Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2010-02-11:
Kraftsituasjonen i Midt-Norge er alvorlig – den får stort fokus, den vekker stort engasjement i debatten, folk er naturlig nok bekymret, og næringslivet er urolig. Desto viktigere er det å basere diskusjonen på riktig informasjon. For det første er det ikke slik at Midt-Norge har en alvorlig kraftsituasjon, eller mangel på kraft, fra dag til dag året igjennom, men hovedproblemet er at vi ikke har god nok sikkerhetsmargin til å tåle et tørrår. Det gjelder fram til kraftlinja Ørskog–Fardal er ferdig, tidligst i 2013. Det er også uakseptabelt at man er avhengig av svært forurensende mobile reservekraftverk i et eventuelt tørrår. For det andre er det en utbredt oppfatning at midtnorske strømpriser ligger langt over det man betaler andre steder. Variasjonene i områdeprisene i det nordiske markedet gir til tider høyere priser i Midt-Norge, av og til også lavere priser – men kunder i Midt-Norge har over tid betalt litt mer. Situasjonen i Sør-Norge, med innestengt kraft, har andre berørt, så det skal jeg ikke komme inn på. For det tredje er det en utbredt myte at vinterens ekstreme pristopper, på opptil 8 kr pr. kilowattime, er et midtnorsk fenomen. Det er det altså ikke, og det har jo statsråden for så vidt gjort rede for. Jeg har ingen ambisjoner om å gi et fullstendig bilde av situasjonen her, men det er viktig å ha en god analyse og forståelse av situasjonen for å legge grunnlaget for treffsikre tiltak. Og det er flere viktige tiltak som bør gjennomføres for å trygge kraftsituasjonen i Midt-Norge. For det første må vi fullføre kraftlinja Ørskog–Fardal så raskt som mulig. Statnett sier nå at den kan stå klar i 2013–2014, men her er det en viss usikkerhet. Når den er ferdig, har Midt-Norge igjen sikker energiforsyning. Det er, som det nå ser ut, for sent å bygge ut ny produksjon for å løse situasjonen, slik det stadig tas til orde for. Regjeringen kunne ha bidratt til det for flere år siden, men det har den altså latt være å gjøre. Konsesjoner gitt i 2009, som statsråden viser til, vil ikke stå i produksjon før kraftlinja Ørskog–Fardal står ferdig. Ny kraftproduksjon er uansett viktig på lengre sikt for Midt-Norge og bør stimuleres. For det andre må olje- og energiministeren slå fast at områdeprisene for Midt-Norge skal settes ut av spill dersom et tørrår gir kraftmangel og kraftig prishopp i landsdelen. Det vil være totalt urimelig, hvis vi får en tørrårssituasjon og en lengre periode med skyhøye priser utelukkende i Midt-Norge, at midtnorske kunder skal betale for at energipolitikken har sviktet. Det vil være urimelig, og det vil heller ikke folk i Midt-Norge, eller andre steder i landet, godta. For det tredje: Vi trenger en ny energipolitikk som tar inn over seg lærdommen fra Midt-Norge. Det bør og skal ikke kunne skje igjen at det for en region planlegges for mer forbruk enn forsyningskapasiteten tilsier, uten at det settes i gang tiltak som sikrer forsyningen i takt med forbruksveksten. Ved den ellers så vellykkede dereguleringen av kraftsektoren for 20 år siden overlot myndighetene for mye av ansvaret til markedet, og forvaltningen inntok en for tilbakelent rolle i tiltro til at markedsmekanismene skulle sikre forsyningen. Vi som styrte da Ormen Lange ble vedtatt, må ta vår del av ansvaret for dette. Den ydmykheten anbefaler jeg. Og – slik som man sier i forbindelse med tv-aksjonen: Jeg oppfordrer alle andre til å gjøre det samme. Jeg synes at alle som har styrt landet over flere stortingsperioder og hatt ansvar for energipolitikken, burde vise litt mer av den samme ydmykheten. Det har vi sett lite av her i dag. Presidenten ønsket ikke at Marianne Marthinsen skulle bli for sterkt utfordret, siden hun ikke får ordet igjen i denne debatten. Men la meg si det slik, hovmod står for fall. Tar hun en tur over, nord for Dovre, vil hun fort oppdage det – med det budskapet hun har. Kristelig Folkeparti har imidlertid foreslått endringer i energiloven for å styrke den politiske styringen og styrke olje- og energiministerens ansvar for forsyningen. Jeg viser til Dokument nr. 8:21 for 2006–2007. Den rød-grønne regjeringen har ikke ønsket å følge opp dette og har tydeligvis større tiltro til markedet. Det er også viktig å få sagt at flere av de tiltakene som Regjeringen nå løfter fram, faktisk var satt i gang under Bondevik II-regjeringen. Det gjelder de mobile gasskraftverkene, og det gjelder Ørskog–Fardal. Det kunne også være fristende å vise til den sittende regjerings famling med sertifikatmarkedet og med kraftverksbeskatningen, som har stoppet kraftverk som ville hatt betydning for situasjonen i Midt-Norge. Jeg anbefaler at vi alle sammen stikker fingeren i jorda og ser hva vi kan gjøre fram til 2013 for å sikre forsyningen og unngå at slike situasjoner oppstår igjen.