trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Børge Brende (Høyre), 2004-04-21:
Jeg har merket meg de innspillene som representanten her kommer med, også de som er kommet fra de aktuelle kommunene og fylkeskommunene i den sammenheng. Så vi håper på en klok beslutning.
Børge Brende (Høyre), 2004-04-21:
Svaret er ja.
Børge Brende (Høyre), 2004-04-21:
Regjeringen har i Sem-erklæringen satt som mål at det skal bygges ut vindkraft tilsvarende 3 TWh innen 2010. Dette målet ligger fast. Det foreligger i dag planer for vindkraftprosjekter tilsvarende 12–16 TWh. Alle de meldte vindkraftanleggene gjennomgår en omfattende behandling etter energiloven og plan- og bygningsloven. For alle vindkraftprosjekter er det krav til konsekvensutredning der alle de viktige aspekter ved utbyggingsplanene skal belyses, som representanten er opptatt av. NVE som konsesjonsmyndighet vil derfor ha et godt grunnlag for å vurdere hvilke prosjekter som er samfunnsmessig akseptable. Miljøverndepartementet og Olje- og energidepartementet har i samråd funnet ut at det vil være lite hensiktsmessig å utarbeide en samlet plan for vindkraftutbygging. Utarbeidelse av en slik plan forutsetter at et tilnærmet ubegrenset antall potensielle lokaliteter langs vår kyst tas opp til vurdering, med det betydelige merarbeid og byråkrati det medfører. For at en slik plan skal gi grunnlag for å ta stilling til konkrete prosjekter, vil det være nødvendig for det første å foreta grundige vindmålinger i terrenget. Dernest må man avklare kapasitet og kostnader for kraftoverføring fra anleggene. I tillegg vil det kreves vurdering av infrastruktur som veier og kaianlegg, før negative virkninger for andre områder i samfunnet kan vurderes. Et slikt arbeid vil være svært tid- og ressurskrevende. Spørsmålet om en helhetlig plan, med de implikasjoner det ville innebære, ble vurdert allerede under regjeringen Stoltenberg, og det ble trukket samme konklusjon som jeg trekker i dette svaret.
Børge Brende (Høyre), 2004-04-21:
I mitt svar til representanten Korsberg fastslo jeg at alle meldte vindkraftanlegg «gjennomgår en omfattende behandling etter energiloven og plan- og bygningsloven». Så sa jeg at for «alle vindkraftprosjekter er det krav til konsekvensutredning der alle de viktige aspekter ved utbyggingsplanene skal belyses». Utgangspunktet er altså at de aktuelle og konkrete vindkraftprosjektene skal konsekvensutredes. Det som er Regjeringens målsetting, er at det skal realiseres 3 TWh, og det har også fått Stortingets tilslutning. Vindkraftanleggene er omfattet av det regelverk som representanten ønsker at det skal være omfattet av, og jeg trodde at representanten var meget fornøyd med dette svaret.
Børge Brende (Høyre), 2004-04-21:
Utgangspunktet for spørsmålet var om vindkraftanlegg skulle konsekvensutredes før de ble igangsatt. Jeg gjorde rede for at det er utgangspunktet for vindkraftanlegg i dag. Når det gjelder sammenligningen med vannkraftutbygging, er det i henhold til opplysninger jeg har fått, i dag minimalt med utredninger knyttet til Samlet plan for vassdrag. Selve driften av planen er forenklet vesentlig i de senere år, og den planlagte omleggingen fra sortering av vannkraftprosjekter til sortering av vassdrag og vassdragsavsnitt som er egnet til vannkraft, vil bidra til ytterligere forenkling for vannkraftbransjen. I tillegg har olje- og energiministeren tatt initiativet til en forenkling av prosessene knyttet til å realisere mini- og mikrokraftverk.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-04-21:
Jeg vil stille følgende spørsmål til statsråd Brende: ««Skibladner» er kulturhistorie og et internasjonalt kulturminne, og dens skjebne opptar veldig mange. Søknad om dispensasjon fra forskriftene om utslipp fra båter i vassdrag er derfor fremmet for departementet. Hva er statsrådens vurdering av denne?»
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-04-21:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg forstår at han ikke kan gi noe endelig svar på den søknaden nå. Jeg vil likevel komme med en henstilling til statsråden. Både de svar og uttalelser som har kommet fra berørte parter, altså kommuner og fylkeskommuner, ber jeg ham spesielt legge vekt på, ikke bare de tekniske svarene som er kommet fra fylkesmennene. Jeg er klar over at i slike saker veies kulturvern opp mot miljøvern og utslipp, men utslippet fra «Skibladner» beskrives av miljøvernere som bagatellmessig, og jeg ber statsråden merke seg også det. En teknisk anordning i «Skibladner» vil ødelegge skipet, og jeg tror Riksantikvaren er klar til å frede skipet dersom det blir resultatet. Så jeg kommer igjen med en henstilling til statsråden. Veldig mange er opptatt av «Skibladner»s skjebne. Tusenvis av timer er nedlagt i å restaurere skipet og få det slik det er i dag. Mange frivillige har vært involvert, og mange venter på et positivt svar fra statsråden.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2004-04-21:
Bare en siste henstilling fra meg. Vil statsråden bekrefte at han vil ta et helhetsgrep i saken?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-04-21:
Mitt spørsmål er følgende: «Ifølge Nationen 1. april 2004 mener Miljøverndepartementet at «en helhetlig plan for vindkraftutbygging i Norge ikke er hensiktsmessig ut fra den tid og de ressurser et slikt arbeid vil innebære». Det vises til Stortingets vedtatte mål om 3 TWh vindkraft. På hvilket grunnlag mener statsråden at det er hensiktsmessig å legge til side tidligere fokusering på viktigheten av føre-var-prinsippet og behovet for konsekvensutredninger når det gjelder vindkraftutbygging, mens man utreder i det «uendelige» vedrørende f.eks. vannkraft?»
