Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2017-12-13:
Jeg vil benytte anledningen til å si at jeg synes det er kjekt at vi har en ekte vestlending i presidentstolen! Skattelette gir i seg selv ingen retning for verken miljølønnsomhet eller veien videre for petroleumsindustrien. Det virker som om regjeringen overlater til gode aktører som Enova og Innovasjon Norge å sørge for utvikling mot et lavutslippssamfunn i Norge. Resultatet kan fort bli at en løper i ulik retning. I møte med teknologibedrifter uttrykkes det frustrasjon over at man ikke helt ser i hvilken retning en skal gå. Pengene er der, men det er ingen rød tråd i politikken. Omstillingen krever en tydelig retning. Det burde ikke lenger vært noen tvil om i hvilken retning utviklingen skal gå. Det mangler ledelse i omstillingsdebatten slik den føres på regjeringens vakt. Vi er privilegerte i Norge. Vi har kompetanse og teknologi til å få til det meste – mye takket være en aktiv politikk fra da vi fant oljen på 1970-tallet. Den kompetansen og teknologien har lenge vært for dyr til å brukes i andre næringer. Men med nedgangen i oljesektoren er bildet blitt annerledes. Mulighetene er mange, og jeg nevner noen: salg av havvindteknologi til utlandet, utvikling av biobasert karbonfangst og -lagring, nullutslippsløsninger i industrien, bygging av utslippsfrie skip for godstransport og elektrifisering av sokkelen. Vi trenger nå å prioritere de tiltakene som flytter oss over til lavutslippssamfunnet. Jeg håper at regjeringens statsråder hører hva Stortinget i dag sier om nettopp dette. Hvis vi bruker politikkens muligheter til å nå de klimamålene vi har satt oss, lykkes vi både med klimamålene og med politikken. Vi kan klare den ambisiøse målsettingen om å bli et lavutslippssamfunn. Uten en slik kobling har jeg vanskelig for å se hvordan det skal bli mulig på en måte som opprettholder både en sterk økonomi og et godt velferdstilbud for alle. Vi vet at etter regn kommer sol. Det uværet som oljeindustrien har vært i og delvis er inne i, krever en tydelig omstillingspolitikk for et grønt skifte i Norge. Vestlandet har stått han av, stormen, også tidligere. Og det er gode muligheter for at dette skiftet kan bli en ny soloppgang, men da trengs det en tydeligere politikk fra dem som styrer landet. I dag er det Høyre og Fremskrittspartiet. Selv når 2-gradersmålet skal nås, vil det være behov for betydelige mengder olje og gass. I forrige uke var jeg hos Gassco, der det ble sagt tydelig fra om behovet for energi i verden framover. Bare økningen i Kinas elektrisitetsforbruk fram til 2040 tilsvarer størrelsen på USAs forbruk i dag. Arbeiderpartiet er både teknologioptimister og innovasjonsoptimister på vegne av framtiden på norsk sokkel – la det ikke være noen tvil om det. For AS Norge vil det kunne bety at vår viktigste næring vil kunne bidra med både sysselsetting og teknologiutvikling og bidra tungt til statskassen i mange tiår framover. Jeg vil avslutte med et lite paradoks. Statsråd Søviknes talte på Statoils høstkonferanse og snakket fra talerstolen til oljebransjen som om ingenting skulle endres i tiden framover. Neste taler, direktøren i IEA, sa det motsatte. Alle vet hvem jeg hørte mest på. Mer enn noen gang trenger vi folkevalgte som tenker store tanker, og som setter politikk bak sine tanker. Ingen vet med sikkerhet hva som skal skje i framtiden, men to ting vet vi, og det avslutter jeg med: Verden trenger mer energi, og utslippene må ned.