingen …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Det er bra.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Fremskrittspartiet vil med sin politikk og sin alternative utlendingslov dramatisk redusere antallet asylsøkere. Det følger selvfølgelig også av det at utgiftene på dette området vil gå dramatisk ned. Men så til spørsmålet. Statsråden ser med nye øyne, selvfølgelig – han kommer inn på et nytt felt, og har mulighet til å se med nye øyne på en del forhold. Et av de forholdene som det kanskje er viktig å se på med nye øyne, er muligheten til å fremme omgjøringsanmodning, altså å få behandlet saken sin på nytt. Det er jo her den store tregheten ligger i systemet. Er statsråden villig til å se nærmere på det – innskrenke de mulighetene som ligger i dagens system?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Det er ikke spesielt vanskelig, når Fremskrittspartiet legger til grunn sin alternative utlendingslov, å få effekt på dette rimelig raskt. Da Stortinget i forrige periode behandlet utlendingsloven, laget Fremskrittspartiet på siden av den en helt egen lov. Den loven kan vi raskt få igjennom i Stortinget, og det hadde også vært mulig – helt klart – å gjøre betydelige innstramminger dersom Fremskrittspartiets politikk hadde ligget til grunn før en lovendring kom til anvendelse. Så her er det altså store muligheter til å gjøre mye på feltet raskt dersom man er villig til det. Men en av de tingene som statsråden må være villig til å se på, er nettopp omgjøringsanmodninger, for det er her problemet ligger. Man opplever, når man får presentert det via media, at folk som venter i årevis for å få en endelig avgjørelse på sin søknad om asyl, for lenge siden er forelagt en endelig avgjørelse, men man bruker systemet, misbruker det, og trenerer saken. Vi fikk presentert et eksempel på en person som har vært i Norge siden 1997, og som 13 ganger har fremmet omgjøringsanmodning. Her må man ta et helt annet grep. Og jeg utfordrer statsråden igjen: Er man villig til å redusere mulighetene til å fremme omgjøringsanmodning?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Svaret på spørsmålet fra representanten Holmås er selvfølgelig nei. Problemet er at man ikke har dimensjonert de små tiltakene man har gjort i forhold til de enorme utfordringene man står overfor. Derfor har ikke asylpolitikken fungert. Fremskrittspartiet blir utfordret på budsjettet, særlig fra statsråden, og man prøver å fremstille det som at dette er en usannsynlig politikk som vil føre til økt tilstrømming av asylsøkere. Det er selvfølgelig feil. Det er altså ikke noe mer revolusjonerende i de tallene som Fremskrittspartiet legger til grunn i sitt alternative statsbudsjett, enn det Regjeringen selv la til grunn i sitt budsjett for 2008, opprinnelig, før asylstrømmen tok fullstendig av. Det er faktisk et normalbudsjett, etter alle begreper, slik vi har opplevd tilstrømming til Norge tidligere, med noen få unntak. Mer revolusjonerende er det ikke. Derfor sier også Fremskrittspartiet at når vår politikk får fungere fullstendig og vår utlendingslov får fungere gjennom hele systemet, vil faktisk budsjettet bli enda mer redusert – vi snakker om 2011 og 2012. Dette er altså ikke mer oppsiktsvekkende enn 2008-tall. Det er fordi Fremskrittspartiet fører en helt annen politikk. Men det er heller ikke mer oppsiktsvekkende enn den politikken som føres i vårt gode naboland Danmark. De har en helt annen asyltilstrømming enn det Norge opplever, fordi man over lengre tid har hatt en annen tilnærming når det gjelder humanitært grunnlag, i forhold til familieinnvandringsregler, som har gjort at man har holdt igjen, mens Norge har hatt en ekstremt