trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Martin Sandtrøen (Senterpartiet), 2021-12-02:
Vi har nå fått en regjering som tror på hele Norge, som kjemper for hele Norge, og som vil utvikle hele Norge. Vi bretter opp ermene og går i gang med en skikkelig satsing på distriktene våre. Det ser vi også i budsjettet. Vi vil gjøre tilgangen på høyhastighets bredbånd til en rett, på lik linje med strøm, og vil sikre at alle husstander der det bor fastboende, skal ha tilgang til høyhastighet bredbånd innen 2025. Allerede i år øker vi satsingen på bredbånd. Vi innfører nå også noe helt nytt: bygdevekstavtaler. Dette er et nytt virkemiddel for å satse på næringslivet og bidra til vekst og utvikling i distriktene våre. Ikke minst styrker vi velferden over hele landet. Dette gjør vi bl.a. gjennom å øke de frie midlene til kommunene og fylkene med 2,5 mrd. kr. Dette betyr at mange eldre får bedre omsorg, og at det blir flere lærere på skolene til å lære ungene å lese, skrive og regne, at det blir bygd ut flere idrettsanlegg, og at det blir satset på lokalt næringsliv over hele landet. Vi vil gi vanlige folk mer innflytelse over lokalsamfunnet og landet sitt. Nå er tiden for tvang, sentralisering og sammenslåing over. Ingen kommuner eller fylker skal nå oppleve press om nedleggelse eller sammenslåing. Det er interessant at Fremskrittspartiet i denne debatten har kritisert nåværende regjering for de høye strømprisene. Det er egentlig ganske utrolig at det går an. Fremskrittspartiet hadde jo gjennom hele sin tid i regjering både olje- og energiministeren og finansministeren, og Fremskrittspartiets Tord Lien hadde knapt rukket å bli olje- og energiminister før han gjorde det klart at han ville ha dyrere strøm. Og ikke bare det: Det ble gjentatt at han var lei av lav strømpris. Fremskrittspartiet økte avgiften på strøm med nesten 50 pst. Norsk lov ble endret for å tillate private eksportkabler av norsk strøm. Det var Fremskrittspartiet i regjering som meldte Norge inn i ACER, en organisasjon som har som eksplisitt oppdrag å skape et fullt integrert energimarked i hele Europa. I debatten viste Fremskrittspartiets leder til at Fremskrittspartiet nå foreslår å ta kontroll med eksporten av strøm ut av Norge. Da er det ironisk at Fremskrittspartiet i regjering undertegnet en erklæring om at en ikke ville begrense eksporten av norsk strøm. Faktisk skrev daværende regjering på egne hjemmesider: «Erklæringen bidrar til økt europeisk kraftutveksling.» Fremskrittspartiets mål i regjering var altså noe ganske annet enn det vi får høre nå.
Per Olav Tyldum (Senterpartiet), 2021-12-02:
Den nye regjeringen har i samarbeid med SV levert et budsjettforslag som gir god grunn til optimisme i landbruket. Regjeringen reagerte raskt og fikk dekket den ekstraordinære kostnadsveksten som har oppstått i høst. Nyvalgt landbruks- og matminister fikk knapt satt sitt nye nøkkelkort i kontordøren før hun hadde en avtale med partene om en kompensasjon. I tillegg dekkes det opp med en investeringsstøtte på 200 mill. kr for neste år. Dette er ekstra investeringspenger som er svært etterspurt, og som er nødvendig for framtiden om vi skal lykkes med et levende landbruk i hele landet. Ikke minst gir regjeringens raske og positive handling en vitamininnsprøyting i næringen. Nesten 1 mrd. kr er i høst lagt på bordet som strakstiltak. 754 mill. kr blir utbetalt nå i februar, 200 mill. kr legges da oppå i investeringspotten neste år. Det er til beste for jordbruket, det er også et godt bidrag til lokal bygge- og anleggsbransje, det er et godt signal fra en regjering som har satt en ny kurs. I åtte år har Høyre-regjeringen i lag med Fremskrittspartiet nedprioritert et løft for jordbruket. Norske matprodusenter har blitt møtt av en regjering som ikke har vært villig til å komme næringen i møte med tiltak de sårt trenger. Siste år har da altså Solberg-regjeringen utsatt tilleggsforhandlingene i frykt for å måtte ta en kostnad. La det ikke være noen tvil: Norske matprodusenter har et viktig samfunnsoppdrag. De skal produsere ren og trygg mat til vår befolkning. Derfor er det både rett og rimelig at vi gir næringsutøverne i landbruket samme inntektsmuligheter som andre grupper. La meg avslutningsvis nevne to viktige punkter som også ligger i budsjettavtalen med SV, og som gir god retning framover: Gjennom etablering av Bionova skal vi få en verktøykasse som er enda bedre rigget, slik at vi når klimamålene som er satt, også for landbruket. Bionova skal bidra til utvikling av næringsvirksomhet i hele landet. Denne verktøykassen skal være tilgjengelig allerede fra siste halvår 2022 og finansieres utenfor jordbruksforhandlingene. Jeg er glad for at partene også har kommet til enighet om å legge fram en forpliktende og tidfestet plan i løpet av kommende år. Planen er å tette inntektsgapet mellom bønder og andre grupper i samfunnet. Inntektsgapet skal tettes uavhengig av bruksstørrelse, produksjon eller landsdel. Denne regjeringen skal bidra til et levedyktig landbruk over hele landet.
