trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-09:
Jeg er også imponert over boligsamvirkets måte å jobbe på og de mange gode boligprosjektene ikke minst OBOS her i byen får frem for tiden. De er en god samarbeidspartner i forhold til å holde boligbyggingen i landet på det rekordnivå som den for øyeblikket er på – vi har jo ikke vært på dette nivået på over 20 år i Norge. Men det betyr ikke at jeg ikke også skjønner at det er en organisasjon som på en måte har en monopolsituasjon i denne sammenheng, og at det er unaturlig å lage lovreguleringer, tvangsmessige reguleringer om registrering, og legge det ansvaret over på noen i en reell monopolsituasjon, for det er ikke alle borettslag som er medlem av NBBL. Det er ikke alle som har NBBLs medlemsorganisasjoner som forretningsførere for seg, og det er selvfølgelig slik at dette ville gitt dem en konkurranseposisjon i forhold til andre oppgaver og uavhengige og frittstående. Så til Ullensvang: Jeg skal love å se på det, men vi gjør det vel så billig og så effektivt som vi ønsker.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Statsråden og Høyre er for konkurranseutsetting og privatisering på alle områder i samfunnet. Store statsinstitusjoner som Jernbaneverket, NSB, Vegvesenet osv. har blitt konkurranseutsatt under denne regjeringen – bare ikke Borettsregisteret, som har vært drevet desentralisert av borettslagene, og har fungert. Det skal bli et statsmonopol. Forstå det den som kan! De prinsippene som statsråden snakker om, er ikke lett å se. OBOS og BOB har i brev til komiteen meldt at de ønsker å delta i konkurranse om Borettsregisteret med bl.a. Kartverket. Det ville oppfylt kravet om konkurranse på feltet. Mitt spørsmål til statsråden er: Får de muligheter til det?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Fremskrittspartiet støtter Regjeringen i denne saken, bortsett fra på ett område. Det har for øvrig statsråden fått et spørsmål om – det er om lokalisering. Regjeringen har jo bestemt, parallelt med at vi behandlet denne saken i vår komite, at dette skal lokaliseres til Ullensvang, noe som en kan stille spørsmål ved, uavhengig av saken vi behandler her i dag. Men så sier statsråden i sitt svar til representanten Holmås at en av årsakene til at de gjør dette grepet, selvfølgelig er det med stordriftsfordeler. Da er mitt spørsmål: Hva er poenget med å opprette et nytt register, med nye ansatte i Ullensvang, når man med enkelhet bare kunne lagt dette til Kartverket eller andre eksisterende institusjoner i statlig regi?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Jeg skal være litt forsiktig, en kvier seg litt for å forlenge debatter i disse tider – vi nærmer oss slutten. Men det er et par ting jeg ønsker å kommentere. La meg først få lov til å si at vi er i en merkelig situasjon, for vi registrerer her i dag at nå er det SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet som går i front for konkurranseutsetting og privatisering, mens Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre ønsker et statlig monopol. Det i seg selv burde jo få noen bjeller til å klinge for noen hver! For meg er faktisk den bjelleklangen nok til at jeg sannsynligvis ville ha falt ned på et statlig monopol omtrent uavhengig av innholdet. Men det er én ting som det ikke er sagt så mye om i dag, og det er at Fremskrittspartiet får flertall for et viktig forslag, nr. 1, der Regjeringen blir bedt om å «utrede og fremme forslag til full avgiftsmessig likebehandling av forvaltningstjenester som boligbyggelagene yter til tilknyttede borettslag og mellom frittstående borettslag og sameier». Det forteller jo også noe om den debatten vi har her i dag, for her ser vi at de forskjellige flertallskonstellasjonene skifter posisjon. Det synes jeg også avtegner litt av de posisjonene som er i salen her i dag. Jeg tror faktisk at det forslaget har vel så mye virkning i forhold til det å få konkurranse – på andre felt, riktignok, men det er av betydning. Statsråden var litt tvilende til hvorvidt man klarer å skape konkurranse med det som Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ønsker seg her. I den forbindelse vil jeg sitere fra brev av 30. mai fra statsråden til komiteen. For hvis en skal skape konkurranse i regi av NBBL, OBOS og BOB, er det interessant å se at alle disse registrene ville bli opprettet innenfor boligsamvirket: «Både OBOS og BOB er som kjent, medlemmer av NBBL. I tillegg er adm. direktør i OBOS Martin Mæland nestleder i NBBL’s styre og styreleder i BOB Per Rune Henriksen medlem i NBBL’s styre. OBOS har dessuten investert 9,8 mill. kroner i NBBL’s register, jf. NBBL’s årshefte for 2004.» Det i seg selv forteller jo at en ikke greier å skape noen sunn konkurranse mellom disse.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Muligens, president.
