trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har merknader i innstillingen. Venstres Skei Grande hadde en kommentar i innlegget sitt til merknaden om at det flerkulturelle feltet, institusjonelt og organisatorisk, skal bli likt det etnisk norske og ikke være så personavhengig. Jeg vil først minne om at norsk kulturliv er mangfoldig og i utvikling når det gjelder organisasjoner og institusjonalisering, og at man faktisk også her fra tid til annen er personavhengig. Hva mener Skei Grande med at det flerkulturelle feltet må bli mer likt det etnisk norske? Det er spørsmål 1. Og spørsmål 2: Er Skei Grande fornøyd med det framlagte budsjettet? Vil hun foretrekke det framfor det som lå der fra før?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Representanten Skei Grande nevnte at barneombudet har en viktig rolle i samfunnet som talerør for barns rettigheter. Hele komiteen er enig i at barneombudet skal kunne føre en bramfri og direkte tale. Da er det litt merkelig at opposisjonen i komiteinnstillingen framholder barneombudets frie rolle samtidig som man peker på viktigheten av at ombudet «ikke blir oppfattet som deltaker i ideologisk og partipolitisk debatt». På bakgrunn av at denne problemstillingen fra tid til annen dukket opp i Bondevik II-regjeringens tid, går spørsmålet til Venstres Skei Grande: Hvor går grensen for barneombudets engasjement? Hva bør skje dersom barneombudet kommer med et resonnement som kan sortere under begrepet politisk, og som tilfeldigvis er i tråd med ett eller flere politiske partiers standpunkt?
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Vi skal i dag behandle et kulturbudsjett der det nye stortingsflertallet satser nesten 170 mill. kr mer enn det den forrige regjeringen gjorde for neste år. Dette budsjettet er av Høyres kulturpolitiker omtalt som «utmerket» i Aftenposten for noen dager siden. I avisen Gudbrandsdølen Dagningen sa han den 12. november at Stoltenberg-regjeringen har «gjort et av de største økonomiske løftene på kulturområdet noen gang». Og i finansdebatten uttalte han at det var «en glede å se en entusiastisk kulturminister». Mitt spørsmål til representanten Thommessen er derfor: På bakgrunn av disse uttalelsene er det slik at Høyre er glad for den satsingen som har kommet kulturen til del med det nye flertallets politikk, eller er det slik at Høyre beklager dette og heller skulle ha sett sitt eget budsjettforslag vedtatt, noe som ikke ville ha gitt rom for denne kultursatsingen?
Espen Granberg Johnsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
I forrige stortingsperiode ble det – i hvert fall muntlig – sagt fra de daværende regjeringspartiene at de bl.a. var opptatt av bekjempelse av fattigdom. Vi vet en del om hvem som er fattige i Norge. Vi vet at det er en del unger som har det vanskelig, vi vet at det er folk som sliter med rusproblemer, og vi vet at det er en del av dem som faller utenfor ulike velferdsordninger. Spørsmålet mitt til representanten Thommessen er derfor: Når Høyre og deres samarbeidspartier ikke ønsker å sette ned foreldrebetalingen i barnehagene, hvorfor prioriterer de da nesten 1/2 milliard kr til skjønnsmidler til barnehager, en post der midlene ikke engang er brukt opp i år, istedenfor å satse på å bekjempe barnefattigdom, bekjempe rusmisbruk eller satse på andre tiltak mot fattigdom?
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Representanten Lund Bergo hadde mange gode følelser å bringe videre, og det er tydelig at det blir en fin jul for representanten Lund Bergo. Det er mulig at jeg nå tømmer litt malurt i gløggen. Det er egentlig ikke meningen, men av og til må vi politikere innrømme at vi er like ille ute å kjøre, alle sammen. Sarkasmen boblet lett i begeret til Lund Bergo i valgkampen, spesielt på området som gjaldt voksenopplæring. Da var det noen av oss som sa at denne posten ville nok aldri være den store vinneren for en utdanningsminister. Nå har vi fått en SV-statsråd på dette feltet, og da syns jeg at vi skal si greit, sette en strek og si at nå er vi alle sammen like ille ute å kjøre. Det jeg derimot er skuffet over – og jeg skal ikke være sarkastisk – er at SV ikke er villig til å være med og vurdere hvordan vi kan demme opp i forhold til den kulturelle biten av voksenopplæringsmidlene ved å se på den posten, sånn som Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har gjort i dette budsjettet. Hvorfor er ikke det interessant for SV?
