Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-12:
Det er første gang en regjering legger fram for Stortinget en egen stortingsmelding om Statens pensjonsfond og forvaltningen av det. Det er fordi vi ønsker å ha oppmerksomhet på en så viktig jobb som det er å forvalte en formue av en slik størrelsesorden som det vi har nå, og for å invitere Stortinget til å kunne konsentrere seg om det på en helt annen måte enn når dette er en del av nasjonalbudsjettet og man i budsjettbehandlingen ofte har oppmerksomheten rettet mot mange andre ting. Det er nå ti år siden det første innskuddet kom i fondet. Fondet er på ca. 2 000 milliarder kr. Vi forvalter et av verdens aller største fond. Nå kan man la seg forlede en liten stund til å tenke at dette er vår nettoformue. Det vet vi jo at det ikke er. Vi skylder mye i pensjon, men vi har en rikdom som de fleste andre misunner oss fordi vi har denne bufferen mot de forpliktelsene vi har framover, og vi har en mulighet til å overføre til våre statsbudsjetter fra Pensjonsfondet – hvilket vi gjør – i et omfang som gjør at hver 10–12 kr over statsbudsjettet kommer fra inntekter fra olje- og gassektoren. Det følger et stort forvalteransvar med en så stor formue, og det følger det ansvaret med at vi skal forvalte den med tanke på kommende generasjoner, ikke bare med tanke på oss som lever nå, og at vi skal bidra til stabilitet både når det gjelder produksjon og sysselsetting. Vi har høstet internasjonal interesse og anerkjennelse for måten vi forvalter Statens pensjonsfond på. Senest i forrige uke var den russiske finansministeren i Norge for å høre hvordan vi gjorde det. Den chilenske finansministeren har vi både snakket med og vært på tur hos. Mange andre land som har denne utfordringen å forvalte en ikke fornybar ressurs, har sett hen til Norge. Det er hyggelig for oss, og det forplikter på samme tid. Vi er glad for at Statens pensjonsfond oppnådde en høy avkastning i 2006. Vi vet at vi har et profesjonelt forvaltermiljø i Norges Bank. Vi vet at de skaper mer avkastning i forhold til forvaltningen, selv om utgangspunktet i en høykonjunktur er positivt. Det er viktig å legge seg det veldig sterkt på minne, fordi vi forvalter folkets penger – de som lever i dag, og kommende generasjoner. Det er Finansdepartementet som er ansvarlig for forvaltningen av fondet. Det er vi som fastlegger rammeverk, den overordnede investeringsstrategien, og de etiske retningslinjene, og det er vi som følger opp de operative forvalterne som er Norges Bank og Folketrygdfondet. Vi har høye ambisjoner for hvordan vi forvalter dette. Det er et viktig utgangspunkt – det har det vært for tidligere regjeringer, og det har det vært for oss – at det er bred enighet i Stortinget om både forvaltningen av fondet og de etiske retningslinjene. Det er et mål i seg selv. Dette er et fond som vi forvalter i fellesskap og derfor er det viktig. Det som skaper størst diskusjon i denne sammenhengen, er selvfølgelig forslaget i meldingen om å utvide aksjeandelen fra 40 pst. til 60 pst. Jeg tror ikke man kunne hatt en finansminister med større skepsis til et slikt forslag enn det jeg selv hadde da vi gikk inn i dette. Men jeg er av den meget sterke overbevisning at det til fellesskapets beste er riktig å utvide aksjeandelen fra 40 pst til 60 pst. Vår skepsis ved tidligere runder har dreid seg om at vi ikke hadde etiske retningslinjer – det har vi nå. Det skal jeg komme litt tilbake til. Videre gjorde avveiningen mellom risiko og avkastning at man burde satse mer moderat i forhold til avkastningskrav, og det siste punktet er at vi manglet erfaring. Alle disse tre tingene er nå argumenter i forhold til hvorfor det er riktig å utvide aksjeandelen. Jeg har lagt størst vekt på at det er veldig lett å tenke seg dette som om man er en liten aksjonær og har tenkt å selge aksjene sine om fem år. Slik kan vi ikke tilnærme oss debatten om plassering av Statens pensjonsfond. Vi er en langsiktig eier, vi har hundreårsperspektiv på dette, og den avveiningen vi nå gjør mellom risiko og avkastning, betyr ikke at vi går bort fra at vi skal ha en moderat risikoprofil på Statens pensjonsfond, men det betyr at vi på trygg grunn kan øke aksjeandelen, fordi dette er i et langsiktig perspektiv. Det betyr at vi kan ha større svingninger i avkastningen framover, men vi vet at vi kan håndtere større svingninger.