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2005-06-09:
Det er gledelig at vi i dag kan bidra til at vi får råd for funksjonshemmede i kommuner og fylkeskommuner. Dette er i tråd med det som startet med arbeidet i det såkalte Manneråk-utvalget og ble lagt fram i den innstillingen som heter Fra bruker til borger. Videre ble det også omtalt i forbindelse med stortingssaken, St.meld. nr. 40 for 2002-2003, Nedbygging av funskjonshemmende barrierer. Det som det har vært en del diskusjon omkring, er om det skal være felles råd for funksjonshemmede og eldre. Eldreråd er jo lovfestet, og nå blir også råd for funksjonshemmede lovfestet, og spørsmålet er om man kan slå sammen disse rådene. Det er det jeg har noen merknader til. Jeg synes at i små kommuner må det være mulig, men det må da være slik at de som er brukere her, og de gruppene det gjelder, er enige om at begge gruppers synspunkter og interesser blir godt ivaretatt. Disse rådene skal jo kunne være noe mer enn bare å komme med uttalelser i enkeltsaker. Det står jo også nevnt fra departementets side at en skal kunne fremme uttalelser og råd i alle de saker som gjelder funksjonshemmede og/eller eldre. Jeg må bare si at når vi har gått inn for felles råd, er det ut fra at en del kommuner er så små at det kanskje vil være hensiktsmessig å ha felles råd. Men i fylkessammenheng synes dette lite aktuelt. Det er også lite aktuelt, etter min mening, å åpne for at det kan være interfylkeskommunale råd. Det bør være ett råd i hvert fylke. Det er først og fremst disse tingene som har vært diskutable i denne saken og i innstillingen – noe som det også ble gjort rede for av representanten Nesvik – i og med at Fremskrittspartiet stemmer imot § 4. Vi har valgt ikke å gjøre det. Jeg synes at det er riktig at kommunene får en viss fleksibilitet og mulighet til å finne en tilpasset ordning som passer for kommunen, og som passer for brukerne, med sterk innvirkning fra dem, og at en da kan ha ett felles råd.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2005-06-09:
Jeg vil takke saksordføreren for en grundig og god gjennomgang av saken. Hovedformålet med Regjeringens forslag i proposisjonen er å skape bedre kontroll med innholdet i de program som kringkastes i Norge. Ny teknologi, sammen med et stort mangfold i kringkastingssektoren, nødvendiggjør at myndighetene holder et våkent øye, slik at publikum får det kringkastingstilbudet de har krav på. Høyre er tilfreds med at Regjeringen får tilslutning til et mer nyansert sanksjonssystem for brudd på kringkastingsloven. Det skal bidra til at norske kringkastere og andre som sprer kringkasting til det norske publikum, gjør dette innenfor en rettslig ramme som er fastsatt i norsk og internasjonalt regelverk. Høyre er også tilfreds med at Regjeringen får tilslutning til punktet om forbud mot videresending av ulovlige program. Lovendringen vil gi Medietilsynet mulighet til å legge ned forbud mot videresending av program fra utenlandske TV-kanaler via satellitt med innhold som i alvorlig grad kan være skadelig for mindreårige. På ett punkt er det, som også saksordføreren var inne på, en reell uenighet i komiteen, nemlig på området forbud mot salgsfremmende omtale og skjult reklame. Regjeringens formål med å fremme dette forslaget er at det er behov for å gjøre dagens regelverk klarere. Ny teknologi gjør det mulig å velge bort reklameinnslag på TV, og det er grunn til å tro at dette kan føre til at det blir flere skjulte reklamebudskap i programmene. Jeg synes det er viktig å understreke Regjeringens klare definisjon av skjult reklame, og det er: når det foregår bevisst omtale av et produkt, en tjeneste e.l., når den bevisste omtalen har et markedsføringsmotiv, og at det markedsførende motivet ikke er gjort klart for publikum. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet tilkjennegir en bekymring for at forbudet kan gripe inn i den redaksjonelle friheten og kan gjøre det vanskelig å drive forbrukerjournalistikk. Jeg mener at statsrådens brev til komiteen, datert 31. mai, på spørsmål fra komiteen klargjør at disse bekymringene er grunnløse og ikke vil rammes av forbudet. Etter Høyres syn er det derfor klart, både i begrunnelsen og i lovforslaget, at ethvert innslag eller omtale av et produkt, en tjeneste e.l. som er klart redaksjonelt begrunnet og der det ikke ligger noe markedsførende, kommersielt motiv bak presentasjonen, ikke rammes av forbudet. Jeg vil oppfordre Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet til på se på det forslaget fra Høyre og Kristelig Folkeparti som nå er omdelt i salen. Jeg håper at de vil kunne gi sin støtte til det. Det tydeliggjør hva som skal ligge i denne definisjonen. Regjeringen viser at den også i denne saken er i forkant av utviklingen, og det er Høyre svært fornøyd med.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Det er dristig av en statsråd fra Høyre å snakke om at det er noen på venstresiden som ikke beveger seg framover, eller ønsker å møte framtiden. Jeg minner om at statsråden representerer de konservative. Det er noe som ikke stemmer med det vi nå hørte fra statsråden: Hovedsammenslutningen trakk seg ut av samarbeidet. Har statsråden noensinne spurt seg selv hvorfor? Det er jo ikke sånn at det er noen hjelp i å ha høringer hvis en ikke lytter. Føler statsråden at det har vært god dialog med arbeidstakernes organisasjoner? Føler statsråden at det var så viktig at man var nødt til å skynde seg litt for å få vedtatt en lov? Fryktet han høsten?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Det var en gang en statsråd fra partiet Høyre som hadde lyst til å oppheve IA-avtalen, men på grunn av massiv kritikk – også det fra arbeidstakerne – ble det ikke noe av. Resultatet ser vi nå: Den fungerer meget godt. Vi har også hatt en kjempediskusjon om AFP-ordningen. Heller ikke når det gjelder den avtalen, har Høyre hatt pådriverrollen. Trygghet ved ansettelser, trygghet for at statstjenesten består av de best kvalifiserte kvinner og menn, ligger i reglene for ansettelse. Dagens kollegiale tilsettingsorganer og totrinnsbehandling sikrer at tilsettingssaker blir meget godt forberedt. Ser ikke statsråden at den nye bestemmelsen, den endringen som nå gjøres, fører til det motsatte?