trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg står inne for klimaforliket. Jeg aksepterer at jeg bl.a. av Høyre – som Fremskrittspartiet ønsker å samarbeide med – ble presset til å øke innenlandske kutt. Men det jeg prøver å si, er at det er pussig å møte Høyre i én miljødebatt hvor de kritiserer oss for å kutte for lite hjemme, og så i en annen debatt møte den potensielle regjeringspartneren som ønsker mer utslipp hjemme. Det hadde vært en ekstrem fordel om dere greide å samordne dere lite granne, at dere ble enige om dere er for mer eller mindre CO2-utslipp i Norge. Jeg forstår at det er noen sammenhenger her når det gjelder europeiske kvotemarkeder og sånn, men jeg aksepterer fullt ut at vi har laget en nasjonal begrensning som gjør at vi er nødt til å håndtere utslipp knyttet til nye anlegg i Norge. Det er altså – hvis man skal stole på Høyre – en absolutt forutsetning for at Høyre skal kunne samarbeide med Fremskrittspartiet i en framtidig konstellasjon. Kristelig Folkeparti og Venstre er jo – hva skal jeg si – enda mer tydelige på dette enn Høyre. Så gå til Høyre og avklar dette spørsmålet, så skal jeg snakke med dere!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg står på klimaforliket, jeg.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg tåler det veldig godt. Dessuten er det en glede å se det gode humøret til Per Sandberg.(Munterhet i salen) For å si det slik: Hvis Sandberg mente jeg var sutrete i stad, kan han se meg når jeg er sutrete. Det er en helt annen person. (Munterhet i salen) Bare kort: Hovedpoenget her er at vi har et nasjonalt klimatak. Da legger det begrensninger på hva slags nye prosjekter vi kan bygge i Norge som slipper ut CO2. Et bredt flertall på Stortinget, riktignok uten Fremskrittspartiet, har satt et slikt tak. Da forholder jeg meg til det. Så mener jeg det er en helt legitim ting også å si at når alle mulige og umulige regjeringspartnere for Fremskrittspartiet har garantert at det taket står fast – og faktisk ønsket det mye lavere – og kritiserer meg for at jeg har holdt litt igjen, er det et poeng å prøve å avklare hva som egentlig er et borgerlig, Høyre–Fremskrittsparti-syn på dette spørsmålet. Det andre jeg vil si, er at selv om vi har opprettet det nasjonale taket, må man betale kostnadene i det europeiske kvotemarkedet for utslipp i Norge dersom vi ikke skal bryte Kyoto-avtalen. Selv den kostnaden kan være så høy at den type prosjekter ikke blir noe av.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg er også veldig opptatt av den kraftintensive industrien i Norge. Den bidrar veldig til norsk eksport og trygger mange norske arbeidsplasser. Det er også grunnen til at regjeringen har vært opptatt av å få på plass et nytt industrikraftregime. Det har vi fått til gjennom en egen garantiordning på 20 mrd. kr – er det vel – for å lette inngåelse av langsiktige kontrakter, gjennom etablering av et eget innkjøpskonsortium og gjennom betydelige tilskudd til industrien for å øke industriens egenproduksjon av kraft, bl.a. gjennom energigjenvinning. Vi har mange gode prosjekter på det. Jeg tror det er 4 TWh vi har fått på plass på den måten. Jeg gleder meg også over å se at nå inngås de første langsiktige kontraktene. Norske Skog inngikk en langsiktig kontrakt med Statkraft. Finnfjord smelteverk i Troms, som jeg har hatt gleden av å besøke flere ganger, fikk nå en ny langsiktig kontrakt med Statkraft, som sikrer dem langsiktige kraftleveranser. Så vil jeg føye til at det som jo er et resultat av grønne sertifikater, er at vi i Norden kommer til å få kraftoverskudd, og det kommer til å presse prisene på kraft ned.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Regjeringen satser på forskning. Det bevilges mer penger til forskning nå, jeg tror det er rundt 5 mrd. kr mer i realvekst i forskningsbevilgninger. Vi har videreført SkatteFUNN-ordningen, som er en skattestimulans til forskning i næringslivet. Norge ligger høyt når det gjelder offentlig forskning. Vi ligger fortsatt ganske lavt når det gjelder forskning betalt av private. I tillegg til å diskutere og ha en konkurranse om hvem som bevilger mest til forskning, tror jeg det er veldig viktig at vi nå får en diskusjon om: Hvordan innretter vi forskningen, slik at vi får best mulig resultater ut av det? Derfor har regjeringen nedsatt et eget utvalg som nettopp skal se på hvordan vi innretter og organiserer forskningen, slik at den gir de resultater, fremmer den kvalitet og bygger den broen mellom forskning og forretning som vi ønsker å få til når det gjelder næringslivsforskning. Der tror jeg vi må være åpne for å se at ting kan gjøres bedre. Jeg så et oppslag – jeg tror det var i Aftenposten i dag – hvor man ser at en god del av det som bevilges til forskning, ikke nødvendigvis blir forskning. Jeg tror det å heve kvaliteten på forskningen også er en viktig diskusjon.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg mener det jeg mente da, det mener jeg fortsatt, når det gjelder bruk av oljepenger. Vi har akseptert noen skattereduksjoner. Blant annet har vi finansiert reduksjoner i – jeg tror det var – investeringsavgiften og et par andre ting. Det gjorde vi da vi overtok. I skatteforliket i 2004 aksepterte vi de lettelsene som var gitt fra 2001 til 2004, og sa at vi ville videreføre det skattenivået vi var enige om i skatteforliket. Da varslet regjeringspartiene at de ønsket 30 mrd. kr i ytterligere reduksjoner. Vi avviste det og mente at det var tilstrekkelig, det som var gitt. Det er fordi vi hele tiden er opptatt av å sikre nok inntekter til felleskassen, slik at det blir penger til veier, til skole, til forskning og til mange andre viktige ting. Ellers mener jeg det fundamentale – det er en viktig debatt – handler om følgende: Arbeiderpartiet er opptatt av å skape og dele. Det er jo helt åpenbart, for er vi gode til å skape, blir det mer å dele. Det forstår alle. Men sammenhengen går også den andre veien. Er vi gode til å dele ved å investere i sosial rettferdighet, ved å lage et samfunn der mange trekkes med, blir vi også bedre til å skape. Og en grunn til at Norge greier seg godt i internasjonal økonomi, er at det er mange som er i jobb, veldig mange har utdanning, og det å ha utdanning er faktisk et konkurransefortrinn for Norge fordi vi har høyt kvalifisert arbeidskraft, og vi har et forholdsvis lavt nivå på sosiale konflikter. Den sosiale rettferdigheten øker Norges produktivitet. Det er den sammenhengen jeg mener høyresiden veldig lett glemmer. Derfor mener vi f.eks. at det å investere i barnehager fremmer vekst. Det gjør at Norge kanskje er blant de landene i verden som har den høyeste kvinnelige yrkesdeltakelsen. Vi har høye fødselsrater. Det bidrar til økonomisk vekst å investere i myke ting som barnehager og foreldrepermisjon. Jeg synes det er litt rart å si at en utblokking på en 40-åring med hjerteinfarkt ikke fremmer vekst, mens det å bygge en mer eller mindre lønnsom tunnel nødvendigvis er vekstfremmende. Det er feil.