trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Hvis representanten fra Rødt lurer på om jeg har tillit til sentralbanksjefen, så har jeg det. Så har jeg i brev til Stortinget, i innlegg fra Stortingets talerstol og i replikkordvekslinger redegjort for hvordan vi kommer til å følge opp denne saken videre. Jeg har vært tydelig på at vi må se på læringspunkter. Jeg mener det er behov for å se på om loven gjenspeiler det som var intensjonen med loven, men også å vurdere om vi skal ha samme intensjon, nemlig at hovedansvaret og eneansvaret skal ligge i hovedstyret. Jeg har varslet at vi vil gå gjennom disse spørsmålene, og jeg vil selvsagt komme tilbake til Stortinget, slik at disse spørsmålene kan bli grundig diskutert før vi trekker en endelig konklusjon om hva som skal være veien videre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Regjeringen fremmer i denne proposisjonen forslag til ny revisorlov. Formålet med lovforslaget er å gjennomføre endringene i revisjonsdirektivet og forordningen i norsk rett. I tillegg tar forslaget hensyn til utviklingen som har skjedd innen revisjonsfaget siden den gamle loven ble vedtatt i 1999. Lovforslaget skal også sikre at revisors arbeid er uavhengig, objektivt og kritisk. Dette bidrar til verdiskaping fordi den finansielle informasjonen blir bedre, konkurransegrunnlaget likere og skattegrunnlaget riktigere. Lovforslaget fremhever også revisors viktige rolle som bidragsyter i kampen mot økonomisk kriminalitet. Et mangfoldig og komplisert næringsliv krever at det stilles høye kompetansekrav til revisor. Lovforslaget innebærer derfor at kun personer med mastergrad i regnskap og revisjon vil kunne få godkjenning som revisor. Dette er et viktig tiltak for å sikre høy kvalitet på revisjonstjenestene i Norge. Regjeringen vil sikre at personer som har gjennomført bachelorgrad i regnskap og revisjon med tanke på å bli godkjent revisor, får en rimelig overgangsordning, slik at de ikke trenger å gjennomføre ytterligere utdanning. I tillegg foreslår vi andre viktige tiltak for å sikre høy kvalitet og uavhengighet i revisjonen. Et viktig grep er at revisjonsforordningen gjennomføres i norsk rett. Forordningen gjelder for revisjon av foretak med omsettelige verdipapirer som handles på f.eks. Oslo Børs. Forordningen stiller økte krav til hvordan foretakets valg av revisor skal foregå, og til hvor ofte foretaket må bytte revisor, og begrenser hvilke andre tjenester revisor kan utføre ved siden av revisjon. Vi legger også opp til at Finanstilsynet kan få flere virkemidler til å føre et effektivt tilsyn med revisorer. Finanstilsynet gis f.eks. adgang til å ilegge overtredelsesgebyr dersom revisor har begått alvorlige brudd på revisjonsregelverket. Tilstrekkelige og riktige virkemidler og sanksjoner er nødvendig for at reglene etterleves. Regjeringen ber også Stortinget om samtykke til felleseuropeiske regler om revisjon som skal bidra til høy kvalitet på revisjon i Europa og like konkurransevilkår i EØS.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Vi er enige om at det skal være en overgangsregel. Jeg var ikke kjent med tilbudet i Halden, men det vil selvsagt være naturlig at vi vurderer det i forbindelse med oppfølgingen av Stortingets innstilling. Jeg kjenner ikke saken noe utover det representanten Gjelsvik har gitt uttrykk for fra Stortingets talerstol, men det er klart at når vi blir opplyst om dette, vil det være naturlig at vi ser på det i forbindelse med overgangsregelen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Representanten Bjørnar Moxnes fra Rødt stiller det retoriske spørsmålet: Hvem har tapt, og hvem har tjent på pandemikrisen? Jeg tror det enkle svaret er at vi alle har tapt. Det er ingen tvil om at den globale pandemien er en global helsekrise som har gitt en økonomisk krise, som rammer arbeidsplassene, og som – ja – rammer skjevt. Det er ingen tvil om at de som har liten utdanning, de som har lav lønn, ungdom, de som har svak tilknytning til arbeidslivet, og de mange sårbare blant oss kommer skjevt ut av en krise som dette. Det er også bakgrunnen for at regjeringen hele veien har vært opptatt av å se på hva det er vi kan gjøre for nettopp å løfte de gruppene som rammes hardest. Det aller viktigste vi kan gjøre, er å stoppe smitten. Det neste vi kan gjøre – som vi også gjør – er å trygge arbeidsplassene. Det tredje vi kan gjøre, er å satse på utdanning og kompetanseheving for dem som har lite utdanning fra før, slik at de kan bruke tiden de går på dagpenger, til kvalifisering. Det er også – som både storting og regjering har gjort – å sørge for at vi har enda mer gunstige dagpengeordninger, ordninger som er bedre enn de er i en normalsituasjon. Jeg registrerer at opposisjonen – alle utenom Fremskrittspartiet – konkluderer med at svaret på den utfordringen man ser, er at man skal endre mandatet for et utvalg som regjeringen har satt ned. For det første skal det utvalget se bredt. De har levert sin første rapport, som er beskrevet i budsjettproposisjonen også, og der er disse problemstillingene løftet frem. De skal levere en ny rapport som skal være grunnlag for perspektivmeldingen, som kommer i februar, og de skal levere en endelig rapport før påske. Det betyr at det er ikke mange månedene til de skal levere sin endelige innstilling. I utvalget er LO og NHO representert, og det er en referansegruppe som ledes av YS og Virke, hvor de øvrige partene er godt representert. Opposisjonens konklusjon mener jeg er et slag i luften, men problemstillingen som reises, tror jeg det ikke er noen uenighet om i denne salen, verken når det gjelder problemstillingen, eller når det gjelder hva vi må gjøre for å håndtere den, nemlig sørge for at vi trygger jobbene og bidrar med utdanning og kompetanse til dem som har svakest