Svein Harberg (Høyre), 2013-03-21:
Vi har over tid, også inneværende stortingsperiode, gjort vedtak i Stortinget for å sikre sosiale rettigheter for studenter. NSO mener på vegne av studentene at vi fortsatt har noe å rette på for at rettighetene skal være på nivå med samfunnet for øvrig, og det er en debatt vi garantert kommer tilbake til. Saken i dag handler imidlertid ikke om rettighetene som student, men om rettighetene, eller rettere sagt mangelen på dette, i perioden fra en avslutter studiene og til tilsvarende ytelser er oppnåelige fra folketrygden. Når studiene er fullført og eksamen er avlevert, flyttes den enkelte fra Lånekassens regime og over til Nav og folketrygden. Da er det folketrygdens regler som gjelder, og for en del rettigheter gjelder det da altså opptjeningsperioder. Utfordringen med studenter som føder kort tid etter avlagt eksamen og før de har opptjent rettigheter hos Nav, er kanskje ikke så stor i omfang, men for den det gjelder, er det selvsagt en brutal virkelighet som oppstår. Venstre skal ha ros for å etterlyse løsninger for denne gruppen, noe det burde være enighet om å se på. Vi opplever relativt ofte at enkeltpersoner henvender seg til oss som stortingsrepresentanter med saker der de opplever å falle mellom to, eller flere, stoler i de offentlige velferdsordningene. Det er vondt å høre disse historiene. Noen ganger er det misforståelser eller logiske forklaringer. Andre ganger virker det helt urimelig, og i forsøket med å løfte slike saker for å finne en løsning har jeg stadig følt meg maktesløs. Det gjør vondt. Dem vi ser på løsninger for her i dag, er ikke en sterk og stor gruppe som står på Eidsvolls plass og demonstrerer. De trenger at vi tar saken for dem likevel. Derfor foreslår vi i dag at regjeringen må se på en ordning for dem som faller mellom ulike velferdsordninger. Hva skal så være løsningen? Ja, vi må innrømme at det enkle svaret ligger ikke åpent i dagen. Jeg tror det er stor enighet om at når man har avsluttet studiene, og Lånekassens ansvar er opphørt, vil det ikke være riktig å bruke penger avsatt til støtte for studenter til dette, i hvert fall ikke utover noen enkelte tidsbegrensede overgangsordninger som allerede er etablert. Det er altså Navs ordninger og folketrygden som er rette instans. Det betyr at denne gruppen må ses i sammenheng med andre som også føder uten å ha opptjent fulle rettigheter til foreldrepenger. Det er imidlertid én stor forskjell: Disse andre har ikke hatt en slik rettighet umiddelbart i forkant. Det er det som gjør den store forskjellen. Det må altså utarbeides en egen ordning som ivaretar disse. Det er det vi ber om. Jeg legger merke til at både statsråden i sitt svarbrev til komiteen og noen representanter bruker mye oppmerksomhet på de ordningene som finnes i Lånekassen for studenter som føder under studiene. Det er gode ordninger, men som før sagt: Det er ikke det som er saken her. Jeg har også behov for å presisere at de forslag som ligger i innstillingen, og som gjelder studiefinansiering og støtterordninger fra Lånekassen, ikke får Høyres støtte i dag, nettopp fordi de etter Høyres mening må ses på i en sammenheng der studiefinansiering i sin helhet tas opp til vurdering. Avslutningsvis vil jeg si at jeg håper statsråden følger opp den positive avslutningen på svarbrevet til komiteen og fortsatt ser positivt på forslag som kan forbedre situasjonen for dem som får barn mellom studier og arbeid. Regjeringspartiene vil at forslaget skal vedlegges protokollen. En samlet opposisjon er klare til å bestille en tilbakemelding fra regjeringen. Statsråden har klare signaler om støtte og kan bare sette i gang arbeidet med å finne de gode løsningene.