Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2003-06-03:
Å forstå en proposisjon burde være nødvendig for å kunne behandle den, men det er ikke alltid like lett, skal det medgis. For Kristelig Folkeparti er det avgjørende at vi har et regelverk som setter barnets beste i fokus, og som bidrar til at et samlivsbrudd blir mest mulig skånsomt for de berørte barna. Dette er målsettingen med forslaget til nye saksbehandlingsregler i barnefordelingssaker for domstolene. Derfor er det spesielt viktig at domstolene har nødvendig kompetanse når det gjelder nettopp barn. Det er også positivt at komiteen i så stor grad slutter seg til Regjeringens forslag til nye saksbehandlingsregler i barnefordelingssaker for domstolene. Et av de viktigste forslagene fra Regjeringen i denne sammenheng er å senke aldersgrensen for høring av barn til sju år i barneloven, og et flertall er enig i dette. Det er viktig å understreke at barn må bli tatt på alvor også i rettslig sammenheng, og at de derfor gis anledning til å bli hørt. Det er samtidig også viktig å understreke at barnet ikke har en plikt til å uttale seg, men en rett til å bli hørt. Vi vil i denne sammenheng også vise til at justiskomiteen i sin innstilling til Ot.prp. nr. 45 for 2002–2003 om lov om endring i menneskerettsloven mv.(innarbeiding av barnekonvensjonen i norsk lov) har gått inn for Regjeringens forslag om å senke aldersgrensen for høring av barn til sju år i adopsjonsloven og barnevernsloven. Det er en hensiktsmessig løsning å ha samme aldersgrense for høring av barn i saker etter disse tre lovene, som alle regulerer avgjørelser av betydning for barnets familie- og omsorgssituasjon. (innarbeiding av barnekonvensjonen i norsk lov) Et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet påpeker at den veiledende aldersgrensen nedad på sju år ikke må være til hinder for at yngre barn ut fra modenhet kan få muligheten til å bli hørt i andre typer saker som angår barnet. Dette flertallet mener at det vil virke tydeliggjørende å ha en veiledende aldersgrense for når barnet har uttalerett. Dersom ikke særlige hensyn tilsier det, vil det være saksbehandlingsfeil ikke å la barn ned til denne alderen bli hørt. Barna skal ikke ha noen plikt til å mene noe, men de skal ha en mulighet til det. Kristelig Folkeparti ønsker å styrke barns mulighet for medbestemmelse. Dette er en viktig del av arbeidet med å synliggjøre barnekonvensjonen bedre i norsk rett. Det er klart at det med den foreslåtte endringen av aldersgrensen for høring av barn i barneloven fortsatt vil være anledning til å høre barn som er yngre enn den aldersgrensen som lovfestes. I komiteens arbeid har det vært en diskusjon om bruken av begrepet «barnets beste», som også er tatt opp av andre talere før meg. Det er det begrepet FNs barnekonvensjon benytter. Det er flertall i komiteen for å be Regjeringen vurdere om det bør fremmes endringsforslag, slik at det i stedet blir «barnets rettigheter» som blir retningsgivende i barneloven. Nå vil dette bli vurdert, og så får vi avvente hva Regjeringen kommer til når det gjelder dette. Fra Kristelig Folkepartis side har vi lagt vekt på at «barnets beste» er det begrepet som brukes både i Barnekonvensjonen og i andre lover som kriterium når domstolen skal løse en konflikt mellom foreldrene i saker om foreldreansvar, barnets bosted og samvær. Derved vil man understreke at barnets beste skal være et grunnleggende hensyn i alle avgjørelser. Dette er et tungtveiende argument for å bruke begrepet «barnets beste», eller slik det er formulert, «hva som er best for barnet», også i barneloven. Å gi generelle regler om hva som er til barnets beste i alle saker, er verken mulig eller ønskelig, fordi barnets beste må bero på en konkret individuell vurdering i hver enkelt sak. Vi mener det vil være en åpenbar fordel om det er lik terminologi i alle lover. For øvrig slutter jeg meg til representanten Afshan Rafiqs gode innlegg, og jeg viser også til våre merknader på dette punktet. Så er det viktig å understreke, som komiteen har gjort, at foreldre i konflikt bør hjelpes til å komme fram til en avtale om samarbeid når det gjelder barnet. De foreslåtte endringene innebærer derfor at dommeren på et tidlig stadium i saken kan la seg bistå av barnefaglig kompetente personer på en mer målrettet måte enn i dag, for å bidra til flere og bedre avtaleløsninger. I familiemeldingen har Regjeringen lagt fram forslag til endring av meklingsordningen. Forslagene fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti om å gi samboende foreldre rettigheter på linje med gifte virker noe forhastet. Etter behandlingen av familiemeldingen må likevel også andre deler innenfor denne lovgivningen følges opp. Kristelig Folkeparti synes det er naturlig å se dette i sammenheng med andre saker som angår ektepar/samboende. En naturlig behandling er i forbindelse med familiemeldingen og ikke barneloven. Problemstillinger knyttet til delt bosted, foreldreansvar og samvær drøftes nærmere i nettopp denne familiemeldingen.