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-04-21:
Jeg takker statsråden for svaret. I en rekke andre saker vi debatterer på Stortinget med statsråden til stede, legger man vekt på viktigheten av å bevare og verne uberørt natur, og det er jeg selvfølgelig helt enig i. Jeg synes det blir merkelig at man skal ha en så lettvint behandling når det gjelder vindkraftproduksjon, når det medfører så store inngrep, og spesielt når det ligger inne søknader om 12–16 TWh. Da burde man iallfall etter mitt syn ha en helhetlig og samlet plan for dette. Nå er det jo slik at på andre områder og i andre spørsmål konsekvensutreder man i det uendelige og bruker enorme ressurser. Jeg vil her bare nevne konsekvensutredningen av Barentshavet, som har pågått i 25 år. Man har brukt over 1 milliard kr på Barentshavet, men når det gjelder produksjon av vindkraft, gjør man ikke det. Uten sammenligning med Barentshavet er jo dette også konkurransevridning når det gjelder ulike måter å produsere energi på. Synes ikke statsråden det er et problem at man har konkurransevridning her?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2004-04-21:
Om representanten er fornøyd med svaret eller ikke, vil vise seg. Men iallfall er de tilbakemeldingene vi har fått fra energibransjen, at enkelte prosjekter når det gjelder vindkraft, blåser omtrent rett igjennom departementet i ekspressfart. Men når det gjelder utbygging av vannkraft og mikro- og minikraftverk og den type ting, tar det atskillig lengre tid. Og argumentasjonen er den samme, nemlig miljøhensyn. Jeg registrerer de svarene som statsråden kommer med, og det kan jo bli interessant å stille et spørsmål senere når det gjelder behandlingstiden: Hvor lang tid bruker man på vindkraft, og hvor lang tid bruker man på vannkraft, når det gjelder miljøhensyn? Jeg registrerer at vi har et noe ulikt syn på dette, og vi vil forfølge denne saken videre. Jeg har ikke i realiteten noe generelt oppfølgingsspørsmål.
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 2004-10-19:
På vegner av Karin Galaaen og meg sjølv skal eg få leggje fram eit forslag om endring av kalkulasjonsrenta for samferdsleprosjekt til 4 pst.
Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2004-10-19:
På vegne av representantene Lena Jensen, Øyvind Korsberg og meg selv vil jeg fremme forslag om statlige bevilgninger til «prosjektet 46664 Tromsø» på 12 mill. kr.
Anne Helen Rui (Arbeiderpartiet), 2004-06-04:
Aller først vil jeg understreke at det her i Norge er en grunnleggende menneskerett selv å kunne velge om en vil gifte seg, og hvem en vil gifte seg med. La meg understreke at det er forbudt å tvangsbortgifte noen i Norge. Saken vi behandler nå, er om de som står i fare for å bli tvangsbortgiftet, eller som er blitt tvangsbortgiftet, skal få gratis hjelp av en bistandsadvokat. Dette problemet gjelder både jenter og gutter, og det dreier seg som oftest om svært unge mennesker. Slike saker er svært problematiske, da det å hevde sin rett til ikke å bli tvangsgiftet kan føre til brudd for alltid, eller iallfall i perioder, med egen familie her i landet og i foreldrenes hjemland. Komiteen er samlet om at disse unges rettssikkerhet må styrkes. Justisdepartementet viser til at de i juni vil sette ned et utvalg som skal utrede fornærmedes stilling i straffeprosessen. Dette utvalget vil bli bedt om å foreslå tiltak som kan styrke fornærmedes stilling. En samlet komite ber departementet om også å vurdere hvordan straffeprosessloven kan endres slik at flere får rett til bistandsadvokat – unge som er i ferd med å bli tvangsbortgiftet, men også nordmenn som utsettes for grov kriminalitet i utlandet. I Dagbladets nettutgave 24. mai i år kunne vi lese at Røde Kors’ informasjonstelefon om tvangsekteskap i mai har hatt økt pågang fra jenter og gutter som frykter at deres foreldre tar dem med til hjemlandet for å gifte dem bort nå i sommerferien. Vi har også gjennom flere år sett at spesielt i Oslo-skolene har barn og ungdom blitt borte fra lovpålagt skolegang, spesielt etter ferier. Saken er dermed svært aktuell, og et lovverk bør på plass så raskt som mulig. En samlet justiskomite har derfor lagt fram et Dokument nr. 8-forslag til Odelstinget om å endre straffeprosessloven § 107 a allerede nå. Dette forslaget tar vi sikte på å få debattert og vedtatt i Odelstinget og Lagtinget før vi tar sommerferie, og vi ønsker at det som blir vedtatt, får øyeblikkelig virkning – hvis vi får det vedtatt slik som vi vil.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-04:
Vi skal ikke ha noen lang debatt om dette. Vi er enige om at det er viktig å sørge for bistandsadvokat. Det som jeg har lyst til å ta opp, er at Oslo Krisesenter ikke har nok penger til å videreføre tilbudet til jenter som har vært utsatt for tvangsekteskap. Jeg vil utfordre salen til ikke å la det skje! Hvis vi som et samlet storting aksepterer at det ikke fins noen hjelpetiltak etter at ungdommer har brutt med familiene sine, og etter at vi har anbefalt dem å bryte, er ikke det annet enn et svik. SV kommer til å ta dette opp i forbindelse med revidert, og det er nesten så jeg forventer at det får tilslutning, slik at vi kan sikre disse ungdommene den hjelpen som de har krav på. Det går ikke an at vi ikke foretar oss noe, når alle partier – siden Fadime-saken, og også lenge før det – har sagt klart fra at tvangsekteskap er helt uakseptabelt, og at dette samfunnet stiller opp med den hjelpen som ungdommene trenger, og vi har anbefalt dem å bryte med familien, med nettverk, med venner – ofte alt de har av trygge rammer i Norge. For noen av dem er dette til og med et samfunn som er helt ukjent, og hvor de ikke har noen som helst hjelp eller bekjente å ty til for å få en trygghet i hverdagen. Dette er folk som er i ytterste nød. Skal vi sitte stille og ikke foreta oss noe, når det tiltaket som kan tilby dem den nødvendige hjelp og beskyttelse, står i fare for å bli nedlagt? Det mener jeg er så skammelig at jeg nå tok ordet i forbindelse med det, til tross for at det ikke er nøyaktig det vi nå diskuterer – det er egentlig ordningen med bistandsadvokat. Men dette henger sammen. Vi kan ikke la dette skje, og jeg forventer at også de andre partiene på Stortinget tar affære i denne saken.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-04:
Det kan være svært god grunn til å gjøre slik som komiteen sier, og gjøre det man også vil følge opp, nemlig å gi ofre for tvangsekteskap uttrykkelig rett til bistandsadvokat. Etter gjeldende rett har fornærmede rett til advokat i slike saker bare hvis det er grunn til å tro at fornærmede som følge av handlingen får betydelig skade på legeme eller helbred og det anses å være behov for advokat. Det er også rett, som komiteen sier, at det f.eks. kan oppstå spørsmål om når i ekteskapsprosessen retten til bistandsadvokat skal inntre. Jeg er enig med komiteen i at utvalget som skal vurdere den fornærmedes stilling i straffeprosessen, herunder bistandsadvokatordningen, bes om å klargjøre retten til bistandsadvokat i saker om tvangsekteskap. Når det gjelder den konkrete løsningen som saksordføreren nå skisserte, synes jeg saklig sett at det er et greit og godt uttrykk for det som kan gjøres akkurat nå. Så vil jeg tilføye at jeg er kjent med at ikke alle land har samme ordninger for advokatbistand som Norge, og som jeg har uttalt i denne sal tidligere, kan utgifter til rettshjelp i utlandet dekkes etter en konkret vurdering. Som jeg også har påpekt, bygger den norske ordningen med bistandsadvokat på at advokaten har en rett til å delta i rettsforhandlingene og slik sett har en prosessuell rolle. I noen land finnes det ikke bistandsadvokatordning. Det er derfor ikke gitt at en bistandsadvokat fra den norske stat kan opptre på samme måte som i Norge. Jeg har allikevel forståelse for at det kan være en ekstra belastning å bli offer for et grovt lovbrudd i utlandet. Jeg vil derfor be utvalget som skal vurdere den fornærmedes rettsstilling, vurdere om den norske bistandsadvokatordningen også bør omfatte enkelte saker der nordmenn blir utsatt for grove lovbrudd i utlandet. Til slutt: Når det gjelder det temaet representanten Thorkildsen tok opp, er jeg personlig utelukkende kjent med det gjennom media. Men fordi jeg i sin tid faktisk var med på et spleiselag ved etableringen av denne ordningen, har jeg tatt et selvstendig initiativ for å undersøke hva som er situasjonen, og hva som kan gjøres for å rette opp det som er situasjonen i den saken, altså med andre ord det bokollektivet som har eksistert i tilknytning til Oslo Krisesenter. Jeg synes det er riktig å gi denne saksopplysningen i Stortinget.
André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-06-04:
Det er relativt stor enighet om at saker kunne gått noe raskere gjennom straffesakskjeden uten at dette hadde gått på bekostning av rettssikkerheten. Statsråden henviser til at man i Sverige har mange gjenopptakelsessaker, og jeg er helt enig i at rettssikkerhet må være det bærende kriteriet, men, som statsråden også vet – og det er vel også grunnlaget for Gjenopptakelseskommisjonen – Norge har nå sine saker også. Det er jo slik at det ved siden av å gi nye regler er viktig å bruke dem man har, også når det gjelder avskjæringsregler for bevisføring og en aktiv prosessledelse. Når det gjelder spørsmålet om å ha forberedende rettsmøter for å kunne finne ut hvor lang tid man egentlig har behov for, vet man jo at dette vil medføre en del ressurser i en overgangsperiode som blir brukt på forberedende møter, uten at dette nødvendigvis medfører at man får en umiddelbar nedgang i ventelistene. Det betyr også at det er viktig å se på ressurstilførselen til domstolene, ikke minst i en slik overgangsperiode. Vi er helt enig i at man bør være så effektive som mulig uten at dette går ut over rettssikkerheten, men vi ønsker ikke å lage en ny, hva skal vi si, ventetopp fordi man ønsker å gjøre om på noe, som på lang sikt er positivt, uten at man kan tilføre ressurser som faktisk vil kunne ta hånd om denne overgangsperioden. Når det gjelder spørsmålene om å ha nye frister, er det jo slik at Regjeringen selv opererer med måltall. Måltall er i og for seg tanke på et tall som man ikke har lyst til å ha en bindende eller særlig målbar etterprøving av. Det dette forslaget fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet her går inn på, er nettopp å gi innhold til de måltall som man i og for seg snakker pent om i festtaler, men som man ikke følger opp i budsjettene. Dette vil ikke bare være et spørsmål om rent formelle frister, men faktisk også en forpliktelse for Regjeringen og også for Stortinget til å foreslå og til å bevilge de nødvendige midler til nettopp å gjennomføre en frist Stortinget da har satt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2004-06-04:
Hvis du blir voldtatt i Norge i dag, risikerer du, utover den traumatiske opplevelsen sjølve forbrytelsen er, å oppleve at saken din ikke kommer til doms, i hvert fall ikke før det har gått ett år, at det ikke blir tatt ut tiltale før det har gått minst 200 dager. Over 90 pst. av de kvinnene det gjelder, opplever at utfallet av saken ikke innebærer noen dom i det hele tatt. Det er etter min og Arbeiderpartiets mening en av hovedutfordringene for norsk kriminalpolitikk. At over 90 pst. av ofrene i denne typen saker faktisk ikke opplever noen reaksjon, det er det verste. Dette forslaget fra Arbeiderpartiet, dette private forslaget som vi nå behandler, er fremmet på bakgrunn av nettopp en slik situasjon. Det er for å styrke rettssikkerheten til folk. Når vi får raskere saksbehandling, har vi også en mulighet for å få økt domfellelsesprosenten i sakene. Bevisene er ferske, vi vet at det er lettere å føre bevis, og også lettere å innhente dem, når vi vet at ting skal skje raskere enn i dag. Så dette har jo med å bygge opp rettssikkerhet å gjøre. Jeg er glad for at et samlet storting og en samlet komite slutter seg til det forslaget som får flertall i dag, slik at vi får den gjennomgangen som Arbeiderpartiet har bedt om, og som jeg mener åpenbart kan bidra til forbedringer. Vi er jo godt på vei, vi har gjort endringer i forhold til f.eks. å flytte påtalekompetanse. Det ble argumentert med at rettssikkerhet ville gå tapt når man ville flytte det ned til politimesternivå, slik at man slapp liggetid og ventetid ved at man sendte saker opp og ned. Det vi har sett, er jo at det fungerer. Man får en raskere prosess av det, og det går ikke på bekostning av rettssikkerheten, snarere tvert imot. Så jeg tror det også handler om litt andre måter å tenke på for alle oss som har argumentert med rettssikkerhet gjennom mange år. Når det gjelder spørsmålet om fristene, som SV særlig synes å være skeptisk i forhold til, må jeg si at erfaringene rundt straffeprosessloven §§ 249 og 275 så langt ser ut til å være veldig positive, og at man har lyktes veldig godt i forhold til det. Men det siste – og det syns jeg på mange måter er godt eksemplifisert gjennom at man faktisk har forskjeller mellom domstoler i Norge – handler også om kultur, og om hvordan man griper an det regelsettet man faktisk har. Der er jeg glad for det initiativet som justisministeren har tatt, og den prosessen som han er på vei til å gå inn i, og som vil bevise for oss at dette handler om å redusere en liggetid for saker, og det har ikke noe med rettssikkerhet å gjøre.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