stor økning. Det er altså ikke slik som enkelte prøver å fremstille det, at dette handler om å nekte reelle flyktninger. Jeg konstaterer at det fremdeles er sånn at det store flertall av de som kommer til Norge og søker asyl, ikke oppfyller vilkårene i Flyktningkonvensjonen. Det er et faktum. Å prøve å fremstille dette som om man prøver å nekte reelle flyktninger, er selvfølgelig ikke riktig. Fremskrittspartiet står bak Flyktningkonvensjonen, og det har vi faktisk fortsatt tenkt å gjøre, men det er et betydelig handlingsrom for enhver regjering og et hvert storting å manøvrere i innenfor de konvensjonene Norge er forpliktet av. Danmark er tilknyttet nøyaktig de samme konvensjonene som Norge, men de praktiserer altså en helt annen flyktningpolitikk. Mer voodoo enn det er det altså ikke.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-12-11:
Jeg synes ikke statsråden skal slippe unna med den type virkelighetsbeskrivelse han begir seg inn på. Jeg gjentar: Med en helt annen politikk og en mye strengere politikk vil langt færre søke å misbruke asylinstituttet, som faktisk er det svært mange gjør under dagens liberale regime, som føres av den rød-grønne regjeringen. Med langt flere uttransporteringer hadde vi også redusert antallet som sitter og opptar plasser på norske asylmottak. Det sitter i dag over 3 000 mennesker og opptar plasser på norske asylmottak, mennesker vi kunne ha returnert og dermed også frigjort plasser. Dette handler om hva slags politikk man implementerer. Grunnen til at vi står i denne situasjonen i dag og har store utfordringer på dette feltet, er nettopp politikk. Fordi den rød-grønne regjeringen har liberalisert norsk asylpolitikk, opplever vi en historisk tilstrømming. Vi slår alle rekorder, og er blant de landene i verden som tar imot flest asylsøkere sett i forhold til innbyggertallet.
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Det er tydelig at representanten Olsens hjerte banker for Kommune-Norge. Det var en hyllest til Kommune-Norge som jeg langt på vei deler, både når det gjelder engasjementet som utvises lokalt, ønsket om å produsere gode velferdstilbud for sine innbyggere osv. Det ble også brukt begreper som robust og solid kommuneøkonomi, og at alle reformer skulle være fullfinansiert. Jeg kan ta et eksempel, og det er den vegreformen som Regjeringen nå har vedtatt, der det i vegloven heter at når en veg skal overdras fra én eier til en annen, så skal vegen være i god stand. Dette opphevet Regjeringen i forbindelse med at de ga en gave til fylkeskommunene: alle riksvegene. Er det et eksempel på at en reform er fullfinansiert når Kommune-Norge må overta et nedslitt vegnett?
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Jeg skjønner, ut fra replikantlisten, at det er av sine egne man skal ha det! Det er selvsagt slik at jeg som representant for Buskerud har rådført meg med ordførerne i alle de kommunene i hele nedre Buskerud som nå er Høyre-styrt. Det er jo et sammenhengende Høyre-belte nå fra Oslo til Flesberg. Det viser at vår politikk tydelig vinner gjenklang ikke bare hos ordførerne, men hos de brede lag i folket. Vi har et ønske om at kommunene skal være aktive pådrivere i næringsutviklingen. Vi har et ønske om å gi kommunene større frihet, mindre detaljregulering og mindre øremerking. Det å overføre selskapsskatten til kommunene kan i en startfase selvsagt være negativt for noen kommuner, men samtidig vil det være en spore til at nettopp de kommunene vil drive en aktiv næringsutvikling. Og når KS, som jo omfatter alle norske kommuner, har støttet dette i høringsuttalelsene sine, synes jeg faktisk at Arbeiderpartiet også burde revurdere sitt standpunkt.
