trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inge Lønning (Høyre), 2004-06-17:
Et av de gledelige trekk ved den stortingsmeldingen vi behandler i dag, er at lærerens helt fundamentale rolle og lærerutdanningens helt fundamentale rolle for en god skole blir understreket tydeligere enn noensinne før. Jeg tillater meg i den sammenheng et ørlite element av stevnemøte med glemte år. Forut for stortingsvalget i 2001 ytret jeg i et avisintervju at det kanskje ville være en tanke å stille faglige minstekrav ved inngangen til lærerutdanningen. Det utløste noe i nærheten av et nasjonalt ramaskrik. I dag later det til å være bred enighet om at dette er en nokså selvsagt tanke, og det gir gode grunner til å håpe på at læringsprosessen etter hvert går raskere i det norske samfunn i sin alminnelighet. Så en liten kommentar til spørsmålet om norskopplæringen. Vi sliter med en ganske tung arv på dette område som ligger innebygd i den tilsynelatende selvmotsigelse at prinsippet er at våre to offisielle målformer skal være likestilte, og at de skal likebehandles på den ene siden, og på den annen side en terminologi som roper lang vei om det motsatte, nemlig terminologien hovedmål og sidemål. Det er i seg selv en terminologi som i beste fall er uheldig, i verste fall direkte villedende for tanken. Etter mitt skjønn er det gledelig at vi tar et skritt i retning av å styrke og forbedre norskopplæringen, slik som vi gjør med denne meldingen. Jeg er overbevist om at særlig nynorsken er tjent med at man over tid reduserer volumet av syntetisk produsert sidemålsnynorsk - om det er noe som garantert er en dødslinje for nynorsken, er det å fortsette den politikken - og at man isteden legger grunnen for en ny og fremtidsrettet politikk, hvor prinsippet bør være at ingen norsk borger i noen sammenheng skal tvinges til å skrive noen annen form for norsk enn den som vedkommende selv fritt har valgt, føler seg fortrolig med og behersker.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
På vegne av stortingsrepresentantene Gjermund Hagesæter, Harald T. Nesvik, Øyvind Vaksdal og meg selv har jeg æren av å legge frem forslag om valg av målbruk i offentlig tjeneste, slik at sykehusene kan fortsette med å kalle seg sykehus.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-10-13:
Eg vil gjerne få stilla eit spørsmål til samferdsleministeren. Det skal vera trygt å reisa med fly. No lurer mange i Noreg på om det er trygt å reisa med fly. Det er mange tilhøve som spelar inn, terrortrusselen, som me såg eit døme på i Narvik for litt sidan, konkurransen mellom flyselskapa, som er inne i vanskelege omstillingar, og omstillinga i Luftfartstilsynet og i Avinor AS. Luftfartstilsynet og Avinor AS har statsråden direkte ansvar for, sjølv om ho prøvde å skulda på Stortinget for ei god veke sidan i fjernsynet. Eg kan opplysa om at Stortinget har fått informasjon om at alt er såre vel. Det er ikkje føreslått eit einaste tiltak eller bede om ei einaste krone som ikkje har vore støtta. Så statsråden har det fulle og heile ansvaret for tryggleiken i lufta. Eg vil be henne gjera greie for kva initiativ ho har teke og vil ta for å forsikra seg om at det ikkje er problem, og at ikkje vanskelege prosessar går på tryggleiken laus i lufta. I Arbeidarpartiet er me bekymra.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2004-10-13:
Eg takkar for svaret. Me er sjølvsagt samde i målet for tryggleiken, som statsråden no sa noko om. Det ho sa lite om, var problema. Det bekymrar oss i Arbeidarpartiet at talet på kontrollar som nettopp Luftfartstilsynet utfører, går ned, og at talet på avvik og problem som dei finn pr. kontroll, går opp. Det bekymrar òg at det er totalt tillitsbrot mellom dei tilsette i Avinor AS og leiinga. No verkar det heldigvis som om det òg bekymrar styreleiar Talleraas. Mitt spørsmål til statsråden er: Bekymrar det henne, og vil ho gjera noko meir for å bøta på dette? Eg les at Talleraas har uttala at det ikkje er bevist at desse samarbeidsproblema går på tryggleiken laus. Eg håpar at me slepp å få eit slikt bevis før me tek dette på alvor. Tek statsråden det på alvor?
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Når vi setter i gang omstillingsprosesser, er det to spesielle punkter som er viktige for denne regjeringen. Det første er at vi må ha sikkerheten minst på dagens nivå, og det andre er at vi skal ha en service overfor innbyggerne i landet som er minst på dagens nivå. Vi står overfor store omstillinger og store omstillingsbehov. Innenfor den sektoren som jeg har ansvaret for, kan jeg nevne omstillinger som har pågått, og som pågår, innenfor Posten, innenfor Statens vegvesen og innenfor Avinor. Skal vi fortsatt kunne bo i og bruke hele vårt langstrakte land, er vi nødt til å tilpasse våre aktiviteter og vårt tilbud til dagens situasjon. Det vil si at vi som myndigheter må sørge for at det sikres gode, sikre og rimelige tilbud rundt om i hele landet. Det blir ganske tungt, tror jeg, å drive distriktspolitikk om vi ikke tar slike omstillingsbehov på alvor. I forhold til det konkrete spørsmålet om sikkerhet innenfor luftfart: Vi har to institusjoner som ene og alene har sikkerhet som det eneste området de har fokus på. Det er et tilsyn, og det er Havarikommisjonen. Det tør være kjent at det er satt i gang et arbeid i Havarikommisjonen for å gjennomgå om sikkerheten og sikkerhetsaspektet i omstillingsprosesser er godt nok. Det gjelder omstillingsprosesser i tilsyn, i Avinor og i selskapene. Så vil jeg minne om at prisen på de tiltak som har vært gjennomført, eller som gjennomføres nå, når det gjelder sikkerhet, innenfor det vi kaller for security, er ca. 650 mill. kr.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Når vi har satt i gang denne gjennomgangen i Havarikommisjonen, skyldes det at vi tar alle innspill vedrørende sikkerheten på aller største alvor. Vi har ikke lov til å ta sjanser på det området. Derfor har vi satt i gang den gjennomgangen nettopp i Havarikommisjonen, som har spesialisert seg på sikkerhet, og som derfor har en portefølje som går på å ivareta tilsyn og å se til at aktørene som det her dreier seg om, faktisk tar dette på alvor. Når det gjelder samarbeidsproblemer i Avinor, er det også grunn til å ta det på alvor, og det gjør styret. Styret har grepet fatt i dette. De har en gjennomgang av samarbeidsformer og samarbeidsutfordringer. Jeg har tillit til at styret både har grepet fatt i dette på en konstruktiv måte og også vil følge dette videre opp på en konstruktiv måte.