trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2014-10-15:
Det er ingen tvil om at arbeidslinja er viktig. Men det er heller ingen tvil om at det som no blir gjort i statsbudsjettet, er kutt i ein del statlege trygdeordningar som vil gå særleg hardt ut over bl.a. aleineforsørgjarar. Men det ligg ikkje på statsråd Sanner sitt bord. Det eg lurer på, er om han ikkje er bekymra for at det ein no gjer i statsbudsjettet, kan føre til eit auka press på ein del av dei kommunale ordningane vi har, ikkje minst sosialhjelp, der vi allereie i dag veit at dei rettleiande statlege normene i praksis blir nytta som maksnormer, og der det er store forskjellar mellom kommunane. Ein av grunnane til at mange av oss meinte det var viktig å byte regjering, var at det var – og er – 78 000 fattige barn i Noreg, og at det vart fleire av dei under den raud-grøne regjeringa. Eg vil spørje statsråden om det er grunn til å tru at det vil vere færre fattige barn i Noreg når vi står her neste år.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-10-15:
President, det kan statsråden gjøre. En diskusjon som Jan Tore Sanner og jeg har hatt mange ganger før i denne salen, er om det mantraet fra høyresiden som har handlet om at man ikke trenger å velge mellom skattekutt og velferd. Høyre har hevdet at skattekuttene på en magisk måte skulle gi flere inntekter til fellesskapet. Men det vi ser nå, er at når regjeringen har nettopp skattekutt som sin aller viktigste prioritering i statsbudsjettet for neste år, så får det konsekvenser, ikke minst innenfor skole og velferd. Og nå er det ikke regjeringsmedlemmene, men lokalpolitikerne rundt om i hele landet som må foreta de smertefulle prioriteringene i virkelighetens verden. I kommuneopplegget til regjeringen for neste år er det ikke sammenheng mellom de ambisjonene man sier man har på skole og eldreomsorg, og de pengene man faktisk bevilger. Det er heller ikke tatt hensyn til at skatteinntektene for kommunene i år svikter med over 2 mrd. kr. Derfor starter kommunene med et stort minus før de kan begynne å lage budsjettene for neste år. I Bergen foreslår Høyre-Fremskrittsparti-byrådet å gjeninnføre eiendomsskatt i tillegg til at de kutter i tilbudet til utviklingshemmede, de kutter i tilskudd til private barnehager og de øker SFO-prisene. Gjøvik ser ut til å få en skattesvikt på 21 mill. kr. De må kutte kraftig neste år, og der sier ordføreren at «uansett hvilken form det får, vil det berøre tjenestetilbudet». Og videre: «Kuttene vil berøre viktige tjenesteområder som skole og helse som står for to tredeler av budsjettet, selv om vi vil prøve å skjerme dem mest mulig.» Rådmannen i Bodø peker overfor sitt formannskap på følgende: «Det er spesielt bekymringsfullt at skatt- og rammetilskudd svikter så mye. Hvis dette vedvarer vil det bli nødvendig å redusere kostnadssiden ytterligere.» Når man i kommune etter kommune ser hva slags konsekvenser det har å prioritere skattekutt til landets rikeste framfor skole, helse og eldreomsorg, hvorfor velger kommunalministeren skattekutt?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2014-10-15:
Det berører jo kommunene, for dette er penger som kommunene må kutte før de begynner å lage neste års budsjett. Det som er oppsiktsvekkende, er at regjeringen, med den rekordhøye oljepengebruken den legger opp til, likevel klarer å levere et såpass dårlig opplegg for kommunene. Det er en virkelighetsbeskrivelse som mange av Høyres og Fremskrittspartiets partifeller rundt om i landet deler. Finansbyråden i Bergen skal gjeninnføre eiendomsskatt. Jeg tror ikke det skjer av lyst, men fordi man ser seg nødt til å gjøre det. Beate Bø Nilsen, Høyre-dame og fylkesråd for plan og økonomi i Nordland, sier: «Jeg føler at vi som er et langstrakt kystfylke har blitt dårlig hørt i regjeringens beregning av våre inntekter.» I Elverum må Høyre-ordføreren kutte 50 årsverk, mange innenfor skole, helse og velferd. Jeg registrerer at Sanner fortsatt snakker om vekstfremmende skattekutt. De finner åpenbart ikke sted i Bergen, i Elverum eller i Nordland. Kan kommunalministeren fortelle meg i hvilke kommuner vi vil se de dynamiske skatteeffektene?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2014-10-15:
Den rød-grønne regjeringen løp i hvert fall ikke fra de ubetalte regningene, som vi ser at denne regjeringen gjør. Nå ser og leser vi at en rekke kommuner forbereder å kutte i sine tjenestetilbud for 2015. En har ikke kunnet unngå å lese og se det. Vi ser veldig lite til dem som sier at de vil styrke og utvide. Blant annet uttalte Tage Pettersen, Høyres ordfører i Moss og – fremdeles, tror jeg – sentralstyremedlem i Høyre, i valgkampen før stortingsvalget at ingen kommuner skulle få dårligere råd med Høyre i regjering. Men nå varsles det altså kutt i kommunene fra nord til sør i landet. Disse kuttene kommer til å gå ut over tilbudet innen omsorg og skole. Mener kommunalministeren da at f.eks. Moss kommune, som nå må kutte i sine utgifter og tjenestetilbud, gjør det på grunn av at de har fått bedre økonomiske forutsetninger med Høyre og Fremskrittspartiet i regjering, eller er det det motsatte som skjer?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-10-15:
«I et brev av 19. september fra Samferdselsdepartementet til arrangørene av en konferanse om byggingen av Ahusbanen varsles det at det ikke vil være aktuelt å komme med noen finansiering av banen fra regjeringens side før etter 2023. I den reviderte avtalen om Oslopakke 3, som er framforhandlet mellom Oslo og Akershus og staten, er det slått fast at finansieringen av Ahusbanen skal starte i perioden fra 2018, og at hele prosjektet bygger på det. Innebærer departementets brev at regjeringen vil utsette byggingen av Ahusbanen?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-10-15:
Jeg vil takke for svaret. Det er jo en klarere forpliktelse når statsråden sier at det er helt naturlig at Ahusbanen kommer med i en finansiering på 50 pst., og at Ahusbanen bør tas med i planene om en slik finansieringsløsning. Både i det brevet som jeg omtalte i spørsmålet, og i regjeringens handlingsplan for kollektivtransport fram til 2023 står det bare: «Aktuelle prosjekt for vurdering av statleg tilskot i perioden 2014–2023 er Fornebubanen i Oslo og Akershus, Bybanen til Åsane(…) (…) Ahusbanen er ikke nevnt. Det var oppløftende å få et svar som tar et steg videre med hensyn til å forplikte seg til at også Ahusbanen skal få en slik direkte finansiering. Kan statsråden si noe nærmere om når man vil avklare dette, slik at man også kan sette i gang reforhandlinger av Oslopakke 3 osv. på det grunnlaget som disse 50 pst. gir? Det vil gi en helt annen mulighet for finansieringsløsning enn det man har hatt til nå når man har forhandlet om Oslopakke 3.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2014-10-15:
Når det gjelder den framdriften som statsråden beskriver, er det viktig å huske på at i Oslopakke 3, som ble reforhandlet i 2012, står det: «Følgende nye prosjekter starter i tidsrommet 2018–23: Fornebubanen, A-Husbanen og E6 Manglerudtunnelen.» I den prosjektplanen som også ble skissert på den konferansen jeg nevnte i spørsmålet, beskriver Akershus fylkeskommune det slik at det fra 2018 vil pågå grunnerverv, at det vil være store kostnader i forbindelse med prosjektering, planprosesser, at det vil gjøres avtaler med entreprenører osv. om byggingen. Det vil påløpe stadig større utgifter i denne perioden, så det er viktig at staten kommer inn med en avtale om 50 pst. finansiering – hvis det er det regjeringen legger opp til – tidligst mulig. Slik kan det være trygghet for – både for alle som skal bygge boliger i disse områdene, og for dem som skal gjennomføre prosjektet – at dette blir noe av. Og det bør heller forseres enn forsinkes, slik jeg ser det, for her er det veldig store muligheter til å utvikle et område som vi har veldig stort behov for – ut fra den boligmangelen vi har i området.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Nei, regjeringen gjør ingen ting som vil forsinke Ahusbanen. Tvert imot synes vi det er en viktig banestrekning som vi håper kommer inn i Oslopakke 3 på et godt stadium. Nå ligger den inne i 2022, men det er viktig at denne kommer inn når vi skal forhandle bymiljøavtaler. Det som vi har siktet til, som vi innrømmer at ikke var godt nok formulert, er at i Nasjonal transportplan, som Stortinget vedtok, ble Ahusbanen knapt omtalt. Det ligger ingen penger inne, det ligger heller ingen forpliktelser inne fra forrige regjering om at staten skal være med og bidra. Det står i beste fall at staten kan bidra til store investeringsløft, uten at det er spesifisert. Denne regjeringen, og Kristelig Folkeparti og Venstre, gikk til valg på at staten skal bidra – ikke bare kan, men skal – med 50 pst. på de store kollektive infrastrukturløftene i de fire største byene. Vi har nevnt konkret Fornebubanen, for den har kommet lengst i planleggingen og har vært prioritert fra Oslo og Akershus, men det er helt naturlig at Ahusbanen også er en type strekning som har samme karakter, og som bør tas med. Dette er det naturlig at en diskuterer når en framforhandler bymiljøavtaler for å sørge for at også Oslo og Akershus er med og planlegger den, sånn at en får et ferdig prosjekt. Nå foregår det en såkalt konseptvalgutredning, der bl.a. Ruter er med, som gjør en del av grunnarbeidet her. Det synes jeg er bra. Jeg er også glad for at representanten Jan Bøhler er engasjert i dette. Vi har mange henvendelser fra lokale Høyre-folk, Fremskrittsparti-folk, Kristelig Folkeparti-folk og Venstre-folk om nettopp denne banestrekningen, fordi man er frustrert over at banen ikke ble mer omtalt i Nasjonal transportplan, og man er frustrert over at den forrige regjeringen ikke ville forplikte seg tydeligere for å finansiere den. Den forpliktelsen har man nå fått med dagens regjering. Da ser en, på samme måte som Bøhler, en mulighet for å løfte fram banen mer offensivt for å få realisert den raskere. Når vi ser rundt oss i Oslo-regionen eller på det sentrale Østlandet, er det ikke tvil om at det er behov for store løft på infrastruktur, ikke bare på Fornebu, som vi har diskutert, men også rundt i de andre regionene. Derfor har vi sagt at Ringeriksbanen er en del av intercitysatsingen, og derfor sier vi at Ahusbanen er naturlig å vurdere når en diskuterer bymiljøavtalen med Oslo. Derfor har vi sagt at vi skal ha optimal framdrift på de andre intercitystrekningene, sånn at man gir et godt kollektivtilbud for folk som vil bo utenfor Oslo, men som jobber i Oslo. Vi skal legge til rette for bedre innfartsparkering, vi skal sammen med Ruter og andre legge til rette for at en koordinerer bedre busstilbudet en tilbyr fra fylkene, sammen med det jernbanetilbudet en tilbyr fra staten. Vi har også i budsjettet som nå ligger til behandling i Stortinget, sagt at NSB ikke bare skal kunne kjøpe inn 14 nye togsett i året som kommer, men de skal få kjøpe inn 29. Alt dette henger sammen med en betydelig økt offensiv satsing på kollektivtrafikk i østlandsområdet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
