trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2009-04-02:
I valgkampen for noen år tilbake møtte jeg en representant for Fremskrittspartiets Ungdom. De startet valgkampen med å invitere presse, opposisjon og alt mulig på slep inn i Marka for å vise hvordan de hadde tenkt å kutte ned trær – og de kuttet ned et tre – for å la byen slippe til rundt omkring i Marka, som de sa. Hvis Fremskrittspartiet fikk styre i større grad, ville de nettopp gjøre som Christian Tybring-Gjedde sa, sørge for at større og større deler av Marka ble brukt til bygging i stedet for vern. Bedre eksempel er det vel vanskelig å finne. Vedkommende fra Fremskrittspartiets Ungdom var for øvrig Jøran Kallmyr, som i dag styrer byen som byråd. Slik drev han på den gangen, og slik hadde han vel drevet på fremdeles hvis han hadde fått lov til å styre byen alene. Spørsmålet om hvorfor vi skal sørge for å gjøre Marka til et sted der man har tilgang for alle i Oslo og alle i de andre av de 19 kommunene rundt Oslo, er ikke bare et spørsmål om kommunalt selvstyre, men faktisk et spørsmål som handler om helheten. Det er et nasjonalt spørsmål. Det er rett og slett ekstremt mange flere mennesker som bruker Marka enn bare de menneskene som bor i disse kommunene. Det er ekstremt viktig å sørge for at vi får en enhetlig praksis i alle disse kommunene. Når jeg har min mor fra Bergen på besøk, tar jeg henne med, og så går vi inn til Kikut. Når jeg skal løse verdensproblemer eller utfordringer for Regjeringen sammen med Inga Marte Thorkildsen, tar vi oss en skitur i Østmarka. Når jeg skal prøve å finne meg en ny kjæreste, tar vi jammen en tur i Nordmarka. Alle skjønner at dette er et spørsmål av nasjonal interesse. Derfor er vi nødt til å sørge for å ivareta den muligheten som hele landets befolkning trenger for å ha tilgang til Marka. Vi må lage en markalov. I valgkampen i 2001 stod SV på for å verne Marka gjennom en egen markalov. Heidi Sørensen stod på stand ved Rustadsaga, alltid på post sammen med Oslo SVs daværende leder, utrettelige sådan, Hans-Petter Aas. Den gangen ble vi båret fram av friluftslivsinteresser, friluftslivsorganisasjoner, forskjellige velforeninger og miljøorganisasjoner som krevde vern av Marka. I dag gjør vi nettopp det. I mange saker er det slik at jeg føler at jeg er med på å bevege verden i riktig retning når vi sitter som regjeringsparti. Men noen ganger føler jeg at vi er med på å endre historiens gang. Når jeg bidrar til å sørge for at vi får bygget flere studentboliger eller økt sosialhjelpssatsene eller styrket bostøtten, skaper vi en bedre verden. Men i dag endrer vi historiens gang. Så gratulerer med dagen, alle mann!
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Hva som etter hvert er nok for kommunesektoren, må vi måle etter hvor fornøyde innbyggerne er med det tjenestetilbudet de får. Vi har sett innlegg av f.eks. Bent Høie fra Høyre, som påpeker at veksten i forrige regjeringsperiode er lik den vi har i denne regjeringsperioden. Da må vi bare påpeke at det siste året – hvor en legger opp til en stor reell vekst i kommunenes inntekter, på 3,3 pst., og med hele 9,5 mill. kr ekstra til kommunene – ikke er tatt med.
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Jeg vil nok først og fremst påpeke at de forslagene som store deler av opposisjonen har med hensyn til stykkprisfinansiering, ikke er noen gledelig nyhet for den som skal være kommunestyrerepresentant i framtiden. Jeg vil nok påstå at for kommunene og det lokale selvstyret er det veldig viktig at de selv får utforme tjenestetilbudet til egne innbyggere, og at de forskjellige kommunene i Norge får mulighet til å gjøre dette på en best mulig måte. Når det f.eks. gjelder grensen for å bygge i strandsonen, som ble innført med den nye planloven, er det bare for Senterpartiets de å innrømmel at vi ikke syntes dette ble bra nok. Vi hadde ønsket at flere kommuner hadde større råderett over strandsonen i sin kommune – det ser man jo på de tradisjonene som mange kystkommuner har for å bygge i strandsonen. Vi hadde håpet at vi kunne ha fått til en bedre løsning, og det legger vi ikke skjul på.
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Det er vel først og fremst en oppgave for alle oss som sitter i salen her. Og vi må ta inn over oss at det er heller ikke enkelt for oss som sitter her, å skulle overføre vår makt til kommunene og fylkeskommunene. Selvfølgelig er dette ikke en evigvarende oppgave. Situasjonen er ikke slik at oppgavefordelingen en gang for alle er bestemt. Oppgavefordelingen mellom kommuner, fylker og staten må vi hele tiden vurdere og se på. Men når det gjelder overføringer av spesielt riksveiene til fylkeskommunene, peker opposisjonen på at det i utgangspunktet er for dårlig finansiert. Nå skal vi huske at det kom 1 milliard kr ekstra i revidert nasjonalbudsjett som blir videreført i årene framover. I tillegg har vi en rentekompensasjonsordning på 2 milliarder kr, som vil bidra sterkt til å ta igjen etterslepet på de nye fylkesveiene våre. Dette er en mye bedre bruk av pengene, ved at fylkeskommunene kan låne penger og ferdigstille store prosjekter.
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Høyre hadde finansministeren og kommunalministeren i forrige periode. Det ble en tøff periode for mange kommuner. I 2004 var det 119 kommuner på ROBEK-lista, oversikten over kommuner på konkursens rand. I dag er det 42 igjen. Den reelle veksten i de samlede inntektene i kommunesektoren har vært 12 milliarder kr mer i denne perioden enn i Erna-perioden. En gjennomsnittskommune ville hatt 2 000 kr mindre pr. innbygger å rutte med dersom veksten hadde fortsatt som i forrige periode. Mye av de ekstra inntektene har kommunene brukt til å komme seg bort fra ROBEK-lista og tatt igjen forsømt vedlikehold. Det ville vært større overskudd i regnskapene de sist fire årene om ikke denne magre perioden hadde vært så tøff. Det er først og fremst de som trenger de kommunale tjenestene mest, de yngste og de eldste, som har tapt på at pengene i fire år gikk til skattelette i stedet for bedre kommuneøkonomi. Kjenner ikke Høyre et snev av dårlig samvittighet for at de prioriterte skattelette så høyt?