tilknytning til arbeidslivet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Representanten sier at tilliten i det norske samfunnet er sterkt synkende. Hvor har representanten det fra? Jeg mener at det at vi har et samfunn med små forskjeller og stor tillit, er en styrke. Er det noe vi har opplevd gjennom denne krisen, er det nettopp styrken i den korte avstanden mellom arbeidstakerorganisasjonene, arbeidsgiverorganisasjonene og myndighetene. Den gode dialogen det er mellom opposisjon og posisjon er også en styrke. Men tillit er ikke noe man får i et samfunn for alltid. Det er noe vi må styrke, jobbe med og gjøre oss fortjent til. Jeg er bekymret for at en krise som dette kan bidra til å øke ulikheten i samfunnet vårt. Det er bakgrunnen for strategien vår for Norges vei ut av krisen, som handler om at vi må skape mer og inkludere flere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Vi har sett at forskjellene har økt mens de rød-grønne satt i regjering, og vi har sett at det har vært en utvikling de siste 30 årene. Jeg mener det er viktig at vi reduserer ulikhetene i samfunnet vårt. Arbeiderpartiet kommer alltid tilbake til at svaret på det er å øke skattene for dem som skaper norske arbeidsplasser. Skal vi redusere ulikheten i samfunnet vårt, mener jeg vi må skape muligheter for alle. Det handler om utdanning, at ungdom må fullføre videregående skole. Det handler om inkludering, slik at ikke flere havner varig utenfor arbeidslivet. Det handler om de mange små og store tiltak som regjeringen har iverksatt gjennom syv år, og som vi bygger opp under i den krisen vi nå står i.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Svaret på det siste er at det gjør utvalget. Det er noe helt nytt i dette stortinget hvis det er slik at opposisjonen skal begynne å skrive om mandater til ekspertutvalg som regjeringen setter ned. Jeg har stor respekt for Senterpartiet og resten av opposisjonen, men maken til manglende kreativitet – at man begynner å se på sammensetningen av et utvalg og mandatet for utvalget. Se nå hva utvalget kommer med, da. Les hva som står i budsjettproposisjonen, hvor man allerede peker på disse problemstillingene som jeg, statsministeren og regjeringen har snakket om gjennom hele krisen, nemlig at vi må ha tiltak som gjør at ikke ungdom blir rammet, eller at de som har svakest tilknytning til arbeidslivet, blir rammet. Vi må sørge for at de som går på dagpenger, har mulighet til å få kompetanse. Ikke minst må vi sørge for at vi trygger jobbene. Det er det aller viktigste vi kan gjøre for å redusere ulikhet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
At representanten igjen konkluderer med et mandat til et utvalg som regjeringen har satt ned – jeg trodde Senterpartiet var litt opptatt av forskjell på regjering og storting. Når regjeringen setter ned et utvalg, er det regjeringens utvalg. Så legger vi frem konklusjonene fra rapportene i de meldingene vi legger frem for Stortinget. Jeg registrerer at Senterpartiet selvsagt kjemper for Senterpartiets politikk. Men det er ikke slik at Senterpartiets politikk nødvendigvis er den eneste rette krisepolitikken. Jeg reiser mye rundt i landet – jeg har gjort det nå i høst – for å lytte til næringslivet, til bedriftene og til arbeidstakerne. Det jeg hører, er stor takknemlighet for den jobben både Stortinget og regjeringen har gjort, for den handlekraften som er blitt vist, og at dette har bidratt til at krisen har blitt mindre dyp, og at gjeninnhentingen har kommet raskere.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Jeg mener at mandatet er bredt. Sammensetningen er bred. LO og NHO er representert i utvalget. Vi har satt ned en referansegruppe som ledes av YS og Virke, og hvor de andre partene er representert. Det er helt åpenbart at når man skal se på de økonomiske og strukturelle endringene som eventuelt kommer av pandemien, må man åpenbart også se på hvordan dette slår ut. Dette har vært en av mine store bekymringer fra dag én i håndteringen av denne krisen – at det nettopp vil ramme de mest sårbare, at det vil ramme ungdom, at det vil ramme dem som har svak tilknytning til arbeidslivet, og mange av dem som jobber i tjenestesektoren, som har lite utdanning fra før. Derfor har vi iverksatt en rekke tiltak for å motvirke dette, og for å sørge for at flere kan få mer utdanning. Også jeg er åpen for at man kan gjøre ting annerledes, og at man kan gjøre mer. Det er også bakgrunnen for den brede tilnærmingen vi har hatt i dialogen med Stortinget.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Nei, men dette er et utvalg som skal lytte. Det er et utvalg som forholder seg til en referansegruppe. Det er et utvalg som kommer til å lytte til mange ulike grupper med ulik bakgrunn forskjellige steder i landet. Utvalget har fått ganske kort tidsramme. Noe av grunnen til det er at vi skal legge frem en perspektivmelding som Stortinget skal få mulighet til å drøfte i dybden før sommeren 2021. Det mener jeg er viktig. Jeg tror de fleste tar inn over seg at denne krisen ikke er over ved nyttår. Den er heller ikke over til sommeren. Vi kommer til å stå i et langt løp, nettopp for å bidra til at Norge og våre innbyggere kommer best mulig ut av krisen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Det aller viktigste vi kan gjøre for å sikre dem som nå har blitt arbeidsledige, er at vi trygger jobbene. De tiltakene vi har iverksatt fra mars, men også før det, handler nettopp om at vi må trygge jobbene til folk. Heldigvis har antallet permitterte og ledige gått kraftig ned fra det høyeste nivået, men fortsatt er det for høyt. Det er også bakgrunnen for at regjeringen har lagt frem omfattende tiltak, som både vil virke nå i høst, og som vil virke inn i 2021. Statsministeren var tidligere i dag i Stortinget og redegjorde for den situasjonen vi nå står overfor på grunn av økt smitte. Vi har derfor utsatt tilleggsnummeret til Stortinget til førstkommende tirsdag, fordi vi også må vurdere de økonomiske sidene ved den videre håndteringen av krisen.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
