Guri Melby (Venstre), 2021-11-18:
I høst har det kommet en del avsløringer, bl.a. i Dagens Næringsliv, som tyder på at norske bedrifter opplever flere jevnlige forsøk på målrettet utenlandsk etterretningsaktivitet enn det som tidligere har vært offentlig kjent. Den konkrete saken som Dagens Næringsliv rapporterte om, handlet om kritisk infrastruktur i Nordsjøen og norsk undervannsteknologi som var utsatt for interesse fra utenlandske aktører. Undervannsinfrastrukturen vår er det som på mange måter binder Norge sammen med verden og sikrer både handel og informasjonsflyt. Det er derfor spesielt alvorlig når vi får rapporter om at denne typen infrastruktur blir forsøkt kartlagt av utenlandsk etterretning. Det kan også være et tegn på at denne infrastrukturen har blitt et mer aktuelt etterretningsmål de senere årene, både som et resultat av en stadig mer datadrevet økonomi og som et resultat av en verden der autoritære regimer opplever at andre dører til etterretningsaktivitet mot allierte i Nord-Amerika og Europa er lukket som følge av sanksjonsregimer. Utover det konkrete tilfellet med kritisk infrastruktur i Nordsjøen har DNs reportasjer avdekket noen mer systemiske utfordringer knyttet til sektorprinsippet, sikkerhetskompetanse i norske offentlige etater og samarbeidet mellom offentlige myndigheter og næringslivsaktører. Jeg er derfor glad for at statsråden deltar i denne debatten i dag, og for at statsråden i offentligheten har vært åpen på at det kan være grunner til å se på sikkerhetsloven og måten vi håndterer denne typen utfordringer på i Norge. Det er all grunn til at dette temaet ikke skal være gjenstand for klassiske partipolitiske skillelinjer, og for at det politiske Norge står samlet i spørsmål som dette. Det er også grunnen til at jeg har bedt justisministeren delta i denne interpellasjonsdebatten, nettopp fordi jeg mener at dette er en kompleks sak som fortjener en bred og saklig diskusjon. Ut fra reportasjene i Dagens Næringsliv og tilbakemelding fra Næringslivets sikkerhetsråd er min forståelse at utfordringene som norske bedrifter møtte i disse konkrete tilfellene, var mangel på klare kontaktpunkter inn mot det offentlige, manglende sikkerhetskompetanse hos de offentlige instansene som de henvendte seg til – altså instanser som kanskje ikke først og fremst har et ansvar knyttet til nettopp sikkerhet, men som har et ansvar på andre områder – og mangel på smidige måter å kunne innrapportere aktivitet som disse bedriftene selv opplevde som mistenkelig, på. For næringslivet representerer denne aktiviteten potensielt store tap av verdier, men det kan også representere et svekket omdømme i saker der kritisk infrastruktur blir kompromittert. For oss som samfunn er det først og fremst et beredskapsspørsmål, men det er også et spørsmål om hva det betyr hvis vi ikke har de strukturene på plass som gjør at vi greier å se sammenhengen mellom dette og andre typer etterretningsaktivitet. Den nye sikkerhetsloven ble først vedtatt i 2017. Jeg mener det er åpenbart at det kan være behov for justeringer i den i lys av erfaringer vi har hatt siden loven ble vedtatt. Utover det er kanskje det som først og fremst bekymrer meg i denne saken, at aktører i næringslivet ikke opplever at de blir møtt med noen form for interesse når de melder fra om mistenkelig aktivitet. Jeg tror at vi kan lære noe fra andre samfunnsområder der vi har klart å løse utfordringer som går på tvers av sektorer. Et godt eksempel på det er arbeidslivskriminalitet. Videre tror jeg vi kan høste erfaringer fra utlandet om hvordan vi kan greie å koble næringslivet nærmere på offentlige myndigheter. I det korte løpet mener jeg også at dette er et spørsmål om hvorvidt ulike offentlige etater som sitter med sektoransvar, som Fiskeridirektoratet, Oljedirektoratet eller Kystverket, må få styrket sin kompetanse til å håndtere denne typen henvendelser fra næringslivet. Jeg mener det finnes både langsiktige og mer umiddelbare grep som regjeringen kan ta for å redusere etterretningsutfordringer som oppstår gjennom at det i dag er gråsoner mellom ulike sektorer. Jeg gleder meg til å høre hvilke initiativer statsråden er klar til å ta i denne sammenhengen.