Vidar Helgesen (Høyre), 2014-12-09:
Ingen internasjonal organisasjon er viktigere for Norge enn EU. Ikke noe samarbeid betyr mer for norsk hverdagsliv enn EU, og ikke noe marked er viktigere for norske bedrifter enn det europeiske markedet. Det er derfor norsk utenrikspolitikk begynner i Europa, og det er derfor det også er bred enighet om norsk europapolitikk i denne sal. Jeg vil takke komiteen og dens leder for godt samarbeid i året som har gått. EØS gir forutsigbarhet for norske bedrifter i det som er vårt hjemmemarked. 80 pst. av de varene vi selger, går til EU, 65 pst. av de varene vi kjøper, kommer fra EU. 60 pst. av norske investeringer går til EU, 70 pst. av utenlandske investeringer i Norge kommer fra EU, og vel 7 pst. av alle sysselsatte i Norge er arbeidsinnvandrere fra EU. Da sier det seg selv at det er viktig for Norge hvordan dette hjemmemarkedet vårt utvikler seg. Europa står nå i en økonomisk situasjon som kaller på mer vekstkraft og mer konkurransekraft. Da vil det kreves store strukturreformer i mange land, det vil kreves mer mobilitet i arbeidsmarkedet, det kreves ansvarlig og langsiktig økonomisk politikk, og det kreves nødvendige stimuleringstiltak både på nasjonalt og europeisk plan. I det globale bildet vil forhandlingene om TTIP, den transatlantiske handels- og investeringsavtalen, kunne få stor betydning. Friere handel over Atlanteren kan bli en vitamininnsprøyting både for det transatlantiske området og for verdensøkonomien. Alternativet til ny vekst er dypere økonomiske og sosiale problemer i Europa og et Europa som blir svakere i verden. Det er ikke i Norges interesse. Norge bidrar i innsatsen mot økonomiske og sosiale ulikheter i EUs minst velstående land. EØS-midlene er et norsk solidaritetsbidrag. Det er ingen kontingent for deltagelse i EØS, det er et solidaritetsbidrag der vi bidrar til å redusere sosiale og økonomiske ulikheter i EUs mest utsatte områder. Men disse midlene er også et bidrag til å styrke det indre marked, for ved å skape mer vekstkraft, ved å skape mer like forhold i Europa, styrker vi også funksjonsmåtene til det indre marked. Det er én bakgrunn for at regjeringen i neste programperiode vil ønske å legge større vekt på tiltak for innovasjon, vekst og arbeidsplasser i innretningen av EØS-midlene enn det vi har sett tidligere. Som sagt, dette er ikke kontingentpenger. De går da heller ikke til EU, men til enkeltland. Men EØS-midlene er resultatet av en internasjonal avtale, de er resultat av en avtale som gir innhold til det honnørbegrepet vi ofte bruker, nemlig forpliktende internasjonalt samarbeid. Jeg registrerer at Senterpartiet ønsker å bryte denne avtalen for neste år gjennom å kutte 2,5 mrd. kr i den. Å ville bryte en forpliktende internasjonal avtale med en internasjonal organisasjon som har så stor betydning for Norge, er ikke klokt. Å ville gjøre det i samme år som vi står i vanskelige forhandlinger med EU om neste avtaleperiode for EØS-midlene, er – ja, president, det unndrar seg nesten karakteristikker. Vi er i forhandlinger om nye EØS-midler. Det er vanskelige forhandlinger, som har pågått siden januar i år. EU krever som kjent en kraftig økning i vårt bidrag, noe vi anser urimelig, i og med at deres egne midler til sosialøkonomisk utvikling bare har en mindre økning i inneværende budsjettperiode. Det skal ikke være tvil om Norges vilje til å videreføre og vilje til å bidra. Vi er tilfreds med at forhandlingene er i gang igjen, men avstanden er fortsatt meget stor. Vi håper å få fortgang i dem nå, nettopp fordi disse bidragene kan spille en rolle i å utjevne levekår i Europa, og nettopp fordi vi ønsker – i neste periode – å satse mer på vekstfremmende tiltak i mottagerlandene.