Lise Selnes (Arbeiderpartiet), 2021-12-02:
Utdanningssystemet, slik det fungerer i dag, er med på å reprodusere sosiale forskjeller i samfunnet vårt. Ungdom fra familier og lokalsamfunn med liten tradisjon for høyere utdanning tar i mindre grad slik utdanning selv enn de som har fått utdanningskulturen inn hjemmefra. Har foreldrene lang utdanning og bokhyller med bøker, øker sjansen for at barna selv tar høyere utdanning betraktelig. Det er klare geografiske forskjeller også: Nye tall fra SSB viser at 22,3 pst. av befolkningen i Oslo har det som regnes som lengre høyere utdanning, altså mer enn fire år. Oslo skårer høyest på den statistikken, mens mitt eget fylke, Innlandet, skårer dårligst. Her og i Møre og Romsdal gjelder dette bare 6,1 pst. Også når det gjelder kortere høyere utdanning, ligger Innlandet på bunnen av statistikken. Når vi ser på de ansatte i universitets- og høyskolesektoren, blir disse forskjellene enda tydeligere. For en tid tilbake hadde Forskerforum et oppslag om Terje Lohndal fra Lyngdal, som ble landets yngste professor i en alder av 27 år. Lohndal har bakgrunn fra arbeiderklassen og følte at alt var veldig fremmed for ham da han begynte å bevege seg inn i akademia. Han skulle ønske at veien inn dit var enklere for slike som ham. Hadde ikke talentet hans for språk og lingvistikk blitt oppdaget, er det tvilsomt om han hadde valgt denne karriereveien. I dag er han en anerkjent språkprofessor. Sosiologiprofessor Marianne Nordli Hansen viser til at arbeiderklassen utgjør mer enn 30 pst. av befolkningen, mens bare 7 pst. av doktorgradskandidatene har en slik bakgrunn. Rundt 78 pst. har bakgrunn fra overklassen eller øvre middelklasse. Hun sier: «Det er veldig stabile og store sosiale forskjeller. Det er helt klart at utdanningssystemet ikke er et egalitært system.» Arbeiderpartiet vil skape et samfunn med mindre forskjeller. Når utdanningspolitikk er oppe på sakskartet, er det viktig at vi også tar debatten om klassebakgrunn og legger til rette for sosial mobilitet. Selvsagt må utdanningsinstitusjonene møte studentene fra ulike bakgrunner på en inkluderende måte, men dette handler også om geografiske forskjeller, der avstanden til lærestedene kan være avgjørende for hvilke valg som tas i en avgjørende fase. Derfor mener vi det er viktig å legge langt bedre til rette for desentralisert utdanning. På denne måten kan vi bidra til en utdanningskultur over hele landet – ikke bare i de store byene. Samtidig vil vi dekke behovene for kompetanse både i næringsliv og i offentlig sektor.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2021-12-02:
Vi skal få flere i jobb, skape aktivitet i hele landet, øke eksporten og kutte klimagassutslipp med 55 pst. Vi står overfor store utfordringer, selv uten en pandemi og høye strømpriser. Det norske samfunnet er verdens mest digitaliserte, og befolkningen har høy digital kompetanse. Allikevel er behovet for økt digitalisering stort. Bredbånd må bli en rettighet og tilgjengelig for alle. Det gir like muligheter i hele landet. Bredbånd må bli vårt fremste våpen mot sentralisering. Vi trenger mer IKT-kompetanse for å dekke samfunnets behov, spesielt når det gjelder datasikkerhet, og vi trenger en etter- og videreutdanningsreform og stadig mer IKT-kunnskap i alle yrker og på alle områder i samfunnet. Store mengder data ligger ubrukt i f.eks. bygg- og anleggsbransjen. Tilrettelegger man for at bedriftene skal lykkes digitalt, vil man ta et kraftig steg mot en bærekraftig utvikling. Det holder ikke bare med krav om at maskinparken må elektrifiseres innen 2030. Det må være det totale utslippet som teller, og krav til innovasjon og gjenbruk av data må være en del av kriteriene i anbud. Vi vil være avhengig av at entreprenørbransjen blir med for å nå vårt mål om 55 pst. reduksjon av utslipp fram mot 2030. Teknologi vil være avgjørende for å lykkes med de store utfordringene samfunnet står overfor. Det gjelder for å både utvikle offentlig sektor, utvikle eksisterende industri og skape nye næringer for å løse klimautfordringene. En målrettet satsing på teknologi og kompetanse er også en forutsetning for å sikre framtidige arbeidsplasser. Vi er på full fart inn i en kompetansekrise, og uten at vi klarer å utnytte ressursene og utdanne flere, vil resultatet bli dårligere innbyggertjenester og lavere produktivitet. Skal vi klare dette, må staten bidra mer. Vi trenger en aktiv stat med ambisjoner. Dette løses ikke av markedskreftene.
Siri Gåsemyr Staalesen (Arbeiderpartiet), 2021-12-02:
I kveld tar vi Norge i en ny og mer rettferdig retning. Det er et historisk grønt og rettferdig budsjett vi har lagt fram. Vi reduserer forskjellene, styrker velferden og kutter klimagassutslippene. Velgerne ga klar beskjed om at de ønsket en kursendring. I dag leverer vi starten på den kursendringen. Vanlige folk vil merke at vi styrker velferden. Kommuner og fylker får en realvekst på 4,5 mrd. kr i frie inntekter. Det betyr mer i velferd i hele landet. I tillegg blir det gratis kjernetid i SFO for førsteklassinger, og vi starter på en tannhelsereform som retter seg mot unge og mot dem med særlige behov. Vanlige folk vil merke at vi øker bevilgningen til arbeidsmarkedstiltak, skaper tusen flere tiltaksplasser og om lag 250 flere VTA-plasser. Nav styrkes med 100 mill. kr, og det gir rom for tettere oppfølging av personer som står uten arbeid. Dette er et budsjett som får flere i jobb. Det er bra for den enkelte og for samfunnet. For Arbeiderpartiet er den enkeltes mulighet til å få seg en jobb og kunne forsørge seg selv og sin familie det aller viktigste målet i integreringspolitikken. Arbeid er jo nøkkelen til resten, og veien til arbeid går via utdanning og kvalifisering. Skal vi få flere i jobb, er tidlig innsats avgjørende. Derfor er det så viktig at vi kutter maksprisen i barnehagene med 2 915 kr i året og innfører gratis kjernetid i SFO for førsteklassingene. Og hva betyr så tidlig innsats for arbeid og kvalifisering? Politikk virker. Stoltenberg-regjeringen startet i sin tid forsøk med gratis kjernetid i barnehager i utvalgte Oslo-bydeler allerede i 2006, og nå har forskere fulgt disse barna over tid og funnet flere positive resultater når elevene nå har tatt nasjonale prøver på 8. trinn. Disse elevene har faktisk oppnådd bedre mestring på den nasjonale leseprøven. Barn i familier med lav inntekt, hvor mor ikke jobber, ser ut til å ha hatt størst utbytte av gratis kjernetid, i både lese- og regneferdighetene på prøvene på 8. trinn, og guttene har hatt aller størst utbytte når det gjelder lesing. Politikk virker. Se bare på hva vi har fått til i byrådet i Oslo. De siste årene har elevene i Oslo fått bedre avgangskarakterer både på ungdomsskolen og i videregående opplæring. Flere ungdom søker seg til yrkesfag, og flere elever fullfører og består skoleløpet. Dette er resultater som taler for seg.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2021-12-02:
I dag skal vi vedta et budsjett som gir en helt annen kurs for landet vårt, en kurs som reduserer sosiale og geografiske forskjeller. Vi får et budsjett som legger til rette for at alle innbyggere skal ha tilgang på gode offentlige tjenester nært der de bor, og vi starter en omfattende operasjon for å snu sentraliseringen. I tilleggsnummeret øker vi kommunesektorens frie inntekter med 2,5 mrd. kr – 2 mrd. kr til kommunene og 0,5 mrd. kr til fylkene – og i budsjettforliket med SV styrkes kommunesektoren ytterligere. Samlet er det en påplussing på ca. 3,5 mrd. kr utover Solberg-regjeringens forslag. Dette er mye penger, men helt nødvendig for at kommunene skal settes i stand til å levere gode tjenester til innbyggerne, styrke barnehage, skole, eldreomsorg og helse. Utgangspunktet var skralt og ga kommunene null handlingsrom til å jobbe med næringsutvikling eller til å videreutvikle tjenestene sine. Særlig små og mellomstore kommuner har blitt sultefôret i mange år. Skjevfordelingen må rettes opp over år, men dette er en god start. Solberg-regjeringens foreslåtte kutt på 300 mill. kr i tilskuddet til ressurskrevende tjenester reverseres. Dette er et område vi må ha en nøye gjennomgang av. De siste åtte årene har en stadig større andel av disse utgiftene blitt skjøvet over til kommunene, og dette har gitt dem store utfordringer. Særlig i mindre kommuner, der behovet svinger veldig fra år til år, utgjør dette mange steder en stor andel av kommunebudsjettet. Grunntilskuddet på 500 000 kr per kommunale grunnskole vil gi kommunene insentiver til å satse på en desentralisert skolestruktur og sikre innbyggerne et godt skoletilbud nært der de bor. Den tydeligste kursendringen ser vi i distriktspolitikken. Hurdalsplattformen slår fast at sentraliseringen må stoppes. Distriktspolitikken gjennomsyrer politikken på alle områder, og det har også satt et tydelig preg på budsjettet. Der Solberg-regjeringen mer enn halverte innsatsen på åtte år når det gjaldt distriktspolitiske og regionalpolitiske tiltak, satser vi. Blant annet settes det av penger til arbeidet med å utvikle bygdevekstavtaler. Her skal kommunene definere behovet, og det kan være ulikt fra region til region. Bygdevekstavtalene skal rulles fullt ut i neste budsjett. Ellers er det distriktspolitiske konsekvenser i alt vi gjør. Det er økt pendlerfradrag, bredbånd, politi, rassikring, billigere ferger osv. Dette er et budsjett som forbereder Norge på framtiden, som stimulerer til næringsutvikling og boligbygging i hele landet. Åtte års sentralisering er ikke snudd på noen uker, men dette budsjettet er en ny kurs for landet.
Øystein Mathisen (Arbeiderpartiet), 2021-12-02:
Norge har fått en ny regjering og en ny retning, og det skal vanlige folk merke. Det er ved å bygge på det beste ved landet vårt at vi kan få med folk på de store samfunnsløftene. Nå prioriterer vi flere større grep innenfor skole og utdanning som kommer til å hjelpe folk i hverdagen, og som kommer til å ruste Norge for de store utfordringene vi står foran. I budsjettet blir maksprisen i barnehager kuttet for første gang siden 2013, altså siden sist de rød-grønne la budsjettene. Det vil gi en årlig besparelse på nesten 3 000 kr for dem som har ett barn i barnehagen, og nesten 5 000 kr for dem som har to barn i barnehagen. Å senke barnehageprisen er viktig for å gjøre tilbudet tilgjengelig for alle og for å gi småbarnsforeldre mer å rutte med. Samtidig innfører vi gratis kjernetid i SFO. SFO er en stor utgift for mange småbarnsfamilier. På landsbasis er det 100 000 unger som ikke deltar på SFO. At vi nå innfører gratis kjernetid, er en viktig velferdsreform som hjelper oss å inkludere flere. For oss er det viktig å redusere prisen, men også å se på kvaliteten, for det er stor variasjon kommunene imellom når det gjelder hvordan de gjennomfører SFO, hvordan de organiserer, hva innholdet er, og hvilken kompetanse de ansatte har. Derfor styrker vi potten til kompetanseheving for de ansatte, for å høyne kvaliteten for barna som er i SFO. Vi har fått høre at tiden for de store utvidelsene i vår felles velferd er over. Dette var nok en sannhet som hjalp fint under den forrige regjeringen, men det budsjettet som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV står sammen om, viser at det trenger ikke være sånn. Vi trenger å satse på en sterk fellesskole der alle elever kan mestre og trives i lag. Skolen er en viktig arena for å utjevne forskjeller, og for å bygge tillit i et samfunn. Det er en stor verdi at barn med ulik bakgrunn lærer sammen, og for det bygger vi et fellesskap, og vi bygger ned forskjellene. Det skaper tillit, og det gir alle like muligheter. Det ligger flere store, uløste oppgaver igjen etter Høyre & Co. En av disse oppgavene er lærermangelen. Vi må utdanne flere nye lærere. Vi må gjøre det mulig å være lærer hele yrkeslivet, og vi må hente tilbake alle dem som har forlatt yrket. Vi har allerede begynt denne jobben. Vi har stoppet avskiltingen av dyktige lærere som har masse å bidra med, og vi har fjernet et rigid firerkrav som stoppet unge som hadde en drøm om å bli lærer. I løpet av de neste fire årene skal vi gjøre mye mer, men vi er allerede i gang. Alt dette har vi levert på bare noen måneder, og en ny regjering er på plass.