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Jeg synes ikke det skal få henge i lufta at ventelønnsordningen er med på å presse eldre arbeidstakere ut av arbeidslivet. Jeg synes faktisk at det er nødvendig å be statsråden og Regjeringen tenke i de baner at krav til effektivisering, modernisering og omorganisering er vel så viktig for folk i arbeidslivet og er et vel så stort press på den enkelte som ventelønn, skulle en tro. Jeg mener faktisk at med de effektiviseringskrav som nå stilles, ikke minst takket være denne regjeringen, som har en så stor tro på dette, er det slik at mange rett og slett ikke orker å stå i arbeidslivet til de går av med pensjon. Det burde kanskje være et tankekors.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Nå får vi altså en runde om hvem som gjorde hva. Det lyder faktisk litt hult, for vi i Arbeiderpartiet får hele tiden kjeft fordi vi ikke er for omstilling. Vi var for omstilling, det er helt riktig, men vi var det i samarbeid med organisasjonene. Det var et tett, nært samarbeid, og det er det statsråden burde ha lært av, så hadde det gått mye bedre. Istedenfor har det liksom skjedd litt her og litt der, uten at organisasjonene har fått være med. Det er det statsråden burde ha lært av den omstillingen som vi foretok på det tidspunktet.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Jeg måtte bare stusse litt da Ola T. Lånke virket litt forundret over at det nå hadde blitt en kulturpolitisk debatt. NRK er faktisk en enorm kulturinstitusjon. Heldigvis er NRK pålagt lover og regler som allmennkringkaster. Men det gjelder vel for journalistene i NRK som i alle andre medier at de har en journalistisk frihet, og det må de faktisk få lov til å ha. Jeg ønsker å ha NRK som det er, i allmennkringkasterrollen og med den ansvarlighet NRK viser. Jeg er litt redd for at vi nå er i ferd med å komme inn i en litt komisk debatt her, fordi vi nå diskuterer et overivrig medietilsyn. Vi får nå forsikringer om at det ikke blir forbudt å snakke om Kvikk Lunsj på radio, men vi kan nå plutselig komme i den situasjon at de snakker om noe annet på radio, og så er det kanskje et medietilsyn som gjerne skulle hatt en oppgave til å drive med. Jeg må si at det er viktig å slå ring rundt NRK, og jeg ville nok ha ønsket at vi hadde lyttet mer til hva ledelsen i NRK sa, enn det jeg opplever er gjort til nå.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-09:
Statsråden prøver å si: Her har det vært høringer, dette har vært en god prosess. Men det har jo ikke vært en god prosess når de ansatte trekker seg fra utvalget, trekker seg fra prosessen. Det må jo være sånn at man da må gå inn og evaluere hva slags prosess man har satt i gang. Det man her gjør, er jo å frata de ansatte rettigheter – mange rettigheter. Statsråden er inne på at ventelønn støter eldre arbeidstakere ut av arbeidslivet. Det er jo ikke sånn. Det er faktisk ved de store omstillingene i statlig virksomhet som Telenor, Posten og NSB at man har mistet arbeidsplasser over det ganske land – hvor det ikke har vært muligheter for å gå inn i andre stillinger, og hvor man også har hatt så spesielle yrker, og spesialkompetanse, at det ikke fins jobber rundt omkring. Ventelønnsordningen har vært en god ordning. Hvorfor fjerner man den med et pennestrøk?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-09:
Statsråden har nå lagt fram mange synspunkter på ventelønnsordningene. Men det som er ganske viktig her, og det kritikken stort sett går på, er at de ansatte ikke har vært med på denne prosessen. Det er klart at dette er rettigheter som man har opparbeidet seg, og som man har hatt så langt tilbake som tidlig på 1900-tallet, og når man fratar de ansatte rettigheter, er man nødt til å kjøre en prosess. Det er viktig ved enhver omstilling. Hvis man skal greie å få til en omstilling og få de ansatte med på lag, må man faktisk ha prosesser. Det statsråden stod her og sa etter min replikk, var at de ansatte hadde trukket seg fra denne prosessen for å være med på å skifte ut Regjeringa, det var det de ønsket. Jeg må utfordre statsråden en gang til: Mener statsråden at de ansatte har trukket seg ut av denne prosessen fordi de ønsker en annen regjering? Eller kan det være noe med denne prosessen som ikke er i tråd med det vanlige reglementet? Jeg vil gjerne spørre: Hva mener statsråden er grunnen til at de ansatte har trukket seg ut av prosessen? Det må han svare på, for han har hatt ansvaret for den prosessen.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Det er interessant å høre representanten Giske, som nå har stilt seg helt på reklamekreftenes side og kjemper mot reguleringer når det gjelder påvirkning i eteren og i fjernsynet. Representanten Giske sier at det forslaget som jeg har lagt fram på vegne av Høyre og Kristelig Folkeparti, inneholder større endringer enn det som jeg skal ha påstått. Det tror jeg ikke er riktig. Det er ikke noen store endringer det dreier seg om, men de er betydningsfulle. Det betyr at alle stilles likt. Det er ikke lenger slik at det bare er de som produserer egne programmer, som rammes – i hovedsak NRK i Norge, fordi det stort sett bare er NRK som produserer egne programmer – men her skal alle kunne tas på samme måte. Jeg synes at når man går i detalj og nevner enkelte programmer, som «Først og sist» og andre som man nå frykter skal få dette mot seg, er det en overdrivelse som ikke hører hjemme når det gjelder denne loven. Det som er sagt, er at dette skal bygge på skjønn. Medietilsynet skal utøve et skjønn, det skal vurderes om det er fremmet eller presentert i salgsfremmende hensikt, om det virker slik, bl.a. Jeg har tillit til at dette vil bli håndtert på en god måte i forhold til regelverket. Nå tror jeg vi har fått et godt avveid regelverk i det nye forslaget som er kommet, som skal kunne danne utgangpunkt for en slik vurdering, et slikt skjønn. For meg blir det helt patetisk å høre representanten Giske nå prøve å gjøre kulturpolitikk ut av dette ved å antyde at kunstnere ikke skal få lov til å slippe til i programmer. Det faller på sin egen urimelighet. Selvfølgelig skal de det. Det er ikke det dette handler om, det handler om å ta utvekstene på en salgsfremmende taktikk som veldig mange selskaper benytter seg av i forhold til produserte programmer.
