Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 1998-11-13:
Boligsituasjonen for mange vanskeligstilte – enten de har dårlig råd eller det er andre årsaker til at de trenger hjelp til å skaffe seg en bolig – er problematisk. Det er altfor få boliger til rådighet, og det er altfor høye priser både når det gjelder kjøp og leie. Derfor er den lovendringen vi behandler i dag, bare en liten bit av det som skal til for at boligsituasjonen for vanskeligstilte skal kunne bli bedre enn den er i dag. De menneskene vi snakker om nå, er folk som har dårlig råd, ofte kombinert med andre problemer, og folk som har så kompliserte problemer at de trenger hjelp til å skaffe seg en bolig. Men utgangspunktet må jo være at alle har rett til å bo, at de også har rett til å bo godt, og at de har rett til å bo sammen med andre hvis de ønsker det – dvs. at samfunnet ikke har rett til å isolere folk på ubebodde steder sjøl om de har problemer. SV går inn for denne lovendringen, men vi vil advare mot å tro at den vil være avgjørende for å få til en reell og stor forandring for dem det gjelder. Det er mye som må til. Det ligger flere saker i kommunalkomiteen som skal behandles utover vinteren, og behandlingen av de sakene vil avgjøre om det blir en helhetlig politikk på dette området. Vi skal snart i gang med behandlingen av budsjettet for 1999, og der vil en del av kommunens mulighet til å ivareta sitt ansvar på dette området også kunne avgjøres. Det ansvaret er stort, og noen av de problemene som er tatt opp i dag, kommer av at kommunene ikke har fulgt opp det ansvaret de har for å hjelpe folk til å bo på en måte som skaper minst mulig problemer. Svært mange trenger oppfølging, boveiledning, behandling og rehabilitering. Det er derfor de har kommet i den situasjonen de er i, og de kommer ikke ut av den bare ved å få tak over hodet. Derfor er det viktig at vi fra komiteens side påpeker dette ansvaret, og at vi påpeker at kommunen har et ansvar også før problemene oppstår. Det er jo et poeng å være føre var her og bistå, slik at man kan unngå konflikter – det må være det beste. Kommunen har også ansvar for å skaffe boliger og for å spre dem – det er veldig viktig. For å få dette til må vi inn med helt andre ordninger når det gjelder lån og tilskudd for å få opp et tilstrekkelig volum, slik at kommunen har nok boliger og mulighet til å kjøpe dem der de nå er dyre. Det har vært påpekt før i dag at det har vært tendenser til gettodanning. Ja, det har det, for det er dyrere å kjøpe boliger i såkalt bedre strøk av byen enn i andre. Og hvis vi vil unngå gettodanning, må vi altså sørge for at kommunene har råd til å kjøpe boliger og spre boligkjøpet utover slik at vi når de målene vi ønsker. Stortinget har også ansvar for bostøtteordninger i tillegg til låne- og tilskuddsbevilgninger. Det må da være mulig å få opp et ganske stort allmennyttig utleiemarked – mye større enn det vi ser i dag. Bygging av studentboliger vil også være viktig. Hvis man får et skikkelig volum på studentboligmarkedet, vil det lette presset vesentlig på utleiemarkedet. Stortinget har et stort ansvar for at den ordningen vi nå vedtar, ikke fører til at problemene blir dyttet fra kommunen over på det enkelte borettslag og på naboer, slik noen hevder har skjedd noen ganger – og det har det. Erfaringene fra enkelte borettslag er dårlige, og derfor er det foreslått en ordning med et samarbeidsutvalg der kommunene må forholde seg til de konfliktene som oppstår. Det kan være vanskelig å bo i lag, derfor må kommunens oppfølgingsansvar understrekes, og man må helst komme inn før problemene har oppstått. De færreste av dem som får tildelt bolig, får eller skaper problemer – ikke flere enn de fleste andre av oss gjør. Det er ulik evne til å bo som gode naboer, det er ganske jevnt fordelt i befolkningen. Noen konflikter kan nok også komme av at de såkalt vanlige naboene også kan være litt vanskelige å ha med å gjøre. Men behandling, oppfølging, rehabilitering og sosialpolitiske virkemidler er samfunnets ansvar, og dette må styrkes. Medmenneskelighet er viktig og vi har ingen rett til å velge oss vekk og velge ikke å forholde oss til dem som har problemer.