På vegne av representanten Ursula Evje og meg selv har jeg gleden av å legge frem forslag om presisering av gratisprinsippet i grunnskolen.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2004-02-26:
På vegner av representantane Ingvild Vaggen Malvik, Øystein Djupedal, Inge Ryan, Lena Jensen og meg sjølv vil eg leggja fram forslag om ein meir aktiv politikk for auka utvinningsgrad og betre ressursutnytting på norsk sokkel samt lågare lokale og globale miljøutslepp.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Jeg tar ordet for igjen å understreke at jeg er veldig glad for at det er et så bredt flertall som støtter utbyggingen av et digitalt bakkenett. Jeg registrerer at de aller fleste talerne her har bidratt til en god og konstruktiv debatt, hvor så å si alle innleggene har gitt verdifulle bidrag og supplement til denne saken. Jeg tar egentlig ordet for også å komme med en liten bemerkning til representanten Ulf Erik Knudsen og hans innlegg. Jeg har fortsatt vanskelig for å se at det finnes et realistisk alternativ i det som er sagt fra Fremskrittspartiets side, både i innstillingen og nå i innlegget her i salen, et alternativ som på et realistisk økonomisk grunnlag kan nå ut til brorparten av det norske folk. Det som kjennetegner Fremskrittspartiet i denne saken, er at de kommer med en endeløs klagesang over alle mangler og betenkeligheter ved det framlagte forslag, men prøver å redde seg i land ved å komme med noen forslag for å minimalisere skadene, som de sier. Det er særlig dette med lokalfjernsynsstasjoner og livssyns-TV de nevner i innstillingen. Jeg vil gjøre oppmerksom på at dette med kristen-TV har heller ikke Fremskrittspartiet understreket i innstillingen. Dette er noe de kommer med i retorikken i dag. Lokalfjernsynsstasjoner er jo nettopp en av hovedgrunnene til at mange av oss har sett så positivt på utbyggingen av digitalt bakkenett. Det er bare denne plattformteknologien som vil sikre lokalfjernsyn ut i de mange bygder i Norge. Og når det gjelder «åpen kanal», som også Fremskrittspartiet er veldig kritisk til, har jo statsråden understreket at det ikke er snakk om selskapet Åpen kanal, men en kanalordning. Det vil være opp til kristen-TV eller kristne selskaper selv å være på banen for å komme med i «åpen kanal» og kunne komme i betraktning når det gjelder andre frekvenser i denne pakken. Det er derfor vi har lagt denne muligheten åpen; for at de kan være med og slippe til i dette nettet. I denne debatten blir jeg minnet om en annen kultursak hvor Fremskrittspartiet spilte en viktig rolle, nemlig byggingen av et nytt nasjonalt operahus i Bjørvika, som Fremskrittspartiet var sterkt imot. Det er blitt sagt at Fremskrittspartiet var imot bygging av operaen – og den skal ligge i Bjørvika! I denne saken er de imot utbygging av digitalt bakkenett, men de er for lokalfjernsyn og kristen livssynskanal. Dersom Fremskrittspartiet hadde fått flertall for sitt syn, er det den klareste grunnen til at det ikke ville blitt noe av noen av disse alternativene. Og som Bastesen så riktig påpekte, er Fremskrittspartiets alternativ det som ville være den største hindring for å bygge ut nettopp det de ønsker mest av alt.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Jeg tar ordet bare til en kort bemerkning til representanten Knudsen. Jeg har etter Knudsens utsagn ikke regnet satellitt og kabel for å være realistiske plattformer. Det tror jeg ikke jeg har sagt. Det er klart at det er det. Det som ikke er realistisk, er å nå ut til hele det norske folk gjennom satellitt og kabel, og slett ikke at man også kan kringkaste lokalfjernsyn til alle i dette landet gjennom disse plattformene. Det er i den sammenheng det ikke er realistisk. Det har vært regnet litt på det, og jeg skal ikke her gå ut med tall på hvor mye det ville koste å dekke opp dette ved en bredbåndsplattform, men det har vært antydet kanskje hundre ganger det en digital bakkenettplattform vil koste. Jeg går ikke god for det regnestykket, men vi aner litt om hvilke formidable utgifter vi ville stå overfor. For øvrig merket jeg meg at representanten ikke gikk nærmere inn på dette med livssyns-TV og kristenkanal, og da skal heller ikke jeg gjøre det. Jeg konstaterer bare at han har godtatt det jeg har slått fast om Fremskrittspartiet på det punktet, så jeg får la det være med det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-02-26:
Jeg er glad for at statsråden i sitt innlegg, så vidt jeg hørte, avklarte de fleste av våre spørsmål når det gjelder flertallsmerknadene som SV har gjort om til forslag. Det skulle igjen understreke at de forslagene burde kunne gjøres om til oversendelsesforslag. Jeg har et spørsmål angående det med TV 2 som gratiskanal. Jeg er enig med statsråden i at dette dreier seg om TV 2s konsesjon og ikke i og for seg NTVs konsesjon. Men jeg ønsker at statsråden gjør det klart at det spørsmålet må være avklart før NTV gis konsesjon. Det andre spørsmålet mitt gjelder regler for distribusjon. SVs forslag, nr. 9, dreier seg om de gjeldende lover og regler når det gjelder reklame, også en rekke ulike reklamer som er forbudt – jeg skulle gjerne også tilføyd politiske TV-reklamer. Det vil selvfølgelig være en forutsetning for NTVs drift at de følger regelverket. Til slutt når det gjelder de andre kommersielle kringkasterne som nå får riksdekkende muligheter: Vil departementet se på muligheten for også å stille allmennkringkasterkrav til disse kommersielle norske kanalene?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-02-26:
Først til TV 2 som gratiskanal: Jeg er enig med statsråden i at det selvsagt gjelder TV 2s hovedkanal. Det gjelder den kanalen som de nå har konsesjon på. Men mitt spørsmål gjaldt om dette vil være avklart før man gir konsesjon til NTV, slik at vi er sikret gratistilbud ut denne konsesjonsperioden. Hva som skjer etter denne konsesjonsperioden i forhold til det analoge, har vi jo ingen garanti for uansett. Så til reklamereglene: Jeg vil bare si at vi gir det full tilslutning hvis statsråden vil komme med tiltak som sikrer at reklamereglene følges, og bruker distribusjonssystemene til det, men det kan hun eventuelt komme tilbake til. Så til det med allmennkringkaster. Det ble kanskje for kort tid, men mitt spørsmål gjaldt de andre kommersielle kanalene som har Norge som hovedmål. Vil de også kunne få allmennkringkaster-krav? De vil nå få like god distribusjon som TV 2, og da har vi fra komiteens side sagt at det er rimelig å se på om de også skal ha noen krav. Vi støtter fullt ut det initiativet som Irland har tatt, om å se på mottakerlandprinsippet når det gjelder regulering av kringkasting. Det ville vært en riktig politikk. Til slutt: Kan statsråden si noe om dette med brukerinnflytelse når det gjelder sammensetningen av kanalpakker? Vi har kanskje sett noen uheldige eksempler ved UPC i Oslo. Hvordan ser hun på det?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-02-26:
Jeg bad om ordet for å utdype et par av de spørsmålene som ble berørt i replikkvekslingen med statsråden. Det første gjelder brukerinnflytelse. Jeg tror at NTV selv ville ha mye å tjene på å legge opp til størst mulig brukerinnflytelse, medvirkning og valgmuligheter i forhold til kanalsammensetting i de ulike pakkene, og også mulighet for distrikts- og regionsmessig oppdeling – selvsagt med en viss kostnad, men samtidig med mulighet for et større kundegrunnlag, fordi et tilbud bedre tilpasset den enkelte vil gjøre det mer attraktivt å benytte seg av NTV. Imidlertid kan man, og særlig når man har innholdsleverandører som eiere, oppleve at man får egeninteresse i å fremme visse kommersielle kanaler. Også inntjeningsmessig kan det være drivkrefter her som er i strid med brukernes egne interesser. Så det viktigste, som jeg skulle ønske at statsråden kunne si fra talerstolen, er at hun følger opp det vi sier i innstillingen, nemlig at departementet skaffer seg en hjemmel for å kunne gi den type regelverk. Det trenger ikke nødvendigvis å være der i utgangspunktet. Vi får gi NTV sjansen til å vise at her tar de brukerne sine på alvor. Men vi må kunne gripe inn og gi regelverk også senere, og ikke vente helt til ny konsesjon eventuelt skal gis om tolv år. Det andre gjelder regulering av de andre kommersielle kanalene som har Norge som mål. Det er ikke noen tvil om at det er andre enn TV 2, som selv om de sender fra andre steder, likevel retter seg ensidig inn mot et norsk publikum. Her er spørsmålet: Er det senderlandet eller mottakerlandet som skal ligge til grunn for regulering? Prinsippet hittil har vært at det er senderlandet, men flere og flere tar til orde for at det bør være mottakerlandets regelverk som gjelder når det er helt åpenbart at det er landets publikum kanalen ønsker å nå. Fra Arbeiderpartiets side er vi sterkt tilhenger av den tilnærmingen. Jeg skulle ønske at statsråden kunne si at også hun vil slutte seg til et arbeid for å få den type regelverk, og – hun sa det var ikke avklart ennå, men i hvert fall prinsipielt – gi sin tilslutning til at når vi nå får full riksdekning for andre kommersielle kanaler, bør det også stilles krav til dem, slik at det ikke oppstår et urimelig forhold til den største kommersielle kanalen, TV 2, som selvsagt møter konkurranse fra andre som ikke har de kulturelle forpliktelsene som TV 2 har påtatt seg. Disse to spørsmålene skulle jeg ønske at statsråden kunne si litt mer om, og også gjøre det klart at TV 2 som gratiskanal må være på plass, som vi har sagt, før de avgjørende vedtakene om digitalt bakkenett og analogt nett fattes.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
I likhet med hva jeg har følelsen av at presidenten sliter med i dag, sliter jeg med en svært sår hals. Hvis jeg får noen hostebesvær i løpet av innlegget, får presidenten ha meg unnskyldt.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
I de kristne miljøene er man svært opptatt av å kunne spre sitt budskap, bl.a. gjennom fjernsyn. Etter hva jeg har erfart, er man i de kristne miljøene av den oppfatning, ut fra hva man har hørt om det digitale bakkenettet, at det i den første kanalpakken vil bli satt av en 24 timers kristen TV-kanal. Ut fra hva jeg leser i både merknader og meldingen, og ut fra dagens innlegg i salen, kjenner jeg meg ikke igjen i en slik beskrivelse. Det man snakker om, er en «åpen kanal» der frivillige organisasjoner, livssynsorganisasjoner og andre ikke-kommersielle virksomheter skal tildeles plass. Jeg vil be statsråden avklare denne usikkerheten som da åpenbart finnes i de kristne miljøene, om man får eller ikke får en 24-timers kristen TV-stasjon.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
Jeg registrerer at saksordføreren mener at vi skal diskutere opera og Bjørvika igjen. Jeg kunne i og for seg tenke meg å utfordre saksordføreren på å ta frem sakspapirer og stemmetall med tanke på at Fremskrittspartiet skulle ha stemt for Bjørvika. Det har jeg ikke registrert at vi har gjort, men jeg vil svært gjerne diskutere opera med ham når han måtte føle for det. Det er en debatt Fremskrittspartiet vil vinne hver gang. Jeg registrerte at saksordføreren mente at Fremskrittspartiets alternativer ikke var realistiske. Jeg er usikker på om han mente at vi skulle ta ham på alvor, men jeg regner med at han mente det. Når man sier at teknologier som satellitt, bredbånd og kabler ikke er realistiske, er det interessant å se at 70 pst. av Norges befolkning ser på noe som ikke er realistisk. Firmaet Lokal Digital har også vist hvordan dette kan løses på de stedene som er geografisk utilgjengelige for satellitt, bredbånd og kabel. Her synes jeg saksordføreren har en jobb å gjøre med å forklare oss hvorfor satellitt, bredbånd og kabel ikke er realistiske teknologier. For øvrig synes jeg det er én utfordring som saksordføreren ikke har svart på i de innlegg han har holdt i dag. Han har ikke kommet inn på de store problemene de digitale nettene har ute i Europa. De har store økonomiske problemer, og det er faktisk meget vanskelig å vise til noe konkret sted hvor dette er en suksess.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