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
NRK er en kulturinstitusjon. Det skal den være, og derfor ønsker vi også at den skal kunne stå seg mot markedskreftene og dem som ønsker å gjennomsyre den med reklame, slik at den ikke ødelegges som kulturinstitusjon. Det gjelder også andre kanaler. Til dette med skjult reklame: Ja, vårt forslag representerer i grunnen en utvidelse på sett og vis, fordi det skal dreie seg ikke bare om de programmer som er produsert av kringkasteren selv, men også om dem som er bestilt og innkjøpt utenfra. I § 3-3 står det at det ikke skal være skjult reklame. Den paragrafen vi foreslår her, er en definisjon av hva det ligger i det. Det betyr da en utvidelse, slik at det skal kunne være forbud mot skjult reklame også i programmer som er bestilt og innkjøpt, ikke bare i dem som er produsert av kringkasteren selv, og da i praksis NRK i Norge, som er den eneste her som stort sett produserer selv.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Jeg frykter ikke høsten. Jeg ser fram til fire nye år for å gjennomføre god sentrum-høyre-politikk til beste for landet. Konservatisme dreier seg om å forandre for å bevare. Det betyr at vi vil gjøre endringer som tar vare på de beste verdiene i det norske samfunnet. Vi har også registrert at vi har hatt virkemidler i tjenestemannsloven som har gitt resultater vi slett ikke har ønsket oss, men som jeg registrerer at venstresiden vil tviholde på. Ventelønnsordningen har blitt et verktøy for å skyve eldre mennesker ut av arbeidslivet. Det ønsker ikke regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Vi ønsker virkemidler som styrker sysselsettingen, og som gjør at arbeidsgivere også i staten har sterke incitamenter for å beholde arbeidskraft, også den eldre arbeidskraften, når omstillinger skal foregå. Når det gjelder å ikke lytte til høringer, gjør jeg representanten Faldet oppmerksom på at vi faktisk har gjort endringer nettopp fordi vi lyttet til gode, saklige argumenter i høringsrunden.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Prosessen har fra mitt departements side vært forsøkt tilrettelagt på en god måte som skulle inkludere. Jeg registrerer at en av hovedsammenslutningene langt på vei har vært enig i det, og ønsket å delta. Men jeg registrerer samtidig at tre hovedsammenslutninger som for lang tid siden har sett det som et viktig mål å fjerne denne regjeringen, har valgt ikke å delta i en prosess som vi inviterte til. Når jeg lytter til denne debatten kan jeg få inntrykk av at venstresiden tror at dette er endringer som fjerner det sosiale sikkerhetsnettet for medarbeidere som omfattes av omstillinger i staten. Men det er altså en harmonisering, slik at medarbeidere i staten får akkurat det samme stillingsvernet som kommunalt ansatte, fylkeskommunalt ansatte og ansatte i privat sektor. Man kan jo undre seg over at Sosialistisk Venstreparti, Arbeiderpartiet og Senterpartiet etter denne diskusjonsrunden ikke går på barrikadene for å etablere ventelønnsordninger i kommunal og fylkeskommunal sektor – jeg har ikke sett at de gjør det.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Nei, naturligvis gjør jeg ikke det. Vi har lagt fram forslag til endringer i ansettelsesprosedyren som vi tror er bedre tilpasset en moderne tid, og som åpner for stor medinnflytelse for de ansatte i staten også i fortsettelsen. Men samtidig tror jeg det er et sterkt behov for – om vi ønsker å styrke attraktiviteten til staten som arbeidsgiver også på ledernivå – å tydeliggjøre lederansvaret og gi lederne en klarere rolle også i forbindelse med ansettelser. Jeg tror også vi skal være oppmerksomme på at i disse kollegiale organene har det vært håndtert ikke bare ansettelsessaker, men også oppsigelses- og avskjedssaker, noe som setter de ansattes representanter i en vanskelig og unødvendig lojalitetskonflikt. I sum mener jeg at dette er et godt forenklingsforslag, som ivaretar behovet for modernisering og forenkling, men som også ivaretar behovet for medinnflytelse for de ansatte.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Nei, statsråden gjør ikke det. Jeg mener at det nye, forenklede regelverket gir god adgang til medinnflytelse for de ansatte. Og jeg har stor tillit til – både i forhold til dagens ledere i staten og i forhold til de kommende – at bedriftsdemokratiet også fungerer godt i statlig virksomhet. Når det gjelder kvalifikasjonskravet, gjør vi det enda tydeligere ved å foreslå å lovfeste det. Det som forundrer meg når jeg hører representanten Faldets innlegg, er først det store engasjementet for arbeidet rundt inkluderende arbeidsliv – et engasjement som jeg deler fullt ut. Samtidig er man motstander av å avvikle en ordning som har skjøvet eldre arbeidstakere ut i passivitet, som har vært et verktøy som har blitt misbrukt, og som har bidratt til mindre oppmerksomhet både fra arbeidsgiverne, fra systemet og fra arbeidstakerne selv rundt det å skaffe seg annen aktivitet. Dette er inkluderende arbeidsliv i praksis.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Vi ønsker en harmonisering av reglene i arbeidslivet for å skape en større dynamikk og for å gi medarbeidere i både privat og offentlig sektor sterkere incitamenter for å kunne bevege seg på tvers. Det tror vi vil være en stor styrke, både for stat, kommune og fylkeskommune og for det private. Vi tror på den kompetanseutvekslingen som i større grad vil foretas hvis barrierene mellom det private og det offentlige bygges ned. Vi tror også det er riktig i forbindelse med tjenestemennenes rolle å bygge ned barrierene i forhold til stillingsvern og harmonisere det til de stillingsvernsreglene som gjelder for det øvrige arbeidslivet. Jeg ser ingen god grunn til at tjenestemenn i staten skal ha helt andre vilkår på dette området enn arbeidstakere i fylkeskommune og kommune, som langt på vei fyller de samme oppgavene.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Det er et tankekors. Derfor har hele regjeringen et sterkt engasjement for avtalen om et inkluderende arbeidsliv, også de områdene som strekker seg utover å redusere sykefraværet. Det at vi har mellom 600 000 og 700 000 mennesker i arbeidsfør alder utenfor arbeidslivet, er en av de viktigste hovedoppgavene, kanskje den aller, aller viktigste, som vi har å gjøre noe med. Ventelønnsordningen har vist seg å være et lite egnet virkemiddel for å gjøre noe med nettopp det. Ventelønnsordningen har særlig rammet eldre arbeidstakere. Vi har klart dokumentert, også overfor Stortinget, at det er mindre aktivitet både hos arbeidsgiver, hos Aetat og hos den enkelte som er omfattet av ventelønnsordningen, enn det andre arbeidssøkere er omfattet av. Det kan høres ut på denne debatten som om ventelønn er det personalpolitiske virkemidlet vi har for å dempe de individuelle ulempene ved omstilling. Men det er jo ikke slik. Det finnes et sett av gode virkemidler som skal gjøre omstilling også i statlig virksomhet minst mulig belastende for den enkelte. Jeg er opptatt av at vi bruker de virkemidlene som bidrar til at flest mulig kommer tilbake i arbeid – i staten, i annen offentlig virksomhet eller i privat virksomhet. Jeg mener også at Regjeringen i det den har levert til Stortinget, ganske grundig har dokumentert at ventelønnsordningen ikke har vært det virkemidlet som virkelig har bidratt til at fokuset har vært: Ut i arbeid igjen. Jeg er lei meg fordi ventelønnsordningen i så stor grad kan ha vært en sovepute for den aktiviteten som statlige arbeidsgivere egentlig skulle ha bedrevet. Så synes jeg at representanten Faldet skulle reflektere litt over i hvilken periode de store statlige omstillingene faktisk ble besluttet.
