Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2005-12-01:
Hvis man spør den enkelte borger i dette land hva man ville sette som en overskrift over god justispolitikk, er jeg ganske overbevist om at mange vil svare trygghet – trygghet for seg og sine. Det er vel ofte slik at det er en forskjell på det som er reell trygghet, og det som er opplevd trygghet. Når det gjelder trygghet, har jeg lyst til å gå rett inn på en form for trygghet som mange ikke har, og det er i hjemmets lune rede. Som flere har vært inne på, har vi sett mange stygge saker i den siste tiden, ikke minst når det gjelder kvinner som er overgrepsutsatt. Det er helt nødvendig at justispolitikken har sitt skarpeste blikk rettet mot tiltak for å hjelpe dem som utsettes for de groveste integritetskrenkelsene. Bondevik II-regjeringen gjorde mye for å gi dem som utsettes for vold i nære relasjoner, et styrket vern. I juni 2004 ble det f.eks. framlagt en handlingsplan mot vold i nære relasjoner, som gjennom 30 konkrete tiltak bidrar til å forebygge, bekjempe og forhåpentligvis lindre konsekvensene av denne type vold. Mobile voldsalarmer ble gjort tilgjengelig over hele landet fra 1. januar 2004, og ordningene med familievoldskoordinatorer er etablert i alle landets politidistrikter. Denne innsatsen må fortsette, og jeg er tilfreds med og vil gi honnør til statsråden for det arbeidet han gjør bl.a. ved å sette ned et utvalg for å bedre voldtatte kvinners situasjon. Jeg er også svært glad for at Regjeringen følger opp både Bondevik-regjeringens og mitt partis og andre partiers engasjement i denne sal for å etablere Barnas Hus i Norge. Det er nødvendig å gi overgrepsutsatte barn et mer helhetlig og mer koordinert hjelpetilbud. Vi ser fram til et konstruktivt samarbeid med Regjeringen om disse og andre saker. Vi er, som jeg har nevnt, ikke representert i justiskomiteen. Det betyr ikke at vi ikke har tenkt å være aktive når det gjelder justispolitikken. For oss er det ikke minst viktig å bidra til å sikre et godt og tilstedeværende politi i hele landet. Politiet må være i stand til både å prioritere innbrudd i private hjem og til å etterforske grov og organisert kriminalitet. Vi ser flere urovekkende endringer i kriminalitetsbildet, og det er avgjørende at politiet har både kunnskap, materiell og ressurser til å adressere denne nye virkeligheten på en god og effektiv måte. Det er derfor med en viss bekymring vi har merket oss at Soria Moria-erklæringen har lite eller intet om organisert kriminalitet. De siste dagers medieoppslag om barn som forsvinner fra asylmottak, og artikler om kvinner som er trafikkert til Norge for å drive prostitusjon, viser med tyngde at organisert kriminalitet må prioriteres i framtiden. Siden vi hadde en runde med representanten fra SV om telefonavlytting i forbindelse med menneskesmugling, har jeg lyst til å utfordre justisministeren: Hvordan ser han på politiets mulige metodebruk i denne type saker? Bondevik-regjeringen hadde i hele sin regjeringstid kampen mot organisert kriminalitet som et hovedsatsingsområde, og jeg håper statsråden kan forsikre om at denne regjering også vil fortsette dette viktige arbeidet. Ressurssituasjonen i politiet videreføres relativt uendret i 2006. Det innebærer at politietaten må ha en effektiv bruk av midlene. Stortingets bestilling er at trygghet skal oppleves for alle i Norge, intet mindre. Det gir en ekstra utfordring også med hensyn til bruken av ressursene. Riksrevisjonen har nylig dokumentert manglende måloppnåelse når det gjelder å overholde tidsfrister satt til de enkelte aktørne i straffesakskjeden. I gjennomsnitt oversittes de lovfestede saksbehandlingsfristene med 143 pst. For de