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Da jeg nevnte «fra Oslo til Flesberg», hadde jeg lagt inn den nye veien som burde komme mellom Hokksund og Svene, for da kunne man kjørt rett til Flesberg. Når det er sagt, er det slik at Hemsedal er et stjerneeksempel. Mange av hallingdalskommunene er gode eksempler på små kommuner som ser at de trenger å samarbeide. Det siste som har skjedd nå, er at barnevernet i hele Hallingdal er samlet og lokalisert til Ål. Det skjer på område etter område. Den gangen jeg studerte statsvitenskap, ble Hallingdal trukket fram som et område med særlig vekt på interkommunalt samarbeid. Det betyr rett og slett, med hensyn til det representanten Lundteigen spør om, at vi med Samhandlingsreformen som nå kommer, må finne gode løsninger som gjør kommunene robuste, men samtidig i stand til å samarbeide på tvers av kommunegrensene. Vi har ikke satt noe endelig tak når det gjelder hvordan Kommune-Norge skal se ut, men vi ønsker mer frihet til kommunene – større selvråderett.
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Det er vanskelig å hate en arbeidsplass der jeg selv er ansatt – jeg har permisjon fra fylkeskommunen. Jeg har ikke noe hat mot fylkeskommunen, men det vi har sett, er at når man er rundt omkring i landet – som representanten Holmås har redegjort for at han har vært – og spør representanter fra kommunene, både vanlige innbyggere og næringslivet og andre som er opptatt av regional utvikling, om de ønsker fylkeskommunale utviklingsmidler eller bedre vei, er svaret entydig. Det folk ønsker seg, er bedre kommunikasjoner, sterkere satsing på samferdsel og infrastruktur. Det er mulig SV er det eneste partiet der det ikke er kamp om veiresolusjonene på alle fylkesårsmøter – i andre partier er det det. Det skyldes at folk i distriktene har sett at gode kommunikasjoner er det viktigste for å få en god utvikling i sin region. Da er det den beste regionalpolitikken, og da gjør Høyre noe som er ukjent for SV, nemlig å prioritere. Vi prioriterer veisatsing.
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Representanten Borten Moe har vært på studietur i Danmark og sett på innstramminger som er foretatt i asyl- og innvandringspolitikken der, og har – etter det jeg kunne skjønne – sett mange positive ting som vi bør gjennomføre i Norge. Nå har vi sett at Regjeringen, tilsynelatende i hvert fall, har startet en offensiv for å sende tilbake folk som ikke har krav på opphold i Norge. Utover det som nå er gjort, hvilke tiltak ønsker representanten Borten Moe at Regjeringen nå skal sette i verk for å få fart på returarbeidet og for å få ned tilstrømmingen av grunnløse asylsøkere til Norge?
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Statsråd Lysbakken har ikke hatt den store programerklæringen ennå når det gjelder integreringsarbeidet, men han var i innlegget sitt inne på en del tiltak som virker. Et av de tiltakene som også statsråden framhever, er viktigheten av å lære seg norsk for dem som blir i Norge, som får tillatelse til å bli, og som blir norske statsborgere. Derfor er Høyre litt overrasket over at prøveordningen med språkkartlegging av alle fireåringer nå er fjernet, og at det ser ut til at en isteden satser på prosjekter med redusert barnehagesats i enkelte bydeler som har høy grad av innvandrerbefolkning. Det som er problemet der, er jo at alle får denne reduserte satsen, inkludert til og med rådgivere i Høyres stortingsgruppe, som har fått billigere barnehage på grunn av dette prosjektet. Er det ikke bedre å satse på en språkkartlegging, slik at en kan ta tak i hver enkelt som har behov, og styrke tiltakene rettet mot den enkelte, istedenfor å skyte med hagle?
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Da oppfatter jeg det slik at når et tiltak blir vellykket, trekker staten seg ut og satser heller på nye tiltak. Jeg trodde kanskje det var et behov for å styrke dette arbeidet over hele landet. Men over til et annet tema i tilknytning til integreringsarbeid. Det er jo nå skapt flertall i komiteen for en merknad om Norsk senter for flerkulturell verdiskaping, der en ber statsråden finne en løsning, slik at dette kan videreføres. Har statsråden funnet denne løsningen allerede, og i så fall når kan vi forvente å få den løsningen på bordet som gjør at dette viktige tiltaket, som har gitt mange nye arbeidsplasser og skapt mange spennende bedrifter, kan videreføres? Det er viktig at også våre nye landsmenn kan bli gründere og delta for fullt i næringslivet.