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Vi er helt enige om at formuesskatten er en skatt som vi hele tiden må være opptatt av å gjøre bedre og mer rimelig innrettet. Derfor har også denne regjeringen gjort store endringer i formuesskatten. Jeg tror det er nesten 900 000 færre som betaler formuesskatt nå enn da Høyre satt i regjering. Det handler ikke minst om mange småsparere og mange pensjonister, som helt har sluppet formuesskatt under denne regjeringen, eller som i hvert fall har fått store reduksjoner. Vi er fortsatt åpne for å se på endringer, men vi er oppfatt av å bevare to ting: Det ene er inntektene til fellesskapet, og det andre er en god sosial profil. For det andre har denne regjeringen bevist at gjennom å satse på fellesskapet får vi også til lønnsomhet i det private næringslivet. Det er blitt nesten 300 000 flere arbeidsplasser etter at vi overtok – det lå omtrent flatt under den forrige regjeringen – og nesten 200 000 av dem har kommet i private bedrifter. Så det har vært en fantastisk flott vekst i privat næringsvirksomhet – på tross av finanskrisen – under denne regjeringen, nettopp fordi vi ikke har gjort som Høyre sier, men investert i fellesskap, enten i skole, veier eller annen infrastruktur.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Vi mener alle det som vi har nedfelt i våre dokumenter og programmer – det gjelder alle statsrådene, det gjelder meg, og det gjelder selvfølgelig også næringsministeren – om at vi vil opprettholde formuesskatten, men hele tiden er opptatt av å se på innretningen av den. Og som jeg sa: Er det noe denne regjeringen har bevist, er det at vi har evne og vilje til å se på innretningen av formuesskatten. Det er altså nesten 900 000 færre som har fått redusert eller null formuesskatt med denne regjeringen enn med den forrige regjeringen. Det er mange småbedrifter og mange pensjonister som har fått betydelig lettelse, fordi den forrige regjeringen opprettholdt et svært urettferdig og urimelig formuesskattesystem, som også rammet mange småbedrifter. Vi er åpne for å fortsette å se på endringer og justeringer i den, men vi er opptatt av å sikre en fortsatt god sosial profil, og det bare å fjerne formuesskatten ville innebære at de aller rikeste fikk enda mindre skatt – mange av de aller rikeste betaler bare én skatt, nemlig formuesskatt – det ville føre til økt sosial ulikhet, og det ville undergrave den norske modellen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
For det første: Vi har gjort noe med formuesskatten. Vi har gjort den mer sosialt rettferdig, vi har sørget for at 100 000 slipper formuesskatt – småbedrifter, småsparere og pensjonister – og vi er innstilt på fortsatt å gjøre den mer sosialt rettferdig. Men vi er ikke innstilt på det Høyre foreslår, nemlig å gi millioner av kroner i skattelette til dem som har aller mest fra før av i Norge. Det fører til økt sosial urettferdighet, og det fører til større forskjeller, slik Høyre og Fremskrittspartiet går inn for. Så har vi gjort noe med skjemaveldet. Det største forenklingstiltak som noen gang er gjort, er under denne regjeringen, hvor næringsministeren og finansministeren har vært pådrivere for å fjerne revisjonsplikten for de mindre bedriftene. Og resultatene teller jo. Da den forrige regjeringen satt, var det knapt vekst i privat sysselsetting, det gikk dårlig i privat norsk næringsliv på veldig mange områder. Under denne regjeringen har det vært en kraftig vekst i private arbeidsplasser, i private bedrifter, og mange nyetableringer. Og vi har hatt en mye sterkere vekst i privat sysselsetting under denne regjeringen, med finanskrise, enn det den forrige regjeringen greide, uten finanskrise. Så resultatene taler for vår politikk.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg er hele tiden opptatt av å diskutere hvordan vi kan gjøre skattesystemet bedre, og jeg er opptatt av å diskutere hvordan vi kan fremme mer tilførsel av kapital. Heldigvis har vi et privat kapitalmarked, et bankvesen, som fungerer ganske godt, og som myndighetene var med på å hjelpe under finanskrisen. Og det viktigste de er opptatt av, er å finne de mulige lønnsomme prosjektene og være med på å finansiere dem for å kunne tjene penger når det blir lønnsomhet i den typen prosjekter. I tillegg har vi omfattende statlige virkemidler: Innovasjon Norge, såkornfond og andre statlige kilder til kapital. Når det gjelder boligbeskatningen, skal vi fortsatt ha en lav boligbeskatning her i landet. Det tror jeg det er bred enighet om. Så jeg kommer ikke til å varsle noen økt boligskatt.
Per Arne Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Jeg må få lov til å forfølge denne saken, for jeg synes ikke vi fikk et særlig godt svar. Hver høst er det heldigvis slik at vi opplever at alle håpefulle 6-åringer får skoleplass, selv om det ikke er skoleplikt i Norge. Det er altså ingen av dem som får beskjed om at det er dårlig kommuneøkonomi, så kom tilbake neste år. Det er ingen som får beskjed om at du får ikke skoleplass, men du kan få hjemmebesøk et par timer i uken. Samtidig ser vi dessverre avisoppslag etter avisoppslag om pleietrengende, syke eldre – 80 og 90 år gamle – som får avslag på noe de helt opplagt burde hatt. Jeg synes at dette er uverdig, og jeg kan ikke med min beste vilje forstå hvorfor det skal være slik. Så jeg har lyst til å spørre statsministeren om han kan gi meg én eneste god grunn for hvorfor syke, pleietrengende eldre ikke skal ha samme rettighet til en sykehjemsplass som enhver 6-åring har til en skoleplass?
