Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-03-30:
Den nye Internett-økonomien påvirker nå samfunnsutviklingen mer enn noe annet, som saksordfører Kristiansen på en veldig god måte gjorde rede for. Hvem ville vel for ti år siden trodd at alle skulle bli tilgjengelige overalt med en liten mobiltelefon i lommen, eller at vi kunne sitte ved PC-en og bestille nærmest hva vi ville av varer og tjenester over Internett? Kringkasting, telefoni og media smelter nå sammen. Denne utviklingen påvirker alle deler av samfunnet, og den skjer fort – ja, den er her allerede. Arbeiderpartiregjeringen vil legge til rette for en politikk som ruster Norge til å møte disse fremtidens utfordringer. Elektronisk handel representerer en internasjonal utfordring for Norge. Den nye økonomien er kunnskaps- og innovasjonsdrevet, og stadig færre av våre lokale bedrifter kan operere i et beskyttet hjemmemarked. Dette kan vi ikke forholde oss passivt til. Vi må derimot ha en gnistrende offensiv og fremtidsrettet politikk. Satsingen på IT og elektronisk handel er meget stor i mange land, og det skjer spennende satsinger på en rekke områder i EU. EUs eEurope-initiativ er en offensiv satsing med sikte på å bringe Europa på nivå med USA i den nye informasjonsøkonomien og også på forskningsfronten. Her pekes det ut ti sentrale innsatsområder for utviklingen av Europas informasjonssamfunn, bl.a. en akselerert utvikling av elektronisk handel, en tung satsing på IT i skole og utdanning og en forsering av de regulatoriske rammevilkårene for elektronisk handel. Jeg opplever det som det mest offensive IT-dokumentet som er lagt frem i EU siden Bangemann-rapporten i 1994, men dokumentet har vært kjent lenge. Dette er ikke bare ord og ønsketenkning fra EUs side. EUs ekstraordinære rådsmøte i Lisboa i forrige uke viser at arbeidet nå akselereres. I løpet av 2000 skal gjenstående rettslig rammeverk for elektronisk handel vedtas, bl.a. når det gjelder opphavsrett og elektroniske penger. Medlemslandene skal sikre at alle skoler har tilgang til Internett og multimediebaserte læremidler innen utgangen av 2001. Den samfunnsmessige dimensjonen blir også understreket. Alle skal sikres muligheter til å delta i den nye informasjonsøkonomien. Et slikt trykk må vi også få til fra vårt land. Her vil jeg vise til utenriksminister Thorbjørn Jaglands møte i Brussel tirsdag hvor han sa: «Vi må skape økt bevissthet om det som skjer ute i Europa, og føre en mer bevisst Europa-politikk. Det består blant annet i å koble seg på flere politiske samarbeidsområder, som telekommunikasjon, forskning og utvikling, i tråd med signalene fra EU-toppmøtet i Lisboa.» Sverige og Storbritannia har i tillegg blitt enige om å samarbeide bilateralt om nettopp e-handel, om entreprenørskap og for å motvirke nye klasseskiller innen kunnskapsøkonomien. Utdanning skal altså være en vesentlig del av dette. Jeg vil ta opp dette temaet når jeg skal møte min svenske kollega Rosengren den 12. april for å sjekke mulighetene for Norge til å koble seg på dette samarbeidet som nå skjer mellom Sverige og Storbritannia. Stortingsmeldingen ble lagt frem av den forrige regjeringen i juni i fjor. Meldingen er et godt stykke arbeid, og vi slutter oss til hovedlinjene, som også komiteen har gjort i sin innstilling. Arbeiderpartiregjeringens mål er klart, som det også står i vår tiltredelseserklæring: Norge skal ligge i forkant av utviklingen av elektronisk handel. Vi skal bygge videre på Norges konkurransefortrinn og utvikle ny næringsvirksomhet. Norge er, som flere har nevnt, blant verdens ledende i bruk av Internett og mobiltelefoni. Dette må vi også utnytte til industriell utvikling i Norge. Et område som denne regjeringen vil prioritere høyt, er det internasjonale samarbeidet. Den globaliserte økonomien gjør at stadig flere bedrifter opererer i et konkurranseutsatt internasjonalt marked. Vi må se utover landets grenser. Norge deltar og skal delta enda mer aktivt i arbeidet som pågår i WTO og i EØS-samarbeidet. Det er viktig at små land sikres de samme rettigheter og vilkår som de store landene i den internasjonale handelen. Regjeringens visjon er å skape et IT- og kunnskapssamfunn for alle. Et viktig ledd i denne visjonen er å sørge for en velutviklet digital nettinfrastruktur i alle deler av landet. Arbeiderpartiet har tidligere slått fast at hele landet skal