trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Først til hva jeg svarte på det forrige spørsmålet. Jeg svarte at små kommuner kan også få til gode helsetjenester, og at Samhandlingsreformen ikke er avhengig av en endring i kommunestrukturen. Så kan man gjerne ha en debatt om kommunestrukturen, men Samhandlingsreformen, slik vi nå legger den opp, er fullt mulig å gjennomføre uten en dramatisk endring i kommunestrukturen, og jeg viste til eksempler på det. Så til spørsmålet: Jeg bruker veldig sjelden ordet «garantere», men vi har lagt opp til og er i arbeid med å legge fram en stortingsmelding om oppfølging av Klimakur i 2011. Jeg kan ikke se noen grunn til at vi ikke vil gjøre det. Der vil vi nettopp både følge opp de analysene som ligger i Klimakur, men også følge opp den forrige klimameldingen. Så har jeg lyst til å understreke at det er ikke slik at fordi om vi nå venter på en stortingsmelding, så gjør vi ikke noe. Vi har mer enn nok å drive med når det gjelder oppfølging av ulike klimatiltak som allerede er vedtatt. Derfor øker vi innsatsen for fornybar energi, og derfor satser vi på kollektivtransport og mange andre viktige tiltak for å få ned utslippene.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Først bare til hva referansebanen er og ikke er: Referansebanen er en bane der man beregner utslippene basert på de vedtatte tiltakene – ikke på nye tiltak. Der er, som representanten sier, både Kårstø og Mongstad lagt inn innen 2020. Så er det i prinsippet selvfølgelig tenkelig at man både kommer med nye tiltak, eller eventuelt justerer gamle tiltak – det gjør man jo løpende, og ting skjer framover mot 2020, helt sikkert både plusser og minuser. Men ett holdepunkt må man ha, og det er referansebanen. Når det så gjelder Kårstø, har vi ventet med å gå videre med det fordi vi nå har fått de nye tallene og de nye beregningene. Og så går vi videre med Mongstad. Det gjør vi slik vi har varslet Stortinget, nemlig i to trinn. Jeg mener at vi får et meget godt prosjekt på trinn 1 på Mongstad, der vi får et verdensledende teknologisenter, der vi kanskje som det eneste sted i verden kan utvikle og teste ulike teknologier, se på styrker og svakheter, på ulike typer avgasser – også det som er relevant for kullkraft. Så skal vi gå videre med trinn 2.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
I klimaforliket er det slått fast noen veldig grunnleggende prinsipper, og ett av de grunnleggende prinsippene, som også Høyre er veldig sterk tilhenger av, er at forurenser skal betale. Det betyr at i utgangspunktet skal man ikke først og fremst subsidiere det man liker, men sørge for at forurenser betaler for det man ikke liker. Det har vært grunnleggende i norsk miljøpolitikk gjennom mange år, og det har gjort at vi har en god miljøpolitikk sammenliknet med mange andre land. Istedenfor at vi bruker fellesskapets penger på å subsidiere forurenser, er det forurenser selv som må betale. Grunnen til at vi ikke ønsker at man skal gjøre det billigere «å drive med» biltrafikk, er at det fører til mange typer forurensning og miljøproblemer. Ønsker man biodrivstoff, mener jeg det er riktigere å gå fram slik regjeringen har gjort, nemlig å øke innblandingspåbudet. Det har vi gjort, og vi har også varslet ytterligere økning. Da får vi økt bruk av biodrivstoff uten at fellesskapet må betale for det med penger vi ellers kan bruke på forskning, skoler, veier, barnehager og mange andre fornuftige ting.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Denne regjeringen gjør mye for å redusere utslippene av klimagasser både i Norge og i utlandet. Det er viktig at vi gjør ting hjemme, men samtidig ser vi at det vi gjør som virkelig monner, som gir store reduksjoner, er bl.a. de tiltakene vi finansierer ikke minst i utviklingsland, og det gir en dobbel effekt. Det gir mange tonn i reduksjon, og i tillegg gir det tillit med hensyn til å trekke u-landene med i en avtale, og vi er helt avhengig av å få u-landene med dersom vi skal få store nok reduksjoner. Det vi gjør hjemme, er en betydelig satsing på kollektivtransport, en betydelig satsing på energieffektivisering, nye byggeforskrifter som vil redusere energibruken i bygg. Ikke minst bruker vi også karbonprising, miljøavgifter bl.a. på bil, som gjør at utslippene går ned per kjørte kilometer, og vi utvider bruken av EUs kvotesystem. EUs kvotesystem er det tiltaket som fører til de største reduksjonene, og fra neste år vil vi utvide det til å omfatte flere sektorer i Norge. Det fører til reduksjon i Norge.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Jeg holder meg fortsatt til at jeg er veldig varsom med å gi garantier. Men jeg stiller meg for det første bak det som står i budsjettet, og for det andre kan jeg også vise til følgende, nemlig at vi har bevilget mer penger til politiet, og vi har lagt til rette for at det har blitt ansatt flere i politiet. Det gjør at vi har hatt en veldig god vekst. Vi har hatt nesten en dobling av antallet ved opptak til Politihøgskolen, og vi har også hatt en veldig god vekst i antall ansatte. De siste tallene vi har, er FADs tall over antall årsverk. Fra 1. mars 2009 til 1. mars 2010, som altså er de siste offisielle tilgjengelige tallene, viser tallene at det har vært en økning i antall årsverk på 754. Det tilsvarer for øvrig litt i overkant av antall nyutdannede. Så antallet årsverk har økt med 754 det siste året. I tillegg har det kommet 230 nye årsverk som følge av de nye arbeidstidsbestemmelsene om at man skal jobbe én time ekstra. Det betyr at vi snakker om rundt 1 000 nye årsverk totalt – når man tar hensyn til arbeidstidsbestemmelsene. Det er en formidabel økning. Det betyr at vi allerede er omtrent halvveis til det målet noen har satt opp om 2 000 nye årsverk innen 2015 eller 2020, sett litt forskjellig. Men det betyr i hvert fall at det har vært en betydelig økning i innsatsen når det gjelder politiet, og mange har blitt ansatt der, selvsagt også av dem som er nyutdannede. Så legger vi opp til ytterligere opptrapping i 2011, både når det gjelder videreføring av det høye nivået på Politihøgskolen, flere penger, større budsjetter og flere ansatte.