Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-12-18:
For knappe to år siden ble mottaksapparatet vårt satt på prøve. Flere enn noen gang tidligere søkte asyl i 2015, og det var krevende å få på plass forsvarlig innkvartering. Men organisasjoner, kommuner og privatpersoner stilte opp, og alle fikk tak over hodet. Nå er antallet asylsøkere til Norge rekordlavt, og mottak må legges ned. Det skaper nye utfordringer blant dem som har opplevd mottakene som en berikelse av lokalsamfunnet. Og det viser at Norge er et raust og varmt samfunn som stiller opp for dem som trenger det. Nå som antall asylsøkere er rekordlavt, har vi kapasitet til å ta imot flere kvoteflyktninger. Normalt har Norge tatt imot 1 000 årlig, mens vi nå skal ta imot 1 000 til. Det er jeg glad for, men tallet kunne og burde ha vært enda høyere. Antall flyktninger har ikke gått ned selv om flyktningruta fra Tyrkia ble stengt. Mange er på flukt, og Europa må i fellesskap ta et større ansvar. Vi må uavhengig av tilstrømming behandle asylsøknadene som kommer, på en skikkelig måte og benytte anledningen med lave søkertall til å effektivisere saksbehandlingen. Tre ukers saksbehandlingstid er som hovedregel mulig med en bedre samordning av ressursene i UDI og i politiet. Rask avklaring er bra for dem som får bli, og for dem som får avslag. I dag er det veldig kort saksbehandlingstid, men fryktelig lang ventetid. Den må kortes ned. For Venstre er det en selvfølge at effektiviseringen ikke må gå på bekostning av rettssikkerheten, og at klagemulighetene skal bestå. Vi er imidlertid ikke opptatt av å bevare mottakene for mottakenes del. En rask avklaring gir en mulighet for direkte bosetting i en kommune etter kort opphold på ankomstmottak. Det ville gi et betydelig løft for integreringen. Og er det noen som fortjener honnør på integreringsfeltet, er det kommunene som de siste årene har bosatt flere enn noen gang. Noen kommuner er flinkere enn andre, men alle bør bidra. Kommuner som er gode på integrering, må dele erfaringer med andre kommuner. Å sikre en god integrering er en av de viktigste utfordringene vi står overfor, og denne jobben må gjøres i lokalsamfunnene. Vi må sørge for barnehage, skole og jobb, men også inkludere inn i de andre fellesskapene – idrettslaget, foreningslivet og de uformelle møteplassene. Så lenge de ordinære mottakene består, må man sikre kvalitet gjennom en uavhengig tilsynsordning. Venstre mener at tilsynet bør ligge under Fylkesmannen. Integreringsmottakene har vært et viktig tilskudd, men de er bare en begynnelse. Venstre mener at alle ordinære mottak bør være som integreringsmottakene. Venstre har et særlig engasjement for barn. Barn på flukt er mer sårbare enn voksne, og vi har et ansvar for barna som er her. Derfor er jeg glad for at vi har styrket den barnefaglige kompetansen i mottaksapparatet vårt. For barn er barnehage og skole den viktigste integreringsarenaen. Jeg er derfor glad for at regjeringa har fulgt opp Venstres forslag i integreringsforliket om barnehage for barn i mottak. Venstre har kjempet gjennom ordning med gratis kjernetid i barnehagen for å sikre at alle barn får mulighet til å gå i barnehage, og har nå fått til en utvidelse av ordningen. Vi er også opptatt av at alle barn skal få mulighet til å delta på SFO eller aktivitetsskole, AKS. Vi ser at de som trenger det mest, faller utenfor, og SFO/AKS er i tillegg til skole og barnehage blitt en viktig fellesskapsarena for barn. For voksne handler integrering om å senke terskelen for å delta i arbeidslivet, herunder mens man venter på avklaring av asylsøknad, men også om større åpning for lønnet og ulønnet arbeidspraksis slik at man får en fot innenfor i arbeidslivet. Språk er avgjørende, og vi må både styrke kvaliteten på tilbudet og legge til rette for flere arenaer for å lære språk. Venstre skulle også gjerne ha sett at vi fikk utvidet antall timer for norskopplæring. Vi er imidlertid glad for at TV 2 Skole kan fortsette å tilby både norskopplæring og ikke minst kunnskap om samfunnet. Alle flater må benyttes om vi skal lykkes med integreringen. Til slutt to ord om frivilligheten. Integreringen er helt avhengig av frivillige krefter. Vi har en rekke ressursmiljøer på innvandringsfeltet, og jeg vil gjerne få sagt i denne sal at Venstre ikke mener at Human Rights Service er en av disse nasjonale aktørene. Over hele landet har vi imidlertid frivillige aktører som gir betydelige bidrag til integreringen, gjennom tilbud som flyktningguider, idrettsaktiviteter, språkkafeer, leksehjelp og så videre. Vi har ildsjeler som alene gir uvurderlige individuelle bidrag. Frivilligheten er en viktig bærebjelke i samfunnet og et uttrykk for det rause og inkluderende Norge som vi er og vil være. Uten frivilligheten får vi ikke til integreringen. Derfor er tilskuddspostene til frivilligheten på dette feltet så utrolig viktige.