trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-06-16:
Det er et ganske komplekst spørsmål Bastesen her reiser. Det er mange grunner til at ungdommen svikter fiskerinæringen. Det er klart at alder på fartøy har betydning. Senterpartiet har derfor alltid gått inn for gode finansieringsordninger for å sikre en flåtefornyelse som skal sørge for at man har attraktive, gode arbeidsplasser. Men vi ønsker ikke å gjøre det på den måten som vil bli virkningen av Regjeringens forslag i St.meld. nr. 20. Vi har også til behandling i dag et Dokument nr. 8-forslag fra Marit Arnstad om å gi rekrutteringkvote til ungdom for å sikre rekrutteringen på den måten. Men det viktigste av alt er faktisk å sikre en distriktspolitikk som gjør at ungdom vil bosette seg i Distrikts-Norge, på kysten, i bygdene, og dermed kan utgjøre et grunnlag for å sikre rekrutteringen også i kystfiskeflåten. Det betyr at vi må sikre arbeidsplasser på land, vi må sikre alternative arbeidsplasser for dem som ikke vil inn i fiskerinæringen. For uten et helhetlig samfunn hvor det er plass til alle, blir det heller ikke noen til fiskerinæringen.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-06-16:
Jeg tror overhodet ikke at det er mulig å stanse den teknologiske utviklingen, og jeg ønsker det heller ikke. Men jeg ønsker en teknologisk utvikling som går i en annen retning enn at vi stadig skal få større fartøy med større energiforbruk, større og større kapasitet, hvor et naturgitt kvantum fisk skal fanges på færre og færre fartøy, større og større fartøy med fryseri om bord, som leverer der de får best mulig pris for et frossent produkt. Jeg ønsker en utvikling i retning av fartøy som kan håndtere levende fisk, som kan bevege seg raskt over korte strekninger, hvor man kan levere til fleksible mottaksanlegg som er i stand til å håndtere levende fisk, for på den måten å ta vare på hele fisken. Det er framtiden for norsk fiskerinæring, ikke en flåtestruktur hvor vi skal ende opp med flere og flere frosne produkter som transporteres over lengre og lengre avstander, og hvor det blir færre og færre anlegg på land som skal håndtere denne fisken.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-06-16:
Det er interessant å registrere det fiskeriministeren sier om Kristelig Folkepartis seier med hensyn til kvotetak, at det er uten praktisk betydning, og at man derfor ikke har sett noen grunn til å motsette seg det. Det er også interessant å registrere at fiskeriministeren sier at konkurser er et lite egnet virkemiddel i forhold til flåten. Da er det merkelig at statsråden lar akkurat det skje i industrien. Men så litt til dette med kjøp og salg av kvoter. Som jeg har sagt gjentatte ganger i mine tidligere innlegg, har antall fartøy gått ned med 24 pst. i løpet av ti år. Det fiskeriministeren ønsker skal skje, har altså skjedd hver eneste dag i fiskerinæringens historie. Det er blitt færre fartøy, det er blitt færre fiskere, og dermed er det blitt større kvoter på hver båt. Men det er en vesentlig forskjell på det som har skjedd tidligere, og det man nå legger opp til. Hvem er det som vil selge? Det er de som nærmer seg pensjonisttilværelsen, og det er de nyetablerte som har så høy gjeld at nervøse banksjefer framtvinger salg. De som vil kjøpe, er de som har 10–15 år igjen til de blir pensjonister og som har kapital til å kjøpe. Er det de unge nyetablerte fiskeriministeren ønsker ut av næringen med tvang fra deres bankforbindelser?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-06-16:
Kristelig Folkeparti har i møter med lokalbefolkningen langs kysten vært positive til å utrede regionale forvaltningsmodeller. Mange er opptatt av å få utredet en slik regional modell, fordi de mener at dette kan være med på å sikre samfunnets verdier langs kysten, forhindre privatisering av rettigheter og utsalg fra lokalsamfunnet. Jeg har forstått det slik at dette har vært noe Kristelig Folkeparti også har vært opptatt av. Fra Kristelig Folkeparti-kommunen Skjervøy har dette vært sterkt framhevet. Hvorfor vil ikke Kristelig Folkeparti engang utrede dette spørsmålet før man setter i verk en drastisk strukturering, slik som det vi nå ser?
Michael Momyr (Høyre), 2003-06-16:
I sitt innlegg ramser Arnesen opp en hel del høringsinstanser som han viser til. Imidlertid er det slik at de fleste av disse høringsinstansene ikke har det ansvaret for helheten, for ressursene i sin helhet, som vi har når vi skal gjøre et vedtak. Vi vet at det er en overkapasitet innenfor denne fartøygruppen, og vi opplever at det er en trussel mot fiskebestanden. Innser ikke representanten Arnesen at det er behov for å foreta strukturgrep i denne fartøygruppen, som faktisk har altfor stor overkapasitet?
Michael Momyr (Høyre), 2003-06-16:
Mye av det som representanten Enoksen berører i sitt innlegg, er det lett å være enig i. Han peker på det faktum at det er den teknologiske utviklingen som er hovedårsaken til at vi i dag har et misforhold mellom tilgjengelige ressurser og kapasitet. Det gir oss utfordringer. Flertallet her ønsker å ta de utfordringene innover seg og gjennomføre strukturtiltak. Det går Enoksen imot. Jeg har lyst til å stille spørsmålet til Enoksen slik: Tror Enoksen at vi kan stoppe den teknologiske utviklingen, eller endog reversere den? Og så spør jeg i tillegg: Tror Enoksen at det er en sammenheng mellom en slik holdning og det faktum at det er vanskelig å rekruttere ungdommer til næringen?
