Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-04-29:
Perspektivmeldingen er en viktig melding fordi den gir et godt faglig grunnlag for å foreta politiske valg om hvordan vi skal møte morgendagens utfordringer. Perspektivmeldingen viser etter min oppfatning både at vi har vært heldige i Norge ved at vi har store naturressurser som verden ønsker, og som gir grunnlag for både arbeidsplasser og verdiskaping, at vi har vært dyktige i Norge, og at det har vært foretatt mange kloke valg. Det er foretatt kloke valg av regjeringer fra begge sider. Den viser også at vi står overfor mange store utfordringer i tiden som kommer med hensyn til et fremtidig inndekningsbehov. Vi har ifølge perspektivmeldingen i hvert fall ti år med gode tider – med mer å fordele, med muligheter til å investere for fremtiden. Men den viser samtidig at vi i løpet av 20–30 år vil stå overfor betydelige utfordringer hvis vi ikke tar tak i dem i dag. Jeg er enig i finansministerens ord om at pensjonsreformen er viktig. Det er viktig at vi motiverer flere av våre seniorarbeidere til å stå lenger i arbeid. Det er viktig at arbeidslivet åpner sine porter for seniormedarbeiderne. Men vi vet også at mange grupper står helt eller delvis utenfor arbeidsmarkedet. Jeg mener at en av de store utfordringene er den sterke veksten av unge uføre. Vi vet dessverre at veien er kort fra å gå ut av grunnskolen uten å kunne lese, skrive eller regne, til å falle ut av videregående skole og til køen foran Nav. Det er også bekymringsfullt at mange med funksjonshemninger ikke får plass i arbeidsmarkedet, og at altfor mange med psykiske helseutfordringer ikke er i arbeidslivet. Det å sørge for at vi har et velfungerende arbeidsmarked, og at vi gir en ny sjanse til dem som er falt helt eller delvis utenfor arbeidsmarkedet, må være en av de store utfordringene i tiden som kommer. Så hører jeg fra representanten Helga Pedersen at det vil bli stor usikkerhet med en ny borgerlig regjering. Arbeiderpartiet trenger ikke å gå tilbake til det som ble foreslått i 2004. Arbeiderpartiet kan se på hva de borgerlige partiene står sammen om i 2013. I perspektivmeldingen i 2013 understreker alle de borgerlige partiene at man ønsker et samfunn basert på små forskjeller. Det har en stor egenverdi. Man ønsker et velorganisert arbeidsliv med større fleksibilitet som gjør at arbeidsmiljøloven blir tilpasset de utfordringene vi står foran. Den andre viktige utfordringen i tiden som kommer, er å sørge for at vi bruker mer av de oljeinntektene som vi skal bruke, inn i norsk økonomi til investeringer i kunnskap, i infrastruktur og vekstfremmende skattelettelser. Et av den sittende regjerings store feilskjær er at man har gått bort fra enigheten om at oljepengene skal brukes til å bygge landet, til å investere i kunnskapssamfunnet. I stedet smøres oljekronene tynt utover budsjettet. Faren med en slik strategi er at oljepenger i større grad blir brukt til å utsette nødvendige reformer enn til investeringer som kan øke produktiviteten og vekstevnen i økonomien. Det siste punktet – som er vesentlig i perspektivmeldingen og i arbeidet med den politiske oppfølgingen – er å sørge for at vi øker produktiviteten både i privat sektor og i offentlig sektor. For det er produktivitetsveksten som gir grunnlag for å kunne ta ut høyere lønn, eller for å styrke velferden i årene som kommer. Da jeg hørte på representanten Helga Pedersens innlegg, fikk jeg inntrykk av at man er så opptatt av å tegne skremmebilder av en mulig ny borgerlige regjering, at man ikke ser at man selv har malt seg inn i et hjørne. Man kan ikke både hevde at alt blir så ille, samtidig som man mener at alt er så uklart. Man må gå inn og se på hva det er de borgerlige partiene faktisk står sammen om – om man står sammen om et ønske om viktige investeringer for fremtiden, økt valgfrihet i samfunnet, men også om et velorganisert arbeidsliv som gir grunnlag for å øke sysselsettingen i årene som kommer.