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Kristelig Folkeparti følger ofte Regjeringen i sine merknader, og motsatt også, i ulike saker og på ulike politikkområder. Derfor har jeg et spørsmål til Kristelig Folkeparti i denne saken. Er Kristelig Folkeparti mer bekvem med dagens regjerings satsing på kommunene enn den forrige regjeringens med Erna Solberg som kommunalminister?
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Jeg trivdes veldig godt som kommunepolitiker og syntes det var spennende og meningsfylt å ha ansvar for lokale løsninger vi fant fram til på Frosta, samt å møte dem sakene gjaldt, f.eks. over kassa på Coop for å diskutere. Men utover i de årene jeg satt som kommunepolitiker – de samme årene som Erna Solberg var kommunalminister – ble budsjettarbeidet vanskeligere og vanskeligere, og håpløshet bredte seg framfor utviklingsevne. Dette var ingen god følelse for en ung kommunepolitiker. Derfor har jeg behov for å kommentere Høyres innlegg tidligere i debatten. Å gi høyere skatteandel til kommuner etter store skattelettelser, som Høyre ønsker, er lite å skryte av. Vi mener faktisk at det er bedre at man ikke minker skattetrykket, men at man fordeler dette mer jevnt mellom kommunene, slik at innbyggerne i skattesvake kommuner får likeverdige tjenester som innbyggerne i rike kommuner. Høyre har et stort behov for å forklare de tallene vi bruker for å sammenligne periodene. Det er å forstå når en ser hvor dårlig de kommer ut av dette regnestykket. Når det gjelder tallkunnskapen som Høyre presenterer, påstår de at vi ikke forholder oss til reelle sysselsettingstall for periodene. Til det har jeg behov for å presisere: Vi forholder oss selvfølgelig til statistikk fra Statistisk sentralbyrå, som publiserer offisiell statistikk for Norge. I tillegg har vi tall fra Teknisk beregningsutvalg over utførte timeverk og sysselsatte normalårsverk. Kommunenes egne tall fra KOSTRA viser også at lønnsutgiftene i perioden 2005–2008 økte reelt med i overkant av 7 milliarder kr. Det er selvfølgelig etter at veksten i lønnsutgiftene er trukket fra. Det er derfor ingen grunn til å trekke Statistisk sentralbyrås tall i tvil, selv om jeg forstår at Høyre har et stort behov for å tilbakevise disse tallene. Høyre påstår også at vi ikke tar høyde for demografi og det reelle antallet, f.eks. innbyggere over 80 år, og behovet når vi forteller om vår kommunesatsing. Jeg tilbakeviser dette med at antall plasser i institusjon i kommunene har økt de siste årene, noe som tyder på at antall plasser i institusjon holder tritt med utviklingen pr. innbygger over 80 år – og vel så det. Jeg vil derfor påstå at både lokaldemokratiet og tjenestetilbudet har hatt og har langt bedre kår under Åslaug og Magnhild som kommunalministere enn med Erna som kommunalminister.
Anna Ceselie Brustad Moe (Senterpartiet), 2009-06-17:
Senterpartiet mener det er viktig å opprettholde et sterkt fokus på tiltak som kan føre til raskere avklaring av asylsøknader og effektuering av avslag. Mer effektive returer for dem som får avslag, er viktig for å ivareta tilliten til asylinstituttet og forebygge at unødvendig mange grunnløse asylsøkere kommer til landet. Dersom mange personer med endelig avslag over lengre tid får bli i Norge til tross for at de ikke har behov for beskyttelse, bidrar dette til å svekke tilliten til asylinstituttet. Det bidrar også til lengre saksbehandlingstid for de asylsøkerne som har et faktisk beskyttelsesbehov. Å bli gående i en uviss situasjon i lengre tid etter et avslag i stedet for å vende tilbake til hjemlandet, er heller ikke noen god situasjon for dem det gjelder. Senterpartiet er derfor tilfreds med at Regjeringen har fulgt opp sine intensjoner om å få til returavtaler med flere land. Dette arbeidet må fortsette uavhengig av svingninger i asylstrømmene. Det er selvsagt ekstra viktig nå som antallet asylsøkere er høyt. Senterpartiet åpner for å vurdere et bredt sett av virkemidler i forhandlinger om å inngå tilbaketakelsesavtaler med flere land. Senterpartiet mener likevel at frivillig retur er å foretrekke, også for asylsøkerne selv, og mener arbeidet med å få til slike returer må videreføres og forsterkes ytterligere framover. Vi er også tilfreds med at Regjeringen har fokusert på andre tiltak for å begrense tilstrømmingen av asylsøkere uten beskyttelsesbehov. Slike tiltak må kombineres med tiltak for å sikre raskere behandling av asylsøknadene. Det siste er et viktig element for rask effektuering av avslag, men ikke minst er det viktig av hensyn til de asylsøkerne som faktisk er forfulgt. De må få behandlet sine søknader mer effektivt, slik at de så snart som mulig kan starte en ny tilværelse i Norge, lære språket og bli integrert i det norske samfunnet. Jeg mener likevel det er viktig å understreke at mye av den økte asyltilstrømmingen det siste året har vært fra land der mange har et faktisk beskyttelsesbehov. I en opphetet innvandringsdebatt er det lett å skjære alle over én kam, og glemme den folkerettslige og moralske plikten vi har til å beskytte og hjelpe flyktninger som kommer til Norge. Reelle flyktninger utgjør en stor andel av dem som søker asyl her i landet.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Ikke siden resultatbegrepet – altså hvordan man måler økonomien i kommunene – ble tatt i bruk i 1991, har økonomien vært svakere for kommunene. Representanten var inne på at KS mente det nå var en del positive trekk ved kommuneproposisjonen, men det var også noen negative da de så på hvor mye penger som ble bevilget til kommunene. Vi får en del henvendelser fra kommunepolitikere. Vi leser om senterpartiordførere rundt omkring i landet som virkelig er misfornøyde. Vi ser også at lederen av kommunal- og forvaltningskomiteen har uttalt seg på nettsidene til Fylkesmannen i Oppland. Han sier at det er «et løft, men ikke nok.» Hva legger han i «nok»? Hva er nok for Senterpartiet og de rød-grønne partiene til kommunene?