Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-04-03:
Jeg vet veldig godt hva som skjedde i Bondevik II-regjeringen. Jeg var som regjeringsmedlem med på Kunnskapsløftet. Jeg vet hvorfor vi fikk et kunnskapsløft. Vi hadde rikelig med kunnskap gjennom evaluering og skoleforskning i Norge til å vite at utrolig mange ikke kunne lese og skrive. Vi måtte ta en dugnad. Vi måtte sette kunnskapsmessige og praktiske læringsmål og oppnå dem. Kunnskapsløftet er senere adoptert av den regjeringen som sitter nå, og det er bra. Det har dannet en ny linje. I løpet av denne perioden har Arbeiderpartiet, ved Anniken Huitfeldt før hun ble statsråd, tatt en grundig selvkritikk på at man har hatt et slapt forhold til skole, ikke tatt kunnskap på alvor. Det skal bli andre forhold. Det er bra, så kan vi komme tilbake til hva som skjer i praksis - men det er bra. I samme periode har f.eks. skolehistorikeren Alfred Oftedal Telhaug hatt et bitende oppgjør i Klassekampen med SVs klassiske skolepolitikk og det programmet som statsråd Solhjell er valgt på, og som går ut på at man nærmest ikke har tatt på alvor det grunnleggende i skolen, nemlig kunnskap, teoretisk og praktisk - ta elevene på alvor og ha læringsplikt. Dette var det grunnleggende prosjektet. At det prosjektet i sine rammer er blitt et felleseie, er bra. Da gjenstår selvfølgelig kampen, som også kommer i den neste sak. Da er det ikke nok bare å ha ordene, da må man også ha handlingene. Nå var en del av det prosjektet at for å kunne ha et læringstrykk måtte man kjenne til tingenes tilstand. Når man så visste det, skulle man bruke det for å styrke lærerne, støtte lærerne i deres jobb, gi elevene ambisjoner, rett og slett vende tilbake til den skoletradisjonen jeg selv er vokst opp i for 50 år siden, der det het: Kunnskap er makt - vi ser alle, vi tar vare på dem, vi løfter dem. Vi var rett og slett stolte av det vi holdt på med! Det er denne tradisjonen som nå blir fornyet og benyttet igjen. Og hvis det er noe ideologisk prosjekt i det som en SV-representant bør ta med seg, er det den gamle Venstre-statens prosjekt, om at kunnskap er makt. Uten å ha kunnskap som er solid, har man ingen sjanse, verken som borger i et samfunn eller som et praktisk medlem av samfunnet når man skal finne jobb, næring og kunne klare det. Så denne virkelighetsbeskrivelsen blir veldig rar. Virkemidlene har man for å sørge for å få et godt resultat. Målet var å sette kunnskapen tilbake igjen. Målet var å gi elevene ambisjoner. Målet var å lage tilpasset opplæring. Da må man tore å få sannheten på bordet. Da måtte man tore å sette læringstrykk. Så den historieskrivingen som representanten Lena Jensen kom med, er fullstendig bortenfor alt! Spesielt er den oppsiktsvekkende i en periode hvor SV ved starten av denne stortingsperioden ble filleristet i offentlig debatt, fordi de hadde satt til side noe så grunnleggende og viktig i skolen som å sette kunnskap og ambisjoner hos elevene først. Prosjektet var å få skolen på denne kursen igjen. Kunnskap er viktig. Kunnskapstrykk er viktig. Vi må ha respekt i en skolesituasjon, slik at lærere og elever sammen kan skape arbeidsro og disiplin. Det var prosjektet, og etter hvert er det blitt et felles prosjekt. Det er Venstre glad for.