I likhet med dem som står bak representantforslaget, mener også jeg at det er gode grunner til å ha like regler for samboere og ektefeller når det gjelder rett til etterlattepensjon. Jeg vil derfor vurdere om det er behov for å gjøre endringer i reglene for private tjenestepensjoner, men jeg mener dette må gjøres som et ledd i en samlet vurdering av regelverket. Regjeringen har nylig lagt frem forslag til omlegging av folketrygdens ytelser til etterlatte. Det kan være naturlig med en modernisering av ytelsene for offentlig tjenestepensjon i lys av endringene som nå foreslås i folketrygden. Når vi uansett skal ha en helhetlig gjennomgang og modernisering av regelverket for etterlatteytelser, er det naturlig også å vurdere endringer i de private ordningene samtidig. Private tjenestepensjonsordninger skal oppfylle minstekravene i lov om obligatorisk tjenestepensjon. Det innebærer bl.a. at bedriftenes ordninger må ha alderspensjon for de ansatte og fortsatt pensjonssparing ved uførhet. Det er valgfritt om slike ordninger i tillegg skal gi ytelser til etterlatte. Dersom ordningen har ytelser til gjenlevende, kan dette være i form av ektefellepensjon, samboerpensjon eller begge deler. Ektefellepensjon skal i tilfelle også omfatte pensjon til registrerte partnere. Tall fra Finans Norge viser at ektefellepensjon og samboerpensjon er lite utbredt i innskuddspensjonsordninger, som er den vanligste formen for private ordninger. Kun 3 pst. av innskuddsordningene har ektefellepensjon eller samboerpensjon i dag. Jeg mener at bedriftenes valgfrihet i om ordningene skal ha etterlatteytelser eller ikke, bør videreføres. Utover lovfastsatte minstekrav til pensjon for de ansatte bør bedriftene fortsatt kunne tilpasse ordningene til sin økonomi. Jeg har derfor ikke planer om å foreslå endringer i valgfriheten i å ha etterlatteytelser.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Regjeringens mål er at alle nye personbiler og lette varebiler skal være nullutslippskjøretøy i 2025. Elbilpolitikken er sentral for å nå dette målet, også i tiden fremover. Salget av nye nullutslippsbiler har steget kraftig de siste årene, fra en andel på 17 pst. i 2015 til omtrent 50 pst. i 2020. Dette er bl.a. et resultat av regjeringens elbilpolitikk. Samtidig fører alle avgiftsfritakene til et betydelig fall i statens inntekter fra bilavgiftene. Disse inntektene har gått ned fra 63 mrd. kr i 2013 til om lag 40 mrd. kr i forslag til statsbudsjett for 2021. Dersom alle nye biler på sikt blir nullutslippsbiler, er ikke dette økonomisk bærekraftig. Det er en motsetning mellom en rask omlegging av bilparken og behovet for statlige inntekter. Det skaper noen utfordringer. Den teknologiske utviklingen har også gjort at elbilene i dag er mye rimeligere og mer attraktive for forbrukerne enn da dagens avgiftsfritak ble innført. Dette er bakgrunnen for at regjeringen i nasjonalbudsjettet for 2021 har presentert prinsipper for et bærekraftig bilavgiftssystem fra 2025. I arbeidet med prinsippene har regjeringen fått innspill fra og lyttet til representanter fra næringen, miljøbevegelsen og andre interessenter. Et fremtidig bilavgiftssystem må tilpasses at nesten alle biler vil være nullutslippsbiler. Et bærekraftig bilavgiftssystem må prise de eksterne kostnadene bruk av kjøretøy medfører. Systemet må innebære avgifter på både kjøp og eie av kjøretøy, og det må baseres på stabile avgiftsgrunnlag. Systemet må utformes teknologinøytralt og ivareta fordelingshensyn. Overgangen til et nytt bilavgiftssystem bør være gradvis og forutsigbar. Ved å presentere disse prinsippene ønsker regjeringen å bidra til økt forutsigbarhet for hvilken retning bilavgiftene vil endres i de kommende årene. Regjeringen mener omleggingen til et bærekraftig bilavgiftssystem bør starte nå. Derfor har vi i budsjettet for 2021 foreslått noen små endringer i bilavgiftene som vil trekke i den retningen. Fremover vil regjeringen vurdere flere endringer i tråd med disse prinsippene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
Nå håper jeg på forutsigbarhet når det gjelder både hvem som sitter i regjering, og hvilke prinsipper vi styrer etter. Når det gjelder det første, er jo det opp til velgerne neste høst. Vi har lagt frem prinsippene nettopp fordi vi ønsker å få en bred forankring av dem og at de skal være med på å skape forutsigbarhet. Det vil være arbeidet i Stortinget som må ta hensyn til en bredere forankring, så det er spørsmål som må vurderes i finanskomiteen og i det arbeidet som regjeringen nå gjør med nasjonalbudsjettet for 2021, hvor de prinsippene er presentert.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2020-11-05:
For det første har jeg lyst til å si at jeg mener det er viktig med diskusjon rundt disse spørsmålene, og at vi har med oss de ulike sidene ved dette. Ja, det er viktig å sikre avgiftsinntekter til staten. Ja, det er viktig å sikre at vi har en miljømessig bærekraftig bilpark, og at vi klarer å nå de målene vi har satt når det gjelder 2025. Vi har prioritert arbeidet med å få på plass denne lovendringen for borettslag, og jeg registrerer at det er flere som allerede har tatt slike initiativ, og at det kommer på plass flere lademuligheter i borettslag. Jeg er ukjent med hvordan arbeidet med en eventuell støtteordning er nå. Jeg antar at det er noe som Kommunal- og moderniseringsdepartementet eller Klima- og miljødepartementet vil jobbe med, så det går jo an å sende spørsmål om det dit i det videre budsjettarbeidet.
