Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-11-11:
Det lovforslaget Odelstinget behandler i dag, legger opp til at de regionale helseforetakene overtar trygdeetatens ansvar for dekning av reiseutgifter, herunder oppholdsutgifter og utgifter til nødvendig ledsager, for pasienter som reiser til behandling i spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten. Det foreslås videre at ansvaret for transport av helsepersonell overføres fra trygdeetaten til de regionale helseforetakene og kommunene. De regionale helseforetakene får ansvar for transport av personell i spesialisthelsetjenesten, mens kommunene får ansvar for transport av personell i kommunehelsetjenesten. Så vel pasientenes som helsepersonellets rettigheter skal videreføres som i dag. I 2002 var utgiftene til syketransport 1,543 milliarder kr, mens oppholdsutgifter utgjorde 47,7 mill. kr. Utgiftsveksten på stønadsområdet har vært betydelig de seneste årene. Utgiftene til transport av helsepersonell utgjorde nesten 330 mill. kr i 2002. Disse utgiftene har kun vist en moderat vekst. Et viktig økonomisk prinsipp er at kostnadsansvaret for en tjeneste bør ligge hos den som utløser utgiften. I tilfeller der det er stor avstand mellom den som utløser en utgift, og den som betaler kostnaden, oppstår det en risiko for uønskede virkninger. Og det oppstår en risiko for at de beslutninger som blir tatt, ikke er de mest rasjonelle ut fra samfunnsmessige hensyn. De regionale helseforetakene har i dag ansvaret for å yte spesialisthelsetjeneste i sin region, men de har ikke ansvaret for kostnader knyttet til transport av pasienter eller helsepersonell. Tilsvarende har heller ikke kommunene noe kostnadsansvar for transport av pasienter eller personell som de tar initiativ til. Målsettingene med den foreslåtte reformen kan oppsummeres i to hovedpunkter. Det viktigste er å legge til rette for at pasientene får behandling nærmest mulig hjemmet. I dag er det to hovedtrender i den medisinske utvikling. Den ene krever en stadig større spesialisering – og derfor en sentralisering av enkelte tilbud – for at vi skal opprettholde kvaliteten. Den andre trenden i medisinen gjør det mulig å foreta ulike typer behandling stadig lavere i den medisinske behandlingskjeden, med andre ord: mer desentralisert. Det er nok av krefter i helsetjenesten og i systemene som drar i retning av sentralisering. De kreftene i medisinen som virker desentraliserende, støter på en del motstand i systemene. En del av den motstanden er knyttet til ordningen for syketransport. Derfor er dette en viktig reform for å sikre at behandlingstilbud som det medisinsk og organisatorisk er fornuftig å legge nærmere der folk bor – som f.eks. dialyse- og cellegiftbehandling – faktisk også blir økonomisk fornuftig å legge nærmere der folk bor. Derfor har Regjeringen i tilknytning til St.meld. nr. 5 for 2003-2004, Inntektssystem for spesialisthelsetjenesten, og i statsbudsjettet for 2004 foreslått at det kan utløses sykehusfinansiering i desentraliserte tjenester for de to diagnosene jeg nevnte, som et ledd i den samlede politikken for å gjøre det enklere å gi tjenester som det ellers er fornuftig å gi i nærheten av der folk bor. Syketransportområdet har dessuten i flere år hatt en stor utgiftsvekst og en økning utover veksten ellers i spesialisthelsetjenesten. Etter mitt syn kan en ansvarsoverføring til de regionale helseforetakene på sikt føre til at man får en redusert etterspørsel etter syketransporttjenester fordi man får en bedre organisering av den. Også en overføring av ansvaret for transport av helsepersonell til dem som utløser utgiftene, og som dermed er nærmest til å påvirke dem, antas å være mer rasjonelt enn en fortsatt finansiering gjennom folketrygden. La meg så avslutningsvis igjen presisere at denne ansvarsoverføringen bygger på den klare forutsetning at pasientenes rettigheter videreføres som de er i dag. Det gjelder selvsagt også retten til det frie sykehusvalget. Dette sikres bl.a. ved at det foreslås bestemmelser i pasientrettighetsloven som gir pasient og ledsager rett til å få dekket nødvendige utgifter, slik de er beskrevet i folketrygdloven i dag. De regionale helseforetakene blir samtidig i spesialisthelsetjenesteloven pålagt en plikt til å sørge for transport av pasienter og til å dekke utgiftene forbundet med dette. Også helsepersonellets rettigheter vil bli videreført som i dag. Jeg er glad for at komiteens flertall slutter seg til forslaget. Det har i denne sal vært mange diskusjoner om dette som ikke har resultert i noe som helst. Endelig blir det en endring, og jeg er overbevist om at det blir en endring til pasientenes beste.