Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-06-15:
Etter å ha hørt ordvekslingene her mellom representanten Pedersen og dem som stilte replikker, kunne man lure på om det er noe poeng i å stille replikker i det hele tatt. Det er autopilot på alt som svares, uansett hva det spørres om. Jeg skal ta en annen liten vri – nå skal jeg se om noen kjenner igjen det jeg er i ferd med å si: «Tiden er(…) overmoden for å tenke nytt når det gjelder samfunnets behov for investeringer i infrastruktur. Løsninger som prosjektfinansiering og offentlig-privat samarbeid(OPS) er trukket frem som aktuelle modeller som alternativ til dagens system ved år-for-år-budsjettering. Det kan være gode løsninger for enkeltprosjekter. Ulempen er relativt dyr finansiering, men mye tas igjen ved raskere og mer effektiv utbygging.(…) Vi tror i tillegg at Jernbaneverket og Statens vegvesen bør gis større handlefrihet til å løse sine oppgaver, slik Avinor har det for luftfarten og Entra for statlige bygningsbehov. Det kan gjøres ved å omdanne disse institusjonene til statsforetak eller heleide statlige aksjeselskaper. Investeringer må kunne avskrives/avdras over sin levetid, og finansiering i nødvendig utstrekning suppleres med låneopptak enten ved statlig medvirkning eller i markedet.(…) Norsk jernbanehistorie er interessant. Den storstilte jernbaneutbyggingen fra 1850 og fremover ble til dels finansiert etter en slik modell. Norge var gjeldfritt etter 1847, og det var lange diskusjoner om det var riktig og fornuftig å ta opp nye lån til jernbaneformål. En kom frem til at ⅔ av investeringene kunne finansieres med lån i utlandet, og ⅓ bevilges over statsbudsjettet. Og som det ble sagt, «Staten ville ikke bli fattigere gjennom dette, men rikere». Jernbanen skulle brukes til å bygge landet og til å øke landets produksjonsinntekter.» (…) (OPS) (…) (…) Dette skrev fylkesmennene Matz Sandman og Sigbjørn Johnsen i en kronikk i Aftenposten i 2008. Hva Sandman i dag mener om innholdet i kronikken, vites ikke, men at finansministeren tar avstand fra egne formuleringer og løsninger, har vi gjentatte ganger fått bekreftet. Det som i 2008 ble beskrevet som en overmoden løsning, blir i dag beskrevet som uansvarlig økonomisk politikk. Det er to forhold som gjør at situasjonen er annerledes i dag enn i 2008. Staten er blitt betydelig rikere, og etterslepet på vei og bane betydelig større. Begge disse forholdene gjør at de kloke ordene for 2008 er enda mer relevante i dag. Legg merke til at i kronikken viser dagens finansminister til jernbaneutbyggingen fra 1850 og fremover. Den gangen så den norske stat det som fornuftig å lånefinansiere det meste av utbyggingen i utlandet. Argumentet som ble gjengitt fra den gangen, er at staten vil ikke bli fattigere gjennom dette, men rikere. Jernbanen skulle benyttes til å bygge landet og øke landenes produksjonsinntekter. Tenk det – lånefinansiere bygging av infrastruktur for å øke veksten i økonomien! Nei, det var nok i gamle dager at det var en klok politikk. I dag er vi så rike at vi er nødt til å spare hundretalls milliarder hvert eneste år i utlandet, for vi skal jo ikke skape vekst, vi skal bli rentenister. De virkelig rike lever jo på rentene, og mens vi salter ned pengene våre i tyske obligasjoner til 1,8 pst. rente, låner den norske Kommunalbanken de samme pengene tilbake til 6,5 pst. rente. Disse pengene blir igjen utlånt til norske kommuner. Det blir altså press i økonomien, inflasjon og styrket kronekurs dersom den norske stat gjennom et statlig selskap finansierer utbygging av vei og bane, mens de samme konsekvensene uteblir når finansieringen foregår via Kommunalbanken. Forstå det den som kan. Det er interessant at statsråden vel brukte åtte av sine ti minutter på å fortelle hvor mye Europa sliter. Ja, Europa sliter, det er helt riktig, men er det ikke interessant å vite at finansministeren er faktisk finansminister i Norge? I Norge er finansministeren finansminister, og derfor er finansministerens oppgave ikke å beskrive hvor elendig det er alle andre steder, men å løse de oppgavene som Norge står overfor. Situasjonen blir ikke noe bedre i Norge av at det er enda dårligere ute. Jeg kan garantere også statsråden at dersom landene ute hadde hatt tilsvarende inntekter fra olje og gass som det Norge har, hadde situasjonen sett rimelig annerledes ut. Vi lever på lånte penger, det er ikke slik at vi har en voldsom velstand som vi skaper her i Norge. Vi lever på lånte penger, vi må derfor investere pengene våre for fremtiden, slik at vi kan bli mer konkurransedyktige, slik at vi kan finansiere de høye lønningene vi har i dette landet. Det er ansvarlig økonomisk politikk, ikke å holde seg til en handlingsregel som ideologi eller som det som skaper likestilling og likeverd, og hva det var for noe den gjorde. Fremtiden må man investere i for at det kan skape vekst og velferd for fremtidens generasjoner.