Bent Høie (Høyre), 2011-02-16:
Når en kjenner bakgrunnen for denne milliarden og hvordan den blir brukt, så burde en kanskje vært ærlig og kalt den for TV 2-milliarden i stedet for eldremilliarden. Når statsministeren blir konfrontert med disse spørsmålene, så svarer han hele veien – både på TV 2 og her i spørretimen – at de som er misfornøyd, kan klage. Hva er da bakgrunnen for at regjeringen nå har lagt fram et utkast til ny kommunal helse- og omsorgslov, der en faktisk avskjærer klageorganets mulighet til å gjøre vedtak? Det betyr i realiteten at en har rett til å klage, men at et overordnet organ faktisk ikke får mulighet til å gjøre vedtak om et annet tilbud hvis en er misfornøyd med det tilbudet som kommunen gir, eller hvis en mener at det tilbudet som kommunen gir, ikke er forsvarlig.
Bent Høie (Høyre), 2011-02-16:
«Høyre ba regjeringen i 2008 å endre kravet til underhold, slik at dette kom opp på et mer realistisk nivå. Dette stemte regjeringspartiene mot. Arbeiderpartiets integreringsutvalg mener derimot dette er en god idé, og tok det opp blant sine forslag forrige onsdag. Vil regjeringen nå snu i denne saken, og støtte Høyres forslag?»
Bent Høie (Høyre), 2011-02-16:
Hva er det som vil være kriteriene for hvordan regjeringen vurderer om det skjerpede underholdskravet er vellykket eller ikke? Jeg oppfatter at Arbeiderpartiets integreringsutvalg allerede nå har slått fast at dagens nivå er for lavt. Det må jo da bety at de er enig med Høyre i at et høynet underholdskrav vil bedre integreringen i det norske samfunnet gjennom at en da får en ekstra sterk motivasjon for å delta i arbeidslivet. Er det den type kriterier også regjeringen vil legge til grunn når man vurderer om et forhøyet underholdskrav er vellykket?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-02-16:
Verdighetsgarantien som skal hjemles i den nye loven, som statsministeren nettopp nevnte, krever ganske stor innsats fra kommunene. På mine mange reiser til kommuner det siste året har det vist seg at noe av grunnen til at kommunene ikke bruker hele eldremilliarden på eldre, er den store usikkerheten som er knyttet til om dette beløpet var et engangsbeløp, eller om det vil bli videreført. Mitt spørsmål til statsministeren er om denne milliarden vil bli videreført, slik at kommunene i så måte kan sette i gang tiltak som varer over tid.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-02-16:
Jeg er meget overrasket over svaret til statsministeren, der han sier at dette ikke er snakk om en lovendring. Hele poenget fra Marte Wexelsen Goksøyr i hennes spørsmål til statsministeren var om det ville bli lettere å ta bort barn med Downs syndrom. Ved tidlig ultralyd vil man kunne se en nakkefold. Det vil føre til at de som oppdager det, vil ta blodprøver for å finne ut nettopp om de har et barn med Downs syndrom. Det er slik man oppdager Downs syndrom. Spørsmålet er her om Arbeiderpartiet, slik de har foreslått, vil gi denne muligheten til alle gjennom det offentlige apparatet. Statsministeren kan ikke gå bort fra det spørsmålet. Det er stor usikkerhet om resultatet av tidlig ultralyd med unntak av at kun tidlig ultralyd kan avdekke Downs syndrom …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Erna Solberg (Høyre), 2011-02-16:
Det har pågått en diskusjon de siste 14 dagene om hvem som låner klær av hvem i den norske politiske debatten. Jeg skal ikke gå inn i den diskusjonen, men det er ett punkt hvor Høyre og Arbeiderpartiet i veldig mange år har hatt tilnærmet felles garderobe. Det er å prioritere at vi fortsatt skal utvikle vår olje- og gassektor, sørge for at grunnlaget for finansiering av velferden, som olje og gass har vært hele tiden, skal fortsette. Vi har av og til diskutert organisasjonsmodeller, men vi har vært enige om formålet. Regjeringen, og Arbeiderpartiet, står overfor et viktig veiskille her. Når man skal ta stilling til spørsmålet om man skal ha konsekvensutredning eller ikke i Lofoten og Vesterålen, vil et signal om ikke å gjennomføre konsekvensutredning være et signal om at Arbeiderpartiet har flyttet seg i forhold til betydningen av olje- og gassvirksomheten, og at de kompromisser vekk det et bredt og stort flertall i det norske samfunnet ønsker, nemlig å få dette konsekvensutredet. Det er nemlig slik at fylkestingene i Nordland, Troms og Finnmark har vedtatt ja til konsekvensutredning, regionrådene i Sør-Troms, Lofoten, Salten og Vesterålen har vedtatt ja til konsekvensutredning, 11 av 12 kommuner i Lofoten og Vesterålen har vedtatt ja til konsekvensutredning, bystyrene i Tromsø, Bodø og Harstad har vedtatt ja til konsekvensutredning, og NHO, LO, og Fellesforbundet både lokalt og sentralt har vedtatt ja til konsekvensutredning. Også mange som ikke er sikre på om de til slutt er for oljeutvinning i området, mener at det er viktig å få til denne konsekvensutredningen, og 80 pst. av dette Stortinget – hvis Arbeiderpartiet står for det de før har stått for – er for en konsekvensutredning. Da er min utfordring til statsministeren: Har han tenkt å lytte til dette demokratiet og sørge for å få gjennomført konsekvensutredning for Lofoten og Vesterålen?
Erna Solberg (Høyre), 2011-02-16:
Statsministeren snakker mye og fort om mange andre ting enn å svare på spørsmålene når det er ubehagelige spørsmål. Det har vi merket oss over lang tid i disse spørretimene. Mitt spørsmål er igjen: Har statsministeren hørt det sterke kravet som eksisterer i det norske samfunnet om å få gjennomført konsekvensutredningen? Hvis man skal fortsette en politikk med gradvis forsiktig og kunnskapsbasert utredning før man åpner for et område, er tidspunktet nå inne for å ta dette gradvise steget det er å gjennomføre en konsekvensutredning, som jeg leser i avisen at store deler av Arbeiderpartiet ønsker seg, som Fremskrittspartiet og Høyre står klar til å si ja til i denne salen, og som det er stor etterspørsel etter lokalt. Alle andre vedtak enn ja til konsekvensutredning nå, som er forsinket i forhold til Soria Moria-erklæringen – altså regjeringens egen plan – kan ikke oppfattes som noe annet enn en utsettelse av hensyn til et mindretall i regjeringen, altså at flertallets ønsker i dette samfunnet nå overprøves av et mindretall.
