Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-06-09:
Norske Kvinners Sanitetsforening melder at Kløverhagen på Ringebu er nedlagt. Dette kan bli en trist dag – trist, hvis vi ikke kan få et vedtak om å videreføre drift ved Kløverhagen, og trist, hvis vi nå ser at brukere blir skrevet ut av institusjonen, uten at vi er sikre på at de får et adekvat tilbud. Det er trist hvis et godt fagmiljø blir brutt opp og viktig kompetanse blir spredd for alle vinder. Jeg er ikke det minste i tvil om at dette er nok et utslag av regjeringens retorikk mot private institusjoner. Selv om regjeringspartiene i denne saken og i sine festskrift legger inn et godt ord for institusjoner drevet av frivillig sektor, er fortsatt deres hovedbudskap at det offentlige nærmest har monopol på å kunne levere tjenester av god kvalitet, og at andre leverandører kan være litt suspekte profitører som kun er på jakt etter å få et sugerør inn i fellesskapets kasse. Kløverhagen, med sine 18 døgnplasser, har i en årrekke vært en viktig leverandør av tjenester til psykiatriske pasienter og til demente med tilleggssymptomer, hvorav en del har hatt en vanskelig og utfordrende adferd. Når Sykehuset Innlandet nå har sagt opp avtalen med Kløverhagen, begrunnes det med at tilbudet til brukerne i større grad skal ivaretas ved et av de distriktspsykiatriske sentrene som bygges opp. Samtidig trekkes det fram at Oppland per i dag har flere døgnplasser enn Hedmark, og at antallet døgnplasser derfor må reduseres. Dette er en begrunnelse som halter. Forutsetningen for å redusere antallet døgnplasser må jo være at pasientenes behov er dekket, det kan ikke være en tilnærming i retning av at alle skal ha det like ille. Leger i både Hedmark og Oppland sliter i dag med å få lagt inn pasienter. Et poliklinisk tilbud er neppe et fullgodt og reelt alternativ. Kløverhagen har bygd opp en spesialkompetanse innen psykiatri og demens, og vi vet at pasientgruppen som har behov for et tilbud av denne art, vil være sterkt økende i årene som kommer. I dag møtes disse pasientene i stor grad av ufaglærte og fagpersonell uten nødvendig tilleggsutdannelse. Vi skal altså legge ned et velfungerende tilbud som vi har behov for i dag, og som vi vil få enda større behov for i tiden som kommer. Og hvorfor skal det legges ned? Jo, for å bygge opp et nytt tilbud i offentlig regi. Dette er ikke fornuftig. Tanken på pasientene, tanken på de ansatte og tanken på det samfunnsøkonomiske er totalt fraværende. Kløverhagen har kommet med innspill om at de kunne utnytte den kompetansen de har, og institusjonens flotte beliggenhet, til å gi et tilbud til kommunene i regionen. I Samhandlingsreformens ånd ble det tatt til orde for å ha et tilbud om en interkommunal skjermet enhet til bl.a. svært syke demente, som kan ha en utagerende adferd. Kommunene tør ikke binde seg til dette, fordi finansieringen i Samhandlingsreformen ikke er avklart. Tidligere helseminister Bjarne Håkon Hanssen tente på ideen og ga løfter om at det kunne settes i gang et pilotprosjekt som skulle få 3–5 mill. kr. Ledelsen ved Kløverhagen gikk videre med prosjektplanene – og så kom statsrådsskiftet. Når så ledelsen ved Kløverhagen kontakter departementet, etterlyser prosjektmidler og viser til løftet fra statsråden, får de etter sigende som svar fra departementet at Bjarne Håkon Hanssen sa jo så mye rart. Hvis dette er måten departementet under denne politiske ledelsen møter seriøse tjenesteleverandører på, må jeg si jeg blir mektig irritert og opprørt. Her hadde vi hatt en unik mulighet til å få utnyttet institusjonen og fagkompetansen til noe det virkelig er et skrikende behov for. Vi hadde en runde i komiteen på om vi skulle bruke begrepet «utagerende demente» i innstillingen, og vi landet på å skrive «svært syke demente». Men jeg velger å kalle en spade for en spade. Vi vet at Høgskolen i Oslo har hatt en egen undersøkelse om utagerende demente og ansatte som er redde for vold på arbeidsplassen. Fylkeslederen for Sykepleierforbundet i Oslo uttalte at «det er svært alvorlig at ansatte som jobber med demente er redde for å gå på jobb og for utagerende demente». Videre sa hun at dette må det gjøres noe med. Knutepunkt Sørlandet er syv kommuner som samarbeider. De har satt ned en arbeidsgruppe for samarbeid rundt utagerende demente, og de vil utarbeide forslag til et felles kompetanseprogram for ansatte som jobber med denne brukergruppen. Vi vet at Helsetilsynet har rettet sitt tilsyn mot hvordan kommuner sikrer at utagerende/aggressive demente ikke blir utsatt for rettighetsbegrensninger. Vi vet at mange institusjoner med utagerende demente sliter med høyt sykefravær grunnet skader på personalet. Det meldes også om at det er flere avvik der medpasienter blir skadet. Det siste vi nå fikk høre, var at en dement 81-åring er siktet for å ha forårsaket dødsfallet til en 76-åring i Harstad. Denne problematikken må tas på alvor. Kløverhagen har bygd opp kompetanse til å kunne håndtere disse pasientene, og hvis miljøet på Kløverhagen fikk leve, ville det helt sikkert også fått en viktig kompetanseoverføringseffekt overfor kommunene i regionen – helt i tråd med Samhandlingsreformen. Men hvis det skal bli en realitet, må Stortinget i dag vedta forslaget fra opposisjonen. Da sikrer vi også at pasientene får et adekvat tilbud, og det er som kjent for sent å snyte seg når nesa er borte. Så merket jeg meg at Tove Karoline Knutsen sa at det er viktig med et godt samspill mellom det offentlige og ideelle organisasjoner. Det eneste samspillet jeg har merket i denne saken, er at de ansatte har fått tilbud om jobbsøkerkurs på Nav.