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Venstre og Senterpartiet har jo en lang tradisjon for å være enige om mye av satsingen på frivillig arbeid, og frivillig arbeid er jo økende i Norge, men det er også snakk om grep man kan gjøre for å øke kvaliteten på kulturformidlingen i den frivillige kultursfæren. Derfor har jeg et spørsmål til Senterpartiet: Hvorfor er de uenig i at Teaterrådets amatørteatervirksomhet skal få økt tilskudd? Hvorfor er de også uenig i at man burde hatt en egen tilskuddsordning til opplæring innen folkekultur, ettersom vi alle er i samme båt når det gjelder kutt på voksenopplæring? Til slutt lurer jeg på hvorfor det er så farlig for Senterpartiet å være med på en merknad om Tveitt/Hauge-jubileet, der jeg har skjønt at også Sande har et stort engasjement. Den merknaden hadde da sikret gjennomføringen og ikke bare bidratt til markeringen, som vel i og for seg betyr at noen fra regjeringspartiene kommer og kutter de røde båndene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Jeg vet ikke om «frekt» er et parlamentarisk uttrykk, så jeg tør ikke å bruke det. Men jeg må bare si at når Oslo-representanten Hildeng påstår at Venstre har vært på bremsene for å få utviklet Schous-kvartalet, eller på bremsene for i det hele tatt å få utviklet noe når det gjelder kultur i denne byen, er det dette som kunne ha gått inn under det ordet som jeg ikke vet om det er lov til å bruke. Venstre og jeg har faktisk vært pådrivere i denne byen for å få opp kulturbevilgningene. Det har ikke Arbeiderpartiet vært. Arbeiderpartiet sentralt har i hvert fall ikke vært med og bidratt til noe kulturløft i denne byen. Det er bare å se på Oslos budsjetter, og det er bare å se på de andre prioriteringene. Man slår seg på brystet over jazzscene og andre ting her, men jeg må bare si at jeg var på åpningen av denne jazzscenen, og jeg så ingen andre Oslo-politikere som var til stede. Men det var definitivt før valget.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Venstre er det eneste partiet de siste 50 år i Vest-Europa som har gått fram etter å ha sittet i en koalisjonsregjering. Det gjorde vi fordi vi satte oss noen få mål om hva vi skulle oppnå, og vi klarte å oppnå dem. I denne perioden hadde vi satt oss som mål å få innfridd vårt løfte på kultur i vårt partiprogram. Det hadde vi klart hvis vi hadde fått lov til å fortsette videre de kommende årene. Skillet er ganske klart. Skillet er klart mellom hvem som ønsker å flytte avgjørelser fra lukkede rom, og hvem som ønsker å ha åpne debatter. Det er også et annet hovedskille. Det er veldig mange kulturarbeidere som også er sjølstendig næringsdrivende, som driver små bedrifter som er kreative næringer. Hvis det er et område der det virkelig skjer mye, er det akkurat her. Men det bryr ikke denne regjeringa seg om. En har i det hele tatt ikke noe ønske om å bidra til at små næringsdrivende skal få et lettere liv, og at de skal få mulighet til å utvikle kulturarbeidet sitt og ikke bare utvikle muligheten til å gå konkurs i den skatteverden man nå befinner seg i.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Jeg er fornøyd med at det er plusset på til kultur, men jeg tror at dette budsjettet, når vi ser alle de andre grepene Regjeringa gjør, samlet sett vil gå ut over kulturlivet, jf. det andre jeg sa. Så til personavhengighet: Jeg vet at representanten Knutsen har et stort engasjement for f.eks. samiske og kvenske institusjoner. Forskjellen mellom dem og de flerkulturelle institusjonene som for det meste er plassert her i byen, er at de er institusjoner som behandles som institusjoner. De har hatt en helt annen oppbygging. Her er det snakk om enkeltpersoner som har stått på i 20 – 30 år for å bygge opp noe, men som fortsatt bare blir behandlet som enkeltpersoner med et hyggelig engasjement, og ikke som faste, etablerte institusjoner med faste, etablerte ordninger, med faste, etablerte tilskudd og med en viss forutsigbarhet. Dette er snakk om å ta gnisten fra folk som lenge har prøvd å bygge opp noe. Jeg syns de skal tas på alvor for den institusjonen de har bygd opp, og ikke bli behandlet som enkeltpersoner som er hyggelige å ha med, men som helt umulig kan planlegge den kulturelle aktiviteten de jobber med.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Jeg har to spørsmål som er viktige for julefreden i landet. Jeg tok opp spørsmålene i mitt innlegg, men ettersom det ikke bare er min fred det er snakk om, men også andres, vil jeg gjerne stille dem direkte til statsråden. Det ene gjelder Stavanger. Jeg vet hva planen til den forrige kulturministeren var, nemlig å fordele tilskuddene over år og komme i mål med det som var lovnaden i forhold til Stavanger som kulturby. Det har ikke flertallet villet gå inn for ved behandlingen i komiteen, men jeg håper at statsråden kan avklare det her, slik at de kan planlegge som vanlig. Det andre gjelder folkemusikkscenen på Schous, som jo trenger en forutsigbarhet for å kunne inngå den langsiktige leieavtalen, idet båten går nå. Jeg er veldig glad hvis statsråden kan avklare disse to tingene, så julefreden kan senke seg både over Stavanger og folkemusikkverdenen.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Hvis et ombud ikke klarer å skille mellom det som er et politisk resonnement, og det som er et partipolitisk resonnement, så bør vedkommende ikke være ombud. Jeg vil gjerne ha politiske ombud. Jeg har sjøl jobbet i partipolitisk nøytrale organisasjoner som har utøvd mye politikk, men som i sin kommunikasjonsform har tilstrebet ikke å bli tillagt ett partisyn eller én politisk ideologi. Det syns jeg ethvert ombud bør gjøre. Det syns jeg veldig mange ombud har gjort tidligere, og det syns jeg mange ombud på de andre områdene også gjør. Men det er et varsku om at man bør holde seg unna å bli sett på som en partipolitisk aktør i et spill. Her skal man ivareta alle barn, samme hva slags bakgrunn barna har.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Det er faktisk slik at jeg skiller mellom det å være partipolitiker og det å være politiker. Jeg mener at det er viktig å være politisk – vi er alle politiske mennesker – men det er ikke alle rollene vi skal være partipolitikere i. Så får jeg nå anledning, ettersom jeg har 46 sekunder, til å presentere følgende: I Oslo i «gamle dager» var det slik at hadde en under 150 000 kr i inntekt, så betalte en 730 kr for barnet sitt i barnehage. Tjente en over 655 000 kr, betalte en 3 700 kr for å ha ungen sin i barnehage. Det å innføre 1 500 kr for alle betyr at alenemora med 150 000 kr i inntekt faktisk får fordoblet barnehageutgiftene sine, mens en familie med 655 000 kr i inntekt øverst i Holmenkollåsen får reise på to Syden-turer ekstra. Det å innføre denne barnehagereformen i Oslo koster nesten 1 milliard kr. Det å innføre en ny inntektsgradering koster ca. 200 mill. kr. De 200 mill. kr må kommunen da ta av sin post, som de kunne ha brukt til andre ting. Det er dette som fortørner oss, og det er dette som jeg mener er det grunnleggende urettferdige i den måten å tenke på.