La meg bare understreke at i det skriftlige brevet som ble sendt, var formuleringen åpenbart uheldig. Men min statssekretær, som signerte dette brevet, sendte også en mail til de samme, og der var formuleringen mer presis. Der står det at det er gjennom forhandlingene om bymiljøavtalene mellom Oslo og Akershus og staten at det vil være aktuelt å drøfte prioritering av og framdrift for Ahusbanen. Der er vi tydelige – som vi også burde vært i brevet. Vi er allerede i gang med forarbeidet til det å forhandle om bymiljøavtalene. I løpet av 2015 bør denne avtalen være signert. Det er i hvert fall vårt ønske når det gjelder framdrift. Jeg tror at både Oslo og Akershus ønsker det samme. Det er i hvert fall veldig positive signaler vi får fra styrende politikere i de to fylkene. Jeg ser også at en lokalt ser med ny interesse på nettopp disse ordningene. I forrige NTP, som de rød-grønne framla, ble Fornebubanen omtalt som et eventuelt prosjekt. Med oss er det et garantert prosjekt. Staten skal bidra. Jeg er glad for at Bøhler fatter ny optimisme med ny regjering.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Også her kan jeg glede representanten Bøhler med at en ny regjering og et nytt flertall har økt mulighetene for at nettopp det skal skje. Der forrige regjering sa at i den bypotten som ligger i Nasjonal transportplan, kan noen av midlene brukes til investeringsstøtte, sier dagens regjering at midlene skal brukes, at en skal dele 50–50 med fylkeskommunen – langt mer offensivt enn det som har ligget til grunn tidligere. Vi sier også at potten må økes. Det er jo interessant å merke seg at Arbeiderpartiets leder sa at det er innenfor eksisterende pott en skal fordele pengene til å kunne investere. Vi sier at potten må økes, fordi staten skal ta en større andel av forpliktelsene her. Her vil alle muligheter være til stede. Men igjen fordrer det at Oslo og Akershus vil prioritere dette, at dette ikke er noe vi diskuterer i Stortinget, uten lokal forankring. Derfor vil avtalediskusjonene mellom Oslo og Akershus og staten være svært viktig, slik at en i bymiljøavtaleteksten foretar de prioriteringene som trengs. Vi skal være positive.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-10-15:
Kulturdepartementet har på flere måter bidratt til å få dette sakskomplekset best mulig belyst. Vi har bl.a. innhentet faglige vurderinger fra vårt eget underliggende organ, Språkrådet, og vi har også tatt opp ulike spørsmål med Universitetet i Oslo. Vi har vært opptatt av å løfte fram sakens språkpolitiske sider, og i den sammenhengen har vi understreket at ordbøker og språksamlinger har en viktig nasjonal funksjon. I utgangspunktet er dette en sak som primært involverer Universitetet i Oslo. Universitetet sorterer som kjent under en annen statsråd, men universitetene har også stor autonomi. Derfor har det i denne saken vært naturlig at vi har hatt kontakt direkte med universitetet, i forståelse med Kunnskapsdepartementet. Prosjektet Norsk Ordbok 2014 ved Universitetet i Oslo avsluttes etter avtalen ved utgangen av februar 2015 når arbeidet med å redigere det tolvte og siste bindet er fullført. Det jeg er opptatt av nå, er hva som vil skje med den digitale versjonen av ordboken, som i dag er gratis tilgjengelig på Internett. Det er også behov for å finne en løsning for språksamlingene. Universitetet har i brev til Kulturdepartementet gitt uttrykk for at de er opptatt av å finne gode løsninger, løsninger som ivaretar ulike hensyn, og de ønsker en nærmere dialog med Kulturdepartementet om dette. Vi er selvsagt positive til dette og inviterer nå universitetet til et møte for å komme i gang med en slik dialog. Det er viktig for meg å understreke at jeg er opptatt av at man finner løsninger som gjør det mulig å sikre de nasjonale funksjonene som her står på spill. Det handler også om at samfunnet får mest mulig igjen for de investeringene som staten har lagt ned i det store ordbokprosjektet ved universitetet gjennom de siste 15 årene. Jeg vil derfor, i samråd med kunnskapsministeren og andre involverte aktører, forsøke å finne konstruktive løsninger for framtiden.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-10-15:
Svaret er ja på begge spørsmålene. Jeg vil prøve å bidra til at vi får tatt hånd om disse viktige samlingene. Jeg tror det er viktig at vi koordinerer. Selv om det ligger delvis under forskjellige departement, har kulturministeren tross alt et overordnet ansvar, men det fratar ikke noen av departementene et selvstendig ansvar for det språklige arbeidet. Det er veldig viktig for oss å få informasjon. Det er i denne saken selvfølgelig helt grunnleggende for oss å få viktig informasjon fra universitet for å kunne bringe tingene videre, og det er universitetet som i dag har råderetten over ordbokmaterialet, språksamlingene og den tilhørende digitale infrastrukturen. Som jeg sa, har jeg derfor invitert dem til et møte nå slik at vi kan gå nærmere gjennom det og prøve å finne en god, konstruktiv løsning for framtiden.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-10-15:
Jeg tror det er viktig for meg, som ansvarlig på et overordnet nivå, å sørge for at det finnes gode språkpolitiske tiltak, og at de iverksettes. Men det må ikke frata det enkelte departement, med ansvarlig statsråd, ansvaret for å sørge for at også de ivaretar det ansvaret som de faktisk har. Det er utrolig viktig. Så har vi hatt en diskusjon tidligere om hva vi kan gjøre for å følge opp mange av de språkpolitiske tiltakene som lå i språkmeldingen. Det arbeidet er vi godt i gang med, ikke minst for å få til en koordinering av lovverket, og det har jeg en ambisjon om at vi skal komme tilbake igjen til Stortinget med.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-10-15:
Som representanten Rasmus Hansson er jeg opptatt av at vi skal ha en kunnskapsbasert forvaltning. Arealinngrep og arealendringer som ødelegger og stykker opp arters leveområder, er den største trusselen mot naturmangfoldet. Daglig tas det en rekke beslutninger som har konsekvenser for natur. For å kunne ivareta hensynet til naturmangfoldet er det viktig at det foreligger kartfestet kunnskap om arter og naturtyper for beslutningstakere og allmennheten. En kunnskapsbasert forvaltning er et bærende element i miljøpolitikken og er en av grunnsteinene i naturmangfoldloven. Jeg vil minne om at det er satset mye på å innhente ny kunnskap om natur i løpet av de senere årene. Det er likevel ingen tvil om at det er behov for mer kunnskap, bl.a. gjennom bedre naturkartlegging. Regjeringen arbeider for å fornye, forenkle og forbedre Norge. God kunnskap om naturmangfold tidlig i beslutningsprosessene muliggjør vurdering av alternative lokaliseringer i en tidlig fase av prosjekter og legger til rette for løsningsorientert samarbeid mellom ulike myndigheter. Bedre kunnskap gir også grunnlag for mer målrettede vilkår for å ivareta nødvendige naturhensyn når prosjektene skal realiseres. Jeg mener derfor at bedre og mer presis kunnskap om natur ofte vil være konfliktdempende og bidra til mer forutsigbarhet, redusert sakstid og effektive beslutningsprosesser. Dette gjelder både i plansaker, samferdselsprosjekter og energiprosjekter. Regjeringen arbeider nå med en handlingsplan for naturmangfold som skal legges fram i 2015. Handlingsplanen vil omhandle hvordan vi skal nå nasjonale og internasjonale mål for naturmangfold, herunder knyttet til hvordan vi kan forbedre kunnskapsgrunnlaget. Tiltakene vil bidra til å sikre en mer kunnskapsbasert, bedre og mer presis naturforvaltning. På denne måten vil vi legge et bedre grunnlag for en bærekraftig bruk og vern av natur, samtidig som vi forbedrer effektiviteten og forutsigbarheten i arealsakene.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-10-15:
Jeg har hatt møte med de nevnte organisasjonene. Jeg er veldig klar over deres forventninger til dette. Jeg synes også det er veldig bra at SABIMA og byggeindustrien sammen er opptatt av dette. Det de sier, er at gjennom mer kunnskap kan en komme tidligere inn i prosessene og dermed få bedre oversikt. Det var nettopp derfor jeg svarte de samme organisasjonene at nå jobber vi med en handlingsplan for naturmangfold som legges fram i 2015. Jeg tror det er viktig å ta ting i riktig rekkefølge – først denne planen, og de var fornøyd med det svaret da jeg hadde møte med dem.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-10-15:
Jeg har, som representanten Navarsete, stor oppmerksomhet på at rovvilt som gjør skade i prioriterte beiteområder, skal tas ut. Det er ikke mål om yngling av store rovdyr i Sogn og Fjordane. Av den grunn er alle ynglinger av jerv som er registrert i fylket, tatt ut de siste årene. Sogn og Fjordane har imidlertid fra naturens side svært gode leveområder for rovvilt. Sogn og Fjordane grenser også direkte opp til prioriterte rovviltområder i andre fylker, bl.a. forvaltningsområdet for ynglende jerv i Oppland. Rovvilt vil søke å etablere seg i Sogn og Fjordane. Det vil skje uavhengig av hvor mange enkeltdyr forvaltningen og kommunale fellingslag klarer å ta ut. Derfor kreves det en aktiv forvaltning for å hindre at rovvilt etablerer seg i disse områdene. Dette tar jeg på alvor, og rovviltforvaltningen er i kontinuerlig beredskap. Statens naturoppsyn registrerer og tar ut rovvilt gjennom ekstraordinære uttak hver vinter og vår, så langt det er praktisk mulig. Å lykkes med ekstraordinære uttak avhenger av flere faktorer. Blant annet må vær- og føreforhold ligge til rette for det. Rovviltindivid må også lokaliseres. Her er det viktig med nær kontakt mellom beitebrukere og fellingspersonellet. I tillegg er sikkerhet for fellingspersonell helt sentralt. På landsbasis har Statens naturoppsyn nedlagt en betydelig innsats med ekstraordinære uttak av jerv. I år er det gjort 26 forsøk på hiuttak, hvorav 13 resulterte i uttak av jerv. Over 200 arbeidsdøgn er brukt kun i forbindelse med hiuttak på jerv i år. I sommer har det også vært mer eller mindre sammenhengende skadefellingsforsøk på jerv i Sogn og Fjordane. Dette er svært krevende, og lokale fellingslag har ikke oppnådd resultater i form av felling denne beitesesongen. Skader på husdyr i prioriterte beiteområder har også ofte sammenheng med at rovvilt beveger seg svært raskt over store områder. Rovvilt kan derfor på kort tid vandre inn i prioriterte beiteområder. Når dette skjer i beitesesongen, hjelper det lite at Statens naturoppsyn i forkant har tatt ut dyr som befant seg i området. Jeg arbeider også for å få lisensfellingen av jerv mer effektiv, i første rekke gjennom økt kompetanse hos jegerne. Videre vil jeg vurdere å åpne noe mer for bruk av snøskuter til uttransportering av åte og jervebås samt å åpne for å innhente praktisk erfaring med bruk av kunstig lys på åte for jerv. Sannsynligheten er stor for at det vil komme rovvilt inn i prioriterte beiteområder også neste år. Jeg vil sørge for at forvaltningen fortsatt har høy beredskap for å ta ut rovdyr som utgjør et skadepotensial.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-10-15:
Jeg har faktisk jobbet nesten dag og natt for å redusere konfliktnivået i rovdyrpolitikken. Det er krevende å forvalte to motstridende interesser. Jeg mener at vi nå gjennom praktisk politikk viser at vi gjør mer enn hva den rød-grønne regjeringen gjorde på dette området. Det å gjøre mer på lisensfellingen er nå viktig, i nært samarbeid med de lokale jegerne. Jeg mener at vi nå tar dette mer på alvor enn det har vært gjort før. Vi tar i bruk nye verktøy for å redusere skadepotensialet på jerv som ikke skal være i Sogn og Fjordane.
