Mari Holm Lønseth (Høyre), 2019-12-17:
Saken gjelder et representantforslag fra SV for et mer rettferdig boligmarked, der SV fremmer sju forslag om bl.a. en nasjonal boligplan, beskatning og en såkalt tredje boligsektor. Også Arbeiderpartiet og Senterpartiet fremmer egne forslag, og jeg regner med at de enkelte partiene vil redegjøre for sine egne forslag. Norge har et av de mest velfungerende boligmarkedene i hele verden. Åtte av ti husholdninger bor i en eid bolig. Selveierdemokratiet bidrar til å spre makt i samfunnet, det gir oss gode bomiljø, god helse og stabilitet og sikkerhet i den enkeltes liv. Derfor skal vi også beholde tradisjonen med at folk flest eier sin egen bolig. Det betyr ikke at boligmarkedet er perfekt. Det må bli raskere, enklere og billigere å bygge boliger. Byggesaksprosessene må digitaliseres, og planregelverket må bli enklere å forstå og forholde seg til. Allerede er det gjennomført forenklinger som gjør at bl.a. leiligheter kan bygges mer enn 100 000 kr rimeligere per enhet. Her er også potensialet stort for ytterligere forenklinger som til sjuende og sist kommer boligkjøperne til gode, når også tilbudet vokser. Vi vet dessverre at tilbudet av nye boliger ikke er stort nok i alle de store byene. For eksempel vet vi at med dagens reguleringstakt i Oslo styrer også Oslo-byrådet mot økte boligpriser. Det er først og fremst kommunene som har ansvar for å sørge for at det er nok areal til boligbygging. Det har jeg også tillit til at de enkelte kommunene selv klarer – i motsetning til SV, som foreslår nasjonale boligplaner som kommer til å gripe inn i kommunenes handlefrihet. Når det gjelder SVs forslag om utbyggingsavtaler, vil jeg også bemerke at regjeringen allerede er i gang med å vurdere reglene for finansiering av infrastruktur. Noe av det som bekymrer meg mest, er at andelen med lav inntekt er de som har det største fallet i eierandel. Årsakene til det er nok sammensatte, men det viser oss også at det er behov for en mer målrettet politikk mot dem som trenger det mest. Derfor har Høyre i regjering sørget for å målrette både startlånsordningen og bostøtteordningen. De som får bostøtte nå, får mer enn før, og flere får startlån enn før, med et høyere beløp enn tidligere. Bare de siste tre årene har over 12 000 husstander gått fra en leid til en eid bolig gjennom startlån. Blant annet SV tar i innstillingen til orde for at unge førstegangsetablerere skal ha rett til startlån. Det synes jeg kan høres tilforlatelig ut. Problemet er bare at det går på bekostning av vanskeligstilte. Hvis vi ser på tallenes tale, kan vi se at i f.eks. 2012, da det var en ordning med at unge kunne få startlån, fikk nesten 10 000 ungdommer med god betjeningsevne startlån. Samtidig var det bare 2 500 vanskeligstilte som fikk den samme hjelpen. I 2017, som er det siste året Husbanken har sikre tall for, var det også nesten 7 000 vanskeligstilte som fikk hjelp. De fleste gjorde det for å fullfinansiere sin egen bolig, og de fleste av dem var også barnefamilier. Det er en markant økning under denne regjeringen, som er en konsekvens av en villet politikk for å nå dem som trenger det mest. I tillegg foreslår SV i denne saken å åpne for en regulert boligsektor, og det får de i stor grad med seg Arbeiderpartiet og Senterpartiet på. Men et regulert boligmarked vil i praksis heller ikke hjelpe dem som trenger det mest, derimot vil det bli brukt mye offentlige ressurser på å hjelpe noen få. Det vil også kunne bidra til å kunne skape et a-lag og et b-lag, der det er noen som må bli værende i en kommunal eller statlig ordning uten å komme seg ut på det ordinære boligmarkedet med den friheten og stabiliteten det gir, samt muligheten til å ta del i den ordinære prisstigningen. Jeg vil også kommentere at SV dessuten har fremmet et forslag i innstillingen som handler om et skille mellom primær- og sekundærbolig når det gjelder eiendomsskatt. Det er allerede et skille mellom primær- og sekundærbolig når det gjelder formuesskatt og ligningsverdien der. Jeg ser ikke et behov for å gjøre eiendomsskatten mer komplisert enn den er i dag – jeg vil heller ta til orde for at eiendomsskatten skal bli lavere, slik at folk kan ha hjemmet sitt som et hjem, ikke som et skatteobjekt for oss. Boligmarkedet fungerer nettopp fordi det er et marked. Vi er nødt til å gjøre det vi kan for at det skal få rom for flere, framfor å ha økt skatt for de fleste og subsidiering for noen få.