Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Riksrevisjonens årsrapport er også en sak som, i likhet med den forrige, vanligvis ikke fører til veldig stor oppmerksomhet, men som til forskjell fra den forrige kanskje heller ikke gjør det denne gangen. Det betyr ikke at det ikke er et viktig dokument, for det gir oss en god oversikt over den jobben som Riksrevisjonen har gjort det foregående året, og – det vil jeg slå fast med en gang – viktigheten av den jobben som har blitt gjort det foregående året. Det har vært et aktivt år for Riksrevisjonen, men de har, som resten av samfunnet, selvfølgelig blitt påvirket av den pandemien vi er inne i. En av oppgavene Riksrevisjonen har, er å drive finansiell revisjon, og det har de gjort av 230 selskaper og enheter i staten. Det som er hovedtrekket i det – hvert år – er at når man ser på hvor mange revisjoner Riksrevisjonen har gjort, blir hovedinntrykket at det aller meste er på stell i offentlig forvaltning når det gjelder regnskapsførsel og dokumentasjon på det som foregår. Jeg kan vel si, og det tror jeg at jeg har komiteen med meg på, at et permanent unntak i vår periode har vært Forsvarsdepartementet. Ellers er det også eksempler på at det har vært merknader, og at neste års ettersyn viser at de merknadene fra Riksrevisjonen er blitt hensyntatt, og at bedre og korrekte regnskapsrutiner er innført. Det er betryggende. Gjennom forvaltningsrevisjonene får vi en grundig gjennomgang av hvorvidt liv og lære står i forhold til hverandre, altså om de formål og de vedtak som er fattet, blir fulgt opp, og der gjør departementet grundige vurderinger som gir oss grunnlag for å gå inn i viktige saker. Hvis jeg skal nevne et kort fellestrekk for dem, så kan jeg vel si – og vi har ganske nylig hatt enkelttemaer på det – at IKT-sikkerhet er i ferd med å bli et tema som går igjen i ganske mange forvaltningsrevisjoner, enten det gjelder helse, politi eller andre områder i samfunnet. Det er et utfordrende område. Det er et område som utvikler seg så fort at det å holde tritt kan være krevende, men ikke desto mindre er det et hovedtema som må følges grundig videre. Så er det selskapskontrollen, som har gitt oss mye arbeid i denne perioden. Det er selvfølgelig delvis på grunn av at staten forvalter store verdier, delvis alene og delvis sammen med andre, og at både resultatoppnåelse, f.eks. ved utenlandsinvesteringer, og ikke minst den diskusjonen vi har hatt i løpet av denne perioden om utviklingen i lederlønninger – som på en måte ikke står i forhold til et samfunn som nå i en periode har vært veldig opptatt av moderasjon, hvis jeg kan si det på den måten – har vært temaer som har gått igjen for oss i denne perioden. Vi setter også pris på at vi har sett to eksempler den siste perioden på tverrdepartementale undersøkelser for å se hvordan vi oppnår felles mål, at vi arbeider på tvers av departementer og ikke bare sektorvis. Jeg vil til slutt i og med at denne rapporten – og det passer egentlig veldig godt at det er årsrapporten fra Riksrevisjonen – er den siste saken som denne komiteen behandler i plenum, og som vi har avgitt innstilling på, si for hele perioden: Tusen takk for et veldig godt og inspirerende samarbeid med Riksrevisjonen, for gode rapporter i demokratiets tjeneste, for den bistand de også gir internasjonalt for å bidra til at verdenssamfunnets transparente innsyn i forvaltningen blir bedre mange steder, men først og fremst for den jobben de har gjort for oss. Jeg vet at vi i kontrollkomiteen har satt veldig pris på den kontakten vi har hatt, også når det gjelder særskilte oppgaver, som Kielland-diskusjonen, som vi hadde her i salen på mandag, og spesielle oppdrag knyttet til det. Så hjertelig takk for det samarbeidet, og for øvrig også hjertelig takk for samarbeidet vi har hatt i komiteen i forbindelse med den siste saken komiteen nå har til behandling.