Tine Sundtoft (Høyre), 2014-10-15:
Vi jobber nå tett med rovviltnemndene for å begrense konfliktene i rovviltpolitikken. Å gjøre mer gjennom lisensfellingen er måten å gjøre dette på. Men rovviltforliket sier også at en jo ikke utelukker at rovdyr skal få bevege seg gjennom prioriterte beiteområder. Det Stortinget har sagt, er at det ikke skal være rovdyr som representerer et skadepotensial. Derfor gjør vi nå mer ved å ta ut dyr i forkant av sesongen, vi gjør mer gjennom lisensfellinger, og vi er i god dialog med rovviltnemndene, også om å se på framtidige grenser mellom rovviltområdene.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-10-15:
«Sykehuset Telemark HF har den 1. oktober 2014 utlyst leigekontrakt for ledige sjukehuslokale i Kragerø og Rjukan(på Doffin) (på Doffin) Vil statsråden be Sykehuset Telemark HF trekkja tilbake utlysinga inntil føretaket har gått i reell dialog med vertskommunane?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-10-15:
Eg takkar for svaret. I den nemnde utviklingsplanen står det at Sykehuset Telemark vil leggja stor vekt på ryddige og ivaretakande prosessar i samband med den omstillinga som skal skje, og at dei kontinuerleg skal vurdera moglegheita for ytterlegare desentraliserte tilbod, og at dei planlegg å vidareføra eit breitt sjukehustilbod på dagtid. Når sjukehuset bak kommunen sin rygg går ut og lyser ut lokale på sjukehuset, set det ein stoppar for det som var lovt i utviklingsplanen som regjeringa godkjente. Oppfølgingsspørsmålet mitt er om det ikkje hadde vore klokt å gjera det som eg føreslår, å venta med utlysinga til ein har fått ein ryddig prosess i kommunen og for å gjenoppretta den manglande tilliten som er mellom foretak, kommune og befolkning i Øvre Telemark.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2014-10-15:
Eg takkar for svaret. No er det slik at justis- og beredskapsministeren svarer på spørsmål på vegner av helse- og omsorgsministeren, så eg kan nytta mitt siste spørsmål til å spørja beredskapsministeren om å få hans kommentar til det som har skjedd i Øvre Telemark. Meiner beredskapsministeren at det å leggja ned kirurgisk akuttberedskap og akuttmottaket, slik som har skjedd no i haust, vil styrkja beredskapen eller svekkja beredskapen i Øvre Telemark, at ein legg ned akuttkirurgiske sjukehusfunksjonar og erstattar dei med ein ambulanse?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
La meg først få takke for spørsmålet og avgi følgende svar på vegne av helse- og omsorgsminister Bent Høie: I dialogen mellom Sykehuset Telemark og kommunene Kragerø og Rjukan etter at sykehusstyret vedtok utviklingsplanen 20. mai og vedtaket i foretaksmøtet 5. juni, har det vært diskutert hvordan det skal etableres helseaktivitet i ledige arealer ved Rjukan sykehus. For at private aktører skal kunne leie areal i Sykehuset Telemarks lokaler, har Sykehuset Telemark HF valgt å lyse ut ledige arealer på Doffin, slik at alle private interessenter har lik anledning til å melde sin interesse overfor helseforetaket. Sykehuset Telemark opplyser at det vil bli tatt hensyn til kommunenes behov for areal i denne sammenheng. Det var uheldig at Tinn kommune ikke ble orientert på forhånd, men jeg har fått forståelsen av at de ble informert straks etter utlysningen, og at dette forholdet nå er avklart mellom partene. Det er ikke aktuelt å be Sykehuset Telemark trekke tilbake kunngjøringen.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Jeg må besvare spørsmålet basert på den kunnskap jeg har om saken. Som jeg nevnte i hovedsvaret, burde det vært gjort kjent for Tinn kommune før utlysningen. Når det ikke er gjort, har jeg fått forståelsen av at samarbeidet mellom sykehuset og kommunen nå er bra, og at de har ryddet opp i de forholdene som har vært. Så reagerer jeg litt på begrepsbruken når en sier at dette er gjort bak kommunens rygg. Det har ikke vært en bevisst handling slik jeg har forstått det. Dette har vært en glipp som helseforetaket har gjort sitt for å rydde opp i. Så er regjeringen generelt opptatt av at prosesser skal være ryddige, og jeg har inntrykk av at den dialogen som nå er mellom helseforetaket og Tinn kommune, tilfredsstiller den forventningen.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Jeg er tilfreds med den vurderingen som helseforetaket har gjort, og forholder meg til de prioriteringene som der er gjort. Samtidig er jeg trygg på at Helse- og omsorgsdepartementet har sterkt fokus på beredskap og trygghet i sine vurderinger når de styrer helseforetakene på sitt vis. Jeg har ingen grunn til å mene at den beslutningen som er tatt av helseforetaket, skulle vært gjort annerledes, og føler meg trygg på at beredskapen er tilfredsstillende ivaretatt også etter denne endringen.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Utlendinger som soner i norske fengsler, er en stor utfordring. Antallet er voksende, og de utgjør en stadig større andel av den samlede soningsdøgnkapasiteten. Det presser alle ressursene i kriminalomsorgen og har gjort det over tid, for dette har vært en vekst som særlig tok til i 2003–2004, og deretter har pilene egentlig pekt i feil retning. Dette har store konsekvenser også for kriminalitetsbekjempelsen generelt, og derfor er det viktig for regjeringen at vi får til så effektive soningsoverføringsavtaler som mulig. Det er krevende, men vi skal nå starte samtaler med Polen og Serbia om nye soningsoverføringsavtaler dit. Vi ønsker å koble bruken av EØS-midlene til muligheten for å bygge kapasitet i mottakerlandene. Vi vurderer løpende andre bilaterale avtaler, også utenfor Europa, der hvor det skulle la seg gjøre. Fra tidligere har vi tre bilaterale avtaler med Latvia, Litauen og Romania. Dessverre viser erfaringene at selv om en har soningsoverføringsavtaler, er det store utfordringer med å få soningsoverført. Romania er et eksempel på det, hvor gjennomsnittlig overføringstid er mer enn 400 dager, fordi det er et byråkratisk system som ikke akkurat motiverer til å få rask soningsoverføring. Det er en veldig krevende utfordring. Vi har mye dialog med Romania for å prøve å smøre dette. Vi har nettopp bidratt til å lage en egen plan for hvordan en kan effektivisere arbeidet i Romania for å få dette til. I tillegg er det et krav at det skal gjenstå seks måneder av soningen før soningsoverføring skjer. Vi vurderer ulike ordninger for å effektivisere det arbeidet. Vi har nylig effektivisert uttransporteringsarbeidet, for det har vært en viss ventetid etter godkjenning av soningsoverføring til uttransportering har skjedd. Det skjer nå raskere, ved at Politiets utlendingsenhet har fått ansvaret for de uttransporteringene også. I tillegg har soningsoverføringssakene blitt delegert til Kriminalomsorgsdirektoratet, hvilket vil bidra til at sakene fra vår side vil kunne bli behandlet raskere enn det som har vært tilfellet så langt. Det er vår intensjon å effektivisere dette samarbeidet. Vi snur ulike steiner for å se hvordan vi kan motivere mottakerlandene til å ta imot, men motivasjonen er ikke nødvendigvis overveldende, for det betyr jo bare at de påfører seg selv en kostnad. Jeg tror det viktig at vi er kreative når vi skal se på hvordan vi kan løse disse utfordringene i fremtiden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Det konkrete tallet har jeg ikke. Men det er flere forhold som avgjør hvorvidt du er overførbar. Det handler om lengde på dom, og det handler om saksbehandlingstid – i hovedsak. Når det tar lang tid i de saksbehandlingsrutinene som er etablert, fører det til at det er færre som blir omfattet, fordi det må gjenstå seks måneder av dommen når soningsoverføring skjer. Det er ingen enkel oppgave, men vi arbeider nå for å bruke bl.a. EØS-midlene som virkemiddel for å sikre en mer effektiv soningsoverføring. Vi har allerede endret én ting som bidrar til å gjøre det noe enklere, ved at vi finansierer uttransporten av personen som skal soningsoverføres. Det har tidligere vært gjort av det landet som er soningsmottaker. Så vi gjennomfører en del grep nå som jeg tror vil ha effekt, særlig i 2015. Vi bruker de virkemidlene som er tilgjengelig for å bidra til det. Men det er en utfordring at det er få incitamenter fra mottakerlandene til å ta imot sine egne borgere til soning. Vi jobber for å styrke de incitamentene.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-10-15:
Det er fristende å si: så mange som mulig. Jeg er enig med representanten Klinge i at soningsoverføringstallene for i år er for dårlige. Jeg mener også at de har vært for dårlige tidligere, og at det er et mye høyere potensial for å gjennomføre soningsoverføring. Så ble det en liten miks med hensyn til utlendinger som begår kriminalitet i Norge generelt. Vi uttransporterer svært mange personer som har utvisningsvedtak etter å ha begått kriminelle forhold i Norge i år, mange flere enn det vi noen gang har gjort før. Det er viktig for kriminalitetsforebygging, men det er også viktig for å sikre at vi ikke belaster soningskapasiteten mer enn nødvendig. Så jobben nå er egentlig å få til en dynamikk som gjør at vi effektivt kan få til en soningsoverføring ut, og jeg mener vi bør levere tall fremover som er langt bedre enn dette. Vi legger nå forholdene til rette for det gjennom den dialogen vi har bilateralt, og det arbeides med en felleseuropeisk ny ordning. Vi har nå omorganisert uttransporten, og vi har veldig sterk vekt på dette når vi har bilaterale samtaler med de mest aktuelle landene.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-10-15:
«Soningsoverføring av utanlandske domfelte til heimlandet deira er viktig for at kriminalomsorga skal kunne bruke ressursane sine best mogleg. Kan statsråden gjere greie for kva departementet gjer for å auke talet på soningsoverføringar?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-10-15:
Takk for svaret til statsråden. Kriminalomsorga peiker på at effektiv soningsoverføring er viktig for at dei skal kunne bruke ressursane på dei innsette som skal tilbakeførast til det norske samfunnet. Det seier seg sjølv at dette er vesentleg. Det vart meldt i media for få dagar sidan at så langt i år er berre 27 personar overførte til soning i utlandet, og 40 førespurnader står på vent. Dersom ein ser på tala for åra 2012 og 2013, var dei respektive 48 og 46, så det er mykje som tyder på at 2014 blir eit dårleg år på dette området, og vi kan ikkje late utviklinga gå feil veg. Representantar for Framstegspartiet stilte hyppig spørsmål om temaet i førre stortingsperiode og kravde m.a. at Noreg måtte setje press på bruken av EØS-midlane overfor aktuelle land for at dei skulle ta imot fleire fangar. I tillegg skapte dei eit inntrykk av at dette ville vere ei enkel sak å fikse. Eg veit ikkje, men ut frå det som statsråden seier, høyrest det ut som om det ikkje er så enkelt lell! Spørsmålet er: Har justisministeren nokon tal på kor mange i norske fengsel som ideelt sett kunne ha vore overførte til soning i heimlandet?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-10-15:
Takk for svaret frå statsråden igjen. Denne saka har fleire sider. Det eine, som eg nemnde i stad, er det med norske fangar som skal tilbakeførast, og å kunne bruke ressursane på dei. Eit anna poeng er at det å få domfelte utanlandske statsborgarar ut av landet for at dei skal sone der, reduserer risikoen for at dei skal utøve ny kriminalitet her seinare. Ein ser altfor ofte at det er gjengangarar av utanlandske statsborgarar utan tilknyting til riket som belastar strafferettspleia, og utgiftene til staten blir som ei følgje av dette naturleg nok også svært store. Det kan ikkje vere slik at staten bruker det meste av ressursane sine på borgarar som ikkje skal vere her. Det som er spennande framover, er å sjå kva for utvikling ein kan få, for det er ikkje nokon enkel jobb – det forstår eg. Eg set pris på det justisministeren seier han gjer, men eg har lyst til å høyre om justisministeren har sett nokre måltal for kor mange soningsoverføringar regjeringa har som ambisjon å gjennomføre i 2015.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-05-14:
På vegne av representantene Per Olaf Lundteigen, Janne Sjelmo Nordås, Kjersti Toppe og meg selv vil jeg fremme et forslag om styrking av barnevernet gjennom ny organisasjonsmodell.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
På vegne av representantene Torgeir Micaelsen, Hadia Tajik, Ruth Mari Grung, Freddy de Ruiter, Audun Otterstad og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om at Rettsgenetisk senter i Tromsø kan utføre DNA-analyser i straffesaker.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Vi lever i en forvirret tid. Det synes nå klart at en nasjonal sykehusplan ikke er like detaljert som Nasjonal transportplan, som statsministeren hevdet før valget. Når det gjelder ambulanse og akuttberedskap, er det andre representanter for regjeringspartiene som uttaler seg noe spesielt. I Dagsrevy-studioet på mandag mente helse- og omsorgskomiteens leder, Kari Kjønaas Kjos fra Fremskrittspartiet, at løsningen på for dårlig dekning av luftambulanser i Norge nettopp finnes i en sykehusplan som ligger nesten to år fram i tid. Hun kunne lett forstås dit hen at den samme planen skulle inneholde detaljerte beskrivelser av hvordan ambulansehelikoptrene skulle organisere en så viktig del av akuttberedskapen. I dag har regionene ansvar for akuttberedskapen, og nå sier helseministeren at Stortinget ikke skal overta sykehusstyrenes ansvar. Hva mener egentlig regjeringen: Skal akuttberedskapen være regionenes ansvar, og er en overordnet sykehusplan et uttømmende styringsverktøy – slik helseministeren sa i denne sal før valget – eller ikke? Hva mener regjeringen?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Det er nok ikke bare Arbeiderpartiet som er forvirret i denne saken. Før valget ga Høyre-representantene Solberg og Høie klart uttrykk for at en nasjonal sykehusplan skulle være et detaljert styringsverktøy, der man fra sentralt hold konkret skulle beskrive innhold, kvalitet og oppgaver i det enkelte sykehuset. Nå snakker man takk og pris helt annerledes – mer i tråd med det Arbeiderpartiet mener, for statsråden forteller at regjeringens medlemmer har reist rundt for å få råd, akkurat sånn som tidligere helseministre fra Arbeiderpartiet har gjort. Statsråden snakker også med litt dobbeltstemme om hva som skal skje med det regionale nivået. Det er ganske stor frustrasjon og uklarhet rundt dette spørsmålet, som før var veldig uglesett av den tidligere stortingsrepresentanten Bent Høie. Hva skiller Arbeiderpartiets overordnete perspektiv fra det som Høie nå forteller er hans perspektiv?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Finnmarkssykehuset HF er blitt fakturert for svært høye beløp fra en privat behandler – Psykia AS – som HELFO har inngått avtale med i forbindelse med fristbrudd for psykisk syke pasienter. Finnmarkssykehuset har ikke fristbrudd for disse pasientene i dag. Likevel kan ikke pasienter i Finnmark føres tilbake til behandling i fylkets eget sykehus. HELFO er viktig for å bistå pasienter som opplever fristbrudd, men dette eksemplet tyder på svakheter ved regelverk og praksis. Hva vil statsråden gjøre for å hindre slike tilfeller som vi her har sett?»
