Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-06-14:
St.prp. nr. 58 er faktisk en halv innfrielse av det SV nå i to år har sagt: Utsett investeringene og vent til vi får det nye konseptet. Det er ikke klok politikk å fortsette å investere etter et konsept som er gått ut på dato, og som sjøl de som ønsker det, ikke greier å finansiere. Det skjønte til og med en av dem som er av kvinnekjønnet, og som til dels har brukt deler av livet sitt til å vaske kopper etter andre. Det er slik at det er de som nå kaller seg forsvarsvenner, som er Forsvarets verste fiender, fordi man sørger for at man her fortsetter å planlegge å bruke masse penger på prosjekter som man ser at man er nødt til å utsette. I framtida vil Forsvaret bli mindre, og den internasjonale delen vil bli større. Og SV har advart mot denne bit for bit-jobbinga som man gjør nå, der man etter hvert ser at dette rett og slett ikke går. Vi må nå vente til vi får de store utredningene på plass før vi tar noen store beslutninger. I mai i fjor var det fullstendig uansvarlig å være imot kampfly. Nå viser det seg at det var riktig. I fjor var det også fullstendig uansvarlig og nesten bak mål – det er kanskje ikke et parlamentarisk uttrykk – å være imot at vi skulle sette i gang MTB-ene. Nå ser man at dette ikke går, og jeg kan bare slutte meg til det departementet og Regjeringa skriver i proposisjonen, at nå er vi nødt til å trekke i bremsene for å få rom til og stå friere i de prioriteringene vi skal gjøre når man har fått fram planene. Det står også at det er tvil om MTB-våpenets plass i framtidig forsvarsstruktur, forsvarssjefen har uttalt at det ikke er sikkert at dette oppnår nødvendig prioritet opp mot andre prosjekter. Jeg har også lyst til å minne om det Barth Eide, som nå er statssekretær i denne regjeringen, sa i Aftenposten 1. juni 1999: «Det blir galt når det først gjøres store investeringer og deretter vedtas hva slags forsvar vi skal ha.» Omstruktureringer bør vedtas først, deretter investeringene. Det gjelder de investeringene man klokelig utsetter i dag, men det burde også gjelde fregattsaken, og det burde gjelde saken om skytefelt. Det er vel ikke å overdrive å si at kanskje heller ikke anskaffelsen av fregattene ser ut til å bli noen stor suksess. Her er det svært mange spørsmål å stille. Kan de nye oppdragsgiverne klare dette? Hvordan vil kontrakten egentlig se ut? Vil dette holde seg innenfor rammene? Har vi ikke nå gått mange nok runder her i Stortinget i vinter på gigantprosjekter som har gått aldeles galt, og der vi har hatt milliardoverskridelser som sjølsagt vil gå ut over andre viktige ting? Og alle feilinvesteringer og bortkasta planleggingsmidler i Forsvaret vil sjølsagt gå ut over nødvendige investeringer og nødvendig drift i framtidas forsvar. Jeg synes det er ganske uansvarlig å fortsette slik flertallet gjør, lukke øynene så lenge det går, og klamre seg fast til vedtak som man så må løpe vekk fra, etter å ha brukt millionbeløp i bortkasta planlegging. Så til et tiltak som òg er nevnt i proposisjonen. Det dreier seg om Mauken–Blåtind. Der har Regjeringa etter mitt syn klokelig slått på i hvert fall én brems. Spørsmålet er hvilken betydning det egentlig vil få for framtida. Universitetsstipendiat Ken Uggerud har laget en utredning om folkerett, samerett og skytefelt som konkluderer med at det er behov for grundigere utredninger av de folkerettslige sidene av saken, og at samtykke til forhåndstiltredelse ikke bør gis på grunn av forhold ved saksbehandlingen. Det hadde vært fint om statsråden kunne komme med sitt syn på dette, og også om han kunne gjøre litt mer rede for Regjeringas håndtering av skytefeltet Mauken–Blåtind og framdriften på det. Jeg vil så få ta opp SVs forslag i saken. Det er et «at» som har sneket seg inn i forslag nr. 2 som skal strykes. Det er rett og slett en skrivefeil. Jeg håper det lar seg gjøre, og forhåpentligvis blir forslaget vedtatt.