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Vi har i mange spørretimer hatt mye diskusjon om antall ansatte i politiet. Det fins en offisiell statistikk, som riktignok er noen måneder gammel, men den er den absolutt nyeste vi har, og den er fra 1. mars 2010. Den viser at det har blitt 754 flere årsverk fra 2009 til 2010. Det bare bekrefter bildet av at hvert eneste år under denne regjeringen har det blitt flere årsverk i politiet. I tillegg har vi hentet ut mye ved nye arbeidstidsbestemmelser i politiet. Det er en vesentlig bedre utvikling når det gjelder antall ansatte i politiet, nå enn på veldig, veldig mange år. Det har vært en dobling av inntaket ved Politihøgskolen. Inntaket var da 720 studenter, som er omtrent det dobbelte sammenlignet med da vi tok over. Så er det altså slik at antall nye årsverk i politiet er 754. Jeg gjentar, og det er også svaret på spørsmålet, at jeg garanterer ikke, men jeg sier at vi har en kraftig økning i antall stillinger i politiet, som gjør det mulig også for nyutdannede polititjenestemenn å få jobb.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Denne regjeringen har hvert år etter at vi overtok, lagt til rette for at det har blitt vekst i politiet, dels gjennom økte budsjetter, dels gjennom flere ansatte, noe som har vært muliggjort av de økte budsjettene, og dels gjennom større opptak ved Politihøgskolen. Det er en politikk vi viderefører i 2011. Alle budsjettallene er utførlig og grundig beskrevet i budsjettet. Men vi fortsetter å trappe opp politiet år for år.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Regjeringen mener at brukerstyrt personlig assistent er et veldig viktig og godt virkemiddel. Det gir den som trenger bistand og hjelp, større muligheter til å bestemme hva slags type hjelp og på hvilke tidspunkter, og tilpasse den mer til den enkelte. Utfordringen er at når man har en brukerstyrt personlig assistent, er det en innsats som i mindre grad eller vanskelig kan gjøre andre oppgaver for andre. Det er det som gjør at vi må finne en balanse mellom det som er den enkeltes behov, og det som er kommunenes behov for å bruke de ressursene de har, på en god måte. Men nettopp fordi vi mener at brukerstyrte personlige assistenter er så viktig, har vi styrket kommuneøkonomien slik at flere har fått det. 16 000 nye årsverk i pleie- og omsorgssektoren til det vi kaller yngre brukere, altså brukere under 67 år, er veldig mange. Mange av dem igjen er brukerstyrte personlige assistenter, som vi har fått mulighet til å ansette flere av i kommunene. Det har vært en vekst på nesten 40 pst. når det gjelder antall brukerstyrte personlige assistenter etter at denne regjeringen overtok. Så det viser at vi er for det. Vi har nå sendt på høring et lovforslag om at kommunene skal ha plikt til å tilby det. Vi har ikke sendt på høring et lovforslag der vi legger opp til at det skal være en rettighet, men en plikt til å tilby det. Men først og fremst har vi styrket tilbudet med rundt 40 pst. i løpet av de siste årene og vil fortsatt legge til rette for det.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Jeg mener at det er kommunene som må gjøre en vurdering av hva slags tilbud som er best, og hvordan de best innretter sine ressurser, slik at flest mulig i kommunen får et best mulig tilbud. Men det er også grunnen til at vi har sørget for en vekst på nesten 40 pst. Det er slik at denne regjeringen har sørget for at langt flere får brukerstyrt personlig assistent, og at tilbudene blir bedre. Igjen er det altså hva vi faktisk gjør, som er det avgjørende. Vi har økt tilbudet med rundt 40 pst., og vi har lagt til rette for en fortsatt økning i tilbudet av brukerstyrt personlig assistent.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-10-20:
Denne regjeringen er en sterk tilhenger av brukerstyrte personlige assistenter. Vi mener at det er et veldig godt og viktig tilbud. Vi har lagt til rette for at det skal være mer av det, ikke minst fordi det er et mer tilpasset tilbud til den enkelte bruker, og fordi det er klare fordeler ved det. Derfor har vi nå lagt fram et høringsforslag – ikke et endelig lovforslag, men et høringsforslag – som kommer til Stortinget, om en plikt for kommunene til å tilby det. Men mer enn paragrafer har vi gjort noe i virkeligheten: en 40 pst. – eller en 38 pst. økning i bruken av brukerstyrte personlige assistenter. Det er en sterk økning, som denne regjeringen har lagt til rette for gjennom en kraftig styrking av kommuneøkonomien, og vi skal fortsette å styrke kommuneøkonomien.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
I sommer så vi at søkertallene bl.a. til sykepleierutdanningen gikk ned. En av årsakene til at de har gått ned de siste årene, er at det var vanskelig for mange rundt omkring i kommunene å få heltidsstilling. De fikk ikke en stilling stor nok til at den gikk an å leve av. Ergo valgte de å ta andre studieretninger for å få seg andre jobber. Statsministeren er veldig stolt over at man i statsbudsjettet har lagt frem 25 mill. kr til prosjekter for å få ned ufrivillig deltid. Det er 70 000 mennesker som står utenfor, som ønsker større stilling. De 25 mill. kr gir i utgangspunktet 82 stk. per år mulighet til å få en stillingsøkning fra 50 pst. til 100 pst. Det kan ikke være noe som statsministeren er veldig fornøyd med og stolt over. Ønsker statsministeren å endre lovverket, slik at man kan få lokale godkjenningsavtaler, og at Arbeidstilsynet kan foreta de lokale godkjenningsavtalene?
Bent Høie (Høyre), 2010-10-20:
Dette spørsmålet dreier seg ikke bare om ufrivillig deltid, det dreier seg også om nye turnusordninger som kan bedre kvaliteten på tjenestene – at barn i barnevernet skal slippe å forholde seg til mange ulike voksenpersoner i løpet av en helg, at eldre mennesker skal slippe å ha et titall ulike personer som kommer hjem for å gi dem nødvendig pleie og omsorg. Dette reduserer bruken av tvang, det hever kvaliteten, og mange lokale initiativ gjør også at dette gir fornøyde brukere, og det gir fornøyde ansatte. Problemet er at det regelverket som denne regjeringen står for i arbeidsmiljøloven, hindrer denne lokale fleksibiliteten. Som Arbeiderpartiets ordfører i Skien sier: «Regelverket ser ut til å være et hinder for ordninger som gjør at flere kan få heltidsstillinger i helsesektoren.» Dette sier altså ordføreren i Skien, fra Arbeiderpartiet. Vil regjeringen støtte Høyres forslag om å fjerne de sentrale bestemmelsene, slik at dette blir et spørsmål som kan gjøres opp mellom lokalpolitikerne og de ansatte i kommunen, til beste for dem som får tjenester i kommunene?