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Jeg takker helseministeren for svaret. Jeg er 100 pst. enig med statsråden i at det er hensynet til pasientene som skal telle. Men argumentene i denne saken er ikke at det først og fremst er pasientene som er tjent med dette tilbudet. Argumentene er at man på en måte har bundet seg til masta, slik at man ikke på veldig kort varsel kan bryte den avtalen man har inngått med denne private leverandøren. Slik jeg forstår det, har mange private leverandører – også denne – heller ikke noe samarbeid med primærhelsetjenesten, som jo er veldig viktig for å gi et veldig godt og best mulig tilbud til disse pasientene. Så slik jeg oppfatter det, fanger bordet. Det er et eller annet med regelverket som gjør at man ikke kan føre pasienter tilbake, selv om man kanskje ser at pasientene er tjent med det. Da er mitt spørsmål igjen: Vil statsråden se på om man skal rydde opp i situasjonen, slik den er?
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Jeg ble litt nedslått over helseministerens svar, for jeg opplever ikke at vi snakker om pasientens beste i dette tilfellet, og det er vi 100 pst. enig i at er viktig. Der man ser at pasienten trenger et adekvat tilbud ved det lokale sykehuset, i samarbeid med primærhelsetjenesten f.eks., ser det for meg ut som at bordet fanger, at regelverket gjør at man ikke kan gå tilbake til det offentlige sykehuset. Mitt spørsmål er: Hvem vurderer pasientens situasjon? Er det fastlegen, er det den private behandleren som tjener veldig gode penger, eller er det andre deler av helsevesenet? Dette er veldig vanskelig å få tak i, og jeg ser at denne ordningen, hvis man ikke rydder opp i den, kan bety at pasienten blir en kasteball. Det tror jeg verken jeg eller statsråden ønsker.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
På vegne av representantene Tove Karoline Knutsen, Freddy de Ruiter, Ruth Mari Grung, Audun Otterstad og meg selv har jeg gleden av å forslå flere og bedre tiltak for å bekjempe føflekkreft.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Når vi blir syke eller skadet, er operative sykehus og akuttjenester med klarhet i ansvarsforhold veldig viktig for pasientene. Det er også viktig for samfunnsberedskapen. Dette var ett av hovedpunktene i fjorårets valgkamp, hvor bl.a. Bent Høie gikk til valg på en stor reform som skulle erstatte måten vi i dag styrer sykehusene på. Nå er det imidlertid høyst uklart om det er valgløftene fra i fjor eller helseministerens brev til Stortinget om oppfølgingen av arbeidet med en såkalt nasjonal helse- og sykehusplan som gjelder. For hør bare her: Til Bergens Tidende uken før valget sa Bent Høie: «I dag vet ikke aksjonistene hvor de skal vende seg, nå kan de dra til Oslo og gå i fakkeltog til Stortinget. De kan henvende seg til sine egne politikere på Stortinget, som med vår modell vil ha ansvar for beslutningene.» Nå skriver Bent Høie til Stortinget: «Jeg ønsker ikke med Nasjonal helse- og sykehusplan å legge opp til at Stortinget skal ta beslutninger knyttet til det konkrete føde- og akuttilbudet eller øvrige endringer ved de ulike sykehusene. Stortinget må ikke ta over det ansvaret som ligger hos styret og ledelsen(…) ved sykehusene.» (…) Vi har dessverre også andre eksempler på store snuoperasjoner fra helseministeren det siste halve året: reservasjonsrett for fastleger, omorganisering av akuttmottak og en såkalt uavhengig granskning av OUS, Oslo universitetssykehus. Jeg synes det er bra at vi har en helseminister som går vekk fra ugjennomtenkte valgløfter, men jeg synes det er ille at man først må vinne valg før man forstår at det man framstilte i opposisjon, kanskje ikke var så smart og så enkelt som man trodde. Langt verre er det at det nå ikke er klarhet i hvem som har ansvaret for hva i sykehusene. Derfor er mitt spørsmål: Forstår helseministeren at også i denne saken synes folk det er vanskelig å se sammenhengen mellom liv og lære? Og hvilke konkrete beslutninger vil komme i den nye sykehusplanen til helseministeren, utover den type beslutninger som Stoltenberg II la fram i Nasjonal helse- og omsorgsplan, relatert til stortingsmeldinger og budsjettproposisjoner? Hvilke konkrete endringer kommer?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-05-14:
Jeg tror ingen i denne sal er uenige i at Stortinget skal ha det øverste ansvaret, skal ha overordnet ansvar og drøfte prinsipper, og jeg er gjerne med på å utvikle en plan ut fra samme typer prinsipper, men det var ikke det som var det etterlatte inntrykket da daværende leder av helsekomiteen reiste land og strand rundt og lovte forskjellige ting sammen med sin statsministerkandidat. La meg sitere noe annet fra det samme intervjuet jeg siterte fra i stad. Daværende statsministerkandidat Erna Solberg sa nemlig også til Bergens Tidende: «Slik vi har en Nasjonal transportplan for samferdsel, bør vi få en nasjonal helseplan for sykehusene. Da vil vi lytte til lokale innspill, faglige råd og la Stortinget ta avgjørelsene.» Problemet er bare at i det brevet som jeg henviste til i stad, som Stortinget nå har fått seg forelagt, sier helseministeren tvert imot at Stortinget ikke skal ta over beslutningskompetansen som ligger i sykehusene og i helseforetakene. Derfor gjentar jeg mitt spørsmål: Hvilke konkrete nye beslutninger er det Stortinget skal ta i helseministerens plan som ikke Stortinget også tidligere har fått seg forelagt?