Michael Momyr (Høyre), 2003-06-16:
Samtidig med at vi diskuterer St.meld. nr. 20, har vi også til behandling Dokument nr. 8:88, om rekrutteringskvoter. Det er en samlet bekymring i komiteen, tror jeg, for vi ser problemet med rekruttering til næringen. Vi er enige om at det er et misforhold mellom kapasitet og ressurser. Debatten i dag avslører at vi er uenige om løsningene, i hvert fall er vi uenige om hvordan vi skal iverksette løsningene, men vi er enige om at vi må se på det rekrutteringsproblemet som vi har. Vi må prøve å forene det faktum at vi har en kystkultur som gjennom generasjoner har vært preget av mangfold, med at ungdom i dag ønsker moderne arbeidsplasser, de ønsker arbeidsplasser som gir en stabil inntekt. Det er utgangspunktet når en samlet komite nå ber om en gjennomgang av eventuelle rekrutteringsordninger for ungdom. Det er fire punkter vi peker på i komitemerknaden, og som vi ber om at det blir tatt hensyn til i gjennomgangen. For det første ønsker vi å få en vurdering av effekten av tidligere ordninger som har vært forsøkt og gjennomført. Vi ønsker å få en vurdering av konsekvensene i forhold til deltaker- og reguleringsbestemmelser. Vi ønsker en vurdering av hensiktsmessigheten av en tidsavgrensning og hvor lang tidsavgrensningen måtte være. Og vi ønsker å få en vurdering av om det er hensiktsmessig å ha en øvre aldersgrense på 25 år. Det vi håper kan komme ut av denne utredningen, er at vi klarer å snu den negative utvikingen som vi ser, ved at alderen på fiskerne, utøverne, blir stadig høyere. Jeg har tillit til at det kan gå an å snu denne utviklingen, for kystkulturen i Norge preges av å være omstillingsdyktig – den preges av mangfold og omstillingsdyktighet.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Jeg vil få sitere fra en komitemerknad: «Dette har medført at vi i dag står i en vanskelig situasjon, og komiteen erkjenner at vi i dag har overkapasitet i fiskeriene.» Hvorfor griper ikke Arbeiderpartiet fatt i denne utfordringen med et eneste forslag til tiltak i forbindelse med denne behandlingen? Så sier Bendiks Arnesen under henvisning til at Arbeiderpartiet vil ha utredet spørsmålet, at nærhet til ressursene gir rett. Et interessant spørsmål for mange. Vil det bety at man fra Arbeiderpartiets side også kan tenke seg å få utredet om det samme prinsippet skal gjøres gjeldende under henvisning til de norske olje- og gassressursene f.eks.? Jeg er ganske overbevist om at folk i Rogalandsområdet vil ha stor interesse av en slik utredning.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Når denne juristen sier at Stortinget er i ferd med å gjøre noe som bærer i retning av noe fullstendig ulovlig, er mitt klare svar: Ja, hvis han er sitert korrekt, er det det reneste tøv denne juristen også denne gangen forfekter når han uttaler seg om Regjeringens fiskeripolitikk. Jeg tror også at vi, når vi tar for oss alle de rapportene som Havforskningsinstituttet i Bergen har levert, sammen med de internasjonale havforskningsrapportene, galant har valgt altfor mange ganger å legge til side konklusjonene i disse rapportene. Det er den type tilsidelegging vi i dag dessverre blir straffet for, og som gjør at vi på overtid er nødt til å handle relativt radikalt.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Representanten Solholm er inne på et tema som blir tatt opp av flere. Det viser jo kanskje også litt av spennvidden i synspunktene og i debatten vi har i dag, hvordan den springer ganske bredt. Men til Solholms spørsmål vil jeg bare henvise til at dette er en forsøksordning. Den skal i utgangspunktet vedvare i fem år, og den kommer til å bli evaluert i løpet av en treårsperiode. Så jeg vil tro at vi i løpet av denne perioden vil ha et tilstrekkelig erfaringsmateriale som kan legges til grunn for å vurdere om vi skal gå videre i retning av den fartøygruppen som representanten Solholm nevner.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Det er soleklart at begrepet «overkapasitet» er den aller, aller største trusselen for å få en større balanse i tilnærmingen mellom kapasitet og ressurssituasjon. Det er jeg overbevist om at representanten Elvik er særdeles enig med meg i. Da er vi dessverre nødt til å ta fatt i det som er den største av alle utfordringer. Når vi i tillegg kan sørge for at redusert overkapasitet, tilnærmet en balanse, også kan åpne for større lønnsomhet innenfor fiskerinæringen – mangel på lønnsomhet har jeg sett at SVs representant Elvik gang på gang har påpekt behovet for å gjøre noe med – vil vi kunne se at en stabilisert/en større balanse kan bli en kime til kanskje mer robust og styrket bosetting, som også er et incitament til å skaffe en bedre og større rekruttering til fiskerinæringen.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Jeg tror det foreligger et relativt enkelt svar på representanten Enoksens spørsmål. Det er å forholde seg slik at det rett og slett blir færre å fordele den tilmålte kvoten til. I dag er det dessverre slik at på grunn av den store overkapasiteten vi har, må en beskjeden kvote fordeles på mange. Nå får vi enheter ut av aktivt fiske, samtidig som det blir mer tilgjengelig for dem som blir igjen. Med mitt utbytte av matematikkundervisningen på skolen tilsier det at det blir mer å dele på færre, som skal gi en mulighet til større lønnsomhet. En alternativ politikk, som jeg skjønner representanten Enoksen sverger til, er å vente og se. Det tar ikke denne regjeringen og flertallspartiene sjansen på, for da fortsetter vi avfolkningen av Kyst-Norge.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Jeg tror vi gjør klokt i å forholde oss til det vedtaket som Stortinget kommer til å fatte i dag, som gir oss anledning til å evaluere ordningen. Jeg har merket meg at Arbeiderpartiet bruker Kristelig Folkeparti som skyteskive i denne debatten. De har et slags stigmatiserende oppløp mot Kristelig Folkeparti, ofte under henvisning til kommunen Skjervøy som et slags utstillingsvindu for hvordan Arbeiderpartiet akter å gjøre tingene. Jeg tror man vil stå seg på å gå inn på realitetene i meldingen slik den foreligger. Der kommer det også tydelig frem av gjennomgangen at ordningen innført for trålflåten har vært en formidabel suksess. Til slutt: Hva er det eks-fiskeriministre, som støtter og anbefaler denne meldingen, tar feil i, inkludert Arbeiderpartiets tidligere fiskeriministre, som slår fast at for alt i verden, få vedtatt forslaget fra Regjeringen? Det vil være galskap å unnlate å gjøre noe som helst. Hva er det disse, som selv har sittet med ansvar, og som gir Regjeringen det råd vi akter å følge i dag, tar feil i?