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Vi ser at Regjeringen tar i bruk virkemidler som stykkpris for å sikre midler til kommunene, samtidig som statsråden kritiserer Fremskrittspartiet for det samme. Vi ser at fylkesmannen stadig vekk overprøver lokaldemokratiet. Vi ser at den dårlige kommuneøkonomien gjør kommunepolitikere frustrert over at de skal kunne klare alle disse lovpålagte oppgavene og foreta en riktig prioritering i kommunene. Det siste er at Regjeringen skal innføre en nasjonal skjenkepolitikk, som etter min mening også overprøver det lokale selvstyret. Skjønner statsråden frustrasjonen hos lokalpolitikerne? Vil statsråden være en ombudsmann for lokalpolitikerne og jobbe mot den negative utviklingen som vi nå ser, med overkjøring av lokaldemokratiet?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Jeg mener at lokaldemokratiet ikke har hatt gode kår under denne regjeringen. Kommuneøkonomien har ikke vært dårligere siden 1991. Fylkesmannen overprøver i økende grad det lokale skjønnet, selv om kommunenes fortolkning er i samsvar med gjeldende nasjonale retningslinjer, og er fundamentert på lokalpolitisk skjønnsanvendelse. Dette er betenkelig, og dette bør det gjøres noe med. Det er nemlig slik at ansatte hos fylkesmannen opptrer som politiske aktører, uten folkevalgt kompetanse i enkelte saker. Fremskrittspartiet ønsker å skille skjønn og legalitetskontroll, og mener at dagens fylkesmannsembete har en uheldig sammenblanding av disse rollene. Mulighet for domstolskontroll i dag er nærmest fraværende og ikke egnet til å øke respekten for de rettslige rammene for de folkevalgte organene. Dette er ikke med på å styrke det lokale demokratiet, noe som Regjeringen og regjeringspartiene har sagt at de ønsker, og som de vil gjøre noe med, men vi ser ikke resultater. Vi ser det motsatte. Vi ser en overkjøring av kommunene. Det nye som nå kommer, er en nasjonal skjenkepolitikk, som skal bestemme hvordan lokalpolitikerne skal håndtere dette. Jeg mener atr skjenketidene må bestemmes lokalt, og at det ikke må legges opp til noen formynderpolitikk, slik som det ser ut til at vi får nå. Regjeringspartiene og statsråd Storberget mener at regjeringspartiene vet bedre enn ordførerne våre og lokalpolitikerne i kommunen. Hva er det som er best for den enkelte kommune? Jo, det vet lokalpolitikerne, også når det gjelder skjenkepolitikken. Jeg mener at det er den enkelte kommune som er best i stand til å ta disse beslutningene. Fremskrittspartiet mener at det må være lokalpolitikerne som er best egnet til å finne løsninger for sine tettsteder og byer. Det som kan være virkningsfullt ett sted, kan virke mot sin hensikt et annet sted. Den rød-grønne regjeringen har satt en feststopp til kl. 02. Hvordan de har kommet fram til at festen bør slutte kl. 02, er jeg litt usikker på, men den tiden er iallfall satt. De kutter ikke bare i skjenketidene, men foretar også en kraftig innskrenking av lokaldemokratiet.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2009-06-17:
Høyre mener det er viktig å styrke det lokale selvstyret og kommunenes mulighet til å legge til rette for vekst og gode bomiljøer. Den rød-grønne regjeringen legger på sin side store føringer og begrensninger. Jeg kan f.eks. nevne at byggeforbudet i 100-metersbeltet langs sjøen strammes inn, og jeg kan nevne at innenfor forsøk med oppgavefordeling har Regjeringen stoppet forsøksprosjekter som har vært svært vellykket. Regjeringen har svekket kommunene ved å gi fylkeskommunene større mulighet til å overprøve folkevalgte vedtak i kommunene, og dette fører til at fylkesmannen også har stor makt. Riksveier overføres til fylkene uten at nok penger følger med. Og listen er ikke uttømmende. Kan representanten nevne tre eksempler på at den rød-grønne regjeringen har gitt kommunene større lokal handlefrihet?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2009-06-17:
Høyre og sentrumsregjeringen gikk i budsjettet for 2006 inn for å lovfeste retten til brukerstyrt personlig assistanse for brukere med stort, personlig omsorgs- og bistandsbehov. Det var viktig for oss, fordi det bidrar til større frihet i hverdagen for den enkelte som trenger denne bistanden. På spørsmål til daværende helse- og omsorgsminister Sylvia Brustad svarte hun: «Jeg er tilfreds med hovedinnholdet i forslaget som er skissert i(…) forslaget til statsbudsjettet for 2006 fra den avgåtte regjeringen Bondevik, og tar sikte på å følge opp dette i et høringsnotat med det første.» (…) Så har ikke skjedd, og det synes vi er svært skuffende. På hvilken måte mener representanten at samhandlingsreformen er til hinder for å legge til rette for brukerrettet praktisk bistand for en bruker som uansett har rettigheten til det? Eller er det et annet argument som er tungtveiende? Er det det at den enkelte bruker selv skal kunne få bestemme over sitt eget liv, som er beveggrunnen til ikke å lovfeste retten til brukerstyrt personlig assistanse?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Først vil jeg få lov til å takke saksordføreren for kommuneproposisjonen for å ha gitt et veldig riktig bilde av situasjonen, slik Kristelig Folkeparti ser det. Det er to forhold jeg vil ta opp: for det første det saksordføreren sa om situasjonen i norske kommuner. De to siste årene har vært krevende – det er riktig. Det gjenspeiles også i proposisjonen og i føringene videre. Det er Kristelig Folkeparti helt enig i. Det andre som vi er helt enig i, er at det blir krevende for fylkeskommunene nå når den store oppgaven de overtar med forvaltningsreformen, er de nye fylkesveiene, som kan synes å være underfinansiert. Da er vi altså enige om hvordan situasjonen er. Men så har jeg et spørsmål til saksordføreren og Senterpartiet. Det dreier seg om forvaltningsreformen, som etter Kristelig Folkepartis mening ble et skritt i riktig retning, men et lite skritt. Kristelig Folkeparti ønsker at vi for kommende stortingsperiode skal finne flere oppgaver å overføre til fylkeskommunen. Hva er Senterpartiets og Regjeringens syn på det?