Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2019-12-09:
En representant fra Arbeiderpartiet startet sitt innlegg med å varsle at regjeringspartiene ville snakke om at det går godt i Norge, og at det var feil. Nå har jeg tenkt å starte med å si at det går godt i Norge, og det er riktig. Næringslivet blomstrer, færre er arbeidsledige, sysselsettingen øker, og i by og bygd skapes det verdier fra det minste enkeltmannsforetak til de største og tradisjonsrike selskapene både til lands og til havs. Foran dagens debatt har jeg lyst til å nevne det som jeg hørte på nyhetene i dag tidlig. For 15. år på rad har FN kåret Norge til verdens beste land å bo i. Det er greit å ha som et bakteppe for dagens debatt. I gode tider skal vi også ruste oss for fremtiden, og derfor er Høyre godt tilfreds med budsjettet. Det er stødig, det er nøkternt, og det legger til rette for økt verdiskaping og bedre konkurransekraft. Fire av fem nye jobber har kommet i privat sektor, og slik må det være fremover også. Norge har allerede vunnet verdensmesterskapet i offentlig sektor. Det er verdiskapingen i privat sektor som er grunnlaget for velferdssamfunnet. Når vi i Høyre snakker om et bærekraftig velferdssamfunn, handler det om et samfunn som er bærekraftig for miljøet og klimaet, bærekraftig sosialt, men ikke minst økonomisk bærekraftig. Uten en sunn økonomi og uten vekst vil vi ikke nå målene våre innen verken klimapolitikk eller sosial politikk. Vi må innse en gang for alle at vi er i en stor omstilling, og trolig er det slik at i fremtiden vil det være en kontinuerlig omstilling. Utviklingen innenfor bioteknologi og informasjonsteknologi går nå raskere enn vi klarer å ta inn over oss. De mest kreative, de omstillingsdyktige, de raske – de er fremtidens vinnere. Der har Norge et stort fortrinn. Vi er kreative, vi er snarrådige som folk. Vi er svært omstillingsdyktige – et nedarvet instinkt gjennom generasjoners arbeid for å skape mye ut av lite – og vi er raske. En liten nasjon, med ressurser, høyt utdannet befolkning og digital modenhet – faktorer som gjør at vi på mange områder har et forsprang sammenlignet med mange andre nasjoner. Høyre og regjeringspartiene vil understreke viktigheten av et godt skatteregime for næringslivet. Vi endrer nå opsjonsbeskatningen for å gjøre den mer relevant for enda flere oppstartsbedrifter, og vi vil vurdere ytterligere tilpasninger etter hvert. Noen flere ord om formuesskatten: Det er en straffeskatt på norsk eierskap. Formuesskatt på arbeidende kapital er – for å si det parlamentarisk – en stor ulempe for norske eiere som konkurrerer med utenlandske aktører. Skatten er konkurransevridende, og Høyre mener det er av stor betydning at skattemotiverte insentiver for privat eierskap styrkes kraftig i årene som kommer. Vi er i gang, men vi er ikke i mål. Grensehandel er også en økende utfordring. Anslagene er nå at nær 17 mrd. kr lekker ut av landet, noe som får direkte utslag for både produsenter og handel. Neste år blir det lansert et grensehandelsbarometer, og jeg ser frem til det. Det vil gi oss et bredere kunnskapsgrunnlag for en fornyet vurdering av hvordan grensehandel kan bremses eller reduseres. Høyre vil nok også arbeide med dette i prosessen med vårt stortingsvalgprogram for perioden 2021–2025. Det er et fåtall varekategorier som er hoveddriverne for grensehandel, og felles for disse er at de er omfattet av særavgifter. Det knytter seg også en viss bekymring til tollfrihet for tekstilvarer. Vi har registrert at bransjeorganisasjoner og enkeltforretninger varsler at dette kan slå uheldig ut. Derfor ber vi også regjeringen følge denne utviklingen nøye. Fem minutter er ikke nok til å legge frem vår fulle argumentasjon, så jeg ønsker også å vise til flere av Høyres medlemmer i komiteen som senere vil fremheve særlig to omfattende områder det ikke er tid til i dette innlegget: landbruk og fiskeri/havbruk. Når det er sagt, er det slik at mange rammevilkår er viktige for hele næringslivet. Jeg vil derfor avslutte med litt om EØS-avtalen. Dette er Norges viktigste handelsavtale. Å gi inntrykk av at lille Norge kan fremforhandle bedre avtaler, er å forlede det norske folk. For alle som ønsker en utredning av alternativet til EØS-avtalen, vil jeg peke på den pågående prosessen i Storbritannia. Der er utredningen, vær så god. I løpet av året har jeg besøkt hundrevis av bedrifter fra det høyeste nord til det dypeste sør. Ingen, ikke en eneste en, har tatt til orde for at de ønsker noe annet enn EØS. Dagens målinger indikerer at en ny regjeringskonstellasjon vil bestå av partier som ønsker å rive denne avtalen i stykker. Når man i tillegg tar med seg at Arbeiderpartiets rike onkler, altså fagbevegelsen, er nær delt på midten i spørsmålet – ja, da ser vi allerede nå konturene av at valget i 2021 kan bli et ja eller nei til EØS. Her er Høyre tindrende klare: På vegne av norsk næringsliv og på vegne av norske ansatte heier vi på EØS-avtalen.