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Jeg må få lov til å si at jeg er veldig skuffet over SV i denne saken og over den holdningen man har inntatt i dette spørsmålet. Jeg hadde trodd at SV skulle påta seg rollen å være pådriver for å skaffe en større balanse mellom kapasitet og den tilgjengelige ressurs som vi har å fange på. Men i debatten her henviser man i noen sammenhenger til en del tilårskomne menn fra Tromsø, og i andre sammenhenger viser man til Fiskarlagets Thor Wold, og så etterlater man seg den holdningen at det egentlig er greit med litt overkapasitet, for vi kan vente og se. Vi kan vente og se om kapasiteten kan bli i større samsvar med ressursen om noen år. Men har man ikke fått med seg i SV, noe jeg faktisk trodde man hadde, at det er en enorm kamp om den tilgjengelige ressursen? Det er et kappfiske, det er til dels et rovfiske, som gjør at vi ikke trenger mer dokumentasjon. Det er skuffende å høre at SV er så til de grader uklar i dette viktige spørsmålet i norsk fiskeripolitikk.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-16:
Naturligvis vil Regjeringen og regjeringspartiene ha en nasjonal forvaltning av og en nasjonal kontroll med de fiskeressursene som Norge er satt til å forvalte. Det må ikke herske noen tvil om at slik skal det også bli i fremtiden. Jeg ser at representanten Enoksen fra Senterpartiet sier i en merknad: «Senterpartiet mener en modell som innebærer en regional kvotebank hvor en region kan kjøpe opp fiskefartøy, vil ivareta behovet for flåtestrukturering på en langt mer kontrollert og bedre måte enn Regjeringens forslag.» Slik kan man annullere deltakerloven. Er det en primærkommune som nå skal få lov til å kjøpe opp fiskefartøy? Er det fylkeskommunen representanten Enoksen tenker på, eller er det kanskje aller helst et regionråd som nå skal få tilgang og mulighet til å kjøpe opp, kontrollere og regulere kystfiskeflåten?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-06-16:
Vi har hørt at Fremskrittspartiet ikke ønsker at det settes kvotetak. De mener at kvotetak legger begrensninger på fiskerne. De ser heller ingen problemer med omsettelige kvoter og vil gjerne løsne enda mer på det. Betyr det at Fremskrittspartiet ønsker at alt salg av kvoter skal være helt fritt, med full omsettelighet og ingen kvotetak? Dersom det er slik, har Fremskrittspartiet tenkt på konsekvensene for våre kystsamfunn – bosetting, arbeidsplasser og vår kystkultur – som vil bli truet med nedlegging og fraflytting? Alle disse konsekvensene burde vært utredet før man fattet vedtak i denne saken. På akkurat dette feltet er det utredet for lite. Vi kjenner ikke konsekvensene av dette, og vi vet ikke hva som skjer med disse samfunnene. Er virkelig disse verdiene helt underordnet i Fremskrittspartiets framtidige fiskeri- og kystpolitikk?
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2003-06-16:
Jeg synes ikke at statsråden svarte direkte på Eirin Faldets spørsmål om kostnadene ved det å ha barn i SFO og de problemene som vi ser foran oss. Derfor vil jeg be statsråden svare på om hun deler Arbeiderpartiets bekymring for at vi igjen kan få mange seks-, sju- og åtteåringer med nøkkel om halsen på grunn av kostnader ved SFO, den trygge plassen som vi har greid å få til, og som faktisk er lovbestemt?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-06-16:
Jeg står her som representant for en av de mørke menn, men det får nå så være. Jeg har nå mitt medlemskap i orden i Norges Fiskarlag. Møringene – de eter i sør, og de eter i nord, og de blir aldri mette. Vi skulle nesten tro at de som snakker møredialekt, var i flertall i Norges Fiskarlag og Norges Kystfiskarlag på grunn av at kvotene havner der. Nei, det er de ikke. Hva er Fremskrittspartiet og Lodve Solholms medisin for at vi skal få en yngre garde med i norsk fiskerinæring? Er det å auksjonere bort kvotene til 20-åringer som ikke har penger, som skal gi den økende rekrutteringen? Er det på den måten vi skal få ungdom inn i næringen? Nei, jeg frykter at Fremskrittspartiets politikk kan føre til at kvotene havner i Holmenkollåsen.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-06-16:
Det er ikke alltid vi er enige med SV, men i denne saken er det mye vi kan være enige med SV i. Derfor vil vi stemme sammen med SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet i denne saken. Men det jeg skulle spørre om, er kanskje litt utenfor saken. SV har jo tonet flagg med å hevde at Barentshavet var tomt for torsk. I år har vi opplevd et overfall av torsk på kysten. Den kommer fra Syltefjorden. En kystbåt gikk i halvannen time gjennom et område med torsk som stod så tett at en ikke engang klarte å se bunnen med ekkoloddet. De samme forskerne som sa at det var fritt for torsk, sier at nå er kysttorsken borte. Deler SV fortsatt dette synet at Barentshavet er tomt for torsk, at kysttorsken er borte, og at vi er nødt til å sette restriksjoner? Er SV fremdeles av den oppfatning?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-06-16:
Jeg lyttet med interesse til innlegget til Odd Roger Enoksen. Og det han ikke var inne på, var det samme spørsmålet som jeg stilte i stad: Hvordan er det med rekrutteringen, hvordan er det med ungdommen i de forskjellige fiskeriorganisasjonene? Det sa Senterpartiets forhenværende leder Odd Roger Enoksen ingenting om. Og jeg er like opptatt av det i dag, som når jeg er i de møtene. Ungdommen er stort sett ikke tilstedeværende. Hva slags medisin har Senterpartiet for å få ungdommen på plass i organisasjonene igjen?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-06-16:
Jeg tar hermed opp det forslaget som er omdelt i salen.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2003-06-16:
Jeg har et spørsmål til fiskeriministeren. Grunnen til at denne meldingen er lagt fram, er at man vil øke lønnsomheten i kystfisket. Er det for å øke lønnsomheten at man har innført at det skal betales en ressursavgift, øker det lønnsomheten at man må betale for kvoter? Det vil jeg gjerne ha svar på. Så er det en annen ting. Høyre går jo inn for å privatisere fiskeallmenningen. Vil de også gå inn for å privatisere de øvrige naturressursene, som havet, kysten, skogen, vannet, oljen og gassen?
