Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-04-29:
Innledningsvis vil jeg gjøre det helt klart at regjeringen er opptatt av en forsvarlig behandling og gransking av bevismateriale som politiet samler inn, enten det gjøres av politiet selv eller sakkyndige utenfor politiet. Det er også viktig at alle ledd i bevissikringskjeden bidrar til rask behandling og kvalitet. Det er vel ikke på noe annet rettsmedisinsk område, for så vidt kriminalteknisk område, det i den senere tid har vært mer oppmerksomhet og blitt satset mer enn i forbindelse med DNA-reformen. Det er satset betydelig på bedre sikring av biologiske spor på åsteder, oppbygging av DNA-register og investert mye i analysekapasitet ved Folkehelseinstituttet under Helse- og omsorgsdepartementet. Regjeringen og et flertall i Stortinget er av den oppfatning at rettssikkerhet og kvalitet best sikres ved at den type analyser vi her taler om, utføres i offentlig regi og uavhengig av forretningsinteresser. Behandling og analyse av DNA-spor i straffesaker er håndtering av bevismateriale og derfor et ledd i en bevissikringskjede som bl.a. skal tilfredsstille strenge krav til rettssikkerhet. Jeg ser at forslagsstillerne selv viser til at det meste av tilgjengelig ekspertise knyttet til rettspsykiatri er privat, fragmentert og så langt uten et bra nok kontrollregelverk. Jeg ser ikke at denne beskrivelsen skal være et argument for å stykke opp DNA-undersøkelsene på et privat marked. Regjeringen oppnevnte som kjent 25. januar i år et bredt sammensatt utvalg som skal gjennomgå straffelovens regler om utilregnelighet og bruken av rettspsykiatrisk sakkyndige i straffesaker. I tillegg er det igangsatt et internt arbeid under ledelse av Helse- og omsorgsdepartementet for å utrede eventuelle forslag til organisering av rettspsykiatrien. Så rettspsykiatrien er det også tatt tak i. Målet med sammenslåingen av tidligere Rettsmedisinsk institutt og Folkehelseinstituttet under Helse- og omsorgsdepartementet har vært å samle rettsmedisinske miljøer for å styrke kvaliteten på de rettsmedisinske tjenestene. Det siste året har det vært en betydelig nedgang i restanser og saksbehandlingstid for DNA-saker. Ifølge Helse- og omsorgsdepartementet utfører Folkehelseinstituttet tiltak for ytterligere å redusere behandlingstiden. Folkehelseinstituttet viser til at arbeidet ved instituttet, som omfatter sporundersøkelser, er akkreditert etter standarden ISO 17025, og laboratoriet benytter ved undersøkelsene de samme anerkjente og etablerte metoder som andre tilsvarende laboratorier. Folkehelseinstituttet deltar i såkalte ringtester som viser at kvaliteten på arbeidet er høy og i henhold til de krav som den internasjonale standarden stiller. Det rettsgenetiske fagmiljøet i Folkehelseinstituttet har således vært gjennom en stor omstilling. De tilsatte har utvist både endringsvilje og endringsdyktighet i disse prosessene. Det er således ikke mitt inntrykk at det mangler endringsdyktighet i offentlige analyseinstitusjoner, slik representantene bak forslaget viser til. Finansiering av rettsgenetikk er nå samlet under Helse- og omsorgsdepartementet, også ansvaret for tilskudd til Rettsgenetisk Senter i Tromsø. Helse- og omsorgskomiteen har i den forbindelse bedt om en helhetlig, faglig og økonomisk vurdering av hvordan arbeidet med rettsgenetiske tjenester hensiktsmessig kan organiseres, jf. Innst. 11 S for 2012–2013. Jeg har tillit til at helse- og omsorgsministeren følger dette opp. I påvente av vurderingen er Folkehelseinstituttet og Rettsgenetisk Senter oppfordret til å utvikle et samarbeid der dette er relevant.