Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 1999-12-16:
Også jeg vil be om når vi får slike saker senere, at vi får skikkelige tidsfrister for å gjøre skikkelig saksbehandling. Det har det ikke vært i denne saken. Jeg vil også si at det er en nokså underlig situasjon når Fremskrittspartiet som tilhenger av EØS-avtalen foreslår å legge ned veto i to saker – dette er andre saken i dag – mens vi som er mot EØS-avtalen, ikke bruker disse anledningene, men velger oss andre anledninger til å motarbeide EØS-avtalen. Jeg vil spesielt hilse velkommen – nå viser jeg til det Grethe Fossum og andre har sagt – at en gjennom å implementere dette fjernsynsdirektivet sikrer at viktige begivenheter blir allment tilgjengelig for det store flertallet av TV-seere – det gjelder særlig viktige idrettsbegivenheter. Jeg vil kommentere akkurat dette med idrettsbegivenheter, fordi det har kommet en smule kritikk mot det flertallet kommer til å vedta i dag, men også fordi at det bare er to og et halvt år siden SV la fram et Dokument nr. 8-forslag om å sikre nasjonal dekning av viktige sportsbegivenheter. Vi mente den gangen at vi hadde handlingsrom til å gjøre det som fjernsynsdirektivet nå foreslår at vi skal gjøre. Flertallet henviste da til fjernsynsdirektivet som var til diskusjon allerede den gangen. Når det nå skal implementeres, også i forhold til å sikre tilgang til viktige begivenheter på TV, er vi glad for at intensjonen bak vårt Dokument nr. 8-forslag den gangen nå blir muliggjort. På en måte kan jeg forstå at store særidrettsorganisasjoner, som får store inntekter ved å selge senderettigheter, reagerer. Men jeg mener at den reaksjonen er ganske kortsiktig. Idretten er vår største folkebevegelse og er på mange måter et viktig felleseie, gjennom at den får tilskudd både gjennom tipping, via skatteseddelen og kommunebudsjetter, gjennom kontingent fra alle hundretusener som er medlemmer, og ikke minst via dugnad og trener- og foreldreinnsats. Det er denne fellesinnsatsen som gjør at idretten har legitimitet. Det er derfor både riktig og viktig, også for oppslutningen om idretten, at flest mulig får anledning til å se viktige begivenheter på TV. Det vi har observert – også utover i Europa – er at det har vært en akselererende prisspiral, der TV-rettigheter blir dyrere og dyrere. Kapitalsterke, reklamefinansierte TV-kanaler har på bakgrunn av at sport er godt stoff – også for seerne, og dermed også for annonsørene – drevet fram denne prisgaloppen. Det ekspanderende markedet har brakt inn et nytt ledd i kjeden, nemlig stråselskap som kjøper opp rettigheter med tanke på videresalg, gjerne til betal-TV, som har råd til å betale fordi mange av dem er eid av store mediemagnater. Dermed kan en risikere en utvikling der tilgang til TV-sendinger kan bli både geografisk og sosialt skeivfordelt, og det er heller ikke idretten tjent med. Det er verken god idrettspolitikk eller god mediepolitikk. Så viser jeg også til at det nå er opp til departementet å sette opp lister over hva slags begivenheter hele det norske folk bør være sikret tilgang til. Jeg vil også understreke at det må skje i en god dialog med dem det gjelder. Men altså: Idretten er best tjent med at flest mulig har mulighet til å se de store begivenhetene. Så til det som kanskje er litt overraskende, at også SV nå slutter seg til klokketimeprinsippet når det gjelder beregning av reklame. Det er fordi vi har sett at det er viktige argumenter for at dette er den mest praktiske måten å gjøre det på. Og enda viktigere: Det fører ikke til mer reklame i TV. Der er det andre reguleringer som kommer inn. Men det er veldig viktig for oss å si at hvis dette fører til opphoping av reklame, som også Statens Medieforvaltning og departementet har vært redd for, vil vi gjerne komme tilbake igjen og få stoppet det. Vi mener det er meget, meget uheldig dersom det fører til en opphoping av reklame. Men SV støtter altså innstillingen i dag.