Trine Skei Grande (Venstre), 2005-12-13:
Jeg har et spørsmål til statsråden som jeg også stilte i innlegget mitt, og som jeg, ettersom hun hadde det litt travelt, vil gi henne sjansen til å svare på nå i replikkordvekslingen. Det går på utredningen av den såkalte kjønnsnøytrale ekteskapsloven. Kan statsråden si noe om framdriften? Og har man bestemt seg for modell allerede nå? Eller kan man i utredningen være åpen for hvilke modeller man skal gå for?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2005-12-13:
Representanten Sande var innom de kirkelige aktiviteter i sitt innlegg. Jeg ser også at det i Senterpartiets program står at Senterpartiet vil at Norge skal bygge framtiden på den kristne og humanistiske kulturarven. Det er jo en litt sterkere formulering, for å si det forsiktig, enn det som står i Soria Moria-erklæringen. Vi har jo nå hatt en bordbønnsdebatt, og i dagens VG er det to sider om det i det hele tatt er mulig å gå til julegudstjeneste. Det er betryggende å se at kunnskapsminister Djupedal sier at det er i orden med jul. Så vet vi i hvert fall det. Imidlertid har vi også registrert at i Senterpartiet er det stor uro rundt den kristne kulturarvs betydning for den nye regjeringen. Er representanten Sande enig i at den debatten vi nå har fått om skolegudstjenester, også kan ha å gjøre med den uroen den sittende regjering har skapt om dette?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2005-12-13:
Representanten Britt Hildeng hadde et utmerket innlegg om ballast og røtter, altså vår nasjonale kulturarv. Og i en replikk til representanten Sande tidligere i dag tok jeg opp det som vel med litt vage ord står i Soria Moria-erklæringen, nemlig at vår nasjonale kulturarv også betyr vår kristne kulturarv. Hvis jeg forstår representanten Hildeng rett, var det selvsagt en balansegang; man måtte ikke virke overlegen på vegne av sin egen kulturarv i møtet med andre kulturer. Men så er det altså en annen side av det samme: Det er å virke forlegen på vegne av egen kulturarv. Der må jeg si at denne regjeringen melder seg ganske godt på når det gjelder å virke forlegen på vegne av den kristne delen av kulturarven. Det er vel det vi nå ser resultatet av, når vi over to sider i VG i dag får greie på at en skole i Lillehammer med i underkant av 20 elever med en annen etnisk opprinnelse enn norsk begrunner hvorfor man ikke lenger skal ha skolegudstjeneste, mens rektor ved en av Oslo-skolene, Gran skole på Furuset – og de som kjenner den skolen, vet at de tar integreringspolitikken svært på alvor – sier følgende: «Den kristne julefeiringen har lang tradisjon, og det blir helt feil å kutte ut skolegudstjenesten. Det er et ikke-tema hos oss.» Jeg ser også brevet fra Fylkesmannen i Østfold til skolene i Fredrikstad som et utslag av de signalene den nye regjeringen har gitt. I et brev til en skole skriver fylkesmannen, som det står i VG, at julegudstjenester blir «stemplet som ulovlig religionsutøvelse». Jeg tror heller man skal lytte til muslimske Aslam Ahsan, som jeg også tror har en partibakgrunn som gjør at noen kanskje vil lytte mer til ham enn til andre. Han sier: «Jeg har ingen forståelse for at muslimske barn skal føle seg støtt av en kristen høytid.(…) Selvfølgelig bør muslimske barn få lov til å la være å delta(…) (…) (…) Det er trist å måtte erkjenne at vi har fått en regjering som åpenbart er forlegen på vegne av viktige deler av den norske kulturarven.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Representanten Skei Grande har også i media brukt store ord når det gjelder lokalisering av rockmuseet. En ideologisk overkjøring, er innholdet i beskrivelsene. Men Venstres løfter og store ord er mer som skrift i sand enn evne til å realisere kulturpolitiske prosjekter. Ideen om kulturkvartalet Schous med allsidig rockaktivitet og nasjonal scene for musikk og dans er stor. Det lå ikke én eneste krone til dette i Valgerds og Venstres budsjettforslag. Penger til oppstart av Schous-kvartalet er bevilget, og forhandlinger om videreutvikling vil starte. Da må jeg spørre: Hva er viktigst for Venstre, ideologi og fromme løfter uten penger, eller praktisk politikk som økonomi, som er nødvendig for å kunne realisere Schous-kvartalets idé?
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Fremskrittspartiet mener at ingen grupper skal ha krav på spesielle tiltak eller beskyttelse. Fremskrittspartiet ønsker å avvikle Likestillings- og diskrimineringsombudet. Det er ganske spesielt, for fortsatt er det slik at kvinner har vesentlig dårligere lønn enn menn, fortsatt er kvinner underrepresentert i styrerommene, fortsatt er det slik at store minoritetsgrupper i landet har en ekstrem høy arbeidsledighet. Det samme er tilfellet for funksjonshemmede. Hvilke tanker gjør representanten Knudsen seg om årsakene til disse systematiske forskjellene og skjevfordelingene? Hva tenker han å gjøre med dette som også for Fremskrittspartiet må ses på som noe helt, helt urimelig?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Jeg syns det er ganske uinteressant å høre om de ulike byers kulturbudsjetter. Jeg kunne gjerne holdt et innlegg om Moss og hva jeg har gjort der, men det er dette budsjettet debatten gjelder. Representanten Skei Grandes og Venstres hovedsak i valgkampen i Østfold og ellers i landet var at dette Kulturløftet skulle Venstre innfri i løpet av fire år. Det er til nå ikke kommet en eneste kulturkrone ekstra fra Venstre i dette budsjettet, så det blir jo interessant å få vite fra representanten når man skal begynne å trappe opp for å greie det valgløftet. Så vil jeg også høre om de ideologiske skillelinjene som representanten Trine Skei Grande er opptatt av, og at her skal det bli store konfrontasjoner. Det ligger ingen store konfrontasjoner i disse to budsjettene, og det blir interessant nå å høre: Hvilke saker er viktige for Venstre, og hvilke saker vil Venstre prioritere framover?