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Denne stortingsperioden startet med løfter om en opptrappingsplan i kommuneøkonomien. Det ble et par trappetrinn, iallfall ett trappetrinn opp fra 2006 – og så var det et relativt beskjedent trappetrinn i fortsettelsen. Vi ser at de to siste årene har blitt krevende med tanke på kommuneøkonomien, som også saksordføreren var inne på. En av grunnene til at det har blitt krevende for norske kommuner, er at de har planlagt og investert ut fra forventninger som ble skapt av Regjeringen. Dette mener Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre skaper behov for mer forutsigbarhet. Det er slik at kommunene bør vite hvor mye penger de har å forholde seg til det første, andre og tredje året framover, når de investerer og planlegger både hva de skal bygge, og hva de skal drive i sin kommune. Derfor har vi foreslått en flerårig plan, at man inngår et samarbeid med KS og lager en flerårig plan. Vi vil gjerne ha regjeringspartiene med på dette og ber om en kommentar på det.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Uansett hvordan Fremskrittspartiet regner, så har de i alle fall ikke 7,5 milliarder kr mer enn Regjeringens opplegg. Det må vi være enige om i denne sal. Men jeg har et annet spørsmål. Hver gang vi diskuterer kommuneproposisjonen, sier Fremskrittspartiet at de har et annet økonomisk opplegg, og at de har en stykkprisfinansiering. Men formelen får vi ikke. Jeg spør igjen – som jeg gjorde i fjor, i forfjor og året før: Hva er formelen? Er det slik at stykkprisen for en skoleplass på Utsira er lik stykkprisen for en skoleplass i grunnskolen i Oslo? Hvis den ikke er lik, hvilken formel bruker en da for å ta inn over seg at det faktisk koster forskjellig å opprette skoleplasser rundt om i dette litt spesielt geografiske landet?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
For fire år siden da denne regjeringen tiltrådte, sa man at man skulle avskaffe fattigdommen eller fattigdom – det har vært en diskusjon om den nyansen. Men uansett så hviler det et stort ansvar på kommunalkomiteen for å være med på denne fattigdomsbekjempelsen fordi vi har ansvar for mange av de tiltakene som man kan sette i verk overfor mennesker i Norge i dag som strever med økonomien. Det er indikasjoner på at forskjellene mellom folk har økt i denne perioden. Veldig mange har fått det veldig mye bedre, men vi har ikke klart å hjelpe dem som er aller fattigst, og av og til har jeg tenkt at det er ikke sikkert at Regjeringen vet hvem de fattige i Norge er. Ta f.eks. de bostedsløse. Antall bostedsløse har økt i denne perioden, og det noe som ingen av oss kan være tilfreds med. Til tross for at det har vært satt inn tiltak, f.eks. bostøtte, som er positivt, så er det målrettet mot dem som har bolig. Mitt spørsmål er: Er SV og representanten Rolf Reikvam fornøyd med den innsatsen som er gjort for dem som er aller lavest nede på den økonomiske rangstigen, altså de bostedsløse?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Kristelig Folkeparti er opptatt av at det skal være et incitament til å drive næringsutvikling i kommunene, at en skal tjene på å drive med næringsutvikling. På den andre siden er vi veldig opptatt av at uansett hvor en bor i landet, om en bor i distriktene eller i byene, skal en ha et godt velferdstilbud. Derfor er det viktig å utjevne inntektene mellom kommunene. At noen skattesvake kommuner får av skatterike kommuner, er en rett solidaritetstanke. Det er viktig for å opprettholde bosetting i hele landet. Det er veldig viktig at det er likeverdige helsetjenester i Distrikts-Norge, at man får samme kvalitet på helsetjenester, på skole osv., uavhengig av hvor en bor i landet. Derfor støttet vi omleggingen i inntektssystemet da det ble vedtatt i Stortinget.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Kristelig Folkeparti ville gjerne overføre hele oppgaver fra staten og over til fylkeskommunen, deriblant hele virkemiddelapparatet som gikk på næringsutvikling. Vi ville gå så langt som å la Innovasjon Norge bli desentralisert til fylkeskommunene. Dersom en hadde gjort det, ville det vært naturlig at de nye næringshageprogrammene hadde sitt rotfeste i fylkeskommunen. Nå ble det en gang sånn at i forvaltningsreformen fikk vi kun medbestemmelse når det gjaldt Innovasjon Norge, en fikk være med og eie litt, men fremdeles skulle det være nasjonalt organisasjonsstyrt fra Oslo. Når en ikke tok hele virkemiddelapparatet, ble det noe kunstig å si at akkurat de nye næringshagene skulle ligge til fylkeskommunene og ikke knyttes så nært opp til SIVA. Derfor har vi i innstillingen til distriktsmeldingen sagt at vi, i likhet med regjeringspartiene, synes det er naturlig at de nye næringshagene er samarbeidspartneren til fylkeskommunen som utviklingsaktør, men at de beholder sin tilknytning til SIVA.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Kristelig Folkeparti er et sentrumsparti. Det betyr at vi kan samarbeide med alle partier som fører en politikk som er i samsvar med vår politikk. Når det gjelder kommuneøkonomi, og når det gjelder de ansvarsområder som ligger innenfor vår komité, er det ofte samsvar mellom Kristelig Folkepartis, Venstres og regjeringspartienes synspunkter. Det gjelder også i innvandringspolitikken. Men når en skal velge samarbeidspartnere for et helt regjeringssamarbeid, er det for Kristelig Folkeparti viktig å delta i et regjeringssamarbeid som har sitt utspring i sentrum. Vi har sagt at vi kan samarbeide både til venstre og til høyre, men ikke til ytterste venstre og høyre. Dette har vårt landsmøte sagt. I praktisk politikk har en en fordel av å være i sentrum, for da kan en velge å samarbeide der hvor man får gjennomslag for politikken. Og jeg gjentar: I denne perioden har Kristelig Folkeparti vært minst på nivå med regjeringspartiene når det gjelder kommuneøkonomi.