Morten Andreas Meyer (Høyre), 2005-06-09:
Bedre kunne ikke representanten Eirin Faldet ha sagt det: Arbeiderpartiet var for omstillinger. Det er det slutt på. Nå skal det stå dørgende stille, viljen til å endre er borte. Jeg fastholder, som jeg sa i mitt hovedinnlegg, at departementet la opp til en prosess som skulle inkludere, som var inkluderende. Vi la opp til en høringsfrist som strakk seg godt utover det normale. Vi etablerte en dialog nettopp med den hensikten å ivareta de kravene som representanten Hansen og representanten Faldet ønsker seg. Jeg tror ikke jeg er den nærmeste til å begrunne hvorfor tre av hovedsammenslutningene valgte å trekke seg ut, men jeg er altså ikke fremmed for at det er knyttet til at de tre samme hovedsammenslutningene ikke ønsker denne regjeringen vel.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-06-09:
I dag er det slik at tilsetjings- og oppseiingsprosessar går føre seg i såkalla kollegiale råd. Med det forslaget som Regjeringa har lagt fram, vil slike prosessar verte kraftig forenkla. Isolert sett kan det jo høyrast bra ut, men det kan også vere slik at avgjersler kan verte tekne av ein person i leiinga. Korleis tenkjer statsråden seg at ein kan sikre seg mot overgrep mot enkeltmenneske? Det står det ingenting om i proposisjonen frå Regjeringa, anna enn at saka då kan prøvast for rettsapparatet. Ein slik prosess er kostbar for den enkelte, både økonomisk og – ikkje minst – emosjonelt. Utfordringa mi er: Meiner ikkje statsråden at vi manglar den demokratiske biten når det gjeld tryggleiken for den enkelte personen?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-06-09:
Dette er ei lita klargjering frå Senterpartiet. Senterpartiet støttar proposisjonen. Eg syntest ikkje det var nødvendig å ta ordet i tillegg til det som saksordføraren sa. Men eg ser at det har dukka opp nokre problemstillingar rundt § 1-1 som eg gjerne vil avklare. For Senterpartiet er det viktig at § 1-1 ikkje er i strid med ytringsfridommen og den redaksjonelle fridommen. Vi ønskjer heller ikkje at det skal kunne vere forsettleg bruk av skjult reklame, og det synest som det har vore eit rimelig stort fleirtal i denne salen som ønskjer det same. Så går det på formuleringar. Når det blir teke fram døme på både Kvikk Lunsj og Firkløver, går eg ut frå at statsråden merkar seg det som blir sagt i debatten her no, og tek det med seg når departementet skal lage forskrifter til denne lovteksten, slik at Medietilsynet får klar beskjed om korleis ein skal tolke lova. I begge forslaga står det i siste setning: «Slik presentasjon anses som forsettlig særlig dersom den skjer mot betaling eller lignende godtgjøring.» Det er mitt klare inntrykk at det er alle, med unntak av Framstegspartiet, samd i. Senterpartiet står bakom forslaget i innstillinga. Men eg ber om at voteringa blir lagd opp slik at vi når det fell, subsidiært kan støtte forslag nr. 2, som er fremma av Ola T. Lånke på vegner av Høgre og Kristeleg Folkeparti.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Å framstille ventelønnsordningen som en utstøtelsesmekanisme faller på sin egen urimelighet, all den tid alle organisasjonene, som jo er svært opptatt av utstøtelse, kjemper med nebb og klør for å beholde den. Dette kunne ha vært veldig mye bedre håndtert hvis man aktivt virkelig prøvde å bruke den fortrinnsretten man har i staten. Det er voldsom sirkulasjon av ansatte i statlige etater, og jeg tror det kunne ha vært gjort veldig mye for å få personer som får ventelønn, som blir overtallige i ulike virksomheter, inn igjen i en så stor virksomhet som staten er. Slik opererer man jo i private store konserner. Man prøver å finne plass til dem man har, innenfor sine egne virksomheter, istedenfor å gå til oppsigelser. Mitt hovedspørsmål – til slutt – er: Statsråden sa at han ville ha likestilling mellom ansatte i staten og ansatte i det private. Ser ikke statsråden fra det gamle embetsmannspartiet Høyre at det å være en tjenestemann i staten, gi råd til en statsråd, er en spesiell posisjon – i forhold til det å jobbe i en privat bedrift?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
La meg først si at det er en glede å høre statsråden si at hun er fornøyd med at Stortinget stort sett slutter seg til de lovparagrafene Regjeringen har foreslått. I andre saker hvor man stort sett slutter seg til lovparagrafene Regjeringen har foreslått, har man reagert på en litt annen måte. Men la nå det ligge. Statsråden slipper jo katta ut av sekken her når hun sier at det også er programmer som ikke er egenprodusert, f.eks. «Seinfeld» tror jeg hun nevnte som eksempel på et program som har skjult reklame, som da ikke kan godtas. Det blir jo interessant å se hvilke programmer som etter hvert forsvinner fra norske TV-skjermer, dersom utenlandske innkjøpte serier som har merkereklame i seg, ikke lenger skal kunne vises på norsk TV. Den 15. mai i år sendte Medietilsynet et brev til «Nitimen», der de kritiserte «Nitimen» for et innslag om Kvikk Lunsj og bad om et svar om brudd på reklameforbudet innen 5. juni, fordi de hadde intervjuet folk som hadde laget Kvikk Lunsj. Mener statsråden at dette er en oppgave for Medietilsynet for å stoppe såkalt skjult reklame?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Denne problemstillingen gjelder ikke reklame det blir betalt for, det er soleklart formulert i lovparagrafen at det er forsettlig, bevisst. Men la meg illustrere det med Kvikk Lunsj-eksemplet. Det brevet som Medietilsynet skrev til «Nitimen», beskriver et innslag hvor reporteren sier følgende: Kvikk Lunsj ligger som nummer fire på sjokoladetoppen i Norge, så det er et virkelig populært produkt, og det er bare slått av Freia Melkesjokolade, Firkløver og Twist. Og her snakker vi om «Nitimen» – ingen betaling, det er en reportasje fra en sjokoladefabrikk. Det finner Medietilsynet så graverende at man ber om forklaring fra NRK innen 5. juni. Nå stoppet denne saken, for man hadde ikke lovhjemmel til å forfølge den. Men etter det jeg forstår, skal SV nå sammen med Regjeringen sørge for at vi får en lovhjemmel til å forfølge Kvikk Lunsj-reportasjen o.l. Synes virkelig ikke statsråden at Medietilsynet har andre og viktigere oppgaver å ta seg til?