Lars Arne Ryssdal (Høyre), 1999-03-04:
De to innstillingene om boligpolitikken som Stortinget i dag behandler, viser en viss grad av tverrpolitisk enighet. Dersom vi ser noen år tilbake, er det i seg selv bemerkelsesverdig. Boligmarkedet i Norge er i praksis bare drøyt 15 år gammelt. Frem til begynnelsen av 1980-tallet var både boligmarked og kredittmarked gjennomregulert, slik at prisene på mange leiligheter var kunstig lave, og eiendomsmarkedet fungerte dårlig. Willoch-regjeringens deregulering var den gang omstridt, og det er derfor verdt å merke seg resultatene av denne dereguleringen: Regjeringen slår i St.meld. nr. 49 for 1997-98 fast at «boligsituasjonen for de aller fleste i Norge er god». Men et bredt flertall i komiteen står sammen om en satsing på vanskeligstilte i boligmarkedet for å avhjelpe dem som ikke pr. i dag passer inn i denne beskrivelsen. Det gjelder til en viss grad unge og førstegangsetablerere, og det gjelder andre grupper med dårlige levekår over en periode på flere år. Høyre skiller lag med flertallet i noen valg av virkemidler. Høyre ønsker å forbedre og målrette virkemidlene, med Husbanken i spissen, mot disse svake gruppene, mens flertallet vegrer seg mot å prioritere og velger Ole Brumms lovprisning av både melk og honning, både allmennyttige tiltak og tiltak mot svakerestilte. Høyre har sluttet seg til komiteflertallets påpekning av at det er behov for en opptrapping av utbygging av boliger rettet mot ungdom og førstegangsetablerere. Men samtidig er det grunn til å undre seg over at både det foregående regjeringsparti, Arbeiderpartiet, og de nåværende har dristet seg til å tallfeste et ønske om å igangsette bygging av 4 000-5 000 flere utleieboliger pr. år i de kommende år. Overfor pressen er dette solgt stort inn, slik at Aftenpostens aftenutgave i går presenterte det som et vedtaksforslag i Stortinget. Høyre konstaterer at det bare er SV som har lagt frem et konkret vedtaksforslag om en tallfestet satsing, og antar at dette fra de andre partiene nærmest kan betraktes som et valgkamputspill, som jeg håper blir lagt i skuffen dersom ikke SVs forslag i dag får støtte. Høyre er skeptisk til den uklarheten flertallet skaper ved i merknads form å omtale et nytt nasjonalt program for utleieboliger. Merknadene er uklare. Det er høyst uklart om disse utleieboligene skal være rettet mot spesielt vanskeligstilte, eller mot ungdom med lave inntekter generelt. Høyre tror en satsing på offentlig finansierte allmennnyttige boliger er en avsporing av behovet for å få et bedre utleiemarked. Vår løsning er en videre omlegging i retning av at de offentlige midlene og subsidiene skal følge person og vurderes ut fra den enkeltes behov, og ikke følge boligen. For å få til målrettede boligsubsidier er det viktig å sikre at midler som brukes til subsidier av boliger, kun brukes til sosiale kriterier. Med dette mener Høyre utleieboliger som administreres av kommunene innenfor en kommunal handlingsplan, eller boliger som er knyttet til helt avgrensede livssituasjoner med begrenset inntekt. Det gjelder f.eks. studenter og studentboliger. Høyre foreslår å kombinere slike målrettede boligsubsidier med bostøtteordninger mot grupper med lav betalingsevne og mot toppfinansieringsordninger og spareordninger for førstegangsetablerere med liten egenkapital. Storstilte, diffuse programmer for bygging av «allmenne» utleieboliger er lite egnet til å oppfylle de behovene som finnes i boligmarkedet. Det samme er de generelle oppføringslånene for nye boliger. Regjeringen viser i sitt forsvar for oppføringslånene i Husbanken i St. meld. nr. 14 til at disse lånene har effekt i distriktene, i kommuner med lite konsentrert bosetting. Det står i et visst relieff til en samlet komites bekymring for at problemene i boligmarkedet er størst i de store byene, med det største presset i Oslo. Høyre stiller derfor spørsmålet, som vi har gjort noen ganger tidligere: Hvorfor ikke avskaffe ordningen med oppføringslån gjennom Husbanken og dessuten legge om ordningen med etableringslån, slik at mottakergruppene kan betjenes av de ordinære bankene? Høyre og Fremskrittspartiet foreslår at det bør utredes hvordan dette kan oppnås ved at staten gir visse garantier for boligkjøpere med lav egenkapital i forhold til lånesummen. Det er også et paradoks at Regjeringen i denne meldingen hevder at formålet med oppføringslånene «har ikkje vore å konkurrere med dei private bankane». Men effekten av økt konkurranse og ved at flere boliglån i Distrikts-Norge ble overlatt til private banker, ville være et lite bidrag for å hindre nedleggelse av bankfilialer ute. Høyre er glad for at det er et flertall i komiteen som ber om en gjennomgang av effekten av at Husbanken bare finansierer boliger på mer enn 50 m2. I Oslo har dette kravet ført til at etterspørselen etter overkommelige ett-roms leiligheter av rimelig standard ikke har blitt dekket. Få nye har blitt bygd, samtidig som ombygginger de senere årene har ført til at en rekke slike boliger har forsvunnet. Endelig er det en samlet komite som går inn for å bygge flere studentboliger. Høyre er en del av det flertall som har avvist Regjeringens forslag om å overføre studentboligtilskuddet til Husbanken. Studentsamskipnadene har selv avvist forslaget og vist til at dagens forvaltning av tilskuddet fungerer bra. Etter Høyres syn er det regelverket som må justeres, og jeg viser til de merknader flertallet kom med i Budsjett-innst. S. nr. 12 like før jul. Høyre er opptatt av at balansen i boligmarkedet må bedres. En økning av dekningsgraden for studenthybler i de største byene vil eksempelvis være av betydning for andre boligsøkere med lave inntekter, fordi presset vil bli redusert på det øvrige utleiemarkedet av rimelige, mindre leiligheter. Likeledes er det viktig at utleierne av hybler og leiligheter gis stabile og rimelige vilkår. De fleste av disse utleierne er «uprofesjonelle» i den betydning at det er boligeiere som leier ut deler av egen bolig. Høyre og Fremskrittspartiet har i forslag bedt om at Regjeringen ser på skattereglene for slik utleie med tanke på klargjøring, og har et visst håp om at flertallet kan slutte seg til dette forslaget. Det er også bra at Odelstinget senere i dag tar et viktig skritt videre i retning av at et åpent leiemarked, ved å oppheve de siste husleiereguleringene i Trondheim og Oslo. Likeledes vil jeg påpeke at en forenkling av plan- og bygningsloven ville hindre både fordyring og forsinkelse av byggeprosjekter, slik vi ser tilløp til for tiden. De partiene som utgjør stortingsflertallet, har vært gjennom en sunn modning i boligpolitikken de senere år, i retning av deregulering av virkemidler og liberalisering av boligmarkedet. Det er derfor viktig å huske at boligmarkedet og problemene for unge og vanskeligstilte påvirkes mer av de øvrige rammebetingelser Stortinget beslutter, enn av de fagre ord Stortinget måtte uttale i dag.