Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2011-06-14:
Sjelden har vel en sak blitt møtt med mer tro på å få til forandring enn saken om denne såkalte reformen. Da tidligere helseminister Bjarne Håkon Hanssen la fram denne saken i juni 2009, kunne man lese følgende fra NTB: «Bevilgningene til sykehus skal ikke kuttes, og legestillinger ved sykehusene skal ikke avvikles.» I dag går man i retning av på sikt å inndra midler fra sykehusene, og vi vet ikke hvordan veksten vil bli. Daværende helseminister Bjarne Håkon Hanssen uttalte følgende under et intervju med VG Nett: «Jeg mener helt klart at logistikken må bedres, og nå er jeg inspirert av blant annet bilprodusenten Toyota.» Jeg er litt usikker på hva daværende Bjarne Håkon Hanssen lærte av Toyota, for etterpå har i hvert fall Toyota måttet kalle inn en rekke biler på grunn av betydelige feil og mangler. Det kan faktisk hende at dette eksemplet var bedre enn det Bjarne Håkon Hanssen så for seg den gangen, for det er dessverre grunn til å tro at en del av den reformen som vi nå er i ferd med å vedta, kan få som konsekvens at vi kan få flere svingdørspasienter, nettopp fordi man stadig vekk vil forsøke å få pasienten raskere ut i kommunen. Vi kommer muligens til å få betydelig større kommunale forskjeller, fordi man ikke har fått på plass den kommunestrukturen som bl.a. Bjarne Håkon Hanssen snakket så ivrig om til å begynne med, før han måtte inn og skaffe flertall i den rød-grønne regjeringen før framleggelsen. Det var helt åpenbart at i den tiden diskuterte man hvilken størrelse som måtte ligge til grunn for at man skulle klare å oppfylle de målsettingene som denne reformen var ment å oppfylle. Man snakker om et sted mellom 20 000 og 40 000 innbyggere i et slikt samarbeid. Dette samarbeidet er ikke på plass. Vi er i ferd med å innføre selve reformen, lovene og reglene uten at rammeverket ligger til grunn. Dette er svært betenkelig. Videre var representanten Toppe i sitt innlegg inne på det, da hun karakteriserte den skepsisen som opposisjonen hadde i denne saken. Hun viste til Ibsen: «Ja, tænke det; ønske det, ville det med, men gøre det!» Det er noe annet. Det som er det spesielle, er at hvis representanten Toppe også hadde gått videre i Ibsens sitat, hadde hun faktisk kunnet finne et enda bedre sitat, som passer bedre på denne saken som foreligger til behandling i dag – det står faktisk på fortauet rett utenfor huset her – og lyder som følger: «Og livet har lært mig, ikke at tro på talemåder.» Det er det faktisk grunn til å minne om i denne saken, fordi ut fra de forventningene som er stilt til selve saken, er dette en sak som på langt nær klarer å oppfylle det som befolkningen hadde trodd man skulle få til. Det som svært mange nå uttaler frykt for, er at dette vil kunne medføre rasjonering av helsetjenester for dem som har mest behov for det. Det er et alvorlig varsku som vi bør se på. Vi har også innenfor omsorgssektoren sett at det vi har stor mangel på, er nettopp personell. Da stiller jeg det store spørsmålet til statsråden som jeg forventer at statsråden svarer på i løpet av debatten. Hvis man ikke skal hente leger bl.a. fra sykehusene, som statsråd Hanssen i sin tid sa man ikke skulle gjøre, må jeg spørre: Hvor skal disse personene hentes fra? Alle i denne salen er opptatt av forebygging, og alle i denne salen ønsker en forbedring med hensyn til både livskvalitet og tilbud. Men en av de viktigste faktorene som vi i dag faktisk må klare å få på plass, er lokalsykehusene, ikke minst lokalsykehusenes innhold og funksjon. Selv om man har sagt at lokalsykehus skal ha anestesi, hva da med de andre viktige faktorene som må være til stede på et lokalsykehus? Vi må slutte å snakke om lokalsykehus bare som en bygning og begynne å snakke om innholdet i lokalsykehus. Det er det som er viktig, og dessverre – denne reformen har floppet.