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Min replikk til statsråden må gå på forvaltningsreformen, når vi nå skal innføre den, der Kristelig Folkeparti er enig i de skritt som er gått, men ville gjerne gått så mye lenger. Men jeg har et spørsmål i forbindelse med det som er vedtatt om disse veiene, riksveiene, som går over til å bli fylkesveier, og som en er noe urolig for hva gjelder finansieringen. Men la finansieringen ligge, og så går vi til administrasjonen av disse nye fylkesveiene. Der har jeg forstått at det er overført 500 mill. kr til Statens vegvesen regionalt. Jeg stusser litt over det, fordi jeg trodde det var fylkeskommunen som skulle styrkes, og ikke Vegvesenet regionalt. Jeg lurer litt på hvordan det henger sammen – eller jeg kan stille spørsmålet på en annen måte: Er det en tilsvarende styrking av administrasjonen i fylkeskommunene, eller er det slik at fylkeskommunene bare skal få mene noe om det som Statens vegvesen bruker tid og ressurser på å bestemme?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Det er helt utrolig at etter fire år i kommunalkomiteen, klarer ikke komiteens medlemmer helt å forstå hva Fremskrittspartiet mener når de snakker om en stykkprisfinansiert kommuneøkonomi. Vi klarer ikke helt å forstå hva de mener når de sier at det skal betales for det det koster. Ja, hvordan da? er mitt spørsmål. Jeg har etter beste evne prøvd å forstå hva Fremskrittspartiet mener. Jeg vil begynne min konklusjon med å si at jeg vil oppfordre Fremskrittspartiet til å legge fram en plan over hvordan de har tenkt å finansiere Kommune-Norge før de starter valgkampen i høst. De snakker om et annet opplegg, men når jeg utfordrer dem på om stykkpris skal være differensiert i forhold til geografi og bosetting, svarer de at vi har erfaringsstall, vi har KOSTRA-tall. Javel. Hva viser KOSTRA-tall? De viser at fattige kommuner har brukt lite på elevene sine og rike kommuner har brukt mye. Dersom en skal basere det på et stykkprisfinansiert system, blir det slik at en viderefører lave elevbetalinger i fattige kommuner og høyere i rike, osv. Dersom en ikke skal bygge på erfaringstall i KOSTRA-systemet, må en bygge på andre typer erfaring. For eksempel sliter mange kommuner med skolestrukturen, spesielt kommuner som har nedgang i folketallet. De må ta stilling til om de skal legge ned skoler ved neste års budsjett, for elevtallet går ned. KOSTRA-tallene blir ubrukelige, men strukturen kan en for så vidt bruke, og så kan en gjerne søke staten om å få penger til opprettholdelse. Er det slik Fremskrittspartiet har tenkt? Eller skal en utarbeide regler for hvor mange elever det må være i en skolekrets for at en skal få lov til å få en stykkprisfinansiert skole i det området? Jeg klarer ikke å forstå hvordan stykkprisfinansieringen skal løse utfordringene til kommunene f.eks. når det gjelder skolestrukturen i distriktskommuner der elevtallet går ned. Det vil ikke være tid for Fremskrittspartiet til å svare på dette i denne debatten, men jeg gjentar at dette må de forklare det norske folk. De sier at de skal ha ulik pris til kommunene, uten å si hvordan de skal regne den ut. De sier at de skal bygge på erfaringer uten å si hvordan de skal bygge på erfaringene. Vi lurer på om de har tenkt å bygge opp et statlig byråkrati der kommunene må søke staten om penger til de forskjellige kommunale oppgavene. Det er uansett vanskelig å forstå, og heller ikke denne debatten har gitt noe svar på hvordan stykkprisfinansieringen skal foregå.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Kristelig Folkeparti er, i likhet med SV og Venstre, sterkt kritisk til at en skal benytte bistand som pressmiddel for å få returavtaler. Dessverre er det ikke slik statsråden sa, for det står altså følgende i merknaden fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre – jeg leser fra merknaden: «(…) vil påpeke at i forhandlinger om slike avtaler bør det vurderes virkemidler som blant annet generell bistand, bygging av infrastruktur for mottak av hjemvendte borgere og bistand til reintegrering.» (…) – Altså en generell bistand. Det bryter totalt med motivasjonen og det som er målsettingen med å gi bistand, nemlig å hjelpe verdens fattigste. Det er grunn til å gjenta spørsmålet i den første replikken: Deler statsråden utenriksminister Jonas Gahr Støres syn, som tar avstand fra å bruke bistand, eller deler han Stokkan-Grandes syn på denne alvorlige saken?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-06-17:
Først til regjeringen Bondevik IIs forhold til kvoteflyktninger. I den perioden var det problemer med å bosette flyktninger, og tallet på kvoteflyktninger gikk ned. Men det ble i slutten av perioden hevet igjen, fordi en hadde en litt bedre bosettingssituasjon. Det skjedde på initiativ fra Kristelig Folkeparti, som ønsker at Norge skal fortsette å ta imot et økt antall av dem som er definert som kvoteflyktninger. Så til det som har voldt store bølger i denne diskusjonen, nemlig spørsmålet om å blande sammen bistand og returavtaler, eller å bruke bistand som pressmiddel for å få til returavtaler. Bare for å presisere: Det som er viktig for Kristelig Folkeparti, er å ta avstand fra at man bruker generell bistand. Det som står om bygging av infrastruktur for mottak av hjemvendte borgere, har vi ingen problemer med. Vi er veldig for at en skal legge forholdene til rette for dem som skal returneres og blir returnert, at det skal gis bistand til det. Det vi er imot, er at man skal true med å kutte i den generelle bistanden til land som ikke vil inngå returavtaler. For generell bistand gis til verdens fattigste. Skal man altså ramme verdens fattigste fordi myndighetene i det landet der de bor, ikke vil samarbeide med norske myndigheter om retur av egne borgere? Det er å stramme inn på flyktningpolitikken og ramme folk som absolutt ikke har noe med norsk flyktningpolitikk å gjøre, og det er et svik mot verdens fattigste.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