Michael Tetzschner (Høyre), 2020-11-05:
Jeg vil varsle at det kan bli nødvendig at jeg tegner meg en gang til, for dette er jo grunnleggende sett en kontrollsak, og vanligvis har vi, når vi har kontrollsaker, litt lengre tid på oss, vi som ikke er i komiteen. Jeg må si at den innstillingen vi nå behandler, må være et av de merkeligste skriftstykkene som Stortingets plenum noensinne har fått til behandling. Grunnlaget for saken er et brev fra representantskapet av 11. juni, et brev som ikke kan leses med mening uten at man også godtar premisset om at representantskapet kan sette sin egen skjønnsutøvelse i en ansettelsessak i hovedstyrets sted. Dersom man tillater slike inngrep i lovbestemte kompetanser, undergraver man også de ansvarsprinsipper som er nødvendig for et reelt tilsyn, og i tillegg bryter man ned fullmaktstrukturen som vår forvaltning bygger på. Sentralbankloven § 4-1 første ledd lyder: «Representantskapet skal føre tilsyn med Norges Banks drift og med at bestemmelsene for virksomheten blir fulgt. Representantskapet skal føre tilsyn med at hovedstyret har tilfredsstillende styring og kontroll med bankens administrasjon og virksomhet, og med at det er etablert hensiktsmessige rutiner for å sikre at bankens virksomhet utøves i henhold til lov, avtaler, vedtak og rammeverk for øvrig. Tilsynet omfatter ikke hovedstyrets(…) utøvelse av skjønnsmyndighet.» (…) I Meld. St. 7 for 2018–2019 fremholder departementet at «representantskapets tilsyn fortsatt skal være en etterfølgende kontroll og tilsyn med utgangspunkt i styrets protokoller, og slik at det ikke åpnes opp for at representantskapet kan omgjøre styrets beslutninger.» I Prop. 97 L for 2018–2019 står det følgende: «Dersom representantskapet etter at hovedstyret er gitt god mulighet til å begrunne sine vedtak mv., mener at hovedstyret ikke har hatt tilfredsstillende styring, eller det har vært brudd på regelverk, vil representantskapets reaksjon kunne være å protokollføre merknader om for eksempel ytterligere oppfølgingsbehov og å omtale forholdet i representantskapets årlige rapport til Stortinget om det anser at saken krever en slik omtale. Det er denne type reaksjoner som omfattes av et aktivt tilsyn i Norges Bank, og ikke vedtak som skal operasjonaliseres direkte.» Det underlige er at komiteen ikke drøfter disse spørsmål. Tvert imot: Komiteen går skrittet videre og setter seg selv inn som personalmyndighet i saken. Grunnlaget er altså et brev som inneholder påstander om fakta som ikke er underbygget, med vurderingskriterier som i sentralbankloven er lagt til hovedstyret, og helt nye kontrollkriterier som ikke gjenfinnes i loven med noen hjemmel. Jeg sikter her til risikovurderingen. Jeg må komme tilbake i et senere innlegg med resten av det jeg vil si.
Michael Tetzschner (Høyre), 2020-11-05:
Takk for det. Deretter utfordres grunnleggende kontrollprinsipper. Herunder arrangeres en åpen høring, med muntlige påstander som mangler dokumentasjon i brevet, og man overser samtidig at brevet fra representantskapet er blitt sendt Stortinget uten mulighet for Norges Banks hovedstyre eller administrasjon til å komme til orde, imøtegå, supplere eller korrigere feil om fakta og juss. Dette er feil som har kommet til å prege saksfremstillingen for Stortinget, og som innstillingen fortsatt lider under. Man minnes Ibsens Peer Gynt: Hvor utgangspunktet er galest, blir resultatet originalest. Så kan man si: Er det noen grunn til å snakke så mye om en sak som er løst? Ja, det er det – fordi noen har tillatt seg å utøve en representasjonsvirksomhet på vegne av Stortinget på bakgrunn av en komitéinnstilling. De har innkassert meg som representant og Stortinget som plenum. Så stor hast hadde saken at man satte Justisdepartementets lovavdeling under tidspress fordi man skulle avgi en innstilling i komiteen 21. august. I dag skriver vi 5. november. Grunnen til at det hadde slik hast den gangen, var nettopp at man ønsket å svikte grunnprinsippene ved kontroll og tilsyn, nemlig at man ønsket å intervenere i en pågående prosess. Man ønsket en parallell saksbehandling, og man ønsket å være overprøvende. Alle disse tre prinsippene vil man jo se at kontrollkomiteen her i huset, sammen med behandlingen av forvaltningsrapporter fra Riksrevisjonen, aldri ville ha overtrådt. Nå ser man også en etterfølgende diskusjon mellom representanter for komiteen og statsråden. De vil altså pådytte statsråden en kompetanse som Stortinget har sagt han ikke skal ha etter sentralbankloven. Man er ikke engang i stand til å referere den uttalelsen som har kommet fra Justisdepartementets lovavdeling, for den hjemler heller ikke statsrådens kompetanse til å gripe inn i enkeltsaker. Den sier at statsråden kan gå inn med generelle føringer som kan ha virkning for tidligere inngåtte arbeidsforhold. Det er noe helt annet. Det viser at denne forsamling, i hvert fall hvis vi begrenser det til finanskomiteen, ikke har det vokabular som er nødvendig hvis Stortinget skal kunne være klar over at statsråden ikke skal ha for store fullmakter, fordi det vil gå utover de generelle føringene som Stortinget har nedfelt i lov. Det er det ene. Det andre er at vi rett og slett også kommer til å presse hovedstyret vekk fra det som er grunnleggende for ethvert ansvarsforhold, nemlig at de riktige instansene tar de avgjørelser som Stortinget har tillagt dem.
Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2020-11-05:
La meg først få takke komiteen for et veldig godt samarbeid i disse sakene. Jeg vil legge fram enstemmige komitéinnstillinger. Dette er en sak som er en overligger fra pre koronavirkeligheten. Proposisjonen ble lagt fram for snart et år siden, i desember 2019, og komiteen startet arbeidet i januar i år. Videre ble det gjennomført en høring den 27. februar. Lovforslaget bygger på NOU-en fra revisor- og regnskapsførerlovutvalget i 2017 og revisjonsdirektivet og revisjonsforordningen, som ble besluttet innlemmet i EØS-avtalen i 2018. Formålet med loven er å bidra til å sikre høy tillit til revisjonstjenester i Norge, og at vi får en regulering av revisjonsvirksomhet som er i samsvar med EØS-retten. Revisor skal arbeide uavhengig, kritisk og objektivt, overfor både offentlige virksomheter og næringslivet, levere tillit, skape trygghet og ha en styrket rolle i kampen mot økonomisk kriminalitet – en førstelinje mot skatteunndragelse og arbeidslivskriminalitet. Revisjonsdirektivet gir flere regler som skal sikre revisors uavhengighet, spesielt gjelder det foretak av allmenn interesse, dvs. banker, kredittforetak og forsikringsforetak som opererer i EØS-markedet med handel av verdipapirer. Finanstilsynet får også flere reaksjonsmuligheter ved overtredelser av revisjonslovgivingen. En av de mest vesentlige endringene er at det innføres kun én kategori godkjente revisorer i Norge: statsautorisert revisor. Det betyr at tittelen eller ordningen med registrert revisor opphører. Kravet til etter- og videreutdanning for statsautorisert revisor skjerpes også betydelig. De høyere kravene til kompetanse følger av den betydningen revisor har i rollen som allmennhetens tillitsperson, men er også en konsekvens av et stadig mer komplisert og mangfoldig næringsliv. Komiteen har vært særlig opptatt av å sikre reell likestilling av praksis fra offentlig og privat revisjon som grunnlag for godkjenning som statsautorisert revisor. Jeg viser til anmodningsvedtak 858 fra 2018. Praksis fra offentlig revisjon skjer etter samme internasjonale standard som private foretak. Kommunene tilfredsstiller også krav til størrelse og bredde på virksomhetene. Slik likestilling er i tillegg av stor betydning for rekruttering til offentlig revisjon. Vi har fått en god løsning der nærmere regler om reell likestilling av praksis fastsettes i forskrift. Komiteen ber også regjeringen sikre gode overgangsordninger for personer med bachelorgrad når den nye loven trer i kraft. Jeg vil presisere at det gjelder personer som oppfyller utdanningskravene i gjeldende lovverk for å bli registrert revisor, og som da har påbegynt praksisperioden. Disse bør kunne gis godkjenning som statsautorisert revisor dersom de innen en viss tid og med en viss tilleggskompetanse oppfyller kravene til praktisk opplæring som er gitt i ny lov.
