trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2002-06-13:
Som et helt vanlig menneske er jeg svak for ros, så jeg takker representanten Sørensen for den omsorg som hun viser meg. Slikt kan vare i dager. Jo, vi trenger mer enn ord, vi trenger handling. Oppsummert bakover i tid er det mange som sitter med ansvar. Jeg var veldig opptatt av i mitt innlegg å avgrense meg mot miljømoralisme og avgrense meg mot miljøtalibanisme. Det gjør jeg fortsatt. Men jeg er opptatt av å skape muligheter for en bredest mulig enighet for at vi kan få til noe i kollektivtrafikken, ikke fordi kollektivtrafikk er morsomt, men fordi vi er nødt til å utvikle den på best mulig måte. Og så kan jeg altså ikke dy meg, men må gjøre representanten Sørensen oppmerksom på at det i seks år var et byrådssamarbeid mellom Arbeiderpartiet og SV i Oslo. Og i alle fall seks av de 15 årene får vi ta et felles ansvar for. Vi strakk ikke til der heller, men vi har gjort et forsøk. Vi har hatt budsjettenighet på ulike spørsmål, og det skal vi fortsatt forsøke å få til. Og for kollektivtrafikken får vi håpe at det bidrar til resultater.
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2002-06-13:
Jeg må nesten be om et helt tydelig svar fra representanten Kjæstad på om det er slik at han ikke tror på det jeg siterte fra hans partikollega i Oslo, Hilde Barstad, at studentrabatten ikke er finansiert gjennom de tilskuddene som det nå er lagt opp til fra statens side. Er Kjæstad av den oppfatning at de har fått mer enn nok med penger? Det andre er at Kjæstad i valgkampen var en veldig tydelig kollektivtransporttalsperson for Høyre. Han ville mye, og det førte til at vi ved ulike anledninger opplevde at vi ville mye sammen. Jeg føler at Kjæstad har forlatt laget, og nå vil noe helt annet. Men for å finne tilbake til dette fellesskapet som i sin tid var, må jeg stille spørsmålet: Kan vi gjøre regning med at Høyre er tydelig oppe og viser delansvar når det gjelder tilskuddsbehovet på 5 milliarder kr Sporveien trenger fram til 2015 for å garantere at vi får en kvalifisert drift i Oslo, utover de 500 mill. kr som nå gis fram til 2005 – ingen sier nei til dem, men vi vet alle at dette bare er en liten del av det som er det faktiske behovet? Vil representanten Kjæstad være med på dette positive laget for å sørge for at Oslo Sporveier blir et slikt selskap vi ønsker det skal være?
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2002-06-13:
Kollektivløsninger er ikke et spørsmål om hobby. Det er et spørsmål om hva vi er nødt til å gjøre for å finne løsninger på situasjonen spesielt i byene og rundt byene, for å gjøre disse tilgjengelige for ulike former for aktiviteter. For å tydeliggjøre det må jeg stille et spørsmål til representanten Ørsal Johansen fra Fremskrittspartiet: Bekymrer det ikke Fremskrittspartiet at f.eks. busselskapene i Hønefoss ikke ser muligheter til å kunne utvide busstilbudet, som følge av uframkommelighet i Oslo? Fremskrittspartiet er kanskje det partiet som tydeligst gir uttrykk for at det ligger betydelige summer i å gå ut med anbud på de ulike aktiviteter innenfor bransjen. Mener Fremskrittspartiet at det er de ansattes arbeids- og lønnsavtaler som skal være salderingspost ved anbudsutsettelse, eller vil Fremskrittspartiet, uansett holdningen til anbud som system, være med på å sikre at arbeidstakerne beholder sine rettigheter, ved å gjøre anbudsoverdragelse til virksomhetsoverdragelse?