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Jeg vil bare minne om at da Bondevik II-regjeringen overtok, var vi i en situasjon hvor flyprisene var svært høye. Vi hadde en situasjon hvor det var svært liten konkurranse i luftfarten, og det var en unison holdning at vi måtte gjøre noe for å få kostnadene knyttet til luftfarten ned. Det gjorde vi umiddelbart. Vi fjernet en avgift som tynget folk i hele landet. Vi hadde allerede sett at vi hadde en organisasjon innenfor Avinor som var dimensjonert for et helt annet omfang av luftfart enn det vi da så. Dette måtte det gripes fatt i, og vi fikk den organiseringen av Avinor som vi har pr. i dag. Det er styret som har det daglige ansvaret for at driften blir gjort på en god måte, også når det gjelder i hvilket omfang man velger å bruke konsulenter.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Norge var et av de første landene som skilte ut inspeksjon av sikkerhet fra den operasjonelle driften. Det var et veldig viktig grep å ta; vi har rett og slett en ekstern institusjon som ser til at sikkerheten blir fulgt godt nok opp. Det var et viktig grep. Det representanten her spør om, er om vi skal gå videre med dette og ta ut enkelte deler av driften som er knyttet til sikkerhet. Da vi hadde Luftfartsverket – før vi etablerte Avinor AS – var fortsatt denne delen, også flygeledertjenesten, for å kalle det det, en integrert del. Da var også inspeksjonen en del av Luftfartsverket. Vi valgte å skille det ut nettopp av hensyn til at vi skal ha et helt annet fokus på sikkerhet enn det vi har hatt før. Så vil jeg igjen minne om at Havarikommisjonen har en gjennomgang av sikkerheten i en omstillingsfase for å se om den er godt nok ivaretatt.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Til spørsmålet om dette tar for kort tid: Det er veldig vanskelig å si. Nå har styret en gjennomgang av samarbeidsforholdene. Jeg vet at det i den sammenheng vil bli foretatt intervjuer av veldig mange berørte, både av ansatte, ledelsen og styret. Da regner jeg med at slike ting vil bli avdekket, og at styret har muligheten til, om det er nødvendig, å justere måten det håndterer dette på. Jeg har ikke noen bakgrunn for å si at dette skulle kunne håndteres på en annen måte pr. i dag. Jeg synes det er viktig at vi i alle slike omstillingsfaser hele tiden søker å ha den rette organiseringen. Det er nok slik at vi står midt i en stor omstilling – ikke bare på denne sektoren, men i mange sektorer vil vi ha det i tiden framover også – for å kunne gjøre oss i stand til å drive en god distriktspolitikk her i landet.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Aller først har jeg lyst til å understreke at vi har hatt en meget nyttig dialog med de ansatte underveis i denne prosessen, med den kompetansen de har, som har vært viktig å ha med seg i dette arbeidet. Vi har også gått langt når vi har sagt at vi legger til grunn virksomhetsoverdragelse i dette arbeidet, hvilket innebærer at de som er tilknyttet Gjøvikbanen i dag, har mulighet til å fortsette her også etter at den er konkurranseutsatt. Vi har vært opptatt av at det skal være attraktivt både for reisende å reise på denne strekningen og for folk som ønsker å jobbe her, å jobbe her. Det jeg opplever at dette spørsmålet egentlig går på, er en oppfølging av Pensjonskommisjonen som sådan. Det er et ganske stort og omfattende spørsmål, så jeg har lyst til å vise til det Regjeringen vil legge fram på det. Men jeg vil understreke at i det konkurransegrunnlaget som er presentert, vil vi også vekte det elementet hvordan operatøren har tenkt å rekruttere og beholde medarbeidere. Med andre ord: Hva har operatøren tenkt å gjøre for å gjøre seg attraktiv som arbeidsgiver? Det har for meg vært et viktig poeng for å gjøre en konkurranseutsatt strekning på jernbanen til et sted hvor mange ønsker å jobbe, og hvor både arbeids- og lønnsforhold er på et sånt nivå at det er et element som gjør at man faktisk har lyst til å jobbe der. Svaret på det direkte spørsmålet er at jeg mener det er et prinsipielt spørsmål som går på pensjonsløsninger som ikke er knyttet til Gjøvikbanen isolert, men er et større spørsmål.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Det mener jeg vi har gjort, fordi vi har jobbet veldig godt gjennom dette grunnlaget som nå er lagt fram. Jeg har, som sagt, hatt nær kommunikasjon med de ansattes foreninger nettopp for å finne ut hva som gjør dette til en attraktiv arbeidsplass etter en konkurranseutsetting. Vi har gått langt i å legge til rette for at man både skal være sikret jobb og gode arbeidsforhold, med tanke på arbeidsmiljø, vilkår når det gjelder lønn, og mulige pensjonsløsninger.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Prinsippene knyttet til dette har vært presentert for Stortinget tidligere. Vi har laget et konkurransegrunnlag som har gått ut til aktørene i markedet, og her ligger de premissene som vi har valgt å legge til grunn. Vi har hatt en lang rekke konkurranseutsettinger innenfor samferdselssektoren som vi har sett på når vi har gjort dette. Det gjelder f.eks. ferjesektoren, det gjelder det man har gjort innenfor bussvirksomhet i fylkeskommuner osv. Jeg er opptatt av at vi i denne tilretteleggingen for konkurranse skal få alle de sidene som er viktige å ha med seg for at vi skal lykkes i den overordnede jernbanepolitikken. Så har jeg lyst til å korrigere påstanden om at vi har tenkt å ha full konkurranseutsetting innen 2006. Det har vi dog aldri sagt. Men vi har skissert et videre løp for det. Det er først Gjøvikbanen i 2006, og så har vi tenkt å gå videre med Bergensbanen og Sørlandsbanen og dra erfaringer med disse før vi går videre.