Tellef Inge Mørland (Arbeiderpartiet), 2021-12-02:
Noe av finansdebattens dynamikk er å få fram motsetningene mellom partiene, der opposisjonen kritiserer posisjonen og motsatt. Jeg vil likevel starte med å si at jeg er glad for å bo i et land der vi tross alt har en stor grad av stabilitet, uavhengig av hvem som har styrt. Det er en styrke for Norge og gir trygghet for både folk og næringsliv. Men så er det likevel politiske forskjeller mellom oss – heldigvis, for det er det som er et demokrati. For Arbeiderpartiet er det avgjørende å styrke sikkerhetsnettet som fellesskapet gir. Derfor er jeg veldig glad for at vi nå sørger for trygghet for inntekt for dem som ikke er avklart på AAP i tide, at vi stopper avkortingen fra første krone for uføre, og at det nå blir feriepenger for dem som har gått arbeidsledige. Men jeg vil også trekke fram at vi nå ser starten på en satsing innen tannhelse. Mens den forrige regjeringen strammet inn på flere områder på dette feltet, får vi nå en betydelig utvidelse for unge voksne, for barn og unge som trenger tannregulering, en styrking av den offentlige tannhelsetjenesten og ikke minst en kraftfull satsing på ordninger for dem med sterk tannlegeangst, som folk som har vært utsatt for tortur eller overgrep. Det er uverdig når enkelte i denne gruppen har måttet gå opptil fire år for å få gjennomført nødvendig tannhelsebehandling. Høyre har tidligere i denne debatten gått til angrep på Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet for å utvide de universelle ordningene, enten det gjelder kuttet i barnehageprisene eller gratis tid i SFO for førsteklassingene. Men jeg ser altså ikke Høyre innføre en egenandel for å ha barn i den offentlige skolen eller egenbetaling for sykehusopphold for dem med god økonomi – heldigvis. Og jeg tenker: Det må jo være et tegn på at utbyggingen av universelle velferdsordninger har vært ganske vellykket. Så er Arbeiderpartiets svar at de med sterkest rygg heller kan betale litt ekstra over skatteseddelen. Vi får nå også en betydelig styrking av kommunene, kanskje ikke så spenstig for de tidligere regjeringspartiene. En representant fra den forrige regjeringen ble utfordret før i dag på deres kutt til brukere med store ressursbehov og mente det ikke var så farlig, for det var bare kommunen det gikk ut over. Men kommunen er jo alle vi som bor der. Det handler om hva slags tilbud man får innen tilrettelagte tjenester, eller rus, psykisk helsevern eller skole. I statsbudsjettet henter vi nå om lag 320 mrd. kr basert på inntekter fra olje- og gassnæringen. Det viser hvor tett ordene «skape» og «dele» henger sammen, og det bør være et tankekors for de partiene som ønsker å slukke lysene uti Nordsjøen samtidig som de gjerne bruker hver eneste krone i statsbudsjettet uten å blunke. Så er det selvsagt slik at det ikke er nok, det som ligger i budsjettet i kveld. Politikken er skrudd sammen på en slik måte at en aldri blir ferdig. Men dette er et godt sprang i rett retning.
Michael Tetzschner (Høyre), 2021-12-02:
Mot slutten av en slik maratondebatt, som selvfølgelig har klare innslag av rituelle øvelser, kan man også med interesse notere seg hvilken tone som settes i denne sal fra det nye flertallet. I dette flertallet inngår jo regjeringspartiene, som er i en mindretallsregjering, og som ved denne anledningen har valgt å samarbeide med partier til venstre for seg. Det skal bli spennende å se hvor langt man vil komme med en slik oppdeling, konfrontasjon og polarisering som ligger i mange av disse retoriske utfallene vi har fått i løpet av denne dagen. Noe må kanskje tilskrives at en del av representantene er nye, så de tror faktisk at verden fortsatt er slik som de talepunktene de har brukt under valgkampen. Men jeg må også reflektere over at en del i denne forsamlingen har et relativt teoretisk forhold til arbeidsliv og næringsliv fordi de ikke har vært der. Man kan på det beste si at de aksepterer det, men man vet ikke helt hvordan det fungerer. Vi har fått en sirenetale i dag av fordelingsorientering og veldig lite om verdiskaping. Denne regjeringen og dette flertallet lover ikke godt, for det som velferdsstaten faktisk bygger på, er overskudd fra økonomisk virksomhet i privateide bedrifter. For det er ikke politikerne som fremskaffer pengene idet de bevilger. Hvis man går gjennom innleggene, skulle man tro at det var slik at partiene disponerte egne seddelpresser. Men de tar pengene der ute, som er laget av strevsomme mennesker, for egne formål. Jeg må også si at omtalen tidligere i dag, hvor Arbeiderpartiets finanspolitiske talsmann syntes det var meget interessant at man nå også skulle begynne å regne inn tilbakeholdt innskudd i forskjellsdiskusjonen, samtidig med at man akkurat er veldig stolt over å ha økt formuesskatten og økt utbytteskatten. Dette er jo tilbakeholdt overskudd som nettopp er tilbake og lager en solid bedrift, som også vil ha større lønnsevne ved lønnsoppgjørene. Mens med dette flertallet ser det ut til at endemålet for økonomisk virksomhet må være å gjøre staten så stor og sterk som mulig, slik at vi til slutt alle blir ansatt der. Dette lover ikke godt for Verdiskapings-Norge.
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-02:
Representanten Ask Bakke fra Arbeiderpartiet svingte seg til de litt store retoriske høyder og siterte statsminister Tage Erlander. Han har sagt en gang at politikkens oppgave er å bygge dansegulvet, slik at befolkningen kunne danse sitt liv. Men representanten Ask Bakke burde kanskje ha grepet fatt i et annet utsagn fra den samme Tage Erlander: Vi må arbeide oss ut av krisen, vi kan ikke vedta oss ut av krisen. I det ligger det en dyp erkjennelse av arbeidets betydning og arbeidsplassenes betydning. Alternativet er arbeidsledighet. Det er urovekkende lite engasjement fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV – for ikke å snakke om det ildrøde hopehavet til venstre for dem – hva gjelder arbeidsplasser og jobbskaping. Melodien her i salen er velferd, mer velferd, gjerne smurt tynt utover. Regjeringen Støre kommer til dekket bord, men regjeringen Støre vil møte noen utfordringer ved neste hjørne, og de utfordringene er direkte beskrevet i perspektivmeldingen, som denne salen, primært posisjonen, kanskje burde ha lest før man gikk inn i debatten. Handlingsrommet i statsbudsjettene går mot null fram mot 2030. Det vil si – på godt norsk – at utgiftsveksten er større enn inntektsveksten. Hva gjør man i en slik situasjon? Da Solberg-regjeringen satte nødvendige reformer på dagsordenen, som det er helt åpenbart at man må gjennom uansett hvem som sitter med makten, ble det karikert som «sentralisering». Når man ser på en viss gradering av velferdsordningene, blir det karikert som «usosiale kutt». Problemet med velferdsordningene hvis de blir for generelle, er at de er uhorvelig dyre å forbedre. I så måte er barnetrygden et veldig godt eksempel. Den sto stille i 23 år før regjeringen Solberg hevet barnetrygden i 2019. Faren ved slike ordninger er at de på sikt ikke vil treffe dem de egentlig er ment for. Så må jeg si til slutt: Jeg lyttet med interesse til representanten Jacobsens innlegg. Allerede nå gleder han seg til å stå på stand i 2025 og til å skulle fortelle om alt han har fått til, og han avsluttet høylytt med at de holder sine løfter. Nei, representanten Jacobsen, du gjør ikke det, du har allerede brutt et veldig viktig løfte fra Arbeiderpartiet – det burde i hvert fall være viktig. Det er altså folk som tjener under 750 000 kr, som nå får skatteøkning, stikk i strid med Arbeiderpartiets skattegaranti.
