André Oktay Dahl (Høyre), 2008-11-20:
I hele dag har barn i Barnas spørretime fortalt om hvordan vold og overgrep har gjort noe med dem som de aldri glemmer. Noen utvikler et rusproblem, noen utvikler psykiske problemer, noen spiseforstyrrelser, og kanskje noen – på grunn av den type hendelser – etter hvert også prostituerer seg. Vi vet at vold, overgrep og rusmiddelmisbruk skjer i deler av prostitusjonsmiljøet, og mange prostituerte har en bakgrunn som ingen kan misunne dem. Det er viktig å støtte opp om regler mot menneskehandel, hallikparagrafer og å satse på sosialpolitiske virkemidler. Samtidig må vi greie å ha en debatt om prostitusjon som fenomen, en debatt hvor vi ikke inntar en holdning fordi vi selv eventuelt skal føle oss bedre enn enkelte andre. Vi vedtar nå i kveld noe som man i hjertet kan være for, men som man i møte med virkelighetens enkeltmennesker kan være imot. Kriminalisering av sexkjøp av noen over 18 år kommer i stand på tross av heroisk innsats fra Arbeiderpartiets representanter i justiskomiteen, fra statsråden og fra SVs Inga Marte Thorkildsen. Jeg har egentlig lyst til å gi honnør til alle seks fordi de jobbet, men til slutt tapte slaget i sine egne partier om akkurat denne konklusjonen. Men uansett hva vi mener om kriminalisering, har vi nå alle et felles ansvar for å bygge holdninger og respekt for dem vi sier at vi vil hjelpe. De forslagene som ligger på bordet fra Venstre, er egentlig en utstrakt hånd som vi alle bør støtte, uansett hva vi mener om kriminalisering. Jeg kunne sagt mye om statsbudsjettet. Jeg hadde egentlig forventet en milliard kroner eller to, som jeg har sagt noen steder, med hensyn til å satse på prostituerte som ønsker seg ut av prostitusjonen, for de som er i en vanskelig sosial situasjon, får vi ikke hjulpet på noen annen måte enn ved at vi får et bedre hjelpeapparat. Jeg velger altså å tolke så godt som alle som sitter her i dag, som oppriktig engasjert for å hjelpe alle de menneskene det her er snakk om. Men når jeg sier «så godt som alle», må jeg si noe om forhistorien for at dette vedtaket og flertallet kommer i stand. Det består av mye påtatt moralsk patos, misforstått hjelpsomhet og til dels også arroganse overfor dem dette gjelder. Jeg synes det har vært trist å se hvordan grupper som selv betegner seg som solidariske, i realiteten ofrer enkeltmennesker. Prostituerte kvinner er på en måte ofre hele tiden som ikke vet sitt beste noen gang. På hvilke andre områder hadde det vært greit overhodet ikke å lytte til dem det gjelder, de som ikke har lov til å organisere seg, og som i praksis vil bli aller mest påvirket av en kriminalisering ved at det er de som er tredjepersonene som avlyttes, som mister leiligheten sin, og som kan bli mer avhengige av halliker, til en høyere pris både menneskelig og økonomisk? Prostitusjon er mer enn gateprostitusjon – fra dem vi ser på gaten, med eller uten nigeriansk bakgrunn, til jusstudiner som løper etter mannlige meglere med gullkort, og til hjemmeværende husmødre. Sexkjøperne er også like sammensatte og ulike. Men det har det i forhistorien blitt sett bort fra. Det er f.eks. ikke uten grunn at det har blitt ramaskrik når f.eks. Pro Sentret har forsøkt å synliggjøre at prostituerte også kan være vanlige mennesker, som både baker boller, har barn og stiller i bunad på høytidsdager, for da beskrives nemlig en situasjon hvor det ikke blir et så klart skille mellom oss og dem. At de har gjort det for å skape respekt for at prostituerte også er enkeltmennesker, har en del av de kreftene som har fått til dette vedtaket, valgt å se bort fra og ment at dette er å bidra til at prostitusjonen fortsetter. Det er også en del av det bakteppet for den opinionen som ble skapt, som også skaper et flertall til slutt her i kveld. Jeg skulle ønske at en del av dem som nå jubler over dette vedtaket, hadde tatt seg bryet med å se den enkelte prostituerte og tatt seg bryet med å snakke med dem, framfor å mene at kriminalisering på en måte bare er et mål i seg selv. Jeg velger også å påstå at den smårasismen vi har sett i debatten, har vi alle et ansvar for å bekjempe. Det var veldig rart å se hvordan det gikk inflasjon i begrepet «hore», da hun plutselig ble svart. Det synes jeg sier sitt om motivasjonen hos noen – ikke her, kanskje, men hos en del som bidrog i denne debatten. Til slutt vil jeg si at det også er slik at det er en del gutter og menn som jobber som prostituerte – i yngre aldersklasser er det kanskje flere. Det settes omsider i gang forskning på det, det er bra, men det er litt rart å se at ingen av dem som har vært mest ivrige, engang har giddet å diskutere det, for det passer tydeligvis ikke inn i det svart-hvitt-offerbildet som er skapt. I Sverige har man ulike begrunnelser avhengig av kjønn. Det er spesielt, men sannsynligvis ikke annerledes i Norge. Så på vegne av Høyre beklager jeg vedtaket. Jeg håper at flertallet her kommer til å få rett, at det hjelper, men jeg frykter det verste.