Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-03-15:
Representanten Sylvia Brustad har tatt opp et svært viktig tema, som har fått stor oppmerksomhet i mange miljøer, særlig langs kysten vår, og ikke minst også skapt forventninger. I Innst. S. nr. 122 for 1999-2000 bad Stortinget Regjeringen om at det ble utarbeidet en helhetlig strategi for bruk av naturgass i Norge. I Olje- og energidepartementets budsjett for 2001 ble det i en egen del, del III, framlagt en strategi for innenlandsk bruk av gass. Komiteen hadde i innstillingen til budsjettet ingen konkrete merknader til denne omtalen i Olje- og energidepartementets budsjett, men gav følgende generelle merknad: «Komiteen viser til Stortingets vedtak i forbindelse med behandling av St.meld. nr. 29(1998-1999) Om energipolitikken, hvor Stortinget ba Regjeringen utarbeide en helhetlig strategi for bruk av naturgass i Norge. Komiteen viser til del III, kap. 7, Innenlands bruk av naturgass og til Nasjonal Transportplan kap. 7.4.1. om ferjer med naturgass som drivstoff. Utover dette vil komiteen be Regjeringen utarbeide en egen stortingsmelding om helhetlig strategi for bruk av naturgass i Norge.» (1998-1999) Stortingets flertallsmerknad blir nå fulgt opp med en bred gjennomgang av de ulike sentrale problemstillingene i forhold til bruk av gass innenlands. Jeg tar sikte på å legge fram en stortingsmelding om innenlands bruk av gass i juni 2002, som jeg også tidligere har varslet. De forhold som representanten Brustad nå tar opp i sin interpellasjon, vil bli grundig drøftet og også nærmere konkretisert i denne meldingen. Bruk av gass innenlands er knyttet til tre hovedproblemstillinger: bruk av gass til stasjonære energiformålbruk av gass til industriformålbruk av gass i transportsektoren. Interpellanten var inne på alle disse tre viktige hovedproblemstillingene. Jeg kommer i den varslede stortingsmeldingen til å foreta en nærmere drøfting av mulighetene for bruk av gass innenfor alle disse tre områdene. I transportsektoren er naturgass et miljøvennlig alternativ til konvensjonelt drivstoff i deler av transportmarkedet. Bruk av gass i tyngre kjøretøyer i byer, f.eks. i busser, vil gi klare utslippsreduksjoner. Overgang fra diesel til gass i ferger gir også store reduksjoner i utslipp, spesielt av nitrøse gasser, men også av CO2. Regjeringen ønsker å føre en aktiv politikk på dette området. Vi ønsker bl.a. å stimulere til overgang til 0-utslippsbiler eller biler med andre miljøvennlige løsninger, f.eks. naturgass. Videre er det et mål at nye ferger som hovedregel skal bygges for naturgass, og at gassferger settes inn i samband der det ligger til rette for det. Når det gjelder gass til industrien, er metanolfabrikken på Tjeldbergodden et dominerende eksempel. Den står for over 90 pst. av den innenlandske anvendelsen av naturgass, og bidrar til økt verdiskaping ved bruk av gass. Det eksisterer flere svært spennende anvendelsesområder for naturgass når det gjelder industri, bl.a. vil produksjon av bioproteiner kunne bidra til økt verdiskaping. I Norge, med den rike tilgangen på vannkraft, har en fram til de siste årene hatt liten tradisjon for å vurdere alternativer til elektrisitet når det gjelder energiforsyningen. Elektrisitet har gjennom høye avgifter på fyringsolje erstattet en stor del av oljefyringen. Håndteringen av kraftbalansen er i denne sammenheng den største utfordringen når det gjelder energiforsyningen. Kraftbalansen er blitt betydelig svekket i de senere årene, og dette har ført til at energiforsyningen er blitt mer sårbar for tørrår. Jeg vil her vise til den etterfølgende interpellasjonen fra representanten Klungland, hvor jeg vil gå nærmere inn på disse spørsmålene. Regjeringen mener at det er viktig med omfattende tiltak over et bredt felt for å bedre kraftbalansen. Satsing på distribusjon og bruk av naturgass vil kunne være et viktig element i en slik sammenheng. I Europa har en over 20 års erfaring med bruk av naturgass til energiformål. Tall fra Det internasjonale energibyrået viser at om lag 62 pst. av det totale gassforbruket i de europeiske OECD-landene i 1999 gikk til oppvarmingsformål i industri, husholdninger og offentlige bygg og kontorer. 