Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2010-12-10:
Denne høsten var det mange lekkasjer før budsjettet ble lagt frem. Det er jo ikke uvanlig at man har godsaker man lekker til media før statsbudsjettet legges frem. En av godsakene som ble lekket til media, var de innstramningene som Arbeiderpartiet, representert ved statsministeren, mente hadde fungert så godt i asylpolitikken, og som gjorde at man sparte 2,5 mrd. norske kroner. Det er interessant å merke seg at det særlig er to politiske dogmer som har forsvunnet fra regjeringens og regjeringspartienes vokabular. Det ene gjelder at det faktisk er en sammenheng mellom asylregler på den ene siden og antall asylsøkere som kommer, på den andre siden. Det har man innsett, men vi har hatt mange debatter i denne sal om hvorvidt det var en sammenheng. Heldigvis ser det ut til at regjeringen har innsett det. Det er også slik at når asyltallene går ned, slik som de til en viss grad har gjort særlig det siste året under den rød-grønne regjeringen, slår det også ut på budsjettet og på offentlig forbruk. Når Fremskrittspartiet tidligere har lagt frem forslag i våre alternative statsbudsjett med henvisning til vår alternative utlendingslov, som vil medføre langt færre asylsøkere, og dermed også vil kunne krympe beløpet som forbrukes til mottak, bosetting av asylsøkere, har regjeringen avvist det. Nå bruker regjeringen det selv som et argument, og det er bra. Da håper jeg også at man, når man ser denne sammenhengen og forstår at det faktisk er en sammenheng her mellom på den ene siden regler og på den andre siden økonomisk forbruk, vil bruke det videre og ytterligere redusere asylinnvandringen til Norge. For det er et faktum at bare direkte på de budsjettpostene som berører denne komiteen, er det nærmere 10 mrd. kr som forbrukes på dette området. Det er jo bare små beløp i forhold til den store sammenhengen når vi snakker om feilslått integreringspolitikk og en altfor rask innvandring, der beløpet totalt sett er langt, langt større. Dessverre har vi ikke tall der vi kan sette to streker under svaret og si at dette er kostnadene for det norske samfunnet, men vi vet at beløpet er enormt. Det er jo rett og slett fordi vi vet at det er overforbruk av offentlige ytelser blant innvandrerbefolkningen, vi vet at arbeidsdeltakelsen er langt lavere blant ikke-vestlige innvandrere, og da særlig innvandrere fra den muslimske verden. Dette er ting vi vet, og som på sikt kommer til å få store konsekvenser økonomisk for dette samfunnet. Den 1. januar 2009 utgjorde innvandrerbefolkningen 552 000 mennesker, ifølge SSBs forsiktige beregninger, fordi man har svært stringente definisjoner. I årene som kommer – hvis man ikke gjør grep – vil dette tallet øke betydelig. Det vil, dersom man ikke gjør noe, i ytterste konsekvens bety at velferdsstaten på fundamentalt vis utfordres. Det er et faktum, men det ser dessverre ikke ut som om regjeringen har tatt det inn over seg. Representanten Helleland sa i sitt innlegg at han etterlyste saker fra statsråd Lysbakken på integreringsfeltet, og han syntes det var trist at det ikke var kommet noen forslag. Jeg er overhodet ikke enig med representanten Helleland. Jeg synes det er veldig bra at det ikke har kommet noen forslag fra Lysbakken, for når man ser hva SV klarer å prestere av integreringspolitikk, er ikke det noe eksempel til etterfølgelse. Så jeg håper at det fortsetter å la være å komme saker fra statsråden på det feltet. Vi opplever egentlig at regjeringen er mer opptatt av å gå rundt og skape et glansbilde av hvordan norsk integreringspolitikk er, hvordan verden fungerer ut fra deres rosenrøde briller, men realiteten der ute – og det har folk flest innsett – er at integreringspolitikken i Norge ikke fungerer.