Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-12-10:
Jeg registrerte at barneministeren ikke svarte på det spørsmålet jeg hadde, så hun kan kanskje senere i dag redegjøre for hvor de 20 mill. kr er – de som hun mangler i sitt regnestykke når gjennomføringen av kuttet ikke kan skje før 1. april. 7 000 færre barn får barnehagetilbud med Solberg-regjeringens budsjett enn med Stoltenberg-regjeringens budsjett. I 6 500 barnehager får foreldrene beskjed om at maksprisen ikke lenger er den de ble forespeilet, og at nå gjelder nye og økte månedsutgifter. Det viser en tydelig forskjell mellom ny og gammel regjering. Vi foreslår å bygge barnehager neste år, den nye regjeringen foreslår mer kontantstøtte. Vi vil ha flere opptak i barnehagene, den nye regjeringen vil beholde ett. Vi vil ha billigere barnehager, den nye regjeringen sørger for dyrere. Stoltenberg-regjeringens økning på 2 900 barnehageplasser for å starte opptrappingen mot to barnehageopptak i året forsvant som dugg for solen for å finansiere økt kontantstøtte og urettferdige skattekutt. I finansinnstillingen kuttes bevilgningen til 4 100 eksisterende plasser for å finansiere mer kontantstøtte. Stortingsflertallet ser at dette gir valgfrihet for barnefamiliene. Men hvordan kan færre barnehageplasser gi mer valgfrihet? Det gjelder for dem som vil benytte kontantstøtten, ja. Men hvilke valgmuligheter gir det for dem som vil ha en barnehageplass? Her skal man kunne velge mellom kontantstøtte – og kontantstøtte. De siste åtte årene er det bygget 63 000 nye barnehageplasser i Norge. Det har gitt alle barn som fyller ett år før 1. september, rett til barnehageplass. Men også mange av dem som fyller ett år etter den datoen, vil ha plass. Det har ikke manglet på fargerike beskrivelser fra Høyre-politikere som har beskrevet dagens system. Kvinnepolitisk talsperson Hofstad Helleland har uttrykt at dagens system er utgått på dato. Akkurat da kunne man kanskje forventet handlekraft fra regjeringen. Bevilgningen til nye plasser var en god start for å gi foreldre med ettåringer frihet i hverdagen til å kombinere omsorg og yrkesaktivitet. Barnehager er og blir viktige for foreldre som ønsker å jobbe, og vi trenger småbarnsforeldre i arbeidslivet. I debatten her i stortingssalen har vi hørt flere representanter fra regjeringspartiene definere hvordan de skal løse utfordringer for foreldre med ettåringer, som vil ha barnehageplass. Høyres parlamentariske leder har f.eks. lansert ideen om at kommunene skal ta opp barn etter hvert som plasser blir ledige. Ja, det er mye godt å si om forslaget – så det er selvsagt også gjennomført for lengst. Det kan knapt nok beskrives som en ny idé. Min datter fikk f.eks. en sånn plass – for 23 år siden. De færreste kommunene, om noen, har verken råd eller lyst til å holde seg med ledige barnehageplasser. Så jeg utfordrer nå statsråden til å klargjøre hvordan han ser for seg å løse plassmangelen, uten at det betyr flere plasser. Jeg har hørt undervisningsstatsråden si at regjeringen satser på kompetanse framfor nye plasser, og jeg er enig i at det trengs mer kompetanse i barnehagene. Derfor ble det lagt inn 40 mill. kr i Prop. 1 S. Og det er bra at det kommer 10 mill. kr til. Men kunne en ikke ha finansiert de ti millionene med litt mindre skattelette til dem som har 2 mill. kr eller mer i inntekt, og ikke sendt regningen til småbarnsforeldrene? Regningen sendes til dem som står i kø, og til de småbarnsforeldrene som allerede har en barnehageplass. 7 000 færre barnehageplasser beskrives av Høyres finanspolitiske talsperson, Svein Flåtten, som en positiv bieffekt og et klart element som bidrar til de prioriteringer som ble gjort i budsjettet. Og Fremskrittspartiets Gjermund Hagesæter sier at man alltid ser på nettokostnader og innsparinger. Dette er et, mildt sagt, oppsiktsvekkende utsagn – og ikke minst uttrykk for en gammeldags og umoderne politikk. Jeg vil utfordre ministeren til å svare på om dette er representativt for regjeringens holdninger til behovet for arbeidsplasser, og om sånne vurderinger skal legges til grunn for det videre arbeidet med utbyggingen av velferdsordninger. Når regjeringens finanspolitiske talsperson sier at innsparinger på barnehagene betraktes som en positiv effekt, må det betraktes som et angrep på viktige verdier i det norske samfunnet.