sakene der fristene er overskredet, er overskridelsen i gjennomsnitt hele 268 pst. Selv om Riksrevisjonen angir årsaker som kan forklare enkelte forsinkelser i perioden for gjennomføringen av undersøkelsen, må vi kunne konkludere med at det er et stort forbedringspotensial for å overholde saksbehandlingsfristene her. Så sier Domstoladministrasjonen at det er mangel på penger som er årsaken til lang saksbehandling. Kanskje har de en viss rett i det. Jeg vil utfordre justisministeren til å se på om det også er andre årsaker til denne oversittelsen. Det er også grunn til å påpeke at dommerne selv har et betydelig ansvar for å bruke prosesslovgivningens fullmakter til en aktiv styring av sakene de får til behandling. Stortinget har ønsket at dommerne tar grep både for å redusere den samlede saksbehandlingstiden i domstolene, også fordi dette vil bidra til å redusere den enkelte parts prosessomkostninger. Vedtak i Stortinget om utvidelse av strafferammer og signaler om behov for høyere straffenivå for visse forbrytelser har i utstrakt grad gitt resultater. Vi ser at domstolen for en del sakstyper ilegger lengre fengselsstraff enn tidligere praksis. Dette er en utvikling som Kristelig Folkeparti har gitt og fortsatt vil gi sin tilslutning til. Konsekvensen av lengre og flere straffedommer er soningskø. Regjeringen Bondevik tok utfordringen ved å utnytte maksimalt eksisterende soningskapasitet. Økt satsing på alternative straffereaksjoner har også bidratt til å holde soningskøen på et noenlunde forsvarlig nivå. Men vi erkjenner fullt ut at det er behov for flere fengselsplasser. Det er derfor gledelig å se at både gammel og ny regjering er enige om at Halden fengsel nå skal bygges. Det vil gi 251 nye soningsplasser innen 2009 og mulighet for ytterligere 250 plasser ved en senere utbygging. I budsjettinnstillingen skriver representantene fra Fremskrittspartiet at de mener den forelderen som blir igjen med omsorgen for barn når den andre forelderen går i fengsel, bør anses som aleneforsørger i trygdelovgivningens forstand. Dette standpunktet deler Kristelig Folkeparti fullt og helt, og jeg vil varsle at vi kommer til å støtte det framlagte forslaget fra Fremskrittspartiet i så måte. Jeg vil vel si at jeg er litt overrasket over at en del av de andre partiene ikke vil støtte et slikt forslag. Blant annet har jo SV tidligere i denne sal hatt et engasjement i så måte. Det ligger mange viktige saker på justissektoren som også denne sal skal ha til behandling. Fra Kristelig Folkepartis side vil jeg gjerne si at vi ser fram til et godt samarbeid både med statsråden og også med komiteen for å få, jeg tror i mange sammenhenger, helt nødvendige og bredt forankrede løsninger på mange av de kriminalpolitiske spørsmål vi står overfor. Jeg kan nevne noen: Vi skal ha en full gjennomgang av lov om fri rettshjelp. Vi skal arbeide med en ny spesiell del i straffeloven. Vi skal også ha en oppfølging av Vergemålsutvalgets utredning, og ikke minst skal vi ha en debatt om politiroller ganske snart. Helt til slutt vil jeg utfordre statsråden til raskt å følge opp en viktig problemstilling. Det er nødvendig med en klarere grensegang mellom justissektoren og helsevesenet. Statsråden, som da var stortingsrepresentant, var selv opptatt av dette under vårens stortingsbehandling av den generelle delen av straffeloven. Jeg håper at vi også her kan samarbeide og enes om en innsats for mennesker med et utstrakt behov for behandling og rehabilitering. Til voteringen: Kristelig Folkeparti støtter forslagene nr. 2, 3 og 4 fra Fremskrittspartiet og Høyre, forslag nr. 9 fra Fremskrittspartiet, forslag nr. 13 fra Høyre og det framlagte forslaget fra Venstre.