Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2020-05-12:
Takk til saksordføreren for en grei gjennomgang. Takk også til forslagsstillerne. De tar opp urettferdige velferdskutt, som lett kan drukne i covid-19-situasjonen. Derfor berømmer jeg SV for å reise denne saken nå. Stortinget har de siste to månedene brukt sin tid på ekstraordinære tiltak, der regjeringa har fremmet forslag som stortingsflertallet, med Arbeiderpartiet i front, har endret, særlig med tanke på en mer rettferdig fordeling av de store midlene som er bevilget. I den perioden som er gått siden Solberg-regjeringa overtok i 2013, har vi opplevd en sammenhengende periode med urettferdige kutt i velferd fra det ene statsbudsjettet til det andre. Noe av det aller første Erna Solberg gjorde, allerede i 2015, med hallelujarop fra Fremskrittspartiet og støttepartiene Kristelig Folkeparti og Venstre, var å ta feriepengene fra arbeidsledige og skattlegge sluttvederlag for folk som mistet jobben. Det ga 2 mrd. kr i kutt i velferdsytelser som gikk rett i lomma på de rikeste, som hvert eneste år siden Solberg-regjeringa tiltrådte, har fått skattekutt på skattekutt. Vi ser hvordan høyresida i norsk politikk konsekvent velger side – de rike framfor vanlige folk. Stortinget har i covid-19-situasjonen vedtatt gunstigere regler for dagpenger under permittering. Det var både riktig og rettferdig, men det som foreløpig ikke har vært et tema, er at alle de som nå har fått dagpenger etter disse gunstigere permitteringsreglene, likevel kommer til å tape, ikke bare i inntekt, men også i feriepenger. Det vil de merke neste år. Det er ikke rettferdig. Arbeiderpartiet stemte i 2015 imot å ta feriepengene fra arbeidsledige, men det ble nedstemt. Forslagsstillerne i denne saken lister opp en lang rekke stønader der høyreregjeringa systematisk har kuttet i velferden til folk flest – kutt i stønader til uføre, herunder også barnetillegg og leveraldersjustering, redusert kjøpekraft for pensjonister, kutt i arbeidsavklaringspenger, kutt i stønad til enslige forsørgere, brillestøtte til barn og bilstøtteordning for funksjonshemmede. Mange andre kutt i velferdsordninger kunne vært lagt til, f.eks. det hjerteskjærende kuttet i supplerende stønad for personer med kort botid i Norge, der f.eks. personer i 80-årene, som hadde hatt slik stønad i ti år eller mer, mistet stønaden fra den ene dagen til den andre. Vi har diskutert regjeringas urettferdige kutt i velferden tidligere. Høyreregjeringa står hver gang på sitt – de svakeste skal betale for de rikeste. I statsbudsjettet for 2020, før jul i 2019, viste Arbeiderpartiet til alle kutt høyreregjeringa og støttepartiene i Stortinget har stått for gjennom sju statsbudsjett. Regjeringa bruker ofte og gjerne velferdsstatens bærekraft som argument for sine kutt. Det er i utgangspunktet et flott begrep om kvaliteter i det norske samfunnet. Ifølge folketrygdens formålsparagraf handler det bl.a. om å gi økonomisk trygghet ved arbeidsløshet, aleneomsorg for barn, sykdom og skade, uførhet og alderdom, hjelp til selvhjelp og utjevning av inntekt mellom grupper. Summen av Solberg-regjeringas sju budsjetter er en annen. For dem betyr velferdsstatens bærekraft at de med de laveste inntektene skal sakke akterut. Høyresida omfordeler ikke fra dem med høye til dem med lave inntekter, men omvendt. Som vi påpekte i Arbeiderpartiets alternative budsjett: Summen av regjeringas politikk har gjort det vanskeligere for vanlige folk å leve livet sitt. De sosiale forskjellene øker. Arbeiderpartiet har sitt eget forslag i denne saken. Vi ber regjeringa fremme en oversikt til Stortinget om konsekvenser for levekår og økte sosiale forskjeller av alle velferdskutt som høyreregjeringa har gjort siden Erna Solberg overtok som statsminister. Vi er ikke uenige i det som fremmes av forslagstillerne, men regjeringas kutt til de svakeste har pågått uhemmet i sju år, sammen med skattekutt i milliardklassen til de rikeste. Arbeiderpartiet innser at det dessverre vil ta mer enn ett statsbudsjett å rette opp i de usosiale kuttene fra høyreregjeringa og stortingsflertallet ved Høyre og Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti. Jeg tar herved opp Arbeiderpartiets forslag i saken.