Johnny Ingebrigtsen (Sosialistisk Venstreparti), 2014-05-14:
Som skipper på havet som for tiden er stortingsrepresentant, vil jeg framsette forslag om å få faglig vurdert Hurtigrutas anløpsforhold i Mehamn.
Bent Høie (Høyre), 2014-05-14:
Alle dem som har hørt meg holde utallige innlegg om behovet for en nasjonal helse- og sykehusplan, har også hørt meg beskrive, også før valget, hva innholdet i en slik plan bør være, og det er helt i tråd med det brevet som jeg nylig har sendt til Stortinget. Det vi har brukt som modell for den nasjonale helse- og sykehusplanen, er måten Stortinget ble involvert på i f.eks. spørsmålet knyttet til utviklingen av fødselsomsorgen, gjennom fødselsmeldingen. Det er den referansen som er blitt brukt flere ganger om beskrivelsen av dette. Det er nettopp der Stortinget skal diskutere de overordnede prinsippene for hvordan spesialisthelsetjenesten skal utvikle seg i årene framover, på en sånn måte at det legger føringer for hvordan tjenesten konkret organiseres lokalt. Det gjorde Stortinget når det gjaldt fødselsmeldingen. Det har hatt konkret betydning for endringer i fødselstilbudet. Og i de diskusjonene som har vært lokalt knyttet til dette i etterkant, har en faktisk kunnet vise til at dette er føringer som er basert på faglige anbefalinger og kvalitetsmål, som Stortinget også har sluttet seg til, og en avveining mellom de faglige anbefalingene og spørsmålene om kvalitet og de andre forholdene som er styrende for utviklingen. Det vil også være modellen for den nasjonale helse- og sykehusplanen. Den nasjonale helse- og sykehusplanen vil skille seg vesentlig fra den helt overordnede nasjonale helseplanen som forrige regjering la fram, der en ikke gikk inn og gjorde en konkret vurdering av hvordan spesialisthelsetjenesten skal utvikle seg i årene framover. Det er et stort paradoks at vi har hatt et statlig ansvar for spesialisthelsetjenesten i over ti år uten at det er laget en nasjonal helse- og sykehusplan som legger føringer for kompetansebehov, for investeringsbehov og for hvilke overordnede prinsipper sykehusene skal utvikle seg innenfor.
Bent Høie (Høyre), 2014-05-14:
Vi er nå godt i gang med den prosessen som også sitatet fra Erna Solberg beskriver i intervjuet. I disse dager reiser departementets gruppe som jobber med nasjonal helse- og sykehusplan, til alle områder i Norge. I går var gruppen på besøk i Nordfjord og hadde møte med lokalbefolkningen og Helse Førde og lyttet til de innspillene de hadde. For to uker siden var de i Finnmark. De reiser land og strand rundt nettopp for å få den type lokale innspill. Så har vi nedsatt tre ekspertgrupper – en ekspertgruppe med brukere og pasienter, en ekspertgruppe med mer uavhengige fagpersoner og en ekspertgruppe som representerer de ulike ansattegruppene. Alt dette skal gi innspill til den nasjonale helse- og sykehusplanen som skal legges fram for Stortinget. Da blir Stortinget invitert til å trekke opp de overordnede linjene for disse ulike områdene. I den første nasjonale helse- og sykehusplanen kommer vi til å legge vekt på at et hovedtema der blir utviklingen i akuttilbudet og den akuttmedisinske kjeden.
Bent Høie (Høyre), 2014-05-14:
Når det gjelder fødetilbudene, har Stortinget lagt de overordnede føringene for utvikling av det tilbudet i stortingsmeldingen om fødselsomsorgen. Der er mye av arbeidet allerede gjort, som oppfølgingen av det arbeidet i helseregionene, og en har fått lagt en struktur nå som jeg oppfatter at det ikke er spesielt mange diskusjoner om lenger. En har vært igjennom en krevende prosess, men de fleste konklusjonene – iallfall ut fra min oversikt – er nå trukket, i tråd med det som Stortinget la til grunn. Så har vi sagt at når det gjelder akuttilbud, vil det være et hovedtema i den første nasjonale helse- og sykehusplanen å legge føringer for det. Så har vi også i regjeringsplattformen sagt at en ikke vil akseptere at det legges ned akutt- og fødetilbud som ikke er begrunnet i pasientsikkerhet og kvalitet, før Stortinget har behandlet ny nasjonal helse- og sykehusplan. Blir det tatt den type beslutninger i helseforetak, vil jeg som helseminister selvfølgelig måtte vurdere om det er i tråd med regjeringsplattformen eller ikke.
Bent Høie (Høyre), 2014-05-14:
Det er viktig å presisere forskjellen mellom regjering og storting i det spørsmålet som representanten her tar opp. Det er klart at det er regjeringen og helseministeren som er eier av helseregionene og må gjøre disse vurderingene. Og nei, jeg kommer ikke til å løpe fra det politiske ansvaret. Vesentlige beslutninger som tas i enten helseforetaksstyrene eller i helseregionene, følger vi selvfølgelig hele veien med på. Er det noen av de beslutningene som fattes der, som vi mener er i strid med regjeringens politikk og de føringer som er gitt for Stortinget, kommer vi selvfølgelig til å gripe inn i disse. Det var også svaret mitt på det forrige spørsmålet.
Bent Høie (Høyre), 2014-05-14:
Det første steget i det arbeidet er gjennomført gjennom at en i foretaksmøtet vedtok at Helse Midt-Norge har ansvaret for å etablere et nasjonalt byggselskap for sykehus. Det selskapet er under etablering og vil da ha en funksjon for å koordinere arbeidet med større sykehusutbygginger i landet. De vil kunne ha en byggherrefunksjon. Hensikten med dette er å ha et samlet kompetansemiljø som kan styre utviklingen og byggingen av sykehus på en sånn måte at vi ikke gjør det som har vært tilfellet til nå, at vi bygger sykehus i Norge hver gang som om vi gjør det for første gang. Erfaringen fra det er at da tar en ofte en del beslutninger som har store økonomiske konsekvenser, fordi en ikke har en permanent, kompetent organisasjon. En er også avhengig av å leie inne private konsulenter til svært høy pris. Så dette selskapet er under etablering, og dette vil bli gjennomført.