Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-03-03:
Dette handler om to forhold. Det ene er bedre merking og informasjon til forbrukerne, det andre er opprettelse av en dagligvareportal. Senterpartiet har kommet til at vi støtter begge deler. Det er sagt mye klokt om behovet for å vite hva som er i maten, og der må jeg si at jeg reagerer litt på statsrådens svarbrev. Det henvises til rapporten fra EU-kommisjonen av 17. desember 2013, der det står at et ønske om opprinnelsesmerking av produkter med kjøtt vil falle dersom det fører til prisstigning. Jeg er uenig i det, for jeg er faktisk villig til å betale noen øre ekstra for å få vite hvor kjøttet er produsert. Jeg merker meg at statsråden i samme brev gir tilslutning til den vurderingen som EU-kommisjonen har gjort. Jeg er ikke sikker på at stortingsflertallet deler en slik oppfatning av verdien av å vite hvor maten er produsert. Dette må følges opp. Forbrukerne trenger mer informasjon, og vi skal aldri frykte å gi forbrukerne informasjon. Så til forslaget om en dagligvareportal, eller «månelanding», som representanten Gundersen valgte å omtale det som. Det er også et viktig tiltak. Regjeringspartiene ønsker å utrede mer, men på et eller annet tidspunkt må Stortinget sette foten ned. Det har vært snakket mye om forbrukermakt fra denne regjeringen, men vi hadde prosessen med å få på plass en lov om god handelsskikk. Den prosessen gikk under den forrige regjeringen. Nå har den prosessen stoppet opp fordi en ikke er sikker på om dette er det rette virkemidlet – det skal komme noe nytt og annet. Dagligvareportal: det samme, dette er flott, intensjonene er vi enige om, sier alle, men vi må finne noe annet. Jeg lurer på hva dette andre er. Det eneste vi har sett fra denne regjeringen når det gjelder forbrukermakt, er en litt underlig pressekonferanse med dagligvarekjedene, som var innkalt til statsråden for å måtte svare på spørsmål om avokadoprisen sist sommer. Det er ikke å ta forbrukerne på alvor. Regjeringen utviser betydelig snakkekraft. Når det kommer til handlekraft, blir det langt svakere. Når det gjelder dagligvareportalen, må det ligge noen forutsetninger til grunn. Den må for det første – det viktigste – inneholde informasjon om varene. Det må være en mulighet for produsentene til å synliggjøre sine produkter. For Senterpartiet er ikke dette prisjaget et mål i seg selv, og det må ikke utvikle seg til å bli en ren prisportal. Dette skal være en dagligvareportal. Andre føringer er at det må være enkelt både for produsenter og butikker å forholde seg til, og det må være grunnlag for å utvikle nye tjenester basert på den informasjonen som ligger i portalen. Til Konkurransetilsynets innvending: Der registrerer jeg at det kommer av et presseutspill der den samme konkurransedirektøren tar et oppgjør med det norske tollvernet og grunnlaget for store deler av norsk matproduksjon, så en kan spørre seg om det er fagorganet eller om det er politikeren som snakker der. Denne typen utspill svekker iallfall vår og min tillit til konkurransedirektørens råd. Så blir det også sagt at hvis det blir full informasjon, kan det legge grunnlag for prissamarbeid. Det er et underlig standpunkt. Er det slik at vi skal være forsiktige med å la forbrukerne vite f.eks. hva bensinen koster, fordi det kan danne grunnlag for prissamarbeid? Skal vi være forsiktige med å opplyse om hva teleselskapene tar per samtale, fordi det kan skape prissamarbeid? Skal vi være redde for å informere om hva advokatene tar i timepris, fordi det kan gi grunnlag for et prissamarbeid? Det er et underlig argument som her blir framført. Senterpartiet støtter forslaget. Vi er enige når det gjelder intensjonene, men vi har ennå til gode å få vite – og det begynner å bli en del tid siden denne regjeringen tiltrådte – hva regjeringen tenker å gjøre for å styrke konkurransen i dagligvaresektoren, til beste for norske forbrukere og til beste for norske matprodusenter.