Det var hyggelig å høre at Fremskrittspartiet hadde et realistisk alternativ i satellitt og bredbånd, for vi vet jo alle i denne sal at Lokal Digital har løst problemet på de geografisk vanskelig tilgjengelige stedene. Når det gjelder dette med livssynskanalen, synes jeg at det svaret som statsråden kom med, var avklarende. Det blir ingen 24-timers kristen kanal. Det blir en kanal der frivillige organisasjoner og ikke-kommersielle interesser, universiteter og kanskje noen livssynsaktører får lov til å være med. Så påstanden om at det kommer en kristen kanal, er betydelig overdrevet.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2004-02-26:
Statsråden kommenterte ikke vårt forslag, nr. 10, om at Datatilsynet bør få en aktiv rolle i forhold til beskyttelse av personvernet. Jeg ville gjerne hatt noen kommentarer på det, da vi mener at mulighetene for registrering er såpass store ved innføring av digital teknologi at vi ber om at de trekkes aktivt inn i arbeidet. Litt tilbake til regler for reklame: Valebrokk har allerede vært ute og sagt at de må ha like konkurransevilkår i forhold til f.eks. TV3. Betyr det at statsråden mener at TV3, hvis de skal formidles i bakkenettet, må kjøre etter de samme regler som TV 2 gjør i dag, eller vil det være en åpning? Dersom statsråden støtter våre ideer om dette, hvilke virkemidler vil statsråden ta i bruk? Eller er verktøykassa til Svarstad Haugland like tom som den Gabrielsen har?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2004-02-26:
Eg vil også innom forslaget frå SV om reklame. Når TV3 sender frå London og har eit engelsk lovverk, har vi då moglegheiter til å seie at dei skal følgje norske lover? Statsråden har jo vist handlekraft – eg tenkjer på dette med speleavhengigheit og speleautomatar, og det å få inn eit reklametrykk her kan jo verke mot det som har vore statsråden si linje tidlegare. Så vil vi få nokre utfordringar når det gjeld informasjon og brukarstøtte når vi avviklar det analoge nettet. Vil statsråden ta ansvar som generalforsamling for iallfall NRK og følgje opp at informasjon kjem ut til brukarane?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-02-26:
Jeg vil på vegne av Kystpartiet takke for at vi får flertall i denne salen for å utvide og forbedre vårt nasjonale TV-, radio- og telekommunikasjonssystem. Det er sterkt beklagelig at Fremskrittspartiet stemmer imot framskrittet på dette viktige feltet. Partiet demonstrerer nok en gang sin tro på at markedet ordner alt uten at politikerne trenger å blande seg inn. Det er tydelig at Fremskrittspartiet ikke har fått med seg at markedet ikke fungerer når det gjelder å gi folk over hele landet et likeverdig tilbud på telekommunikasjonstjenester. Med sin stemmegivning markerer også Fremskrittspartiet at partiet i praksis er villig til å hindre at det blir en egen kanal for kristen-TV som når ut til hele folket. Siden stortingsmeldingen som Kulturdepartementet la fram, har en del mangler, fant Kystpartiets stortingsgruppe det viktig å arrangere et seminar her på Stortinget. Der tok vi opp hva man kan kalle et paradigmeskifte i telekommunikasjon. Dessverre var det bare to stortingsrepresentanter som møtte opp på dette seminaret. Det haster med å komme i gang med et nasjonalkontrollert digitalt bakkenett. Hvis det ikke hadde blitt vedtatt i denne runden, ville vi ha blitt stående med nisselua i handa i en analog steinalder. Det mest alvorlige ville ha vært at vi hadde mistet kontrollen over vår eter, og at andre hadde overtatt. Kystpartiet er sterkt opptatt av at vi tar vare på vårt arvesølv – vårt land og vår kultur. Det er derfor en svakhet ved stortingsmeldingen som vi bør rette opp. Ifølge meldingen skal man ta i bruk bare 434 av de 2 740 mastene som NRK i dag bruker, og senderne skal være vesentlig svakere enn dem som brukes i dag. Det gjør at knapt 90 pst., og ikke 92 pst., av befolkningen kan ta imot bakkesendt TV. Resten av befolkningen skal forhåpentlig kunne få det samme levert via satellitt. Men her vil det være begrensninger i forhold til interaktive tjenester. Enda verre er det at store geografiske områder – 40 pst. av vårt landområde – ikke blir dekket av de foreslåtte digitale bakkesenderne. Disse blanke flekkene vil forbli uten dekning, fordi det ikke vil være økonomisk interessant å bygge dem ut. Dette vil ha store negative virkninger for næringsliv, turister, sport, nødsarbeid og forsvar. Jeg vil derfor foreslå at Stortinget ber NTV legge fram et budsjett for hva det vil koste å bygge ut slik at 100 pst. av landet – inklusive hele kysten – får tilgang til digitalt bakkenettet. På et senere tidspunkt må vi ta stilling til hvor viktig denne dekningsgraden er, og hvor villige vi er til å bevilge de pengene dette vil koste. Jeg støtter hermed den innstillingen som foreligger.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Når det gjeld påpeikinga frå representanten med omsyn til dei forslaga som SV har lagt fram – fleirtalsmerknader som er gjorde om til forslag – er dei gjorde om til oversendingsforslag. En misforståelse – ingen forslag ble gjort om til oversendelsesforslag Det er eg glad for, og det vil sjølvsagt bli følgt opp. Når det gjeld TV 2 som gratistilbod, sa eg òg i mitt innlegg at det må følgjast opp så lenge den analoge konsesjonsperioden som TV 2 no har fått, varer, men at det gjeld hovudkanalen til TV 2. Når det gjeld forslaget frå SV om reklame, har vi ikkje lagt opp til nokon grundig diskusjon om reklameforbod i denne saka. Det vi inviterer til, det er å seia noko om det digitale bakkenettet og det å skru av det analoge. Men når det er sagt, har vi ikkje nokon planar om å endra på regelverket i forhold til reklame, og då ligg det same regelverket i botnen i framtida slik som det ligg i dag, både for TV 2 og for andre aktørar.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Eg er rørt over Ulf Erik Knudsen si bekymring for dei kristne organisasjonane. Det må eg seia fyrst, før eg svarer. Så vil eg gå direkte på forslaget som ligg her frå Ulf Erik Knudsen og Framstegspartiet, der det heiter: «Lokale fjernsynsstasjoner og livssynsstasjoner bør gå foran.» Det vi har sagt i meldinga, er at vi synest at det er bra å ha ein open kanal – ikkje «Åpen kanal», men at vi har ein open kanal. Vi synest det er viktig at livssynsorganisasjonane får plass innafor denne opne kanalen, anten som ein kanal for livssynsorganisasjonar eller at dei på ein annan måte får plass i det digitale bakkenettet. Det ligg i meldinga, og det vart òg sagt frå talarstolen i innlegget mitt.