Bent Høie (Høyre), 2015-05-21:
Jeg viser til en enstemmig innstilling til rusmeldingen fra 2012 der komiteen støttet utarbeidelse av nasjonale krav til kommunenes reaksjoner ved brudd på alkoholloven. Regjeringen har fulgt opp og utarbeidet et forslag til en ny bestemmelse i alkoholloven. Den hjemler nye forskriftsbestemmelser om normerte regler for inndragning av bevilling ved overtredelse av alkoholloven. Endringen skal tydeliggjøre kommunenes ansvar for å reagere ved brudd på bevillingsvilkårene og sikre likebehandling av bevillingshavere. Jeg er glad for at innstillingen viser at den enstemmigheten som var i 2012, er videreført i hovedlinjene i forslaget. Vi foreslår å innføre et prikktildelingssystem hvor ulike brudd blir tildelt et visst antall prikker, og hvor et gitt antall prikker i løpet av to år vil føre til inndragning av bevilling i minst én uke. Et nasjonalt, obligatorisk prikktildelingssystem vil føre til mer effektiv oppfølging av regelbrudd og forenkling av kommunens saksbehandling. Klare nasjonale regler vil sikre likebehandling for skjenkestedene og føre til likere konkurranseforhold for bevillingshavere på tvers av kommunegrensene. Dette vil gi gode rammebetingelser for seriøse aktører. Vi vet at kommunene reagerer ulikt overfor serveringssteder ved brudd på alkoholloven. Det er alvorlig når et serveringssted bryter alkoholloven, og nasjonale krav vil tydeliggjøre kommunenes ansvar for å reagere. Lovendringen gir hjemmel for å gi forskriftsbestemmelser som innfører et prikktildelingssystem ved brudd på alkohollovens regler. Ved brudd på regler i alkoholforskriften og alkoholloven vil bevillingshaver bli tildelt et visst antall prikker. Ved opptjening av tolv prikker i løpet av en toårsperiode vil bevillingen bli inndratt i minst én uke. Flertallet av høringsinstansene har støttet forslaget om innføring av et slikt normert system. Blant dem som ikke støtter innføring av systemet, finner vi kommuner og næringsaktører som allerede har tatt initiativ for å begrense problemer som særlig oppstår i forbindelse med skjenking av alkohol. De viser til at de har satt i gang prosjekter hvor samarbeid og dialog mellom bransje, politi og bevillingsmyndigheter står sentralt. Disse aktørene uttrykker bekymring for hvorvidt innføring av et normert system vil gjøre det mulig å fortsette med arbeidet som er satt i gang. Jeg ser positivt på tiltak der kommuner samarbeider med politi og bransje for å redusere problemer knyttet til skjenking av alkohol. Dialogbasert samarbeid mellom de involverte aktørene er nødvendig for å skape et godt grunnlag for ansvarlig alkoholservering og et trygt uteliv. Jeg mener imidlertid at det ikke er noen motsetning mellom veiledning og dialog på den ene siden, og tydelige reaksjoner når regelverket ikke overholdes, på den andre siden. Utover kontrollene som gjennomføres i henhold til alkohollovens bestemmelser, står kommunene fritt til å gjennomføre samtaler og veiledende besøk hos skjenkestedene. I slike tilfeller vil ikke prikktildelingssystemet komme til anvendelse. Høringsinstansene har hatt forskjellige oppfatninger av hvor mange prikker ulike brudd skal tildeles, og hvor lang opptjeningstiden bør være. Jeg mener vi har lagt oss på et fornuftig nivå. Forslaget ivaretar behovet for å sikre en ansvarlig alkoholhåndtering og hensynet til de næringsdrivende og de ansatte i næringen. Nivå og opptjeningsperiode vil fastsettes i alkoholforskriften. Det er allerede gjort endringer i alkoholforskriften som pålegger kontrollører å ta kunnskapsprøven i alkohol, og at alle skjenkekontroller må gjennomføres med to kontrollører. Samlet mener jeg disse endringene vil gi større grad av likebehandling av de næringsdrivende og tydeliggjøre kommunens ansvar for å reagere ved brudd på alkoholloven. Jeg vil også gi en kort kommentar til representanten Toppes innlegg, der det ble sagt at Senterpartiet vil stemme mot forslaget og nærmest framstiller det som en liberalisering av alkohollovgivningen. Det er det ikke. Selv om en her har funnet en annen avveiing mellom f.eks. prikker enn det som var i det opprinnelige forslaget, innebærer dette en større sannsynlighet for at skjenkebevillingene til aktører som ikke forholder seg til loven, kommer til å bli inndratt, og inndratt på en tydeligere måte – f.eks. knyttet til at inndragning ikke lenger legges til perioder der det uansett er lite skjenking, slik en har sett noen eksempler på fra enkelte kommuner. Det er ingen tvil om at denne lovendringen, og oppfølgingen gjennom forskrift, vil innebære en tydeligere håndtering av en viktig lov overfor en viktig næring. Å prøve å framstille dette som en liberalisering av alkohollovgivningen, mener jeg derfor er direkte feil.