André Oktay Dahl (Høyre), 2005-06-04:
Bruken av MP3 har plutselig og ganske så nylig i valgkampåret økt betraktelig blant enkelte stortingsrepresentanter som først nylig fant ut hvordan mennesker utenfor denne salen har lyttet til musikk i lang tid. Imagebygging er nok viktig for å tekkes unge velgere. Men jeg tror de siste dagers mediedebatt ikke har føltes som musikk i de samme politikernes ører. I denne saken er det viktig å kunne ha flere tanker i hodet samtidig, ikke bare musikk! Jeg tror nok representanten Lund Bergo hadde et poeng i forhold til hornmusikken som representanten Giske hadde i brystet; jeg synes også jeg kjente igjen en del strofer fra alle de 1. mai-talene jeg som korpsmusikant har blitt påtvunget å høre. Regjeringens lovforslag innebærer en liberal holdning til kopiering av musikk til privat bruk, også fra CD til MP3. På dette punktet har det vært mye debatt også her i dag. Regjeringspartiene her på Stortinget har valgt å gå et skritt lenger enn forslaget i proposisjonen. Det er et poeng å lytte til råd, for i den åpne stortingshøringen kom det frem at tilsynelatende ingen av rettighetshaverne ønsker et forbud mot kopiering fra kopisperret CD til MP3. Tvert imot synes det som om alle parter er enige om at slik kopiering bør være mulig, noe da en enstemmig komite også i utgangspunktet støtter. Det ble gjort et poeng av at regjeringspartiene her på Stortinget går mot egen regjering. Men i motsetning til flertallet har vi rammet inn en løsning for MP3 som gir helt klare signaler om at det kun er snakk om overføring av lydopptak fra CD til MP3. Flertallet derimot åpner for overspilling også fra lovlig kjøpte DVD-er, TV-program og bøker til et hvilket som helst format. Representanten Knudsen kalte dette for «framsynt». Det er mulig det var et utslag av tanken om at det er typisk norsk å være god, jeg vil heller si at det er typisk norsk å være selvgod. Men jeg vet vel ikke helt hvor fremsynt det er å bryte med EØS-avtalen. Representanten Giskes uskyldsblå tale for galleriet om uttømmende merknader innebærer ingen som helst endring. Mediedebatten har før øvrig vist at flertallet ikke er helt enig med seg selv om flertallsåndsverkets innhold og opphav, for å si det sånn. Dersom representanten Trond Giske og Arbeiderpartiet genuint var opptatt av å ivareta muligheter til å kopiere fra CD til MP3, er det paradoksalt at Arbeiderpartiet ved sin støtte til denne merknaden indirekte bidrar til at åndsverkloven ikke vil passere, fordi direktivet ikke er korrekt gjennomført. For å si det sånn: Jeg tror Unge Høyres skoledebattanter har litt av hvert å glede seg til når Arbeiderpartiet og representanten Giske bidrar til at det ikke vil være tillatt å kopiere sperrede CD-er til MP3. Til slutt: Representanten Knudsen uttalte at Fremskrittspartiet i denne saken har hatt samme syn over lengre tid. Det må jeg si var en positiv utvikling som gir grunn til forhåpninger. Ellers var det også besynderlig å høre representanten Giskes noe syrlige kommentarer om jusutdannede Thommessens advarsler. Jeg tror det generelt hadde vært en fordel med flere ferdigutdannede mennesker og ikke minst innenfor jusen i denne sal ved behandling av lovsaker. Ellers synes jeg det er grunn til å lytte til disse advarslene, for det er faktisk grunn til å spørre om flertallet f.eks. mener at såkalte ikke-kommersielle kommuner fortsatt skal betale for toalettpapiret, eller om det blir gratis hvis det er skrevet på. Merknaden på dette punktet er i alle fall ikke verdt papiret det er skrevet på. Men nå har jo flertallet allerede gjort det klart at de som skriver noe, ikke skal tjene noe særlig på det, og det synes jeg er bedrøvelig for kulturlivet. Helt til slutt: Jeg må jo si at representantene Halvorsen og Arnstad brakte forvirringen opp på et veldig høyt nivå når de ber statsråden om å presisere hva enkelte representanter egentlig har ment i sine ulike innlegg og prøve å presisere noe ut fra det. For å bruke representanten Giskes ord: Det må jeg si var en interessant rettsforståelse i forhold til vanlig relevans og vekt i forhold til tolking av rettskildefaktorer. Da må jeg si at Odelstinget kanskje bør tenke seg om én gang til.