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Først til det som representanten Lånke kaller en liten endring, de tre ordene «fra kringkastingsforetakets side». Det er overhodet ingen liten endring, det er hele den vesentlige endringen i paragrafen. I et program som «Senkveld» stiller f.eks. artister opp helt åpenbart for å markedsføre sine utgivelser av musikk. Selv om kringkastingsforetaket anser dette som redaksjonelt og journalistisk forsvarlig visning, vil artisten og plateselskapet åpenbart stille av markedsføringshensyn. Så det å fjerne begrensningen «fra kringkastingsforetakets side» åpner en helt annen verden for inngripen mot ulike program, bl.a. «Senkveld», som statsråden viste til, men selvsagt også «Først og sist» med Skavlan og den type program, hvor ulike artister og andre presenterer seg og sine produkt i et åpenbart forsøk på å selge mer. At SV er med på dette, som da vil begrense disse kunstnernes muligheter til nettopp å markedsføre sine produkter, er ganske interessant. Vi kommer i den situasjonen at et forslag fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ikke får flertall på tross av at Fremskrittspartiet støtter det, fordi et av partiene bak forslaget trekker seg. Vi får håpe at dette ikke brukes i valgkampen som et argument for at en flertallsregjering kanskje ikke er noen flertallsregjering likevel. Det føles litt absurd å være i en situasjon hvor egne forslag faller på grunn av forslagsstillerne selv. Man kan kanskje spørre seg hvordan det blir i et regjeringssamarbeid med den type samarbeid. Men arbeidet med å bli kvitt den regjeringen vi har nå, er så viktig at det skal vi gå inn i med åpne øyne likevel. Det skal vel gå bra til slutt, tenker jeg.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Jeg konstaterer at ordet «patetisk» nå er inntatt i den parlamentariske språkføringen, siden det passerte her. Representanten fra Kristelig Folkeparti unnlot fullstendig å snakke om sakens innhold, nemlig den endringen som man nå gjør, hvem dette reklameformålet og motivet kommer fra. Vi hadde spesifisert det til at det var kringkastingsforetaket. Jeg går ut fra at man ved at man fra Høyre og Kristelig Folkepartis side fjerner de tre ordene «fra kringkastingsforetakets side», utvider hvem det er som skal ha målet å drive reklame. Så langt må vi vel være enige. Da begynner vi å snakke om dem som deltar i programmene. Det var ikke jeg som begynte å nevne disse programmene – det var statsråden som spesifikt nevnte et program som «Senkveld», som er ganske parallelt med et program som «Først & sist» på NRK, hvor man inviterer ulike gjester til å snakke om ulike ting. På «Senkveld» er det det man gjør. Man inviterer ulike artister, musikere og andre til å snakke om produktene sine – CD-ene sine, bøkene sine, filmene sine, osv. – i den åpenbare hensikt å få folk til å kjøpe CD-en, kjøpe boken, se filmen, osv. Så kommer statsråden opp og sier at det er ikke meningen. Da lurer jeg på hvilke innslag på «Senkveld» hun egentlig er mest bekymret for, for «Senkveld» består av slike innslag. Jeg går ut fra at det ikke er Harald Rønneberg som gjør ting han ikke kan, statsråden sikter til i «Senkveld»-sammenheng. Men hvor går da den grensen? Hvis man får en kaffeprodusent til å snakke om sitt nye kaffeprodukt på frokost-TV – vel å merke uten betaling, for med en gang det blir betaling, er vi enige om saken – er det der grensen går? Poenget er at det blir helt flytende. Vi ville ha spesifisert at det er kringkastingsforetaket som må ha reklamemålet med innslaget. Hvis kringkastingsforetaket NRK, TV 2 eller TVNorge vurderer at dette er journalistisk interessant og journalistisk riktig for dem, skal ikke Medietilsynet kunne gripe inn og slå ned på det, selv om den man intervjuer, åpenbart har reklameforsett. Vi kommer tilbake til Kvikk Lunsj. Jeg er ikke et fnugg i tvil om at Freia snakker om Kvikk Lunsj på Nitimen den 22. februar fordi de ønsker å selge mer Kvikk Lunsj. Det er helt åpenbart. Men jeg tror at Nitimen lager et innslag om Kvikk Lunsj fordi det er et interessant produkt, nærmest et kulturprodukt – det er det man har med seg i sekken når man skal på påskeferie. Det er et journalistisk innslag. Det hadde vært veldig interessant å få klargjort hvor grensene går, om Ola T. Lånke på vegne av Høyre og Kristelig Folkeparti kan avklare at det er det som er ment, at det er en utvidelse av hvem som har reklameforsett eller reklamemotiv i forhold til det vi foreslår. At det er en vesentlig endring, må være åpenbart. Så er det flott at SV har snakket med ulike juridiske rådgivere. Det er fryktelig dumt at de ikke også snakker med sine medforslagsstillere.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Jeg tror «patetisk» egentlig betyr «overdrevet følelsesmessig». Når det gjelder akkurat den valøren som Ola T. Lånke la i det, gikk det ikke på det at jeg hadde holdt et gripende godt innlegg – jeg tror valøren kanskje var litt mer negativ enn som så. Men la nå det gå. Det skal vi kunne leve med. Jeg er glad for at det nå ble bekreftet at det er en vesentlig endring her, nemlig at man utvider i forhold til hvem det er som har reklameformålet med innslaget. Men det var altså statsråden som brukte programmene «Senkveld», «71 grader Nord» og de ulike oppussingsprogrammene som eksempler i et svar til Fremskrittspartiet. Det er for meg også her helt åpenbart at når det stiller 30 snekkere i «Ekstrem Oppussing» hos Asgeir, så er det ikke bare av rørende omtanke for dem som skal få seg et nytt hus, det er også fordi samtlige 30 har en genser på seg hvor navnet på rørlegger- eller snekkerfirmaet eller hva det nå