Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2015-05-19:
Denne saken handler om hvorvidt regjeringen ved justisministeren har overholdt sin opplysningsplikt etter Grunnloven § 82 i forbindelse med utsendelse av personer som oppholder seg ulovlig i landet. § 82 lyder: «Regjeringen skal meddele Stortinget alle de opplysninger som er nødvendige for behandlingen av de saker den fremlegger. Intet medlem av statsrådet må fremlegge uriktige eller villedende opplysninger for Stortinget eller dets organer.» Utgangspunktet for saken var at justisministeren hadde myket opp fokuset på utsendelse av lengeværende barn i Norge i forhold til fokuset til den forrige regjeringen. Regjeringen, bestående av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, hadde følgende prioritet på utsendelse av personer som oppholder seg ulovlig i landet. Jeg siterer fra tildelingsbrevet til Politidirektoratet for 2013: « Utviste straffedømte. Personer som skal returneres i henhold til Dublin forordningen. Utlendinger med avslag som ikke har fått utsatt iverksettelse. Saker som omfatter barn som har oppholdt seg lenge i Norge uten tillatelse skal prioriteres.» Dette tildelingsbrevet viser klart at den forrige regjeringen mente at lengeværende barn i Norge som har oppholdt seg ulovlig, skulle prioriteres for utsendelse. I nåværende regjering har justis- og beredskapsministeren i tildelingsbrevet til Politidirektoratet innført en oppmyking når det gjelder prioriteringen av lengeværende barn, ved at disse ikke lenger skulle prioriteres ved utsendelse, men inngå blant andre barn der barn generelt skulle prioriteres. Det er således benyttet følgende formulering i tildelingsbrevet til Politidirektoratet for 2014: « Utviste straffedømte. Personer som skal returneres i henhold til Dublin forordningen. Utlendinger med avslag som ikke har fått utsatt iverksettelse. Saker som omfatter barn skal prioriteres.» Endringen i tildelingsbrevet er gjort på initiativ fra justisministeren selv, og det er grunn til å berømme justisministeren for dette initiativet, da en ikke ønsket at det skulle settes prioritet på å sende ut lengeværende barn, ettersom det var på trappene med både en engangsløsning og en endelig løsning for lengeværende barn, etter avtale med Kristelig Folkeparti og Venstre. På den annen side har justisministeren heller ikke sagt at lengeværende barn skulle skjermes for utsendelse i påvente av de ovennevnte løsningene, men behandles som andre barn som hadde fått avslag. Dette viser klart at det er en oppmyking av de politiske føringene i forhold til føringene fra regjeringen som besto av Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Gjennom en serie oppslag i Bergens Tidende, første gang 2. desember 2014, ble endringene i tildelingsbrevet til POD gjort kjent for allmennheten, men det ble i oppslagene fokusert på at endringene i tildelingsbrevet ikke var fulgt opp og videreformidlet til underliggende etater. Allerede samme dag, altså 2. desember, bekreftet justis- og beredskapsministeren i Stortinget at endringene ikke var videreformidlet i Politidirektoratets disponeringsskriv. Statsråden beklaget overfor Stortinget at endringene ikke var ført videre til underliggende etater gjennom disponeringsskrivet fra Politidirektoratet. Fremskrittspartiet viser til at selv om disponeringsskrivet fra POD til de underliggende etater ikke inneholdt endringene i tildelingsbrevet fra Justis- og beredskapsdepartementet, mottar alle etater begge dokumentene, altså både tildelingsbrevet og disponeringsskrivet. Statsråden har uttalt i høringen at ved tillitsbasert ledelse må en kunne forvente at tilsendte dokumenter fra overordnet ledelse blir lest og fulgt opp av ledelsen i de ulike underliggende etater, særlig der det gjøres politikkendringer. Fremskrittspartiet er enig med statsråden i dette. Statsråden har meddelt at departementet gjennomgår rutinene med sikte på en grundigere oppfølging av disponeringsskrivene i underliggende etater, og særlig der det gjøres politikkendringer. Fremskrittspartiet finner dette betryggende. Under trontaledebatten 6. oktober fikk statsråd Anundsen spørsmål fra Trine Skei Grande om bl.a. følgende: «Har han gitt noen beskjeder i systemet som gjør at vi får en massiv utsending før det nye regelverket trer i kraft?» Jeg vil her sitere deler av statsrådens svar: «(…) det har vi