Bent Høie (Høyre), 2010-10-20:
I den siste tiden har det pågått en debatt om utviklingen av velferdssamfunnet. For Høyre er det et mål å overføre makten fra systemet til enkeltmennesket. Mennesker som trenger helsehjelp eller assistanse, skal ikke stå med lua i handa og ta til takke med et rigid offentlig system. I dag er det mange som må innrette livet sitt etter kommunens turnusplan. Ukjente mennesker dukker opp på døren for å hjelpe dem med å dusje. Det er mange som blir uføretrygdet fordi ingen kan hjelpe dem til å gå på jobb, og mange foreldre får aldri vært med barna sine på fotballkamp, håndballkamp eller kino. Dette er ikke en verdig situasjon. Høyre vil gi dem som trenger assistanse, mer makt i eget liv. Noen er så heldige at de har sin egen assistent som de selv styrer. Når den enkelte styrer hjelpen selv, blir de sjef i eget liv, slik som alle andre er. Randi Irtun fra Tromsø sier at brukerstyrt personlig assistent «gjør det mulig for meg å fortsatt være i jobb. BPA handler om å kunne leve med assistansebehov og fortsatt ha et privatliv. BPA(…) er fleksibelt.(…) Jeg kan leve livet slik jeg vil.» (…) (…) Ordningen med mer brukerstyrt assistanse er med andre ord et frigjøringsverktøy. Problemet med dagens ordning er at det er kommunene som bestemmer hvem som kan få assistent eller andre former for hjelp. Derfor er det mange som ikke får den friheten som denne ordningen gir, og som er prisgitt systemet. Den daværende kommunalministeren, Erna Solberg, foreslo i 2005 at alle som trenger bistand, skal ha rett til å få hjelp av en personlig assistent. Dette sluttet helseminister Brustad seg til høsten 2006, og i valgkampen i 2009 skrev både Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet til de funksjonshemmedes organisasjoner at de gikk inn for en rettighetsfesting av denne ordningen. På mandag ble det klart at regjeringen går fra løftene sine. Ordningen med brukerstyrt personlig assistent blir ikke lovfestet. Rettigheten blir svekket. Hvorfor vil regjeringen hindre at folk med assistansebehov skal få lov til å styre hverdagen i sitt eget liv?
Bent Høie (Høyre), 2010-10-20:
I min hjemkommune, Randaberg, har Inge Husmo etter en lang kamp mot systemet fått brukerstyrt personlig assistent. Hans barn sier: Endelig får pappa være pappa igjen. I argumentasjonen i høringsutkastet sier regjeringen at en individuell rettighetsfesting vil føre til at flere brukere velger brukerstyrt personlig assistent framfor tradisjonelle omsorgstjenester. En slik utvikling vil over tid gi økt personellbehov og økte kostnader for det offentlige – regjeringen setter altså systemet foran menneskene. I dagens Dagsavisen sier statssekretær Tone Toften i Helse- og omsorgsdepartementet: «Det handler om turnus og rekruttering av ansatte, og om kommunalt selvstyre.» Nei, president, dette dreier seg om at mennesker med assistansebehov skal få lov til å være sjef i eget liv og styre sin egen hverdag. Hvorfor er det slik at det er den enkelte kommune som skal få avgjøre om folk skal få være sjef i eget liv? Hvis statsministeren mener dette er en god ordning, hvorfor kan han ikke rettighetsfeste det, slik at det gjelder alle, ikke bare noen få?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2010-10-20:
Mange i utgangspunktet godt motiverte ungdommer som starter på videregående opplæring, faller fra. I helsefag velger halvparten bort utdanningen etter to år. I 2010 har kun 1 400 av de 2 800 som tar helsearbeiderfaget, søkt læreplass. Da hjelper det lite at rekordmange søker helse- og omsorgsfag. Elevene trekker fram at garanti om faste heltidsstillinger er viktig. Det er også klart at lav lønn, mye deltid og lav status også er en del av forklaringen. I 2008 var gjennomsnittsstillingsbrøken for hjelpearbeidere og omsorgsarbeidere 77 pst. Vil statsministeren lytte til elevene og gå inn for at nyutdannede grupper innen helse- og omsorgsarbeid får rett til 100 pst. stilling?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2010-10-20:
Flere av Stoltenberg-regjeringens reformer renner ut i sanden. I forrige periode så vi at Regionreformen, som skulle gi oss sterke regioner, endte med et langt gjesp og kosmetiske endringer. I denne perioden er det Samhandlingsreformen som er utfordringen, en reform som ble solgt inn av Bjarne Håkon Hanssen – med nærmest vekkelsesmøter land og strand rundt – som er i ferd med å bli en skygge av seg selv. Samhandlingsreformen er viktig, for den skal sikre at barnevernsbarn, rusmisbrukere, psykisk syke, eldre og pleietrengende ikke skal være kasteballer i systemet, men skal få et bedre tilbud. Nå ser det også ut til at den reformen kan renne ut i sanden fordi systemet blir viktigere enn brukerne. På mandag satt statsministeren og holdt en eldre dame i hånden og fortalte at flere skal behandles på sykehjem og færre skal behandles på sykehus. Det statsministeren ikke fortalte, er at mange kommuner mangler ressurser, kompetanse og kraft til å gi innbyggerne et bedre velferdstilbud. Dette ble i dag bekreftet i NRK av både helsedirektøren og utdanningsdirektøren, som er veldig tydelige på at dagens kommunestruktur hindrer bedre velferdstilbud til befolkningen. Vi har av Senterpartiet fått høre at det er forrige århundres kommunestruktur som skal være styrende for dette århundrets velferd til våre innbyggere. Det betyr at det er innbyggerne som må tilpasses systemet. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvor står statsministeren i dette spørsmålet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2010-10-20:
Jeg tror statsministeren misforstår hvis han tror at dette først og fremst handler om å spare penger. Det handler om å gi våre innbyggere et bedre tjenestetilbud. Det handler om barnevernsbarn, det handler om psykisk syke, det handler om rusmisbrukere, og det handler om eldre. Det er ikke bare Høyre som sier at man må se systemet, kommunestrukturen, i sammenheng med de nye reformene. Utdanningsdirektøren og helsedirektøren var tydelige på NRK i dag. LO og Unio har sagt nøyaktig det samme. De har forkastet det som Stoltenberg-regjeringen har spilt inn som et mulig fjerde forvaltningsnivå, nemlig en samkommune, og sagt at det er ikke svaret på de utfordringer vi nå står overfor. Høyre, Kristelig Folkeparti, Venstre og Fremskrittspartiet fremmet en rekke forslag for å forbedre Samhandlingsreformen. Vi fikk en kald skulder fra Stoltenberg-regjeringen. Spørsmålet nå er om Stoltenberg vil være åpen for å se på, sammen med Høyre og andre partier, en kommunereform når vi skal definere fremtidens velferdstilbud for våre innbyggere.
