Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2018-05-28:
Saken vi diskuterer i dag, har minnet meg på hvor spennende det er å være politiker, men også at dagene på dette huset kan være krevende og uforutsigbare. Saken har vært preget av mye følelser, engasjement og politisk tautrekking i mange uker, og nå har vi kommet dit vi er i dag. Den norske maritime næringsklyngen sysselsetter ca. 110 000 mennesker. Norske sjøfolk er forklaringen på den maritime suksessen som Norge har, og har hatt. Norsk maritim kompetanse er viktig på sokkelen, og vi er opptatt av at vi også i framtida skal ha norske sjøfolk både i egne farvann og i utenriksfart. I så henseende er det viktig at en fører en politikk som nettopp ivaretar og opprettholder denne målsettingen. La meg slå én ting ettertrykkelig fast: Fremskrittspartiet er, har alltid vært og vil alltid være sjøfolkenes parti. Det har vi vært siden partiet ble stiftet på massemøtet på Saga kino i april 1973, og engasjementet har i så henseende ikke gått ned. Senest på vårt landsmøte for noen uker siden sluttet en nesten enstemmig forsamling seg til uttalelsen om å støtte opp om norske sjøfolk. I denne uttalelsen kom det bl.a. fram at norske sjøfolk også i framtida skal være trygge på at Fremskrittspartiet ikke bare er partiet for sjøfolk flest, men for alle sjøfolk. I tillegg sluttet landsmøtet seg til at vi ønsker en konkurransedyktig refusjonsordning i framtida, som skal gjelde alle segmenter av norske sjøfolk. På denne måten sikrer vi norske sjøfolk for framtida, noe hele den norske maritime næringen er helt avhengig av. Men dette er bare flotte ord hvis det ikke blir omsatt i handling. For hva har vi gjort for den norske sjømann? Jo, etter at vi tok over etter Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV i 2013, skjønte vi at vi hadde litt av en jobb å gjøre for norske sjøfolk. Dette la grunnlaget for regjeringens maritime strategi, som ble lagt fram i 2015. Dette dokumentet markerte litt av et skifte i norsk maritim politikk, og så langt anslås det at omtrent 38 skip har flagget hjem igjen etter at strategien ble lagt fram. Norsk maritim klynge har stor betydning for om Fremskrittspartiet sitter i regjering eller ikke. Nettopp fordi vi styrer dette landet, er tilskuddsordningen for sysselsetting av sjøfolk styrket. For 2018 er det for øvrig bevilget over 2 mrd. kr til ordningen, og på vår vakt er også denne tilskuddsordningen lovfestet og utvidet til å gjelde spesialiserte segmenter innen deep sea-virksomheten. Vi har også satset på den maritime utdanningen, og vi har styrket Eksportkreditt Norge og GIEK gjennom justeringer i eksportfinansieringstilbudet. Vi har også gjort det enklere for norske verft å oppnå byggelån. Det er helt avgjørende for norske arbeidsplasser og norsk kompetanse. I tillegg har Stortinget vedtatt å utrede norske lønns- og arbeidsvilkår på norsk sokkel, og dette vil vi følge svært nøye. Den siste tida, og ikke minst for noen få minutter siden, har vi sett at Arbeiderpartiet har vært veldig høye og mørke i denne saken. De har vært særlig nådeløse i sine omtaler av Fremskrittspartiet og undertegnede og vår troverdighet knyttet til sjøfolkene. Men jeg finner det ærlig talt litt vanskelig å hisse meg nevneverdig opp over denne kritikken, for undertegnede har hukommelse litt ut over 14 dager. For meg er historie viktig – en kan faktisk lære litt av den. Da blir spørsmålet: Når ble Arbeiderpartiet egentlig så veldig opptatt av sjøfolkene? Og da mener jeg i praksis, ikke bare på papiret. De har sagt at de vil lovfeste nettolønnsordningen og i tillegg heve taket. Det har de sagt lenge. Likevel hadde Arbeiderpartiet åtte år på seg i regjering, mellom 2005 og 2013, til å gjøre noe med begge sakene. Og hva skjedde? Absolutt ingenting. Jo, forresten: Det de imidlertid fikk til i løpet av alle disse årene, var å gjøre det verre for norsk sjøfart. I 2006 ble det f.eks. gjort begrensninger i nettolønnsordningen i Norge, og fra 2008 ble den ytterligere svekket. Tilskuddsordningen til sysselsetting av sjøfolk gikk altså ned – ned, president. I denne saken er det også viktig å ha god hukommelse, og jeg vil gjerne minne Arbeiderpartiet om at det var dem som var med på å opprette NIS-registeret i 1987, noe som innebar at 15 000 norske sjøfolk ble kastet på land i en håndvending og forsvant fra landet. En kan derfor med fordel gå litt stillere i dørene i så henseende. Så er det flere som lurer på hvorfor Fremskrittspartiet går imot Arbeiderpartiets forslag i dag. I utgangspunktet var dette et forslag som kunne ha vært interessant for Fremskrittspartiet, men det har skjedd en del ting siden Arbeiderpartiet la fram forslaget sitt den 23. mars i år. Representantforslaget til Arbeiderpartiet har vi ikke villet gå inn i nå, fordi det er en del av forutsetningene som har endret seg. Det har kommet nye og interessante opplysninger knyttet til saken, som er viktige for grunnlaget til hele saken. Det ønsker vi å se nærmere på. Dette tenker vi da er en fordel å ta inn i behandlingen av revidert nasjonalbudsjett, siden dette hører til nettopp i nasjonalbudsjettet, ikke minst i forbindelse med den saken vi har i dag. Så nei: Det er ikke bare én måte å støtte norske sjøfolk på, å stemme for Arbeiderpartiets forslag. Det er å ta det opp der det hører hjemme, nemlig i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett og få en avgjørelse der, noe som jeg er helt sikker på blir gjort. Bare fordi vi går imot Arbeiderpartiets forslag denne gangen, betyr det som sagt ikke at vi er ferdige med saken fra vår side. Vi skal gjøre det vi kan for sjøfolkene, men det skal gjøres på den beste og den riktige måten. Vi må ta på alvor alle påstander om feil i prosesser som vi får, slik at Stortinget kan fatte sine vedtak basert på fakta og redelighet. Det fortjener den norske sjømann, norske rederier og det norske folk. Til slutt: Fremskrittspartiet støtter forslaget om å vedlegge saken protokollen.