trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-09:
«Styret i Diplom-Is anbefalte på sitt møte den 13. oktober å legge ned produksjonen og 55 lokale arbeidsplasser i Rakkestad. Regjeringspartienes tiltredelseserklæring legger opp til et aktivt statlig engasjement, i samarbeid med næringslivet og arbeidstakerne. Regjeringspartiene viste også et stort engasjement for å bevare arbeidsplassene ved Union i Skien. Hva vil statsråden nå gjøre for å opprettholde arbeidsplassene ved Diplom-Is i Rakkestad, eller hvilken omstillingspakke kommer eventuelt på plass?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-09:
Jeg takker for svaret. Det har vært en ryddig prosess fra Diplom-Is’ side. Det er også opplagt at Diplom-Is har et selvstendig ansvar for å vurdere og foreta forretningsmessige beslutninger knyttet til virksomheten ved avdelingen i Rakkestad. Men det undrer meg at statsråden svarer i litt generelle vendinger, for det var jo ikke mangel på engasjement i statsrådens parti tidligere i høst når det gjelder liknende saker. Vi har nok av saker vi kan trekke fram, der staten helt konkret har gått inn med virkemidler når hjørnesteinsbedrifter har vært truet av nedleggelse eller blitt lagt ned. Jeg ber derfor om litt mer konkretisering. Hvis Diplom-Is’ styremøte skulle ta den endelige beslutningen om å legge ned avdelingen i Rakkestad, kan statsråden antyde noe om størrelsesordenen på den omstillingspakken det kan være snakk om, når den oversikten som statsråden vil ha på bordet først, foreligger?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-09:
Jeg takker igjen for svaret. Det har i dag blitt kjent at Diplom-Is kanskje vurderer å legge ned også lageret i Rakkestad. Det vil si at det dreier seg om 40 arbeidsplasser til som eventuelt kan gå tapt. Som statsråden er kjent med, har Diplom-Is tilbudt en del av de ansatte som mister plassen sin i Rakkestad, å flytte videre i konsernet – kanskje opptil åtte til Oslo og seks til Brevik. Men dette er jo ingen optimal løsning. For det første fører det til mer sentralisering av arbeidsplasser til Oslo, og det fører også til økt pendlervirksomhet. Men jeg er glad for at statsråden antyder, både i hovedsvar og i tilleggssvar, at det vil være et samarbeid mellom lokale og regionale myndigheter ved endringer på arbeidsmarkedet i Rakkestad-området. Men jeg ønsker og håper at det vil bli et aktivt statlig engasjement, som det står i regjeringserklæringen.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-09:
Jeg er kjent med at Tines heleide datterselskap Diplom-Is har arbeidet med sikte på å strukturere virksomheten i Norge for å bidra til framtidig lønnsom iskremproduksjon. I den forbindelse synes det også å være utsikter til at fabrikken i Rakkestad i Østfold kan bli nedlagt. Saken er ute på høring i selskapet. Så vidt jeg kjenner til, tar styret i Diplom-Is sikte på å ta endelig stilling til dette spørsmålet den 25. november i år. Jeg har så langt ingen indikasjoner på noe annet enn at Diplom-Is har gjennomført en ryddig og ordentlig prosess i denne saken. Diplom-Is har ansvaret for å foreta forretningsmessige vurderinger som bidrar til fortsatt lønnsom iskremproduksjon. En eventuell nedleggelse i Rakkestad synes å kunne innebære behov for å øke antallet ansatte noe på Gjelleråsen utenfor Oslo og i Brevik i Porsgrunn kommune. Det ser derfor ikke ut til å være aktuelt å flytte produksjonen av iskrem ut av Norge. På det nåværende tidspunkt er det vanskelig å ha noen klar oppfatning om hvorvidt en eventuell nedleggelse av iskremproduksjonen i Rakkestad vil innebære behov for et særskilt offentlig engasjement og i tilfellet på hvilken måte. Etter mitt syn er det viktig at en først får en god oversikt over de regionale og samfunnsmessige konsekvensene en eventuell nedleggelse av iskremproduksjonen i Rakkestad vil kunne medføre. Når en slik oversikt foreligger, ser jeg det som naturlig at lokale og regionale myndigheter sammen med bl.a. arbeidskraftmyndighetene og virkemiddelapparatet for øvrig vurderer behovet for mulige tiltak.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-09:
Det er vanskelig for meg å forskuttere styrets endelige beslutning når det gjelder iskremproduksjon i Rakkestad. Men det er helt åpenbart at Regjeringen, sammen med regionale og lokale myndigheter, vil se på mulige tiltak for å avbøte ulemper i lokalsamfunnet, dersom bedriften mot formodning skulle legges ned. Dette er tiltak som man eventuelt må komme tilbake til når endelig beslutning er fattet, og man får en oversikt over konsekvensene av den beslutningen.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-09:
Jeg kan bekrefte at det vil være et aktivt statlig engasjement. Jeg er også enig med representanten i at det ikke er noen optimal løsning at en virksomhet legges ned, verken for lokalsamfunnet eller for de ansatte. Det er helt åpenbart at lokale, regionale og sentrale myndigheter skal fokusere på og ha et engasjement i forhold til de konsekvensene som en eventuell nedleggelse vil måtte få.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-09:
Regjeringen vil føre en aktiv næringspolitikk hvor staten er engasjert i partnerskap med næringslivet og arbeidstakerne. Norge skal være et godt land å drive næringsvirksomhet i. Når det gjelder M. Peterson & Søn AS i Moss, har de en utslippstillatelse som medfører at bedriften innen 30. oktober 2007 må ha installert biologisk renseanlegg. Kravet er begrunnet ut fra resipientforholdene i Mossesundet. Bedriften har søkt SFT om fristutsettelse på fem år med hensyn til rensing. Bedriften begrunner søknaden bl.a. med at den sliter økonomisk. Kostnadene ved å installere biologisk renseanlegg er av bedriften anslått til 155 mill. kr. Dette beløpet er langt høyere enn tidligere antatt – da kalkulert til 85 mill. kr. Bedriften vil spare 20 mill. kr ved å kunne etablere renseanlegg der jernbanelinjen går gjennom fabrikkområdet, og bedriften ønsker derfor å avvente en omlegging av jernbanelinjen. For en sak som denne er SFT i utgangspunktet forpliktet til å gi allmennheten anledning til å uttale seg før vedtak treffes. Høringsfristen skal være minst fire uker. Dersom det av hensyn til miljøet, behov for løsning på et akutt problem eller tungtveiende samfunnsinteresser haster med å gi tillatelse, kan fristen settes kortere. SFT vil nå sende søknaden ut på høring og har opplyst at de regner med å kunne treffe en avgjørelse i saken rett over nyttår. Vedtaket kan påklages til Miljøverndepartementet. Når det gjelder jernbanetraseen som representanten Engeset viser til, er jernbaneprosjektet Sandbukta–Moss stasjon viktig for by- og næringsutvikling i Moss kommune. Realisering av prosjektet vil føre Østfoldbanen i tunnel gjennom Moss og vil frigjøre arealer ved dagens jernbanespor som bl.a. går gjennom M. Peterson & Søn AS’ bedriftsområde. Det er gitt en utfyllende redegjørelse om status for dette prosjektet i Samferdselsdepartementets St.prp. nr. 1 for 2005–2006, på sidene 159–161. Regjeringen vil aktivt følge opp dette prosjektet, bl.a. i dialog med Østfold fylkeskommune og Moss kommune, i lys av Soria Moria-erklæringens formuleringer om økt jernbanesatsing. Når det gjelder den kraftinstensive industrien og treforedlingsindustrien, står disse overfor særskilte utfordringer, bl.a. som følge av at kraftavtalene med Statkraft på myndighetsbestemte vilkår i all hovedsak løper ut i årene framover. Regjeringen vil arbeide for å finne ordninger som sikrer industrien, og samtidig tilfredsstiller dagens EØS-regelverk. Treforedlingsindustrien betaler i utgangspunktet den gjeldende minimumssats for elavgift, som i dag er 0,45 øre pr. kWh. ESAs retningslinjer åpner imidlertid for fritak fra denne minstesatsen dersom bedriftene gjennomfører miljøtiltak som tilsvarer effekten av avgiftssatsen. NVE har etablert en søknadsprosedyre for treforedlingsbedrifter i denne sammenheng.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-09:
Til det siste: Representanten vil ikke få det konkrete innholdet i saken på nåværende tidspunkt. Som sagt er dette omtalt i St.prp. nr. 1, og vi vil måtte komme tilbake til det mer konkrete innholdet. Dessuten ligger dette til samferdselsministerens og Samferdselsdepartementets område. Jeg er sikker på at vi vil komme tilbake til det konkrete innholdet etter hvert. Ellers er jeg enig med representanten i at bedriften er viktig for Moss kommune, og det vil være interessant også for meg å følge opp utviklingen for bedriften framover. Så viser representanten til aktiviteten rundt Union i perioden før valget. Jeg er veldig glad for at den forrige regjeringen og den forrige næringsministeren viste et tydelig engasjement, sammen med de partiene som i dag utgjør regjeringsflertallet.
Odd Eriksen (Arbeiderpartiet), 2005-11-09:
Jeg viste til de fristene som SFT er pålagt å følge i denne type saker. Jeg har ikke mottatt signaler fra bedriften eller fra Moss kommune om at saken har dratt unødig ut. Det vil jeg eventuelt måtte komme tilbake til. Når det gjelder oppfølgingen av tiltakene knyttet til jernbanedelen av spørsmålsstillingen, vil dette også bli fulgt opp i nært samarbeid med Østfold fylkeskommune og Moss kommune.
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-09:
Jeg vil få stille nærings- og handelsministeren følgende spørsmål: «Den tradisjonsrike industribedriften M. Peterson & Søn AS» – som etter hvert har skiftet navn til Peterson Linerboard AS – «i Moss med sine 330 ansatte står i fare for å bli nedlagt grunnet bl.a. svært strenge miljøkrav og høye elektrisitetsavgifter. Videre skaper eksisterende jernbanetrasé betydelige problemer for bedriften. Ved sin tiltredelse uttalte næringsministeren at han hadde sin politiske verktøykasse full av virkemidler han ville ta i bruk. Hva vil statsråden konkret gjøre for å trygge den viktige industribedriften i Moss?»
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-09:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er slik at Peterson i Moss er en minst like viktig industribedrift for Moss og Østfold som Union er, og var, for Skien og Telemark. I forhold til det engasjement som ble vist, ikke minst i valgkampen, fra statsrådens parti, og det som da ble sagt og beskrevet som en meget aktiv næringspolitikk, må jeg si at svaret fra næringsministeren ikke på langt nær var så konkret som jeg nok hadde regnet med. Jeg registrerer imidlertid med tilfredshet at han signaliserer at Regjeringen aktivt vil følge opp jernbanesporet, det såkalte alternativ 2B, under Moss. Jeg vil følge opp med et tilleggsspørsmål: Når kan vi få Regjeringens svar på hva som konkret ligger i formuleringen «aktivt følge opp» denne jernbanesporløsningen?