25 pst. ble brukt til kraft- og varmeproduksjon. Dersom utviklingen i Norge følger den europeiske utviklingen, vil veksten i bruk av gass i første rekke skje innenfor stasjonær energiforsyning. Både bruk av gass, nye fornybare energikilder, varmepumper og spillvarme konkurrerer med strøm i den stasjonære energiforsyningen. Som et resultat kan vi få et system med dobbel og kanskje til og med tredobbel infrastruktur for energiforsyning, altså elektrisitet, vannbåren varme og gass. Den ensidige satsingen som vi i dag har på elektrisitet gjennom vannkraft, kan være historie, og derfor må vi ha et system der konkurranseflaten mellom ulike energibærere blir riktig. Konkurranseforholdet mellom de ulike energikildene påvirkes av flere faktorer. For eksempel vil strømtariffen og den måten den er bygd opp på, være en viktig faktor for om andre energikilder vil være lønnsomme. Andre faktorer som påvirker konkurranseforholdene, er skatter og avgifter eller eventuelle fritak for slike. Også inntektsreguleringen av nettet påvirker konkurranseflaten mellom ulike energikilder. Økt bruk av naturgass vil spille en svært viktig rolle i arbeidet med omleggingen av energibruk og energiproduksjon. I den kommende stortingsmeldingen om bruk av gass, vil det bli foretatt en nærmere vurdering av hvem som bør forvalte oppfølgingen av denne gassatsingen. Dette har også Stortinget bedt Regjeringen om. Det tas i meldingen sikte på å gi en grundig drøfting av kritiske faktorer for bruk av naturgass i Norge. Slike kritiske faktorer vil bl.a. være miljø, regulering av infrastruktur og finansiering. Alt dette tok også Sylvia Brustad opp i sitt innlegg. Et viktig aspekt ved bruk av gass er miljøfordelene. Overgang fra mer forurensende fossilt brensel til naturgass gir et lavere utslipp både av partikler, NOx og CO2. At gass er mer miljøvennlig enn mange alternativer, er en viktig forutsetning for Regjeringens gassatsing. Regjeringen vil nå om kort tid legge fram en tilleggsmelding til klimameldingen. Forholdet til nasjonale tiltak, nasjonalt kvotesystem, demonstrerbar framgang i 2005 og prinsippet om grønn skatt vil være sentralt i denne tilleggsmeldingen. Oppfølgingen av Göteborg-protokollen er et annet hovedsatsingsområde. Et bredt arbeid som bl.a. tar sikte på å avklare hvilke virkemidler som skal benyttes, er nå satt i gang, og det er mange departementer som deltar i dette arbeidet. I tillegg ser vi at lokale miljøutfordringer får et økt fokus. NOx-utslipp har – ved siden av takling av CO2-utslippene – vært en særlig utfordring i forbindelse med håndtering av utslippstillatelser for gasskraftverk. I større byer er utfordringen knyttet til den lokale luftkvaliteten. Det viser seg bl.a. at vedfyring, som er en viktig energikilde i Norge, bidrar sterkt til partikkelinnholdet i luft. Men naturgass bidrar til positive miljøeffekter når den kommer som erstatning for annet fossilt brennstoff. Som nevnt har Norge gjennom internasjonale miljøavtaler som Kyotoprotokollen og Göteborg-protokollen forpliktet seg til å redusere sine utslipp av miljøskadelige stoffer. Den innenlandske satsingen på naturgass må derfor tilpasses disse målene og bidra til at målene nås på den mest kostnadseffektive måten. En eventuell regulering vil ha stor betydning for drift og investeringer i infrastrukturen for naturgass. Den må i tillegg ses i sammenheng med reguleringen av overføringsnettet for strøm. Gassmarkedsdirektivet legger også viktige føringer for bruk av gass i Norge, og det er nødvendig å se på hvordan dette best mulig kan implementeres i norsk lov. I Sem-erklæringen slås det fast at det i en introduksjons- og utviklingsfase for bruk av gass i Norge vil være nødvendig med offentlig støtte for å få utbygd infrastruktur for gass. Men det poengteres også at støtten må være innenfor rammen av våre internasjonale miljøforpliktelser. I den kommende stortingsmeldingen vil både ulike former for finansiering og reguleringer bli drøftet. Jeg regner derfor med at det er forståelse for at jeg på det nåværende tidspunkt ikke kan si noe mer konkret om disse forholdene, men jeg tar sikte på å presentere forslag til politikk på disse områdene i meldingen. Jeg vil også komme nærmere tilbake til en rekke av de temaer og spørsmål som Stortinget, og nå altså representanten Sylvia Brustad, har tatt opp.