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-06-16:
Det er interessant at representanten Arnesen så sterkt understreker at fisken er en nasjonal ressurs. Men i neste omgang tar han ikke konsekvensen av det, så nå synes jeg det er på tide at representanten Arnesen bestemmer seg for om dette er en nasjonal ressurs, som da skal forvaltes ut fra et nasjonalt regime, eller om han ønsker noe annet. Man kan ikke ønske seg begge deler. Det gjør altså representanten Arnesen seg til talsmann for også i denne sammenheng. Så synes jeg det er viktig at man leser meldingen. Der vil man se at både driftsordningen, strukturkvoteordningen og kondemneringsordningen ivaretar to viktige hensyn. Det ene er at den geografiske bindingen som ligger der i dag, ikke blir rokket. Det andre er at da denne regjeringen gjennomførte den såkalte Finnmarksmodellen, sikret vi som den første regjering og jeg som den første statsråd at også de minste båtene fikk forutsigbarhet i kvotefordelingen. Det holder vi fast ved, slik at det ikke skal være mulig å overføre kvoter fra små til store båter eller det motsatte.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-06-16:
Jeg er glad for og er ikke overrasket over at Fremskrittspartiet står for fremskrittspolitikk i fiskerisammenheng. For det vi nå legger fram og som blir vedtatt i Stortinget, er, som det er blitt sagt, et steg i riktig retning. Det er et viktig steg for å sikre bosettingen og sikre mangfoldet i norsk fiskerinæring. Det at det blir innført et kvotetak på tre kvoter pr. fartøy, har ikke jeg som statsråd og Regjeringen noen problemer med å forholde oss til. Det ville være begrenset hvor mange kvoter som det var interessant å kjøpe opp på hvert enkelt fartøy, fordi praktisk gjennomføring av fisket ikke tillater at man kan samle et ubegrenset antall. Dernest er det slik at mange av dem som nå vil strukturere seg, er folk som eier to og tre båter, og som nå vil bruke anledningen til å ta ut fartøy for å redusere kostnadene og på den måten gjøre at mannskapet slipper å gå fra to til tre båter for å ta den samme kvoten som de nå kan ta på ett fartøy. I så måte er dette et viktig framskritt. Så kommer jeg i håndteringen og oppfølgingen av Stortingets vedtak til strikt å holde meg til det vedtaket som er gjort. Jeg kommer ikke til å forholde meg til tenkte søknader som ikke ligger på mitt bord. Jeg kommer til å forholde meg til Stortingets vedtak på en skikkelig måte, og ikke gå ut over de begrensningene som der er lagt.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-06-16:
Jeg er tilfreds med at det er bred enighet om at vi nå skal utrede ressursrente. Så får vi når utredningen foreligger, legge den fram for Stortinget og få en skikkelig debatt om hvordan vi skal forholde oss til dette i framtiden. Men dette er i hvert fall en måte å sikre at samfunnet får sin rimelige andel av den verdiskapingen som der foregår. Representanten Elvik sa at hun hadde forventet mer av statsråden. Til det er det å si at det får stå sin prøve. Jeg hadde for så vidt ikke forventet noe annet av representanten Elvik, og så får man tolke det som man vil, ikke minst med bakgrunn i en del av de utsagnene som er kommet. Det er gjort et stort poeng av at det å slå sammen to fartøy skulle øke gjeldsgraden i næringen. Det er jo en feilslutning. Og når man til de grader bruker banklineflåten som eksempel på at gjeldsbelastningen har steget, har man med respekt å melde ikke forstått regnestykkene, for i den gruppen er den faktisk blitt redusert fra 1,8 til 2 milliarder totalt.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-06-16:
Det skulle egentlig være unødvendig å spørre om det er ungdommen jeg vil ha ut av fiskerinæringen, når jeg så sterkt har understreket at nettopp ved å øke lønnsomheten kan vi gi grunnlag for at rekrutteringen skal vokse. Det er altså slik at fiskeriavhengige Finnmark nå har høyest gjennomsnittsalder på fiskerne. Rekrutteringen til kystflåten svikter dramatisk, mens man står i kø for å være med på ringnotflåten, som har strukturert seg. Det forteller at dette nytter. Senterpartiets medisin er at alle skal tjene like lite. For det er jo ikke slik at vi forhindrer at folk kan kjøpe et enkelt fartøy med en enkelt kvote, det vil være like omsettelig etter de godkjenningsordningene som er. Men hva er galt med at en som eier to båter, skal få lov til å slå disse sammen til én kvote på én båt og derved redusere kostnadene? Det øker ikke gjeldsgraden. Jeg har tillit til at fiskerne – men jeg skjønner jo at verken Arbeiderpartiet, Senterpartiet eller SV har det – er i stand til å investere på en måte som gjør at de både kan forvalte dette og betjene lånene sine. Der har jeg tillit til fiskerne.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-06-16:
Et nøkkelord er lønnsomhet, eller mangel på lønnsomhet i denne næringen. Jeg er fornøyd med at en samlet komite erkjenner at det er overkapasitet. Da er spørsmålet: Hva gjør vi med det? Vi fra Regjeringen og flertallet i denne salen kommer med tiltak. Men jeg registrerer at andre sier: Nei, la oss skyve det foran oss, det er så vanskelig, det er så problemfylt. I tidligere debatter ble det fra Arbeiderpartiets side sagt klart til meg: Nå må vi ikke strukturere, for nå er det så vanskelig. Jo, det er nå vi må gjøre en del tilpasninger, og det bør også representanten fra Kystpartiet være villig til. Så er det slik at vi har satt i gang et arbeid med å utrede en ressursavgift. Det er ikke besluttet at det skal gjennomføres. Vi skal utrede det, og så vidt jeg registrerer, er samtlige partier enig i at det er en viktig utredning, slik at vi kan få konkludert. Det kan faktisk være med på å motvirke den tendens at enkelte kan hente ut store gevinster ved kjøp og salg av fartøy med rettigheter. Fisken er en nasjonal ressurs, og den skal forvaltes som en nasjonal ressurs. Det er Regjeringens holdning.