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Når det gjelder det som man har opparbeidet seg fra tidligere, får man det med seg. Men det jeg blir bedt om her, er i praksis å forskuttere hele pensjonsløsningen for framtiden, som er en stor, prinsipiell sak, som blir lagt fram for Stortinget på et senere tidspunkt, og det kan ikke forventes at jeg skal knytte det til Gjøvikbanen. Jeg kommer ikke til å stille krav om konkret pensjonsløsning. Hvis jeg gjør det, går jeg langt utover det som jeg bør gjøre i en slik runde, ikke minst forskutterer jeg behandlingen av Pensjonskommisjonens forslag. Så dette er et prinsipielt spørsmål, som må tas opp på et overordnet plan. Men vi har vist til at her kan det komme reguleringer på området som aktørene er nødt til å ta høyde for, og det er også vist til at vi kommer til å legge vekt på hva aktørene gjør for å gjøre dette til en attraktiv arbeidsplass, bl.a. når det gjelder lønns- og arbeidsvilkår.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Norge og Russland er enige om at all fangst av torsk til forsknings- og forvaltningsformål fra og med 2004 skal avregnes totalkvoten. Tidligere kunne Norge og Russland ha en forskningsfangst på 7 500 tonn torsk hver utover den fastsatte totalkvoten. Kystfisket etter blåkveite er ikke begrenset av en totalkvote for kystflåten. For å begrense fisket i henhold til den biologiske rådgivningen har imidlertid kystflåtens direktefiske blitt regulert med begrensede kvoter til hvert enkelt fartøy, og i tillegg har direktefisket bare vært tillatt i en begrenset periode. Bestandssituasjonen for blåkveite er usikker. For fortsatt å ha vekst i blåkveitebestanden tilrådde ICES, Det internasjonale råd for havforskning, at uttaket i 2004 måtte begrenses til under 13 000 tonn. Det er forbud mot direkte trålfiske etter blåkveite, men Norge og Russland er enige om at Norge kan opprettholde kystfisket etter blåkveite på tradisjonelt nivå, som er mellom 2 000 og 3 000 tonn. De senere år har imidlertid kystflåten levert mellom 4 000 og 6 000 tonn. Det er derfor ikke grunnlag for å hevde at forskningsfangsten av blåkveite har gått ut over kystfisket. Av den norske torskekvoten er det avsatt 7 000 tonn til forsknings- og overvåkingsformål. Det er videre avsatt 300 tonn hyse og 200 tonn andre arter til samme formål. Av de 7 000 tonn torsk som er avsatt, er 5 000 tonn disponert av overvåkingstjenesten, mens 2 000 tonn er avsatt til nødvendig fangst i tilknytning til forskningstokt. Pr. 8. oktober 2004 er det tatt 1 400 tonn torsk i forskningsfangsten, mens det er fisket 220 tonn hyse og 130 tonn andre arter. Norge kan i henhold til kvoteavtalen med Russland for 2004 ta inntil 3 000 tonn blåkveite til forskningsformål. Norge har imidlertid valgt å begrense den norske forskningsfangsten til 2 400 tonn blåkveite i 2004, og Havforskningsinstituttet har fått tillatelse til å ta dette kvantumet under sine tokt i 2004. Til nå er 1 242 tonn blåkveite rapportert tatt som forskningsfangst i 2004. Det er både nødvendig og nyttig at fisk blir gjort tilgjengelig for forsknings- og overvåkingsformål. Som ansvarlig fiskerinasjon kan ikke Norge unnlate å rapportere denne fangsten, eller unnlate å trekke forskningsfangstene fra den norske kvoten. Det er imidlertid viktig at det ikke avsettes større kvantum til forskning eller overvåking av felt enn det som er nødvendig av hensyn til gjennomføring av disse aktivitetene. Fiskeri- og kystministeren vil derfor, som i tidligere år, vurdere omfanget av fangstene til forsknings- og overvåkingsformål i 2005. Til slutt vil jeg nok en gang understreke at forskningsfangsten av blåkveite ikke går ut over kystflåtens fiske etter blåkveite i Norge.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Ut fra det svar som jeg har fått fra Fiskeridepartementet om dette, er det som sagt slik at når det gjelder blåkveite, går ikke forskningsfangsten ut over kystflåtens fiske i Norge. Det legger jeg til grunn er riktig. Jeg er sikker på at hvis det skulle vise seg ikke å være riktig, vil Stortinget bli opplyst om det. Det er viktig å ta hensyn til fiskerne, også fiskernes økonomi, i forhold til både blåkveite og andre fangster, primært gjennom at man har kunnskap og oversikt ikke minst over bestanden. Derfor er forskningen viktig. Ut fra min kunnskap om dette er det viktig at det blir gitt rom for forskning og for den fangsten som er nødvendig for dette, men, som sagt, det skal ikke – ut fra de data jeg har tilgjengelig – være slik at det går ut over kystfiskernes kvote.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Jeg svarer gjerne. Når vi snakker om at ting skal lønne seg: Ja, i en bærekraftig forstand skal det lønne seg. Det skal være slik at vi driver fiske ut fra en politikk om at det skal være en bærekraftig bestand, både av blåkveite og andre sorter. Derfor må vi også gi rom for forskning. Når det gjelder samferdselspolitikken, er det noe jeg trenger mer enn 27 sekunder for å svare på, så det vil jeg be om å få komme tilbake til ved et annet høve.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
I mange år har det vært vanlig at flygingene på kortbanenettet i Norge har foregått med åpen cockpitdør. Og på flyginger der det ikke er med annet kabinpersonale, er dette nødvendig for at flybesetningen skal kunne kommunisere og ha øyekontakt med passasjerene. Dagens regelverk påbyr ikke installasjon av cockpitdør mellom passasjer- og førerkabinen i de minste flyene. Ifølge Luftfartstilsynet er det ikke hensiktsmessig å innføre slike krav om avskjerming av førerkabinen for disse flyene, og dette vil også være i strid med internasjonale sertifiseringsbestemmelser for mindre fly, som krever at flybesetningen skal kunne opprettholde kommunikasjon med passasjerene. Dagens regelverk setter krav til kabinpersonale om bord i fly som har mer enn 19 passasjerseter. Dette kravet er forankret i internasjonale luftfartsbestemmelser som Norge har sluttet seg til. Samferdselsdepartementet kjøper flyrutetjenester av flyselskapene etter anbud ved de regionale lufthavnene i Norge. Det vil etter min mening ikke være riktig å stille andre og strengere krav om cockpitdør eller kabinpersonale til selskapene som skal operere på statens anbudsruter, enn det som stilles til norsk luftfart for øvrig. På enkelte av de minst trafikkerte anbudsstrekningene har det vist seg at selskap som opererer med fly med mindre enn 20 passasjerseter, er konkurransedyktige, og at de leverer tjenester som er godt tilpasset de lokale trafikkbehov. Jeg finner det ikke riktig å utelukke disse flytypene eller selskapene som opererer dem, fra å konkurrere om driften av statens flyruter.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
