Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2013-06-12:
Distrikts- og regionalpolitikken er det – og det har det alltid vært – en viktig debatt om i Norge, for det berører noe grunnleggende hos oss. Det berører noen dimensjoner som engasjerer mange mennesker. Men jeg er veldig glad for at vi i denne debatten også snakker om regioner, om at vi har forskjellige regioner med forskjellige forutsetninger, for Oslo-regionen er en region, østlandsområdet er en region, Vestlandet kan være en region – vi har mange ulike inndelinger for regionene. Jeg er glad for at vi har en debatt om distrikts- og regionutfordringer som ikke er preget av et u-landsperspektiv – et behov for at noen skal hjelpe noen i en annen del av landet. Så tror jeg at jeg har overvært en helt annen debatt enn representanten Hagesæter, for jeg finner ingen spor av den slags stakkarsliggjøring som han påsto preget debatten, særlig fra regjeringspartienes side. Dette må være noe som bare eksisterer inni representantens hode. Det er fortsatt utfordringer, og vi har forskjellige utfordringer i de forskjellige regionene. I mitt hjemfylke, Nordland, bodde det i 1962 138 000 mennesker, og i nasjonen Norge bodde det 3,5 millioner nordmenn. I 2013 passerte vi 5 millioner, men det bor fortsatt bare 236 000 mennesker i Nordland. Det betyr at en stadig mindre del av befolkningen bor, arbeider og lever i Nordland, og en stadig mindre del skaper verdier i Nordland. Denne typen sentralisering er en utfordring som vi også har i veldig mange andre fylker – både en sentralisering mot større byer og en sentralisering innen fylkene. Men det er ikke noe særnorsk fenomen, det er heller ikke noe spesielt nytt fenomen. Det er en utvikling som har skjedd i løpet av mange, mange hundre år. Folk har flyttet fra landsbygda og inn mot byene stort sett helt siden vi «oppfant» byene. Det er tvert imot et særnorsk fenomen at sentraliseringstendensen er svakere her enn f.eks. i resten av Europa. Den er også avtakende. Vi har sett en oppbremsing de senere årene. Dette skjer ikke av seg selv, det er ikke noe markedet har fikset. Det er et uttrykk for at de politiske valgene vi gjør, har bidratt til å bremse den sentraliseringen. Som statsråden var inne på, bor det i Norge stort sett folk over hele landet, i motsetning til i f.eks. Nord-Sverige og Nord-Finland, der det i veldig stor grad er avfolket. Mitt hjemfylke er rikt på naturressurser som vann, fisk, skog og mineraler. Vi har derfor de beste forutsetninger for å skape verdier og inntekter til landet – på samme måte som mange andre fylker har. I Nordland eksporterte virksomheter i 2011 for knapt 20 mrd. kr til utlandet – i all hovedsak til EØS-området – hvis vi holder skip, oljeplattformer og olje og gass utenfor. Men hvis vi skal fortsette med dette, er vi helt avhengig av å ha arbeidskraft – hoder og hender – som kan utføre arbeidet, for det er der den store verdiskapingen ligger. For å få dette til må vi ha attraktive steder, interessante bosteder, slik at folk ønsker å fortsette å bo der. Det handler om å ha Bolyst-områder, og det handler om å ha attraktiv og nødvendig infrastruktur på plass. Men vi må også ha kompetanse. Det å ha – og bygge opp – desentraliserte utdanningstilbud, også i deler av landet der utdanningsnivået er lavere enn andre steder, er et grunnlag for fortsatt å kunne realisere de mulighetene for verdiskaping som dette store landet byr på. Dette gjelder enten det dreier seg om mineraler eller om sjømat – som vi nettopp la fram en melding om – og som viser det store potensialet som er her med hensyn til nasjonens framtidige inntekter. Jeg undrer meg over innleggene fra representanter fra Fremskrittspartiet, og fra Høyre, for jeg har hørt at man sier at det som blir gjort fra regjeringens side, ikke er godt nok. Hva er da svaret? Det er kort oppsummert: Vi skal bygge vei! Representanter fra Fremskrittspartiet har vært inne på det mange ganger, men de har ikke med ett ord nevnt havner eller farleder. Når du ser på norgeskartet, består det meste av landet av en kystlinje. Men havner og farleder skal det altså ikke investeres i. Ordet jernbane – som er utrolig viktig for å eksportere gods – er ikke nevnt. Flyruter, som er så avgjørende for et næringsliv som skal kunne konkurrere, er ikke nevnt. De svarene man har, er: Bygg vei, fjern fylkeskommunen, bort med skatter og avgifter, mer marked. Det er ingen nye svar her. Dette er gammeldags politikk, og den er ikke målrettet. Så hopper man fra Fremskrittspartiets side over grunnlaget for den høye verdiskapingen vi har, som nettopp er at vi har fått en arbeidsinnvandring. Ved at vi har fått tak i ny arbeidskraft, har vi den viktigste faktoren når det gjelder å skape eksportverdier. Dette vil Fremskrittspartiet avskaffe. Hvordan skal det da gå med distriktene?