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Når det gjeld forslag nr. 10, i forhold til Datatilsynet, meiner eg at det er unødvendig, for det er heilt sjølvsagt at her skal ein følgja norsk lov. Det vil vi gjera i denne saka som i alle andre, og vi har eit klart lovverk i forhold til kva som skal tillatast og ikkje tillatast, og kva som skal vernast med tanke på personvern osv. Når det gjeld reklame, legg vi ikkje opp til nokon endringar av reklameregelverket. At noko blir sagt om ting som blir kravde, får vera uttrykk for folk sine meiningar, men vi legg ikkje opp til nokon endringar av reklameregelverket.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Som eg sa, og eg kan godt gjenta det: Vi legg ikkje opp til nokon endringar av reklamelovverket. Vi veit korleis det fungerer for TV3, som sender frå England. Der har vi ikkje verkemiddel til å gjera noko anna enn det vi har gjort så langt, og det blir ført vidare i forhold til at dei sender frå England. Elles legg vi ikkje opp til nokon endringar i forhold til det i denne meldinga. Det er opplagt at det er viktig å koma ut med informasjon til brukarane når dette skal leggjast om. Om spørsmålet er stilt for at folk i salen ikkje skal ha ansvar for dei vedtaka dei fattar i dag, mens ansvaret skal liggja på statsråden og departementet, eller kvifor det er stilt, veit ikkje eg. Men vi har iallfall forsikringar frå NTV om at her skal det bli skikkeleg informasjonsopplegg. Det er heilt innlysande at det trengst. Dersom vi i det heile skal klara å gjennomføra dette på ein god måte, må det vera eit skikkeleg informasjonsopplegg til brukarane, og det legg eg til grunn for gjennomføringa.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Dette var mange spørsmål. Ein god del av dette sa eg noko om i innlegget mitt. Eg synest det er viktig at brukarane skal kunna vera med og påverka, slik som òg fleirtalet har sagt i innstillinga. Når det gjeld TV 2, skal dette avklarast, slik at det ligg til grunn for det vidare arbeidet i forhold til at TV 2 skal vera eit gratistilbod. Når det gjeld reklameregelverket, har eg som sagt ikkje lagt opp til noka endring i denne saka. Vi får eventuelt koma tilbake til det viss det skulle bli endringar, men det legg vi ikkje opp til. Når det gjeld allmennkringkastingskrav til alle dei nye som eventuelt skal vera med i det digitale bakkenettet, er det noko vi ikkje har avklart enno. Vi har stilt krav til TV 2 og NRK, men når det gjeld dei nye, er det ikkje avklart, så det får vi eventuelt koma tilbake til. Det kan vera ulike argument for og imot. Viss ein skal stilla allmennkringkastingskrav til alle, kan det bli einsretting ut av det, men det får vi eventuelt koma tilbake til når det blir aktuelt.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2004-02-26:
Fyrst må eg seia at eg synest det er naturleg at ein legg mottakarlanda til grunn i utgangspunktet, i forhold til dei som skal senda frå utlandet, når det er retta inn mot norske mottakarar. Så gjeld det forholdet mellom NTV, NRK, TV 2 og dei andre som skal tilby sendingar. Lov om elektronisk kommunikasjon inneheld reglar som forbyr diskriminering av eigne og andre tilbydarar av tenester, og NTV vil jo bryta med lova dersom dei freistar å stengja andre kringkastarar ute utan sakleg grunn. Samtidig vil eg i samråd med Konkurransetilsynet sjå om det er nødvendig å gi NTV ytterlegare pålegg for å sikra den konkurransen, slik at ein ikkje utelèt enkelte aktørar fordi dei eventuelt blir eit konkurransemoment. Det er òg verdt å merka seg at NTV sin eigeninteresse er å få flest mogleg norskspråklege kanalar inn i nettet, fordi dette vil gjera nettet meir attraktivt for norske sjåarar. Då synest eg òg det er riktig og bra dersom brukarane kan få vera med og påverka, slik eg sa litt om i innlegget mitt.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2004-02-26:
Dette er en sak som har minst to viktige sider, en politisk og en teknisk. Politisk er det avgjørende å få et bakkebasert digitalt nett opp å gå. Dersom det nå skyves ut i tid, vil parabolanlegg og kabelanlegg dekke så mange abonnenter at en utbygging vil være økonomisk umulig. Det som er viktig med det nye nettet, er at en kan sikre en nasjonal styring med viktige samfunnsmål. Det er norske kanaler som er redigert og kontrollert fra utlandet. Dette er ingen ønskelig utvikling dersom en er opptatt av norskspråklig fjernsyn med norske miljøer innen kultur og samfunnsutvikling. Jeg tror at prinsipielt burde staten ha eid nettet. Dette kunne ha skapt klarere konkurranseforhold mellom de forskjellige TV-selskapene. Nå er vel for så vidt dette avgjort på et tidligere tidspunkt, og derfor aksepterer jeg det. Teknisk er klokka fem på tolv. 40 pst. kan koble seg på kabelanlegg, og nesten 30 pst. tar inn satellitt. De to leverandørene, Canal Digital og Viasat, driver nå markedsføring med gratis parabolanlegg. Det er teknisk og økonomisk nå det må gjøres. Store deler av Norge tar ikke inn NRK2 i dag, bare ca. 50 pst. Dette oppfattes som galt av mange på grunn av lisensbetalingen. Jeg har selv to ganger påpekt dette i spørretimen. Denne urettferdigheten vil nå bli rettet opp, og i tillegg vil det komme lokal-TV og en åpen kanal for frivillige organisasjoner, livssynsorganisasjoner og andre ikke-kommersielle organisasjoner – til utdanning og til en rimelig pris. Ikke minst kommer det også radiokanaler. Nettet vil også på sikt åpne for at bredbånd kan bygges i distrikter som ikke blir dekket av andre leverandører. Jeg ser muligheten for at utbygging av flere transpondere kan levere flere kanaler, og jeg kunne ønske at nordiske allmennkringkastinger blir prioritert, slik som komiteen påpeker. Nå må vi også innse at det blir ikke bare glede når det analoge anlegget blir stengt. Det må altså kjøpes en dekoder til 1 500 kr, og de fleste vil få et bedre og klarere bilde på sin TV-skjerm. Men noen får ikke inn de gamle analoge signalene og heller ikke de nye. Alternativet blir parabol, og for en bitte liten gruppe vil hele bildet forsvinne. Jeg tipper at en del av dem kommer til å bli ganske sure. Det er derfor viktig at dekningsprosenten i konsesjonen legges så høyt som mulig, minst 95 pst. av befolkningen. Dette er et viktig, riktig og framtidsrettet vedtak som Stortinget inviteres til å gjøre i dag, og jeg er glad for den store enigheten om meldingen.