er, står. Jeg forstår det sånn at den type ting nå blir forbudt, for nå skal det kunne slås ned på ikke bare kringkastingsforetakets reklameøyemed, men også på deltakerens reklameøyemed – skjønnsmessig, forstår jeg; kunstnere er herved unntatt. Så det er tydeligvis forarbeidene ved debatten i Odelstinget som setter grenser for dette, selv om lovteksten åpner for helt andre ting. Jeg skulle ønske man hadde den holdningen til lovarbeider og forarbeider i andre saker som vi har diskutert her, men vi får da respektere at man nå har satt grensen slik at det ikke gjelder kunstnere. Da gjenstår mine spørsmål: Hva slags produktplassering, hva slags deltakere og hva slags reklame er det man ønsker å slå ned på, vel å merke i alle innslag hvor den som står ansvarlig for programmet, kringkastingsforetaket, mener at det er journalistisk forsvarlig å mene at dette ikke tjener et reklameformål?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-09:
Det finnes mange sjokolademerker som trenger beskyttelse i journalistisk øyemed, så vi er ikke ferdig her ennå. Statsråden sa at det var interessant å se representanten Giske når han ikke får viljen sin. Vel, hvis statsråd Valgerd Svarstad Haugland hadde reagert med samme stoiske ro i nederlagets time på lørdag og i de siste ukene i forhold til åndsverkloven som jeg gjør i forhold til å lide et dramatisk nederlag i denne saken, hadde vi spart oss for mye bryderi. Jeg skal love ikke å sende ut pressemeldinger med usanne opplysninger om regjeringspartienes ståsted, ei heller spre bekymring i sjokoladefabrikantenes reklameavdelinger. Dette er likevel en alvorlig sak, for det dreier seg om når myndighetene skal ha fullmakt til å gripe inn i journalistisk funderte program. Vi mener at terskelen for det skal være svært høy. Det dreier seg om hvem det er som har motiv for reklame, før man går inn og rett og slett gir bøter eller kommer med andre straffereaksjoner overfor mediekanaler. Statsråden sitter og rister på hodet. Det er også en parlamentarisk måte å arbeide på. Men det er ikke likegyldig for kanalene hvilke skjønnsmessige fullmakter vi gir myndighetene til å gripe inn mot NRK, mot TV 2, mot radioen eller mot andre mediekanaler når vi mener at de trår over en grense. Andre land har et svært liberalt regelverk, fordi det er så grunnfestet i ytringsfriheten at man skal være kritisk til å gripe inn. Jeg forstår at statsråden og Regjeringen har et annet syn på dette. Det får de også støtte for fra SV. Jeg tror nok at Ulf Erik Knudsen fra Fremskrittspartiet ikke trenger å belære oss om å skifte standpunkt i ulike saker. Det er nok slik at partier uten regjeringsansvar og uten erfaring med det har lettere for å skifte standpunkt enn de som har hatt det. Det er nettopp derfor at det nå er så viktig å få SV inn i regjeringskontorene, slik at de får erfaring med det og kan bli en stabil samarbeidspartner for Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Det er jeg helt overbevist om at vi skal klare.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Fra Fremskrittspartiets side mener vi at systemet med kringkastingskonsesjoner er anakronistisk og lite hensiktsmessig. Vi erkjenner imidlertid at det eksisterer, og at vi må forholde oss til det. Da må vi også ha et visst regime for å håndtere de konsesjonsregler som finnes. Det sentrale i denne innstillingen er forbudet mot salgsfremmende omtale og skjult reklame. Jeg registrerer at NRK, Kanal 24, P4, TV 2, Norsk Journalistlag, Norsk Presseforbund og Norsk Redaktørforening er imot forslaget fordi de mener at det strider mot ytringsfriheten og den redaksjonelle frihet. Det er et syn jeg deler. Jeg registrerer også at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet sier i sine merknader at man primært mener «at dagens regelverk fungerer godt og mener primært at ingen endring av regelverket er nødvendig». Jeg synes jo at når man har dette synet, er det litt merkelig at man faktisk legger frem et forslag, men det får stå for disse partienes regning. Alle som har jobbet i pressen på et eller annet vis, enten det er i radio, i TV eller i en avis, vet at salgsfremmende omtale i stor grad blir stoppet av mediene selv, da de er underlagt presseetiske regler som i lang tid har vist seg å fungere meget godt i Norge. Det er også slik at norske forbrukere på ingen måte er bevisstløse, ukritiske og passive mottakere av det innholdet som blir servert dem. Det ser alle stortingsrepresentanter som får mailer og brev hvor folk klager på bl.a. sponsing i NRK. Det jeg er redd for når man blindt innfører en slik regel uten å ha tenkt gjennom konsekvensene, er hva som vil skje med programtilbudet, spesielt når det gjelder utenlandske programmer. Vi vet at f.eks. en del amerikanske filmer og serier har en rekke skjulte reklamebudskap ved at man plasserer inn produkter. Et meget kjent eksempel er James Bond-filmer, hvor produsentene av Omega-klokker, Bollinger champagne, BMW og Ericsson mobiltelefoner betaler i dyre dommer for å få være med i filmene. En praktisk konsekvens etter lovens bokstav vil bli at man kan nedlegge forbud mot James Bond-filmer på norsk TV. Det vil jo i og for seg være en relativt interessant politikk. Jeg registrerer også at man viderefører en barnepikementalitet som denne regjeringen har stått for når det gjelder videresending av såkalt støtende TV-programmer. Det er jo interessant at man faktisk legger seg på denne linjen, å forby noe som er tilgjengelig på alle kontorer og på alle PC-er rundt omkring. Men til voteringen som kommer: §§ 4-4 og 4-5 vil Fremskrittspartiet naturlig nok, ut fra sine merknader, stemme imot. Når det gjelder de to forskjellige alternativene til § 1-1, registrerer jeg at Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har det primære synspunkt at de ikke ønsker noen paragraf. De vil altså med Fremskrittspartiets støtte få flertall for det synet. Jeg vil da avvente til jeg har hørt innleggene fra de resterende partier i den konstellasjonen før jeg kommer tilbake og gir en stemmeforklaring på hva Fremskrittspartiet kommer til å gjøre.