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-09:
Jeg vil understreke at jeg har respekt for at de ulike statsrådene har ansvar for hver sine porteføljer, og jeg forstår at næringsministeren er litt tilbakeholden i forhold til å tråkke i andre statsråders bed – det har jeg full forståelse for. Men siden han i sitt svar til meg var såpass konkret inne på to elementer som åpenbart kommer inn under andre statsråders ansvar, føler jeg at det på en måte er rimelig å følge opp også i tilleggsspørsmålet. Til slutt, med basis i svaret fra næringsministeren: Når det gjelder denne søknaden som bedriften har levert i forhold til utsettelse på renseanlegget, er poenget at her haster det. Det jeg er opptatt av, er at bedriften skal få et raskt og positivt svar på sin søknad. Hvor raskt kan man forvente at et slikt svar vil foreligge?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Samtidig som vi ønsker å satse på et stort militært nærvær i våre nordområder, er det nå en beordring på at Hæren skal bytte ut sine strids- og stormpanservogner med Mercedes-jeeper i panserbataljonen på Setermoen i Troms. Støtter statsråden en slik omfattende omlegging, og hva vil statsråden gjøre hvis hun ikke er enig i en slik radikal omlegging?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg takker statsråden for svaret. Statsråden sier at nordområdene skal være vårt strategisk viktigste satsingsområde i årene framover. Der er vi enige. Men når det gjelder måten man satser der oppe, kan vi kanskje være noe uenige. Personlig synes jeg at det å gå fra pansrede vogner til militære jeeper er å gå noe for langt. Dette er en type jeeper som en nesten finner på annethvert gårdsbruk, og annenhver person har en slik bil. Jeg vet virkelig ikke om det vil være noe særlig avskrekkende å kjøre rundt i noe slikt. Det står at man skal beholde ti stormpanservogner, men Leopard-stridsvognene skal fjernes. Det er jo ikke lenge siden vi kjøpte disse Leopard-stridsvognene. Det er i underkant av ett år siden vi fikk de siste, og mange av dem er ennå ikke ombygd. Synes ikke statsråden dette vil gi signaler om at vi nettopp prøver å nedbygge Forsvaret i nordområdene, i stedet for å satse på det, som Fremskrittspartiet ønsker?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret. Når det spesielt gjelder det at det skal være lette panservogner, lette jeeper og at disse er ettertraktet i internasjonale operasjoner, håper jeg virkelig ikke at vi skal tømme Nord-Norge for utstyr hvis det skulle være behov for den type utstyr ellers ute i verden. Jeg tror og mener helt bestemt at det utstyret vi har i Nord-Norge, skal være i Nord-Norge nettopp for å trygge det vi har der oppe. Og det er mye. I tillegg snakker vi om at vi skal beholde materiell og styrke nærområdene våre i nord, men samtidig så sier vi at Garnisonen i Porsanger kanskje skal legges ned, Heggelia skal legges ned, og Skjold skal kanskje legges ned. Og hva er det da igjen? Altså: Jeg synes at det er en faretruende retning vi beveger oss i nå, at det som er i Nord-Norge, skal samles på ett sted, og i tillegg at det utstyret vi skal ha, skal være lett utstyr, og ikke avskrekkende i det hele tatt. Og da kan vi jo stille spørsmål ved om dette er på grunn av økonomi eller om det er av militærfaglige grunner.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg tillater meg å stille statsråden følgende spørsmål: «Det er store protester lokalt når det gjelder deponering av store mengder forurenset masse i Dramstadbukta, Drammensfjorden. Fremskrittspartiet har tatt til orde for en alternativ deponering. Hvilket initiativ har statsråden tenkt å ta i denne forbindelse?»
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Dette var et delvis positivt svar. Det er et faktum at det offentlige har brukt store ressurser på å rense Drammensvassdraget, og da fortoner det seg for meg meningsløst at man skal fortsette å dumpe forurensede masser i området, uansett om det faktisk er slik at man har dumpet noe der fra før. Det angjeldende området er også mye benyttet til fritidsaktiviteter, til bading, båtliv osv., og derfor er det etter mitt syn viktig at man ser på alternativet til deponering på land. Jeg forstår statsråden dit hen at hun konkret vil gå inn i en dialog med Statens forurensningstilsyn for å se på dette alternativet.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
I den lokale debatt har det fremkommet uenighet om hvor forurenset de massene som foreligger i Fredrikstad og er tenkt flyttet til Dramstadbukta, er. Man har hatt prøveresultater fra Statens forurensningstilsyn, fra bedriften og fra Bellona som til dels har vært direkte motstridende. Det har også vært hevdet andre resultater fra aksjonsgruppen. I den politiske og samfunnsmessige debatt om slike saker er det viktig at man har tillit til de prøvene som tas av Statens forurensningstilsyn. Hva vil statsråden gjøre for å kunne sørge for at vi i fremtiden har skikkelig kvalitetssikrede prøver, slik at vi kan ha en konsensus om de faktiske forhold i samfunnsdebatten når lokale politiske og sentrale politiske myndigheter skal ta stilling til sakene?
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-09:
Regjeringen legger stor vekt på opprydding i gamle forurensninger, og vil bl.a. legge fram en handlingsplan for å sikre opptrapping i arbeidet med opprydding av forurenset sjøbunn i fjorder og havner. Forurensninger fra tidligere tiders utslipp har gjort at det er store mengder forurenset sjøbunn langs kysten. Noen steder er det behov for at disse massene tas opp, f.eks. for å øke seilingsdybden eller fordi oppvirvling gir spredningsfare. Dette gir utfordringer, bl.a. knyttet til deponering av store mengder forurensede masser. Bruk av dypvanns- eller gruntvannsdeponier med god overdekning kan være egnet for håndtering av slike masser. Den konkrete saken som representanten Knudsen tar opp, dreier seg om deponering av ca. 70 000 m3 med forurensede bunnmasser i et dypvannsområde i Dramstadbukta i Drammensfjorden. Massene skal tas opp for å gi økt seilingsdybde inn til en tørrdokk i Fredrikstad. Statens forurensningstilsyn har gitt tillatelse til å deponere massene på rundt 100 meters dyp i Dramstadbukta. Deponistedet er tomt for oksygen og derfor tilnærmet tomt for plante- og dyreliv. Massene som deponeres her, skal dekkes over med et metertykt lag med rene masser, som vil fungere som et lokk og hindre videre utlekking eller opptak av forurensninger. Området har allerede i to vintersesonger vært benyttet til deponering av vesentlig større mengder masser fra et annet mudringsprosjekt i Svelvikstrømmen. Overvåkingsprogrammet for denne deponeringen viser at det er liten spredning av partikler, under selve deponeringen og i tiden etterpå. De nødvendige tillatelsene til deponeringen ble gitt under forrige regjering. Det endelige vedtaket er fattet av Statens forurensningstilsyn, som har vurdert at deponeringen kan skje uten vesentlig fare for spredning av forurensning, og tidsfristen for overprøving etter forvaltningslovens regler er utløpt. Statens forurensningstilsyn kan på vanlig måte ta opp en sak til vurdering dersom det skulle være kommet nye momenter som er relevante for saken. Jeg vil be Statens forurensningstilsyn om å gå gjennom saken på nytt.