Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2012-11-15:
Jeg vil takke for mange gode og viktige innlegg, som jo alle sammen bekrefter at det også nå er et massivt flertall i denne sal for at EØS-avtalen ligger til grunn for Norges forhold til EU. Det er i Stortinget partier som er tilhengere av medlemskap i EU, det er partier som er motstandere av medlemskap i EU, og det er partier som mener at lykken ligger i selve EØS-avtalen. Men vi har altså blitt enige om å styre på grunnlag av EØS, og det som vi nå har hørt, kommer vi til å fortsette med. Regjeringen har nettopp lagt fram en melding som – i tillegg til min redegjørelse for to dager siden – gjør det klart hvordan regjeringen mener vi skal videreutvikle dette, ikke minst bruken av handlingsrommet. Så når Høyres hovedinnlegg i sin helhet dedikeres til ikke å snakke om EU, men om forhold i SV og Senterpartiet, så vil jeg anbefale at vi nå vrir fokuset tilbake på hvordan det står til i EU, og hvordan vi kan bruke EØS, for det spørsmålet anser jeg som avklart. Også den neste Stoltenberg-regjeringen kommer til å styre på grunnlag av EØS-avtalen, og vi sier i meldingen en god del om hvordan vi vil utnytte de mulighetene som ligger der. Så får vi høre at vi allerede er styringsudyktige. Nå har vi altså styrt i sju år og – jeg tror det er – 29 dager. Jeg tror mange ute i Europa ikke får nøyaktig det inntrykket når de ser hen til Norge, med Europas laveste arbeidsledighet, betydelig overskudd i de fleste indikatorer og i det hele tatt en meget trygg, styrt økonomi. Men jeg regner med at når representanten Skovholt Gitmark møter sine venner i Europa, kan han beskrive hvor vanstyrt Norge er, og hvor mye det er å lære fra f.eks. Sør-Europa med hensyn til å forvalte økonomien på en god måte. Jeg har et annet syn. Det ble også nevnt at vi ikke har brukt handlingsrommet. Da vil jeg nevne hjemfallsretten, som ble forbilledlig beskrevet allerede av representanten Serigstad Valen, det at vi bidro til å stoppe det foreslåtte Monti II-direktivet, som ville vært et alvorlig angrep på prinsipper i arbeidslivet, innsatsen på forbrukerområdet, postdirektivet, som har vært nevnt, differensiert arbeidsgiveravgift, pengespill og skattefritak for gaver til frivillige organisasjoner, for å nevne noen – og geologisk lagring av CO2. Alt dette er områder hvor Norge har brukt sin aktive europapolitikk til å endre, påvirke og bevege EU i riktig retning. Og alle som deltar i Europautvalget i Stortinget, vil merke at man ved hvert eneste møte har en rekke saker oppe som dreier seg om en proaktiv og dynamisk europapolitikk. Samtidig sier vi at dette handlingsrommet skal utnyttes bedre. For å gjenta mitt hovedpoeng fra tirsdagens redegjørelse på det punktet: Det dreier seg om å være enda bedre på å være tidlig til stede i prosessene, det dreier seg om å velge sine slag – bestemme seg for hvilke saker som er viktige – og så bruke energi, ressurser, kompetanse og dyktige mennesker på å sette det solid på dagsordenen. Det er da det lykkes godt. Debattene de siste dagene har jo stort sett dreid seg om advarselen mot å bruke handlingsrommet, og det har vært utvist et fantastisk engasjement – ikke minst fra Høyres representanter – når det gjelder hvor ille det er at vi nå opprettholder den beskyttelsen som opprinnelig lå i kronetoll for en del norske oster, og som da har blitt utvannet av at en konstant kronetoll er stadig mindre verd, og at konkurransen fra produkter utenfra derfor blir sterkere. Det har vi nå hatt mange anledninger til å drøfte, men jeg merker meg at Høyre framstår som om man er redd for debatt – det at noen stiller spørsmål ved enkelttrekk i avtalen eller tillater seg å bruke handlingsrommet, gir grunn til bekymring, og det beste hadde vært om vi satt stille i båten og ikke utfordret noen. Jeg er mye tryggere på EØS-avtalen enn det. Jeg tror så mye på EØS-avtalen at jeg tror vi vil tåle å diskutere alle dens sider, og jeg er enig med f.eks. representanten Brekk i at EØS-avtalen har sine demokratiske ulemper. Mitt svar på det er at et fullt medlemskap i EU ville gi oss en bedre demokratisk innflytelse. Andre har et annet syn på det. Men det er ikke mulig å se bort fra det faktum som vi beskriver i meldingen, at det er en demokratisk utfordring i å implementere vedtak som andre har fattet. Samtidig er det et demokratisk fundament at seks regjeringer gjennom fem storting har blitt enige om at det er den beste måten å organisere vårt forhold til EU, så det er i hvert fall et solid demokratisk fundament bak det.