Jeg har ingen problemer med å se norske kommunepolitikere i øynene. De har ingen bedre venner i rikspolitikken enn oss rød-grønne. De siste fire årene har vi sørget for 12 milliarder kr mer i samlede inntekter enn hva vi så i forrige periode, og en samlet vekst på 7 milliarder kr i frie inntekter sammenliknet med forrige periode. Det opplegget vi nå har for kommuneproposisjonen for 2010, er like bra som det tidligere kommunalminister Erna Solberg foreslo i sine fire kommuneproposisjoner – til sammen. Mye kan sikkert bli bedre, men jeg mener at vi står veldig oppreist fordi vi gjennom å prioritere velferd foran skattelette, har gitt betydelig påfyll. Vi har tenkt å fylle på mer, for vi har tenkt å fortsette i regjeringsposisjon.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
Arbeiderpartiet sier i sitt program for de kommende fire årene omtrent det samme som vi sa i programmet for inneværende fire år, og det er at det er behov for endringer i kommunestrukturen. Men vi ønsker ikke å bruke tvang, vi ønsker å stimulere. Nå er det slik at denne samhandlingsreformen også blir en utfordring, for veldig mange kommuner i landet må samhandle for at vi skal få dette til slik vi ønsker. Vi ser også på andre former for samarbeid. Kommunalministeren har vært inne på samkommuner, om det kan være et alternativ. I det hele tatt er det nå viktig at kommunene har flere verktøy i verktøykassen sin, for å finne gode samarbeidsløsninger. Jeg mener sjølsagt at det å slå seg sammen kunne vært et godt og fint alternativ for mange kommuner, og håper mange vil vurdere det.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
Den absolutt beste opptrappingsplanen som kommunesektoren kunne få, var en rød-grønn regjering. Jeg tror aldri vi kunne ha laget en plan som inneholdt en så kraftig opptrapping, som det som faktisk ble resultatet. Jeg vil vise til at i 2006 kom nærmere 8 milliarder kr i ekstraordinære skatteinntekter kommunene til del – de fikk beholde de pengene. Det har ikke vært vanlig at kommunene har fått beholde slike penger, men det fikk kommunene gjøre da. Det betydde mye. Jeg er gjerne med på enhver dialog som kan gi kommunene større forutsigbarhet. Ikke minst det at konsultasjonsordningen får stadig større betydning, som en samlet komité understreker viktigheten av, er også et godt grunnlag for mer forutsigbarhet. Der er jeg enig med representanten Tørresdal, det er viktig.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
Vi rød-grønne har jo gjennomført endringer i inntektssystemet som innebærer en større inntektsutjamning. Et viktig grep i den sammenheng er at vi har redusert skattens betydning noe i den kommunale økonomien for på den måten å utjevne mer. I innstillingen sier Høyre og Venstre at de ønsker at skattens betydning skal økes. De vil altså gå i helt motsatt retning av hva vi rød-grønne ønsker. Jeg vet at Tørresdal stiller som kandidat i Nord-Trøndelag, et fylke som er veldig avhengig av inntektsutjamning. Er det slik at Kristelig Folkeparti er helt på linje med oss rød-grønne når det gjelder denne utjamningen? Hvor står Kristelig Folkeparti?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
I innstillingen kritiserer bl.a. Venstre Regjeringa for manglende tiltak når det gjelder effektivisering, og for at kommunene ikke får tilstrekkelig drahjelp i arbeidet med omstilling og effektivisering. En går så langt som å si at Regjeringa faktisk har gjort «arbeidet vanskeligere». Hva slags form for effektiviseringstiltak og drahjelp i så måte er det Venstre savner? Er det konkurranseutsetting, privatisering, stykkpris eller andre former for såkalt høyredreining? For dette er jo en merknad de har sammen med Høyre bl.a. Hva er det som savnes og kritiseres?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
Jeg vil begynne nordpå, i Nord-Troms. Først konstaterer jeg at opposisjonen har vært relativt konkret i at det skal være likebehandling, men jeg klarer ikke helt å se hvordan de har tenkt å dekke inn kostnadene. Det er en kostnad på ca. 80 mill. kr. Det er en betydelig kostnad. En måte å gjøre det på er å starte på et litt lavere nivå når det gjelder å finne en løsning. Det ligger i sakens natur at vi som har flertallet, vil ha litt orden på pengene før vi sier hvordan vi skal gjøre det. Men når vi sier det vi sier i vår merknad, at vi skal gå inn i dette – og jeg sa i mitt første innlegg her at vi skal bruke tida godt fram mot statsbudsjettet – så har vi vel egentlig gått langt i å si at vi skal finne en eller annen løsning som i hvert fall i noen grad tar fatt i dette. I det ligger det også at vi ikke synes det er helt rimelig å fortsette akkurat som nå. Om bruttonasjonalproduktet skriver vi at andelen til kommunesektoren ligger stabil, men i den økonomiske situasjonen har det vært en kraftig generell vekst, og det må hensyntas når en vurderer at en ligger på samme andelen. Det viser bare at kommunesektoren definitivt har fulgt med i utviklingen og gitt rammevilkår som har gjort det mulig. Når det gjelder skatteutjevning, vil jeg igjen gjenta, for jeg synes det er viktig at det får oppmerksomhet, at Høyre og Venstre – jeg vet ikke helt hvor Fremskrittspartiet lurer i terrenget i forhold til dette spørsmålet – er sterkt opptatt av at skatten skal telle mer. Det betyr store forskjeller, enda større forskjeller mellom norske kommuner. Det synes jeg er ille; vi skulle heller gå andre veien, og vi har tatt noen skritt i forhold til det. Dette vil jeg igjen minne om, for jeg synes det er litt urimelig sett i forhold til at vi ønsker likeverdige tilbud i hele landet. Så var det Leif Helge Kongshaug, som sa at vi ikke hadde fokus på kostnader. Nei, kanskje vi ikke har pratet så mye om det her i dag, men er det noen som virkelig har fokus på kostnadssida, er det norske kommuner, lokalpolitikere og administrasjon, og de som står på gulvet i hverdagen og gjør alt det de kan hver eneste dag for å få mest mulig ut av de rammene som er. Jeg vil ikke at det skal stå ukommentert. Det jobbes virkelig med å holde kostnadene nede, og det gjøres veldig mye smart i norske kommuner. Vi har en kommunesektor som i aller høyeste grad er oppegående når det gjelder effektivisering. For øvrig kan det tyde på at vi går litt lysere tider i møte nå, med det budsjettopplegget vi har, med lavere rente og utsikter til mindre tap på finansielle plasseringer. Det mener i hvert fall TBU, og det var før kommuneproposisjonen kom.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2009-06-17:
Jeg skal få lov til å sitere fra innstillingen. Der står det følgende: «Disse medlemmer» – altså Fremskrittspartiet – «ønsker derfor å tilføre rundt 7,5 mrd. kroner mer til kommunene i 2010 enn det Regjeringen legger opp til.» Rolf Reikvam har altså helt rett. Det er 7,5 milliarder kr mer i 2010 enn det Regjeringen legger opp til. Det er ingen tvil om hva vi prater om. Vi prater om 2010, og da er det ikke store forskjellen i forhold til det opplegget vi har. Så å selge dette som 7,5 milliarder friske kroner, sånn som det står her i teksten, blir mildest talt å regne for relativt freidig! Sigvald Oppebøen Hansen hadde her teke over presidentplassen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Representanten Hagebakken har bakgrunn som kommunepolitiker, tidligere ordfører. Han er kanskje kjent med den vanskelige situasjonen man kan oppleve som kommunepolitiker når stat og regjering gir uttrykk for vekst i kommuneøkonomien, samtidig som man på grasrota og hos lokalpolitikerne opplever det stikk motsatte. Slik er situasjonen i dag – Regjeringen skryter av økte inntekter til kommunene samtidig som kostnadene har økt mer enn inntektene. Realiteten der ute er at det kuttes over en lav sko i budsjettene til viktige tjenester til innbyggerne. Har ikke representanten Hagebakken – som kommunepolitiker – litt vanskelig for å stå ved disse påstandene om en sterk kommuneøkonomi, når man setter kommunepolitikere der ute i det ganske land i en kraftig skvis?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Det var mange spørsmål på en gang, men la meg ta det representanten brukte mest tid på, først. Det er ikke riktig, slik det fremstilles her, at Fremskrittspartiets ønske om å innføre stykkprisfinansiering har noen som helst betydning for lokalt selvstyre. Det lokale selvstyret man refererer til, er i så måte et fiktivt selvstyre, for problemet i dag er at de grunnleggende velferdstjenestene pr. definisjon er underfinansiert. Hvis man kaller det lokaldemokrati og lokalt selvstyre, og kutter i grunnleggende velferdstjenester, ja, da er vi svært uenige. Poenget her er at viktige forhold som lokaldemokratiet bør ha langt større kontroll på enn i dag, gjør denne regjeringen hva den kan for å holde nede – enten vi snakker om retten til å bestemme i viktige saker som asylmottak i egen kommune, om vi snakker om plan- og bygningsloven, eller om vi snakker om eiendomsskatt, som man i realiteten presser kommunene til å innføre. Dette er problemstillingene. Denne regjeringen vil kun ha lokaldemokrati i den grad det er i tråd med Regjeringens egne politiske ønsker og ambisjoner.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Det er mulig dette er vanskelig matematikk for representanten Reikvam. Vi har lagt til grunn det forslaget som KS opprinnelig la opp til, men som denne regjeringen dessverre ikke har fulgt opp. Da er det altså slik at vi ønsker en påplussing i forhold til statsbudsjettet for 2010 på 7,5 milliarder kr. Problemet denne regjeringen har, er at den har regnet inn tiltakspakken, RNB – revidert nasjonalbudsjett – og man har justert for endringer i skatteforholdene. Det er altså en reell underdekning på et sted mellom 2,2 millioner kr og 2,5 milliarder kr. Det er de reelle tallene. Jeg tror ikke dette er spesielt vanskelig dersom Reikvam setter disse tallene ned på papiret og regner litt på det.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Dette er ikke spesielt vanskelig. Vi har veldig gode datagrunnlag, bl.a. gjennom KOSTRA-systemet – en ypperlig sak man kan benytte for å regne ut dette. Vi vil selvfølgelig basere oss på erfaringsdata og reelle kostnader i norske kommuner, men det er riktig at vi vil ha en differensiering som ivaretar ulike kostnadsfaktorer på en god måte. Uansett, dette er et langt mindre komplisert system enn det dagens inntektssystem er. Problemet er tosidig. Når man skal regne ut de reelle kostnadene for norske kommuner, har man pris på den ene siden og aktivitet på den andre siden. Aktiviteten vil vi løse ved å gjøre den behovsbasert, og som utløses automatisk. Det er bare et spørsmål om å regne riktig pris. Problemet med dagens system er at man verken har en korrekt forståelse av hva som er den reelle prisen, eller hva som er det reelle virksomhetsnivået. Dermed vil Fremskrittspartiets system være langt mer rettferdig enn dagens system, og det vil stå i forhold til det reelle behovet i de norske kommunene.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Jeg må si at jeg med glede registrerer en noe mer ydmyk representant fra Regjeringen som i dag snakker om kommuneøkonomi. Jeg tror det er viktig at man unngår de store og gale fremstillingene av kommuneøkonomien der ute, for det er en god del lokalpolitikere som sliter med den situasjonen de befinner seg i. Den retorikken som har vært ført av den sittende regjering gjennom flere år, har skapt en enorm forventningskrise der ute, og man ser at det ikke er et reelt forhold mellom det som har vært sagt fra Regjeringen på den ene siden, og den faktiske situasjonen ute i kommunene på den andre. Jeg vil gripe fatt i et annet poeng, lokaldemokrati, som Regjeringen visstnok skal være veldig opptatt av. Hvorfor har denne regjeringen på mange viktige punkt bidratt til å gjøre handlingsrommet for lokaldemokratiet mindre – gjennom å presse på norske kommuner asylmottak mot deres vilje, presse inn eiendomsskatt, og gjennom plan- og bygningsloven gjort det enda vanskeligere å utøve lokal forvaltning av arealene?