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-09:
Representanten Knudsen har oppfattet meg helt riktig.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-09:
Jeg har full tillit til at Statens forurensningstilsyn har kompetanse og utfører prøvetaking med god kvalitet. Derfor har jeg full tillit til at de prøvene som Statens forurensningstilsyn foretar, er av god kvalitet, og det vil jeg også bygge videre på i beslutningen som jeg skal ta i tiden framover.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-09:
Regjeringen er opptatt av å sikre denne og kommende generasjoners tilgang til gode naturopplevelser. Allemannsretten er en bærebjelke for utøvelse av et aktivt friluftsliv og sikrer at utmarksområder – enten de er i privat eie eller i offentlig eie – er tilgjengelige for allmennheten. Eiendommen Vestre Vollene, som i sin helhet ligger innenfor Hardangervidda nasjonalpark, er i dag i privat eie. Allmennheten har etter friluftsloven adgang til fri ferdsel, til rasting, telting og høsting av bær på eiendommen. Grunneierens muligheter for kommersiell utnytting av eiendommen begrenses av nasjonalparkens vernebestemmelser, som sikrer det offentlige kontroll med mulige ønsker om utbygging eller andre inngrep i naturen. Retten til jakt og fiske er i utgangspunktet en eksklusiv grunneierrett. Allmennhetens adgang til jakt og fiske vil derfor være avhengig av at grunneierne ønsker å gi tilgang til allmennheten, og at prisen er overkommelig for folk flest. I dag er det slik at allmennheten har rimelig tilgang til jakt og fiske på all statsgrunn og i alle statsallmenninger. I tillegg er store områder gjort tilgjengelig for allmennheten ved samarbeid mellom private grunneiere og lokale myndigheter og/eller lokale jeger- og fiskeforeninger. Etter min vurdering er det ingen løsning at staten generelt går inn som grunneier for å sikre allmennheten rimelig adgang til jakt og fiske i større utmarksområder. Men dersom anledningen og vilkårene ligger til rette for det, bør staten i spesielle tilfeller kunne kjøpe, enten via Miljøverndepartementet eller Statskog SF. Jeg er kjent med at Vinje kommune er i dialog med selger om eiendommen Vestre Vollene. Jeg ser det som svært positivt, og avventer resultatet av denne dialogen. Dersom eierne skulle være villige til å selge til det offentlige for en akseptabel pris, vil Regjeringen selvsagt vurdere det seriøst.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-09:
Det er viktig å framheve allmennhetens rettigheter til utmark. Det er naturlig for oss, som jeg også sa i mitt svar, at vi vurderer kjøp i dialog med Vinje kommune. Vi følger prosessen nøye. Vi vil vurdere et eventuelt kjøp, enten sammen med Vinje kommune eller på eget initiativ.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-09:
Jeg har lyst til å understreke det som jeg har sagt i mitt svar, at generelt er det ingen løsning at staten skal gå inn som grunneier for å sikre allmennheten rimelig adgang til jakt og fiske. Men i visse spesielle tilfeller kan det være aktuelt. Vi vil fortløpende vurdere om det er aktuelt for oss å foreta et kjøp, enten i samarbeid med Vinje kommune eller via Miljøverndepartementet eller eventuelt Statskog.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg har følgende spørsmål til landets olje- og energiminister: «NVE har pr. 1. januar 2005 beregnet det totale tekniske og økonomiske utbyggbare vannkraftpotensial i Norge til 205 TWh, innenfor bestemte grenser for investeringskostnader. Denne beregningen representerer en vesentlig oppjustering av vannkraftpotensialet i forhold til oversikten av 1. januar 2004. Beregningen fra NVE viser et gjenværende utbyggbart potensial på rundt 42 TWh. Rundt 25 TWh ligger innenfor rammen av småkraftverk. Hva vil statsråden konkret foreslå for å realisere økt utbygging av småkraftverk i Norge?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Det var et svar som, etter mitt syn, ikke var helt egnet til å skape den store optimismen på dette felt. Statsråden nevner Soria Moria-erklæringen. I Soria Moria-erklæringen, som er Regjeringens plattform, er det slik – så vidt jeg har forstått det – at småkraftverk synes å være unntatt denne eventuelt framtidige ordningen med et grønt sertifikatsystem. Det er veldig mange som har søkt om å realisere småkraftverk land og strand rundt, og de stiller seg nå svært undrende til dette. Mange av disse prosjektene kommer i en vanskelig situasjon. Har statsråden en god forklaring på hvorfor nettopp småkraftverk eventuelt skal være unntatt et framtidig elsertifikatsystem i Norge?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg skjønner at statsråden ikke vil svare meg konkret på mitt spørsmål, men jeg kan kanskje spørre på en litt annen måte. Når det gjelder å stimulere til økt produksjonskapasitet innenfor vannkraft, er nettopp grønne sertifikater og et elsertifikatsystem et virkemiddel som alle partier er enige om kan brukes. Men etter mitt syn ville det også være fornuftig å gjøre dette systemet teknologinøytralt. Jeg vil også utfordre statsråden på at dette systemet med grønne sertifikater bør inkludere all ny vannkraftproduksjon, og ikke være begrenset til f.eks. mikrokraftverk og 1 MW. Hva er statsrådens kommentar til det? Skal vi få noen fart på dette og få større kapasitet og produksjon i Norge, tror jeg det må, som i Sverige, innbefatte all ny produksjonskapasitet når det gjelder vannkraft.