Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-26:
Det er viktige spørsmål representanten Rigmor Andersen Eide tek opp i denne interpellasjonen. Det er forhold som også SV er svært oppteke av. Som representanten Eide peikar på, står vi overfor store utfordringar når det gjeld den globale matvaresituasjonen. Vi er langt unna å nå tusenårsmålet om å halvere talet på menneske som svelt i verda, innan 2015. Svolt er også eit fordelingsspørsmål og eit fattigdomsspørsmål. Men det er brei semje om at det er behov for å auke den globale matvareproduksjonen. FNs organisasjon for ernæring og landbruk, FAO, legg til grunn at vi må auke matvareproduksjonen med 70 pst. innan 2050 om vi skal unngå fattigdom og svolt. FAO har også peika på at denne utfordringa stiller krav til alle land, sjølv om det er ulike føresetnader for landbruksproduksjonen i dei ulike landa. Noreg må ta sin del av ansvaret for den globale matvaresituasjonen. Vi bør oppretthalde og auke sjølvforsyningsgraden av landbruksprodukt. Dersom vi skal bidra positivt til den globale matvaresituasjonen, er det viktig å fokusere på netto sjølvforsyning. Det hjelper ikkje den globale matvaresituasjonen om vi produserer meir kjøt basert på importert kraftfôr. Det verkar faktisk i motsett retning. Derfor er det viktig at vi satsar på å utnytte nasjonale ressursar som grovfôr og utmarksbeite. Skal vi klare det, må vi ta vare på og vidareutvikle distriktslandbruket. Det er her vi har husdyrhald som kan utnytte grovfôr og utmarksbeite. Derfor er det viktig å føre ein landbrukspolitikk og ha ordningar som stimulerer til bruk av utmarksbeite, som er ein viktig nasjonal ressurs. Samtidig er det viktig at vi dyrkar korn der det ligg til rette for det, slik det er lagt opp til i den landbrukspolitikken vi no fører, som vi kallar kanaliseringspolitikken. Utan den hadde vi fått mindre kornproduksjon, og flatbygdene hadde utkonkurrert husdyrhaldet andre plassar i landet. Skal vi sikre og auke landbruksproduksjonen, må vi halde dyrka mark i hevd og ikkje byggje ned eller leggje ho brakk. Vi må unngå å leggje motorvegar og kjøpesenter på den beste og mest produktive landbruksjorda. Kommunane må bli flinkare til å lage langsiktige arealplanar som tek vare på høgverdig landbruksareal. Vi ser stadig vekk at ein bruker ein bit-for-bit-taktikk, byggjer eit hus her og eit hus der, og plutseleg er heile landbruksarealet i området øydelagt, og det blir omregulert. Skal vi unngå at dyrka mark går ut av produksjon, må vi føre ein landbrukspolitikk som også tek vare på dei små bruka og kombinasjonsbruka. Med den topografien vi har her i landet, er det grenser for kor langt ein kan strukturere landbruket før dyrka mark går ut av produksjon. Derfor er det viktig å føre ein politikk som også har rom for dei små bruka og familiebruka. Dei poenga representanten Rigmor Andersen Eide tek opp, er av dei sentrale årsakene til at vi ikkje kan overlate norsk landbrukspolitikk til marknadskreftene åleine. Eg er glad for at Kristeleg Folkeparti på denne måten distanserer seg frå den liberalistiske landbrukspolitikken som Framstegspartiet og Høgre har argumentert for i fleire saker før her i dag. Eg ser fram til eit godt samarbeid med Kristeleg Folkeparti når vi skal utvikle den nye landbruksmeldinga.