Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-05-23:
Et av de lovendringsforslagene som har vakt størst reaksjoner i proposisjonen fra Regjeringa, er forslaget om å lovfeste kommunenes plikt til å gi elevene frukt og grønt. Kommunene skal altså tvinges til å prioritere epler framfor å bruke ressursene på bedre kunnskap i skolen. Det er et forslag som etter Høyres oppfatning med all tydelighet viser at Regjeringa har et helt galt fokus i skolepolitikken og ikke evner å prioritere det som er skolens viktigste oppgave, nemlig et godt undervisningstilbud. For Høyre er det nokså meningsløst å skulle prioritere å bruke flere hundre millioner kroner på en ordning med gratis frukt og grønt. Det er viktigere å prioritere ressursene på en god gjennomføring av Kunnskapsløftet - til flere lærere, til bedre etter- og videreutdanning av lærere, til leksehjelp og andre tiltak for å bedre læringsinnholdet i skolen og utbyttet for elevene. For Høyre er det naturlig at det fortsatt er foreldrenes ansvar å sørge for at elevene har mat med seg på skolen. Det er mange kommuner som ønsker å bruke ressursene mer formålstjenlig enn hva Regjeringa vil påby dem, og med god grunn. Froland kommune i Aust-Agder er en kommune som var valgt å trosse Regjeringa. Ordfører Sigmund Pedersen fra Senterpartiet er sterkt kritisk til Regjeringas inngripen i den lokale handlefriheten, og uttaler til avisa Vårt land 7. april: «At vi skal få alt tredd ned over hodet er vanskelig å forholde seg til. Når politikerne havner på Stortinget glemmer de lokale forhold. Det er ikke slik at lokalpolitikere mangler dømmekraft til å vurdere hva som er best for oss. » Høyre er helt enig med ordføreren fra Senterpartiet. Dette er et lovforslag som bidrar til å redusere lokale folkevalgtes evne til å utføre oppgavene de sjøl prioriterer, og heller pålegger dem å utføre oppgaver bestemt av staten. Det er nokså uforståelig ut fra den politiske historien at det nettopp er Senterpartiet som går i front for en sånn utvikling. Høyre kommer derfor til å stemme imot § 13-5 i opplæringsloven og § 7-1c i privatskoleloven. Høyre mener det er riktig å utvide mandatet til Foreldreutvalget for grunnskolen til også å omfatte 1. trinn i videregående opplæring. En viktig del av Kunnskapsløftet er å gjøre overgangen mellom ungdomstrinnet og videregående smidigere og enklere, og i det arbeidet har foreldrene også et viktig ansvar. Vi vet også fra den siste NIFU STEP-rapporten Bortvalg og kompetanse som kom i mars i år, at det nettopp er i overgangen mellom 10. trinn og 1. klasse på videregående at mange elever opplever vanskeligheter som ikke minst gjør at de faller fra i videregående opplæring. Men for Høyre er det litt overraskende at Regjeringa ikke samtidig signaliserer at den ønsker å styrke ressursene til Foreldreutvalget for grunnskolen fordi det nå pålegges nye ansvarsområder. Regjeringa tar et steg i riktig retning når den ønsker å innføre en 25-årsregel for retten til videregående opplæring, men Høyre mener at alle som ønsker det, helt uavhengig av alder, skal ha muligheten til å fullføre videregående opplæring. Høyre støtter også forslaget om å utvide retten til opplæring i og på tegnspråk til å gjelde alle elever som etter en sakkyndig vurdering har behov for det. Men som opposisjonspartiene har påpekt, er det bare CI-opererte barn som får styrket sine rettigheter. Det er bra, men vi trenger mer. Derfor har Høyre sammen med de øvrige opposisjonspartiene fremmet forslag om å be Regjeringa foreslå en endring i opplæringsloven som sikrer rettighetene også til elever som trenger tegnspråklig utvikling eller alternativ og supplerende kommunikasjon. Jeg kan bare slutte meg til representanten Anders Anundsens påpekning av det litt merkelige i at Regjeringa ønsker å lovfeste en ordning med kommunenes plikt til å tilby frukt og grønt til elever, men altså ikke ønsker å lovfeste en ordning som gir elever med ulike kommunikasjonsbehov de samme rettighetene. Det er for Høyre et stort paradoks. Det er positivt at minoritetsspråklige elever i videregående opplæring skal ha en egen rett til særskilt norskopplæring. Men samtidig er det viktig å understreke at disse elevene raskest mulig skal integreres i den ordinære norskundervisningen. Det er helt uholdbart at elever, som man har sett mange steder, har blitt værende i et sånt tilbud gjennom ti år i grunnskolen, og at man i praksis opplever at skolen har hatt lavere ambisjoner på vegne av de elevene enn på vegne av andre elever. Skolen skal ha de samme høye ambisjonene for alle elevene, og det er derfor helt avgjørende at skolen sørger for å gi alle god norskopplæring. Språkkunnskaper er helt grunnleggende for muligheten til å klare seg i samfunnet. Derfor er det viktig at man gjør det man kan for å gi en god norskopplæring, men så raskt som mulig integrerer elevene i den ordinære norskundervisningen.