Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2007-11-22:
Vi har fått et Dokument nr. 8-forslag fra Høyre som omhandler behovet for det de kaller en mer framtidsrettet landbrukspolitikk, der de reiser viktige spørsmål knyttet til både prosess og sak. For å starte med prosess er det grunnleggende spørsmålet som stilles: Har det skjedd store nok endringer i rammevilkårene for norsk landbruk og norsk landbrukspolitikk til at man skal lage en ny stortingsmelding og ta en ny gjennomgripende diskusjon på dette i Stortinget? Man viser først og fremst til at matvareprisene internasjonalt har gått opp. Man viser til at det er nye muligheter innenfor bioenergi, og man viser til den uavklarte situasjonen når det gjelder WTO-forhandlingene. Man bruker det som grunnlag og brekkstang for å forlange en ny stortingsmelding. Jeg opplever at ingen av disse forholdene er så gjennomgripende at det er behov for å si takk og farvel til den landbrukspolitikken et bredt storting samlet seg rundt for vel en og en halv stortingsperiode siden. Matvareprisene har riktignok steget. Det har de gjort det siste halve året, men de er ennå ikke like høye som i Norge, og vi skal fremdeles være glad for at vi har en nasjonal landbrukspolitikk og et effektivt tollvern. Bioenergi er først og fremst en mulighet for norsk landbruk. Jeg har vanskelig for å se hvordan det skulle endre hovedmålsettingene for norsk landbrukspolitikk, nemlig en nasjonal matproduksjon og spredt boligbygging. Når det gjelder WTO-forhandlingene, er det uavklart hvor de kommer til å ende opp. Det ville vært merkelig om vi som nasjonalforsamling skulle sette oss ned og gjette hvilke rammevilkår dette skulle føre til, og så utmeisle en ny politikk på vegne av en hel næring. Det ville vært på kanten til det uansvarlige. Så Senterpartiets klare svar på det prosessuelle, om det er behov for en ny landbruksmelding, er at det er det ikke! Den meldingen som allerede ligger, er et godt nok grunnlag. Så er det sak, og der er det betydelig mer å ta tak i. Høyre snakker om modernisering, altså behov for modernisering og behov for andre krav i framtiden. Det er behov for nytenking, og det er behov for framtidsretting. Med andre ord tegner man et bilde av dagens landbruk og dagens landbrukspolitikk som det stikk motsatte. Dette er en virkelighetsbeskrivelse som jeg har lyst til å ta avstand fra, og som jeg synes at Høyre burde ha holdt seg litt for god til å trekke opp. Det er få næringer som har drevet en slik grad av innovasjon, nytenking, omstilling og nyorientering som norsk landbruk og norsk næringsmiddelindustri har gjort de siste ti, femten og tjue årene. Det tenkes mye nytt innenfor norsk landbruk. Man leverer de varene som man skal levere i form av gode produkter, og man leverer stort sett i forhold til det markedet som eksisterer. En del av de forutsetningene som òg ligger til grunn for at man trenger en ny landbrukspolitikk som man kaller framtidsrettet, er det Høyre kaller behovet for økt forutsigbarhet og «forutsigbare rammevilkår» framover. Jeg har lyst til å problematisere dette ørlite grann, i hvert fall når man ser på de forslagene som Høyre for øvrig fremmer i Stortinget. Nå har vi nettopp vært gjennom en runde der opposisjonen har presentert statsbudsjettene sine. Der salderer altså Høyre sitt budsjettforslag med landbruksavtalen – 1,8 milliarder kr, eller 30 000 kr pr. årsverk. Da er det fristende å spørre om Høyres definisjon av «forutsigbare rammevilkår» – om det er den pengesummen man til enhver tid måtte ha behov for for å saldere et budsjett med når man skal gjøre opp statsbudsjettet, som er det man kaller «forutsigbare rammevilkår»? Så tar man et oppgjør med markedsordningene og landbruksavtalen. Markedsordningene har etter vårt skjønn vært en stor suksess. Det er balanse i det norske matvaremarkedet, og det fører til stabile priser og stabile inntekter. Det har jeg vanskelig for å se at man skal ta et oppgjør med, og jeg setter store spørsmålstegn ved det. Det andre er landbruksavtalen – altså selve avtalesystemet – som Høyre her går mot. Hvis man skal skape stabilitet for en næring, har jeg vanskelig for å se hvordan man gjør det ved å ta bort det avtalesystemet som regulerer inntektsdannelser og markedsdannelser for en av våre viktige næringer og for norsk matvareproduksjon. Konklusjonen for vår del er at vi ikke ønsker en ny melding. Videre mener vi at mange av de forslagene Høyre her kommer med, vil bidra i stikk motsatt retning av det man sier, og at det ligger ideologi og politikk bak dette Dokument nr. 8-forslaget mer enn et reelt behov.