Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-06-16:
Eg vil starte med å takke saksordføraren for eit godt innlegg på vegner av komiteen, og eg vil takke alle partia i komiteen for eit godt samarbeid i denne saka. Som leiar av Arbeidarpartiets utval mot vald i nære relasjonar er eg veldig glad for at me har greidd å få regjeringspartia eit godt stykke på veg når det gjeld å gjere bruken av barnehus obligatorisk for barn. Det er eit godt stykke på vegen når det gjeld å styrke barns rettstryggleik. Men det er skuffande at ein ikkje vil at dette skal gjelde for alle barn. Eg må òg seie at eg er noko kritisk til formuleringa som fleirtalet har i sitt forslag til vedtak, som er som følgjer: «Stortinget ber regjeringen gjøre bruk av barnehus ved dommeravhør obligatorisk for barn under 16 år som har vært utsatt for vold eller overgrep, eller er vitne til slike saker, der dette er til det beste for barnet.» Kven skal vurdere det? I dag veit me at det i altfor mange tilfelle blir vurdert ikkje til det beste for barnet grunngjeve i reiseavstand. Undersøkingar viser at desse vurderingane gjeld dei vaksne og ikkje barnet, og at det blir opplevd langt for dei som følgjer barna. Eg er redd for at me gjennom å ha den formuleringa som fleirtalet føreslår, ikkje kjem til å oppnå det som Arbeidarpartiet, som UNICEF og som Barneombodet er opptekne av, nemleg å sikre alle barn retten til bruk av barnehus. Me veit det kostar pengar å bruke barnehusa for politiet og for domstolane. Eg er bekymra for at dette påverkar barns beste-vurderinga i domstolane og politidistrikta. Derfor er forslaget vårt om å gjere bruken obligatorisk for alle barn under 18 år veldig viktig og et mykje betre forslag. Dette må òg sjåast i samanheng med det forslaget både me og regjeringspartia har om å styrkje kapasiteten ved barnehusa. Barnehus gjer langt meir for barn som er utsett for vald og overgrep, enn bare sjølve avhøyret. Med fleirtalets forslag til vedtak vil i dag elevar på ungdomsskulen ikkje få tilbod på barnehus. Det meiner eg er for dårleg. Me synest ikkje det skulle vere opp til den enkelte stad å vurdere om ein 16-åring, som kanskje har hatt heile barndomen sin fylt med vald og overgrep, skal ha rett til tilbod ved nærmaste barnehus. Det meiner me at den ungdomen skal. Igjen gjer Arbeidarpartiet eit forsøk i Stortinget på å oppfylle eit samrøystes ønske frå justiskomiteen under behandlinga av stortingsmeldinga om vald i nære relasjonar frå i fjor, om å vedta den planlagde omfangsundersøkinga som regjeringa fjerna midlane til i fjor. Gjennom at fleirtalet no framleis vel å prioritere ned kunnskap på dette området, risikerer me at det blir sett i verk tiltak mot valdsutsette barn som ikkje er treffsikre nok. Når me veit kor viktig det er med ei breiare og betre forsking på dette området for å finne dei beste og mest treffsikre tiltaka, er det synd at regjeringspartia med sine samarbeidsparti ikkje greier å finne pengar til dette denne gongen heller. I ljos av store summar til taxfree og påhengsmotorar seier det litt om prioriteringa. Eg vil understreke avslutningsvis, trass i kritikken, at eg er glad for at forslaget frå Arbeidarpartiet har ført til at me samlast om viktige tiltak. Me er einige om at kapasiteten ved barnehusa må styrkjast, og me er einige om at me treng eit utgreiingsarbeid frå regjeringa for å skaffe fleire legar med rett kompetanse til å gjennomføre viktige medisinske undersøkingar av barn. Samtidig er eg skuffa over at det ser ut som om regjeringspartia har strekt seg akkurat så langt som dei har følt at dei måtte, men at dei ikkje ville vere med på å ta dei nødvendige stega for å vareta alle barn utsette for vald og overgrep. Eg hadde håpa at me hadde fått eit vedtak i dag som sikra alle barn under 18 år – for det er det som er definisjonen på barn i Noreg – obligatorisk bruk av barnehus. Det får me ikkje, men eg er glad for at me har kome eit godt stykke på veg. Eg tek opp Arbeidarpartiets forslag i saka.