Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2002-10-10:
Jeg mener denne debatten har vist at landet trenger en regjering med et mer avklart parlamentarisk grunnlag enn den sittende regjeringen har, og det er et ansvar for alle partier å bidra til det. Og det kan skje enten i form av at vi får en tradisjonell flertallsregjering der partier på Stortinget som utgjør et flertall på Stortinget, samarbeider i regjering, eller i form av at vi har en mindretallsregjering med et mer avklart og stabilt regjeringsgrunnlag i Stortinget, slik man f.eks. har det i Sverige, og slik jeg mener tidligere mindretallsregjeringer har hatt det i Norge, enten det var Willochs mindretallsregjering på begynnelsen av 1980-tallet eller ulike arbeiderpartiregjeringer på 1970- og 1980-tallet, eller slik jeg mener det var da Gro Harlem Brundtland var statsminister og hadde et stabilt samarbeid om budsjett og økonomisk politikk med sentrumspartiene. I teorien burde det være et slikt avklart grunnlag også i dette stortinget, i den forstand at Fremskrittspartiet valgte å støtte denne regjeringen på grunnlag av Sem-erklæringen og en lang rekke skriftlige svar. I praksis viser det seg at Fremskrittspartiet ikke vedkjenner seg det ansvaret de tok da de valgte å innsette denne regjeringen og erklære seg selv som Regjeringens basis. Jeg mener også at det er et problem at Regjeringen ikke fullt ut vedkjenner seg sitt parlamentariske grunnlag. Og det mener jeg er et problem både for landet, for nasjonalforsamlingen og for alle som er opptatt av forutsigbarhet i politikken. For problemet er at hvis man skal lage de lange linjer i den økonomiske politikken den ene dagen med Fremskrittspartiet og den andre dagen – eller det andre året – med Arbeiderpartiet, som man ønsker å være et klart alternativ til, vil resultatet nødvendigvis bli sikksakk, vingling, og det er ikke bra. Velgerne i landet har krav på klare alternativer, og da har vi alle et ansvar for å forsøke å bidra til at det etableres. Jeg har tatt til orde for et sentrum-venstre-samarbeid. Jeg mener at Kristelig Folkeparti på mange områder kan oppnå mer gjennom å samarbeide til venstre, etablere et sentrum-venstre-samarbeid. Jeg aksepterer at Kristelig Folkeparti har gjort et annet valg, men Arbeiderpartiet har selvsagt sin fulle rett til å beklage og mene at man kan oppnå mer gjennom å samarbeide i en annen retning enn Høyre og Fremskrittspartiet. Det er vårt bidrag til å forsøke å peke på hvordan vi mener det kan etableres et godt flertallsalternativ. Men for å få til et slikt samarbeid trengs det mer enn én partner. Det trengs også at de som samlet kan utgjøre et flertall sentrum-venstre, deltar i et slikt samarbeid. Så lenge den viljen ikke er til stede, er det heller ikke flertall i denne sal for et sentrum-venstre-samarbeid. Så tegnet jeg meg også for bare å kommentere at når representanten Hagen sier at jeg mangler grunnleggende kunnskaper når det gjelder matematikk, regning og budsjettoppsetting, så mener jeg det egentlig sier mer om Hagen enn om meg. Og jeg vil rose Regjeringen for at den så standhaftig står imot angrepene fra Fremskrittspartiet når det gjelder å bruke mer oljepenger. Det er Hagen som har et problem, og ikke Regjeringen eller Arbeiderpartiet.