Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2011-02-08:
Jeg vil gjerne få takke interpellanten for å få anledning til å diskutere dette viktige temaet og for å presentere den nye handlingsplanen på området. Jeg er også takknemlig for den innsatsen som interpellanten selv gjør for å bekjempe menneskehandel, bl.a. ved sin deltagelse i parlamentarikersamarbeidet i Østersjørådet. Jeg kan forsikre at regjeringen vil videreføre og forsterke innsatsen mot menneskehandel, bl.a. ved å fortsette arbeidet for å beskytte og yte bistand til ofre for menneskehandel. Regjeringens nye handlingsplan mot menneskehandel ble framlagt ved årsskiftet, og vil de nærmeste år styre vår innsats. Planen inneholder 35 tiltak som berørte departementer har ansvar for å gjennomføre. Jeg synes det er passende å nevne at også Forsvarsdepartementet har deltatt i diskusjonene rundt utviklingen av den nye handlingsplanen. Forsvaret skal f.eks. understøtte både NATOs og FNs politikk internasjonalt. Norsk militært personell i internasjonale stillinger skal være pådrivere og bidragsytere for å bekjempe menneskehandel gjennom mandater, engasjementsregler, regler for adferd, utdanning og operative krav. Forsvarets oppdrag knyttet til FNs sikkerhetsrådsresolusjon 1325 om kvinner, fred og sikkerhet innebærer for utenlandsoperasjonene bl.a. styrket kontakt med lokale kvinner i konfliktområder samt å sørge for sikkerhet for kvinnene. Dette er sentralt også for å forebygge menneskehandel, og det er viktig for meg at Forsvarsdepartementet også deltar aktivt i regjeringens samlede innsats mot menneskehandel. Norge har internasjonale forpliktelser når det gjelder å sikre ofre for menneskehandel som oppholder seg i landet, bistand og beskyttelse. De senere år er det gjort mye for å styrke ofrenes situasjon. Ofrene er ofte utenlandske statsborgere uten oppholdstillatelse i Norge. For å gi dem en mulighet til å unnslippe menneskehandlernes innflytelse og få tid til å treffe informerte beslutninger om samarbeid med politiet, kan det søkes om en begrenset oppholdstillatelse i form av en refleksjonsperiode på inntil seks måneder. Ofre som avgir vitneforklaring som fornærmet i straffesak om menneskehandel mot bakmennene, har som hovedregel rett til oppholdstillatelse i Norge. På oppdrag fra Justisdepartementet har Fafo vurdert om refleksjonsperioden fungerer i forhold til sitt formål. Evalueringsrapporten ble framlagt i slutten av januar. Rapporten er tydelig på at dagens ordning fungerer som et kompromiss mellom hensynet til straffeforfølgelse av bakmenn og hensynet til å gi ofre fullgod assistanse. Fafo-rapporten påpeker at den norske ordningen er en sjenerøs lavterskelordning, og at det er dette som gjør at den fanger opp brede grupper av ofre, med kompliserte roller og historier. Den videre oppfølging av Fafo-rapporten må etter min mening ta utgangspunkt i dette når vi nå skal vurdere endringer for bedre å kunne bistå ofre for menneskehandel. Rapporten fra Fafo har viktige analyser av politiets tilnærming til ofrene og vil også danne grunnlag for en grundig evaluering av den samlede politiinnsatsen. Det er viktig for meg å understreke at måten politiet møter og behandler ofre på, er avgjørende for å ivareta deres rettigheter på en fullgod måte. I forrige uke hadde jeg anledning til å få en kort orientering fra trondheimspolitiet om deres erfaringer på feltet. Politiet og påtalemyndigheten i Trondheim har gjennomført omfattende etterforskninger mot menneskehandlere og viste tidlig betydningen av et tett samarbeid mellom politi og statsadvokat for å oppnå domfellelse og å sikre ofrene. Justisdepartementet finansierer ROSA-prosjektet, som allerede er nevnt, som siden 2005 har koordinert et landsdekkende tilbud med trygge oppholdssteder til ofre. Gjennom ROSA har krisesentrene vært det sentrale elementet i den norske innsatsen for å bistå ofre. Ofrene har gjennom ROSA fått tilgang på juridisk og annen form for bistand, og informasjon bl.a. om den frivillige returordningen som er etablert i samarbeid med den internasjonale organisasjonen for migrasjon. I lov om krisesentre, som trådte i kraft i januar 2010, er det fastslått at kommunene skal sørge for et krisesentertilbud