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Fra naturens side er vi i Norge meget godt utrustet for å produsere fornybar energi. Det gjelder selvsagt vannkraft, som står for 99 pst. av elektrisitetsproduksjonen vår i dag, og det gjelder i tillegg vind, bølger, tidevann, bioenergi m.m. Jeg vil legge til rette for at vi tar i bruk disse mulighetene, men det må skje på en miljømessig forsvarlig måte. Selv om fornybar energi har mange plusser i et miljøregnestykke, medfører utbygging av fornybar energiproduksjon også negative miljøvirkninger og brukerkonflikter. Miljøpåvirkning og brukerkonflikter varierer betydelig mellom de ulike teknologier og prosjekter. Utfordringen er å legge til rette for at det blir realisert prosjekter som samlet sett er gunstige for samfunnet. Gjennom det etablerte konsesjonssystemet og de samlede økonomiske rammevilkår har vi et godt utgangspunkt allerede. Med grunnlag i Soria Moria-erklæringen vil jeg arbeide for å videreutvikle det samlede virkemiddelapparatet der det er behov for det, for å kunne realisere utbygging av et betydelig potensial fornybar energi.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Også småkraftverk representerer et betydelig potensial. I Soria Moria-erklæringen er det utvetydig slått fast at det potensialet som ligger innenfor småkraftverk, minikraftverk og mikrokraftverk, skal realiseres for å styrke produksjonen av fornybar energi. Regjeringen har nå tatt fatt på et arbeid også med å utforme grønne sertifikat, og der gjenstår det en god del arbeid, som jeg vil tro representanten har forståelse for, tatt i betraktning at det er knapt én måned siden Regjeringen tiltrådte. På et senere tidspunkt vil vi presentere innretningen for grønne sertifikat for Stortinget.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Min kommentar til det er at jeg selvsagt tar med meg alle fornuftige innspill i forhold til innretningen på et framtidig regime for grønne sertifikat.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
I Soria Moria-erklæringen slår Regjeringen fast at Norge skal ha en tryggere og bedre energiforsyning. En sikker kraftforsyning består av en kombinasjon av gode overføringsmuligheter for kraft og tilstrekkelig produksjon. Regjeringen vil satse på nye miljøvennlige energiformer, opprusting av vannkraft og miljøvennlig bruk av naturgass for å øke tilgangen på energi. Som representanten sier, er Midt-Norge et område hvor det er særlig nødvendig å fokusere på mulighetene for økt energitilgang, og det vil også bli gjort fra Regjeringens side. Når det gjelder kraftoverføring, er det Statnett som systemansvarlig nettselskap som skal sikre et effektivt og sikkert overføringsnett for kraft med tilstrekkelig kapasitet i hele landet. Statnett skal investere i overføringsnett etter samfunnsøkonomiske prinsipper for å sikre forsyningssikkerheten. Statnett har, som representanten nevner, et spesielt fokus på situasjonen i Midt-Norge. Forbruket i regionen vil i de nærmeste årene øke, bl.a. som følge av Hydros utvidelse av aluminiumsverket på Sunndalsøra og Ormen Lange-utbyggingen. Statnett foretar nå flere større nettinvesteringer i området konkret knyttet til disse prosjektene. Midt-Norge opplever også en generell vekst i forbruket til allmenn forsyning. Statnett analyserer flere hovedvarianter av nye nettforsterkninger for å sikre forsyningssikkerheten i Midt-Norge. Analysene viser ifølge Statnett at nytten av en forsterkning er stor. Videre viser analysene at det vil være betydelige nettmessige besparelser knyttet til etablering av ny produksjon i området. Dette er tiltak som på lengre sikt vil være med på å bedre forsyningssikkerheten i Midt-Norge. Samlet sett mener jeg at vi har rammer som skulle sikre en tilfredsstillende forsyningssikkerhet framover også i Midt-Norge.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Det er vanskelig å svare på når ny kapasitet vil være på plass. Som vi vet, ble det for snart seks år siden – tror jeg – gitt konsesjon til bygging av flere gasskraftverk. Når vi først i dag ser begynnelsen på det første gasskraftverket, skyldes ikke det mangel på tillatelse til å bygge gasskraftverk, men nettopp at de kommersielle aktørene som skal bygge ut, ikke har sett lønnsomhet i å foreta denne utbyggingen. Det er én av utfordringene som vi står overfor. Regjeringens ambisjon er at vi skal legge til rette for å øke bruken av fornybar energi, i form av vind, hvor vi har mange spennende prosjekter på bordet som til sammen kan gi et betydelig potensial i form av økt produksjon, i form av bioenergi, hvor vi har et stort potensial, i form av bølgekraft og ikke minst i form av småkraftverk, minikraftverk og opprustning av eksisterende kraftverk. Dette er blant de oppgaver som Regjeringen nå har tatt fatt på, og som vil gjøre at vi vil få økt forsyningssikkerhet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Generelt sett vil utbygging av mini- og mikrokraftverk ha et stort fokus, først og fremst gjennom arbeidet med å legge til rette for grønne sertifikater, som er den første oppgaven som Regjeringen vil ta fatt på. Det er en sak hvor flere departementer og flere etater er involvert med hensyn til hvor det skal gis tillatelse til å bygge ut denne typen kraftverk.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Som det framgår av Soria Moria-erklæringen, er Regjeringens politikk når det gjelder gasskraft, basert på at gitte konsesjoner står ved lag, og at produksjonen av gasskraft skal inngå i det internasjonale kvotesystemet som sikrer at de totale utslippene ikke øker. Regjeringens mål er at Norge skal bli ledende i miljøvennlig bruk av gass. Gjennom bruk av økonomiske virkemidler og satsing på ny teknologi vil Regjeringen realisere løsninger for CO2-fjerning og skape en verdikjede for CO2. Dersom det blir aktuelt å ta i bruk de gitte konsesjonene for gasskraftverk på Skogn og Kollsnes, vil Regjeringen også bidra til CO2 -fjerning ved disse. Regjeringen vil samarbeide med utbyggerne av gasskraft om anlegg for CO2 -fangst, og bidra økonomisk til at dette kan gjennomføres så snart som mulig. Det er en målsetting å realisere fangst av CO2 fra gasskraftverket på Kårstø innen 2009. Regjeringen vil videre at et statlig selskap får ansvar for å skape en verdikjede for transport og injeksjon av CO2. Staten skal også bidra økonomisk til å realisere dette. Regjeringen vil nå så raskt som mulig sette i gang oppfølgingen av de målsettingene som ligger i Soria Moria-erklæringen. La meg tilføye at dette vil bli et høyt prioritert område for denne statsråden.