Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-06-08:
Rettighetshaverne har nå søkt om godkjenning av endra plan for utbygging og drift av Statfjord-feltet. Oljeproduksjonen er i ferd med å gå mot slutten, og rettighetshaverne ønsker å legge om feltet, slik at de kan hente ut store deler av gassen og restoljen i feltet. Det er bra. Etter den endra planen kan feltet opprettholdes til 2018. Alternativt skulle feltet stenges ned i 2009. SFT og Havforskningsinstituttet har noen kritiske merknader knytta til utslipp av produsert vann fra anlegget. Ellers syns det å være brei oppslutning om de løsningene som er valgt. Så det er ikke på dette planet uenigheten ligger. Det har alltid vært slik ved valg av transportløsninger for gass, at det er blitt foretatt en helhetlig vurdering. Der har også hensynet til norsk næringsliv, industriell utvikling og distriktspolitiske interesser telt med. Det har vært et viktig prinsipp i petroleumsforvaltninga at ressursene skal være under norsk kontroll, og at verdiskapinga i hovedsak skal skje i Norge. Planene for Tampen Link bryter med dette prinsippet. Det er et markert brudd med tidligere forvaltning når uprosessert rikgass er planlagt eksportert direkte til Storbritannia. Det undergraver potensialet for innenlands verdiskaping og reduserer grunnlaget for langsiktige arbeidsplasser i Norge. Mange har som kjent engasjert seg i denne saken. Blant annet har mange fylkeskommuner tatt kontakt. Det gjelder rimeligvis ikke mitt hjemfylke, men sju fylkesting langs kysten, fra Nordland til Rogaland, uttrykker i en henvendelse til Stortinget bekymring for at det velges kortsiktige gasstransportløsninger utelukkende basert på selskapenes behov. De er betenkte over at Tampen Link skal bygges med større kapasitet og lengre konsesjonstid enn nødvendig for Statfjord-feltet. De mener det blir lagt opp til direkte eksport – og ikke ilandføring – også av rikgass fra andre felt langs kysten. Også fra Telemark fylkeskommune er det kommet brev, der står det bl.a.: «Det er under bygging utvidelser både på Kårstø og i petrokjemianleggene i Bamble i Telemark. Selv etter oppgradering av Kårstø i 2005, er behovet for etan i Grenland på sikt større enn det Kårstø kan levere.» De er forståelig nok opptatt av at noe av gassen fra Tampen-området må gjøres tilgjengelig for norsk industri. Senterpartiet mener at det er behov for en helhetlig gjennomgang av norsk gassinfrastruktur og norsk gassforvaltning. Gassrørledningene har lang levetid, og de vil spille en viktig rolle for å styre forvaltninga av norsk gass framover. Det er nødvendig å se flere felt og større områder i sammenheng når en skal etablere framtidige transportløsninger. Det er viktig at vi holder fast på at det er breie samfunnsmessige vurderinger som skal ligge til grunn for de vedtak som fattes. Kortsiktige bedriftsøkonomiske kriterier må ikke bli enerådende. Utbyggingsløsningene må ses i forhold til industrielle muligheter, og bidra til å sikre velferd, sysselsetting og et bedre miljø. Distriktspolitiske interesser må også veie tungt, slik at fylker og regioner kan nyte godt av naturressursene som hentes opp utenfor egen kyst. Det må sørges for at det blir utreda aktuelle ilandføringsmuligheter. Det er derfor et klart behov for å få en egen stortingsmelding som tar for seg norsk gassinfrastruktur og norsk gassforvaltning. Det må ses på framtidige transportløsninger for norsk gass der de samfunnsmessige sidene tillegges betydelig vekt. Jeg er glad for at det er flertall for en slik gjennomgang av gasspolitikken. Det er behov for langsiktige og godt utreda løsninger når en bygger gassrør som kanskje skal ligge i 80–100 år framover.