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Tillit er en av de største verdiene vi forvalter i det norske samfunnet – tillit mellom hverandre, tillit til styresmaktene, tillit til byråkratiet, tillit til bedriftene. Denne tilliten kommer til nytte under en pandemi med strenge tiltak, som vi står oppe i nå. Denne tilliten kommer til nytte når de demokratiske valgene er jevne, slik de ofte er i Norge. Og ikke minst kommer tilliten oss til gode når vi skal betale skatt, enten som privatpersoner eller bedrifter. Det er her revisorene kommer inn, fordi revisjon er utrolig viktig for å sikre tilliten til skattesystemet, tillit til det offentlige og tillit til næringslivet. Det er derfor Arbeiderpartiet mener at den viktigste endringen som vedtas her i dag, er innstrammingen, eller tydeliggjøringen, i reglene om revisors uavhengighet. Det er viktig nettopp fordi vi skal ha tillit til at revisorer ikke bidrar til aggressiv skatteplanlegging, eller at det er kryssende interesser i revisorens arbeid overfor selskapene. Derfor er det viktig at revisorer ikke kan utføre revisjon på foretak av allmenn interesse lenger enn ti år, med mindre man utlyser et nytt anbud. Det blir også forbud mot yting av visse tilleggstjenester, som regnskapsføring og juridiske tjenester. EU-direktivet gir rom for unntaksbestemmelser for skatterådgivning og verdsettelsestjenester, men de skal ikke Norge benytte seg av. Det er bra. Så vil jeg takke saksordfører Rodum Agdestein for et solid arbeid med denne saken i finanskomiteen. Vi har fra flere partier vært opptatt av likestilling mellom kommunal og privat revisjon for å sikre kompetanse og rekruttering i førstnevnte. Regjeringens forslag legger opp til en formell likestilling mellom kommunal og privat revisjon, men komiteen bidrar med merknader og forslag som skal bidra til reell likestilling. Derfor understreker vi at når det kommer til krav om revisjon av foretak av en viss størrelse, tilfredsstiller samtlige kommuner i Norge kravene når det gjelder antall ansatte, omsetning, balanse, oppgaver og bransjer. Vi skriver også tydelig at kravet om at revisor bør ha minst to års praksis med revisjon av regnskaps-, skatte- og merverdiavgiftspliktige foretak ikke bør settes som kumulative krav. På denne bakgrunnen ber vi regjeringen sikre reell likestilling mellom kommunal og privat revisjon som grunnlag for godkjenning som statsautorisert revisor, og en samlet komité fremmer forslag for å bidra til det.
Anne Kristine Linnestad (Høyre), 2020-11-05:
Koronakrisen har vært og er en stor utfordring for norsk økonomi, for bedriftene, for arbeidstakerne og for innbyggerne i hele landet. Stortinget har vært særlig opptatt av å sikre arbeidstakernes sosiale rettigheter og trygghet. Komiteen understreker viktigheten av at ordningene for inntektssikring ble utvidet tidlig, slik at flere lavtlønnede kvalifiserte til dagpenger, og at permitterte og ledige fikk kompensert en større del av sin tapte arbeidsinntekt. Forskuddsordningen for utbetaling av dagpenger og kompensasjonsordningen for selvstendig næringsdrivende har hatt en avgjørende betydning for mange. Vi vil understreke viktigheten av å motvirke store sosiale forskjeller og økonomisk ulikhet. En av de store forskjellene i dagens samfunn er mellom dem som har jobb, og dem som står utenfor – og kriser som dette kan bidra til å forsterke denne ulikheten. De langsiktige fordelingsvirkningene henger tett sammen med utviklingen i arbeidsmarkedet. Derfor vil jeg understreke at vår viktigste oppgave framover blir å legge til rette for trygge jobber og arbeid til flere. Norge skal være et land med små forskjeller også etter koronakrisen, og derfor trenger vi et godt kunnskapsgrunnlag for å fatte de riktige beslutningene framover. Regjeringen satte i vår ned ekspertutvalget Norge mot 2025, som skal bidra til nettopp det. De skal vurdere virusutbruddets konsekvenser for norsk økonomi framover, og mandatet åpner for å vurdere den økonomiske byrdefordelingen av krisen. De har allerede presentert en delrapport, og de skal presentere en ny rapport til våren. Regjeringen har gjennom hele koronapandemien hatt et godt og viktig samarbeid med partene i arbeidslivet, både fra arbeidstakersiden og fra arbeidsgiversiden, og utvalget som er nedsatt, har en referansegruppe som bidrar med sine erfaringer og perspektiver fra begge sider. Utvalget får også innspill fra og har møter med aktører, næringer og grupperinger som ikke selv er representert i utvalget. Høyres mening er at representantforslaget fra Rødt imøtekommes gjennom utvalget Norge mot 2025. Høyre vil skape muligheter for alle, og vår viktigste oppgave framover for å redusere ulikheten er derfor å få flere i jobb. Vi klarte det i 2017 etter oljeprisfallet, og vi skal klare det nå. Etter 2017 var veksten i kjøpekraften sterkest for den laveste inntektsgruppen, de med minst fra før, og arbeidsledigheten sank til den laveste på ti år. Vi kan klare det igjen.
