Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen har de seneste ukene behandlet St.meld. nr. 39 om kunst og kultur i grunnskolen og i tilknytning til grunnskolen. Det er like naturlig som det er beklagelig at diskusjonen rundt slike velferdstilbud ofte blir et spørsmål om penger og økonomi og også om bekymringer. Det er positivt at meldingen beskriver bredt kunst- og kulturopplevelsen i grunnskolen, men vi mener at den ikke er et tilstrekkelig svar på Stortingets bestilling om en melding der kulturskolens plass i kulturlivet er diskutert, der visjonene framkommer, og der vi kunne være med på å gi grunnskolen et løft. Opplæringsloven har siden 1997 pålagt alle kommuner, alene eller i samarbeid med andre, å ha et musikk- og kulturskoletilbud til barn og unge organisert i tilknytning til skoleverket eller til kulturlivet ellers. Man skulle tro at dette skulle sikre et godt tilbud til alle, men lovteksten er åpen når det gjelder omfang og innhold. Dette har bl.a. medført at det er store forskjeller mellom kommunene. Den uheldige konsekvensen er at barn og unge ikke er sikret det samme tilbudet utover hele landet. Arbeiderpartiet og et flertall i komiteen mener at kulturell kompetanse og ikke minst kulturell bevissthet er viktig for unges evne til å kunne tolke og forstå et komplekst samfunn. Det er dessuten viktig for deres evne til kreativitet og nytenkning. Arbeiderpartiet mener derfor at et overordnet mål må være å sikre alle barn og unge et kulturtilbud i sitt nærmiljø. Inntil 2004 ble den statlige bevilgningen til musikk- og kulturskolene gitt som øremerket tilskudd til kommunen. Fra 2004 ble disse bevilgningene innlemmet i det generelle rammetilskuddet. I en situasjon med presset kommuneøkonomi frykter vi i Arbeiderpartiet at musikk- og kulturtilbudet i de enkelte kommunene vil bli rammet, og det ser vi allerede eksempler på. Fjerning av det øremerkede tilskuddet rammer f.eks. Namsos kommune, som har fått om lag 100 000 kr mindre ved årets budsjett, og Tromsø kommune, som har fått 200 000 kr mindre til drift av kulturskolen. Derfor fremmer vi i dag forslag om at det øremerkede tilskuddet til kulturskolene gjeninnføres. Dessverre har vi ikke fått flertall for dette forslaget i komiteen. Regjeringspartiene opprettholder sitt mantra om kommunal frihet. Men jeg kan ærlig talt ikke se hvordan man kan få økt frihet når bevilgningene reduseres, slik de gjør i Namsos og eksempelvis i Tromsø. Vi i Arbeiderpartiet er naturligvis opptatt av at kommunene skal ha en stor grad av frihet. Men da er det også avgjørende at kommunene har tilstrekkelig økonomisk spillerom. Etter at det øremerkede tilskuddet falt bort, har mange kommuner økt foreldrebetalingen utover det taket Stortinget hadde satt nasjonalt. Noen steder har betalingen økt med mer enn 50 pst. I Drammen er prisen nå 2 400 kr pr. år, i Oslo har den steget til 2 600 kr, mens foreldrene eksempelvis i Bodø må ut med 2 800 kr for å la sine barn gå på en musikk- eller kulturskole. Hvem sier at det fremdeles er et tilbud til alle når foreldrebetalingen blir så høy? Vi beveger oss dessverre i en retning der kulturtilbudet i noen kommuner blir et tilbud til dem som har god råd. Arbeiderpartiet synes at dette er en åpenbar negativ utvikling. Departementets begrunnelse for å øke foreldrebetalingen er å kunne utvide tilbudet for derved å kunne tilby flere barn og unge plass. Men gjelder den samme logikken innenfor barnehagesektoren, eller f.eks. innenfor SFO? Vi er naturligvis, som departementet, opptatt av å gi et tilbud til flest mulig, men er bekymret for en utvikling der mors og fars økonomi blir avgjørende. For Arbeiderpartiet innebærer målsettingen om «en kulturskole for alle» at absolutt alle barn, uavhengig av foreldrenes økonomi, skal ha muligheten til deltakelse. Vi deler derfor ikke departementets syn om at en økning av foreldrebetalingen vil være med på å redusere ventelistene. Arbeiderpartiet mener at et tak på foreldrebetalingen er helt avgjørende for å nå vårt mål om et tilbud til alle barn, til alle unge. Vi kan ikke – og skal ikke – havne i en situasjon der nivået på egenbetaling støter ut barn fra familier med dårlig råd. Vi beklager at det ikke er flertall for å opprettholde taket på 1 600 kr. Vi mener det er særlig avgjørende at departementet følger utviklingen nøye, både når det gjelder beløpets størrelse, og om de kommunene som benytter økt foreldrebetaling, gjør det for å redusere sine egne kostnader, sine egne kommunale utgifter til kulturskolene. Vi har forstått at departementet også er opptatt av dette, at de er interessert i det, og at de vil følge nøye med. Det har også hele komiteen sagt seg enig i. Det sier meg at innerst inne er kanskje ikke alle partiene helt sikre på at fjerning av øremerking og fjerning av tak er veien å gå. Arbeiderpartiet mener at estetisk forståelse er viktig både som grunnlag for personlig vekst og som inspirasjon til læring. Det er derfor viktig at kunst og estetikk har sin naturlige plass i grunnskolen. Arbeiderpartiet ønsker at samarbeidet mellom grunnskolen og musikk- og kulturskolen ytterligere videreutvikles, og vi har i den forbindelse fremmet forslag om at Regjeringa skal ta initiativ til prosjekt der lærere fra kulturskolen arbeider for kvalitetsheving av kulturinnsatsen i grunnskolen, både i opplæring av lærere og elever. Dette vil kunne bidra til å vekke kulturinteressen. I forbindelse med stortingsmeldingen basert på Kvalitetsutvalgets innstilling vil dette bli nærmere drøftet. Det er nyttig å få en bred debatt om musikk- og kulturskolene. Det overordnede målet er å bygge ut et bredt tilbud som er åpent for alle. Vi tror, som sagt, at økt foreldrebetaling ikke er veien å gå for å åpne for de mer enn 20 000 barn som i dag står i kø. Vi vil heller gjeninnføre det øremerkede tilskuddet og sette tak på foreldrebetalingen. Vi mener faktisk at dette vil være gode tiltak som i svært liten grad ville ha grepet inn i den nødvendige lokale handlefrihet. Talentene våre finnes overalt. Det er derfor avgjørende å kunne gi dem et rom for kreativitet, utfoldelse og oppfølging. Skal vi sikre et tilbud til alle barn, er vi avhengige av et nasjonalt løft. Vi kan ikke legge hele byrden på kommunene, som allerede har en svært presset økonomi. Til slutt vil jeg ta opp forslagene nr. 1, 2 og 3 i innstillingen. Subsidiært vil Arbeiderpartiet støtte forslag nr. 6 fra SV, og jeg ber om at voteringen blir lagt opp slik at det blir mulig.