La meg si at jeg skjønner veldig godt spørsmålsstillingen, for ingen av oss hadde forutsett at en slik hendelse kunne skje. Jeg tror mange av oss etterpå som reisende stiller disse spørsmålene. Jeg vil også understreke at jeg opplever det som viktig at ikke jeg eller andre politikere skal være de som fastsetter nivået og innretningene på fly og hvordan man skal gjøre det rent teknisk, uten at vi har lyttet til de råd som har kommet. Her har både nasjonale og internasjonale tilsynsmyndigheter vært inne og sagt hva de mener er riktig innretning. Det som ligger til grunn i forhold til de minste flytypene, slik som jeg skjønner regelverket, er muligheten til kontakt bakover. Det kan være nyttig, i motsetning til å se på det som en trussel. Jeg vil også minne om at etter denne hendelsen har vi innført full sikkerhetskontroll før man går om bord i flyet, for å unngå at noe sånt kan skje, at man kommer inn på et fly med en øks.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Dette kan få den konsekvensen at det stilles krav om større fly på en del flystrekninger. Da har ikke jeg garanti for at vi ganske raskt kan få en ny runde om hvilke flyplasser som må legges ned. Dette har en kostnad ved seg, det er helt riktig, både for dem som bor der og blir berørt, og for myndighetene, om man eventuelt skal foreta store investeringer. Så har jeg lyst til å minne om at denne regjeringen tiltrådte i 2001, og det året ble det brukt 5 mill. kr på security-tiltak. Det brukes nå 650 mill. kr på tiltak for at det skal være sikrere. Det er helt riktig at dette har noe med økonomi å gjøre, og vi prioriterer det. Det vil koste flere hundre millioner kroner i drift hvert år. Vi prioriterer det, og jeg mener det er en riktig beslutning.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Sambandet Flakk–Rørvik ble lyst ut på anbud den 30. september 2004. Anbudsperioden vil i utgangspunktet være fra 1. juli 2006 til 30. juni 2014. Det er lagt opp til at eventuelle effektiviseringsgevinster som følge av konkurranseutsettingen skal benyttes til å komme opp på den nye, langsiktige standarden som er beskrevet i Nasjonal transportplan for 2006–2015. Det vil uansett være usikkerhet knyttet til hvilke priser som kan oppnås i en anbudssituasjon. I konkurransegrunnlaget bes det derfor om to tilbud. Det ene alternativet tilsvarer dagens kapasitet, mens det andre tilsvarer den nye langsiktige standarden som er beskrevet i Nasjonal transportplan, og som vil gi muligheten for en høyere standard.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Nå sa jeg i mitt svar at anbudsperioden skal være fra 1. juli 2006 – og det er det meg bekjent i underkant av to år til – og fram til 2014. Det er et mål at vi skal ha bedre standard på denne typen strekninger. Der hvor vi har en oversitting som er så høy, har vi et klart mål om at den skal ned. Dette er et tall som er for høyt i forhold til den standarden vi ønsker. Derfor har vi nå dette anbudsopplegget gående, for å kunne se på mulighetene til å få på plass et bedre tilbud. Det mener jeg er å foreta seg noe.
Torild Skogsholm (Venstre), 2004-10-13:
Jo, det er et mål for meg at folk skal slippe å sitte lenge i kø, det være seg om det er i kø inn til byen om morgenen når man skal på jobb, eller i ferjekø, eller det å sitte over en ferje. Det er målet at vi skal ha transportløsninger rundt om i landet som er tjenlige, og som alle har stor nytte av. Dette dreier seg til syvende og sist helt riktig om budsjett og penger. Vi har et solid ferjebudsjett, som vi da prøver å sette sammen på en sånn måte at vi får best mulig standard over alt. Vi bruker over 1 milliard kr av skattebetalernes penger til denne ferjeinnsatsen. Og det synes jeg er helt rett, det skulle bare mangle om vi ikke gjorde det. Samtidig har jeg nettopp svart på et spørsmål om noe som kanskje kommer til å bli veldig krevende økonomisk i forhold til flyplasser og flyruter rundt om i landet. Med andre ord: Vi må prioritere pengebruken. Men jeg vil at vi også skal ha en høyere standard på alle ferjesamband.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2004-10-13:
Det er mange paradokser her i livet. I Avinor har de så langt brukt 44 mill. kr på konsulenttjenester. På årsbasis blir det kanskje ca. 60–70 mill. kr. Men dette er jo bare synsing. Samtidig vet vi at folk blir oppsagt, med eller uten sluttpakke. Dette er folk som kanskje til og med kunne utført de oppgavene som innleide konsulenter gjør. Synes samferdselsministeren at dette henger på greip, at denne situasjonen henger sammen?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
SV foreslo i vår at sikkerhetsdelen i Avinor, det gjelder bl.a. styringssentralene og kontrolltårnene, bør skilles ut av selskapet og legges direkte under Samferdselsdepartementet. Vi mener at den delen av luftfarten er så viktig at den ikke bør ligge i et AS, som skal være selvfinansierende og svare for avkastningskrav. Forslaget har etter hvert fått bred støtte, senest på lederplass i Aftenposten i går, hvor de skriver at de håper at de mange problemene innenfor luftfarten den siste tiden vil få regjering og storting til å se på konstruksjonen av Avinor på nytt. Er samferdselsministeren villig til å vurdere å trekke ut sikkerhetsdelen av Avinor for å skjerme den mot omfattende budsjettkutt og nedbemanning?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
Konkurranseutsetting på Gjøvikbanen er forløperen til det som stortingsflertallet og Regjeringen har bestemt skal være full konkurranseutsetting av persontransport på jernbane fra og med 2006, tar jeg ikke feil. Det vil bli en omfattende og komplisert affære. Det vil berøre eierskap til togmateriell, eierskap til verksteder, ansattes vilkår, som Froyn har vært inne på, tilgang på kompetent personell, krav til kvalitet og ikke minst krav til sikkerhet. Mitt spørsmål til samferdselsministeren er om hun vil komme til Stortinget med en egen sak om premissene for konkurranseutsetting av persontransport på jernbane.