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Statsråd Storberget var veldig fornøyd med at han hadde fått 150 mill. kr ekstra til politiet, som bl.a. skulle gå til grensekontroller – grensenære kontroller, som det heter. Det er flott. Samtidig har han som statsråd fått 1 500 mill. kr ekstra til UDI – ikke til saksbehandling, men til driftsutgifter – for å dekke opp for det økende antallet asylsøkere som er ventet neste år. UDI har gått ut og sagt at tilstrømmingen nå har flatet ut, og at det kommer litt færre enn 18 000, som var anslått en periode. Men allikevel: For neste års budsjett er det budsjettert med utgifter til 18 500 asylsøkere. Har statsråd Storberget inngått en «deal» med statsministeren om at dersom han får ned antallet asylsøkere, vil han få overført mer til politiet?
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
I sin replikkveksling med Fremskrittspartiet var statsråden veldig opptatt av at Fremskrittspartiet hadde kuttet i saksbehandlingskapasiteten i UDI. Regjeringen har jo økt med 50 mill. kr. Men 50 mill. kr er et relativt begrenset beløp i forhold til den halvannen milliarden som blir plusset på UDI. Ville det ikke vært en bedre anvendelse av skattebetalernes penger å styrke saksbehandlingskapasiteten ytterligere, slik at en kunne få ned også behandlingstiden? Én ting er hvor mange som kommer inn til landet og skal ha saken sin behandlet, en annen ting er hvor lang tid det tar å behandle den enkelte søknad. Statsråden har jo selv vært opptatt av å få ned saksbehandlingstiden. Hvorfor er det ikke lagt inn mer på å styrke saksbehandlingen, og da heller regnet med at en kunne fått kuttet noe på antall ankomster?
Trond Helleland (Høyre), 2009-12-11:
Jeg vil helt til slutt bare komme med en stemmeforklaring. Høyre har fremmet et forslag – forslag nr. 29 – som både representanten Christoffersen og statsråd Lysbakken har gitt gode forhåpninger om vil bli realisert. Så jeg ønsker at forslag nr. 29 blir omgjort til et oversendelsesforslag. Venstre har fremmet tre forslag som er omdelt i salen. Høyre vil stemme imot forslagene nr. 31 og nr. 32 og for forslag nr. 33. Så har representanten Holmås fremmet et forslag, som vi for så vidt støtter, men fordi vi vil stemme imot rammene, får vi likevel ikke lov til å stemme for det.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2009-12-11:
Det er spesielt å høre representanten Hagesæter omtale en vekst på 8 milliarder kr som sultefôring, når vi vet hva Fremskrittspartiet var med på under forrige regjering. Fremskrittspartiet foreslår en rekke store generelle kutt i statens driftskostnader. Det begrunner partiet med at en NOU fra 1991 mot bedre vitende konkluderte med at effektiviseringspotensialet i offentlig sektor ikke var hentet ut. Det har skjedd en del siden 1991. Det året kom verdensveven, World Wide Web, to år senere kom mobiltelefonene og GSM-nettet. Altinn, som kom i 2003, og Minside, som kom i 2006, er eksempler på løsninger som gjør det enklere for folk og bedrifter å kommunisere med det offentlige. Mitt spørsmål er: Er det bare det 18 år gamle utredningsarbeidet, den 18 år gamle analysen, som ligger til grunn for Fremskrittspartiets kutt, eller legger partiet også andre analyser til grunn – og i så fall hvilke?
