Jan Tore Sanner (Høyre), 2004-06-03:
Det slående i debatten så langt er at Arbeiderpartiet, ved Brørby, ikke ønsker å gå inn i problemstillingen, og at representantene Carl I. Hagen og Øystein Djupedal ønsker å diskutere alt annet enn hva denne problemstillingen faktisk gjelder. Det er jo ingen som er i tvil om at Fremskrittspartiet og Carl I. Hagen, og nå også Øystein Djupedal, har en bevisst strategi, nemlig at man skal undergrave budsjettsystemet og bevilgningsreglementet. Og det er greit nok, men da bør man også si det. Det som er litt mer oppsiktsvekkende, er at Arbeiderpartiet i opposisjon velger å opptre så populistisk som man gjør, og at man ikke trekker lærdom av de erfaringer som både Thorbjørn Jagland og Jens Stoltenberg har gjort i posisjon. Dette Dokument nr. 8-forslaget tar opp to problemstillinger. Den første problemstillingen er hvordan vi håndterer Dokument nr. 8-forslag i dette storting. Jeg antar at Presidentskapet er kjent med at den diskusjonen vi har tatt initiativet til, også går i de andre nordiske parlamenter og i de andre nordiske presidentskap. Jeg er bl.a. kjent med at den sittende regjering i Sverige og også det svenske presidentskapet har drøftet denne problemstillingen. I Norge er det et problem – og det burde Arbeiderpartiet se – at vi bruker høsten til å diskutere hvordan vi skal fordele midlene innenfor rammen, og så kommer vi til januar, og da er det fullt frislipp. Jeg har ikke noe problem med å se at Fremskrittspartiet og SV, som ikke har respekt for helhet og rammer og budsjettdisiplin, synes at dagens ordning er helt grei – nemlig at man fra januar til juni kan fremme alle de forslagene man ikke fikk gjennomslag for på høsten, og at man kan ta omkamper på saker som man ikke vant frem med – men at Arbeiderpartiet, som også har kritisert den sittende regjering for å bruke for mye oljepenger, ikke ser at det er et problem at forslag som fremmes fra januar og frem til revidert nasjonalbudsjett, ikke har de samme kravene til helhet og inndekning som de kravene som settes når man behandler det i forbindelse med et ordinært budsjett, er jeg mer forundret over. Så jeg er overrasket over at flertallet, og kanskje særlig Arbeiderpartiet, ikke ser denne problemstillingen, og ikke er villig til å gå inn i denne debatten. I forslaget luftet vi også spørsmålet om man kunne sette ned et bredere sammensatt utvalg som kunne se på utviklingen etter at Stortinget behandlet budsjettreglementet og bevilgningsreglementet sist. Det er den andre problemstillingen som tas opp, nemlig håndteringen av bevilgningsreglementet. Det er riktig som representanten Brørby påpeker, at denne problemstillingen ble drøftet da man evaluerte budsjettsystemet, men hvis Brørby har lest den evalueringen, noe jeg er litt i tvil om når jeg hører innlegget hennes, vil hun se at man der påpeker mange av de problemstillingene som vi tar opp i dette forslaget. Og hvis man har lest det forslaget som vi faktisk har fremmet, vil man også se at vi påpeker at siden man sist evaluerte budsjettsystemet, har det vært en utglidning og en forverring. At Arbeiderpartiet da overhodet ikke er villig til å gå inn i den problemstillingen, må jeg innrømme at jeg er ganske forundret over. Det påpekes også følgende i flertallets merknad: «For øvrig tolket møtelederen(stortingspresidenten) signalene som var kommet slik at det ikke er ønskelig med regler som gjør at en må vedta å fravike regelverket for å kunne ta politiske initiativ.» (stortingspresidenten) Hva legger representanten Brørby i denne setningen? Betyr det at man i ethvert politisk initiativ ikke skal forholde seg til det regelverket som Stortinget har samlet seg om? Hva i all verden skal vi med regelverk, hvis det er slik man vurderer situasjonen? Jeg trodde at det var slik at i Stortinget tok vi politiske initiativ. Det aller meste av det vi driver med, er politiske initiativ. Hvis det er slik at de politiske initiativ ikke i utgangspunktet skal være innenfor regelverket, kan ikke jeg forstå hva man skal med regelverk. Og hvis det er slik at man heller ikke kan akseptere at man hvis man skal bevege seg utenfor regelverket, ikke eksplisitt skal gjøre vedtak om det, blir det jo det rene anarki i Stortinget. Jeg er meget forundret over at man ikke er villig til å gå inn og se på disse problemstillingene, for det dreier seg om respekten for politikk, og det dreier seg om vår mulighet til å drive helhetlig økonomisk styring. Jeg forstår at enkelte partier ser dette som en trussel mot populisme, men jeg hadde trodd og håpet at de som var opptatt av helhet og ansvarlighet, i hvert fall var villige til å drøfte de problemstillingene som er tatt opp i dette forslaget.