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Det er mange kompliserte forhold som skal avklares før man har på plass et regime som kan håndtere dette på en fornuftig måte. Jeg tror en av de store mulighetene er knyttet til nettopp økt oljeutvinning på sokkelen, som i neste omgang skal bidra til en positiv håndtering i forhold til CO2, og dermed gi en CO2 -kjede som kan gi noe igjen i den andre enden, for dermed skape et positivt økonomisk bidrag også i form av bedre ressursutnyttelse. Det betyr at det er et komplisert arbeid vi er i gang med, hvor alle elementer, alle kostnader, må inngå i de beregninger som skal gjøres som grunnlag for de beslutningene som Regjeringen skal ta. Jeg ber om forståelse for at dette både er et stort arbeid og et arbeid som vi så vidt har startet på, og at vi vil trenge noe mer tid for å gi nøyaktige signaler om kostnadsfordeling. Så er det også slik at fordeling av kostnader mellom kommersielle aktører og staten alltid vil ha preg av forhandling og dermed være vanskelig å gi signaler om på et tidlig tidspunkt.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Ansvaret for framdrift og bygging av gasskraftverk på Kårstø er det utbyggeren som har, ikke Regjeringen. Regjeringen har sagt at de eksisterende konsesjoner står ved lag. Regjeringen har ikke til hensikt å legge noen hindringer i veien for utbygger som allerede er i gang med å realisere det prosjektet. Jeg forutsetter at utbyggeren selv tar hånd om det på en forsvarlig og fornuftig måte.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Jeg har ikke planer om å få utarbeidet en samlet plan for vindkraft, slik det er gjort for vannkraft. Stortinget avviste dette i 2004, og jeg finner ingen grunn til å endre på dette nå. Antallet mulige lokaliteter for vindkraftutbygging langs kysten vår er meget stort. Dersom en samlet plan for vindkraftutbygging skulle hatt noen verdi, måtte det foretas grundige vindmålinger i terrenget over svært store arealer i landet. En slik vindkartlegging forutsetter oppsetting av et meget stort antall vindmålemaster langs kysten over en lengre tidsperiode. Kostnadene ved slike vindmålinger er betydelige. I tillegg til å sikre vinddata for et meget stort antall mulige lokaliteter, måtte kapasitet og kostnader for kraftoverføring fra anleggene beregnes, og det måtte foretas vurderinger av infrastruktur som f.eks. veier og kaianlegg. Først når dette arbeidet var gjennomført, ville en kunne starte opp arbeidet med å vurdere konsekvensene for miljøet og andre viktige samfunnshensyn. Det ville også være en betydelig fare for at en slik samlet plan nokså fort ville bli utdatert. Vindkraftteknologien er i sterk utvikling, noe som påvirker kostnader og produksjonsmuligheter. Utbyggingsprosjekter for vindkraft blir i dag underlagt grundige vurderinger. Alle meldte vindkraftprosjekter gjennomgår en omfattende behandling etter energiloven og plan- og bygningsloven. For vindkraftprosjekter er det i utgangspunktet krav til konsekvensutredning der interesseorganisasjoner og berørte myndigheter trekkes inn, og alle viktige aspekter av utbyggingsplanene blir belyst. Normal behandlingstid for vindkraftprosjekter, fra forhåndsmelding til endelig vedtak av konsesjonsmyndighetene, er i dag på fra to til tre år. I tillegg til den omfattende behandlingen som følger av den etablerte konsesjonsprosessen, er det i år utarbeidet et system for tematiske konfliktvurderinger av vindkraftprosjekter. Utvalgte sektormyndigheter foretar der en nærmere gradering av konfliktnivå for det enkelte prosjekt. Videre er det nå startet opp arbeid med å lage retningslinjer for planlegging og lokalisering av vindkraftanlegg. De tematiske konfliktvurderingene og de kommende retningslinjene vil styrke den regionale og nasjonale koordineringen av vindkraftutbyggingen, slik det er nedfelt i Soria Moria-erklæringen.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
All utbygging av kraft medfører konflikter på ulike områder, og ikke minst medfører det at mange ulike typer hensyn må tas. Det er også slik at utbygging av ny produksjonskapasitet ofte vil utløse behov for nettforsterkning for å kunne føre fram kraft til forbrukerne. Det er også tilfellet i forhold til en omfattende utbygging av vindkraft, at vi står overfor utfordringer på nettsiden. Så har det seg slik at vindkraft er en fornybar energikilde som må utnyttes, og som Regjeringen har til hensikt å utnytte innenfor miljømessig fornuftige rammer. Det vil selvsagt bli foretatt vurderinger og nøye konsekvensutredninger av dette, som jeg allerede i mitt første svar har gitt uttrykk for, i forbindelse med de enkelte prosjekter som kommer. Men det er jo ikke slik at det er laget en samlet plan for vannkraft for hver enkelt bekk i dette landet som kan bygges ut til et mikrokraftverk. Den samlede planen har hatt andre hensyn å ivareta enn den type hensyn som representanten Solvik-Olsen spør om.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Det er først og fremst slik at det er de enkelte aktører som tar stilling til hva som er fornuftig å bygge ut, ut fra et kommersielt synspunkt. Det er grunn til å tro at opprusting av eksisterende vannkraftverk og utbygging av småkraftverk, som har en rimeligere kostnad enn utbygging av vindkraft, vil bli realisert først hvis man legger rent kommersielle hensyn til grunn. Vi har i den senere tid sett at strømpriser har økt en del. Vi vet at vi har underdekning. Det synes også derfor som om den kommersielle interessen for å øke produksjonskapasiteten er større nå enn den har vært tidligere. Det forutsetter jeg – og jeg vil anta at det også gjelder aktørene innenfor vindkraft – og at vi derfor får se en større grad av opprusting av eksisterende vannkraft. Det vil være positivt å ta i bruk det potensialet som ligger også der i forhold til modernisering og fornying på de områder hvor det er miljømessig fornuftig å gjøre det.