Ingunn Foss (Høyre), 2021-12-02:
Den beste måten å redusere forskjeller på er at barn og unge får en god utdanning, slik at de kan få seg jobb og klare seg selv. At det er gode rammebetingelser for å skape og opprettholde arbeidsplasser i privat sektor, er også grunnleggende viktig for å gi folk arbeid og ikke minst for å kunne opprettholde velferdsstatens bærekraft. Budsjettforliket til regjeringen er dårlig nytt for både elever og arbeidsplasser. Høyre i regjering prioriterte skolen – vår ambisjon var at i 2030 skal 90 pst. av elevene fullføre videregående skole. Regjeringen og SV viser at det viktigste for dem verken er kunnskap, fullføring eller læring. Det viktigste ser ut til å være hvor skolebygget ligger. Regjeringen betaler for å opprettholde skolebygg ved å kutte i skoletimer, lærerspesialistordningen og midler som skulle løfte elevene som ble hengende etter på grunn av korona. Det er beklagelig. Budsjettforliket viser at regjeringen og SV mangler svar på de store utfordringene Norge står overfor. Hvordan skal de få flere til å fullføre skolen når de kutter i kunnskap for å prioritere bygg? Hvordan skal de skape flere arbeidsplasser når de sender en kraftig skatteregning til et allerede presset næringsliv? Hvordan skal de hindre helsekøene i å vokse når de vil si opp avtaler med private aktører som kan avhjelpe køer? Hvordan skal de kutte i klimagassutslippene de sier at de skal kutte? Hvordan skal de forebygge og håndtere kriminalitet når de vil ha tilbake en struktur i politiet som helt klart viste seg å være utdatert? Hvordan skal de opprettholde rettssikkerheten til folk når de vil tilbake til en domstolstruktur som etter Riksrevisjonens syn var en fare for rettssikkerheten? Slik kunne jeg fortsatt – det er trist å være vitne til at gode og nødvendige satsinger fra den forrige regjeringen blir stoppet eller reversert. Dette er ikke veien å gå for å håndtere de utfordringene Norge står overfor. Til slutt en kommentar til innleggene hvor man svartmaler justissektoren: Denne sektoren har hatt en kraftig økning under Solberg-regjeringen, og sektoren har aldri vært bedre i stand til å håndtere dagens utfordringer. Nå er det tunge fagmiljøer som ber regjeringen om å la være å reversere reformene. Det håper jeg virkelig at regjeringen vil lytte til.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2021-12-02:
Det har vært veldig interessant å følge debatten her i Stortinget i dag. Den har handlet om forslaget til statsbudsjett for neste år, men den har også handlet om strømpriser. Det er derfor jeg tar ordet her. Jeg forstår at debatten i stor grad har handlet om strømprisene, for det er en bekymringsfull situasjon. Jeg er bekymret for at det vil være familier som ikke er i stand til å betale strømregningen sin, eller som er nødt til å kutte andre nødvendige utgifter på grunn av de høye strømprisene. Derfor ba jeg NVE tidligere denne uken spesielt om en ny vurdering av kraftsituasjonen og forventet strømpris gjennom denne vinteren. Budskapet fra NVE var at situasjonen med høye priser kommer til å vare gjennom vinteren, og at prisene også kan bli enda høyere enn det vi har sett den siste tiden. Det er derfor regjeringen har satt i gang et arbeid for å se på hvilke muligheter som finnes for å lette på situasjonen denne vinteren. Jeg har lyst til å understreke «denne vinteren» fordi det er, som det også har blitt sagt fra Stortingets talerstol tidligere i dag, en ekstraordinær situasjon, der vi har veldig mange ulike forhold som gjør at vi har høye strømpriser i dag. Vi har et integrert kraftmarked med Norden og til dels Europa. Derfor påvirker det de høye gassprisene, de høye kullprisene, de høye CO2-prisene, men også det at det har vært vindstille og lite vann i magasinene. Jeg har lyst til å understreke at det ikke er noen kraftkrise eller strømforsyningskrise i Norge i dag, men vi har en situasjon med svært høye strømpriser. Vi ser på tiltak nå som treffer godt, og som raskt kan la seg gjennomføre, nettopp fordi det er en ganske prekær situasjon. Det har kommet noen konkrete forslag i denne debatten om hvordan dette kan la seg løse. Jeg er åpen for å vurdere alt som kan avhjelpe denne situasjonen, men jeg vil ikke på Stortingets talerstol her og nå ta stilling til forslagene. Det skal jeg overlate til Stortinget. Jeg ser at forslag nr. 284, fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, får flertall, og jeg kommer selvfølgelig straks til å følge opp det vedtaket som gjøres. Så er det noen av disse forslagene som er fremmet, som ikke handler om situasjonen i dag, men derimot om kraftmarkedet framover. I Hurdalsplattformen har regjeringen nevnt over 20 punkter med tiltak, og vi er selvfølgelig i gang med arbeidet, men det vil ikke hjelpe dem som ikke kan betale strømregningen i dag. Det er derfor disse strakstiltakene er nødvendig å se på.
