Vidar Helgesen (Høyre), 2017-06-02:
Biodrivstoff er en del av klimaløsningen innenfor transportsektoren, men det er viktig med et godt kunnskapsgrunnlag for å få mest mulig biodrivstoff som har en reelt positiv klimaeffekt. Det meste av omsatt biodrivstoff i Norge i dag er konvensjonelt biodrivstoff produsert av matvekster. Så mye som 40 pst. er produsert av palmeoljeråstoff. Det er ikke videre bra. Palmeolje bidrar til avskoging, og derfor er den globale klimaeffekten av palmeolje ikke positiv, selv om det meste av den tilfredsstiller EUs bærekraftskriterier. Jeg har lyst til å legge vekt på at det neppe er noen regjering internasjonalt som arbeider hardere og mer systematisk enn den norske for å sikre avskogingsfrie forsyningskjeder. Vi samspiller først og fremst med globale konsumvareselskaper for å oppnå dette, og vi ønsker at energi- og drivstoffselskaper skal slutte seg til forpliktelsene bl.a. i den tropiske skogalliansen til avskogingsfrie forsyningskjeder. Vi arbeider for strengere bærekraftskriterier innenfor EU- og EØS-området. Dagens bærekraftskriterier omfatter ikke indirekte arealbruksendringer. De tar altså ikke hensyn til avskoging. Selv om det aller meste av drivstoffet i dag oppfyller EUs bærekraftskrav, er ikke kravene gode nok. Vi er, som alle er kjent med, gjennom EØS-avtalen omfattet av det generelle europeiske regelverket for det indre markedet. Det gjelder også for biodrivstoff. Det er derfor begrenset hvilket handlingsrom vi har til å stille nasjonale særkrav til hvilket biodrivstoff vi omsetter på det norske markedet. I forslaget til revidert fornybardirektiv, som ble presentert 30. november i fjor, er det skissert fra EU-kommisjonen at bærekraftskravene skal strammes inn noe fra og med 1. januar 2021. Vår posisjon er at det forslaget langt fra er godt nok. Vår posisjon er at indirekte arealbruksendringer bør medregnes fullt ut i bærekraftskriteriene, og hvis ikke at vi subsidiært får adgang til å stille nasjonale tilleggskrav, men det er altså ikke situasjonen i dag. Drivstoffrapporteringen for 2016 har vist at det aller meste av biodrivstoffet som ble omsatt i Norge, oppfylte EUs bærekraftskrav, og det er bra at drivstoffbransjen tar ansvar for å overholde disse kravene. Jeg har tatt kontakt med ESA for å avklare om det er rom for å gjøre EUs bærekraftskrav gjeldende for alt biodrivstoff som omsettes i Norge, og jeg tar sikte på å komme tilbake til Stortinget på egnet måte etter å ha mottatt svar. Når det gjelder etablering av en bransjeavtale som stiller krav om at alt salg av biodrivstoff skal være palmeoljefritt og ha høyere klimaeffekt enn EU-kravene, er de harmoniserte EØS-reglene også relevante. Dersom norske myndigheter tar initiativ til en slik bransjestandard, mener jeg at vi beveger oss inn i en rettslig gråsone. Næringslivet står imidlertid fritt til å opprette bransjestandarder for biodrivstoff, herunder en som utelukker palmeolje. Vi ser allerede at enkelte aktører har tatt slike initiativ. Det nye anskaffelsesregelverket vårt stiller høyere krav og gir større fleksibilitet for offentlige innkjøpere til å velge grønne løsninger enn det forrige regelverket gjorde. Gjennom å etterspørre miljøsertifisering eller miljømerker, gjøre bruk av livssykluskostnader, funksjonskrav, miljø som kravspesifikasjon eller tildelingskriterium samt ulike anskaffelsesmetoder kan man komme langt i å være en miljøambisiøs oppdragsgiver innenfor regelverkets rammer. Men adgangen er begrenset av kryssende konkurransehensyn. Det er usikkert hvor stort handlingsrom regelverket gir for å stille krav til produkter som går lenger enn internasjonale standarder. Dette er et svært komplisert juridisk område, og det berører Norges internasjonale forpliktelser innenfor både anskaffelses- og konkurranseretten og handelsretten. Jeg vil derfor ta initiativ til en juridisk utredning for å klargjøre det nasjonale handlingsrommet. Det ville også utgjøre et viktig grunnlag for at Difi skal kunne veilede brukerne av regelverket. Samtidig kan vi ikke i dag forvente at handlingsrommet er særlig stort, gitt at vi kjenner reglene. Det er viktig at vi er avhengig av internasjonalt samarbeid for å få bevegelse i disse spørsmålene. Jeg vil derfor fortsette å ta disse spørsmålene opp på politisk nivå i det nordiske samarbeidet og også i Norges dialog med EU. Jeg vil avslutningsvis nevne at regjeringens hovedprioritet når det gjelder biodrivstoff, er å sikre reell bærekraft og best mulig klimaeffekt. Vi har derfor innført et høyere delkrav om avansert biodrivstoff i år, og vi har en opptrappingsplan som skal sikre både nasjonalt og globalt god klimaeffekt.