Raymond Robertsen (Høyre), 2003-06-16:
Mens jeg hørte på siste taler, kunne jeg ikke unnlate å tenke følgende: Dersom de utredningene man etterlyser, og det man ønsker å utsette, hadde blitt satt i gang under den tiden da denne personen var fiskeristatsråd, hadde man kanskje nå vært ferdig med å igangsette tiltak. Men heldigvis gjør Stortinget det likevel. Debatten rundt strukturtiltakene for kystfiskeflåten har engasjert hele kysten, og har resultert i mange medieoppslag. Jeg vil si at det på mange måter har vært en merkelig debatt, og noen har gjennom desinformasjon klart å skape et helt feilaktig bilde av konsekvensene av en slik ordning. Spesielt er det at de som er mest imot dette, ikke er de som ordningene angår, men i stor grad personer utenfor fiskeriene. Noen lokalpolitikere, stortingspolitikere og kjente akademikere har gjennom lang tid spådd både rasering av fiskeriene, arbeidsledige fiskere og øde kystsamfunn som konsekvens av ordningen med strukturtiltak i kystflåten. Jeg er sikker på at dette ikke vil bli resultatet. Et levedyktig kystsamfunn forutsetter at folk kan leve av sitt arbeid og skape et økonomisk overskudd og trygghet for seg og sin familie. Regjeringens forslag til strukturtiltak for kystflåten har dette som utgangspunkt. I dag vet vi at mange fiskere eier flere båter for å ha nok å fiske på. Dette medfører store kostnader både til administrasjon og til vedlikehold. De fisker opp kvoten for en båt, for senere å gå videre til neste båt. En slik situasjon krever handling, og fiskernes etterlengtede tiltak vedtas av Stortinget i dag. Dessverre er det ikke alle partier som ønsker å hjelpe fiskerne i denne situasjonen. Arbeiderpartiet reiser land og strand rundt og påpeker problemene i fiskeriene. Bare det i seg selv er jo en gedigen kritikk av deres egen fiskeripolitikk, som de har formet gjennom 60 år. Paradokset er at det nettopp er Arbeiderpartiet som ikke ønsker handling nå, men ønsker å utsette det. Jeg hadde ikke tort å se konkurstruede fiskere i øynene dersom jeg ikke hadde ønsket å avhjelpe situasjonen, når situasjonen er der. Problemet er vel at en rekke pensjonerte toppolitikere nettopp i Arbeiderpartiet har ønsket Regjeringens opplegg velkommen. Noen miljøer ønsker å forkaste ordningen, med det argument at man i stedet må ta rettigheter fra trålerne. Dette vil i så fall være siste spikeren i kista for en kriserammet fiskeriindustri langs kysten. Tusenvis av mennesker på de ytterste holmer og skjær har sitt innkomme nettopp gjennom en industri som også er avhengig av råstoff fra en havgående flåte. Det skjer ingen omfordeling av kvoter mellom fartøygrupper, og vi vet at kystflåten står for 71 pst. av fanget torsk av den norske totalkvoten. Derfor er det bra at Stortinget vedtar Regjeringens forslag til strukturtiltak, for dermed å sikre kystflåten fortsatt lønnsomhet og levende lokalsamfunn rundt hele kysten.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Jeg skal ikke gjenta argumentasjonen fra en interessant og viktig debatt, men jeg vil gjerne kommentere den rørende omsorgen for Kristelig Folkeparti som på nytt igjen har vært vist fra opposisjonen. Jeg synes det er noe spesielt når Arbeiderpartiet viser til uttalelser fra Skjervøy, en kommune hvor Kristelig Folkeparti har rent flertall. Dersom Skjervøy nå har blitt en idealkommune for Arbeiderpartiet, er vi stolte over det. I Skjervøy kan de nettopp vise til at på grunn av at de har maktet en omstilling av kystflåten, fungerer det meste i kommunen. Vi er stolte over det vår ordfører der har fått til. SV er redd og bekymret for Kristelig Folkeparti. Da vil jeg si: Hvem har ikke uro for framtiden når det gjelder fiskerinæringen. Men i denne saken gjelder det etter vår mening nå å komme seg over angsten og handle. Jeg minner om det kraftige påtrykket om økte kvoter som kom fra fiskerne i mars da torskefisket ble stoppet. Det burde etter Kristelig Folkepartis skjønn ha bekymret SV mer. Der har vi en felles bekymring som jeg tror vi kan være med på å løse med det som i dag er lagt fram. Odd Roger Enoksen hadde også en hilsen til Kristelig Folkeparti. Representanten Odd Roger Enoksen sa: Vi står fast på det Kristelig Folkeparti alltid har ment. Ja, jeg er nå ikke så veldig sikker på det. Vi stod sammen i Innst. O. nr. 55 for 1998-99, der vi bad om at Regjeringen skulle greie ut den enhetskvoteordningen vi i dag har til behandling. Det er den ene siden av det. Den andre siden av det er at vi hadde en fiskeriminister i sentrumsregjeringen som i fredagens Fiskeribladet kommer med en sterk oppfordring til oss alle om nettopp å gå inn for det som i dag ligger på bordet. Han sier: «En utsettelse kan beskrives med ordtaket; «Mens gresset gror, dør kua». Derfor er det å håpe at de som skal fatte beslutning har is i magen og er rakrygget nok til å stå på de signaler som ble gitt for flere år siden. Politisk forutsigbarhet er viktig for de som skal investere i framtiden og gis mulighet til å skape trygge arbeidsplasser.» Det er en sterk oppfordring fra en felles fiskeriminister til både Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Til slutt vil jeg bare kort si: Når det gjelder industrien på land, er den uhyre interessert i nettopp det som skjer i dag. Hvis vi får en kystflåte med større kvoter, sier industrieiere at de er interessert i å inngå avtaler med kystflåten for å få helårige leveranser, og de kan tilby bedre pris. Det ønsker Kristelig Folkeparti.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-16:
Jeg har to spørsmål til statsråden. Det ene gjelder det som står i meldinga om at «regjeringen vil vurdere ... å skaffe flere boligløsninger med tilknyttede tjenester til disse gruppene. Barnefamilier skal generelt ikke bo på hospits». Dette stortinget har vedtatt at barnefamilier ikke skal bo på hospits. Vi vet likevel at det er barn som gjør det. Jeg lurer på hva statsråden vil gjøre med denne problematikken framover, som er meget alvorlig. Det andre er: Hvordan vil statsråden få til et forpliktende samarbeid med barne- og ungdomsorganisasjonene? Det er jo ikke slik at barn og unge skal bli politikere. Det har SV heller ikke ment med sitt forslag. Det vi er opptatt av, er hvordan man skal høre barn, for man er nå forpliktet til å høre barn og unge i alle saker som angår dem. Noe av det som kom fram som det mest kritikkverdige i de høringene vi hadde om denne meldinga, var at barn og unge følte at de ikke var blitt hørt og ikke hadde fått være med.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-16:
Representanten Afshan Rafiq var inne på dette med økonomiske og administrative konsekvenser. Det er et eget punkt i innstillingen til meldingen, 2.15, der det står: «Komiteen er glad for at meldingen konkluderer med at det er behov for økte midler for å styrke og videreutvikle arbeidet på barne- og ungdomsområdet og mener dette må få konsekvenser for de årlige budsjettene. Regjeringen legger opp til en styrket innsats for å bedre oppvekstmiljøet for barn og unge. Dette er nødvendig for å møte de store utfordringene vi står overfor når det gjelder barn og unges oppvekstvilkår. Det stiller lokale og sentrale myndigheter overfor nye, store utfordringer.» Det er nesten så jeg lurer på om representanten Afshan Rafiq vet hva hun har vært med på i innstillingen til denne meldingen. Under punktet økonomiske og administrative konsekvenser er det akkurat det som står. Jeg tok egentlig ordet for å komme inn på Dokument nr. 8:39, som vi nå behandler sammen med denne meldingen. Det er et forslag fra meg og Sigbjørn Molvik om å be «Regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak som stimulerer norske kommuner til å opprette egen kontaktperson/talsperson for barn og unge». Forslaget er tatt inn i innstillingen til denne oppvekstmeldingen, fordi vi syns dette hører sammen. Barn og unge trenger kontakt- og talspersoner i sine kommuner. Disse bør fylle en del av den samme funksjonen lokalt som Barneombudet skal fylle på nasjonalt plan. Etableringen av en kontaktperson/talsperson for barn og unge i kommunene må være frivillig og gi et stort rom for forskjellige lokale løsninger når det gjelder utforming og organisering. Sentrale myndigheters bidrag i denne sammenheng bør være økonomiske ordninger som stimulerer til opprettelse av en slik funksjon i den enkelte kommune. Vi fremmer dette forslaget ved behandlingen av denne meldingen i dag. Helt til slutt: Jeg rakk ikke å si at meldingen i altfor liten grad tar opp situasjonen for funksjonshemmede barn og unge. Det har vært tatt opp på talerstolen tidligere i dag, og Regjeringa skal komme tilbake til Stortinget med konkrete tiltak og politikk på dette viktige området. Jeg fikk heller ikke tid til å takke komiteen for et godt samarbeid. Så håper jeg denne meldingen blir en pådriver for en bedre oppvekstpolitikk.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-06-16:
Jeg er veldig glad for at statsråden er opptatt av en helhetlig politikk. Betyr det da at statsråden, i likhet med Arbeiderpartiet, kunne ha ønsket at vi kunne ha styrket arbeidsledighets- og arbeidsmarkedstiltakene ytterligere? Og betyr det at statsråden eksempelvis kunne være enig med Arbeiderpartiet i at vi må garantere for at ungdom under 25 år kan få enten arbeid eller utdanning? Og betyr det at statsråden også er opptatt av at barn som ikke har det så greit hjemme, kan ha et samlingssted, f.eks. SFO? Jeg vil ta opp tråden fra Torny Pedersens innlegg og spørre: Hva vil statsråden gjøre for å erstatte de mange SFO-tiltakene som blir for dyre for enkelte foreldre?
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-06-16:
Det var som vanlig representanten Afshan Rafiq som fikk meg til å ta ordet. Det hørtes ut som om det kom som en bombe for representanten at vi har forskjellig syn på forskjellige ting, og at vi tillater oss å påpeke det fra denne talerstolen. Deretter kommer så Afshan Rafiq med en lang liste i forhold til Høyres fortreffelighet. Er ikke det å programmere inn politikken sin fra denne talerstolen? Jeg trodde faktisk at Afshan Rafiq var klar over at vi er i Stortinget, og at vi i dette hus visstnok skal drive litt politikk. Slik har i hvert fall jeg forstått det.