som kan benyttes av utsatte grupper. I lovens forarbeider fastslås at tilbudet skal omfatte ofre for menneskehandel. Regjeringen vil fortsette å støtte ROSA-prosjektet. Staten har siden 2009 finansiert bofellesskapet Lauras Hus, et prosjekt drevet av Nadheim Kirkens Bymisjon. Lauras Hus tilbyr et helhetlig opplegg med tett oppfølging av kvinnelige ofre med store behov for bistand. Prosjektet har nylig utvidet virksomheten ved å knytte til seg to leiligheter, som også vil være åpne for menn dersom det viser seg å være behov for det. Erfaringene med Lauras Hus er så langt meget positive. Prosjektet gir verdifull innsikt og erfaringer med helhetlig oppfølging av ofre. Tiltaket skal følgeevalueres, og det tas sikte på å videreføre prosjektet ut året. I statsbudsjettet for 2009 opprettet Stortinget en prosjektpott på 10 mill. kr under Justisdepartementets budsjett, øremerket tiltak eller prosjekter for å bedre situasjonen for prostituerte og å hjelpe kvinner og menn ut av prostitusjon. Ordningen er videreført, og det er gitt midler til prosjekter i mange av våre største byer, der ofre for menneskehandel gis tilbud om behandling for traumer, det er tilbud om arbeidsprosjekter og opplæringstiltak. Regjeringen vil også i år avholde dialogmøter med representanter for hjelpetiltakene og offentlige instanser som bistår personer i prostitusjon og ofre for menneskehandel, for bl.a. å påse at prosjektmidlene også framover blir brukt på en hensiktsmessig måte. For å bekjempe menneskehandel er det påkrevet å styrke samordningen mellom myndigheter og organisasjoner på feltet. Det må kontinuerlig, og i fellesskap, utarbeides effektive strategier og programmer mot menneskehandel. Regjeringen opprettet i 2006 prosjektet Koordineringsenheten for ofre for menneskehandel – KOM. KOM har i oppgave å kartlegge omfanget av menneskehandel i Norge samt dokumentere og løse utfordringer som hjelpetiltak og myndigheter møter. KOM har fungert som en effektiv arena for erfaringsutveksling, samarbeid og koordinering. KOM skal derfor videreføres som et permanent virkemiddel for bedre samordning mellom myndigheter og organisasjoner. Utnyttelse av barn til menneskehandel krenker menneskerettighetene på det groveste og er en alvorlig form for kriminalitet. Både barnevernsmyndighetene, politiet, utlendingsmyndighetene og andre hjelpetjenester har ansvar for å sikre at mindreårige som er utsatt for menneskehandel, blir tatt hånd om på en forsvarlig måte. Det er gjennomført ulike opplæringstiltak for barnevernet og andre relevante hjelpetjenester for å kunne identifisere mulige ofre på et tidlig tidspunkt og iverksette bistandstiltak. Regjeringen vil sikre bedre samordning og klarere ansvarslinjer i oppfølgingen av enslige mindreårige asylsøkere og av mindreårige uten tilknytning til Norge som påtreffes i situasjoner der det kan foreligge mistanke om at barnet utnyttes i menneskehandel. Det skal videre sikres god oppfølging og kvalitetssikring av rutiner, inklusive rutiner for tverretatlig samarbeid, for å forebygge og oppklare at mindreårige forsvinner fra omsorgssentre eller asylmottak. Regjeringen har som mål å gjennomføre overføring av omsorgsansvaret for enslige asylsøkere mellom 15 og 18 år til barnevernet, men anser at ressurssituasjonen i barnevernet tilsier at dette ikke er mulig i inneværende fireårsperiode. Samlet sett er det grunn til å trekke fram at det i dag eksisterer et godt samarbeid mellom myndigheter og organisasjoner som har i oppgave å bekjempe menneskehandel. Regjeringen ønsker å videreutvikle samarbeidet, slik at vår felles innsats for å bistå ofre styrkes, og den nye handlingsplanen mot menneskehandel legger et solid grunnlag for en slik utvikling. Det er også grunnlag for å uttrykke stolthet over det regjeringen, sammen med stortingsrepresentanter fra både opposisjonen og de rød-grønne partiene, har gjort for å bistå og beskytte ofre for menneskehandel. Likevel er dette et område i bevegelse og utvikling, der vi ikke kan tillate oss å stoppe opp og si at nå er vi fornøyde. Målet er at det ikke skal forekomme menneskehandel i Norge, og for å nå det målet må arbeidet med å identifisere og bistå ofre på en stadig bedre måte, fortsette.