Siri A. Meling (Høyre), 2011-02-16:
EU er i ferd med å legge sin nye energistrategi for flere tiår fremover. Gass har som kjent under halvparten så store klimautslipp som kull, slik at både ut fra et klimaperspektiv og – for Norge – et markedsperspektiv er det viktig å stimulere Europa til å bruke mer gass. Statsråd Terje Riis-Johansen har ved gjentatte anledninger, både her i denne salen og i møte med europeiske aktører, forsikret om at Norge skal være en langsiktig, stor og stabil gassleverandør til Europa, men mye tyder på at vi får en sterkt fallende gassproduksjon fra norsk sokkel allerede fra 2018–2020 dersom det ikke raskt gjøres nye, store funn. Dette bekreftes av oljedirektør Bente Nyland, og i dag kunne vi lese i Dagens Næringsliv at konserndirektør Øystein Michelsen i Statoil sier akkurat det samme. Hva vil statsministeren gjøre for at Norge skal være en langsiktig, stor og pålitelig gassleverandør til EU også etter 2018–2020?
Siri A. Meling (Høyre), 2011-02-16:
Kraftforedlende industri, prosessindustrien, har stolte tradisjoner i Norge. Det er mye viktig kompetanse i denne industrien, og den representerer viktige arbeidsplasser. En av de største utfordringene på kostnadssiden er prisen på kraft. For å være konkurransedyktig ønsker industrien selv å få CO2-komponenten i strømprisen kompensert av staten. EU har på sin side åpnet for statsstøtte. Spørsmålet vi fra Høyre stiller oss, er hva regjeringen aktivt gjør for å påvirke EU-regulativene, for å stimulere denne industrien og gjøre den ytterligere konkurransedyktig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Dessverre må statsministeren være omtrentlig for å få sin historie til å henge sammen. Nordland VI ble stengt av hans egen olje- og energiminister i år 2000, ikke av Bondevik-regjeringen. Tilsvarende er han omtrentlig når han forteller hvor mye penger de bruker. Ja, vanligvis pleier en å bruke 30–40 mill. kr på å lage en konsekvensutredning for å konkludere. Dagens regjering har brukt over ½ mrd. kr og klarer ennå ikke å konkludere. Det sier litt om at det nytter ikke bare å skryte av hvor mye penger en bruker, det handler om å få resultatene. SVs landsstyre hadde en uttalelse i januar der de sa at vi har nok informasjon til å konkludere – en trenger bare å redigere eksisterende rapporter, så har en den konsekvensutredningen en trenger. Det er ganske oppløftende å høre fra et regjeringsparti. Dem bør vi lytte til når de sier at vi altså har mer enn nok informasjon til å konkludere. Da er spørsmålet: Vil statsministeren finne stiftemaskin og redigeringsmaskin og sørge for at en konsekvensutredning kan framlegges med den informasjonen vi har, og som SV sier er tilstrekkelig?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
I fjor reiste kronprinsen, energiministeren, næringsministeren og en statssekretær til Qatar. De skulle være med på å åpne Hydros nye aluminiumsverk med integrert gasskraftverk. Alle var godt fornøyd, men på veien hjem understreket Arbeiderpartiets næringsminister at Hydro også måtte gjøre sånne innvesteringer i Norge. Nå er vi heldigvis i den situasjonen. Alcoa, som er verdens største aluminiumsprodusent, vil bygge et aluminiumsverk i Finnmark. Det er nærmest identisk med Hydros anlegg i Qatar. Det er en investering i Finnmark på 15 mrd. kr. Det kan gi 500 arbeidsplasser på verket og gjerne 300 arbeidsplasser i leverandørindustrien rundt. Energien skal komme fra Snøhvit-gass. Da er det jo veldig kjekt at statsministeren nettopp slo fast at gass er miljøvennlig. Det er altså foredling av norske naturressurser i Norge. Den eneste lille forskjellen, men som er vesentlig, er at da Hydro ville bygge i Qatar, fikk de et klart ja. Når Alcoa spør om å få bygge i Norge, får det et implisitt nei. Regjeringens politikk stopper prosjektet. På NRK Finnmark i januar ble dette bekreftet i intervju med både Arbeiderpartiets nestleder, Helga Pedersen, og den rød-grønne fraksjonslederen i energi- og miljøkomiteen – for gass er visstnok bare miljøvennlig når den brukes i utlandet. Regjeringen er altså angivelig stolt over å utvinne olje og gass på norsk sokkel, men å bruke den i ny industri er en imot. Gass skal eksporteres sammen med arbeidsplasser og utslipp. Det virker altså å være greit for denne regjeringen at Alcoa bygger et aluminiumsverk i England og kjøper LNG-gass fra Snøhvit, som er mer energikrevende, mindre miljøvennlig enn å få bygge dette smelteverket rett på siden av Melkøya og bruke Snøhvit-gassen direkte. Det er dårlig industripolitikk, dårlig miljøpolitikk, dårlig klimapolitikk og dårlig næringspolitikk. Vil statsministeren skjære igjennom denne symbolpolitikken som regjeringen fører på dette området, og sørge for at Alcoa har muligheten til å realisere smelteverket sitt i Norge?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Dette var et veldig lettvint svar. Vi har et konkret prosjekt nå der aktørene vet at skal en ha rensing fra dag én, vil ikke dette kunne realiseres, for en kan ikke vente på Mongstad 2018. Det betyr at valget her er – som denne regjeringen må ta inn over seg – at enten kan vi bygge dette i Norge, få verdiskaping i Norge, arbeidsplasser i Norge og realisere gassen i Norge, eller vi må se at dette prosjektet forsvinner ut med norsk gass og fører til verdiskaping andre steder. Det er ikke en mulighet her å sitte og vente på det, fordi markedet for ny aluminium er nå. Det vises til klimaforliket. Istedenfor å snakke om hva Høyre mener, eller har ment, burde heller statsministeren si om han fortsatt vil stå inne for det klimaforliket sier, for jeg kan ikke forstå at dette er en tilsiktet og ønsket konsekvens av klimaforliket. Vi snakker om at det europeiske kvoteutslippet totalt sett blir regulert av det europeiske kvotemarkedet. Det betyr altså at om en får et gasskraftverk på et av Alcoas smelteverk, øker ikke det de europeiske utslippene, fordi andre må gjøre tilsvarende kutt for at Alcoa skal få ha kvoter. Klimamessig har det ingen konsekvenser, men det betyr mye for norsk økonomi. Vil statsministeren se på denne saken for å gjøre endringer i …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Jeg prøver å få avklart det hos statsministeren.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-02-16:
Mens vi står her i stortingssalen i dag, pågår lofotfisket. Mange fiskere er ute og trekker mye lofotskrei. Det er utrolige fangster som trekkes av den siste gjenværende torskebestanden i verden. Lofotfisket er årets happening, det, i Lofoten. For regjeringen har sameksistens mellom fisk og olje vært viktig når det gjelder Lofoten og Vesterålen og oljeressursene våre der. Men nok en gang går fiskerne ut – i dagens Nationen – og sier at de ikke ønsker en slik konsekvensutredning. Det er Værøy Fiskarlag som er i spissen, men daglig leder i Nordland Fylkesfiskarlag stadfester at alle de 33 lokale fiskerlagene i fylket støtter opp om argumentene fra Værøy. Mitt spørsmål er om statsministeren tror det er mulig å få til en sameksistens mellom olje og fisk når de som er nærmest, ikke tror det.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-02-16:
Selvfølgelig skal vi ha en olje- og gassnæring i Norge, men tankegangen bak en forvaltningsplan handler om at det noen steder er lurt, og så er det noen steder som er så sårbare at det er verdt å ta vare på dem. Hvis ikke hadde vi ikke trengt en plan, og da kunne vi bare bygge ut alt. Nå skal statsministeren lage en konsekvensutredning, eller hva man nå skal kalle det, det er litt usikkert. Men hva er det statsministeren kan finne som gjør at han sier at det ikke blir noen oljeutvinning utenfor Lofoten og Vesterålen, fordi det viser seg å være for sårbare områder? Hva er det forskerne skal vise på statsministerens bord for at han skal ende med den konklusjonen?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-02-16:
«I Aftenposten 7. februar varsler landbruksminister Lars Peder Brekk at det vil bli en ny runde i regjeringa om fritt gårdssalg av alkohol. Brekk slår fast at dette ikke på noen måte vil rokke ved Vinmonopolets stilling. Venstre har flere ganger i Stortinget foreslått det samme som Brekk tar til orde for. Er statsråden enig med Brekk i at dette ikke vil utfordre Vinmonopol-ordningen, eller fastholder statsråden tidligere påstander om at hensynet til Vinmonopolet veier tyngre enn hensynet til lokale alkoholprodusenter?»
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-02-16:
Statsråden kan ikke ha lest verken det forslaget Venstre fremmet, eller den utredningen som heter Gårdsförsäljning, SOU 2010:98. Den ble lagt fram 16. desember i fjor. Sjøl om Sverige har borgerlig regjering, har de sjølsagt ikke fått implementert en offentlig utredning riktig ennå. Men det som ligger der, er en ordning med gårdssalg, som man knytter til enten et studiebesøk, en forelesning, en omvisning eller noe liknende. Man lager en maksimalkvote på en liter brennevin, tre liter vin eller fem liter øl per kunde. Alt dette lå også i Venstres forslag. De sier at hvis de innfører dette, blir det også EU-legalt. Da bryter det ikke med noen av de tingene. Hvis man setter som krav at man skal ha en omvisning på produksjonsstedet for å kunne selge nisjeprodukter i en kvote per person, er det vel ikke så aktuelt at man får mulighet til en omvisning på en fransk vingård samtidig som man befinner seg i Sverige. Det er vel kanskje en litt søkt sammenlikning.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-02-16:
Venstre har ingen ønsker om å nedkjempe Vinmonopolet. Vi tror det fungerer alkoholpolitisk, pluss at det gir mye god kvalitet til norske borgere. Det gjør at norske borgere har tilgang til kvalitetsprodukter på dette området som borgere i andre land faktisk ikke har. Det syns vi er positivt. Men det som er litt underlig, er at når vi kommuniserer med landbruksministeren på dette området, er han veldig positiv til Venstres forslag. Han sier bl.a. i Aftenposten 7. februar: «Sverige og Norge jobber sammen om dette.» Han vil se på hvordan vi praktisk kan få i gang salg av alkohol fra lokale produsenter. «Nå får Stortinget behandle dette forslaget, så får vi se hva resultatet blir», sier han i samme artikkel. Han har tidligere gått ut i VG og sagt at han er veldig for å innføre slike gårdssalg. Så spørsmålet mitt er: Er landbruksministeren helt privatpraktiserende, eller er det slik at Venstre har fått en statsråd i regjeringa uten å merke det?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-02-16:
Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti deler en veldig viktig visjon for det norske samfunnet, nemlig at det skal være plass for alle, alle skal med, det skal være et inkluderende samfunn for mennesker uansett hva slags egenskaper de har. Et av de områdene hvor jeg har vanskelig for å forstå hvorfor vi da skiller lag, er når det gjelder kampen mot sorteringssamfunnet, som følge av den veldig liberale bioteknologilovgivningen, som Arbeiderpartiet har stilt seg i bresjen for. I gårsdagens VG kan vi lese om Marte Wexelsen Goksøyr, som mener at statsministeren har brutt et viktig løfte han ga til henne. Grunnen er at statsministeren støtter forslaget om ultralyd i 12. uke for alle. For snart fire år siden intervjuet hun statsministeren, og da uttalte han: «Vi skal i alle fall ikke endre noen lover i Norge som gjør at det blir lettere, eller flere som kan ta abort basert på indikasjon på Downs syndrom». Og videre: «Vi er motstandere av at vi skal innføre den samme loven som i Danmark. Vi kommer ikke til å foreslå at man kan sjekke alle fostre for Downs syndrom.» Wexelsen Goksøyr mener nå at statsministeren bryter dette løftet ved at Arbeiderpartiet vil foreslå ultralyd i 12. svangerskapsuke for alle. Som kjent gjennomgår regjeringen nå bioteknologiloven på bakgrunn av den evalueringen som gjøres. I den forbindelse har regjeringen fått rapporter, både fra Helsedirektoratet og fra Kunnskapssenteret for helsetjenesten, som viser at tidlig ultralyd kombinert med blodprøve kan være et effektivt middel for å diagnostisere såkalt kromosomavvik, men at det er en dårlig markør for andre sykdommer, f.eks. hjertefeil, som det har vært hevdet i debatten. Jeg har et enkelt spørsmål: Vil statsministeren stå ved sine ord til Wexelsen Goksøyr?
