Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa har gitt klart uttrykk for at arbeidslinja skal videreføres, og i utgangspunktet er det positivt. I Sundvolden-erklæringen sier regjeringa dessuten at den «vil gi enkeltmennesket større frihet til å styre sitt eget liv uten innblanding fra politikere og byråkrater». Avbyråkratiseringen av samfunnet er begynt, slik representanten Wiborg sa i sitt innlegg tidligere her i dag. I Sundvolden-erklæringen står det videre: «Mennesker med skapertrang og tiltakslyst må gis større armslag.» Slike utsagn kan lett bli floskler hvis de ikke gis et konkret innhold. Så langt ser det dessverre ut til at arbeidslinja først og fremst skal videreføres ved å kutte i tiltak og ulike stønader som uførepensjon og overgangsstønad og ved å stramme inn på sykelønns- og dagpengeordninger. Når det i regjeringserklæringa sies at det skal utredes «et incentivbasert system for å gi flere mulighet til å formidle folk inn i arbeidslivet», ser det ut til at det viktigste insitamentet er å gi dem som har minst, enda mindre – med andre ord: kniven på strupen. Skapertrang og tiltakslyst ser ikke ut til å være egenskaper regjeringa forbinder med personer som av ulike årsaker trenger bistand fra arbeids- og velferdsetaten. Frihet «uten innblanding fra politikere og byråkrater» gjelder tydeligvis ikke for dem. Nav-reformen ble vedtatt for å gjøre hverdagen lettere for folk. Kvalifiseringsprogrammet med økt stønad som belønning for aktivitet og kvalifisering, der langtids sosialhjelp var alternativet, skulle tilsynelatende være godt i tråd med den nye regjeringsplattformas krav til aktivitet for sosialhjelpsmottakere. Men her har Fremskrittspartiet hele tida vært imot, så det kan være langt mellom liv og lære. Nav-reformen har fått mye kritikk. Noe av den er sikkert berettiget, men mange tall peker faktisk i riktig retning. Som Dag Terje Andersen var inne på i sitt første innlegg, er det færre på sosialhjelp, og andelen unge på sosialhjelp har gått ned. Det er færre på arbeidsavklaringspenger, uføreandelen og sykefraværet har gått ned siden den første IA-avtalen kom, det er færre på overgangsstønad og færre på arbeidsavklaringspenger. Vi vet at det gjøres mye godt sosialfaglig arbeid fra de mange ansatte i Navs førstelinje. Det kan likevel ikke herske tvil om at det fortsatt er behov for systematiske og strukturelle forbedringer i Nav. Fortsatt er det for mange som går lenge uten oppfølging, og det å vente på tiltak kan i verste fall ødelegge folks muligheter til å skaffe seg jobb eller ny kompetanse. Videreutvikling av Nav er derfor en av de viktigste arbeidsoppgavene for en arbeids- og sosialminister. Jeg ville jo tro at nettopp et kontinuerlig arbeid med forbedringer i førstelinja er noe av det som gir mening til begrepet «avbyråkratisering», og vår anbefaling er derfor at Stoltenberg-regjeringas arbeid med dette videreføres. Statsråden har jo tidligere hatt mange utfall mange utfall og sterke meninger om Nav både her i Stortinget og i media. Ett trylleformular har vært å gjøre sosialhjelpen til en statlig ordning og avvikle skillet mellom Nav stat og Nav kommune. Han har bl.a. sammenlignet dagens Nav-struktur med å ha 429 koner og dertil like mange svigermødre – et krevende partnerskap, som han sa, med mye kaos og rot. Ifølge hans tidligere utsagn fungerer heller ikke Nav i dag. Men i regjeringsplattforma står det altså at sosialhjelpen skal videreføres som en kommunal, skjønnsbasert ordning. Hvordan rimer det med statsrådens ønske om å ha én svigermor? Vi for vår del har sett med bekymring på at prosjekt 1 i den store IKT-satsingen ble avviklet fra 25. oktober. Dette skulle vært grunnlaget både for gjennomføring av uførereformen fra 2015 og for mer brukervennlige løsninger for alle relevante ytelsesområder. Derfor har vi både i brev og skriftlig spørsmål til arbeids- og sosialministeren spurt om hvordan dette kommer til å påvirke utviklinga av tjenestene i Nav. Vi synes det var litt lettvint da statsråden svarte med å si at den organisatoriske enheten IKT-MOD, som formodentlig står for modernisering, ble nedlagt fordi oppgavene ble lagt til linja, og at dette ikke ville få betydning for tjenesteytingen i Nav. Det var vel egentlig omvendt – at oppgavene ble lagt til linja fordi IKT-prosjektet strandet? Og det er jo noe ganske annet. Vi har imidlertid merket oss at statsråden lover å holde Stortinget orientert, og vi skal på vår side følge nøye med på den videre utviklinga i Nav. Helt til slutt vil jeg si noen ord om aktivitetshjelpemidler, som statsråden var opptatt av at skulle nå så mange som mulig. Da vil jeg anbefale Fremskrittspartiet å stemme for forslag nr. 4 fra de rød-grønne, hvor vi sier: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag til en returordning for aktivitetshjelpemidler som brukeren ikke lenger har behov for, og som kan komme andre brukere til gode.» Da kan enda flere få hjelpemidler. Takk.