Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Dagen i dag er en trist dag for Skole-Norge. Regjeringspartienes kraftige agitasjon før valget i 2005 og deres angrep på friskolene nærmet seg til tider det usmakelige. Når vi i dag ser hva som etter forliket med Kristelig Folkeparti er igjen av den argumentasjonen som ble brukt, er det uforståelig for undertegnede at regjeringspartiene fortsatt kan ta slike ord i sin munn som at de har stoppet frisleppet og stanset skoleprofitørene. Den gamle loven, på lik linje med den nye, har forbud mot å ta ut utbytte, så her er tilstanden altså status quo. Hvem skulle tro det hvis en spiller av gamle TV-sendinger fra valgkampen? Et annet tragisk faktum ved dagens behandling er grendeskolenes endelikt. Hvem skulle trodd at Senterpartiet skulle kunne gå med på noe slikt? Senterpartiet er jo vanligvis kjent som gode hestehandlere og forhandlere, men her har de tydelig sviktet Bygde-Norge. Den politikken det her legges opp til, vil føre til at slagordet om å ta hele landet i bruk mister sitt innhold. Det kan da ikke være noen ved sine fulle fem som virkelig tror at vi nå får en oppblomstring av montessoriskoler ute i grisgrendte strøk. Den tragiske konsekvensen av denne lovendringen vil trolig være at vi får en markant økning i antall små barn som presses inn i skolebusser. Vi har tidligere behandlet et forslag fra Fremskrittspartiet om skoleskyss, hvor det ble synliggjort hvilke helseskadelige effekter skoleskyss kan ha, og ikke minst hvilken potensiell fare barn og unge utsettes for med dagens lovverk for skoleskyss. Jeg vil passe på å minne samferdselsministeren og kunnskapsministeren om at de har lovet Stortinget å se på problematikken rundt skoleskyss. Så langt har vi ikke hørt noe fra dem på dette området, og med det lovforslaget som behandles her i dag, forventer jeg at de tar affære straks. Samtlige partier ønsker seg en god skole. Men hva legger vi egentlig i det begrepet? Hvis en går ut fra at skolen skal være et sted å lære og ikke bare et sted å være, må det vel være fokus på læringsutbyttet som gir svaret på om skolen er god eller ikke. Det kan ikke ha noe å gjøre med hvem som eier skolebygningen, eller hvem som er ansvarlig for driften. For Fremskrittspartiet er det viktig at det må være fokus på det enkelte individ, at det ut fra sine forutsetninger får utviklet sin ansvarsfølelse, sin pliktfølelse, sin dannelse og sin selvtillit. Det er det som kan gi oss svaret på om vi har en god skole. Det er mye godt i norsk skole, men resultatene står overhodet ikke i forhold til de ressursene som hvert år tilføres skolen. Dette kommer fram gjennom internasjonale undersøkelser. Vi sakker akterut i forhold til land det er naturlig å sammenligne oss med, og land vi skal konkurrere med. En av de viktigste årsakene til denne negative utviklingen er etter min og Fremskrittspartiets oppfatning den ensidige satsingen fra de sosialistiske partiene på enhetsskolen og fellesskolen. Gjennom en utstrakt tro på ensretting og ensartethet har norsk skole blitt innrettet mot en slags gjennomsnittselev som ikke finnes. For Fremskrittspartiet er det grunnleggende at vi er født forskjellige, og vår ideologi går ut på at det enkelte mennesket skal ha mulighet til å kunne opprettholde sin individuelle egenart. Det skal være mulig å kunne realisere sine personlige drømmer og la seg berike av de impulser mangfoldet rundt oss bringer med seg, og ikke minst skal det være mulig å velge mellom ulike alternativer. Nettopp det faktum at hvert enkelt menneske er unikt, gjør at vi mener at likhetstankegangen var og er og vil bli feilslått. Fremskrittspartiet vil heller ha en samfunnsutvikling hvor en vektlegger at mennesker behandles som likeverdige. Det å behandle noen som likeverdige vil faktisk bety at de må behandles forskjellig ut fra sine ulikheter. Sosialistene ønsker ikke en slik differensiering og et slikt mangfold. For dem synes det som om det er enda mer av den medisinen som ikke har virket, som er løsningen. Heldigvis, får en si, har ikke departementets syn vunnet fram, for da hadde det blitt ekstra ille. Gjennom forliket med Kristelig Folkeparti har de såkalte 6A-skolene fått noe ekstra tid, men skoleeierne og vi skal vente i spenning på et nytt lovutkast fra Regjeringen, som skal komme i denne stortingsperioden. Hva slags rammevilkår er det egentlig flertallet tilbyr disse skolene? Skoler er avhengige av å kunne tenke langsiktig, både i forhold til elever og ansatte. Med den løsningen som nå foreligger, virker det for meg som om regjeringspartiene og Kristelig Folkeparti har hengt opp et damoklessverd over disse skolene. Damokles hadde som kjent et sverd som var festet med et hårstrå, hengende over hodet. Hårstrået kunne bære eller briste. Fremskrittspartiet ønsker at vi får en ny lov som åpner for likebehandling av skoler, uavhengig av eierskap, når det gjelder økonomi og godkjenning av skoletilbud. Jeg håper selvsagt at vi kommer dit en gang, av hensyn til både elevene, mangfoldet og skoleeierne. Men jeg innser at det tar tid å få gjennomslag for fornuftige tanker. Derfor har jeg en oppfordring til regjeringspartiene, siden de helt sikkert kommer til å stemme imot Fremskrittspartiets forslag: Stem da i det minste for forslaget fra Høyre og Venstre, som i hovedsak vil bringe oss tilbake til den gamle privatskoleloven. For det var jo det de sa under valgkampen når de følte seg en smule presset.