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-02-16:
Jeg er overrasket over at statsministeren våger å omgå spørsmålet, som er så enkelt, og som burde vært så klart og greit å forstå. Spørsmålet handler ikke om abortloven og adgangen til abort. Det er greit nok at statsministeren sier man ikke vil endre på det. Men spørsmålet dreier seg om hvorvidt statsministeren står ved det han sa, at man kommer ikke til å foreslå at man skal sjekke alle fostre for Downs syndrom. Det er slik i dag – og det kan jeg opplyse statsministeren om hvis han ikke er klar over det – at adgangen til tidlig ultralyd i dag, i 11.–13. uke, er knyttet til at det er et faglig medisinsk grunnlag for det, om kvinnen har en spesiell uro. Da kan man få tidlig ultralyd. Hvis det var slik at dette ikke var noe nytt, hvorfor i all verden gjør man da dette til et stort forslag, om at man skal innføre en tidlig ultralyd for alle i 12. uke? Statsministeren vet at det er Downs syndrom først og fremst man da intensiverer jakten på. Spørsmålet gjentas derfor: Vil statsministeren stå ved sitt løfte om at man ikke skal innføre en ordning for å sjekke alle fostre for kromosomavvik?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-02-16:
Jeg synes statsministeren tåkelegger hva dette egentlig handler om, og sier at man ikke vil tillate blodprøve og morkakeprøve. Det er ved tidlig ultralyd man får en sterk mistanke om Downs syndrom. Deretter blir det bekreftet ved blodprøve. Med respekt å melde, jeg er mildt sagt fortørnet over statsministerens manglende kunnskap og refleksjon i et så vanskelig spørsmål. Jeg merket meg at statsministeren var særdeles opptatt av hvor viktig det er med kunnskapsbasert oljevirksomhet. Hvorfor er han ikke like opptatt av kunnskap når det gjelder tilbud om tidlig ultralyd og helsegevinst for mor og barn, som handler om respekt for menneskeverdet? Hvorfor vil Arbeiderpartiet gå inn for dette når Kunnskapssenteret viser til at det ikke har noen helsegevinst for mor og barn, men er veldig effektivt for å oppdage Downs syndrom?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-02-16:
«Det vises til oppslag i mediene hvor parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet, Helga Pedersen, foreslår at det innføres en ultralydundersøkelse til alle gravide i 12. svangerskapsuke. Er det regjeringens politikk?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-02-16:
Takk for svaret. Jeg er veldig glad for at statsråden er opptatt av både kunnskap og refleksjon i forhold til disse vanskelige spørsmålene. Høyre har tatt til orde for en konsensuskonferanse, slik det ble gjennomført både i 1985 og 1986 vedrørende ultralyd både i 18. og 12. uke. Ved en slik konferanse vil man få en bred gjennomgang og en vurdering av de medisinskfaglige spørsmålene – de etiske, juridiske og prioriteringsmessige – i tillegg til at brukerne også blir hørt. Så kan man ha et bredt utvalg av leger, jordmødre, etikere, jurister, pasientorganisasjoner, brukerorganisasjoner osv. Jeg tror det er viktig nå, for det er veldig mye synsing, mye følelser, kanskje for lite kunnskap og veldig mye sammenblanding. Jeg tror det er viktig å få roet ned denne saken nå, gjennomføre en konsensuskonferanse, og få et bredt og godt grunnlag for de valg vi skal ta. Så jeg spør da statsråden om hun vil ta initiativ til en konsensuskonferanse.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-02-16:
Jeg er veldig glad for dette svaret. Det er veldig betryggende. For Høyres del er det to kriterier, eller to perspektiver, som er veldig viktige og avgjørende for å vurdere dette tilbudet: for det første at det er kunnskapsbasert, og at det må vise en helsegevinst for mor og barn. Så langt har Kunnskapssenterets kunnskapsoppsummering senest sist uke vist at det ikke er noe grunnlag for å hevde at tidlig ultralyd av alle gravide vil gi noen helsegevinst. For det andre vil ikke Høyre kunne akseptere en utvikling som går i retning av en sterkere utvelgelse av foster, og vi snakker i hovedsak om Downs syndrom. Er helseministeren enig med Høyre i at disse perspektivene må tillegges betydelig vekt når det skal tas en avgjørelse om tidlig ultralyd av alle gravide?