Ingrid Fiskaa (Sosialistisk Venstreparti), 2021-12-02:
Dagen i dag markerer starten på ein ny kurs for landet vårt, der folk flest endeleg blir prioriterte framfor milliardærane. Budsjettforliket mellom regjeringa og SV gjev mange familiar og menneske ein betre og tryggare økonomi, litt lågare skuldrer, litt større framtidshåp. Fleire menneske får feriepengar, fleire ungar får brillestøtte, fleire familiar får barnetrygd, uføre kan framleis skaffa seg ei lita arbeidsinntekt. Dette betyr mykje for mange. Men det er berre ein start. Me skal vidare – styrkja velferda og fordela betre. Dagen i dag markerer også starten på ein tryggare kvardag for skuleelevar, barnehageungar, pendlarar og yrkessjåførar på ein rasfarleg veg i Suldal i Ryfylke. Ein etterlengta tunnel skal endeleg koma på plass. I dag vil eg særleg takka og gratulera dei mange i Ryfylke som aldri gav seg, og som endeleg blei høyrde. Paradokset er at samtidig som denne dagen markerer makta i denne salen, merkar me òg avmakta. Debatten i dag handlar vel så mykje om noko som ikkje blir avgjort i statsbudsjettet: straumprisane. For akkurat no er det eit sterkt og rettferdig opprør på gang mot rekordhøge straumprisar, som rammar både industri og hushald hardt. Då skulle det jo berre mangla at ikkje dette er ei hovudsak i landets nasjonalforsamling. På den andre sida er det eit symptom på at noko heilt avgjerande i folks liv og økonomi er teke av bordet her blant landets øvste folkevalde. Sidan 1990 har me hatt ei energilov som lèt marknaden styra straumprisar og fordeling av kraft. I staden for at folkets representantar prioriterer kva krafta skal brukast til, og har meir kraftfulle verkemiddel til å styra straumprisen enn avgiftspolitikken, er det tilbod, etterspørsel og spekulasjon som rår. Dei siste åra har dette systemproblemet blitt forsterka av integreringa i den europeiske straummarknaden. Dei to siste utanlandskablane har gjeve Noreg ein eksportkapasitet langt større enn det me treng for ei fornuftig kraftutveksling. Det har ført til at me importerer høgare straumprisar. Ja, det trengst strakstiltak for dei mange som no strevar med å betala straumrekninga. SV og regjeringa går saman i dag for å sikra at dette skjer. I tillegg vil SV føreslå tiltak som avgrensar marknadsmakta og vil gje rimelegare og meir stabile prisar på litt lengre sikt. Så må me erstatta marknadsmakta med demokratisk styring. Straum skal ikkje vera ei handelsvare og eit spekulasjonsobjekt. Krafta skal gje lys og varme i husa våre. Krafta skal brukast strategisk, slik at Noreg kan vera ein industrinasjon og ikkje ein råvarekoloni.
Peter Frølich (Høyre), 2021-12-02:
Jeg vil starte med å gratulere SV med forhandlingsresultatet. Jeg må si at de har gjort et ok budsjett ganske rødt. Med rødt mener jeg at det er blitt veldig dyrt. Det er veldig mye pengebruk – til mange gode formål, helt åpenbart, men også veldig mye til sløseri. Det er litt av dette som er problemet med politisk pengebruk. Det er ikke noen kunst å dele ut mer og mer og mer penger hele tiden. Kunsten er å vise ansvar, også når det er upopulært, og sette bremsene på. Der hadde jeg forventet litt mer av Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Jeg synes ikke de har lyktes så veldig godt med ansvarligheten i dette budsjettet. Det vi ser, er at dette budsjettet skal betales av norsk eierskap. En ting er de som har veldig mye penger, de tåler det nok, men det er også veldig mye av det eierskapet som ikke føler seg verken privilegert eller rik. De går på jobb hver eneste dag og prøver å skape noe – for seg selv, for sin familie og for lokalsamfunnet. Det er det norske eierskapet, som nå er under et visst press fra denne regjeringen. Det er ikke bare det at man ber dem som allerede betaler mye, om å betale mer og mer og sikkert kommer til å gjøre det i årene fremover. Vi ser et annet skifte i budsjettpolitikken fra regjeringen. Det er at man prøver å fase ut privat sektor i større grad. Det er helt nytt. Det er helt nytt. Det er et ordentlig taktskifte. De skal ikke bare betale mer skatt. Veldig mange av jobbene skal fases ut. Det er satt ned et utvalg som skal begynne å jobbe med dette. Private barnehager, private sykehjem, private barnevernsinstitusjoner, friskoler – veldig mange av dem er under angrep nå. Hvor går grensen? Hvor skal man sette den prinsipielle grensen? På et eller annet tidspunkt kan vi begynne å snakke om at leger eller tannleger eller fysioterapeuter eller anleggsarbeidere eller gartnere eller vaktmestertjenester eller alle som på en eller annen måte leverer tjenester til det offentlige, kan få dette litt demagogiske eller populistiske stempelet velferdsprofitør. Det som tidligere bare tilhørte en ytterside i norsk politikk, er nå adoptert av den norske regjeringen, og man har satt ned et utvalg som skal få bukt med denne såkalte velferdsprofitørbevegelsen. Jeg liker ikke utviklingen. Jeg tror det er veldig mange velgere, moderate velgere, bak både Senterpartiet og Arbeiderpartiets representanter som heller ikke liker denne utviklingen. Her kan jeg love at Høyre og de borgerlige partiene kommer til å ta opp kampen, vise motstand og være et alternativ. Vi kommer til å si at vel, om man jobber i offentlig sektor eller man jobber i privat sektor, spiller det ingen rolle. Det viktigste er at man jobber, skaper verdier, bringer velferdssamfunnet fremover med andre impulser og andre ideer.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2021-12-02:
President! Det er til det som presidenten nå sa.