Trond Helleland (Høyre), 2010-10-20:
Statsministeren sier at han står trygt plantet på Soria Moria, og at de legger opp til frivillighet når det gjelder kommunesammenslåing. Ja, gjør egentlig regjeringen det? Hvilke tiltak er det som stimulerer kommunene til å slå seg sammen i det systemet vi har i dag? Det ble nettopp lagt fram et nytt inntektssystem for kommunene, der de minste kommunene kommer bedre ut, der man styrker kommunene med under 1 000 innbyggere. Ordføreren i Hof sier nå i dag at hvis de skal slå seg sammen med en nabokommune, vil de tape 8 mill. kr. Hva slags stimulanser er det regjeringen har lagt opp til for å gi innbyggerne et verdig og kvalitativt godt tilbud? KS har enstemmig sagt nei til regjeringens columbi egg om samkommuner, og da er spørsmålet til statsministeren: Har regjeringen noen politikk for dette overhodet, eller har Senterpartiet vetorett ut denne stortingsperioden når det gjelder kommuneendringer og kommunesammenslåinger?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Hovudgrunnen til at vi har så mange små kommunar i dag, er at vi har eit inntektssystem som belønner små kommunar for å vere uhensiktsmessig små. Kommunalkomiteen var nyleg i Nord-Trøndelag, og der blei vi orienterte om at kommunane Mosvik, med 850 innbyggjarar, og Inderøy, med 5 900 innbyggjarar, planlegg å slå seg saman. Problemstillinga er her at dersom desse kommunane slår seg saman, vil dei få reduserte inntekter på 14 mill. kr per år. Rådmannen hadde rekna ut at noverdien av eit slikt inntektstap over 40 år vil vere 145 mill. kr. Då er spørsmålet mitt: Synest statsministeren det er rimeleg at innbyggjarane i Mosvik og Inderøy kommunar skal måtte betale 145 mill. kr til den rike staten for å få lov til å slå seg saman?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-10-20:
Det er mye som ser ut til å kunne rakne med Samhandlingsreformen. Jeg har et spørsmål om lokalsykehusstrukturen. Det er en enorm utrygghet rundt i landet vårt – blant befolkningen, blant politikere. Man vet rett og slett ikke hvem som styrer prosessene. Det er forslag om nedlegging og avvikling av sykehus og avdelinger. En etter en tas oppgaver bort fra lokalsykehusene. I går leste vi i Nationen at «regjeringens utkast til ny helseplan gjør det naturlig å se på alle nedleggingssaker på nytt». Det sa senterpartileder Liv Signe Navarsete i går. Hun sa videre: «Jeg mener det som står om avstand, geografi og tilgjengelighet som kriterier, gjør at forslagene som allerede ligger må ses på med nye øyne, og at de nye kriteriene må legges mer til grunn.» Mitt spørsmål er om det betyr at alle pågående administrativt styrte prosesser angående lokalsykehus nå blir stoppet i påvente av disse nye kriteriene som skal legges til grunn, og i påvente av høringen. I så fall er det gledelig.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-10-20:
Jeg er ganske sjokkert, opprørt. Det er ikke bare Kristelig Folkeparti regjeringen her fører bak lyset – jeg vil si det så sterkt – men også velgerne. Jeg siterer statsministeren i valgkampen: «Vi vil(…) innføre en verdighetsgaranti som styrker de eldres rettigheter, og som hever kvaliteten i eldreomsorgen.» (…) I høringsutkastet som Kristelig Folkeparti fikk lov til å være med og utforme sammen med daværende helse- og omsorgsminister Bjarne Håkon Hanssen, står det svart på hvitt at kommunene skal kompenseres for utgiftene. I dag står det i et høringsnotat at dette ikke vil «medføre økonomiske(…) konsekvenser» for kommunene. Vil det ikke medføre konsekvenser for kommunene når vi skal heve kvaliteten og gi rettigheter til de eldre? Det er klart det kommer til å koste masse penger. Jeg spør igjen: Vil regjeringen virkelig ikke at det skal følge penger med den nye forskriften? Hvordan skal vi da få mer kvalitet i eldreomsorgen? (…)
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-10-20:
Jeg har lagt merke til at statsministeren når han svarer på spørsmål om eldreomsorgen i dag, tyr til Göran Perssons gamle slagord om at han er stolt, men ikke fornøyd. Jeg skal ikke minne statsministeren om at Göran Persson tapte valget på det slagordet. Jeg skal komme til en sak der Kristelig Folkeparti både var stolt og fornøyd, nemlig da vi inngikk en avtale med regjeringen om å få gjennomført vår viktigste valgkampsak fra 2007, verdighetsgarantien – kravet om at eldre mennesker skal ha rett til en plass, skal ha rett til verdig omsorg, kvalitet, når det gjelder både den medisinske, den omsorgsmessige og den kulturelle og åndelige delen av omsorgen. Vi ble enige om – daværende helseminister Bjarne Håkon Hanssen uttrykte det vel slik: Dette skal koste penger, og kommunene skal kompenseres. Det ble også skrevet inn i det forslaget som ble sendt på høring. Derfor ble vi veldig overrasket, for å si det mildt, da vi på mandag leste forslaget til ny kommunal helse- og omsorgslov, der verdighetsgarantien, kravet om og rettighetene til en plass og til en verdig omsorg, er videreført sånn som vi var enige om, men hvor det plutselig står at dette er i samsvar med gjeldende rett, så dette kommer ikke til å koste noen penger, og kommunene skal ikke få noe ekstra. Jeg regner med at dette er en glipp, for jeg kjenner statsministeren som en meget ordholden mann, og når fem partier her i stortingssalen har en avtale om at dette er en endring av rettstilstanden, den skal koste penger, og kommunene skal få det kompensert, så regner jeg med at når denne forskriften og lovendringen trer i kraft 1. januar 2011, altså om få måneder, så ligger pengene til kommunene på bordet. Jeg ber statsministeren om å bekrefte at det blir slik.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2010-10-20:
At statsministeren stjeler fra andre for å drive valgkamp, har også Kristelig Folkeparti erfart. I valgkampen i 2009 sendte statsministeren et brev til samtlige pensjonister hvor han skrøt av verdighetsgarantien som skulle bli gjennomført, og unnlot å nevne opphavsretten til forslaget. Det lot vi ligge da. Jeg skal ikke gjøre noe større nummer av det nå, annet enn å si at jeg skjønner at dette er en metodikk vi må regne med også framover fra statsministerens parti. Tilbake til spørsmålet, som jeg følte jeg ikke fikk et klart svar på. Det står altså i det dokumentet statsministeren selv var med og presenterte mandag, at forslaget – det gjelder rettighetsfesting av verdighetsgarantien – ikke vil «medføre økonomiske(…) konsekvenser». Jeg gjentar spørsmålet: Er det en misforståelse? Vil statsministeren sørge for at når den forskriften han nå varsler blir vedtatt før jul, og som skal tre i kraft 1. januar, legges fram, vil kommunene bli kompensert, slik vi har vært enige om? (…)
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Statsministeren har på inn- og utpust hevdet at regjeringen skal sikre sykehjemsplass til alle som trenger det. Vi ser at kommunene i stor skala avhjemler sykehjemsplasser og gjør dem om til omsorgsboliger. Nå har vi fått en ny helseplan og en ny helselov til høring, uten noe som helst forslag om rettighetsfesting av sykehjemsplass. Mine konkrete spørsmål til statsministeren blir da: Hvor mange netto fullverdige sykehjemsplasser må bygges innen 2015 for at statsministeren skal kunne oppfylle sine løfter og sikre alle som trenger det, en sykehjemsplass? Hva er begrunnelsen for at regjeringen ikke vil lovfeste retten til sykehjemsplass, slik at alle de som har behov for det, kan få verdig pleie og omsorg på det beste og mest effektive omsorgsnivået – når behovet oppstår?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-10-20:
Under behandlingen av Samhandlingsreformen gikk Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet inn for et forlik med regjeringen, slik vi har tradisjon for i store, viktige saker. Vi sto sammen om 42 konkrete tiltak for å bedre reformen. Men selv om regjeringen mener at helsetjenesten skal samhandle mer, ville den altså ikke samhandle med opposisjonen for å få dette på plass – den viste oss faktisk en kald skulder. Med de forslagene som ble lansert mandag, gjør regjeringen et forlik enda vanskeligere. Høyre foreslo et kompetanseløft for de ansatte i kommunene for å sette dem i stand til å løse flere oppgaver. Regjeringen er mest opptatt av å telle hender og glemmer at god omsorg også handler om kvalitet og kompetanse. Vi foreslo å rekruttere dedikerte sykehjemsleger gjennom god lønn og kompetansetiltak, mens regjeringen istedenfor foreslår å overlate de sykeste eldre til de mest uerfarne legene, nemlig turnuskandidatene. Er statsministeren fortrolig med og stolt av å være den første som i nyere tid presser igjennom en helsereform uten bred støtte i Stortinget?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2010-10-20:
I dag står ca. 600 000 mennesker i arbeidsfør alder utenfor arbeidslivet. Mange av dem er funksjonshemmede som kunne vært i jobb dersom de hadde fått hjelp av en assistent. En undersøkelse fra Econ viser at to av tre som hadde brukerstyrt personlig assistent, mener at denne bistanden gjorde det mulig for dem å være i jobb. Econ-rapporten anslår den samlede samfunnsøkonomiske verdien av den økte yrkesaktiviteten hos funksjonshemmede med brukerstyrt assistent og deres familie til mer enn 300 000 kr per funksjonshemmet. Ifølge undersøkelsen fører BPA dessuten til at flere funksjonshemmede tar utdanning. Dette vil i sin tur føre til økt yrkesaktivitet og ytterligere samfunnsøkonomisk gevinst. Har sosialøkonomen Stoltenberg stirret seg blind på utgiftssiden her, eller ser han at brukerstyrt assistanse faktisk er en god samfunnsmessig investering, fordi flere kan delta i arbeidslivet?
Abid Raja (Venstre), 2010-10-20:
Representanten Høybråten har forklart på en god måte hva verdighetsgarantien skal sikre. Jeg deler Høybråtens ønske om at eldre mennesker skal sikres en minstestandard når det gjelder boform, rehabilitering, oppfølging av lege osv. Men for å kunne tilby et bedre omsorgstilbud til eldre over hele landet kreves det mer kompetanse og flere fagfolk. Statsministeren advarer mot å tro altfor mye på kommunesammenslåingen. Med respekt å melde: Disse spørsmålene er så viktige at statsministeren ikke bør avvise dem med å vise til hva den forrige regjeringen gjorde og ikke gjorde, slik han svarte representanten Sanner. Slikt drar ned politikkens renommé. Vi må kunne handle annerledes i dag enn å se på hva som eventuelt skjedde for 5–10–15–20 år siden. Spørsmålet er: Mener statsministeren at det er like enkelt å bygge opp kompetansen i eldreomsorgen med dagens 431 kommuner, eller deler statsministeren Venstres syn at kommunene må bli større og mer robuste for å kunne gi innbyggerne bedre tjenester og mer kvalitet, slik verdighetsgarantien lover?