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Det har i den senere tid kommet fram flere saker hvor mindreårige asylsøkere har blitt borte fra norske mottak. Dere har en svarreplikk til regjeringspartiene i innstillingen, hvor dere sier at «barnevernet allerede i dag har ansvar for oppfølging av enslige mindreårige i mottak». Dere sier videre: «Det avgjørende vil være om barnet har behov for et tiltak etter barnevernsloven. Dersom barnet lever i en forsvarlig omsorgssituasjon, for eksempel hos slektninger, vil barnevernstjenestens ansvar være av subsidiær karakter.» Hvordan skal barnevernet oppdage hvordan disse barna har det, og hvilke omsorgsbehov de har? Det er ingen godkjenningsordning, det er ingen tilsynsordning med mindreårige asylsøkere, og det er heller ikke slik at barnevernet undersøker situasjonen til disse barna når de kommer til landet. Dette er våre svakeste unger, og jeg lurer på hvordan dere har tenkt at barnevernet skal vite hvilke omsorgsbehov disse barna har?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Representantene fra Fremskrittspartiet skriver i innstillingen at man er «avventende til tall fra Statistisk sentralbyrå om at det har vært en økning av barn på tiltak i barnevernet på ca. 6 500 fra 2003 til 2004». Videre sier man at «det blir umulig for fylkesmannen å føre et godt og tilstrekkelig tilsyn med barnevernet». Videre går man også imot den økningen som Regjeringa har lagt inn til det statlige barnevernet i forslaget som ligger her. Da lurer jeg egentlig på: Hva er det Fremskrittspartiet vil gjøre i forhold til alle de barna vi nå har på tiltak i barnevernet, utover å opprette et barnevernstilsyn? Hvilke konkrete tiltak vil man iverksette, og hvilke opptrappinger i budsjettet vil man bruke til det?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Den forrige regjeringa fjernet småbarnstillegget fra foreldrene over natta. Så la man dette småbarnstillegget på kontantstøtten. Økte det valgfriheten for foreldrene, og var det forutsigbart for foreldrene? Det neste spørsmålet jeg har til representanten Thommessen, gjelder barnehager. Hele forrige periode kjempet Høyre imot øremerkede midler til barnehager. De ville ha rammeoverføringer, slik at kommunene skulle ivareta dette selv. Nå vet vi at det nominelle bidraget for kommunene har gått ned, og at kommunene bruker mye mindre penger på barnehager enn det de gjorde før. Dette er i strid med forutsetningene i barnehageforliket – det sier et rundskriv. Da lurer jeg på hvorfor Høyre nå går inn med øremerkede midler til inntektsgradert foreldrebetaling i kommunene. Det skulle kommunene ivareta selv, og denne reformen er overfinansiert.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Jeg elsker dette spørsmålet. For å få dekket behovet for barnehageplasser i Norge – vi har alle sagt at vi skal ha full barnehagedekning i Norge – er det selvfølgelig helt nødvendig at vi får så lav pris som mulig, så flest mulig har råd til å bruke barnehageplassene. Det er helt nødvendig å sette ned maksprisen for å få vite det reelle behovet for barnehageplasser i Norge. Det er bare i barnehagedebatten vi bruker denne argumentasjonen. Det er ikke sånn rundt omkring i kommunene, og heller ikke Fremskrittspartiet sier at fordi at ikke alle som trenger det har sykehjemsplass i dette landet, så skal ingen få det. Det er faktisk sånn at man kan tenke to tanker på én gang, og man må gjøre flere ting samtidig for å komme i mål med denne barnehagereformen. Det er: å senke prisen og å bygge ut så godt vi kan. Jo flere som står i kø, og jo flere som vil ha barnehageplass, jo mer treffsikker er denne reformen. Det betyr at denne regjeringa prioriterer helt riktig.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Det kan jeg svare et ubetinget ja på. Jeg hadde håpet at vi nå hadde kommet lenger, men det er noen utvalg som jobber med dette, og dette vil SV være pådriver for i denne perioden.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
I forrige periode gikk jo vi mye lenger enn regjeringspartiene. Vi ønsket at dette samlivskurset skulle være et tilbud til alle foreldre, uavhengig av om de får sitt første, andre eller tredje barn. Man skifter jo partner ofte i dette landet nå, så man kan trenge dette mange ganger! Jeg har som jordmor selv holdt denne typen kurs, og jeg mener det er veldig nyttig. Vi vil nå evaluere disse kursene, og vi må ikke glemme at vi viderefører disse kursene på samme nivå som i forrige års budsjett. Vi mener at det er nyttig, men vi vil ha en gjennomgang og evaluere hvordan det har virket til nå, og så vil vi se på dette framover. Hvis man ser på årets budsjett, er det et underskudd i forhold til barnevernet og på mange andre områder som vi nå har måttet prioritere foran disse kursene. Det står SV også inne for, men vi vil se på dette framover.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Konflikten rundt barneombudet startet jo i forrige periode, hvor ombudene faktisk ble innkalt på teppet fordi de var politiske. Det spørs jo hvem som vurderer hva som er partipolitisk, og hva som ikke er det. Hvis ikke ombudene skal ha en politisk rolle, så blir det jo ganske vanskelig. Jeg lurer på om Venstres representant kan si noe om det. Så vil jeg ta spørsmål nr. to, som jeg stilte representanten Olemic Thommessen, og som han ikke svarte på. Det gjelder at kommunene ikke bruker nominelt det samme på barnehager som før. Man har flere undersøkelser som viser at barnehagereformen er overfinansiert. Så sier Venstre i innstillinga at de ønsker å øke post 65 med 50 mill. kr øremerket inntektsgradert foreldrebetaling for familier med lav inntekt. Dette har kommunene fått penger til. I forrige periode ville Venstre legge hele barnehageoverføringen inn i ramma. Hva er det som nå gjør at Venstre øremerker disse midlene? Dette er kommunenes ansvar.