Frida Melvær (Høyre), 2021-05-27:
Eg vil på vegner av representantane Lene Vågslid, Peter Frølich, Jenny Klinge, Per-Willy Amundsen, Solveig Schytz, Geir Toskedal og meg sjølv fremje eit representantforslag om forlenging av mellombelse reglar om tiltak for å avhjelpe negative konsekvensar av covid-19 under straffegjennomføring. Eg ber samtidig om at forslaget vert behandla etter § 39 c i forretningsordenen.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-27:
I denne proposisjonen er det lagt fram forslag til endringer i universitets- og høyskoleloven, fagskoleloven, yrkeskvalifikasjonsloven og utdanningsstøtteloven. Videre foreslås det en teknisk endring i studentsamskipnadsloven for å rette opp et ledd som ved en feil har falt ut av en bestemmelse ved en tidligere lovendring. I denne samleproposisjonen foreslår regjeringen flere lovendringer som en oppfølging av flere av forslagene som Aune-utvalget kom med i sin utredning av lovverket, samt en rekke andre forslag. Det foreslås en bestemmelse om universiteters og høyskolers formål og oppgaver. Bærekraftsperspektivet tas inn i formålet. Det foreslås også å tydeliggjøre bestemmelsene om godkjenning eller godskriving av utenlandsk høyere utdanning i Norge mellom norske institusjoner. Kravet om at valg til studentorganer skal avvikles med urnevalg, foreslås fjernet, slik at studentdemokratiene selv kan bestemme hvordan de skal gjennomføre valg. Det foreslås også å lovfeste at institusjonene skal dokumentere omfanget av tilretteleggingen de gjør for studentdemokratiet. Forslagene i proposisjonen er en styrking av studenters rettigheter. Det innebærer en presisering av læringsmiljøbegrepet og lovfesting av krav til to sensorer. Forbud mot gjengjeldelse og styrets plikt til å forebygge seksuell trakassering beholdes. Det foreslås også å gjøre utdanning tilgjengelig for flere ved å fjerne aldersgrensen på 25 år for å få unntak fra generell studiekompetanse. I proposisjonen foreslås det å tydeliggjøre regler om bortvisning ved forstyrrende opptreden og at institusjonene skal ha plikt til å politianmelde bruk av falske vitnemål. Det foreslås at loven eksplisitt sier at institusjonene skal kunne innhente politiattest både ved opptak til og underveis i aktuell utdanning. Det foreslås å oppheve adgangen institusjonene har til å ansette administrerende direktør på åremål når institusjonene har valgt rektor som styreleder, slik at direktøren skal ansettes fast. Reglene for vekting av stemmer ved valg av rektor ved de institusjonene som har valgt rektor, foreslås endret, slik at de ansattes stemmer teller likt, uavhengig av om de er faglig eller administrativt ansatt. Proposisjonen understreker også at gratisprinsippet for høyere utdanning skal ligge fast. I proposisjonen foreslås det endringer for å sikre behandlingen av personopplysninger og å utvide bruken av Vitnemålsportalen. I proposisjonen foreslås det videre endringer i fagskoleloven for å presisere krav til fagskoleutdanningens kunnskapsgrunnlag og å tydeliggjøre utdanningens egenart og tilknytning til arbeidslivet. Det foreslås også å fjerne kravet til fagskoleutdanningens minstelengde og å endre regelen om opptak til kunstfaglige fagskoleutdanninger. I proposisjonen foreslås det endringer i yrkeskvalifikasjonsloven for å gjøre det enklere for personer som har utdanning og yrkespraksis fra tredjeland, å få kvalifikasjonene sine godkjent for å utøve lovregulerte yrker i Norge. Avslutningsvis vil jeg få takke komiteen for godt samarbeid i arbeidet i saken og understreke at Venstre støtter regjeringens forslag, som framkommer i proposisjonen.
Solveig Schytz (Venstre), 2021-05-27:
Vi behandler forslag til endringer i barnehageloven, opplæringsloven og friskoleloven. Det handler om regulering og behandling av personopplysninger innen barnehager og i grunnopplæringen, og det handler om gjennomføring av opplæringen i grunnskolen og videregående skole som fjernundervisning. Det er viktig at barns personinformasjon gis et godt vern. Derfor er forslagene som ligger her, veldig viktige, og det er viktig at vi får en god innramming av bruken av fjernundervisning. Vi mener derfor det er uheldig at et flertall i dag ønsker å utsette dette. Regjeringen foreslår en generell åpning for fjernundervisning på visse vilkår. Lovforslaget regulerer i hvilken utstrekning, på hvilke vilkår og i hvilken normalsituasjon – og jeg understreker «normalsituasjon» – det vil være anledning til å bruke fjernundervisning i offentlige grunnskoler, i videregående skoler og i skoler godkjent etter friskoleloven. For det er viktig at det stilles klare krav når det gjelder bruk av fjernundervisning. Det skal være gode grunner, det skal være trygt og pedagogisk forsvarlig, og det skal stilles som vilkår at læreren og elevene skal kunne kommunisere effektivt. Venstre stiller seg bak forslaget fra regjeringen og beklager at det nå blir en utsettelse av dette.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Det regjeringen foreslår her, er en revisjon. Arbeiderpartiet hadde forventet, med utgangspunkt i Aune-utvalgets utredning, en mer helhetlig lovproposisjon. Når det er sagt, er det nesten like viktig for oss hva som ikke blir foreslått, som det som blir foreslått. Det er bra at noen av anbefalingene fra Aune-utvalget er parkert, som f.eks. ny ledelsesmodell, tretrinns karakterskala og å fjerne kjønnspoeng. Ordningen med tilleggspoeng basert på kjønn har en målbar og utjevnende effekt som Arbeiderpartiet vil videreføre. Så fremmer Arbeiderpartiet noen forslag som angår arbeidsvilkår. Midlertidigheten i akademia svekker rekrutteringen. Yngre forskere og kvinner er de som rammes mest. Vi vil ha ansattes arbeidsvilkår inn i langtidsplanen for høyere utdanning og forskning og foreslår en utredning av forskeres arbeidsvilkår og karrieremuligheter. Det trengs også en handlingsplan for å få ned midlertidigheten i sektoren, og der takker vi for gode innspill fra Forskerforbundet og NTL. Postdoktor var ment å være en kvalifiseringsstilling, men praktiseres på en måte som undergraver intensjonen. Fagfolk blir henvist til årevis med usikkerhet og løs tilknytning. Derfor foreslår vi at det ikke skal være adgang til å gi ansettelse for mer enn én periode som postdoktor, identisk med det Aune-utvalget foreslår. Når det gjelder studentdemokrati, foreslår vi å opprettholde kravet om urnevalg for studentorganer. Vi mener at valgfrihet her kan føre til sentralisering av makten på institusjonene, og i en framtid som