Anne Kristine Linnestad (Høyre), 2020-11-05:
Høyre mener at det er flere gode grunner til å likestille ektefeller, partnerskap og samboere når det gjelder retten til gjenlevendeytelse fra offentlig tjenestepensjon. For private virksomheter er det altså ingen plikt etter lov om obligatorisk tjenestepensjon å ha pensjonsdekning for gjenlevende, men dersom gjenlevendedekning ikke er avtalt i tariffavtale e.l., kan virksomhetene selv velge om de ønsker å ha en slik ordning. I foretakspensjonsloven er det vide rammer for virksomhetene til å velge den ordningen de ønsker, og her er ytelsen som regel livsvarig, selv om den også kan gis for en tidsbegrenset periode. Etterlatteutvalget avga sin rapport NOU 2017: 3, Folketrygdens ytelser til etterlatte – Forslag til reform. Der vises det til at dagens samlivsmønstre er mer mangfoldige og mindre dominert av de livslange ekteskapene. Derfor arbeider Arbeids- og sosialdepartementet med et lovforslag der denne tematikken vil bli tatt opp. Høyre mener en vurdering av endringer i gjenlevendeytelsene fra offentlig tjenestepensjon bør gjøres i lys av endringene som foreslås i folketrygden, og at en eventuell rett til gjenlevendeytelse for samboere bør inngå som en del av denne gjennomgangen. En endring av reglene i de lovfestede tjenestepensjonsordningene vil medføre at reglene i kommunal tjenestepensjon må endres tilsvarende, og de vil også kunne ha konsekvenser for arveloven, som må avklares og tydeliggjøres. Høyre mener altså at det er flere gode grunner til å likestille ektefeller og samboere når det gjelder retten til gjenlevendeytelse fra offentlig tjenestepensjon, men for Høyre er det viktig å vurdere eventuelle endringer i lys av endringene som vurderes i folketrygden når den kommer til behandling. Vi mener det er viktig å se ytelser til gjenlevende i sammenheng og vil derfor stemme for anbefalingen fra komiteen.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Eit kjenneteikn på Noreg har vore små forskjellar og høg tillit. Tilliten er dalande, forskjellane aukande. Skal vi auka tilliten og minska forskjellane, må vi faktisk ta grep. Arbeid til alle er jobb nummer éin. Alle må ha ei løn å leva av, moglegheit for heiltidsstilling, og vi må ha ei sterk fagrørsle. Dei rikaste må bidra meir til fellesskapet. Dersom ein fjernar formuesskatten, slik Høgre føreslo på landsmøtet sitt, ville vi fått 30 000 fleire nullskattytarar. Dei som har store aksjeformuar, har fått store lettar av regjeringa, medan vanlege arbeidsfolk har fått mindre å rutta med. Det er å ta landet i feil retning. Eit anna eksempel: I første krisepakke meinte regjeringa at den vanlege arbeidstakar skulle ta rekninga for at bedriftene fekk korta ned arbeidsgjevarperioden. Det var opposisjonen som sytte for at fellesskapet tok rekninga ved utvida inntektssikring, som høgare kompensasjonsgrad til dei permitterte og tidlegare utbetaling. Det er også kjent at det særleg er tilsette i låglønsgruppene som vart hardt ramma. Det er på høg tid at det vert sett grundigare på korleis koronapandemien påverkar forskjellane i samfunnet, og vurdera tiltak. Etter Arbeidarpartiet sitt syn ville eit nytt utval gjort at tida går frå oss. Difor føreslår Arbeidarpartiet å utvida mandatet til det alt nedsette utvalet Norge mot 2025, utvalet som skal vurdera kva konsekvensar virusutbrotet får for norsk økonomi framover. Eg er veldig glad for at alle dei andre opposisjonspartia – unnateke Framstegspartiet – støttar dette, slik at utvalet får utvida mandatet til spesielt å skulla analysera og beskriva sosiale og geografiske fordelingsmessige konsekvensar av pandemien og krisetiltaka. Kvifor er Høgre så redd for det? Regjeringa har nok ein gong utnemnt eit ekspertutval og ikkje eit breitt samansett partsutval. Utvalet er dominert av representantar frå økonomifaga og finanssektoren på Austlandet. Utvalet burde vore geografisk balansert med fleire deltakarar frå partane i arbeidslivet og representantar for yrkesgrupper som er ramma av krisa på arbeidstakarsida – dei som har følt dette på kroppen – og i tillegg sjølvsagt ha med ekspertise på ulikskap og skatt. Då ville vi fått eit svar på om dei føreslåtte tiltaka underbyggjer langsiktige mål om redusert ulikskap og høg organisasjonsgrad, og vi ville fått eit breitt samansett utval i arbeid raskt. Eg tek hermed opp dei forslaga som Arbeidarpartiet er ein del av.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Små forskjellar og høg tillit heng saman, og det har vore eit kjenneteikn på det norske samfunnet. NHO, som regjeringa pleier å lytta til, er bekymra for at tilliten er såpass sterkt synkande i Noreg. Spørsmålet mitt er veldig enkelt: Er det eit mål for regjeringa at forskjellane skal reduserast?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Eg vil gjenta spørsmålet mitt, for eg klarte ikkje å oppfatta at statsråden svarte på det eg spurte om: Er det eit mål for regjeringa at forskjellane skal reduserast, eller skal det haldast på dagens nivå?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Jeg tar ordet bare for å påpeke at vi selvsagt mener at disse forslagene burde vært vedtatt, så vi kommer til å stemme imot innstillingen om at de ikke skal vedtas. Men når vi ikke tar dem opp igjen og fremmer dem, er det fordi, som også foregående taler pekte på, regjeringen nå i mellomtiden har lagt fram et forslag om endringer i folketrygdloven for Stortinget, som omhandler bl.a. disse problemene, og at vi da finner det mest formålstjenlig å fremme forslag under behandlingen av den saken. Jeg går derfor ikke nærmere inn på sakens realitet.