Bjørgulv Froyn (Arbeiderpartiet), 2002-06-13:
Det er vel lov til i et parlament nesten å dette av stolen. Det er vel ikke uparlamentarisk. Men jeg opplevde siste innlegg og beskrivelsen av situasjonen i Oslo som så historiefalsk at jeg måtte reagere på det. La meg minne representanten fra Venstre om at vi har en dramatisk situasjon i Oslo som følge av en borgerlig politikk, som følge av et byråd i hvilket også Venstre er representert, som har ført til at vi har en så dårlig fungerende tunnelbane at vi til tider har opplevd det som farlig å kjøre med den. Vi har et tilbud på sporvognsiden som er så dårlig at det er sportslig innsats for i det hele tatt å bruke dem, og vi har en standard på bussene som er så dårlig at det knapt fungerer, og vi har også problemer der. Derfor må jeg stille spørsmål til Venstres representant. Oppfatter hun at kollektivpolitikken i Oslo er forbil-ledlig for landet? For hvis det er den type politikk Venstres representant ønsker å påvirke for å få gjennomført, står vi overfor en alvorlig situasjon i landet. I programmet til Venstre heter det, og da siterer jeg bare en liten del av programmet naturligvis: «Venstre krever at det satses stort på jernbanen i årene som kommer.» Jeg vil da stille spørsmålet: Ser Venstre forslaget til kollektivmeldingen som en stor satsing på jernbanen?
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2002-06-13:
Representanten Froyn harselerer over rabatten til skoleungdom og studenter og unngår behendig å nevne at sist regjeringen Stoltenberg var på ferde på det området, la de inn penger som tilsvarer 15 pst. rabatt. La gå at det ikke alltid er like greit, som vi nå har sett i avisen også, å forhåndsberegne nøyaktig sum, men det er et ganske stort gap mellom 15 pst. og 50 pst. Det kunne vært interessant å spørre Froyn om det er det vanlige Arbeiderpartiet vi nå ser, som er annerledes i opposisjon enn hva de er i posisjon. Så vil jeg nevne det som Arbeiderpartiet tar opp i innstillingen om Jernbaneverket. Det er en ganske fiffig bemerkning. De peker på at NSB har sagt at jernbanens infrastruktur bør få et tilskudd på 8 milliarder kr i årene som kommer. Det har Arbeiderpartiet sagt at de vil vurdere. Hva betyr vurdere? Det kunne vært interessant å få det oppklart, for ellers blir det bare ord. Det er jo det Arbeiderpartiet anklager regjeringspartiene for, at vi ikke er klare nok med hensyn til å tallfeste så vanskelige størrelser som vi her snakker om. Men selv unngår de det altså behendig. De nevner 8 milliarder kr, men sier at de skal vurdere det. Hva betyr vurdere?
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2002-06-13:
Ja, det laget vil jeg svært gjerne være med på. Jeg mener at Regjeringen også har vist at den er villig til å satse på kollektivtransport i byene. Oslo får 25 pst. av denne ekstra satsingen til sin T-banedrift. Det er selvfølgelig ikke jeg som Oslo-representant fornøyd med, jeg vil ha 100 pst., eller iallfall 90 pst. Selvfølgelig vil jeg det. Men så er det altså noen andre representanter rundt omkring i denne salen som ikke er fra Oslo, og da vil sikkert Froyn forstå at de vil ha et annet innsmett på denne spesielle siden av saken, nøyaktig slik som mine kolleger i mitt parti vil ha. Vi har nok begge noen justeringer å gjøre for at vi skal komme i land. Men vi skal være med på laget og gjøre kollektivtransporten bedre og mer konkurransedyktig, ikke minst konkurransedyktig – for dette er ikke bare et spørsmål om penger, men også om metoder for å få mer kollektivtransport ut av hver enkelt krone. Departement er i gang med å se på det som går på studentrabatter i Oslo. Det skal vi ta fatt i, og det ønsker vi å bringe i orden. Den prosentsatsen på 40 som vi har foreslått, har ECON funnet ut at det kreves mer tilskudd til enn det vi har gitt. Det ønsker denne regjeringen å bringe i orden.