ikke gjort. Vi har økt måltallet for returer generelt, og det fører også til at flere blir sendt ut. Men det vi har gjort i så henseende, er at vi egentlig har myket opp fokuset i vårt tildelingsbrev i forhold til den forrige regjeringen.» (…) Og videre: «Men det er altså ikke sendt noen signaler fra regjeringens side som skal bety at en skal prioritere lengeværende barn for at en skal sende dem raskere ut i forkant av et regelverk.» Dette viser klart at det er gjennom tildelingsbrevet spørsmålet om prioritering er fulgt opp politisk. Komiteens flertall viser i innstillingen til at Justis- og beredskapsdepartementet mottok en rekke signaler om at endringen i prioriteringen ikke var forstått og implementert. Jeg tror dette må bero på en misforståelse, da varslene fra Politiets utlendingsenhet via Politidirektoratet var varsler om enkeltsaker som hadde til formål å forberede departementet på saker som kunne skape medieinteresse. Dette var en praksis som hadde vært gjeldende i mange år, således også i tidligere regjering. I og med at også lengeværende barn kunne sendes ut, var antallet frem til september 2014 såpass lavt at det ikke var noen grunn til å reagere. Avviket som kom i september, skyldes en større uttransportering, bl.a. til Nigeria. Som statsråden redegjorde for under høringen, var det flere måneder i 2014 hvor det ikke ble sendt ut mindreårige barn som hadde oversittet utreisefristen med mer enn to år. Ettersom det er fokusert mye på forståelsen av hva politikkendringen i tildelingsbrevet til POD innebærer, har statsråden i brev til komiteen av 19. desember 2014 skrevet følgende: «I ettertid ser jeg at vi kunne vært enda tydeligere i tilbakemeldingen til POD på dette punktet, dersom en var usikker på om det var samsvar mellom tildelingsbrev og disponeringsskriv.» Fremskrittspartiet finner det positivt av statsråden tar selvkritikk på dette allerede i brevet til komiteen. Det har vært fokusert på at det er sendt ut flere lengeværende barn i 2014 enn tidligere, og at personer ilagt straffereaksjon er nedprioritert i forhold til barn. Når regjeringens måltall for 2014 for utsendelse av personer med ulovlig opphold i landet er økt til 7 100, sier det seg selv at også andelen barn ville bli større enn i 2013, og dermed også lengeværende barn, ettersom disse skal sendes ut på linje med andre barn. I prioriteringsforutsetningene skulle barn prioriteres. Når en ser på resultatet av uttransporteringer under ett for 2014, har andelen personer med ilagt straffereaksjon, eller kriminelle, steget fra tidligere år til 38,7 pst. Dette tallet var for årene 2011, 2012 og 2013 henholdsvis 21,5 pst., 27,7 pst. og 37,3 pst. Med 38,7 pst. for 2014 viser det klart at kriminelle ikke er blitt nedprioritert, tvert imot. Når en ser på andelen barn som er sendt ut, var dette for 2011, 2012 og 2013 henholdsvis 13,6 pst., 9,7 pst. og 7,7 pst. For 2014 var andelen barn på 8,9 pst. Dette viser klart at andelen barn ikke er særlig endret fra tidligere. Jeg finner det riktig å presisere at alle personer som er uttransportert, har fått sin behandling tidligere av UDI/UNE, og har status som personer som oppholder seg ulovlig i landet. Det er nok skapt et inntrykk i opinionen av at dette er personer som kan bli i landet, men likevel skal uttransporteres. Jeg benytter også anledningen til å kommentere dagens utgave av Bergens Tidende, der det hevdes følgende: «Nesten seks måneder er gått siden BT kunne avsløre at Anundsens nye, mykere linjer over asylbarna aldri nådde politiet.» Dette er ikke riktig. Den nye politikken ble nedfelt i tildelingsbrevet til Politidirektoratet, og ettersom Politidirektoratet er øverste politimyndighet, må en kunne hevde at den nye politikken har nådd politiet. Statsråden har overfor Stortinget i plenum beklaget at endringen i politikken vedrørende prioritering av lengeværende barn ikke nådde ned til underliggende etater i politiet. Anundsen har også tatt selvkritikk på at han kunne vært tydeligere på tilbakemeldingene til POD i denne sammenheng. Det er også grunn til å minne om at justis- og beredskapsministeren har oppnådd de måltall for uttransporter som regjeringen har satt for 2014, og vel så det. Dette fortjener Anders Anundsen honnør for. Fremskrittspartiet finner i denne saken ikke grunnlag for å reise kritikk av justis- og beredskapsminister Anders Anundsen.