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Jeg tar faktisk sterkt avstand fra de påstander som her kommer, om at alle vordende foreldre er på jakt etter å fjerne alle barn som har en skade eller en funksjonshemning. For Fremskrittspartiet har ultralyd tidlig for alle vært viktig, fordi vi tror det er viktig at foreldre kan bruke god tid på å sette seg inn i hvilke utfordringer som møter dem, og hvilke muligheter de har til å få hjelp og oppfølging i sin familie. Da er det viktige spørsmålet for å bekjempe et sorteringssamfunn om samfunnet stiller opp. I fem år har regjeringen lovt en gjennomgang av omsorgslønn, pleiepenger og BPA, og det ser ut som om det som er sendt ut på høring nå, faktisk er en svekkelse av rettigheter. Jeg vil høre om statsministeren har noen vurderinger om rettigheter til folk som sliter.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Jeg har forståelse for at statsministeren går over fra å være statsminister til å være sutrende i spontanspørretimen. Når statsministeren blir utfordret på at denne regjeringen har lagt ned hundrevis av industriarbeidsplasser, har hindret etablering av hundrevis av nye industriarbeidsplasser, og nå står bak et klimaforlik som hindrer etablering av flere hundre industriarbeidsplasser, skjønner jeg at statsministeren blir litt sutrete – når han blir utfordret på realitetene. Men så er jeg veldig glad for at statsministeren bekrefter at klimaforliket, som alle partier unntatt Fremskrittspartiet står bak, resulterer i en massiv nedleggelse av norsk industri og hindrer ny industri. Statsministeren er veldig opptatt av konsekvensanalyser. Kanskje er det på tide – og det er mitt spørsmål til statsministeren – å se på konsekvensene av dette klimaforliket i forhold til hvor mange arbeidsplasser innenfor industrien som er tapt, og hvor mange vi mister framover?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-02-16:
Kompetanse er vårt fremste konkurransefortrinn, og satsing på forskning og utvikling er avgjørende for at nye industribedrifter skal se dagens lys. Statistikk fra SSB og NIFU viser at forskning og utvikling i næringslivet lå på samme nominelle nivå i 2009 som i 2008. Det innebærer en realnedgang på 3,6 pst. Næringslivets andel er redusert med 1,5 pst. i de foregående årene. En økt satsing på forskning og utvikling er avgjørende for et verdiskapende næringsliv som skal bære kostnadene for kommende generasjoner. Hvorfor satser ikke regjeringen flere midler på å stimulere til forskning og utvikling i industrien for å skape nye industriarbeidsplasser?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-02-16:
I Dagens Næringsliv på mandag, gjentatt i NRK på tirsdag, hevder statsministeren at Høyre ikke forstår seg på den norske modellen. Bakgrunnen for denne påstanden er at Høyre i motsetning til Arbeiderpartiet fastholder at det økte handlingsrommet som oljeinntektene gir oss, skal investeres i mennesker gjennom å satse på kunnskap og forskning, i veier og jernbane gjennom å satse på infrastruktur, i vekstfremmende skattelettelser gjennom å gjøre det mer lønnsomt å jobbe, og i norske arbeidsplasser. Dette er viktig fordi vår evne til å løfte velferden avhenger av vekstkraften i norsk økonomi. Også i denne spontanspørretimen har vi diskutert ønsket om å bevilge mer penger til eldreomsorg. Samtidig har regjeringen selv dokumentert at om 10–15 år kan Norge stå i en situasjon hvor vi enten må kutte i velferden eller øke skattene. Dette er en situasjon som Høyre ønsker å unngå. På meg virker det som at statsministeren undervurderer denne utfordringen. I 2001 var Høyre og Arbeiderpartiet og også andre partier enige om at det økte handlingsrommet som oljeinntektene ga, nettopp skulle investeres i kunnskap og forskning, i infrastruktur og i vekstfremmende skattelettelser. For som statsministeren i Stoltenberg I-regjeringen skrev: «Lavere skatter og avgifter kan gi næringslivet bedre arbeidsvilkår, slik at konkurranseevnen styrkes.» Hva er det som gjør at Stoltenberg II-regjeringen har forlatt Stoltenberg I-regjeringens strategi om at oljeinntektene skal investeres i kunnskap, i forskning, i infrastruktur og i vekstfremmende skattelettelser?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-02-16:
Høyre er av den oppfatning at små sosiale forskjeller er en av styrkene i den norske og den nordiske modellen. Det var ikke det spørsmålet handlet om. Diskusjonen dreier seg om hva man skal bruke de ekstra oljeinntektene til. Vi er i en situasjon hvor produktiviteten i næringslivet er svekket under Stoltenberg II-regjeringen, hvor konkurranseevnen er svekket. Så vi har noen reelle utfordringer i forhold til en vekststrategi. Jeg merker meg at statsministeren sier at han var for noen skattelettelser. Det står jo ikke noe i St.meld. nr. 29 for 2000–2001 om at det var et tidsbegrenset syn på at skattereduksjoner kunne bidra til å bedre konkurranseevnen. Men jeg har registrert at hans næringsminister fortsatt mener at formuesskatten er et problem for norsk eierskap og verdiskaping. Er statsministeren enig med næringsministeren, eller er næringsministeren ute på egne veier når han fortsatt argumenterer for skattereduksjoner?
Svein Flåtten (Høyre), 2011-02-16:
Jeg vil gjerne fortsette diskusjonen om forskjellen i synet på formuesskatten mellom statsministeren og næringsministeren. Næringsministeren er ganske klar på at formuesskatten rammer norske bedrifter og norske arbeidsplasser uheldig. For det utsagnet ble han skutt ned av statsministeren og ydmyket, faktisk, i beste sendetid på tv, hvor statsministeren sier at Giske mener det om formuesskatten som regjeringen har bestemt at han skal mene. Men fortsatt reiser næringsministeren rundt og mener at formuesskatten har uheldige virkninger for bedrifter og arbeidsplasser og bør fjernes, og jeg er veldig enig. Har regjeringen, eller statsministeren, nå endret syn? Mener også de at formuesskatten isolert er uheldig for bedrifter og arbeidsplasser? For det er det spørsmålet gjelder, ikke hva statsministeren har bidratt til av andre lettelser.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Jeg må si at dagens spørretime har vært preget av statsmininisterens omgang med omtrentligheter når det gjelder svarene. Jeg skal bruke ett eksempel: Statsministeren sa at man har fått innført en garantiordning for kraft. Det har man altså ikke. Den er endret, men ikke godkjent av ESA, og den må godkjennes der før ikrafttredelse. Videre er det helt åpenbart at statsministeren heller ikke ser den sammenhengen at formuesskatten hemmer veksten særlig for de små og mellomstore bedriftene. Statsministeren må også se at nettopp det at man ikke gjør noe med skjemaveldet innenfor næringslivet, også hemmer veksten i de små og mellomstore bedriftene, fordi de ikke får brukt virksomheten sin og tiden sin til både å skape arbeidsplasser og å skape inntekter etc. som sikrer disse bedriftene. Det som også er interessant, som en også tidligere har vært inne på, er at næringsministeren reiser rundt og sier at han ser de uheldige virkningene av formuesskatten. Fiskeri- og kystministeren var veldig imot formuesskatten før hun ble fiskeri- og kystminister, og har måttet endre syn. Spørsmålet mitt til statsministeren er følgende: Vil i hvert fall statsministeren sørge for at det nå kommer et mål om 25 pst. reduksjon i skjemaveldet?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-02-16:
Venstre er også opptatt av verdiskaping i næringslivet, og mange i Norge starter egen bedrift, akkurat slik som statsministeren nå sa. Problemet er at gründere og innovative bedrifter ikke har tilgang til tilstrekkelig risikokapital i tidlig fase, spesielt den type risikokapital som kan tilbys samtidig med spisskompetanse. En del av problemet, slik vi ser det, skyldes at skattesystemet subsidierer investeringer i boliger og eiendommer, og som en konsekvens bidrar det til at altfor lite privat kapital stilles til rådighet for å løfte fram nye bedrifter og lovende innovasjon. Dette har jeg lært – jeg er nylært – går ut over spesielt bedrifter som ønsker å satse utenlands. Ser statsministeren dette, og er han enig i tankerekken?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-02-16:
Spørsmålet lyder som følger: «Under Arbeiderpartiets landsstyremøte i forrige uke snakket statsminister Jens Stoltenberg varmt om verdiskaping og om det å lykkes i næringslivet. Venstre kjenner godt til forenklingsarbeidet som er gjort ved å videreføre Altinn fra Bondevik II-regjeringen. Vi er også glad for at regjeringen har innført revisjonsfritak for små bedrifter, og at det varsles forenkling av aksjeloven. Dette er noe Venstre har foreslått flere ganger. Hvilke andre konkrete tiltak vil regjeringen foreta seg?»
