Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-07:
Når vi går rett ned i krangelen om paragrafer og byråkrati, er det lett å glemme hvorfor en sak kommer opp – vi kan glemme at denne saken kommer opp fordi norskekysten er et fantastisk område som, i hvert fall i sentrale strøk, i betydelig grad er nedbygd. Skumsvoll var inne på at med dagens regler ville ikke sørlandsbyene kunne vært bygd. Men poenget er jo nettopp at de er bygd, og at det er bygd kolossalt mye langs kysten, og så skal vi ta vare på de relativt få – spesielt ved Oslofjorden – urørte områdene for at folk skal kunne drive båtliv, skal kunne slå opp telt, skal kunne campe, grille, spille ball og hva det måtte være. Den helgen vi har bak oss nå, er vel det fremste av alle eksempler på hvilken fantastisk berikelse det er for folk å ha en sånn mulighet. Regjeringen mener at denne muligheten også skal være for folk flest, inkludert de som ikke har hytte eller landsted, men også de som har hytte eller landsted, men som gjerne ønsker å kunne ha en videre horisont, og bevege seg andre steder. Vi mener også at kysten skal tas vare på for kommende generasjoner, slik at de som ikke har stemmerett i dag, og som vi ikke kan fri til i dag, men som ønsker å kunne oppleve denne kysten i årene framover, også skal få den muligheten. Da tror vi at det er langt bedre å basere utbyggingsmønsteret langs kysten på planlegging. Erling Sande var veldig tydelig inne på det. Fordelen med det er at kommunen da kan klargjøre hvilke områder av kommunen man ønsker å ta vare på for allmennheten og for kommende generasjoner, og hvilke områder man vil bygge ut. Denne prosessen er helt transparent, alle kan se inn i det. Velforeninger, idrettslag, pensjonistforeninger og hvem som helst som måtte ha interesser i saken, kan gjøre sitt syn kjent, og det er en helt åpen prosess. Jeg sier ikke at det er kameraderi i kommunene i alle andre prosesser. Jeg bare sier at faren for det, og mistanken om det, vil alltid være til stede når det er prosesser basert på enkeltstående unntak framfor denne typen åpenhet. Så har altså Erling Sande helt rett i at det er den rød-grønne regjeringen som har innført en differensiert strandsonepolitikk. Senterpartiet har en betydelig del av æren for det. Det var nettopp da ulike synspunkter brynet seg mot hverandre at vi fikk denne differensierte politikken, som tidligere regjeringer ikke har ført. Det betyr at vi har en langt mer liberal praksis i de områdene av landet hvor det ikke er et sterkt press, enn i de områdene hvor det er det. Det betyr at Oslofjorden og sørlandskysten singles ut som et helt særlig område hvor det er en streng forvaltning. Så gjenstår det arbeid med noen ytterst få kommuner. Det er hovedsakelig kommuner i Haugesund-regionen, i Hordaland, og noen få kommuner på Fosenhalvøya, og så er det noen ytterst få spredte andre kommuner. Men hvordan man skal utforme regelverket for disse kommunene, gjenstår, og det skal vi komme tilbake til, men det blir nettopp i tråd med prinsippet om differensiert strandsonepolitikk: streng der det er nødvendig, ikke på langt nær så streng når den ikke trenger å være streng. Så må jeg bare si at jeg er bekymret for Høyre. Det er to måter å danne regjering på. Den ene er demonstrert av de rød-grønne ved at Kristin og Jens begynte å snakke sammen, og etter hvert også begynte å snakke med Åslaug. De brukte lang tid på å snakke sammen, til å snakke seg fram til et politisk grunnlag for en regjering. Det vi nå ser, er en helt annen metode, nemlig at et parti løper etter og kopierer et annet. I dag har vi altså fem saker, tror jeg det er, hvor Høyre nå plutselig løper og kopierer Fremskrittspartiet, med standpunkter som ikke Høyre er kjent for. Jeg står her med hva Børge Brende sendte ut da han var miljøvernminister, det er ikke så veldig lenge siden: «Jeg vil spesielt understreke kommunenes ansvar for å forvalte områdene i tråd med nasjonale interesser. Fylkesmennene og fylkeskommunene må også sørge for at de nasjonale retningslinjene følges.» Han skriver også: «Kommunene har som ansvarlig plan- og byggesaksmyndighet plikt til å følge nøye med på hva som skjer i strandsonen og sørge for at plan- og bygningsloven håndheves. Fylkesmannen må fortsatt holde intensiv kontroll» – intensiv kontroll, intet mindre – «med hva som skjer av tiltak i strandsonen for å sikre at nasjonale målsettinger blir ivaretatt.» Jeg er bekymret når vi ser på summen av de sakene vi har her i dag – rovdyr, strandsone, kjøpesenterutbygging – hvordan Høyre altså løper fra det som var partiets standpunkt inntil helt nylig. Det er ikke mulig å kjenne igjen Børge Brendes Høyre, og langt mindre Willochs Høyre, i det Høyre vi nå ser kappløpe med Fremskrittspartiet. Jeg tror ikke verdikonservative velgere vil sette pris på dette – når det blir kjent. Foreløpig vet de ikke om det. Men vi skal bruke de to og et halvt årene fram til valget i 2013 til å gjøre dette uttrykkelig klart for de Høyre-velgere som måtte ha interesse av miljøvern.