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Takk! Jeg lover at jeg ikke skal stå på skøyter. Til det siste først: Det er litt spesielt når SV prøver å gjøre et veldig stort poeng av et rimelig enkelt regnestykke. Det er altså slik at Fremskrittspartiet tar utgangspunkt i statsbudsjettet for 2009 og legger 7,5 milliarder kr oppå det. Det er det korrekte, og det fremgår også klart av forslaget. Så er det slik at Regjeringen har regnet på dette på ulikt vis. Regjeringen har bl.a. tatt utgangspunkt i tiltakspakken, RNB osv. Poenget her – det fremgår også av merknadene – er summa summarum at differansen mellom Fremskrittspartiets opplegg og Regjeringens opplegg er et sted mellom 2,2 og 2,5 milliarder kr. Det er det korrekte tallet. Så vil jeg henlede oppmerksomheten på en del beskyldninger som ble fremsatt her av representanten Arild Stokkan-Grande fra Arbeiderpartiet, som prøver å sause i hop stykkprisfinansiering og liksom fremstille det som om det er å frata lokaldemokratiet dets styringsrett. For Fremskrittspartiet er det svært viktig å ta vare på lokaldemokratiet. Derfor ønsker vi at kommunene skal ha langt større mulighet til å fatte endelige avgjørelser i saker som omfatter plan- og bygningsloven, alkoholloven og ting som dreier seg om eiendomsskatt. I dag blir de facto kommunene via Fylkesmannen presset til å ilegge innbyggerne sine eiendomsskatt dersom de ønsker skjønnsmidler fra Fylkesmannen, fordi man, som det heter, skal utnytte sitt inntektspotensial. Et annet eksempel som jeg liker å bruke, fordi det kan bety mye i en liten kommune, er at man har opplevd å bli pålagt asylmottak, uten at kommunen reelt sett har noen medbestemmelse. Dette er viktige forhold som betyr noe med hensyn til å utforme politikken lokalt og styre de enkelte kommunene. Det lokaldemokratiet ikke handler om, som er det Arbeiderpartiet forsøker å fremstille det som, er valget mellom å kutte i eldreomsorgen og å nedlegge grendeskoler, fordi det valget, som her så fint omtales som lokaldemokratiets viktige prinsipp, mister man i dag ved stykkprisfinansiering. Det er selvfølgelig slik at vi skal ha et likeverdig tilbud i alle kommuner. Da må man sikre lik finansiering av de grunnleggende velferdstjenestene, og så får ting utover det avgjøres og styres lokalt. Vi har likeverdige tilbud i bunnen, og så er det opp til kommunestyrene selv hvor de skal bygge sykehjem, hvordan de skal utforme dette, hvilken struktur de vil ha, osv. Det eneste stykkprisfinansieringen medfører, er at man er garantert finansiering av sykehjemsplasser og av de enkelte elevenes plass i grunnskolen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Jeg føler behov for å tydeliggjøre forskjellen mellom Fremskrittspartiets økonomiske opplegg og det Regjeringen har for kommunene i 2010, for det hersker åpenbart en viss grad av tvil. La oss legge all tvil til side: Fremskrittspartiets forslag og opplegg for 2010 betyr en økning i forhold til Regjeringens opplegg for 2010 med et sted mellom 2,2 milliarder kr og 2,5 milliarder kr. Det er det korrekte tallet. Den uenigheten, eller misforståelsen, som eventuelt har oppstått, har bakgrunn i hvorvidt man skal regne fra tiltakspakken, altså etter at tiltakspakken ble innført, eller ikke. Vi legger tiltakspakken til grunn, i likhet med KS, slik de ønsker, og legger til 7,5 milliarder kr utover det. Det betyr summa summarum at vi har et opplegg hvor vi ønsker et sted mellom 2,2 og 2,5 milliarder kr utover Regjeringens opplegg.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-17:
Norsk asylpolitikk er fullstendig ute av kontroll. Det er ikke noe som sies av Fremskrittspartiet alene, men det er et faktum – dersom man skal tro på de internasjonale statistikkene som foreligger på verdensbasis. Vi har en situasjon hvor Norge i 2008 var det landet i verden som mottok flest asylsøkere i forhold til innbyggertallet. 2008 var på mange måter et rekordår, men på tross av de 13 såkalte innstrammingstiltakene som Regjeringen lanserte i september i fjor, ser asyltilstrømningen fremdeles ut til å øke – i hvert fall hvis vi skal legge statistikken for de første månedene i året til grunn. Dette viser at denne regjeringen overhodet ikke har løsningen på en håndterbar asylpolitikk. Svært mange av dem som kommer og søker asyl, har grunnløse søknader, og de trenger overhodet ikke noen beskyttelse, i hvert fall ikke etter flyktningkonvensjonen, og det på tross av at Norge har en svært liberal holdning når det gjelder hvordan man velger å fortolke flyktningbegrepet. Det synes åpenbart at denne regjeringen er klar for å bli skiftet ut, dersom man ønsker å få ryddet opp i norsk asylpolitikk. På tross av dette er det litt gledelig å lese det Dokument nr. 8-forslaget som ligger til behandling i dag. Det er svært mange gode forslag der, og Fremskrittspartiet stiller seg bak de aller fleste. Vi deler mange av de synspunktene som fremkommer i forslaget fra Høyre. Likevel er dette litt spesielt. Jeg vil særlig henlede oppmerksomheten på det som går på å se sammenhengen mellom bistand på den ene siden og retur av grunnløse asylsøkere på den andre siden. Det er flott at man nå går i retning av å gjøre dette i større grad. Men det er ikke mer enn knapt to år siden Fremskrittspartiet ble hudflettet da vi lanserte nettopp det samme forslaget i forbindelse med behandlingen av den nye utlendingsloven i Ot.prp. nr. 75 for 2006–2007. Nå er det blitt gangbar politikk for flere. Det er bra. Det er et skritt i riktig retning. Jeg registrerer også at det er en del av den generelle debatten på innvandrings- og integreringsfeltet. I løpet av de siste månedene – for ikke å si de siste ukene – har vi opplevd at mange partier, særlig de store, etter hvert begynner å adoptere Fremskrittspartiets forslag til innvandrings- og integreringspolitikk, noe som i og for seg ikke er noe nytt. Men det begynner å skje i et langt større tempo enn tidligere. Det gleder vi oss over i Fremskrittspartiet, selvfølgelig, men vi håper jo at man når man nå i større grad gir tilslutning til gode fremskrittspartiforslag, også i neste runde følger opp gjennom reell politikk, og at dette ikke bare er retoriske poenger eller retoriske øvelser man driver på med i forkant av valgkampen. Det vil i så fall være svært trist. Jeg vil i hvert fall i utgangspunktet håpe og tro at det er en reell vilje til å gjøre helt grunnleggende og nødvendige forflytninger av norsk innvandrings- og integreringspolitikk, spesielt når vi snakker om asylpolitikken. På den bakgrunn vil jeg ta opp de forslagene Fremskrittspartiet er med på.