kjennetegnes av flercampus og mer desentralisert utdanning, mener vi at det er viktig at alle studenter sikres lik mulighet til å stemme uansett hvor de studerer. Dette støtter også NSO, og jeg er litt overrasket over at regjeringen ikke lytter til studentenes talerør i denne saken. Videre mener vi at loven bør ha et eget læringsmiljøkapittel for studentene. Tydelige minstekrav til læringsmiljø er viktige, og NSOs innspill bør følges opp i både forskrift og senere ny lov. Vi vil her særlig understreke behovet for universell utforming av alle deler av læringsmiljøet, også det digitale. Så ser vi at det er en del uavklarte forhold knyttet til hovedregelen om offentlige forelesninger, og det har blitt aktualisert av pandemien. Det kan ikke være sånn, mener vi, at graden av offentlighet blir overlatt til det lokale skjønnet. Utviklingen går mot mer digitalisert undervisning og livslang læring. Av hensyn til lik rett til utdanning ber vi regjeringen presisere hvordan dagens § 3-8 skal tolkes og praktiseres for digitale forelesninger. Med det tar jeg opp de forslagene Arbeiderpartiet er med på å fremme i saken.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Høyreregjeringen ser bort fra Aune-utvalgets forslag til å redusere midlertidigheten i akademia og kommer heller ikke med egne forslag i proposisjonen. I stedet lanserer regjeringen nok en strategi, som ikke blir underlagt politisk behandling. Derfor vil jeg spørre statsråden: Hvilke konkrete tiltak er det i strategien for forskerrekruttering og karriereutvikling som skal løse det alvorlige problemet at det på universitetene og høyskolene er altfor mange høyt kvalifiserte postdoktorer som tvinges til å konkurrere år etter år for lav lønn og om noen få faste stillinger?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Jeg takker statsråden for svaret. Mitt inntrykk av strategien er at løsningene for en stor del mangler. En omfattende bruk av midlertidig ansettelse, som skyldes kulturelle, økonomiske og organisatoriske forhold, kan ikke løses med mer karriereveiledning eller bedre kultur for personalledelse. I Arbeiderpartiet er vi opptatt av å styrke ansattes og studenters rettigheter via loven. Læringsmiljøet er jo studentenes arbeidsmiljø, som nestleder i NSO helt riktig har påpekt. Aune-utvalget foreslo å løfte det i den nye loven, men regjeringen følger ikke opp det. Så hvorfor mener statsråden at det verken trengs minstekrav til læringsmiljø eller et eget læringsmiljøkapittel i loven?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Jeg takker igjen for svaret fra statsråden. Mitt siste spørsmål handler om demokratiet på lærestedene. Om det skyldes pandemien eller ikke, vet jeg ikke, men ansatte og studenters demokrati er et forsømt tema i styringsmeldingen og til dels i lovproposisjonen. Demokrati er ikke alltid det mest behagelige, men det er det som trengs for å sikre representativitet. Det mener jeg blir svekket med den lovendringen som regjeringen går inn for nå. Hvorfor mener statsråden at han vet bedre hva studentdemokratiene trenger, enn det NSO og studentene selv gjør?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2021-05-27:
Jeg har bare en kort merknad til representanten Gudmundsen, som hadde vanskelig for å forstå hvorfor regjeringspartiene er i mindretall når det gjelder spørsmål om fjernundervisning. Nå redegjorde jo saksordføreren godt for begrunnelsen, men for å utdype Arbeiderpartiets standpunkt i det spørsmålet er det sånn at vi mener at fjernundervisning bør behandles sammen med helheten i opplæringsloven, også fordi pandemien nettopp har gitt oss viktig kunnskap om negative konsekvenser av fjernundervisning over tid.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2021-05-27:
Dagens debatt og kommende vedtak er den største gjennomgangen og revideringen av universitets- og høyskoleloven siden 2005. Det kan det jo være greit å ha med seg, for mye har skjedd i sektoren siden den gang, og dagens justeringer er derfor gode grep fra regjeringen, sånn at man kan møte videre utvikling på en enda bedre måte. Hvordan den akademiske friheten ytterligere kan styrkes og ivaretas, blir en viktig oppgave for ekspertgruppen som foreslås oppnevnt, men prinsippet om den institusjonelle autonomien og den akademiske friheten slår vi fortsatt fast i loven. Når vi har loven til behandling, mener jeg det er viktig å understreke nettopp dette. I et verdenssamfunn hvor vi oftere ser at den frie tanken blir utfordret, må forskning og fagmiljøer være frie og faglig sterke i samfunnsdebatten, sånn at vi utfordres, dannes og utvikles som samfunn – da blir dette stadig viktigere. Trangen til å styre i enkeltsaker må skjermes gjennom loven, så får vi heller ramme inn oppdraget til styrene på en god måte. Framtiden er ukjent, men vi kan møte den godt forberedt. Våre utdanningsinstitusjoner er i denne sammenheng noe av det viktigste vi har i verktøykassen. Dagens debatt må derfor også ses i sammenheng med de nylig behandlede stortingsmeldingene om arbeidslivsrelevans og styring av sektoren. Det store bildet er at vi har et svært godt utgangspunkt, og vi har en sektor som står betydelig bedre rustet enn for åtte år siden. Når vi i dag vedtar å styrke studentenes rettigheter og både rammer inn valgene og tilretteleggingen for studentorganene, bygger vi videre på grepene våre de siste årene – alt fra å ta inn studentrepresentasjon i styrene, som de rød-grønne fjernet, til å løfte studiestøtten til et historisk nivå. Kravet om to sensorer på både høyere og lavere grad er også grep som bidrar til å styrke studentenes rettigheter, og som bidrar til en god vurderingssituasjon. Utvidelse av Vitnemålsportalen og nødvendige lovjusteringer knyttet til digitale verktøy, som bl.a. trekker inn fagskolene, er andre grep som gjør det enklere, bedre og mer oversiktlig for studentene og de som er ferdige, med tilgang til det som er av vitnemål. Jeg vil også trekke fram fjerning av minstegrensen for fagskoleutdanningen, som er helt i tråd med næringslivets og samfunnets behov, og som understøtter at fagskolene kan levere på det de er best på: korte, målrettede, relevante og etterspurte utdanninger. Disse er viktige for den enkelte og omstillingen i samfunnet og bygger opp under målsettingen om å lære hele livet. Det er mye mer, men kort oppsummert er dette mange grep som bidrar til å løfte og ramme inn UH-sektoren og fagskolene på en god måte, og som gjør det enklere å levere på det viktige samfunnsoppdraget for framtiden.