Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2007-11-27:
Dette har vært og blir en lang debatt, men i det lange løp er det hva som skjer når partiene får reell makt og innflytelse, som virkelig forteller hva som utgjør forskjellene på partiene. Kommuneøkonomien er et godt eksempel. Da Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre satt i regjering, med støtte fra Fremskrittspartiet, var misnøyen stor i norske kommuner over mangel på både penger og forståelse for kommunenes tøffe hverdag. Carl I. Hagen skriver det rett ut slik som det var, i sin bok, at Fremskrittspartiet i budsjettforhandlinger med Bondevik-regjeringen prioriterte billigere sprit framfor mer offentlig velferd gjennom en styrket kommuneøkonomi. Det var ingen tegn til bedre tider dersom de borgerlige partiene hadde fått beholde flertallet sitt. Men så fikk vi heldigvis den nye, rød-grønne regjeringen. I løpet av tre år er overføringene til kommunene økt reelt med nesten 21 milliarder kr – det er mange som har nevnt det her i dag – om lag halvparten i form av frie inntekter, resten er øremerkede midler til viktige satsinger, særlig innen barnehagesektoren. I tillegg har kommunesektoren fått betydelig med ekstra skatteinntekter – ca. 8 milliarder kr. Det er altså ingen særlig tvil om at de som er opptatt av en styrket kommuneøkonomi, åpenbart har mest å tjene på rød-grønne politikere. Kraftige økninger i kommuneøkonomien har gitt betydelige løft i det kommunale velferdstilbudet, ikke minst innenfor skole og omsorg, og har rettet opp mye av ubalansen som var i sektoren. Viljen til og utålmodigheten etter å gi barn og eldre – ja, folk i alle aldre – et stadig tryggere og bedre velferdstilbud er stor i Norge. Og jeg sier: flott! Men det er fortsatt mange kommuner som føler de skulle hatt, og som burde ha hatt, mer penger for å løse oppgavene sine. Om det ikke er den eneste forklaringen, illustrerer også dette hvor vanskelig den økonomiske situasjonen i store deler av Kommune-Norge virkelig var før de rød-grønne påplussingene startet. Det tar tid å komme seg opp. Samtidig har vi et inntektssystem i sektoren som ikke er rettferdig nok. Det er store forskjeller når det gjelder de ulike kommunenes muligheter til å skaffe seg inntekter som grunnlag for velferdstilbudet til befolkningen, og utfordringene i de ulike kommunene er veldig forskjellige. Derfor er utjevningspolitikken, fordelingspolitikken, som ligger i inntektssystemet, så viktig for å sikre et godt tilbud til befolkningen i hele landet. Derfor vil vi lage et mer rettferdig system som vil bli presentert til våren i forbindelse med kommuneproposisjonen. Det blir interessant å se hva slags posisjoner partiene i denne salen da vil innta. Trolig blir det igjen slik at de som alltid har villet gi minst til kommunene, også er mest mot mer fordeling. Renteutviklingen virker naturlig nok også sterkt inn på kommuneøkonomien. Så også med tanke på kommunesektorens ve og vel, og dermed tjenestetilbudet til deg og meg, er det viktig at det føres en finanspolitikk som hindrer økt rente. Mange er også spente på utviklingen i lønns- og prisnivået. Dette er en utvikling vi vil følge nøye. Vi har spilt og vil fortsatt spille på lag med kommuner og fylkeskommuner for å sikre gode fellesskapsløsninger. Noe av det mest ubegripelige og skuffende forrige regjering gjorde, var å kutte kraftig i toppfinansieringsordningen for særlig ressurskrevende tjenester, tilbudet til dem som trenger det aller mest. Nå har heldigvis vår regjering ordnet opp etter Bondevik-regjeringen – og mer enn det. Vi har fått på plass en langt bedre ordning, slik vi lovet i Soria Moria-erklæringen. Det er lagt 500 mill. kr mer i denne potten, og vi har fått et mye mer rettferdig system kommunene imellom. Jeg har aldri helt klart å forstå den forrige regjeringens motiv for angrepet på denne ordningen. Da er det lettere å se Høyres motivasjon når de foreslår å kutte en kvart milliard i overføringene til fylkeskommunene neste år. Høyre vil jo dette folkevalgte nivået til livs, og sultefôring er en metode det er kompetanse på i de kretser – og da tenker jeg ikke på fylkeskommunene, men på Høyre. Kutt i fylkeskommunale budsjetter rammer i særlig grad videregående opplæring. Om lag to tredjedeler av netto driftsbudsjetter går til nettopp videregående opplæring. I tillegg har fylkeskommunen ansvaret for kultur, fylkesveier og kollektivtransport – alle områder som Høyre sier at de er opptatt av, men vi ser altså hvordan de håndterer det når de nå fremmer sitt budsjettforslag. Jeg er også glad for at det i forbindelse med dette statsbudsjettet igjen legges fram en handlingsplan for økt integrering. Vi ser at vi får det til. Vi ser at det går rette veien, og innsatsen økes stadig. Også med tanke på integreringsarbeidet er god kommuneøkonomi viktig. Så det er mange grunner til ikke å savne den forrige regjeringen. Det er heller ikke noe folkekrav i Kommune-Norge om å få den regjeringen inn igjen i regjeringskorridorene, eller å se andre avarter av borgerlig regjeringssamarbeid.