Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 1999-06-16:
For å starte med det spørsmålet som ble stilt: I utgangspunktet er det slik at det er den som utfører arbeidet, som skal være ansvarlig. Men dette er et ganske komplisert spørsmål, som jeg må få lov til å komme nærmere tilbake til. Regjeringens forslag til økonomiske rammer for kommunesektoren i år 2000 innebærer en reell inntektsøkning på om lag 2,5 milliarder kr eller 1 ¼ pst. Mesteparten av inntektsveksten er knyttet til gjennomføringen av handlingsplanen innenfor eldreomsorgen og helsesektoren. Det er nødvendig med et nasjonalt løft på disse områdene. Jeg er glad for at det er bred enighet i komiteen om prioriteringen av eldre- og helsesektoren. Regjeringen legger opp til videreføring av den finanspolitikken vi har ført for 1999. Innenfor et stramt opplegg er det likevel funnet plass til en betydelig styrking av kommunesektorens inntekter i år 2000. Inntektsveksten vil i all hovedsak komme som øremerkede tilskudd til gjennomføringen av handlingsplanene for eldre og helse. Jeg vil benytte anledningen til å gi en honnør til alle våre 435 kommuner og 19 fylkeskommuner. Disse er bærebjelkene i det norske velferdssamfunnet, som flere har sagt. De gjør en kjempeinnsats for å dekke befolkningens grunnleggende behov for velferdstjenester. Det er ingen grunn til å legge skjul på at kommuneøkonomien er stram i mange kommuner, og at mange opplever strammere økonomiske vilkår i 1999 enn man gjorde i 1998. Men samtidig vil jeg si til dem som etterlyser effektivisering i kommunesektoren og i fylkeskommunene, at kommunene har vist en enestående evne til å foreta de nødvendige tilpasninger for å opprettholde en sunn økonomi. Dette har pågått over år, og det er ingen som kan hevde at kommunesektoren ikke har vært villig til å omstille seg til nye oppgaver over lang, lang tid. Jeg har selv en fortid som folkevalgt i kommunen og vet at det ofte er en utfordring å få dette til, og at kravene til økt effektivitet ikke er av ny dato. Hva gjør så Regjeringen for å lette hverdagen i kommuner og fylkeskommuner? Vi har signalisert at målet er å begrense bruken av øremerkede tilskudd. Dette er et prinsipp som vi står fast på. Samtidig tror jeg det er bred aksept for at gjennomføringen av handlingsplanene for eldre og innenfor helsesektoren krever en betydelig styrking av øremerkede tilskudd. Det kunne selvfølgelig ha vært ønskelig med en høyere vekst også i de frie inntektene. Gjennomføringen av handlingsplanene gjør imidlertid at dette ikke er mulig å få til innenfor den inntektsveksten på 2,5 milliarder kr som vi har lagt opp til for neste år. Regjeringen er opptatt av å gi økt handlefrihet til kommunesektoren. Vi tar sikte på å komme tilbake med forslag om innlemming av øremerkede tilskudd i kommuneøkonomiproposisjonen for år 2001. Fra år 2000 iverksettes forsøket med å gi øremerkede tilskudd som rammetilskudd til 20 kommuner. Jeg har store forventninger til dette forsøket, og jeg håper det skal gi oss kunnskap om hvordan rammefinansiering fungerer sammenlignet med øremerket finansiering. Gjennom prosjektet «Et enklere Norge» tar vi også sikte på å forenkle statlig regelverk rettet mot kommunesektoren, slik at kommuner og fylkeskommuner får mer frihet i oppgaveløsningen. Vi skal også sammen med KS vurdere en konsultasjonsordning mellom staten og kommunesektoren, som forhåpentligvis vil kunne bidra til bedre samsvar mellom kommunesektorens oppgaver og de ressurser som er tilgjengelige. Jeg vil kommentere noen av flertallsmerknadene i innstillingen. Når det gjelder kompensasjon til kommuner og fylkeskommuner som taper på omleggingen av inntektssystemet, skal vi komme tilbake til Stortinget i kommuneøkonomiproposisjonen for år 2001 med en vurdering av hvordan tapskompensasjonsordningen skal håndteres etter 2001, som er siste år i overgangsperioden. Da vil det være gitt om lag 2,5 milliarder kr i samlet kompensasjon over en femårsperiode, og det er en selvfølge at vi nøye vurderer denne ordningen i god tid før den utløper. Men jeg vil samtidig legge til: Etter min oppfatning vil det ikke være mulig å la tapt kompensasjon falle bort uten at man ser på endringer av inntektssystemet som skal erstatte tapskompensasjonen. Det vil slå hardt ut for et stort antall kommuner og vil ikke uten videre være mulig å gjennomføre. Men dette skal vi, som sagt, komme tilbake til. Jeg har merket meg at et flertall i kommunalkomiteen også ber Regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag om at kommuner som slår seg sammen, ikke skal få reduserte statlige overføringer som følge av kommunesammenslåingen. Regjeringen er også bedt om å vurdere i hvor lang tid dette skal gjelde. Det vil selvsagt blir gjort. Jeg er også glad for at komiteen vektlegger betydningen av at asylsøkere og flyktninger raskt kommer i arbeid og raskt blir bosatt i en kommune. Regjeringen har nylig foreslått og gjennomført en endring i reglene for arbeidstillatelse for asylsøkere. Tidligere måtte de ha bodd i Norge i fire måneder før de kunne søke om arbeidstillatelse. Fra og med tirsdag i neste uke kan asylsøkere få arbeidstillatelse med en gang avhøret har funnet sted. Tidligere var det også slik at asylsøkerne måtte ha et konkret arbeidstilbud før de kunne søke om arbeidstillatelse. Nå er ikke det lenger nødvendig. De nye forskriftene vil gjøre det lettere for asylsøkere å komme seg ut av isolasjonen de lett havner i når de blir sittende lenge i mottak mens asylsaken blir behandlet. Rask bosetting er et overordnet mål for Regjeringen. Kommunal- og regionaldepartementet har jevnlig kontakt med Kommunenes Sentralforbund for å drøfte tiltak som bidrar til raskere bosetting. Vi står i år overfor en betydelig utfordring med tanke på det store antall flyktninger som skal bosettes i kommunene.