Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-22:
Jeg synes at denne diskusjonen er litt for smal, for jeg tror det er det samme som virker overfor seniorlærere som virker overfor lærere generelt. Det er at vi har en skole som har en høy status, at læreryrket har en høy status, at man legger vekt på alt det positive arbeidet som foregår i skolen, og at de som brukte PISA-resultatene til å svartmale jobben som ble gjort i skolen, nå bryter ut i lutter glede over nye resultater og lovpriser skolen. Jeg tror det er mye av det vi har holdt på med ellers, som egentlig er de viktigste seniortiltakene, i hvert fall har flere talere, Anne Tingelstad Wøien, Aksel Hagen, m.fl., vært inne på det her. Det jeg hører fra mange eldre lærere, er, punkt 1: Jeg skulle ønske meg noen færre elever å ha ansvaret for, sånn at jeg virkelig kunne vite når jeg gikk hjem fra jobb at jeg hadde gjort et godt dagsverk og hadde klart å følge dem opp. Og, punkt 2: Jeg skulle ønske jeg kunne konsentrere tiden min mer om det som er forberedelse til undervisning, gjennomføring av undervisning, tilbakemeldinger, vurderinger og oppfølging. Det er dette lærere sier, om de er 25 eller 67 år. Derfor mener jeg at det viktigste er at Stortinget har de overordnede, de store grepene i skole- og utdanningspolitikken, for det er det som legger rammebetingelsene for hva slags status skolen har, hva slags fokus skolen har, og hva slags arbeid som skal gjøres der. Så Tidsbrukutvalgets innstilling og Stortingets behandling av den, er utrolig viktig. Når det gjelder å rekrutterer flere lærere til lærerutdanningen, har vi jo lyktes utrolig bra. I løpet av to år har vi økt rekrutteringen av kvalifiserte søkere som starter på lærerutdanningen, med mer enn 30 pst. Det er jo fantastisk! Det er nå bare om å gjøre å klare å holde på det. Neste utfordring er jo at læreryrket er så attraktivt at lærere ikke går lei etter ti år, eller etter 15 år, og velger seg andre yrker underveis. Den siste utfordringen er å få dem som begynner å nærme seg AFP, til å stå lenger i jobben sin, og for alle disse gruppene er fellesnevneren det store bildet av skolepolitikken. Den forrige regjeringen flyttet forhandlingsansvaret for lærerne over fra kommunen til staten. Jeg må da spørre opposisjonen: Hva mente man med det? Sånn som jeg har forstått det, betyr det at det nå er kommunene som har forhandlingsansvaret, og som skal være arbeidsgiverne til lærerne. Det betyr ikke at vi ikke skal ha en politikk for etter- og videreutdanning. Det har vi. Men det betyr at det er kommunene som faktisk må ta ansvaret for de helt konkrete seniortiltakene. Jeg synes vi er i en mellomposisjon her, for hvis kommunene hver gang det er en problemstilling som er avgjørende viktig, tenker at vi gjør ikke noe med det før det kommer noen statlige tiltak, da er man ikke arbeidsgiver lokalt. Derfor har jeg vært opptatt av at etter- og videreutdanningen skal være et spleiselag mellom kommunene og staten – og det blir jo det helt håpløst hvis kommunene nå lener seg tilbake og sier nei, Stortinget har ikke bevilget én krone til seniortiltak, så det blir det ikke noe av, for dette handler jo om å ha arbeidsgiveransvar. Hva mente man med å flytte forhandlingsansvaret til kommunene? Man må jo mene med det at kommunene er tettere på, har oversikt, og finner ut av hvordan en skal klare å følge opp hver enkelt arbeidstaker slik at de kan stå lenge i jobben. Vi har bidratt lokalt eller sentralt i forbindelse med forhandlinger om seniortiltak. Det gjorde vi i 2006. Da var en litt kritisk fase av forhandlingene nådd. Staten stilte opp med 90 mill. kr i seniortiltak i det oppgjøret. Det betyr at det i arbeidstidsavtalen for lærerne ligger en rett til å få redusert årsrammen for undervisning med inntil 5,8 pst. og 12,5 pst. – og det hadde betydning. Vi ser at en del av de seniortiltakene vi allerede har, virker bra, men jeg tror det viktigste Stortinget kan bidra med i den diskusjonen, er å få på plass det store bildet, den viktigste jobben for Skole-Norge. Det dreier seg om tidsbruk, fokus, status og rekruttering, og så må diskusjonen gå på hva slags ansvar man har når man er arbeidsgiver. Da er det faktisk kommunenes ansvar å ha en god seniorpolitikk for hver enkelt lærer i sin kommune.