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2009-12-11:
Kristelig Folkeparti har sluttet seg til en rekke av regjeringspartienes merknader på innvandrings- og integreringsfeltet. Det er vi glad for. Vi tolker det som en invitasjon til et framtidig samarbeid på dette viktige feltet. Jeg er nysgjerrig på hvordan representanten Bekkevold vil karakterisere den flyktning- og asylpolitikken vi ser konturene av i Høyres – og særlig Fremskrittspartiets – budsjettforslag, og hva han mener er forskjellen mellom regjeringspartienes innvandrings- og integreringspolitikk og Høyres og Fremskrittspartiets innvandrings- og integreringspolitikk.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2009-12-11:
Iblant må vi løfte blikket. I går minnet fredsprisvinner Barack Obama oss på at fred er mer enn fravær av krig. Han sa også: «Dette forsto de som skrev FNs menneskerettserklæring etter krigen. I kjølvannet av ødeleggelsen innså de at fred bare er et hult løfte hvis vi ikke beskytter menneskerettighetene.» For mennesker i store deler av verden er det ingen selvfølge at man kan være den man er, eller si det man mener. Det er over 40 millioner flyktninger i verden. Mange av disse risikerer fengsel, tortur og kanskje dødsstraff på bakgrunn av hvem de er, eller hva de mener. Norge har et ansvar for mennesker i nød. Det er dette som er bakgrunnen for den diskusjonen vi har i dag, om penger. Mennesker som er tvunget til å forlate sitt land, og som har behov for beskyttelse, skal få beskyttelse i Norge. Som representanten Lise Christoffersen minnet oss på: Vi har alle et ansvar for å føre debatten på en måte som ikke krenker enkeltpersoner eller skaper grobunn for mistenkeliggjøring og fremmedfrykt. De fleste innvandrere som kommer til Norge, er mennesker som har rett til å komme hit, og som vi har behov for i helsevesenet, på fiskeforedlingsfabrikken eller i bygg- og anleggsbransjen. Og mange av de flyktningene som kommer til Norge, får opphold, fordi de risikerer forfølgelse i sine hjemland. Skal personer som trenger beskyttelse, få det, er det viktig at de som ikke fyller vilkårene, drar hjem. Forrige helg gjennomførte politiet en vellykket uttransportering av 30 irakere uten lovlig opphold i Norge. Alle disse hadde enten fått endelig avslag på søknad om opphold, eller de var vedtatt utvist som en følge av å ha begått lovbrudd i Norge. Som justisministeren har redegjort for, legger Regjeringen stor vekt på at asylprosessen skal være rask og effektiv, og på å styrke returarbeidet. Begge deler er viktig. Det er et viktig signal at personer som har utreiseplikt, uttransporteres dersom de ikke reiser frivillig. Vårt utgangspunkt er et helt annet enn Fremskrittspartiets, noe representanten Per-Willy Amundsens innlegg illustrerte på en tydelig måte. Arbeiderpartiet mener det er en selvfølge at Norge etterlever sine internasjonale forpliktelser, og at vi tar ansvar. Vi ser på et flerkulturelt samfunn som grunnleggende positivt, ikke som et problem.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2009-12-11:
Fremskrittspartiet skriver i sine merknader i innstillingen at «dagens bosettingsmønster er et resultat av hvordan markedet fungerte i tidligere tider», og at det også kommer til å være historien framover. For det første har jeg lyst til å bestride historieskrivingen, rett og slett fordi dagen bosettingsmønster også er et resultat av mye politikk – av politiske valg og et ønske om at man skal utvikle gode lokalsamfunn over hele landet. Så det første spørsmålet mitt går rett og slett på om Fremskrittspartiet anerkjenner at dagens bosettingsmønster også er et resultat av politikk, og at politikk er viktig for å utvikle mulighet for gode liv. Det andre går på forståelsen av hva det er som fører til den største verdiskapingen totalt sett i dette landet. Ressursene ligger i stor grad i distriktene, og skal man klare å utnytte disse ressursene best mulig totalt sett, krever det gode lokalsamfunn som ligger rundt. Blir det ikke da bakvendt å abdisere i regional- og distriktspolitikken, slik Fremskrittspartiet gjør, og bør man ikke rett og slett anerkjenne behovet for politikk også på dette området?