Bente Gunn Håtuft (Høyre), 2004-02-26:
Det er forbundet med til dels store utgifter å holde i hevd bygninger som er fredet, da disse skal settes i stand etter spesielle retningslinjer som er ekstra kostbare. Det er allerede etablert ulike støtteordninger, og vi anser det derfor ikke som hensiktmessig å etablere nye kompensasjonsordninger til dette formålet. Dette gjelder de 2 300 fredede bygningene som er i privat eie, i tillegg til de fredede samiske bygningene og bygninger som er oppført mellom 1537 og 1649. Komiteens flertall støtter ikke forslaget fra representantene Åslaug Haga og Inger S. Enger om et generelt fritak fra å betale merverdiavgift på varer og tjenester som er brukt i forbindelse med arbeid på fredede bygninger og anlegg i privat eie, eller kompensasjonsordninger med tilsvarende effekt. Merverdiavgiften er en generell avgift på forbruk som bør ha færrest mulige fritak og særordninger. Et fritak fra merverdiavgift på varer og tjenester i forbindelse med arbeid på fredede bygninger vil gi betydelige kontrollproblem. Det vil være svært vanskelig å kontrollere at de fritatte varer og tjenester blir benyttet til formålet. Det vil f.eks. være den enkelte næringsdrivende som omsetter varer og tjenester i forbindelse med arbeid på fredede bygninger, som er ansvarlig for å sikre at fritaket er i samsvar med forutsetningene. Fritaket vil påføre disse næringsdrivende administrative kostnader, og de må stå til ansvar overfor avgiftsmyndighetene ved eventuelle urettmessige fritak. Høyre mener at statens bidrag til ulike formål bør gis prioritet innenfor utgiftene på statsbudsjettet og ikke indirekte i form av avgiftsfritak. Dette både synliggjør støttens omfang og gjør at støtten kan administreres av de fagkyndige på det aktuelle området. Forslag om fritak fra å betale merverdiavgift for arbeid på fredede bygninger og anlegg må drøftes i en helhetlig sammenheng og i en bred gjennomgang av kulturminnepolitikken. Jeg viser i den sammenheng til finansministerens brev av 9. februar i år, der han varsler at Regjeringen vil fremme en stortingsmelding om kulturminnepolitikk i løpet av 2004. Det er behov for å se på om det rom for økt satsing på fredede og vernede bygninger. Vi vil be Regjeringen om i forbindelse med den varslede meldingen om kulturminner å komme tilbake med en vurdering av ulike måter å få til en slik satsing på.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2004-02-26:
Antall fredede bygninger i Norge som er i privat eie, er over 2 300, og nye bygninger fredes med jevne mellomrom. Antallet er derfor økende. Det er alminnelig enighet om at de offentlige tilskuddsmidler som finnes, ikke strekker til, slik at vedlikeholdet mange steder er for dårlig og bygninger forfaller. Regjeringen slår selv fast at bare ca. 13 pst. av landets stående fredede bygg og anlegg har et ordinært vedlikeholdsnivå, noe som betyr at 87 pst. er i en eller annen form for forfall. Dette burde etter min mening bekymre dem som er opptatt av å ta vare på våre kulturminner. For enkeltpersoner som er eiere av fredede bygninger, vil det oftest være en økonomisk belastning som mange ikke evner å bære. Riktignok har alle som eier bygninger, etter plan- og bygningsloven plikt til et visst minimum av vedlikehold. Vedlikeholdet av fredede bygninger er i tillegg underlagt overvåking av kulturminneforvaltningen, og det blir stilt krav om at vedlikeholdet blir utført på antikvarisk måte. Dette fordyrer arbeidet, ofte betydelig, for den enkelte, i tillegg til at det blir lagt strengere restriksjoner på bruken av eiendommen. De tilskuddsordningene som i dag finnes i Norge, er ikke noe en har krav på, men som det må søkes om i konkurranse med andre. Når midlene er for knappe, fører det til at ikke alle får, eller at alle får for lite til å dekke sine merkostnader. Det er samfunnets og ikke eiernes interesser som blir ivaretatt ved en fredning. Det er derfor både rimelig og riktig at samfunnet påtar seg den merkostnaden fredningen medfører. Dette skjer i en rekke andre land, og mange land i Europa har egne skatteregler når det gjelder utgifter til vedlikehold av fredede bygninger. Dette gjelder bl.a. i Danmark, Finland, Storbritannia, Nederland og Frankrike. Redusert eller refundert merverdiavgift er et virkemiddel i de fleste av disse landene. Fremskrittspartiet mener at når offentlige myndigheter griper inn i eiendomsretten med verdireduserende tiltak, pålegg og begrensninger som medfører vesentlig økte kostnader for eierne, må også det offentlige bidra med generelle virkemidler som alle de berørte kan benytte seg av. Til slutt vil jeg ta opp mindretallsforslaget i innstillingen.