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg skal gi representanten Knudsen den æren at dette er en sak som Fremskrittspartiet har foreslått. Det er et eksempel på det gamle slagordet «Blind høne finner også korn». Dette er et forslag som vi vil følge opp, men jeg tror kanskje innretningen blir litt annerledes enn det Fremskrittspartiet hadde tenkt seg, for da snakket vi om Munch og de store mestrene. Nå har vi kanskje litt problem med utlån av Munch-malerier for øyeblikket, og sikkerhetsproblematikken rundt de dyreste kunstverkene kan være trøblete. Det vi tenker oss, er først og fremst nye kunstnere og nye kunstverk, altså samtidskunst, som ikke nødvendigvis så fort og lett får et marked, men som gjennom dette kan bli kjent. Folk kan få sett dem, opplevd dem og kanskje også etter hvert bli interessert i å kjøpe dem. Hvor fort vi kan få dette på plass, er usikkert. Vi må finne ut hvilke institusjoner som skal ha dette. Skal de ordinære bibliotekene ha en egen avdeling, slik de har for musikk og videogram – Fremskrittspartiet har vært litt skeptisk til de sidene av bibliotekene rundt omkring – eller skal det være egne institusjoner? Dette er en idé vi virkelig vil jobbe med og prøve å få realisert, forhåpentligvis med støtte fra Fremskrittspartiet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Debatten om åndsverkloven i juni i år var et veldig god eksempel på fjæra som ble til fem høns. Om de var blinde eller ikke – jeg tror jammen meg et par av dem var blinde også. Vi har kommet fram til en bred enighet i salen om at alle åndsverk som det er knyttet rettighetshavere til, har rett på vederlag for bruk. Når vi i den formuleringen vi hadde i merknaden, snakker om at det implisitt er gitt samtykke til bruk, betyr ikke det gratis bruk. Det skal det forhandles om mellom partene, slik Kopinor gjør på vegne av sine rettighetshavere overfor brukere, om det er universitetssektoren, kommunene eller andre brukere. Det er privatrettslige forhandlinger, som vi ikke vil legge oss opp i når partene sitter ved bordet. Men det er selvsagt helt åpenbart at de som har rettigheter knyttet til et åndsverk, også har rett til betaling.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Da vi behandlet stortingsmeldingen om kultur og næring i forrige stortingsperiode, var en av innvendingene fra oss som da var i opposisjon, at det var for lite konkret i forhold til hvilke tiltak som skulle gjennomføres, og hvilke mål som skulle nås. Det tenker vi å ta fatt i ved å få et nært samarbeid, ikke bare mellom Kulturdepartementet og Næringsdepartementet, men også mellom Kulturdepartementet, Næringsdepartementet og Utenriksdepartementet, slik at vi får en helhetlig satsing med de vanlige næringspolitiske grepene. Vi bør også involvere Kommunaldepartementet og kommunenes næringsgrep og Utenriksdepartementets utenrikssatsing kombinert med eksport av norsk kunst og kultur – og gjennom det få en helhetlig politikk for å etablere gode, livskraftige arbeidsplasser innenfor det sterkt voksende næringsområdet kreative næringer. I tillegg har vi varslet at vi skal ha en gjennomgang av kulturarbeidernes og kunstnernes levekår. Mange er selvstendig næringsdrivende, og mange har lave inntekter og er dårlig dekket av de vanlige sosiale velferdsordningene, noe som gjør at færre tør å satse på et yrke og en karriere innenfor disse områdene. Det er også en vesentlig del av satsingen på dette som en næringsvei. Vi skal jobbe så raskt vi kan, og vi kommer helt sikkert tilbake til Stortinget med ulike grep i den forbindelse.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg har lest i avisen at representanten Skei Grande skulle bli denne stortingsperiodens Giske – i opposisjon mot kulturministeren. Da må jeg bare si at representanten må bli mye krassere mot statsråden hvis hun skal nå den ambisjonen. Så til spørsmålet. For det første Stavanger. Det er en litt typisk snubletråd i et budsjett, der man har en treårig utbetaling, og der den avgåtte regjering la inn langt mindre enn en tredjedel for å få dette i mål. Men vi har som ambisjon å oppfylle det som vi har sagt at staten skal forplikte seg til i forhold til Stavanger. Det må selvsagt behandles i hvert enkelt års budsjett. Det andre gjelder folkemusikkscenen. Jeg synes det er galt at Stortinget og statsråden skal gå offentlig ut og si at den og den leieavtalen skal inngås. Det er forhandlinger, og dette er private aktører. Vi må ha et visst forhandlingsrom for å finne gode økonomiske ordninger. Men det viktigste er jo at vi har funnet pengene. Og her skiller vi lag med representanten Skei Grande. For man må ha pengene til å gjennomføre prosjektene, ikke bare ha gode intensjoner. Det er slik at dette budsjettet øker kulturandelen i statsbudsjettet. Det forslaget Venstre står for, reduserer faktisk kulturens andel av statsbudsjettet. Da blir man lenger unna den ene prosenten enn man var før.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg har lagt merke til at opposisjonen har bekymret seg for at budsjettet inneholder en disposisjonskonto på rundt 6 millioner kr. Men det er et mye viktigere poeng representanten Woldseth er inne på, at idretten får 200 ganger denne summen – 1,2 milliarder kr – som fordeles uten at Stortinget egentlig sier et pip. Jeg tror ikke at vi skal legge behandlingen av idrettspengene tilbake til Stortinget, men vi trenger på en eller annen måte i hvert statsbudsjett, eller i forbindelse med budsjettet, å få en ordentlig debatt også om idrett. Om det skal gjøre gjennom en melding, ved et årlig vedlegg til budsjettet eller hvordan det skal gjøres, vet ikke jeg. Men det å involvere Stortinget og det politiske Norge mye sterkere i hvordan idretten, som er Norges suverent største frivillige folkebevegelse, kan løftes, få bedre rammebetingelser og bedre virksomhetsvilkår i Kommune-Norge og på nasjonalt plan, blir viktig. Der tror jeg at de 6 milliarder kr vil legger inn til kommunesektoren, er det aller viktigste – sørge for flere baner, flere haller, rimelig leie og disse små kronene til ulike lag og foreninger, som faktisk gjør arbeidet litt lettere, og som gjør at man kan drive litt mindre med pengeinnsamling og litt mer med aktivitet.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg vil takke for nettopp det spørsmålet, fordi det er et spørsmål som det er et meget stort engasjement for, og det har vært det siden Stortinget vedtok reformen. Jeg var den statsråden som la fram bidragsreglene, og jeg sa den gang at det vil være viktig at vi evaluerer og ser nøye på erfaringene. Vi har fullt trykk på denne saken i departementet, men jeg har samtidig sagt at Regjeringen vil gi seg selv tid til å gå nøye inn i det, slik at vi får lagt fram et forslag som er godt gjennomarbeidet. På dette punktet også håper vi på å få en god dialog, bl.a. med Fremskrittspartiet, som har hatt et sterkt engasjement gjennom mange år. Jeg kan i hvert fall love at vårt utgangspunkt skal være at menn og kvinner skal bli likeverdig behandlet i bidragssystemet vårt.