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
«Den alvorlige hendelsen på Kato Airs rute Narvik–Bodø, viste at det var mulig for en passasjer å ta seg inn i cockpiten for å angripe pilotene. Den aktuelle flyruten trafikkeres av de minste flyene på kortbanenettet, hvor cockpiten ikke er skjermet, og hvor det heller ikke er kabinpersonell.» – Jeg har merket meg at Konkurransetilsynet i en uttalelse til Samferdselsdepartementet om anbudet på kortbanenettet i framtiden har foreslått at man bør myke opp kravene til flystørrelser på kortbanenettet for å få økt konkurranse og derigjennom få ned kostnadene. Det berører den problemstillingen som jeg nå reiser i spørsmålet. På den bakgrunn spør jeg: «Vil statsråden ved neste anbudsrunde(f.o.m. 2006) stille krav om at cockpiten skal kunne skjermes med dør, og at det skal være kabinpersonale i flyene, slik at sikkerheten bedres?» (f.o.m. 2006)
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
Jeg takker for svaret, men jeg kan ikke si at jeg er fornøyd med det. Det er riktig at Twin Otter har trafikkert kortbanenettet i alle år, og at det ikke har medført slike hendelser som det vi har sett nå. Men denne gangen skjedde altså det som ingen av oss trodde kunne skje fra en småflyplass. Ingen har noen grunn til å være etterpåklok. Men jeg må spørre samferdselsministeren: Er hun enig i at sikkerheten for pilotene på et fly ville bli bedre dersom man kunne stenge igjen cockpiten med en dør – et sikringstiltak som Widerøe innførte etter denne hendelsen?
Geir-Ketil Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
Min sluttkommentar blir at sikkerhet og økonomi henger sammen. Det er et politisk valg hvilke flytyper man skal bruke på kortbanenettet. Så hvis man tar den beslutningen at man skal ha en standard og en flytype der man sikrer også ved å kunne stenge kabinen, er det en politisk beslutning. For SVs del vil vi følge opp dette spørsmålet før anbudene skal lyses ut.
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 2004-10-13:
Vi veit alle at det går føre seg store og omfattande omorganseringar i Avinor. Ja, det er vel eit fåtal av dei som jobbar i Avinor, som ikkje av omstillingane på ein eller annan måte får følgjer for. Folk som er opptekne av og har kunnskap om arbeidsmiljø og omstilling i ulike organisasjonar, har stilt spørsmål ved om det ikkje skjer for store og omfattande omstillingar i Avinor på for kort tid. Vi veit òg at omstillingar skaper grunnleggjande utryggleik i heile bedriftskulturen. Vi veit òg at store omstillingar har store menneskelege og sosiale kostnader. Det er viktig å få dei tilsette med på laget når ein skal gjennomføre omstillingar, og det er viktig at dei tilsette får ein eigarskap til det som skal skje. Forstår statsråden at den uroa som er skapt i Avinor, kan ha noko med sjølve prosessen å gjere? Ser statstråden at ting kunne vore gjorde annleis, og korleis vil statsråden som ansvarleg for luftfarten gripe fatt i dette?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
Jeg har et spørsmål til nærings- og handelsministeren. Igjen skaper Regjeringen uforutsigbarhet når det gjelder rammebetingelsene for statsselskapene. For fire måneder siden bestemte Stortinget, med regjeringspartienes støtte, at normalreglene i aksjeloven skulle gjelde for utbytte i Statkraft. Allikevel foreslår nå Regjeringen å omgjøre dette vedtaket før det er innført, og foreslår et utbytte for Statkraft på et nivå som er ren mishandling. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Hvorfor ønsker man nå å gå imot det man for fire måneder siden sa man var for, og som daværende næringsminister fra Stortingets talerstol lovte å følge opp?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
Jeg registrerer at statsråden ikke ønsker å respektere det vedtaket som ble fattet i Stortinget, også med regjeringspartienes støtte. Men det stopper ikke her. Når det gjelder dokumentavgiften, sa et enstemmig storting at den skulle Statkraft få kompensert på samme måte som det er blitt gjort med tidligere statsselskaper. Man sa også at tvungne nedsalg i Statkraft pålagt av Konkurransetilsynet ikke skulle omfattes av utbytteberegningen. I begge disse tilfellene går nå Regjeringen imot. Mitt spørsmål blir da: Ønsker man å rote det til for Statkraft? Vil man ikke respektere flertallet i Stortinget som vil at dette selskapet skal utvikle seg i Norden og Nord-Europa, slik at Norge kan få den plassen i Europa det fortjener som en energistormakt?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
Ifølge en nylig utført undersøkelse blant 400 norske bedrifter med mer enn 20 ansatte anslår man at vi vil miste 80 000 verdiskapende arbeidsplasser frem mot 2010. Nå har statsråden tidligere i dag uttalt at han er fornøyd med Regjeringens næringspolitikk, og jeg registrerer at den nå etter hvert bekjenner seg til mer nye vekstteorier. Men han har også sagt at man må gjøre noe mer for å beholde arbeidsplassene i Norge. Det har han sagt til mediene. I lys av Distriktskommisjonens innstilling i går, hva mener statsråden ytterligere skal til, altså i tillegg til det han har skissert opp her i dag, for at det skal skapes ny virksomhet, at gründere og industrialister skal utvide virksomheten, ansette flere folk og forbli i Norge, enten arbeidsplassene er på Dombås, på Dokka, i Hammerfest, Kirkenes eller Oslo?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
Jeg har følgende spørsmål til vår ærede justisminister: «Stortinget vedtok ved behandlingen av stortingsmeldingen om redningshelikoptertjenesten å opprette døgnkontinuerlig tilstedevakt på basene. Ved en skipsbrann i Oslofjorden eller ved ulykker i innflygningskorridoren til Gardermoen tar det lang tid før redningshelikopteret på Rygge kan hjelpe. I lys av Stortingets vedtak og et hevet trusselnivå, når vil Regjeringen innføre døgnkontinuerlig tilstedevakt på Rygge?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg håper han forstår at vi som bor i nærområdet her, og de velgerne jeg representerer, er utålmodige. Det er over to år siden det ble fattet et vedtak om at det skulle etableres døgnkontinuerlig tilstedevakt ved samtlige baser. Vi har en stor befolkningskonsentrasjon i dette området, selv om vi har alternative helikopter- og redningstjenester. Jeg vil minne om at et land som Storbritannia har full døgnkontinuerlig beredskap ved sine baser. Danmark er i ferd med å innføre det samme. Jeg synes likevel at svaret et positivt, at man da i revidert budsjett for 2005 skal komme tilbake til fremdriften. Rent konkret, på bakgrunn av dette: Kan man regne med at man får en mer detaljert beskrivelse, slik at innbyggerne i dette området kan vite at de får den tilleggstryggheten det medfører å få en fast base med døgnkontinuerlig beredskap på Rygge?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-10-13:
Jeg takker statsråden for tilleggssvaret. Jeg har bare én kommentar: Jeg føler jo at Regjeringen viser et ansvar her. Jeg vil minne om at Fostervoll-utvalget, som jobbet med redningshelikoptertjenesten tidligere, bestilte en rapport fra Transportøkonomisk institutt. De fant ut at det var god kost-nytte-effekt – faktisk den beste – ved å etablere døgnkontinuerlig beredskap på samtlige baser. Så nå er vi bare utålmodige og avventer hva som kommer i revidert budsjett for 2005.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Statkraft har fått redusert sitt utbyttekrav i det budsjettet som Regjeringen fremla. I fjor ble det vedtatt et utbytte for Statkraft på 95 pst. av overskuddet. I år legger Regjeringen opp til å redusere dette til 78 pst. Det innebærer at Statkraft vil få beholde 1 milliard kr av sitt overskudd hvis dette blir vedtatt. I tillegg vil jeg gjøre representanten Hedstrøm oppmerksom på at Stortinget i 2003 ekstraordinært valgte å tilføre Statkraft 4 milliarder kr. Til sammen vil altså Statkraft i løpet av ett år ha styrket egenkapitalen sin med 5 milliarder kr hvis Regjeringens forslag går igjennom, det vil si 20 pst. styrking av egenkapitalen i løpet av meget kort tid. Jeg vet om få andre selskaper som er i en så komfortabel situasjon, og som også har så pass mye kapital til å investere, senest nå vist ved at Statkraft foretok en strategisk investering i Sverige, et større oppkjøp av et energiselskap.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Norge er allerede en energistormakt i europeisk sammenheng. Vi er verdens sjette største vannkraftprodusent, og vi er verdens tredje største eksportør av olje og gass. Statkraft er i en veldig komfortabel kapitalsituasjon og har fått økt sin kapital med 5 milliarder kr i løpet av et år. Jeg registrerer også det representanten Hedstrøm sier om at han ikke er fornøyd med at Regjeringen har foreslått en reduksjon i utbytte fra 95 pst. til 78 pst. for neste år, og han er heller ikke fornøyd med at staten ikke kompenserer 1,5 milliarder kr betalt i dokumentavgift. Regjeringen har foreslått å oppheve de to forslagene som Stortinget kom til på dette punktet, fordi vi mener at Statkraft allerede har nok kapital. Men det står selvsagt Stortinget fritt å endre dette og tilføre Statkraft ekstraordinært 1,5 milliarder kr, og da ta ut mindre utbytte enn det vi har lagt opp. Det vil vi selvsagt ta til etterretning. Men vi kom med vårt beste forslag i forhold til den situasjonen Statkraft er i nå, også tatt i betraktning et verdiskapende eierskap.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Dette spørsmålet dreier seg jo om noe annet enn hovedspørsmålet. Når det gjelder Stortingets vedtak knyttet til omdannelsen til AS, respekterer jeg det fullt ut. Ethvert nedsalg som skyldes strategiske konstellasjoner eller løsninger som Statkraft skulle ønske, skal selvsagt forelegges Stortinget. Regjeringen har ingen planer om det på dette tidspunkt, og jeg er ikke kjent med den typen planer. Når det gjelder selskapets muligheter til å håndtere løpende det som kreves i et kommersielt marked, er det styrets og administrasjonens ansvar. De må få de samme mulighetene som de andre selskapene de konkurrerer med. Når det gjelder den konkrete saken som representanten tar opp, om leasing av kraft fra Mo i Rana, kjenner jeg ikke den, men det kan jeg komme tilbake til.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Først sier jeg meg enig med representanten Enoksen i at Statkraft er en viktig aktør i det norske energimarkedet med produksjon av 40 TWh strøm i året. De er også en viktig aktør i internasjonal sammenheng. Men jeg kan ikke si meg enig i at et selskap som har fått styrket egenkapitalen sin med 20 pst. i løpet av det siste året, er et selskap man skaper usikkerhet rundt. Jeg må med respekt å melde få si at hvis det skapes usikkerhet rundt selskapet, er det eventuelt de som nå hevder at det er et redusert utbyttekrav fra Regjeringen, fra 95 pst. til 78 pst., som skaper den usikkerheten. Statkraft er i en komfortabel situasjon. De har bra med kapital. De kan gjøre de strategiske vurderingene og de fremstøt som de ønsker, senest gjennom et stort oppkjøp av et svensk energiselskap. Det Regjeringen har gjort, er å fremlegge det vi synes er den riktige utbyttepolitikken for selskapet, også tatt i betraktning den budsjettsituasjonen vi er i, og foreslå at de to vedtakene som Stortinget har fattet, blir opphevet.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Først vil jeg gjenta at jeg ikke synes staten har vært noen dårlig eier her. Tvert imot har vi styrket selskapets egenkapital med 20 pst. det siste året. Når det gjelder utbytte, er det på linje med tilsvarende bestemmelser for statsaksjeselskaper, fastslått i aksjeloven § 20 fjerde ledd, at det er eier som fastsetter utbytte i statsforetak, slik at staten står fritt til det. Det er en spesialbestemmelse knyttet til statsforetakene. Dette vil Stortinget ta endelig stilling til gjennom de to forslag som Regjeringen har fremmet, og det utbyttekrav som Regjeringen da også har foreslått. Vi synes det er et rimelig forslag at Statkraft blir sittende igjen med 1 milliard kr i tillegg til de fire som de er ekstraordinært tilført. Hvis Stortinget mener at dette er et for tøft utbyttekrav, og at Statkraft skal tilføres 1,5 milliarder kr ekstra som kompensasjon for dokumentavgiften, står det Stortinget fritt, selvsagt, og det vil vi også leve med. Det er som en del av budsjettforhandlingene. Da vil man også kunne bruke statsforetakslovens bestemmelser til direkte å bestemme utbyttet.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Først må jeg minne representanten om at Regjeringen i år har valgt å legge et lavere utbyttekrav til grunn, 78 pst., mens kravet da Regjeringen inngikk et budsjettforlik med Arbeiderpartiet i fjor, var 95 pst. Så er det slik at hvis stortingspartiene finner 2,5 milliarder kr som de skal dekke inn krone for krone, som skal redusere utbyttekravet og kompensere for dokumentavgiften, ser jeg frem til inndekningen av det under budsjettforhandlingene. Men jeg registrerer at det er stor interesse knyttet til dette spørsmålet, og at Stortinget har prioritert at man skal ha en komfortabel kapitalsituasjon i Statkraft. Det er jeg enig i, og derfor legger også Regjeringen opp til at de får beholde 1 milliard kr av utbyttet sitt. Som jeg har sagt ved flere anledninger, har de økt egenkapitaldekningen sin med 20 pst. Hvilke andre norske selskaper er det som er i en slik komfortabel situasjon? Her er det et eller annet med kart og terreng som ikke helt går i hop.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