Abid Raja (Venstre), 2010-10-20:
Hva statsministeren i stad svarte på mitt spørsmål, vet jeg ikke, det var iallfall ikke på det jeg spurte om. Jeg lærer imidlertid mye om spørsmålsbesvarelsesteknikker som vararepresentant her på Stortinget. Det skal jeg ta med meg videre i mitt virke. Jeg prøver i alle fall på nytt på dette nye temaet. Regjeringen har nettopp gjennomført Klimakur 2020. Venstre hadde håpet at man allerede i statsbudsjettet for 2011 ville begynne å ta i bruk noen av forslagene. Men vi registrerer at regjeringen har uttalt at den vil komme tilbake med forslag til tiltak i egen klimamelding høsten 2011. Mitt spørsmål til statsministeren er i så måte veldig enkelt: Kan statsministeren garantere at Stortinget får en klimamelding høsten 2011? Og: Kan statsministeren garantere at meldingen inneholder minst like gode nasjonale klimamål som det ble avtalt i klimaforliket?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-20:
Jeg har tenkt å begynne med å gratulere statsministeren med hovedrollen i den nye boken som heter «Klimaparadokset», og så tenkte jeg at jeg skulle spørre om klimaforliket. For i 2008 ble det inngått et forlik her i Stortinget med Venstre, Høyre og Kristelig Folkeparti der vi gikk inn for tiltak innenfor både fornybar energi, forskning og teknologiutvikling, og tiltak innenfor transportsektoren for å få ned klimautslippene. Så ser vi at statsbudsjettet for 2011 legger til grunn en økning til 58 mill. tonn CO2 i 2020. Det er en økning på 13 pst. i forhold til dagens nivå, så vi er nå på stø kurs mot et brudd på det som var avtalen her i huset. Jeg skal gi noen eksempler. Når det gjelder bistanden: Kuttene på tiltak mot avskoging, klimatiltak, i utviklingsland skulle ikke gå ut over bistandsprosenten. Innenfor forskning ser vi at bevilgningene i 2011 på dette området har gått ned med 37,7 mill. kr. Forskningsrådet beklaget i høringen i utdanningskomiteen i går at det nivået som er bygget opp gjennom klimaforliket, ikke er opprettholdt, og at de forventningene som avtalen skapte, ikke har blitt innfridd. Dette mener vi i Venstre er farlig nær et brudd på klimaforliket. Så mitt spørsmål til statsministeren er ganske enkelt: Hva vil statsministeren gjøre for å få statsbudsjettet 2011 til å henge sammen med den avtalen han gjorde med Venstre og andre partier i denne salen i klimaforliket?
Trine Skei Grande (Venstre), 2010-10-20:
Jeg må tolke statsministeren sånn at han ikke er kjent med de kuttene som er gjort i eget budsjett. De tallene jeg forholder meg til, er tallene til Forskningsrådet, som viser et kutt på 37,7 mill. kr på alle kjerneområdene i klimaforliket. Så jeg vil gjenta spørsmålet mitt: Kanskje statsministeren vil gripe inn og se om han får gjort noe med de kuttene som er lagt fram i budsjettet på de områdene vi var enige om at vi skulle satse på?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Klimakur, som statsministeren refererer til, er et dokument som viser at klimaforliket ikke kan gjennomføres uten at en sløser bort store penger på kostbare symbolprosjekter uten særlig virkning. Referansebanen som statsministeren viser til, er ikke «business as usual» uten noen tiltak. Referansebanen forutsetter faktisk at en skal rense både Mongstad og Kårstø innen 2020. Samtidig har Gassnova, som regjeringen mener er de beste i verden på å anslå CO2-renseteknologi, sagt at en ikke bør utvikle to parallelle fullskala CO2-renseprosjekt. Ergo: En bør først bygge Mongstad, og hvis det funker, så bør en bygge på Kårstø. Det betyr at Kårstø tidligst kan rense i 2022. Det synes jeg er en fornuftig ressursbruk for å være sikker på at vi får mest igjen for pengene – det er også en tilnærming som statsministeren som regel har. Men i denne saken har han blitt bundet av SV i Soria Moria, der alle gode ting står nedfelt, ifølge statsministeren selv, til å gjennomføre Kårstø koste hva det koste vil. Vil statsministeren bryte igjennom et slikt «gridlock» og sørge for at Kårstø skrinlegges inntil Mongstad-teknologien funker, selv om det betyr at klimaforliket ikke gjennomføres?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
«Fremskrittspartiet har lenge kritisert regjeringens plan om CO2-rensing på Kårstø for å være sløsing med skattebetalernes penger. Vi har ønsket fullt fokus på testanlegget på Mongstad, i tråd med råd fra Gassnova. Det er brukt over en halv milliard kroner på utredninger rundt Kårstø, men for 2011 bevilges null kroner. Det er oppløftende. Vil regjeringen nå skrinlegge Kårstø-prosjektet inntil erfaringene fra Mongstad tilsier at fullskala CO2-rensing er et teknologisk og økonomisk fornuftig tiltak for å kutte globale CO2-utslipp?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Svaret bekrefter for så vidt intensjonen i mitt spørsmål, nemlig at Kårstø-prosjektet ikke vil framstå som et eget klimatiltak slik som det gjorde i Soria Moria-erklæringen, et tiltak som da skulle gjennomføres innen 2009 uavhengig av andre tiltak. Det er bra, fordi dette prosjektet er et politisk født prosjekt som ikke bunner i utviklet teknologi. Odd Roger Enoksen – da han var energiminister – sa i 2006 at gjennomføring av Kårstø ikke vil gi særlig læringseffekt eller overføringsverdi til andre tiltak. Det ser det heldigvis ut til at regjeringen nå har tatt ad notam, og behandler det som et hvilket som helst annet prosjekt. Da er jeg egentlig veldig godt fornøyd. Prisen har jo gått opp betydelig siden en først la det fram, fra i underkant av 1 mrd. kr til nå mellom 15 og 33 mrd. kr. Da må jeg spørre: Hvilken sjanse tror statsråden det er for at Kårstø i det hele tatt vil kunne bli renset innen 2020 hvis en skal se det i sammenheng med andre prosjekt og en gjerne vil ha læringseffekt fra Mongstad, som tidligst vil være fullskalarenset i 2018? Da vil det jo ta ytterligere fire år før Kårstø blir renset, og da er det 2022.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Først: Ja, det er helt riktig som statsråden sier: 33 mrd. kr innbefatter rensing også av raffineriet, noe miljøvernministeren så sent som i januar 2009 sa at vi skulle gjøre, men som ikke likevel er sammenliknbart med opprinnelige tall. Da er det 15 mrd. kr som er mer relevant. Jeg er glad for at man nå følger Gassnovas anbefaling, som kom allerede i 2007, om at vi kun har ett fullskala renseprosjekt på gang om gangen. Men det blir åpenbart også et linjeskifte når en ikke har prestisje i å gjennomføre Kårstø. Det er som sagt bra. Kan statsråden bekrefte at hele regjeringen står bak dette? For i media har vi, selv etter at budsjettet ble framlagt, fått utsagn, spesielt fra SV-ere som Hallgeir Langeland og Snorre Serigstad Valen. Langeland sa i Haugesunds avis at Kårstø kommer i revidert budsjett og at det skal gjennomføres som et individuelt tiltak og ikke som et klimatiltak opp mot det andre. Står hele regjeringen bak utsagnet fra energiministeren?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Det er bra.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
«Petoro skal overvåke og følge opp enorme verdier på norsk sokkel. På Heidrun har tregt boretempo ført til at petroleumsressursene ble nedskrevet med 100 millioner fat, noe som tilsvarer 45 mrd. kr. Petoro har hele 58 pst. eierandel i lisensen, mens Statoil har bare 12 pst. Det aller meste av dette tapet rammer dermed den norske statskassen. Er statsråden tilfreds med den aktuelle situasjonen, og hvordan vil statsråden sikre at Petoro kan styrke sin mulighet til å følge opp feltene de er med i?»
