Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-12-10:
I dag blir Nobels fredspris tildelt dialogkvartetten i Tunisia. Da bølgja av folkeleg opprør ikkje lykkast rundt i den arabiske verda, stod òg Tunisia på randa av politisk samanbrot og krig. Men representantar for det sivile samfunnet – menneskerettsforkjemparar, ulike foreiningar, arbeidsgivarar, arbeidstakarar – tok ansvar. Det gjer dei til forbilde i den arabiske verda, sjølv om utfordringane òg der er store. Tunisia viser – liksom vår eiga historie – kor viktig sivilt samfunn er for samfunnsutvikling, for demokrati og for menneskerettar. Bistand gjennom sivilt samfunn er ei hjartesak for Kristeleg Folkeparti – med god grunn. Kampen om bistandsbudsjettet blei i haust ein langt viktigare del av budsjettforhandlingane enn vanleg. Straumen av asylsøkjarar fekk regjeringa til å leggje fram eit tillegg til statsbudsjettet for neste år. Der blei 4,2 mrd. kr av dei auka utgiftene til flyktningtiltak i Noreg dekte inn ved kutt i bistandsinnsatsen ute i dei fattige landa. Det var for oss i Kristeleg Folkeparti uforståeleg og uakseptabelt. Særleg uforståeleg var det at det største kuttet ramma budsjettposten for langsiktig bistand for sivilt samfunn. Det blei i Tillegg 1 redusert til ein tredjedel av løyvinga for 2015. I budsjettavtalen tilførte me kapittelet 1,3 mrd. kr og fjerna heile kuttet. Regjeringa føreslo å fjerne heile løyvinga til overgangsbistand – innsats som avløyser naudhjelp og hjelper ramma folkegrupper til å klare seg sjølve etter kriser. I dag vedtar me å opprette budsjettkapittelet igjen og løyver 200 mill. kr for 2016. Budsjettposten for internasjonal landbruksforsking er viktig for klimarobust landbruk og matsikkerheit. Regjeringa føreslo å kutte løyvinga ned til ein fjerdedel i Tillegg 1. Me reverserte heile kuttet. Eg kan ikkje gjennomgå alle budsjettpostar som blei auka gjennom budsjettavtalen i haust. I Kristeleg Folkepartis alternative statsbudsjett dekte me heile utgiftsaukinga til flyktningtiltak i Noreg ved å auke bistandsramma tilsvarande. Så langt kom me ikkje i budsjettavtalen, men med vel 2,5 mrd. kr i friske midlar og tøffe prioriteringar fekk me i sum ei rekordstor endring av eit framlagt bistandsbudsjett. Berre ved at Kristeleg Folkeparti og Venstre sto saman om denne oppgåva, makta me å nå så langt. Eg vil – òg frå denne talarstolen – gi Venstre stor honnør for nettopp det. Me hadde nokre tunge dragkampar om nokre alvorlege kutt i bistandsbudsjettet, men eg vil gi regjeringa honnør for å halde fast ved avtalen om å trappe opp utdanningsbistanden. Sjølv om det blei nokre innstrammingar på bistandsbudsjettet, fekk me breitt gjennomslag òg for at innsatsen for dei funksjonshemma skulle vere på minst dagens nivå. Det er eg òg glad for. I budsjettavtalen aukar vår støtte til FNs høgkommissær for flyktningar, til Verdens matvareprogram og til norsk naudhjelp til kriseområder – ikkje minst rundt Syria. Syria-konflikten er mest i medias søkjelys og rører sterkt ved oss gjennom den flyktningstraumen me ser. Men naudhjelp trengst fleire plassar. FN har fleire naudhjelpsappellar – ofte er dei kraftig underfinansierte. Fattige Nepal er i år hardt ramma av fleire jordskjelv. Nivået på vår hjelp til sårbare grupper der må haldast oppe gjennom vinteren. Norske hjelpeorganisasjonar er klare til å hjelpe. Eg ber vår dyktige utanriksminister Brende svare både raskt og positivt når dei ber om støtte til hastehjelp for å hjelpe nettopp utsette grupper i Nepal. Norsk utviklingspolitikk må bli meir samstemt og meir kraftfull. Behovet for solidarisk innsats er stort. Auka bistand gir større handlekraft. Derfor var haustens budsjettavtale viktig. Eg har brukt mesteparten av tida mi på bistand fordi det kunne skjedd veldig dramatiske endringar denne hausten, når det gjeld bistand. Det har me heldigvis greidd å unngå. Så vil eg berre kort kommentere at me ser ei sterk satsing òg innanfor Forsvaret. Det er behov for dei auka rammene me ser, i lys av den sikkerheitssituasjonen me har i dag.