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg tror vi kunne hatt en egen debatt i dag på nettopp dette temaet. Men jeg har lyst til å si til representanten at det er klart at det kommer kritikk. At det kommer motkrefter, har vi tradisjonelt bestandig sett når vi snakker om likestilling og kvinners plass i samfunnet. Det som jeg har gitt Høyre ros for gjentatte ganger gjennom mange år, og som har vært helt uvurderlig for å få denne saken igjennom i Stortinget, er jo nettopp at Høyre var med på å legge fram denne loven, også med sanksjonsbestemmelser som handlet om tvangsoppløsning. Derfor blir det direkte oppsiktsvekkende. Jeg har gått nøye inn i lovarbeidet, vurderingene og høringsuttalelsene, og mener faktisk at regjeringen Bondevik og Ansgar Gabrielsen hadde mye fornuftig å komme med. Men vi foretar noen endringer som gjør at det kan være en viss fleksibilitet i systemet. Jeg håper at forslaget blir oversendt, for justisministeren setter i gang et arbeid med å gå gjennom sanksjonsvirkemidlene med hensyn til å bruke bøter. Jeg håper at Regjeringen kan få lov til å fullføre det arbeidet, og at vi da legger fram en sak til våren.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Egentlig hadde det vært nok å vise til representanten fra Senterpartiets svar på det spørsmålet i dag. Det er helt klart at vi ikke går inn og sier noe om det budsjettet vi nå har startet arbeidet med. Men det har vært viktig for Regjeringen å gjøre noen endringer i den kursen som den forrige regjeringen hadde på dette feltet. Vi snakker altså om et beløp på litt over 300 kr i måneden. Derfor blir jeg litt overrasket over det vanvittige engasjementet vi opplever fra Kristelig Folkeparti nå, når vi faktisk vet at de kuttet i småbarnstillegget, når vi vet at SFO-prisen har økt, når vi vet at kommunene våre har dårlige rammebetingelser for barn, og når vi også vet at det etter hvert er mange barn som ikke får den hjelpen de burde hatt i skolen fordi skolen har blitt nedprioritert. Her burde det vært valgfrihet hvis den forrige regjeringen hadde brukt den makten den har hatt gjennom mange år, til å løfte disse temaene. Vi står derfor meget oppreist i forhold til det marginale kuttet vi har gjort på kontantstøtten. Ordningen står ved lag til barnehageutbyggingen er fullført.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Regjeringen har startet arbeidet, men jeg kan ikke være klar i forhold til tidsperspektivet. Det er mange måter å legge opp et så stort og omfattende arbeid på. Vi er nødt til å ha det til behandling på en skikkelig måte først. Men jeg har lyst til å si at vi har merket oss de innspillene som Venstre har på dette feltet. Departementet har allerede satt i gang arbeidet med å vurdere nettopp de forslag Venstre har kommet med, og de vil inngå i en nøye vurdering av de konklusjonene Regjeringen fatter.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg tror alle i denne salen mange ganger mener at vi som politikere ikke bør bry oss med mange ting som enkeltmennesket burde ha håndtert selv, men slik er nå engang ikke virkeligheten. Et demokrati har behov for rammer, lover, regler og retningslinjer i forhold til hvordan en kan gå inn og løse vanskelige situasjoner mennesker imellom. Jeg mener at det selvfølgelig er ting som det er helt umulig å gå inn og regulere ved lov, og vi skal heller ikke komme dit hen. Men jeg må nok si til representanten Knudsen at det er helt umulig for meg å gi et fasitsvar på hvor grensen går for den private sfæren. Det som er viktig, er at vi legger opp til et samfunn der både menn og kvinner får like muligheter. Det var også mange for en del år tilbake som mente at det å etablere barnehager var noe som enkeltmennesket, mor og far, burde ordne selv. I dag er Fremskrittspartiet en viktig tilhenger av barnehager, og det betyr at samfunnet går framover, og at vi alle endrer oss etter hvert.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Både barnehager og skoler skal selvfølgelig lære om den kulturarven vi er en del av. Og julehøytiden er en uendelig viktig anledning for både barnehager og skoler til å tenke igjennom både vår kulturarv og ikke minst det religiøse aspektet ved julen og adventstiden som sådan. Det skal selvfølgelig barna delta i og lære om. Det er en viktig del av den kulturarven vi som nasjon har. I lovverket som vi er satt til å forvalte, er det veldig tydelig at man ikke skal ha forkynning, i den forstand at man skal ha anledning til å gi fritak for de barna som ikke deler den dominerende statskirketroen. Det er også slik det praktiseres i de fleste barnehager og i de fleste skoler. Dette håndteres klokt og fornuftig lokalt. Slik ønsker også vår regjering at det skal håndteres – klokt og fornuftig lokalt.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Det er jeg selvfølgelig hjertens enig i. En av livets store gleder – med ansvar og plikt – er å oppdra barn. Og det å være sammen med barn og familie er en av de aller viktigste kvalitetene i vårt samfunn. Men familie er etter hvert et sammensatt begrep. Familiene er like mangfoldige som det samfunnet vi er en del av, og det er også godt. Det betyr at vår regjering, og ikke minst jeg, understreker dette ansvaret veldig tydelig, og jeg er selvfølgelig veldig glad for at dette ansvaret er en del vårt samfunn. Det betyr også at vi selvfølgelig vil respektere det i de institusjoner som det offentlige har ansvar for, men samtidig er lovverket også slik å forstå at det ikke skal være forkynning. Det er en viktig premiss som alle regjeringer siden 1969 har lagt til grunn for det lovverket man forvalter, og slik skal også dette lovverket forvaltes videre. Det betyr at kunnskap er uendelig viktig også om ulike former for tro som måtte eksistere. Slik er dette å forstå. Og familien som arena er den viktigste arena knyttet til mange av disse forhold.