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Det er med stor glede jeg konstaterer at statsråden har fredet James Bond. Alle vet jo at i James Bond-filmene har man en del skjult reklame i form av klokker, biler osv., som man vet om. Men dette er da ikke helt klart for meg, så jeg vil be statsråden her om å avklare følgende: Hva om man i «71 grader Nord» er blitt sponset av Helly Hansen og går med Helly Hansen-klær i programmet – en klart skjult reklame? Hva hvis TV 2s «TV-kjøkken» stiller med tefalpanner og -gryter, hva med oppussingsprogrammene hvor den lokale rørleggeren, rørlegger Olsen, kommer med reklame på brystet? Dette er jo skjult reklame. Skal også disse programmene forbys, eller er de, i likhet med James Bond-filmene, unntatt fra denne paragrafen? Jeg vil gjerne ha en avklaring her.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Det er mulig at jeg har usedvanlig tungt for det. Jeg har bare skarve fire års høyskoleutdanning og åtte år på Stortinget, så statsråden må forklare meg enda en gang: Hva med programmer som «71 grader nord», som har med produkter som man har tatt inn fordi man har fått betalt for det? Hva med et eventuelt TV 2-kjøkken? Hva med programmer som «Ekstrem Oppussing» o.l.? Vil disse falle inn under denne paragrafen og således være forbudt hvis Stortingets flertall vedtar dette?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Etter min lille disputt med statsråden, ble det kanskje en liten avklaring. Det var bra at vi fikk noen avklaringer i forhold til en lov som dette, som kan være svært vanskelig å forstå. Det er klart at man er bekymret, for man ønsker at det norske TV-publikum skal ha et rikest mulig TV-tilbud å velge blant. Jeg for min del har en rik DVD-samling å falle tilbake på om tilbudet fra norsk TV skulle bli for dårlig. Og den DVD-samlingen er KrF-fri sone, så jeg kan i og for seg leve lenge og godt på den. Når det gjelder mitt åpningsinnlegg i dag, sa jeg noe om at jeg følte en viss usikkerhet om hva det faktisk så ut til å være flertall og ikke flertall for i denne salen på dette området. Jeg må her presisere at det ikke er riktig som SV sier, at Fremskrittspartiet har forandret mening i denne saken. Det fremgår klart av innstillingen hva som er SVs primære syn, og SV har faktisk en mulighet til å få igjennom sitt primære syn. Men når de ser at de kan få igjennom sitt primære syn, løper de vekk fra det. Vi må bare konstatere at de gjør det, og Fremskrittspartiet vil da stemme mot begge alternativene til § 1-1 slik de foreligger – eller alle tre alternativene, er det vel i og for seg nå blitt.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-09:
Jeg deltok nylig i en debatt i Redaktørforeningen. Der var det en av debattantene som kom inn på at Kristelig Folkeparti i sin tid hadde gått imot innføringen av fargefjernsyn – fargefjernsyn skulle være djevelens verk. Kanskje er konklusjonen etter denne debatten at det er Kvikk Lunsj som er djevelens verk. Representanten Lånke brukte ordet «patetisk» – et sjeldent ord fra denne talerstol. I så måte synes jeg det er den beste karakteristikken av SVs forsøk på bortforklaringer. Man ønsker ikke flertall i denne sal for det som det faktisk står i innstillingen er SVs primære syn. Vi merker oss jo i det som kommer fra talerstolen her, at det knaker i det rød-grønne fellesskapet, og det skal bli moro å se SV og Arbeiderpartiet regjere sammen når SV har en holdbarhet på sine synspunkter på knappe to dager. Det kan bli en interessant øvelse i fremtiden.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-09:
Det virker som det er behov for en ny oppklaringsrunde. I mitt innlegg refererte jeg til Fremskrittspartiet og representanten Knudsen, som nå konkluderte på samme måte som han gjorde overfor meg tidligere i dag, der det ble klargjort at Fremskrittspartiet ikke subsidiært ville støtte noen av de forslagene som forelå. Vi var interessert i å danne et flertall og få det på plass, og regnet med at når representanten Knudsen gav uttrykk for dette, var det noe han mente i hvert fall i tre timer framover. Det har altså kommet et nytt forslag på bordet – det kom etter at flertallet hadde avgitt innstillingen sin. Og som jeg sa i mitt hovedinnlegg: Når vi finner å ville støtte det, er det ikke fordi vi løper fra det forslaget vi stod bak, men fordi vi faktisk synes at det nye er bedre. Jeg vil si det slik at med det forslaget som nå ligger på bordet, som er laget etter vår lest – og som jeg sa, faktisk bedre – finner jeg det forunderlig at ikke Arbeiderpartiet og Senterpartiet kan være med og trekke sitt forslag og støtte det nye direkte. Politikk oppfatter jeg noen ganger som spill. Dette er dårlig spill. Jeg har klarert forslaget i dag. Jeg har hatt kontakt med jurister, også jurister i medieinstitusjoner i Norge, som sier at det forslaget som nå foreligger fra Regjeringens side, kan SV trygt gå for.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-09:
Jeg mener det er viktig å nærme seg politikken med et åpent sinn. Det har vi gjort i denne saken, nettopp fordi det kom et nytt forslag på bordet som ivaretar det vi mener i utgangspunktet, og faktisk forbedrer det vi sier. Den utvidelsen som kommer, vil nettopp gjøre at ikke bare NRK, men også TV 2 og de andre institusjonene vil kunne rammes. Det som er interessant, er at med det forslaget vi opprinnelig var med på, ville hovedsakelig NRK kunne rammes, mens de kommersielle selskapene bare kunne kjøpe inn produksjoner og på en måte ha ryggen fri. Med det nye forslaget som foreligger, har vi et bedre sikkerhetsnett. Det er hovedbegrunnelsen for at vi da velger å støtte det nye forslaget som foreligger. Til Ulf Erik Knudsens kommentar om raud-grøn regjering: Ja, vi er forskjellige partier, og det skal vi fortsette å være.