Grunde Almeland (Venstre), 2019-12-10:
Et fritt kunst- og kulturliv med lave terskler for å delta og oppleve er avgjørende for et demokrati, og ikke minst sier det mye om hvilken type demokrati vi er. Når regjeringen for andre år på rad legger fram et kulturbudsjett med store økninger som legger opp til mer kultur for flere i hele landet, er det en viktig verdimelding. Kunst, kultur, idrett og frivillighet er det som får hver og en til å føle at de hører til, at de kan få bruke akkurat sine evner og talenter – og mestre, eller bare kjenne glede og mening i det å lytte til eller se på noe vakkert, noe annerledes eller noe som endrer perspektivet. I Venstre er vi tydelige på at kultur handler om ytringsfrihet. Det offentlige skal verne om og legge til rette for alle uttrykkene og meningene som løftes og brytes på scener, i atelierer og i klasserom, f.eks. Men det er ikke det offentlige som skal skape eller si hvilke ytringer som skal få plass, for innholdet skal komme nedenfra. Vi vil at alle skal ha tilgang til kultur, og at alle skal kunne delta i kultur. Det handler om frihet og like muligheter, og det er det som legger grunnlaget for demokratiet. Derfor er det så viktig med regjeringens satsing på mangfold. I 2020 settes det av 18 millioner kulturkroner til prosjekter som skal bidra til mangfold, integrering og bekjempelse av fattigdom. Satsingen er også forsterket ved at vi på Stortinget har forhandlet oss fram til eksempelvis å styrke Melahuset her i Oslo med ytterligere 1 mill. kr utover regjeringens forslag. Melahuset er et viktig møtested for folk og kunst på tvers av kulturelle forskjeller. Det er spesielt viktig her i byen, hvor mangfoldet av mennesker og kulturer er større enn mange andre steder i landet. Slik er Melahuset også med på å understreke et av Venstres viktigste poeng med kulturpolitikken: Den må være relevant. Folk skal kunne kjenne seg igjen og se livet og samfunnet sitt speilet i kunsten. Derfor må Oslo ha et melahus og Vadsø ha et kvenmuseum. Derfor trenger vi at kulturministeren leverer en barne- og ungdomskulturmelding som tar kunst og kultur for unge på like stort alvor som for voksne. God kultur er ikke «one size fits all». Det finnes noe som passer for hver enkelt. Derfor er det så viktig at kulturpolitikken er mangfoldig, har lokale utspring og ikke overstyres av sentrale direktiver. Kultur er av nasjonal betydning selv om den historisk og geografisk er plassert lokalt. I kulturmeldingen vi behandlet for et år siden, er sammenhengen mellom de tre nivåene – kommune, region og stat – et viktig tema. Målet var å rydde opp og sørge for at de tre nivåene drar i samme retning, at lokale stemmer og behov blir hørt når det skal gjøres prioriteringer på kulturfeltet. Noen har vært bekymret for hvordan det skulle gå om vi nå formelt skulle begynne å lytte til lokale og regionale ønsker, og hvordan det ville gå når fylkene skulle få flere kulturoppgaver. Da måtte jo også fylkes- og lokalpolitikere begynne å prioritere kultur, og hvordan i all verden skulle det gå bra? Svaret er ja, denne regjeringen flytter makt nedover. Flere oppgaver skal ut fra hovedstaden og hjem til dem som blir berørt av dem. Det skal ikke være større avstand mellom folk og beslutninger som gjelder livene deres, enn det absolutt må være. Det er et liberalt og demokratisk prinsipp, og ja, det betyr at kultur faktisk også må bli en prioritet hos politikere i fylker og kommuner. Det er viktig for å skape levende og attraktive lokalsamfunn. Flere oppgaver og mer innflytelse på kultur i eget område burde ikke oppfattes som en trussel, men som en selvfølgelighet. Staten skal selvsagt være med på finansierings- og tilretteleggingssiden, men ikke være den viktigste eller eneste premissleverandøren. Det gir mer makt til folk, og det gir mer frihet til folk der de bor. Det er mange flere områder jeg gjerne skulle ha omtalt i et åpningsinnlegg, men når vi hører frykt hos mange av opposisjonspolitikerne når de hører ordet næring, vil jeg bare avslutte med å understreke at vi i Venstre ikke vil finne opp næringer eller peke ut enkeltbransjer som er viktigere enn andre. Det er ikke politikere som vet best hva som har størst potensial eller blir viktigst i morgen, men vi må lage rettferdige spilleregler og sørge for at kapitaltilgangen er god. Derfor er eksempelvis gaveforsterkningsordningen viktig. Det er en insentivordning for private som vil bidra til å finansiere kultur, og som har utløst gaver for flere hundre millioner kroner. Venstre ønsker en fri og levende kulturbransje som bygges nedenfra.