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Regjeringen vil gjennomgå formålsparagrafen i barnehager, grunnskoler og videregående skoler. Det vil vi komme tilbake til etter en omfattende prosess. Det skal være en inkluderende prosess, med alle i det norske samfunn. Dette vil være en god debatt om den verdiforankring vi skal ha. En slik debatt vil selvfølgelig ta opp den kulturarv vi er en del av, og det norske samfunns flerkulturelle karakter. Utgangspunktet vil være at det norske samfunnet er i endring. Denne debatten imøteser jeg med stor interesse. Jeg tror at man i det norske samfunn, helt uavhengig av hvilket ståsted man måtte ha i trosspørsmål, vil mene at en debatt om dette er godt og klokt. Det er en debatt vi vil komme tilbake til, og vi inviterer det norske samfunn til å være med på dette. Barnehager, skoler og øvrige aktører skal selvfølgelig være en del av denne debatten. Til syvende og sist vil Stortinget få dette tilbake når man i løpet av debatten på en måte har konkludert. Jeg ser for meg en bred, inkluderende og konsensusorientert tilnærming til dette, slik at alle vil se at det vil være godt for skolen, for barnehagene og det norske samfunn å gjennomgå en slik debatt.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Som jeg sa i mitt forrige replikksvar til representanten Knudsen, har skolen, barnehagene og vårt samfunn en gang i blant godt av å ha en debatt om verdiforankringen i vårt samfunn. Denne debatten er lagt åpent opp fra Regjeringen. Vi ønsker å invitere mange mennesker med ulikt ståsted, ulik tro og ulik tilnærming til en debatt om verdiforankring. For eksempel når det gjelder mange viktige verdispørsmål i vår tid, har FN fått en rolle som er helt en annerledes enn det den var for bare få tiår tilbake. FN og Europarådets konvensjoner på menneskerettighetsområdet er i stigende grad en del av denne debatten som vi ønsker å invitere til. Regjeringen vil ha en bred tilnærming til dette. Jeg imøteser representanten Knudsens og andres bidrag i en debatt om den verdiforankring vi ønsker for skolen. Det er i utgangspunktet en debatt som skal ha en åpen, inkluderende og konsensusorientert tilnærming. Jeg kan forsikre representanten Knudsen at det i et slikt utvalg vil være mange fremstående representanter fra norsk kirkeliv, som sikkert vil ivareta det som jeg oppfatter er Knudsens hovedanliggende i dette.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Erfaringsmessig er det slik at man må bygge 1,4 plasser for å få ett nytt barn inn i barnehagen. Grunnen til det er at mange som har kortidsplass eller halvdagsplass, gjerne ønsker heltidsplass når slike stilles til rådighet. Det betyr at vi – for å nå de ambisiøse målene vi har satt – hele tiden må bygge flere plasser. Når vi nå senker prisen, synliggjør det det som har vært en usynlig kø. Det er nemlig svært mange foreldre som ønsker plass til sine barn når det er mulighet til det og prisen er overkommelig. Vi har hele tiden forutsatt at når prisen går ned, vil det synliggjøre et behov som før ikke var synlig. Det vil legge et ekstra og større ansvar på regjering og storting. Vi har store ambisjoner på dette feltet. I løpet av de neste to årene skal vi bygge mange barnehageplasser i vårt samfunn. I Kunnskapsdepartementet gjør vi det vi kan for å legge til rette for det. Men det er kommunen som har hovedansvaret for å tilrettelegge for at det eksisterer barnehageplasser i kommunen. Vi skal hjelpe kommunene, sammen med private utbyggere, til å sørge for at det er et tilbud til alle dem som måtte ønske en barnehageplass for sitt barn. Men igjen: Det er et frivillig tilbud. Kommunene må imidlertid legge til rette for at de som ønsker det, skal ha anledning til å få en barnehageplass.
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Når forrige regjering mente – og jeg mener fortsatt meget bestemt – at vi ikke har plass til dokken, er det fordi vi nå må sørge for at penger og struktur går bedre i hop. Det betyr at det ikke nytter bare å putte inn en masse formål hvis vi ikke har nok penger. Et sobert blikk på hvor vi stod, førte oss til å si at nei, dessverre, dette går ikke. Det er begrunnelsen. Hvis man skal ha inn en dokk til minimum 300 mill. kr, må altså noe annet ut, og Regjeringen greier jo ikke å fortelle oss hva annet som skal ut. Vi må ikke forsterke dette, vi må heller ta innover oss at vi må gi våre bidrag til å få balanse. Og hvis Regjeringen mente at denne dokken var så viktig, burde de jo sørget for å få budsjettet opp, slik at man også fikk plassert inn denne dokken. Når man ikke gjør det, er svaret at man ikke kan få den inn. Så til spørsmålet om hvorvidt forsvarsbudsjettet er tilstrekkelig. Det er et interessant spørsmål(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Som det også fremgår av budsjettproposisjonen, mener jeg meget bestemt at det er gjort en betydelig jobb for å få disse tingene til å gå sammen, og nettopp det at vi sa nei til dokken, bl.a., er et konkret uttrykk for at vi tar grep. Nå har vi fått nye utfordringer fra forsvarssjefen. Dem skal vi ta innover oss. Men jeg tror det er viktig at vi nå ikke setter tingene på hodet og at Stortinget begynner som saksbehandler, hvoretter departementet kan følge opp. Nå er det Forsvarsdepartementet som må gi oss sin politiske vurdering av dette, og så må vi sortere i det materialet vi får fra forsvarsministeren. Ellers tror jeg vi kan si at vi har greid å lage budsjetter som gjør at det totalt sett begynner å bli orden på dette, men det er klart at man på visse områder alltid kan ønske mer penger. Det kan alle gjøre. Men vi har levd etter Carl I. Hagens ord, som vi jo alle husker at han sa: I opposisjon kan dere klage og kritisere, og dere kan bruke de samme pengene flere ganger, i posisjon må man derimot tenke seg godt om og sørge for inndekning for forslag og være ansvarsbevisst og seriøs. Det har vi tatt innover oss.
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Jeg er ikke helt sikker på om jeg skjønte poenget, men jeg kan i hvert fall prøve å gi uttrykk for en reaksjon. Selvfølgelig er det en debatt på forhånd, selvfølgelig deltar vi i den debatten, og selvfølgelig har vi synspunkter på den. Men det var ikke det som var poenget med merknaden. Poenget er at når man har fattet en beslutning, så er det skapt et nytt faktum, og så ligger det til grunn for handling. Jeg har jo sett hvordan SV opptrer når det gjelder jagerflyene i Afghanistan, så jeg skjønner at SV har en helt annen oppfatning. Der startet man med kompromiss i Regjeringen, hvoretter SVs regjeringsmedlemmer gikk til SVs sentralstyre, og så vedtok de at det kompromisset allikevel ikke er noe de vedstår seg. Det er jo en pussig måte å gjøre det på. Man må begynne med uenigheten og prøve å bli enige, ikke gjøre som Regjeringen, begynne med enigheten for deretter å bli uenige.