Borghild Tenden (Venstre), 2011-02-16:
Jeg takker næringsministeren for svaret. Til tross for det svaret jeg fikk nå, er det altså sånn at veldig mange forskere og økonomer påpeker overfor meg at Norge har helt konkrete problemer med verdiskapende entreprenørskap og innovasjon, til tross for at det er relativt mange som starter nye bedrifter hvert år i Norge. Problemet vårt er at gründere og innovative bedrifter ikke har tilgang til risikokapital i tidlig fase, som jeg også tok opp med statsministeren i sted. Og spesielt er det den typen risikokapital som tilbys sammen med kompetanse, som er utfordringen i mange bedrifter. Venstre ønsker at dette skal være mer markedsorientert og skje på en forretningsmessig måte. Ser næringsministeren dette, og er det noe næringsministeren kan tenke seg å gjøre noe med?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-02-16:
Jeg takker for positivt svar fra næringsministeren. Venstre har foreslått en ordning med skattefradrag for personer som skyter inn såkorn- og oppstartkapital i form av egenkapitalinnskudd, aksjer og konvertible avdragsfrie lån i en tidlig fase. Vi kaller denne ordningen for KapitalFUNN. Hva synes næringsministeren om en slik ordning?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Tilgang på risikovillig og gjerne kompetent kapital er ett av elementene som legger til rette for et godt næringsliv. Mye av dette må komme fra privat sektor, men det er jo også sånn at offentlige virkemidler bidrar til risikokapital. Innovasjon Norge er jo en av de institusjonene vi bruker. Der har vi hatt en stor evaluering. Den er nå på høring og skal ende opp i en revidering av Innovasjon Norges virkemiddelapparat. Det blir en viktig arena for å diskutere nettopp det spørsmålsstilleren viser til. Vi har også såkornfond, vi har Investinor, vi har Argentum, som bidrar til kapital til bedrifter i en utviklingsfase. I en god og aktiv næringspolitikk – jeg er helt enig – er det viktig å ha oppmerksomhet om det å sørge for at næringslivet får tilgang på god og risikovillig kapital, også i en gründer-/entreprenørfase.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-02-16:
Jeg tror jeg skal være litt forsiktig med å si ja eller nei til gode forslag over bordet. Jeg har registrert at Venstre har mange gode forslag, også til forenklingsarbeidet, som har vært fremmet i Stortinget, og som vi også skal ta med oss når vi skal lage en handlingsplan på basis av det målet vi setter. Men generelt er det jo slik at en av grunnene til at det kan bli mye byråkrati, dokumenter, skjemaer, rapporteringer og ekstraarbeid for næringslivet, er at man lager mange spesialordninger, f.eks. innenfor skattevesenet. Det beste for næringslivet generelt sett når det gjelder å redusere byråkrati, er å ha brede, lave skattesatser, som er uten så mange unntak, slik at man slipper å ha både et svært regelverk som man må sette seg inn i, og et svært rapporteringskrav som er knyttet til de enkelte unntakene og særbestemmelsene. Om det er relevant for denne problemstillingen, skal jeg kanskje være litt forsiktig med å konkludere på, men generelt er det nok sånn at færrest mulig unntak gir et enklest mulig regelverk.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
«Helse Midt-Norge har etter pålegg frå statsråden vedteke å samle dei to helseføretaka i Møre og Romsdal i eitt føretak. Dette skjer i etterkant av avgjerda om å ikkje byggje nytt sjukehus i Molde. Mange fryktar difor at denne samanslåinga vert gjord for på sikt å få færre sjukehus i fylket. Kva er målsetjinga til statsråden med å samle dei to føretaka i Møre og Romsdal?»
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Eg er glad for at helseministeren avklarer at det er faglege grunngjevingar for dette vedtaket. Likevel er det slik at den store utfordringa for helseføretaka både i Møre og Romsdal og i andre fylke jo er situasjonen knytt til dei regionale føretaka, då det på ein måte er vanskeleg for både tilsette og pasientar innanfor føretaka å samarbeide naturlege vegar, fordi dei regionale helseføretaka sperrar for det som kan vere naturlege samarbeidskonstellasjonar. I den samanhengen var det naturleg at helseministeren også tok ein gjennomgang på problematikken med omsyn til korleis ein organiserer dette utanfor det felles helseføretaket som no vert i Møre og Romsdal. Spørsmålet mitt i så måte er: Vil statsråden då også vurdere å sjå på dei regionale helseføretaka si rolle – om dei framleis skal eksistere, men ikkje minst korleis ein skal løyse problema knytte til ulike grenser mellom dei regionale helseføretaka?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2011-02-16:
Ein skal vanlegvis vere forsiktig med å rose regjeringa, men eg synest jo for så vidt statsråden er ganske tydeleg i svara sine i dag. Det som likevel er beklageleg, er at ho innser at i mange tilfelle vil dei regionale helseføretaka bidra til skeivheiter, som ikkje hadde vore der dersom dei regionale helseføretaka forsvann, eller om ein la dei ned og heldt ved lag dei opphavlege helseføretaka. Då er spørsmålet: Korfor er statsråden så låst på dei regionale helseføretaka, når alle ser at det vert uheldige konsekvensar, som også statsråden ser? Korfor har statsråden låst seg til ein modell framfor å vere open i forhold til korleis ein best mogleg organiserer helsetilbodet, ikkje berre i denne regionen, men over heile landet?