Geir Pollestad (Senterpartiet), 2011-03-10:
Hvis vi ser på OECD-landene, ser vi at Norge, sammen med Danmark, har høyest yrkesdeltakelse av alle landene. Samtidig har vi den laveste arbeidsledigheten. Også når det gjelder ungdomsledighet, har Norge mer oppløftende tall å vise til enn mange andre sammenlignbare land. Det er mitt utgangspunkt for å gå inn i denne debatten. Men likevel skal vi ikke undervurdere arbeidsledigheten blant unge. Det å være arbeidsledig i perioden mellom 18 og 24 år gjør at man mister verdifull erfaring sammenlignet med andre på samme alder, og det er i denne perioden en skal etablere seg, både privat og på arbeidsmarkedet. Jeg vil komme inn på to grupper unge mennesker utenfor arbeidslivet. Jeg er bekymret for utviklingen når det gjelder unge folk som er uføre på grunn av psykiske lidelser. Det er ingen stor gruppe, men det er en gruppe i vekst. Dette er bekymringsfullt, ikke bare for den som faller utenfor yrkeslivet, men også for samfunnet, for vi vil trenge all den arbeidskraften vi kan få. Vi har ikke råd til å miste folk i ung alder på arbeidsmarkedet. Jeg mener at så langt har vi som samfunn altfor lett gitt opp unge som sliter psykisk. Uførestønad har kunnet være en sovepute for et samfunn som ser at det er mye arbeid knyttet til det å ta tak i unge menneskers problem. Det å gi unge mennesker uføretrygd er og skal være siste utvei, og alle fortjener oppfølging. Bare for å understreke det: Det er et klart vilkår at det skal foreligge en nedsatt arbeidsevne som følge av sykdom, skade eller lyte før folk uføretrygdes. Det er viktig at vi ikke gjør uføretrygden til en sovepute. Vi må være flinkere til å følge opp disse ungdommene. Derfor er både den nye uførestønaden som det jobbes med nå, og som blir lagt fram i april, viktig, og regjeringens sysselsettingsstrategi vil også være svært viktig. Det neste temaet jeg, som flere andre, er opptatt av, er frafallet i den videregående skolen. Vi må ha som mål at flest mulig skal forlate videregående skole og være rustet til å ta del i arbeidslivet. Det kan være for sent å fokusere på disse ungdommene når de først står i ledighetskøen. Vi må ta tak i problemet tidligere, og vi må fokusere på utdanningen. Med Kunnskapsløftet og Kristin Clemets ideologi ble skolen ytterligere teoretisert. Mange som skal inn og lære seg et fag, opplever at i det første året blir det hopp og sprett med litt av hvert. Søndag den 6. mars kunne Dagsrevyen melde at seks av ti elever som begynner på byggfag, ikke fullfører denne utdanningen. Da må man spørre seg: Er det elevene det er noe galt med, eller er det skolen det er noe galt med? Senterpartiet ønsker en mer praktisk skole som fanger opp både de teorisvake og de teoristerke. Det er jo sånn at hvis du har problemer med å svelge to timer med matematikk, blir du ikke bedre i matematikk om du får fire timer. Er du flink i matematikk, blir du bedre av å få doblet mengden undervisning. Det som er viktig, er at vi bidrar til at flere elever får mulighet til å fullføre videregående skole. Vi skal ha et mangfold av tiltak. Jeg har sagt det før, og jeg sier det igjen: Jeg er glad for at statsråden har vist et stort engasjement for saken. Representanten for Høyre sa at lediggang er roten til alt ondt. Jeg mener det er en feil inngang. Jeg mener vi skal fokusere på verdien av arbeid, på gleden ved å få sin egen lønn, på gleden ved å skape noe og på gleden ved å bidra til fellesskapet.