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Signe Øye var opptatt av hva jeg mente om dokken, og jeg vil derfor gjerne fortsette på samme tema, for Regjeringen er jo så sparsommelig med sin begrunnelse, og det er også Arbeiderpartiets fraksjon i innstillingen. Jeg har tre spørsmål. Det første er: Er det slik at Arbeiderpartiet mener at det ikke er mulig å dekke Forsvarets behov på noen annen måte enn ved å bygge? Det er jo litt pussig når man vet hvordan distriktsnæringslivet langs hele vestlandskysten er. Det andre er: Er det ikke betenkelig å putte inn en investering til over 300 mill. kr i et budsjett, uten å ha noen tanke om hvordan det skal dekkes? Dette fører meg til mitt siste spørsmål: Det er vel da egentlig ganske riktig det Kristin Halvorsen sa i Dagbladet 17. november, at dette er noe man gjør for å være hyggelig mot LO?
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Når statsråden sier at Regjeringen skal komme tilbake til prosjektet og behandle det, betyr det at statsråden holder muligheten åpen for at det allikevel ikke blir noe av dokken – hvis den altså blir dyrere enn det Regjeringen har trodd inntil nå? Det er mitt ene spørsmål. Det andre dreier seg om operasjonen «Enduring Freedom», som jeg er lei for å måtte bringe inn igjen, men dette er jo ting man må trekke ut av Regjeringen. Uklarhet er skapt av SV sist helg. I St.prp. nr. 1 står det følgende: «Utvidelsen av ISAF understreker behovet for et generelt tettere samarbeid mellom ISAF og OEF, inkludert enhetlige kommandoarrangementer og gjensidig støtte.» Spørsmålet er om statsråden står på dette. Det ble ikke kommentert i tilleggsproposisjonen. Når jeg spør om det, er det fordi SV jo er grunnleggende skeptisk til hele OEF og dets oppdrag. Arbeiderpartiet har sagt at de ikke er med på grunn av kapasitetsårsaker. SV har andre begrunnelser. Kan statsråden parkere SVs negative holdning til selve grunnlaget for at OEF er en aktiv operasjon i dag?
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Når statsråden ikke fikk tak i mitt spørsmål i første omgang, er det fullt ut min skyld. På ett minutt skal jeg putte for mye inn i replikken, og da blir det uklart, det erkjenner jeg. Jeg vil gjerne komme tilbake til tørrdokken, for spørsmålet mitt var egentlig: Hvis man nå får en kostnadsøkning på 25 pst., betyr det da at Regjeringen holder muligheten åpen for at det ikke blir noe av den tørrdokken? Eller er det slik at Regjeringen her opererer etter prinsippet koste hva det koste vil, og uansett hva det koster, skal putte dette inn i budsjettet? Det må det være mulig å ha en oppfatning om selv på dette stadiet. Når det gjelder mitt spørsmål om «Enduring Freedom», går det bare på om statsråden vedkjenner seg det som står på side 17 annen spalte i St.prp. nr. 1, nemlig at man ønsker velkommen «et generelt tettere samarbeid mellom ISAF og OEF». Siden det ikke ble tatt noe forbehold om det i St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1, håper jeg at det er tilfellet.
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Jeg er enig med forsvarsministeren i at det er mye enighet i forsvarspolitikken, og det ser man etter tre og en kvart times debatt. Det oppsiktsvekkende er at denne debatten har etterlatt flere spørsmål enn den har besvart, og det burde jo på et slikt grunnlag ikke være nødvendig. Jeg ble også forbauset over at det ikke var mulig å si det forsvarsministeren nå sier om Midtøsten-politikken, da spørsmålet rent faktisk var oppe, men det får så være. Det jeg må konstatere, er at vi ikke har kommet noe nærmere når det gjelder å få tak i vurderingene bak spørsmålet om operasjonen «Enduring Freedom». Det at vi hele tiden hører hva det folkerettslige består i, og hva som står i Soria Moria-erklæringen, er ikke mye til hjelp. Det er forunderlig at man er nødt til å dra synspunkter ut av Regjeringen, men jeg må konstatere at det var mer vellykket på onsdag, da utenriksministeren var her, enn det har vært i dag. Det hadde også vært naturlig at vi hadde fått vite om disse mulig økte kostnadene på dokken i Bergen fører til at man vurderer om man skal gå videre, eller om det er slik at man opererer etter prinsippet «koste hva det koste vil», og går videre uansett hvor mye det koster. Det er et så grunnleggende spørsmål at jeg hadde trodd at forsvarsministeren hadde noen tanker om det, men det skjønner jeg at hun ikke har. Så er det en ting som jeg må si, selv om jeg ikke liker å gå i polemikk med en representant som ikke var i huset da vi behandlet nordområdemeldingen i våres. Jeg må allikevel få lov til å si at når Tove Karoline Knutsen påstår at den nordområdepolitikken som er lagt frem i Soria Moria-erklæringen, er «et paradigmeskifte» i nordområdene, er det en merknad som ikke har krav på en seriøs vurdering, ærlig talt. Det er ille hvis man går rundt og sier slikt til sine velgere. Hvis det finnes en representant for Troms Arbeiderparti som virkelig tror det, vitner det om en oppsiktsvekkende mangel på innsikt i hva dette huset tidligere har ment om nordområdepolitikken. Det går rett og slett ikke an å si det. Og mer sjenerøs overfor sine forgjengere bør det være mulig å være.
Jan Petersen (Høyre), 2005-12-02:
Etter den voteringen vi nettopp hadde over det siste punktet i innstillingen, som altså har falt, er det nå blitt naturlig for oss å stemme for resten av innstillingen, da en del av vår saldering lå i dette punktet.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Høyre og Arbeiderpartiet har hatt mange forsvarsforlik opp gjennom årene, og både i 2002 og i 2004 var disse partiene enige om bl.a. å bygge ny og utvidet dokk ved Haakonsvern. Arbeiderpartiet aksepterte bl.a. beordringsplikt og befalsordningen. Men da Bondevik-budsjettet for 2006 kom, kom det uten bevilgninger til dokk ved Haakonsvern. Hvorfor brøt Høyre forliket allerede før regjeringsskiftet? Det andre spørsmålet til representanten Petersen dreier seg om det som representanten sa i sitt innlegg, at rammene for 2006 i Bondevik II- forslagene og i Stoltenberg II-forslagene er like store. Mener representanten Petersen at rammene er tilstrekkelige, og følger en opp opptrappingsplanen som ble vedtatt i 2004?