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Det er ekstraordinært når vi mer eller mindre har fått bekreftet at vi går glipp av 45 mrd. kr innenfor olje, fordi tidskritiske investeringer og boringer ikke blir gjennomført. Det er det som er utfordringen her. Ressursene fins, men på grunn av reservoarenes oppførsel, må man av og til bore innen en viss tidsramme for å kunne utvinne dem. Hvis ikke blir det f.eks. for lite trykk. Det er eksempelet her, og derfor er dette en ekstraordinær situasjon. Så har Statoil flere forklaringer, og utfordringen er å gjøre noe med det. Men med tanke på at man har hatt en boreplan på åtte til ti brønner i året, men gjennomfører to, så burde det ha lyst noen varsellamper for lenge siden. Petoro har jeg veldig stor tillit til, men Petoro har i lang tid sagt at de ikke har ressursene til å følge opp det ansvaret de har fått etter fusjonen mellom Statoil og Hydro, for de har ikke lenger to parter å spille mot hverandre. Nå må de bare forholde seg til én aktør, og selv gjøre – skal vi si – motpartens rolle. Hva gjør statsråden for å hindre at dette skjer igjen med så store verdier?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Statoil som oljeselskap har 80 pst. av styringen på sokkelen. Staten har jo formelt styringen på alt. Petoro kunne før bruke Hydro og Statoil opp mot hverandre. Det var det som var mitt poeng, ikke at det ikke finnes andre aktører i dag. Men de er ikke av de samme dimensjonene. Statsråden nevner Oljedirektoratet. ODs direktør Bente Nyland har sagt seg svært kritisk til det hun har sett. Hun har stilt en del spørsmål, og hun har sågar i en artikkel på offshore.no sagt at hun ønsker at vi skal kunne vurdere en ny operatør hvis man ikke følger det ansvaret man har som operatør, slik som man kunne tenke seg – og da sikter jeg til Heidrun-feltet – men taper 45 mrd. kr på vegne av fellesskapet. Er statsråden åpen for, hvis det er så mye penger som blir spilt vekk fordi man ikke har prioritert norsk sokkel høyt nok, å vurdere operatørskifte når konsesjoner skal tildeles på nytt?
Siri A. Meling (Høyre), 2010-10-20:
Klimaforliket har klare forpliktelser om økt bruk av biodrivstoff. Klimakur skisserer biodrivstoff som et av de viktigste samfunnsøkonomiske tiltakene som vi kan iverksette. Høyre er glad for at den varslede avgiftsøkningen på biodrivstoff ikke kom i statsbudsjettet for 2011, men har et spørsmål som går på om fjorårets argumentasjon for avgiftsøkning ikke lenger er aktuell. Vil statsministeren tenke på å fjerne hele avgiften? Argumentasjonen i fjor gikk på prinsippet om lik avgift for bruk av vei uansett drivstoff. Det er vel vanskelig for statsministeren bare å være halvveis prinsipiell i dette spørsmålet. Vil statsministeren støtte Høyres forslag om å fjerne avgiften på biodrivstoff?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2010-10-20:
Klimaforliket bygger på noen forutsetninger. To av de forutsetningene var at vi skulle rense Kårstø og Mongstad. Ut fra det skal vi kutte 12–14 millioner tonn CO2 innen 2020. Selv om statsministeren sjelden gir garantier, er mitt spørsmål om han kan garantere at vi innen 2020 har fått renset Kårstø, og vi har fått renset Mongstad. Hvis ikke statsministeren kan gi den garantien, kan han da peke på hvilke nasjonale tiltak som regjeringen vil gjennomføre, for i svaret til representanten Trine Skei Grande sier han jo at regjeringen har tenkt å gjøre noe? Hvilke tiltak har han tenkt å komme med som har en ramme på ca. 3 millioner tonn CO2?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Statsministeren er ikke noe særlig glad i å gi garantier, og det er jo forståelig når man vet at man har problemer med å nå sine mål. Men andre i regjeringen er flinke til å gi garantier. Blant annet har justisministeren vært særdeles flink det siste året til å garantere og love at alle avgangsstudenter på Politihøgskolen skal få jobb. Ja, han har til og med gått så langt som å love og garantere at 90 pst. skulle ha jobb i det øyeblikket de gikk ut av skolen. Situasjonen nå er at det er i hvert fall ikke oppnådd. Justisministeren har sagt at vi utdanner ikke folk på Politihøgskolen for at de skal ta seg jobber utenom politiet. Nå er situasjonen at 60 av de politistudentene som gikk ut i år, har funnet seg annen jobb. Det er fortsatt sånn at 100 av avgangsstudentene i år står uten jobb, ca. 100 har fått korte vikariat, altså ikke fast jobb, og ca. 100 har fått jobb. Så sies det i budsjettet for neste år at man har budsjettert med en helårsvirkning for at alle avgangsstudentene i 2010 skal få jobb. Så mitt enkle spørsmål – i utgangspunktet – til statsministeren er: Gjelder disse garantiene både fra justisministeren, og også fra politidirektøren, om at alle avgangsstudentene fra Politihøgskolen i 2010 skal få jobb?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Jeg registrerer at statsministeren heller ikke her svarer på det som var spørsmålet. Nå er det slik at samtlige avgangsstudenter fra Politihøgskolen har fått et personlig intervju og avkreftet eller bekreftet hvorvidt man har fått jobb – derav tallene. Så er det 100 som fortsatt står uten jobb. 60 har funnet seg jobb i annet virke og kan da kanskje regnes som tapt for politiet, for det er vanskelig å få dem tilbake. Så er ca. 100 ansatt i korte vikariat, som er veldig usikkert. Jeg ville gjerne at statsministeren kunne ha vært like konkret som justisministeren og sagt at disse studentene i alle fall skal garanteres jobb, for det framgår ikke av budsjettet for 2011, et budsjett som for øvrig politiet selv og Norges Politilederlag sier går med ca. 100 mill. kr i minus. Det står 200 stillinger ledig rundt omkring i politidistriktene. Kan statsministeren garantere og sørge for at det blir ressurser, sånn at disse 200 stillingene blir besatt?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2010-10-20:
Jeg skal ikke kommentere statsministerens talltriksing med årsverk. Jeg vil derimot utfordre statsministeren litt, for han er jo økonom, og da er han sikkert også god i matematikk. Økningen til politiet i 2011 blir på 547 mill. kr. Av dette er 378 mill. kr lønns- og priskompensasjon. Hvis en da legger godviljen til når en runder av, får en ca. 170 mill. kr. De økte utgiftene for politiet i 2011 er på 270 mill. kr. 170 mill. kr minus 270 mill. kr blir etter min enkle regnemåte en minus på 100 mill. kr. Hvordan kan statsministeren påstå at en kan skaffe jobb til årets politistudenter og neste års uteksaminerte politistudenter med et underskudd på 100 mill. kr?