I den store næringspolitikken er det ikke noen tvil om at det viktigste er at grunnplankene i økonomien er i orden knyttet til rentenivået, som nå er rekordlavt, prisstigning, stabil kronekurs og også konkurransedyktige skatte- og avgiftsvilkår, og at man har trykk på «Et enklere Norge». Når det gjelder den lille næringspolitikken, har Regjeringen mange virkemidler. Vi har forskning og utvikling, og Regjeringen har i det statsbudsjettet som nå ligger i Stortinget, foreslått en styrking av den næringsrettede forskningen. For første gang kom vi over 3 milliarder kr, fra 2,8 milliarder kr. Jeg har også lagt opp til en styrking av SIVA og Innovasjon Norge. Innovasjon Norge har fått et budsjett som innebærer at de kan øke sin innsats knyttet til landsdekkende tiltak neste år, fordi jeg mener at IFU og OFU fungerer. Jeg mener også at etableringsstipend for nystartere fungerer, men det må harmonere med de andre tiltakene som jeg viser til. Det er også en viktig del av Regjeringens næringspolitikk. I tillegg har jeg foreslått opprettet såkornfond, dvs. fond som skal hjelpe til med å få kommersialisert forskningsresultatene ved de ulike universitetene og høyskolene våre. Dette er et viktig tiltak, for dette er et område hvor Norge henger noe etter. Vi går glipp av altfor mange arbeidsplasser på grunn av at vi ikke får realisert og kommersialisert en del av forskningsresultatene. Vi har fra Regjeringens side i tillegg opprettet såkalte TTO-ere, som er sporhunder ved universitetene, som skal ha egne kontorer og spore opp forskningsresultater som kan ende med arbeidsplasser. Så skal man kombinere dette med såkornmidlene.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Nå kan man si mye om Distriktskommisjonen. Dens innstilling er et politisk dokument og ikke et vitenskapelig dokument. Jeg registrerer at Distriktskommisjonen, i henhold til hva representanten Enoksen sier nå, mener at man de ti siste årene, også da representanten var kommunalminister, ikke har prioritert høyt dette med distriktsrettede tiltak, og de ligger under Kommunal- og regionaldepartementet og ikke under Nærings- og handelsdepartementet. Jeg synes at Regjeringen har kommet opp med et budsjett som er bra i forhold til nyskaping og innovasjon, ikke minst for Distrikts-Norge. Regjeringen har fulgt aktivt opp det initiativet som ble tatt tidligere i forhold til ScanWafers etablering i Årdal, og har brukt det virkemiddelapparatet vi har. Men det som også sies til meg når jeg reiser rundt i Distrikts-Norge og møter verfts- og industriarbeidere, er at det som virkelig var tøft, var da man over natta gjorde norske varer 15 pst. dyrere gjennom kronekursutviklingen. Så vi må også ha den store næringspolitikken i orden.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Når det gjelder det spørsmålet, har jeg igangsatt en ordning i Nærings- og handelsdepartementet hvor vi sender ut administrativt ansatte også til norske bedrifter for å føle hvor skoen trykker. Flere titalls medarbeidere i mitt departement har vært ute for å se på dette med «Et enklere Norge» og på hvordan de ulike virkemidlene fungerer, og det er det gode erfaringer med. Jeg synes at Regjeringen har fremlagt et veldig godt budsjett knyttet til nyskaping i distriktene. Såkornfond, som omfatter universitetsbyene, er viktig, men i tillegg kommer de distriktsbaserte såkornmidlene som representanten Ryan kjenner godt, som vi har trykk på. Men jeg håper vi ikke nå skal gå fra en periode med generelle rammebetingelser til selektive tiltak hvor politikerne skal vedta hvilke prosjekter som skal gjennomføres. Det har vi ingen gode erfaringer med. Jeg synes det er best at folk kan satse sine egne penger på sine prosjekter, som de har tro på. Da blir det også butikk og arbeidsplasser.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Først må jeg få si at det er mye som fungerer veldig bra i forhold til næringspolitikken i Norge i dag. Det går bra. Omsetningstallene for industrien har økt med 12,2 pst. det siste året. Industriproduksjonen steg med 2,4 pst. fra juni til august i år. Norsk eksport, hvis man holder olje og gass utenfor, har steget med over 10 milliarder kr inneværende år så langt. Det går bedre. Også skipsverftene våre, som representanten nevnte, har nå nye oppdrag, og det er ny optimisme langs kysten. Jeg synes at også opposisjonen har et ansvar for å få frem det lysere bildet. Derfor forventer vi også en nedgang i arbeidsledigheten til neste år. Selv har jeg tatt initiativet til at vi nå skal gjeninnføre byggelånsgarantien til norske skipsverft, slik at de kan stille på lik linje med andre skipsverft i Europa. Så jeg synes jeg har fulgt opp med et budsjett som inneholder mange virkemidler, og som også er bra i forhold den store næringspolitikken.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Det spørsmålet som representanten Klungland tar opp, er omtalt i Olje- og energidepartementets budsjettproposisjon som nå er til behandling i Stortinget, i energi- og miljøkomiteen, hvor representanten sitter. Det som fremgår av proposisjonen fra Olje- og energidepartementet, er at det ikke er anledning til å gjennomføre generelle statsstyrte kraftkontrakter, på grunn av EØS-regelverket. Det er statsstøtte. Etter at Stortinget vedtok at man skulle få konkurranse i kraftmarkedet i 1998, er det flere norske bedrifter som har inngått langsiktige kraftkontrakter også på kommersielle vilkår. Hydro har gjort det, det samme har Elkem, og det samme har Norske Skog. Hvis man nå skal bestemme at andre skal få andre vilkår, er jeg litt i tvil om hvordan det vil bli oppfattet av disse aktørene. Det er heller ikke anledning til dette i henhold til EØS-regelverket. Men det – og det vil jeg gjerne få tilføye – Olje- og energidepartementet har sagt i budsjettproposisjonen, er at de ser på det innspillet som har kommet fra PIL, prosessindustrien, for å lage en opsjon i forhold til at de kan unngå å bruke kraft i en kraftkrisesituasjon, og det er til vurdering.
