Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2011-06-15:
Det er et viktig og ikke minst dagsaktuelt forslag fra Venstre vi skal behandle i dag. Komiteen er enig i at det er svært viktig å ha en god lavterskeltjeneste for økonomisk rådgivning. Lett tilgjengelig og god økonomisk rådgivning griper tak i økonomiske problemer ved roten. Dette er en fordel både for dem som har gjeld, for kreditorene og for samfunnet som helhet. Komiteen er videre enig i at innsatsen overfor dem som har store økonomiske problemer, bør settes inn så tidlig som mulig. Det viser seg ofte at de som er i en økonomisk vanskelig situasjon, også har andre sammensatte problemer. I henhold til sosialtjenesteloven har alle rett til opplysninger, råd og veiledning fra sosialtjenesten som kan løse eller forebygge sosiale problemer. Alle kommuner skal derfor også ha et tilfredsstillende tilbud om råd og veiledning til personer med økonomiske problemer. For flertallet er det viktig å presisere at det er et offentlig ansvar å hjelpe mennesker i nød – også dem som er i en økonomisk vanskelig situasjon. I denne konkrete saken foreslår man at regjeringen skal bidra med å legge til rette for oppretting av en gjeldsordning etter en britisk modell kalt The Consumer Credit Counselling Service, forkortet CCCS. Forslagsstillerne bruker begrepet «gjeldsordning». Når vi bruker det juridiske begrepet «gjeldsordning» – enten den er frivillig eller tvungen – beskriver det utfallet av en rettslig prosess, altså hvor det offentlige er involvert. Slik vi kjenner CCCS gjennom forslaget, er det snakk om en intensjon om et gratis tilbud i privat regi, noe flertallet tar til etterretning, men vi registrerer at det forventes at det offentlige skal bidra økonomisk i en oppstartsfase. Komiteen er kjent med at det er en del vesentlige ulikheter mellom Norge og Storbritannia, hva gjelder både omfanget av fattigdomsproblematikk og det offentlige tjenestetilbudet knyttet til gjeldsrådgivning. Storbritannia har ikke et tilsvarende system som det norske gjeldsordningsinstituttet for mennesker i alvorlige økonomiske vanskeligheter, og det offentlige har heller ikke en selvstendig plikt til å gi økonomisk rådgivning, slik vi har her i Norge. Der er gjeldsrådgivning basert på stiftelser/organisasjoner og kommersielle aktører, som f.eks. CCCS. Flertallet i komiteen er kjent med at CCCS finansieres gjennom kreditorbidrag, ved at de har avtaler med en rekke kreditorer om at de betaler 10 pst. av inndrevet beløp til CCCS. Denne finansieringsformen innebærer at det er i CCCS' egen interesse at skyldnere betaler mest mulig av gjelden til disse kreditorene. Disse faktiske forholdene gjør at en – etter flertallets mening – ikke kan kopiere britiske ordninger til Norge uten å se på hvordan de passer inn i eksisterende og framtidige planlagte tilbud. Av den årsak mener flertallet i komiteen at det ikke er hensiktsmessig å overføre den britiske CCCS-modellen til Norge. Men det er ingenting i vårt lovverk som hindrer noen i å utarbeide en utenrettslig frivillig nedbetalingsløsning mellom skyldner og samtlige kreditorer, hvis det skulle være behov for det. Dagens gjeldsordningslov gir rom for frivillige gjeldsordningsavtaler. Det samme gjør norsk avtalerett. Spørsmålet blir da om det offentlige skal gå inn med økonomiske midler, slik forslagsstillerne her ber om, til et privat tilbud som CCCS. De som har alvorlige gjeldsproblemer i Norge, vil som oftest ha krav på offentlig gjeldsordning. Her må vi sørge for at de som har krav på det, får det innenfor et rimelig tidsaspekt. Her må det innrømmes at vi har noe å gå på, men vi er på vei. Flertallet vil i den forbindelse peke på noen områder hvor innsatsen mot gjeldsproblematikken kan settes inn på et tidlig tidspunkt. Gjeldsmegling er et begrep som kan brukes bredere enn gjeldsordning. Med gjeldsmegling kan man se for seg hjelp til selvhjelpsverktøy for gjeldsrådgivning, og forslag til avtaler og megling mellom skyldner og kreditorer. Både revidering av gjeldsordningsloven og utredning av et nasjonalt gjeldsregister er under behandling hos Barne- og likestillingsdepartementet. Begge arbeides fram mot mulige lovforslag til Stortinget. Også Nav har et nasjonalt lavterskeltilbud med gjeldstelefon – 800GJELD – som en henvisende instans til den kommunale rådgivningstjenesten. Det arbeides også med en nett- og telefonbasert løsning i Forbrukerrådet samt et verktøy for gjeldsmegling via telefonnummer 03737. Regjeringen tar gjeldsproblematikken på alvor. Utfordringene er sammensatte, og flertallet vil derfor fortsatt prioritere bruk av offentlige midler til å styrke og videreutvikle de tilbudene som allerede finnes. Vi kan bare bli bedre på dette området.