sikres mulighet for tilknytning til et telenettverk som har stor nok kapasitet til å gjøre bruk av de nye mulighetene for elektronisk kommunikasjon. Vi vil vurdere hvordan utviklingen av bredbånd i Norge kan forseres. Det er riktig, som også nevnt av Apelthun Sæle, at en interdepartemental arbeidsgruppe om kort tid legger frem en rapport med vurderinger av hva som er behovet, og hvordan markedstilbudene ventes å utvikle seg. Gruppen vil gi anbefalinger til Regjeringen om tiltak for en satsing for å utvikle bredbåndsnett og -tjenester. Dette skal vi ikke forsinke. Tilgangen til elektronisk handel for folk flest dreier seg også om å bygge ut distribusjonsnettet. Vi ser allerede at det utvikles nye tilbud på dette området. Jeg har imidlertid merket meg at komiteen legger spesiell vekt på Postens rolle for å gjøre e-handel tilgjengelig i alle deler av landet. En sak som har skapt oppmerksomhet den senere tid, er avgiftsplikten på småpakker fra utlandet. Mange mener at dette området kan få uheldige følger for e-handel, og jeg vil derfor se nærmere på akkurat denne saken. På det regulatoriske området må vi holde den samme fremdriften som EU har satt seg som mål. Vi må unngå å bli hengende etter når det gjelder dette, og der vi kan, skal vi ligge i forkant av EU på dette området også, og det er mulig. Et område hvor vi må ha ambisjon om å ligge i forkant av EU, er arbeidet med å fjerne rettslige og praktiske hindringer for elektronisk kommunikasjon og handel. Det kartleggings- og oppfølgingsarbeidet som er satt i gang i Regjeringen på dette området, vil bli videreført. Jeg vil prøve å gjøre dette prosjektet til et eksempel som mange andre land kan følge. Jeg vil også legge stor vekt på dialog med næringslivet om informasjonssamfunnet og elektronisk handel. Myndighetene kan ikke drive dette arbeidet alene. Den forrige regjeringen etablerte Fellesforum for elektronisk handel og forretningsdrift. Dette fellesforumet vil bli videreført med spesiell oppmerksomhet på de små og mellomstore bedriftene. Det er viktig at næringslivet møter en skatte- og avgiftspolitikk som stimulerer til nyskaping og utvikling. Gode opsjonsordninger er viktig for IT-næringen, og Regjeringen vil med det første legge frem forslag til lettelser i beskatningen. Den gjeldende domenenavnpolitikken har også vært et ankepunkt for mange i IT-næringen. Mange har med rette ment at denne har vært for restriktiv. Jeg har her merket meg komiteflertallets ønske om at liberaliseringen bør gå lenger enn de endringene som nå har vært ute til høring. Skal Norge ligge teknologisk i front på IT-området, trenger vi også lokomotiver. Erfaringene med Nokia i Finland og Ericsson i Sverige viser det. På dette området spiller Telenor en viktig rolle i Norge. Telenor står nå overfor store utfordringer i et globalt og konkurranseutsatt marked. For å møte disse utfordringene trengs ny kapital og nye impulser. Derfor har Regjeringen varslet at vi vil foreslå at Telenor blir et børsnotert selskap. Kunnskap og ideer vil faktisk bli vår viktigste kapital i fremtiden. Derfor er utdanning og forskning så viktig å knytte opp mot næringspolitikken. Det er noe av årsaken til den nye strukturen på Næringsdepartementet. Jeg har i denne sammenheng merket meg at komiteen etterlyser ytterligere tiltak for å forbedre tilgangen på IT-utdannet arbeidskraft på kort og lang sikt. Her må vi nødvendigvis styrke samarbeidet mellom forskningsmiljøer, utdanningssektor og næringslivet. Man må også greie å kunne utdanne en del folk direkte mens de er i jobb. Her vil jeg også vise til betydningen av IT i skolen, slik komiteen selv understreker det i innstillingen. Men her har Stortinget, på bakgrunn av det som tidligere forskningsminister Lilletun la frem, nå lagt til rette også for den opprustningen. Norge er mulighetenes samfunn. Vi ligger langt fremme på en rekke viktige områder. Internett-anvendelse og mobilkommunikasjon er bare noen eksempler. Jeg vil understreke tempoet på dette området. Helt til slutt: Det ble sagt av Apelthun Sæle tidligere at Norge ligger i utkanten. Jeg synes det er greit å ta med i denne debatten at når det f.eks. gjelder satellittkommunikasjon, er vi på grunn av vår geografiske beliggenhet faktisk i verdens hjerte, og det betyr egentlig at en del inngrodde oppfatninger også om geografisk beliggenhet må endres hos noen og hver.