Henning Warloe (Høyre), 2010-10-20:
Jeg har følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Teknisk allmennfag er et unikt videregående skoletilbud. Opplæringen skjer i samarbeid mellom skolen og lokalt næringsliv og finnes ved 15 videregående skoler over hele landet. Etter fire år oppnår elevene dobbel kvalifikasjon: både fagbrev og studiekompetanse med fordypning i matematikk og fysikk/kjemi. At dette fremgår av vitnemålet, er naturligvis vesentlig for elevene. Dette tillater nå ikke lenger Utdanningsdirektoratet. Vil statsråden gjøre noe for å endre dette uheldige vedtaket?»
Henning Warloe (Høyre), 2010-10-20:
Jeg er veldig glad for svaret som statsråden gir her, og ikke minst tror jeg at de elevene som ble rammet av – skal vi si det manglende vitnemålet som ikke fortalte hele sannheten om den utdanningen de hadde gjennomført, vil bli veldig glad for at det er mulig å løse opp i den floken. Faktum er at vi nå har en stor diskusjon om frafallet i videregående. Det er kanskje mange grunner til at yrkesfagopplæringen i Norge bør styrkes. Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen var på studietur til bl.a. Canada nå i høst, hvor det var helt åpenbart at man satset mye mer på en sterkere yrkesfagutdanning med betydelig lengre utdanningsløp også enn det vi gjør i Norge. Sånn sett er kanskje TAF-modellen en interessant modell. Jeg kunne tenke meg å utfordre statsråden på om TAF-modellen kan være én av flere modeller som kan vurderes for videre utbygging i Norge.
Henning Warloe (Høyre), 2010-10-20:
Jeg er veldig fornøyd med statsrådens syn på TAF og håper at det tilbudet kan opprettholdes innenfor vår modell for videregående opplæring, siden departementet har bedt Utdanningsdirektoratet om å utrede framtiden for TAF. La oss håpe at ikke TAF blir borte i den prosessen. Så er jeg som sagt veldig glad for at statsråden har lovet at også de elevene som gikk ut våren 2010, får et korrekt vitnemål.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-20:
Jeg kunne egentlig bare sagt ja, det vil jeg, og gått og satt meg igjen, men la meg utdype svaret litt mer. Det som representanten viser til, er jo en opplæring over fire år i tekniske yrkesfag og allmennfag innen videregående opplæring. Det kom i gang på midten av 1990-tallet. Det kalles til daglig TAF. TAF er et lokalkomponert opplegg som aldri ble en del av den offisielle strukturen etter Reform 94 eller avklart ved overgangen fra Reform 94 til Kunnskapsløftet. Etter et møte med representanter for TAF vinteren 2009–2010 fant Kunnskapsdepartementet det riktig å avklare den framtidige statusen for dette tilbudet. Vi ga i mai i år Utdanningsdirektoratet i oppdrag å fremme forslag til hvordan dette skal løses for framtiden. Direktoratets anbefalinger vil foreligge i november. Jeg tar sikte på at de framtidige vilkår for TAF fra Kunnskapsdepartementets side skal foreligge i løpet av vinteren. De framtidige vilkårene vil også omfatte hvordan vitnemålene for TAF-opplæringen skal utformes innenfor regelverket for Kunnskapsløftet. Inntil denne løsningen er på plass, må det utstedes vitnemål for dem som allerede er i gang med sin TAF-opplæring. Det første kullet dette omfatter, er det som avsluttet sin opplæring våren 2010. For dette kullet ble det gitt dispensasjon for å skrive ut vitnemål uten faget «kroppsøving». Men på vitnemålet sies det at opplæringen er en treårig opplæring bestående av fagopplæring og generell studiekompetanse. Jeg forstår at dette siste kan virke urimelig strengt. Jeg har derfor ikke noe imot at skolene, dersom de ønsker det, utsteder nye vitnemål til disse elevene der det går fram at de har bestått en fireårig TAF-opplæring. Kunnskapsdepartementet vil ta kontakt med Utdanningsdirektoratet for at dette kan løses. Til slutt vil jeg understreke at denne løsningen gjelder for dem som har startet sin TAF-opplæring før den framtidige løsningen for dette tilbudet fastsettes.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-20:
Jeg vil gjerne komme tilbake til nettopp det spørsmålet. Nå har vi en gjennomgang av hvordan vi skal innpasse dette i strukturen i Kunnskapsløftet. Men det er en veldig interessant kombinasjon som elevene som går fireårig opplæring, får, for de får både studiekompetanse og yrkesopplæring. Det er en stor utfordring for framtiden, for de ungdommene som ønsker å velge yrkesfag, å få gjennomføringen av videregående opplæring, særlig for yrkesfagene, opp – vi har mye å gå på der, og jeg jobber intenst for å få til det – også fordi vi trenger en økt rekruttering til yrkesfagutdanningene. Framtidens arbeidsmarked kommer til å mangle mange med fagbrev hvis vi ikke får opp statusen og øker rekrutteringen til denne utdanningsveien. Så jeg jobber for fullt med nettopp disse spørsmålene og er glad for alle andre som engasjerer seg i dem.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-10-20:
Nei, vi er enige her.