Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-03-07:
Vi blir daglig minnet om de utfordringer som informasjonssamfunnet skaper i forhold til ønsket om å verne privatlivets fred og enkeltmenneskers personlige integritet. Den økonomiske og teknologiske utvikling åpner for mer effektiv og samfunnsnyttig håndtering og utveksling av opplysninger. Samtidig gir den samme utviklingen stadig nye muligheter til å samle inn, lagre og systematisere opplysninger om enkeltpersoner på en måte som setter personvernet under press. Som Voksenåserklæringen viser, legger Regjeringen stor vekt på å styrke personvernet. Det er derfor med glede jeg i dag konstaterer en bred enighet i Stortinget om hovedtrekkene i det forslaget som Regjeringen har lagt fram om en helt ny lov om behandling av personopplysninger. Lovforslaget følger opp viktige punkter i Voksenåserklæringen: Ett av disse er prinsippet om at den enkelte i størst mulig utstrekning skal ha anledning til å bestemme over bruk av opplysninger om seg selv. Lovforslaget styrker informasjonen og åpenheten om hvilke opplysninger som behandles, og hva de brukes til, og utvider den enkeltes adgang til innsyn i de personopplysninger som behandles om han eller henne. Prinsipielt viktig er også de nye varslingsreglene som pålegger den som samler inn personopplysninger, å informere den registrerte både om innsamlingen og om hva opplysningene skal brukes til. Økt krav på informasjon vil gi den enkelte grunnlag for å treffe bevisste valg, f.eks. om å inngå i et kundeforhold, skaffe seg bonuskort eller la det være. Her er det opp til den enkelte å ta ansvar for sitt eget personvern ved å veie verdien av dette opp mot andre hensyn som gjør seg gjeldende ved de veivalg en står overfor. Gjennom lovforslaget følger Regjeringen også opp Voksenåserklæringens program om å styrke Datatilsynets uavhengighet. Etableringen av en personvernnemnd til å behandle klager over Datatilsynets avgjørelser er en viktig nyvinning i denne sammenheng, som jeg registrerer at det er allmenn enighet om. Det enkelte menneskets ønske om å verne om sin egen privatsfære må også i andre sammenhenger veies mot viktige samfunnsinteresser. Ønske om å bevare materiale for forskning og historisk kontroll er en slik interesse. Jeg har merket meg at et flertall i komiteen foreslår en særlig adgang til å klage til Kongen avgjørelser som Personvernnemnda treffer om å slette personopplysninger. Jeg forstår flertallet slik at Kongens myndighet skal kunne delegeres til et departement. Jeg er enig i at det er viktig å legge vekt på verdien av å ta vare på historisk materiale. Jeg mener at man kan ivareta dette viktige hensynet gjennom en bred og balansert sammensetning av Personvernnemnda, men tar selvfølgelig flertallets syn til etterretning. Fjernsynsovervåking har vært et felt der det i flere år har vært etterlyst regler som gir Datatilsynet økt mulighet for kontroll. Jeg er glad for å konstatere en bred enighet om å innføre meldeplikt for slik overvåking, samtidig som Datatilsynet gis mulighet til å føre kontroll gjennom pålegg – som om nødvendig kan følges opp med tvangsmulkt. Det er mitt håp at vi gjennom dette lovverket legger til rette for et godt rammeverk for vern av personopplysninger. Innenfor de generelle rammene som lovforslaget trekker opp, vil det i stor grad være opp til Datatilsynet og den nye Personvernnemnda å legge føringer for den mer konkrete praktiseringen av regelverket. Når det gjelder Datatilsynet, vil jeg understreke det aspektet at det ikke bare skal føre kontroll, men også være en rådgiver og samarbeidspartner i personvernspørsmål. I denne sammenheng er det godt å vite at vi har et handlekraftig datatilsyn som gjennom mange år har opparbeidet seg solid erfaring og kompetanse på det brede felt av problemstillinger som har konsekvenser for personvernet. La meg kanskje også minne Stortinget om at Datatilsynet faktisk nå har fylt sine første 20 år, og at jeg har utfordret Datatilsynet til å arrangere et seminar hvor de kan trekke opp de perspektiver som personvernet står overfor i tiden som kommer. Jeg vil gjerne si fra om dette, fordi jeg tror at vi vil måtte kunne godta at vi holder opp ulike speil overfor oss selv når vi skal avveie personverninteresser mot andre interesser. Og Regjeringen vil i løpet av våren initiere to slike speil. Det ene er det personvernspeilet som Datatilsynet viser når de tegner dette opp mot det moderne kybernetiske landskap, og det andre speilet er det som vises for oss når Økokrim arrangerer sitt seminar for oss om IT-relatert kriminalitet. Vi trenger begge de perspektivene for å gå inn i den avveining som jeg for øvrig synes at Datatilsynets direktør, Georg Apenes, på en fortrinnlig måte har beskrevet i en bok han nylig har utgitt. Jeg vil avslutte med å minne om et viktig forhold. Et godt personvern er bare et stykke på vei et spørsmål om regelverk og kontroll. Vern om enkeltes personlige integritet og respekt for privatlivet er i vel så stor grad en diskusjon om moralske og etiske holdninger hos hver og en av oss. Kort sagt: Å ta vare på personvernet vil også i fremtiden være et spørsmål om å opptre i samsvar med alminnelig god folkeskikk.