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Omleggingen av bilavgiftene som premierer lavere utslipp – og for elbilene fullt fritak for både engangsavgift og moms – har vært en suksess. Målet har vært en mer klimavennlig bilpark, og det har vi fått. Elbilene utgjør nå 60 pst. av nybilsalget, og fossilbilene slipper ut mindre. Gevinsten har gått til klima og folk som har kjøpt ny bil med stadig lavere avgifter. Folk med ekstra god råd har fått en ekstra stor gevinst. Halvparten av dem som kjøper elbil, har 50 pst. høyere inntekt enn dem som bare eier andre typer biler. En ikke overraskende bieffekt av denne suksessen er et voksende hull i statens inntekter, i 2019 summert til 12,4 mrd. kr. Det har vært bred enighet i Stortinget om denne politikken og om målet: at folk i 2025 bare velger nullutslippsbiler – med tilsvarende voksende hull i statskassen, noe som bekymret selv den forrige finansministeren, fra Fremskrittspartiet. Det er også bred enighet om at vi må ha et nytt bilavgiftssystem. Regjeringen har startet arbeidet og har fått innspill fra bransjen, men dette haster. Hvor lenge skal elbilene forskjellsbehandles når det gjelder moms og bruksavgifter? Også elbiler sliter på veiene, virvler opp asfaltstøv og tar plass i byene. Jeg tror ikke det er noen som mener at de to tingene som skal ha nullmoms, er kultur og elbil. Momsfritaket innebærer i realiteten en statsstøtte det er gitt fritak for bare ut dette året. Vi vet ennå ikke om det aksepteres framover, slik regjeringen legger opp til. Så hvorfor har ikke regjeringen fått avklart det tidligere? Vi mener momsfritaket bør fjernes gradvis for å unngå en for brå overgang, og vil gjenta vårt forslag fra i fjor om at elbiler ilegges moms for prisen fra 600 000 kr og oppover, i vårt forslag til statsbudsjett. Vi mener et nytt og bærekraftig bilavgiftssystem må bygge på prinsipper som ikke krever unntak for særskilte biltyper, verken når det gjelder kjøpsavgifter eller bruksavgifter, og hvor konkurransefordelene knyttes til utslippsnivået. Arbeidet med det nye systemet bør sikte mot en bredest mulig enighet med bransjen og organisasjonene – og her i huset. Alle er tjent med en bred politisk enighet om bilavgiftene, slik vi i realiteten har hatt til nå. Med dette tar jeg opp de to forslagene Arbeiderpartiet fremmer sammen med andre partier.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2020-11-05:
Jeg hørte statsråden redegjøre for noen prinsipper om et nytt bilavgiftssystem. Jeg regner med at han er enig i at det ville være en fordel om vi har bredest mulig politisk enighet om det, slik at det ikke blir gjenstand for skifte med skiftende regjeringer. Så da er spørsmålet hvordan han mer konkret vil involvere Stortinget i det arbeidet, slik at vi kan sikre en bredest mulig enighet om et nytt system.
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2020-11-05:
Jeg vil først, på vegne av saksordføreren, formidle en takk til komiteen for godt samarbeid i saken. At vi klarer å redusere utslippene fra transportsektoren, er sentralt hvis vi skal klare å nå de målene vi har satt oss om å redusere klimagassutslippene. Derfor har regjeringen gjennomført mange endringer i bilavgiftssystemet, slik at det blir vridd i en grønnere retning. Det skal lønne seg å velge biler med lave utslipp, enten det er hybrid- eller elbiler. Denne kraftfulle politikken har ført til at målene for utslipp fra bilparken som Stortinget har satt, ble nådd tre år før tiden. Det er veldig bra. Seks av ti nye biler som ble solgt i oktober, var elektriske. Det viser at politikken fungerer. Høyre mener det er viktig at vi nå følger opp den prosessen regjeringen har lagt opp til i forbindelse med et nytt og bærekraftig bilavgiftssystem fra 2025. Regjeringen er nå i dialog med bransjen og får innspill til hvordan dette kan gjøres på best mulig måte. Målet om at det kun skal være nullutslippsbiler i nybilsalget fra 2025, ligger fast, og vi er på god vei til å nå målet. Granavolden-plattformen er tydelig på at fordelene som er knyttet til engangsavgift og merverdiavgift, skal videreføres ut denne stortingsperioden. Derfor vil vi fra Høyres side støtte opp under det arbeidet som regjeringen nå er i gang med. Jeg ser fram til at regjeringen fullfører dette arbeidet, som er bredt og involverer hele bransjen og alle aktører, og kommer tilbake til Stortinget på en egnet måte.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-05:
I 1989 sto jeg i Prinsens gate i Trondheim med gassmaske og en plakat der det sto «Bilen kveler byen». Natur og Ungdom sto for aksjonen. Luftforurensningen i Trondheim var svært alvorlig på grunn av utslipp fra den forurensende biltrafikken. I dag er situasjonen mye bedre. En del er takket være elbilrevolusjonen. Norge har høyest elbilandel i verden. Finnmark har faktisk høyere elbilandel enn California, og fylket kan nå gratuleres med elbilrekord i oktober: Fire av ti nye biler som ble kjøpt, var elbiler. 90 pst. av bilene i Norge er dessverre fortsatt fossilbiler, og det selges fortsatt flere fossilbiler enn elbiler. Det er miljømessig uansvarlig ensidig å svekke fordelene for elbilene, som Rødt foreslår i dag. De største elbilene som både har lang rekkevidde og er distrikts- og familievennlige, er det bilsegmentet hvor det selges færrest elbiler. I dette segmentet er elbiler mye mindre konkurransedyktige, og her finner vi de fleste fossilbilene som forurenser mest. Rødts forslag gjør også at folk i distriktene ikke får være med på elbilrevolusjonen. De låses fast til fossilbilene, som vi vet bare kommer til å bli dyrere og dyrere å bruke etter hvert som prisene på forurensning går opp. Rødts forslag rammer også norske industriarbeidsplasser. For noen uker siden var jeg hos Elkem i Kristiansand. De har etablert et pilotanlegg for batterigrafittproduksjon, hvor en del vil gå til elbilbatterier. Videre kan vi trekke fram norske aluminiumsverk, som produserer aluminium som brukes av elbilprodusentene. Nå diskuteres også etablering av en batterifabrikk på Sørlandet. I dagens utgave av Fædrelandsvennen kan vi lese uttalelser fra innovasjonsansvarlig i Morrow Batteries, Bård Karlsen, som sier: «Nikkel, mangan, kobolt, grafitt, silisium, aluminium og kobber er helt sentrale innsatsfaktorer i batteriproduksjon. Alt har du innenfor en times avstand herfra. Det er helt unikt. Og så er prosessindustrien på Sørlandet helt i verdensklasse, som også er helt avgjørende for en batterifabrikk her.» Målet for den nye batterifabrikken er å levere batterier til den største industrien i Europa: bilindustrien. Da kan det bli skapt mer enn 2 000 arbeidsplasser på Sørlandet, og det er en kjempesatsing som viser at elbilrevolusjonen i aller høyeste grad er med på å skape arbeidsplasser i Norge. Ved å svekke elbilrevolusjonen, som Rødt foreslår nå, uten at man gjennomfører desto større avgiftsøkninger for de fossile bilene, vil både klima og norsk industri tape. Vi står igjen med økte utslipp og færre arbeidsplasser i industrien.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-05:
Jo, jeg har lest forslaget fra Rødt veldig godt, jeg. Det står ingenting der om å øke avgiftene på de fossile bilene, de store fossile luksusbilene. Det er kanskje ikke et problem for Rødt at den fossile luksusbilen Porsche Cayenne har blitt betydelig billigere de siste årene. Man fremmer et forslag som ensidig vil gjøre nullutslippsbilene dyrere, uten at man samtidig sørger for å gjøre de fossile bilene i samme segment enda dyrere, for å sikre at elbilen vinner konkurransen. Hvis Rødt hadde ment det, kunne de ha gått inn i forslaget fra Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet De Grønne og Arbeiderpartiet, for det sikrer nemlig at elbilen skal vinne konkurransen framover. Vi står nå, som jeg sa i mitt innlegg, foran en grønn industriell revolusjon i Norge, hvor det satses på batterifabrikker som skal levere batterier til nullutslippsbiler rundt omkring i verden. Vi står foran en gedigen satsing land og strand rundt som vil ha stor betydning for arbeidet med å kutte utslipp fra veitrafikken. Jeg registrerer at Rødt i stedet, med sitt forslag, ønsker å styrke den fossile bilindustrien framfor å støtte opp under den grønne industrielle revolusjonen som vi nå er vitne til i Norge. Mitt sluttpoeng fra i sted står seg ganske godt: Det vi sitter igjen med, er økte utslipp av klimagasser og færre grønne industriarbeidsplasser i Norge. Det er synd.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-05:
Når vi nå skal bygge opp en grønn industri som støtter opp under arbeidet med å få kuttet utslipp av klimagasser, er det viktig at vi bidrar til å skape et marked for de varene som de produserer. Det er viktig at vi bidrar til å skape et marked for de batteriene som batterifabrikken på Sørlandet skal produsere. Rødts forslag, som går på ensidig å øke avgiftene på elbiler og ikke øke avgiftene på de fossile bilene enda mer, motarbeider en sånn satsing. Jeg er glad for å høre at Rødt også vil stemme for SVs forslag, men de burde da ha trukket sitt eget forslag, som kun er for å øke utslipp av skadelige klimagasser og legge kjelker i veien for en industriell satsing på nullutslippsløsninger i Norge.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-06-08:
Jeg tar ordet til sak nr. 15. Jeg tar opp forslag til en lovanmerkning, som ligger utdelt i salen. Ved en inkurie hadde VII falt ut da Stortinget behandlet Innst. 322 L i forrige uke. Vi ber derfor om at denne lovanmerkningen vedtas.
Helge Orten (Høyre), 2020-06-08:
I denne stortingsmeldingen gis det en situasjonsrapport for jernbanesektoren, med spesiell oppmerksomhet på gjennomføringen av tre store investeringsprosjekter. To av disse har dessverre betydelige kostnadsøkninger, noe som har betydning for hele sektoren. I perioden 2006–2020 har bevilgningene til jernbanesektoren blitt mer enn tredoblet, samtidig som det har vært en betydelig økning i antallet tog og avganger. Det har vært en viktig og riktig satsing for å få flere til å velge toget. I tillegg har vi introdusert anbudskonkurranse i persontogtransporten, noe vi bl.a. ser effekten av i dag, når SJ starter driften av Dovrebanen og Nordlandsbanen og tilhørende strekninger. Målet med reformen er å styrke jernbanens konkurransekraft, sette kundene i sentrum og bidra til at mer gods kan gå på bane. Investeringsprosjektene i jernbanesektoren er ofte store og komplekse. Det setter ekstra store krav til planlegging, risikoavklaring og prosjektstyring. Derfor er det viktig at Bane NOR har det nødvendige handlingsrommet til å gjennomføre prosjekter på en effektiv måte. Et flertall, inklusiv regjeringspartiene, står bak et forslag om en gjennomgang av styringsstrukturen mellom Samferdselsdepartementet, Jernbanedirektoratet og Bane NOR. Dette er etter min vurdering en naturlig oppfølging og videreføring av jernbanereformen, som nå har virket i ca. tre år. Målet må være å sikre tilstrekkelig handlingsrom for Bane NOR i planleggings- og gjennomføringsfasen, slik at det ikke er formelle eller praktiske hindringer for effektiv gjennomføring av investeringer, drift og vedlikehold. Samtidig ser vi at Nye Veier-modellen har bidratt til lavere kostnader og mer effektiv gjennomføring av prosjekt i veisektoren. Selv om jernbaneprosjektene kan være noe mer komplekse, er det mye som tyder på at tilsvarende metodikk og organisering kan ha mye for seg også i jernbanesektoren. Tidlig involvering av entreprenørene og større fleksibilitet i gjennomføringen av prosjekter kombinert med forutsigbare økonomiske rammer har gitt positive resultater i veisektoren, som også bør kunne overføres til jernbanesektoren. I forslaget ber vi derfor regjeringa utrede om Nye Veier-modellen også kan benyttes i jernbaneutbygging. Det kan være ved en tilpassing av rammevilkårene for Bane NOR, etablering av et eget selskap eller ved å bruke Nye Veier AS. For prosjektene Follobanen og Sandbukta–Moss–Såstad er det dessverre betydelige kostnadsoverskridelser. Slike kostnadsoverskridelser binder opp midler og har betydning for hele jernbanesektoren. Derfor er det viktig å få mer kunnskap om årsaken til overskridelsene, og vi støtter regjeringas forslag om å gjennomføre en grundig evaluering av Follobaneprosjektet, der også eksterne ressurser benyttes. Det er viktig at erfaringer fra dette prosjektet bidrar til at vi unngår denne typen overskridelser i andre jernbaneprosjekter.