Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2004-02-12:
I Norge er vi så heldige at vi har en kyst som er rikelig forsynt med viktige naturressurser, ressurser som det er stor etterspørsel etter, og som det betales godt for. Norge er det man kan kalle en stormakt hva angår naturressurser. Vi vet at mange kystsamfunn har en positiv utvikling, men vi vet også at mange kystsamfunn preges av betydelig stagnasjon og nedbygging. Det er f.eks. et paradoks at Finnmark, som har landets rikeste naturressurser, også har landets høyeste arbeidsledighet. Fisk er en svært viktig ressurs, men vi vet at kysten er rik på så mye annet og dermed har mange andre muligheter. Her finnes et viktig landbruk, som produserer ren mat, og som kan utvikles videre, her er store muligheter for industrien, her er store olje- og gassforekomster, her er bergverk, her er reiselivsprodukter som kan utvikles til langt mer, og her er viktige kompetansebedrifter som kan utvikles videre, for å nevne noe. For å utnytte dette gjennom aktiv verdiskaping er det viktig at rammebetingelsene er på plass, og at man har samferdselstilbud som er tjenlige for sysselsetting og for bosetting. For meg er det ufattelig at vi er kommet i en slik situasjon at kystsamfunn som ligger nær slike livsviktige ressurser, og som har så store muligheter, nå nærmest er i ferd med å bukke under. Hvorfor får ikke områder med så mange naturgitte fortrinn se resultater i form av sterke bedrifter og en solid bosetting? Hvilke rammebetingelser er det som mangler, og som må på plass for å snu denne utviklingen? Det er det bare en helhetlig gjennomgang som kan gi svaret på. Jeg sitter altså ikke med hele fasiten, men i Arbeiderpartiet føler vi et ansvar for å få dette på dagsordenen. Jeg tror vi alle må innse at Stortinget ikke kan fraskrive seg et slikt ansvar. Vi snakker alle ofte om å ta hele landet i bruk, og det er en bred enighet om at hovedtrekkene i bosettingsmønsteret skal opprettholdes. Derfor påligger det, etter min mening, også storting og regjering et ansvar for å gå inn i situasjonen på en grundigere måte og være villige til å sette inn de virkemidler som skal til for å nå målene og for å utnytte de verdier som ligger i våre ressursrike kystsamfunn. Jeg er forbauset og skuffet over at Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet ikke ser denne alvorlige situasjonen og er villige til å få i gang en prosess som kan motvirke en ytterligere stagnasjon i enkelte kystområder. Arbeiderpartiet foreslo i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 20 for 2002-2003 om strukturtiltak i kystfiskeflåten at det måtte fokuseres på de samfunnsmessige konsekvenser av de vedtak som blir fattet, men dette ville ikke regjeringspartiene og Fremskrittspartiet bruke tid på. Nå opplever vi at de samme partiene motsetter seg at det skal framlegges en stortingsmelding om kystsamfunnenes situasjon og om helheten i kystpolitikken. Stortinget behandler årlig en rekke enkeltsaker fra mange departementer, slik saksordføreren var inne på, som angår kystsamfunnene og kystnæringene, men helheten blir ikke tilstrekkelig debattert. Når vi hele tiden behandler enkeltsaker og gjør enkeltvedtak, er det en fare for at helheten blir borte, og at det ene vedtaket slår det andre i hjel. Jeg tror at kystfolket som bor i større og mindre kystsamfunn, nå forventer at Stortinget skal begynne å se på helheten og få på plass de rammebetingelser som trenges for å utnytte kystens utrolige muligheter til nasjonal verdiskaping. Det er dette Arbeiderpartiet ønsker å oppnå med å få en stortingsmelding om en helhetlig kystpolitikk og om kystsamfunnenes utfordringer. Dette forslaget vil etter alt å dømme bli nedstemt av regjeringspartiene og Fremskrittspartiet i dag. I stedet vil vi få et vedtak der en ber om en ny sektormelding, og som ikke tar hensyn til helheten. Jeg hører hva saksordføreren sier i dag, men dette henger ikke sammen med det han og hans parti vil stemme for senere i dag. Jeg hadde trodd at vi denne gangen skulle få satt helheten på kartet og få tatt kystbefolkningen skikkelig på alvor.