Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-06-09:
Jeg vil takke saksordføreren for å ha loset oss gjennom et representantforslag som jeg stusset fælt på da jeg så det, for å be regjeringen lage en strategi for å følge opp Stortingets vedtak minner enten om stortingsregjereri eller rett og slett om en manglende forståelse for rolleavklaringer. Bare for å ha sagt det først: Eierskapsmeldingen er svært sentral og har nærmest blitt en institusjon i Norge i og med at staten er en så stor eier som den er. Det er der vi avklarer våre forventninger til selskapene. Det tror jeg er en kjempefordel, særlig i alle de selskapene hvor vi ikke sitter som eneeier. Og det må vi aldri glemme: at vi ikke er eneeier i mange av de selskapene vi diskuterer. Den forutsigbarhet som eierskapsmeldingen gir, og som statens eierskap gir, og den langsiktighet det gir, er viktig, både for selskapene, for ansatte, for kunder, for långivere, for alt, og det er veldig viktig at vi holder oss til de prinsippene. Da blir det litt underlig at man foreslår at regjeringen skal lage en strategi for å følge opp Stortingets vedtak, for i vårt parlamentariske system er dette faktisk regjeringens oppgave. Det er Stortinget som vedtar, og så er det regjeringen som skal utføre. Og har man ikke tillit til at de gjør det på riktig måte, får man ta det opp. Da ender det i verste fall som et mistillitsforslag til regjeringen, men man vil i hvert fall måtte ta opp en diskusjon i stortingssalen, ikke be regjeringen skrive en egen strategi for det. Det er rett og slett en selvfølge at regjeringen følger opp den strategien som Stortinget har vedtatt. Så har vi vært inne på statens ti prinsipper for god eierstyring. Der står det også at regjeringen styrer gjennom generalforsamling, og at generalforsamlingen velger styrer, som så er ansvarlige for å utvikle selskapet på best mulig måte. Og det er helt riktig, som saksordføreren også sa, at den enkelte styrerepresentant ikke er representant for enkelteiere inn i styret. Man har et selvstendig, personlig ansvar for å utvikle selskapene på best mulig måte. Da har man også et personlig ansvar for å følge opp det som er eiernes forventning. Og det er nettopp det som er den store fordelen med eierskapsmeldingen, for der er staten ikke bare tydelig overfor alle andre medeiere, men man er også tydelig overfor styrene med hensyn til hva man mener at styrene skal fokusere på, og hvordan selskapene skal utvikles. Det er derfor jeg stusset voldsomt over forslaget da det kom. Når Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV skriver i innstillingen at det er vanskelig å kartlegge hvilken informasjon som har vært tilgjengelig, og til hvilken tid, i de ulike systemene, er det nettopp en konsekvens av den ansvarsfordelingen vi har, og at man ikke kan løpe rundt med alle typer informasjon mellom de forskjellige selskapene uten at man kommer i konflikt med børsreglement og måten vi ønsker å styre selskapene på, og lar sensitiv informasjon tilflyte. Det er selskapenes ansvar og styrenes ansvar å informere eier hvis man føler at man er på kant med norsk lov. Alle selskaper i Norge forventes å etterleve norsk lov og eierskapsmelding. Derfor mener jeg dette forslaget er helt overflødig. Da får man heller ta en diskusjon om i hvilken grad man mener at regjeringen følger opp. Jeg har stor tillit til at regjeringen følger opp. Jeg vet at man følger opp statens eierskapsmelding og de forventningene man har skrevet der, i eierskapsdialog med selskapene, og man følger det opp på generalforsamling når det dreier seg om sensitiv informasjon som ikke kan håndteres på andre måter enn at det må skje der alle eierne er. Så igjen: Det er godt at forslaget ikke kom lenger enn til å bli vedlagt protokollen.