Afshan Rafiq (Høyre), 2003-06-16:
Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti prøver iherdig å gjøre oppvekstmeldingen til en melding om oppvekst i fattigdom. Min hensikt er ikke å kritisere dem for å være opptatt av fattige barn og voksne. Jeg synes bare det er en anelse trist at disse partiene ikke for én gangs skyld klarer å løsrive seg fra en del av sine mer programmatiske formuleringer. Oppvekstmeldingen beskriver en rekke fattigdomsbekjempende tiltak. Fattige barn er egentlig barn av fattige foreldre, og noe av det viktigste vi kan gjøre for å motvirke fattigdom blant barn, er å styrke foreldrenes arbeidstilknytning. Så kan det være uenighet i Stortinget om hvordan det best kan gjøres. Oppvekstmeldingen slår fast prinsippet om en gratis offentlig skole, og friskoler mener vi er et viktig supplement til den offentlige skolen. Høyre mener at en god og gratis skole for alle er den beste velferdspolitikken vi kan føre, og at en god skole, som tar den enkelte elev på alvor, er uløselig knyttet til en god oppvekst. Jeg synes det er viktig å understreke at det ikke må herske noen tvil om at denne regjeringen tar fattigdom på alvor, ikke minst når det gjelder fattigdom blant barn. Så får vi heller konstatere at Høyre og Regjeringen vil ha målrettede tiltak for å bekjempe fattigdom, mens andre vil smøre pengene tynt utover med store generelle ordninger som ikke når dem som trenger det mest. Jeg vil minne Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti om at Regjeringen har lagt frem en omfattende melding om fattigdom i Norge, hvor den har skissert en rekke målrettede tiltak for å bekjempe fattigdom. Så til representantene Eli Sollied Øveraas og May Hansen: Jeg er ikke uenig i at kommunene står overfor store økonomiske utfordringer, men Høyre og Regjeringen jobber for å finne løsninger på hvordan det kan bli bedre. Det gjelder ikke bare i forhold til ressurstilgang, men også i forhold til det å finne nye måter å organisere virksomhetene på. Og i motsetning til Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, som benytter hver eneste anledning til å svartmale situasjonen, prøver vi å gjøre noe med den. Og det er dette jeg i mitt hovedinnlegg understreket var synd.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-16:
Det var utrolig godt å høre statsråd Dåvøy snakke om barns rettigheter. Jeg hørte ikke én gang at hun nevnte ordene «barns beste», og det var utrolig deilig, synes jeg. Vi er i ferd med å endre vokabularet vårt litt – men tilbake til oppveksttilsyn. Barnevernsinstitusjoner får ikke de tilsynene de skal ha hos fylkesmannen, og oppveksttilsynet er faktisk ikke tenkt som et nytt tilsyn på siden av de etablerte tilsynsordninger, men det er tenkt som en erstatning for alle de ulike tilsynene som nå er integrert i fylkesmannsembetet, både når det gjelder skole, barnehager, barnevern og andre ting. Jeg lurer på om statsråden kan vurdere dette når hun nå får seg forklart at det ikke er tenkt som et tilsyn på siden av de tilsynsordninger som alt er etablert, men er tenkt å skulle erstatte dem.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-16:
Av og til blir jeg litt matt. Jeg må faktisk spørre meg selv: Hvor var representanten Sjøli da jeg holdt innlegget mitt? Jeg brukte seks minutter av innlegget på å fortelle om familiens fortreffelighet, og så brukte jeg ett minutt på oppveksttilsyn. Til og med – unnskyld, president – statsråden hadde fått med seg hvor varmt jeg snakket om hvor viktig familien er. Så snakket jeg om det offentlige, og om at barna oppholder seg i stadig lengre tid i det offentlige rom, og at det var der dette oppveksttilsynet skulle komme inn og erstatte – jeg sier det nå for andre gang: erstatte – de tilsyn som er i dag. For eksempel vet vi at det er barnevernsbarn i 2003 som ikke får et eneste tilsyn av sin fylkesmann. Hvis det er godt tilsyn, da lurer jeg på hva representanten Sjøli egentlig mener. Selvsagt skal ikke et oppveksttilsyn gripe inn i familien. Familien er den som best kan gi barna våre trygge oppvekstmiljøer, og oppveksttilsynet skal passe på at det offentlige gjør jobben sin ordentlig.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-16:
Med fare for å sette i gang den helt store debatten kan jeg allikevel ikke la være å gi en kort forklaring på hvorfor vi vil stemme imot i denne saken. Det går vel ikke mange minuttene, vil jeg anta, før en representant fra et eller annet parti straks kommer opp på denne talerstolen og hevder at Fremskrittspartiet er kulturmotstandere, men så er ikke tilfellet. Jeg representerer Hordaland, og det er ikke så mange år siden Bergen var kulturby. Det er ikke så mange år siden den prislappen som var satt, ble betydelig overskredet. Jeg må først si at både Stavanger og Sandnes er praktfulle steder. De vil helt sikkert komme til sin rett når det blir en kulturhovedstad der. Det blir det, men det blir mot Fremskrittspartiets stemmer. Det som bekymrer meg, er de 100 mill. kr som staten skal bevilge. Det går vi sterkt imot. Her skal vi bruke skattebetalernes penger på et kjempeprosjekt, hvor prislappen neppe stopper på 150 mill. kr. Når Stortinget i dag bevilger 100 mill. kr til Stavanger og Sandnes kommuner, har Stavanger allerede bevilget 50 mill. kr, samtidig som politikerne i Stavanger skal kutte 150 mill. kr. i kommunebudsjettet sitt. Det rammer først og fremst primæroppgavene. Det er det som bekymrer Fremskrittspartiet. Det har ryktes at Stavanger planlegger å bygge et nytt konserthus i forbindelse med kulturhovedstadsarrangementet. Det ser ut til å få en prislapp på 1,1 milliarder. Erfaringer har vist at en kulturby er et bunnløst sluk, og at det er primæroppgavene det går ut over. Man bør ikke starte på slike enorme prosjekter som en kulturbysatsing er, før man har alle primæroppgavene løst. Det tror jeg faktisk verken Stavanger eller Sandnes har. Hva sluttsummen egentlig ble i Bergen, skal jeg ikke si for sikkert. Men jeg vet at det dreide seg om svært mye penger utover det som var det opprinnelige budsjett. Fremskrittspartiet ønsker ikke at Stavanger og Sandnes skal få de samme utfordringene som Bergen fikk, og derfor ønsker vi å advare dem.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-16:
Som statsråden sa i innlegget sitt, er det 168 tiltak ifølgje meldinga. Som eg har sagt tidlegare, synest eg det er veldig mykje bra der. Det skal satsast på offentlege tilbod som fritidsklubbar, musikk- og kulturskular osv., og dei skal vere rimelege eller tilnærma gratis. Det står også ein god del om helsestasjonane og om ei styrking av bemanninga innanfor psykiatrien. Det er m.a. snakk om 205 fleire døgnplassar til unge, 265 fleire dagplassar for barn og unge, osv. Alt dette synest eg er veldig bra. Men på bakgrunn av det som vart sagt av Høgre-representanten om den gode kommuneøkonomien, og at mange av desse tiltaka jo skal gjerast nettopp ute i kommunane – m.a. skal den psykososiale tenesta styrkjast med 260 årsverk – må eg nesten be om å få statsråden sine tankar om korleis dette skal finansierast.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-16:
Det er med undring eg registrerer at representanten Rafiq held fram med å hevde at medan Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet utan stans svartmalar situasjonen når det gjeld kommuneøkonomi, er regjeringspartia såkalla kreative når vi diskuterer ei melding for barn og unge. Det er statsråden sjølv som har sagt at 168 tiltak er nemnde i meldinga, og då er det rimeleg å få avklara kva det er regjeringspartia meiner når helsetenesta i skulen skal styrkjast med 800 årsverk og psykososiale tenester med 260 årsverk. I tillegg skal det kome 400 fagpersonar i poliklinisk verksemd. Skal desse no lønast med kreativitet, eller erkjenner Regjeringa at dette vil koste pengar?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Det var mange spørsmål representanten Faldet reiste her. Jeg er svært opptatt av å få ned arbeidsledigheten, og det er også Regjeringen. Det å ha arbeid er enormt viktig hvis vi skal klare å bli gode familier – man trenger inntekt. I den forbindelse har Regjeringen også økt og styrket innsatsen mot arbeidsledighet. Også gjennom hele fattigdomsmeldingen går det å styrke arbeidsmarkedstiltakene og arbeid til alle som en rød tråd, fordi det er såpass viktig for alle. Når det så gjelder dette med SFO, kan jeg ikke gå inn på den ordningen, for den er ikke gjenstand for debatt i denne meldingen. Men utfordringen gikk på samlingssted for barn og unge. Hvis vi spør ungdom i dag, så får vi til svar at det å ha et sted å være er faktisk noe av det viktigste for barn og unge. Etter min mening står det altfor mange offentlige bygg tomme, også på ettermiddagstid, i våre kommuner, og de kunne med fordel vært brukt bedre.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Jeg er nok av den oppfatning at de ulike tilsynene vi har på de ulike områdene i dag, er det viktig å opprettholde. Jeg tenker da på fylkesmannen, som har et generelt tilsyn med kommunene. Han har også et ansvar for tilsynet med barnevernet og med barnehagene. Når det gjelder helse, har vi et helsetilsyn, dvs. fylkeslegen, som har ansvaret for psykiatrien og for helsesektoren generelt. Og så har vi et utdanningsdirektørembete som har ansvar for skolen. Jeg er opptatt av at vi skal ha et tilsyn som også har en grunnleggende faglig kompetanse. Hvis representanten mener at vi skal erstatte de tilsyn jeg nevnte, med ett tilsyn, er jeg kanskje noe bekymret med hensyn til om det ville kunne ha den nødvendige faglige kompetansen på alle områder. Det er mulig at vi ikke har ferdigdebattert innholdet i det Fremskrittspartiet ønsker, men så langt ønsker jeg å opprettholde de tilsynene vi har.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Når det gjelder boligløse, vil jeg her i dag bare henvise til den boligmeldingen som kommer, og som vil bli grundig debattert i Stortinget senere. Her vil dette bli sett på i en helhet. Det at ingen skal bo på hospits, står det en del om fra regjeringspartiene i innstillingen til meldingen, nemlig at det vil bli fulgt opp fra Regjeringens side. Når det gjelder forpliktende samarbeid med barne- og ungdomsorganisasjonene, har vi et godt samarbeid med disse. Ja, barn skal høres. Vi vet at på kommunalt plan er barnerepresentantordningen under revisjon, dvs. at Planlovutvalgets innstilling nå er på høring. Her vil man se på dette spørsmålet. I tillegg vet vi at tre fjerdedeler av kommunene våre allerede har opprettet ulike – skal vi si – innflytelsesorganer når det gjelder barn og unge. Når det så gjelder Regjeringen og departementet som jeg styrer, og som har ansvar for barne- og ungdomsorganisasjonene, har vi et godt og formelt samarbeid med disse. Men vi har også en rekke andre forskjellige fora hvor barn og unge høres på ulike områder.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Dette vil måtte følges opp av ulike departementer innenfor de ulike områdene. Representanten nevnte psykiatrien. Stortinget kjenner til at man har helt konkrete opptrappingsplaner når det gjelder barne- og ungdomspsykiatrien. Det er viktig. I forhold til Barne- og familiedepartementet har vi ikke minst i denne sal for kort tid tilbake debattert barnevernsmeldingen, som er enormt viktig når det gjelder både organiseringen av og innholdet i tjenestene, og måten vi skal jobbe på. Men jeg vil si at vi også fra denne regjeringens side har foreslått å øke rammene, ikke minst de frie inntektene til kommunene. Kommunene våre er forskjellige. Det er ingen kommuner som er like. De er kommet ulikt langt på ulike områder. Til tross for det fortsetter Stortinget å ville øremerke – etter min mening for mye – til kommunene. Jeg skulle ønske at vi kunne ha vært enige om en større fleksibilitet i forhold til kommunene, slik at de kanskje også kunne ha fått muligheten til en sterkere prioritering av det som til enhver tid er viktig. Barn og unge er en sterk prioritering også for mange kommuner, tror jeg.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Det er klart at jeg som ansvarlig statsråd også er bekymret dersom vi har for dårlige tilbud til barn og unge, det være seg gjennom SFO eller andre ordninger. Det som representanten også tok opp i sitt forrige innlegg, dette med tidspress, dette med at foreldrene kanskje har for lite tid i forhold til det man ønsker når det gjelder barn, er det også viktig å ta opp. Når det gjelder SFO, vil jeg igjen si at det i og for seg ikke er noe tema i denne stortingsmeldingen. Vi har debattert det mange ganger før i denne sal, og representantene her er utmerket godt kjent med Regjeringens syn på dette.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-16:
Det ble nylig fra representanten May Hansens side kritisert at det var for få tiltak rettet mot funksjonshemmede, og at Regjeringen skulle komme tiltak til Stortinget når det gjaldt dette punktet. Regjeringen la på fredag i forrige uke fram en stortingsmelding som relaterer seg til funksjonshemmede, med 120 tiltak som skal gi færre funksjonshemmede, som det står. Utdanning, arbeid, tilgjengelighet og tjenester er de viktigste innsatsområdene i denne stortingsmeldingen, og meldingen har som sagt mer enn 120 tiltak som skal bidra til å redusere funksjonshemmedes barrierer både i arbeid og i fritiden. Og bare for å nevne tre hovedpunkter: Det er det som går på aktiv deltakelse og full likestilling, det er det som går på god tilgjengelighet til bygninger og utemiljø, produkter og tjenester, og det er det som går på flere i arbeid som kan nytte sine evner og anlegg til beste for seg selv og samfunnet. Så vi har i særdeleshet fra Regjeringens side fulgt opp de funksjonshemmede, faktisk gjennom en egen stortingsmelding.