Børge Brende (Høyre), 2004-10-13:
Jeg er helt enig med representanten Hedstrøm i at når det er tøffere internasjonal konkurranse, kan ikke norske bedrifter stille 10 meter bak de andre når man skal løpe 60-meteren. Derfor har Regjeringen gjennomført i løpet av de tre årene som har gått, nesten 20 milliarder kr i skatte- og avgiftslettelser for norsk næringsliv. Vi har også fått ned renten og kronekursen. I tillegg er det et offensivt budsjett som satser på en styrking av Innovasjon Norge, et offensivt budsjett som styrker også den næringsrettede forskningen. Det vil si at satser vi mer kroner på forskning, skal vi også ha mer kroner igjen fra forskningen. Dette er en offensiv politikk. Når det gjelder den rapporten som representanten Hedstrøm viste til, er det slik at vi har lyktes ganske bra i Norge. Vi har verdens tredje største økonomi, og vi har et av de laveste ledighetstallene, som nå er på vei ned, i motsetning til i andre land som har problemer med det. Ledigheten er lav selv med den utviklingen vi har hatt, og vi skal få til nyetableringer som også kan veie opp for de eventuelle etableringene som skjer ute.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
Det var en ganske hard debatt i Stortinget da vi drøftet omdannelsen av Statkraft til aksjeselskap. En av de tingene som var helt klare, var at dersom en skulle foreta noen form for nedsalg, skulle saken legges fram for Stortinget. Så opplever vi like etter at vedtaket er fattet, at Statkraft i Rana leaser eller leier ut deler av kraften sin til et utenlandsk selskap, et finsk selskap. Syns statsråden det er en forbigåelse fra statsrådens side at man faktisk går ut over en ti års kontrakt og leaser eller leier ut deler av kraftressursen sin? Er ikke det en slags omgåelse av det vedtaket som Stortinget fattet?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2004-10-13:
Jeg har hatt gleden av å lese Distriktskommisjonens innstilling det siste døgnet, og det er jo noen få dissenser der. Men på ett område er Distriktskommisjonen usedvanlig tydelig og samstemt, og det er når det gjelder næringspolitikken. Der sier man at det er sløsing med landets ressurser at man ikke har en mer aktiv distriktspolitikk, både når det gjelder det å tilføre kapital, ikke minst til forskning og utvikling, og når det gjelder det at Innovasjon Norge får mer virkemidler. Fra Fremskrittspartiet til og med SV er man enige om det. I tillegg sitter det også fagfolk i Distriktskommisjonen som mener akkurat det samme. Når næringsministeren var inne på at man hadde en del sporhunder, tror jeg faktisk at det hadde vært behov for noen sporhunder fra departementet som hadde kommet seg ut i bedriftene i langt større grad og fått de tilbakemeldingene som nettopp Distriktskommisjonen har tatt imot. Mitt spørsmål til Brende blir: Er det ikke på tide at vi nå utløser det verdiskapingspotensialet, ved å ha en mer aktiv stat i næringspolitikken?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-10-13:
Da Stortinget vedtok å styrke egenkapitalen i Statkraft med 4 milliarder kr, var det et bevisst valg for å styrke Statkrafts kredittrating. Det var også et helt bevisst valg da Stortinget vedtok at aksjelovens normalbestemmelser skulle legges til grunn for utbytte. Da hjelper det lite at næringsministeren argumenterer med at utbyttet blir lavere i år enn det var foregående år. Dette skaper usikkerhet omkring selskapets framtid. Det skaper usikkerhet omkring de politiske rammebetingelsene og hvordan regjering og storting vil behandle dette selskapet, som er en viktig aktør i norsk energipolitikk. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet tar opp dette spørsmålet. Det tyder på at Fremskrittspartiet i alle fall ikke har tenkt å bruke utbyttepolitikk til å delprivatisere Statkraft. Så mitt korte spørsmål er: Er det en tenkning i den retning næringsministeren nå gjør seg til talsmann for, at man ønsker å delprivatisere selskapet og bruker en knallhard utbyttepolitikk for å få det til?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-10-13:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til næringsministeren. I løpet av det siste halve året har statsråden fått to sentrale dokumenter på sitt bord til bruk for utforming av en framtidig politikk. Jeg tenker da på Effektutvalgets innstilling, og i går kom også Distriktskommisjonens innstilling, som ikke er et dokument bare for næringsministeren, men også for flere andre statsråder. Både i Effektutvalget og i Distriktskommisjonen dokumenteres det at bruk av næringsrettede virkemidler har hatt god effekt. Effektutvalget sier at totaliteten av virkemidler innenfor den smale distriktspolitikken har hatt gode effekter i forhold til bl.a. verdiskaping og svikt i kapitalmarkedene, har høy grad av måloppnåelse og er samtidig relativt kostnadseffektiv. Distriktskommisjonens innstilling er faktisk enstemmig med hensyn til bruk av næringsrettede virkemidler. Begge disse utvalgene påpeker at vi har et betydelig rom i forhold til EØS-avtalen med hensyn til økning i bruk av disse virkemidlene. Vil statsråden ta initiativ til å justere Regjeringens politikk på disse områdene?