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Jeg er overbevist om at representanten og jeg er enige om at industrien har stor betydning for oss som nasjon. Vi har utvilsomt gode forutsetninger for å utvikle industri både gjennom de naturressurser som finnes, og gjennom den høye kompetansen vi har i befolkningen og innenfor industrien. På bakgrunn av dette er det altså Regjeringens klare ambisjon å legge til rette for at norsk industri skal kunne få utvikle seg og bidra til sysselsetting også i framtiden. Når det gjelder industriens framtidige rammevilkår, er Regjeringens mål beskrevet i Soria Moria-erklæringen. Vi ønsker som sagt å videreutvikle og samtidig bidra til å utvikle ny industriell virksomhet. Både gjennom sentrale og lokale virkemidler vil vi gjøre dette, og på den måten sikre industrien fornuftige og langsiktige rammevilkår som kan legge til rette for at industrien skal kunne utvikle seg. Jeg har selvsagt også merket meg den bekymring industrien har for økende kraftpriser, bl.a. med referanse til økt pris på CO2-kvoter. Dette er ikke et særnorsk problem. Det er et europeisk problem, som representanten også peker på. Regjeringen vil arbeide for å finne ordninger som sikrer industrien, og som også tilfredsstiller dagens EØS-regelverk. Samtidig med dette vil Regjeringen også arbeide for en mer omfattende og ambisiøs internasjonal klimaavtale som skal etterfølge Kyoto-avtalen.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Jeg kan love representanten at Regjeringen vil ha det samme høye engasjementet i tiden framover for å sikre norsk næringsliv og norsk industri utviklingsmuligheter og en framtid i Norge, bl.a. gjennom å bidra til at vi også skal ha et framtidig regime for kraft som gjør at denne type industri skal ha forutsigbarhet og langsiktighet i sin energiforsyning, noe som er vesentlig nettopp for å opprettholde denne typen industri. Så er det viktig å peke på – og der vil jeg jo håpe at Fremskrittspartiet innser at tiden nå er kommet for å følge den linjen – at man også er avhengig av å jobbe for mer omfattende internasjonale klimaavtaler som sikrer at vi skal unngå nettopp det som representanten Korsberg pekte på, at industrien flytter til land som ikke har denne typen avtaler. Det er nødvendig ut fra et klimahensyn at alle land omfattes av klimaavtaler, og jeg vil i den forbindelse bare peke på de prognoser som IEA har lagt fram i forhold til økt energiforbruk og økte utslipp av klimagasser i de neste 20 år, som er noen av de store klimapolitiske utfordringene vi står overfor.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-09:
Det er ingen tvil om at også Fremskrittspartiet kan ha gode forslag. Realiseringen av et gassrør til Grenland er et prosjekt som har hatt betydelig oppslutning i denne sal fra flere partier over lang tid, også fra Fremskrittspartiet. Gassco arbeider med å utrede mulighetene for dette røret. De skal avlevere en rapport innen nyttår til mitt departement. Men det som vel allerede nå er klart, er at den kommersielle interessen for å delta i et rør til Grenland med forgreninger inn til Oslo og også til Vest-Sverige, er av en slik størrelsesorden at det ser ut til at dette kan bli et svært interessant prosjekt som skal ha store muligheter til å la seg realisere. Det synes jeg vi alle sammen skal være svært godt fornøyd med.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg vil tillate meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Under Statnetts høstkonferanse 1. november advarte Statnett om at kraftsituasjonen i Midt-Norge er i ferd med å bli prekær. Dette til tross for et stort uutløst kraftpotensial i regionen. Jeg nevner: utbygging av Vefsna, minikraftverk i Gaulas sidevassdrag, gasskraft på Skogn og Tjeldbergodden og utbygging av vindkraft langs kysten. Statnett mener at man vil nå kritisk nivå innen 2010. Hva vil statsråden gjøre for å unngå at man må innføre kraftrasjonering i Midt-Norge?»
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg takker for svaret. Jeg konstaterer at statsråden er veldig opptatt av nettutbygging, noe som selvfølgelig er viktig. Men jeg synes at jeg må få lov til å gjøre oppmerksom på at strømledningen ikke produserer strøm, noe Statnetts egen direktør også påpeker. Vi vet at vi har en nasjonal underdekning på 9 TWh i et normalår og 22 TWh i et tørrår. Vi må ha ny produksjon på plass. Alternativet, frykter jeg, kan være at vi vil se en nedlegging av den industrien som har vokst fram i Midt-Norge, fra Møre i sør til Mosjøen i nord. Statsråden er også inne på ny utbygging i regionen i sitt svar i dag. Nå lurer jeg på: Hvilken utbygging er det statsråden ser for seg? Og når vil den kunne være på plass? Innen 2010, som tydeligvis er et kritisk årstall?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Det kan være mange årsaker til at man ikke har fått bygd gasskraftverkene på Skogn og Tjeldbergodden. En av dem er den infrastrukturen som skal til for å transportere gassen, noe man må være villig til å bidra til finansieringen av, noe Regjeringen også har signalisert at den ønsker å bidra til. Det kunne ha vært interessant hvis statsråden kunne komme med et signal om hvor stort det bidraget skal være. En annen ting som vi har diskutert i dag, er WTO og bortfallet av inntekter for norske bønder. En ny inntektskilde for bøndene er at man eventuelt kunne gi en tillatelse til utbygging av mikro- og minikraftverk i de vernede vassdragene i Midt-Norge, og for så vidt i Nord-Norge. Jeg kan særlig nevne Vefsna, som vil bli vernet, hvor man har en god del sidevassdrag. Likeens har man en del sidevassdrag i Gaula som egner seg for mikro- og minikraftutbygging. Er det noe statsråden vil se på muligheten for?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-11-09:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «I Soria Moria-erklæringen heter det at også gasskraftverket på Kårstø skal ha fullskalaanlegg for CO2-fjerning innen 2009. Merkostnadene har statsråden i et skriftlig svar til undertegnede og i mediene sagt at utbyggerne må bidra økonomisk til. Det er fra Naturkraft AS opplyst at merkostnader for rensing og komprimering er 1,5 mrd. kr. I tillegg kommer kostnader til eventuell lagring, distribusjonssystem og injeksjon. Hvor stor andel av kostnadene på 1,5 mrd. kr er det Regjeringen ser for seg at Naturkraft skal dekke?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-11-09:
Jeg takker for svaret. Problemet er at Regjeringen med dette uavklarte forholdet bidrar til å skape en betydelig usikkerhet fordi man ikke er klar med hensyn til hva som blir kostnadsfordelingen mellom staten og Naturkraft AS – de er som kjent i gang med å bygge. Naturkraft AS har sagt klart fra at man ikke kan påta seg kostnader utover det som ligger i kalkylen for selve kraftverket, med tillegg av 5 pst. av kvoteprisen, eller ca. 20 mill. kr pr. år. Vi vet at kostnadene ved å etablere rensing, fangst og komprimering beløper seg til 1,5 milliard kr. Nåverdien av 20 mill. kr er ca. 280 mill. kr eventuelt utbetalt fra Naturkraft som et engangsbeløp. Det betyr 1,2–1,3 milliarder kr for staten. Hvordan ser statsråden på dette konkrete kostnadsbildet?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2005-11-09:
Det er riktig som statsråden sier, at i tillegg kommer kostnader og samarbeid i forhold til lagring, distribusjon, rørsystem og injeksjon i et klarert felt, og det mest sannsynlige feltet er Gullfaks. Her er imidlertid problemet at den ene millionen tonn med CO2 som Kårstø eventuelt kan produsere, bare er 20 pst. av hva som må injiseres hvert år. I tillegg må dette, som statsråden sier, avklares med oljeselskapene og være på plass innen 2009. Kostnaden ved denne delen av tiltaket er langt større enn de 1,5 milliarder kr vi tidligere har snakket om, og dette er jo høyst uavklart mellom partene. Mitt siste spørsmål til statsråden blir: Kan statsråden garantere at fremdriften på Kårstø-kraftverket ikke vil forsinkes – med konsekvenser for kraftsituasjonen, sysselsetting og aktivitet i denne regionen – på grunn av disse mange uavklarte forhold som Regjeringen ved erklæringen bidrar til?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg ønsker å stille olje- og energiministeren følgende spørsmål: «Det foreligger i dag en rekke vindkraftprosjekter rundt i landet, og i den forbindelse oppstår det ofte betydelige lokale konflikter med hensyn til miljøinteressene. I Soria Moria-erklæringen står det at Regjeringen vil «øke utbyggingen av miljøvennlig vindkraft og gjennom konsesjonssystemet sørge for en god regional og nasjonal koordinering av vindkraftutbyggingen». Betyr dette at statsråden nå vil utarbeide en samlet plan for vindkraftutbygging, slik man har gjort for vannkraft?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg takker for svaret. Noen av de samme problemene som en peker på for vindkraft, er noe en også opplever for vannkraft. Det finnes veldig mange bekker rundt i landet som kunne vært utbygd, men likevel har en altså tatt seg arbeidet med å lage en samlet plan for vannkraft. Litt av problemstillingen illustrerer Statnett som på høstkonferansen sin forrige uke, der statsråden var til stede, understreket behovet for milliardinvesteringer i sentralnettet hvis det blir bygd ut så mye vindkraft som en kan anta ut fra planer i Nord-Norge. Det står også i Kraftrapporten deres 01.05 at hvis en får en betydelig utbygging av vindkraft i Nord-Norge, vil en måtte risikere en investering på opp til 6 milliarder kr. Dette må en se i forhold til om en f.eks. hadde bygd ut gasskraftverk der en trenger strømmen. Dette understreker behovet for at myndighetene ser på kraftutbyggingen som en helhet, noe også Sosialistisk Venstreparti støttet i fjor. Nå sitter de i regjering. Burde ikke statsråden da vurdert om ikke SVs holdninger også skulle vært gjeldende for Regjeringen på dette området?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Når det gjelder behovet for mer kraft, var også statsråden inne på det i sitt innlegg på Statnetts høstkonferanse. Situasjonen for kraftbalansen er bekymringsfull. Det understreket også statsråden. Statnett påpekte at det kan faktisk bli kritisk i år 2010 hvis vi ikke får gjort noe spesielt i Midt-Norge. Samtidig vet vi at potensialet for bygging av småkraftverk av NVE er anslått til ca. 25 TWh. Opprusting av kraftverk og større vannkraftverkprosjekter har et potensial på inntil 18 TWh. Dette har som regel en lavere utviklingskostnad enn vindkraft. Den forrige regjering tallfestet et mål på vindkraften på 3 TWh innen 2010. Det har utløst prosjektforslag på 15 milliarder kr i vindkraft. Hvilke målsettinger har denne Regjeringen for vindkraft, og anslagsvis hvor mye penger er den villig til å bruke for å nå målet som den har satt?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg vil stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Ifølge Finansavisen 3. november så spår Verdensbanken og Deutsche Bank en mangedobling i prisen for CO2-kvoter. Det vil drive norske og europeiske kraftpriser i været og svekke konkurranseevnen til norsk industri i forhold til land som ikke er med i kvotesystemet. Hva vil statsråden gjøre for å sikre at norsk energiintensiv industri ikke tvinges til å flytte til land utenfor kvotesystemet?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er helt enig i at man skal legge forholdene til rette for norsk industri og sørge for at de får gode rammebetingelser i forhold til land man konkurrerer med, både i Europa og andre deler av verden. Jeg har i den forbindelse lyst til å minne statsråd Enoksen om det engasjementet som var i Union-saken i valgkampen. Da var det ikke måte på hva disse regjeringspartiene som nå har dannet regjering, skulle gjøre. Man klagde på at den forrige regjeringen hadde en tom verktøykasse i så måte. Jeg vil utfordre statsråden på følgende: Hva vil Regjeringen nå gjøre for å legge forholdene til rette for Union og en del andre industribedrifter, der de kritiserte den forrige Regjeringen? Kan statsråden vise noen av de verktøyene som Regjeringen har?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2005-11-09:
Jeg takker nok en gang statsråden for svaret, som var lite konkret. Jeg vil minne statsråden om et ønske fra papirindustrien da vi forhandlet ratifiseringen av Kyoto-avtalen, at de ønsket å gå inn på kvotesystem og ikke ha en avgift i dag. Det kan jo statsråden avklare ganske konkret her og nå, om de vil få anledning til å etterkomme sitt ønske i så måte. Ellers har jeg også registrert at statsråden er positiv til en gassrørledning til Grenland og Østfold. Her vil jeg hilse statsråden velkommen etter, siden Fremskrittspartiet fremmet dette som forslag i forrige periode, altså i vår. Jeg skjønner at statsråden ikke kommer til å svare konkret på hvor mye som ligger inne i budsjettet, så spørsmålet blir da: Ligger det så mye inne i budsjettet at man kan forvente at man setter i gang fysisk å bygge denne gassrørledningen?