Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2016-12-16:
Det er en grunnleggende verdi i det norske samfunnet at enhver skal føle trygghet i hverdagen. For å nå dette målet er det nødvendig med et godt kvalifisert politi nær der folk bor og oppholder seg. Nærpolitireformen var ment å svare på denne utfordringen. Arbeiderpartiet har tre sentrale forutsetninger for politireformen, om den skal lykkes. For det første at endringene skal begrunnes godt som nødvendig for å styrke det politifaglige arbeidet. For det andre at endringene forankres godt hos lokale folkevalgte. For det tredje at politiet sikres nok midler, mindre øremerking og mindre grad av sentralisering av økonomiske ressurser, slik at styrket lokal politikraft kan bli realisert. Jeg tror at det mangler en del på at disse forutsetningene er oppfylt. Det er uro rundt i landet, om nedleggelser av lensmannskontorer. Folk går i fakkeltog og protesterer. Folk er urolige og peker på de lange avstandene det blir fra der politiet oppholder seg, til der hvor problemer oppstår. Det tar ofte lang tid før politibilen ankommer stedet. Ved ulykker er det ofte brannvesenet som kommer først. De er lokalisert i nærmiljøet. Det er også frykt for at politiet er underbudsjettert. Det er gjort et nedtrekk på budsjettet på grunn av avbyråkratiserings- og effektivitetsreformen. Det er ikke slik at Arbeiderpartiet er imot å se på effektivisering, men det er vanskelig å se at effekten er oppnådd. Det betyr at dette nedtrekket rammer politiets vanlige driftsmidler. Er dette da dårlig kontroll fra regjeringens side eller er det et ønske om å redusere budsjettet til politiet? Det er behov for økning, og Arbeiderpartiet har i sitt alternative budsjett en økning på 150 mill. kr mer enn regjeringen i frie midler til politiet. Vi ønsker mindre øremerking. Arbeiderpartiet ønsker også at en større del av de midlene som bevilges politiet, fordeles til politidistriktene. Mange politidistrikter opplever store budsjettunderskudd og er avhengig av friske midler. Arbeiderpartiet er opptatt av at det er i politidistriktene kriminalitet skal forebygges, der skal det bekjempes og etterforskes, og det er derfor nødvendig at de økonomiske forutsetningene til det lokale leddet ivaretas best mulig. Vi trenger en økning i antall polititjenestemenn, slik vi så det i perioden 2011–2013. Denne regjeringen har fått ned soningskøen, og det er bra. De valgte å eksportere problemet ut av landet og synes å være tilfreds med å sende fanger Norge har ansvaret for, til Nederland. Vi avventer rapport på dette eksperimentet, og ser fram til å få hele regnskapet for kjøp av plassene i Nederland på bordet. Soningskøer betyr at vi har for liten fengselskapasitet i Norge, og Arbeiderpartiet ønsker at vi faser ut leieavtalen med Nederland og kommer i gang med bygging av flere fengsler i Norge. Det er flere kommuner og regioner som har meldt sin interesse for å bygge fengsler, og dette tilbudet må statlig nivå vurdere nøye. Å bygge og drifte fengsler i Norge betyr arbeidsplasser både i byggeperioden og i driftsperioden, og de innsatte får en større nærhet til lokalmiljø og familie. Arbeiderpartiet mener at hovedformålet med straffen er å bidra til å redusere kriminaliteten gjennom rehabilitering og tilbakeføringsarbeid. Det er viktig i planarbeidet at en legger til rette for reelle rehabiliteringsmuligheter under soning. Målet må være å få et liv uten kriminalitet for den enkelte. Her kan vi trekke veksler på mye god kompetanse i hele landet, og jeg skal nevne ett eksempel. Jeg vil vise til det arbeidet som er gjort for etablering av en overgangsbolig med et sterkt tverrfaglig kompetansemiljø på Notodden, den såkalte Notodden-modellen. Modellen bygger på en prosess fra soning til arbeid og bolig, med særlig vekt på å styrke mulighetene for å lykkes i arbeidsmarkedet. Det kan være mange lignende miljøer i landet som kan tilføre gode ressurser i kriminalomsorgen, og jeg har vanskelig for å forstå hvorfor regjeringen vil legge ned et lite tilbud, men som fungerer svært godt: skogsarbeidsleiren avdeling Kleivgrend i Telemark. Arbeiderpartiet foreslår å opprettholde denne. Justispolitikkens mulighet for å lykkes avhenger av at arbeidet med forebygging gjøres godt innen alle samfunnsområder. Kriminalpolitikken må forebygge bedre, oppklare mer, reagere raskere og rehabilitere mer effektivt. Dette er et stort samarbeid.