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2002-06-13:
La meg innrømme at spørsmålet ikke var helt uventet. Det er riktig det Heidi Sørensen sier om Sem-erklæringen, og det er vel heller ingen stor hemmelighet at vi har relativt sammenfallende synspunkter på noen av de problemstillinger som representanten Sørensen reiste. Å ikke jenke seg er en luksus som noen partier kan unne seg som selv ikke lever i en regjeringskoalisjon. Det er ingen hemmelighet, alle velgerne og alle representantene i denne sal vet at når man samarbeider i en koalisjon, så vil det si at man må jenke seg litt– noen ganger vinner man, og noen ganger taper man. Høyre er meget fornøyd med det vi har oppnådd i denne regjeringskoalisjonen, vi har utmerkede samarbeidsforhold, vi taper litt og vi vinner litt. Slik vil det alltid være. Det samme vil Kristelig Folkeparti føle, det samme vil Venstre føle. Det er, som sagt, en luksus noen partier har som ikke selv har vært i eller er i en koalisjon, å si: Ditt program forlanger vi skal oppfylles 100 pst. Slik er ikke virkeligheten i Regjeringen.
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2002-06-13:
Jeg skal gjenta: Det er selvfølgelig slik at jeg både som Oslo-politiker og som samferdselspolitiker er svært misfornøyd med hvor mye penger vi har til disposisjon. Det er ingen medlemmer av samferdselskomiteen som vil være særlig uenig med meg i det. Men så er det altså en del andre sektorer i samfunnet som skal ha sin del, og da har vi som en overordnet målsetting – og det har vi selvfølgelig kjørt på som Høyre-politikk bestandig – at det ikke må bli så store offentlige utgifter at folk fullstendig mister incitamentet til å bruke sine sparepenger til å investere i sine barns fremtid, eller mister incitamentet til å arbeide hardt, for begge de to faktorene trenger vi for å bygge Fremtids-Norge. Derfor kan ikke vi si som SV, at vi bruker bare enda mer penger på alle sektorer, for da mener vi at det som er i selve bunnen for verdiskapningen, faller ut.
Hans Gjeisar Kjæstad (Høyre), 2002-06-13:
Jeg ønsker meg et mer radikalt SV. SV sier at den døren som det står «mer penger» på, er stengt. Et radikalt parti vil da finne ut at man skal prøve å banke på andre dører, prøve andre muligheter og ta nye grep. Det gjør ikke SV. Jeg synes det var veldig koselig at SVs representant tok for seg incentivbaserte tilskudd. Det er fint. Hun brukte ikke veldig mye tid på det, men også anbud og kvalitetskontrakter er jo spenstige elementer som skal med i den pakken. Er ikke pengene der, må vi vende oss dit vi kan få resultater, og det ligger i forskjellige former for konkurranseeksponering. Hvorfor er SV så redd for å konkurranseeksponere denne sektoren? Det er meg helt ubegripelig. Nå må SV, når det gjelder miljø og transport, ta et valg. Velger dere Marx, eller velger dere miljø?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2002-06-13:
I mitt innlegg gikk jeg inn for en utbygging av veg – at vi bør bevilge mer penger til vegutbygging. Jeg går ut fra at investeringer på vegnettet også vil komme kollektivnettet til gode, også bussselskapene i Hønefoss, som representanten Froyn henviste til. Når det gjelder anbudsprinsipp: Ansattes lønns- og arbeidsvilkår fastsettes gjennom avtaler. Og det er klart at Fremskrittspartiet også er opptatt av at de ansatte i selskapene skal ha sine rettigheter, selvfølgelig. Men det som er minst like viktig, er at brukerne av kollektivtilbudet har en god service, et godt tilbud og fornuftige priser.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2002-06-13:
Fremskrittspartiet er ingen motstander av kollektivtrafikk, selvfølgelig er vi ikke det. Vi ønsker et godt kollektivtilbud, på lik linje med alle de andre partiene, men vi ønsker også at vi skal bruke et konkurranseprinsipp. Dette gjelder også jernbane og sporveg, der vi vil ha konkurranse der flere selskaper kan gå inn og være med og gi anbud, for å få et fornuftig prisnivå. Når det gjelder utbygging av veger, er vi selvfølgelig avhengig av jernbane. Og jeg er ikke noen tilhenger av å legge ned f.eks. Gjøvikbanen – det skulle bare mangle! Gjøvikbanen har sin misjon, men da må også Gjøvikbanen bli opprustet til et nivå som gjør at brukere er villig til å bruke den. For slik det er i dag, med det monopolet vi har innen jernbanedrift, vil det ikke bli satset, og det vil heller ikke bli den bruken som vi ønsker at det skal bli. Ved å la andre få lov til å slippe til på jernbanenettet, tror Fremskrittspartiet at tilbudet bedres, og at passasjerene igjen vil begynne å bruke det. Vi så hva som skjedde da vi bevilget en del kroner ekstra til Gjøvikbanen for å bedre materiellet, da økte også passasjerantallet.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2002-06-13:
Undertegnede har aldri sagt at vi ikke vil ha kollektivtransport. Det tror jeg jeg har understreket mange nok ganger nå. Det som er viktig, er at vi vil ha kollektivtransport der det er fornuftig å ha kollektivtransport, nemlig i tettbygde strøk. Vi har ikke sagt at vi vil bygge ned kollektivtransporten, eller gi mindre til kollektivtransporten i de tettbygde strøkene. Det vi sier, er at det må konkurranse til, slik at vi får ned bevilgningene, slik at tilbudet bedres, slik at servicen bedres for passasjerene. Hva våre trailere skal gjøre når det blir avgiftsbelagt å kjøre inn i Østerrike, det vet ærlig talt ikke Fremskrittspartiet. Det må da være opp til dem som kjører trailer, å finne ut om det er lønnsomt å kjøre gjennom Østerrike, eller ikke.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2002-06-13:
Vi har nå hørt at SV er en stor tilhenger av jernbane, og det får være deres sak. Men med unntak av noen få jernbanestrekninger i de aller største byene i Norge er togtrafikken energislukende, den er dyr, den er støyende og den er overdimensjonert. Er ikke dette interessant for SV å tenke på i det hele tatt? Med det målet som SV har om 50 pst. økning av jernbanetrafikken, vil denne markedsandelen gå opp fra 4 pst. til 6 pst. Og biltrafikken vil ikke gå ned, for en togtrafikkøkning fra 4 pst. til 6 pst. er mindre enn den forventede økningen i vegtrafikken. Er det ikke da et alternativ for SV å være med og satse på vegutbygging i tillegg?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2002-06-13:
Det kan ikke være tvil om – på tross av det som representanten Ørsal Johansen nå sa om at Fremskrittspartiet ikke var imot kollektivtrafikk – at det går en hovedskillelinje i denne salen når det gjelder debatten rundt dette, og det som er skrevet inn av merknader i forbindelse med kollektivmeldinga, mellom Fremskrittspartiet og de øvrige partiene. Det understrekes i flere merknader at Fremskrittspartiet vil ha en kraftig reduksjon i midlene bl.a. til jernbane. Jeg viser også til de budsjettdebattene vi har hatt tidligere. Som det ble påpekt av representanten fra SV, er det påfallende at en bekymrer seg for forurensning fra kollektivtrafikken, men altså ikke for forurensningsproblematikken med de utallige bilene som en måtte hatt inne i denne byen hvis vi ikke hadde hatt en fungerende kollektivtrafikk. Jeg vil spørre representanten Ørsal Johansen: Uansett hvor mange parkeringsplasser man bygger i Oslo, hvor skal alle disse bilene få plass ? Så vises det til at Fremskrittspartiets politikk på dette området er i tråd med praksis i de aller fleste andre land. Da vil jeg spørre: Hvilke andre land i Europa er det som nå legger til rette for mer biltrafikk i tettbygde strøk? Er det ikke det stikk motsatte som nå er på gang? Så til slutt: Når det gjelder gods over fra vei til sjø og bane, sier Fremskrittspartiet at her skal det få lov til å flyte, man skal velge den mest kostnadseffektive løsningen. Komiteen var på besøk i Østerrike. I dag kjører vi på kvoter med våre trailere gjennom Østerrike. I nær framtid vil det komme en kraftig miljøavgift. Hva skal da våre trailere gjøre på grensen til Europa?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2002-06-13:
I arbeidet med kollektivmeldingen har Senterpartiet i svært stor grad gått inn og støttet opplegget fra Regjeringen, og det synes jeg er veldig positivt. Jeg kan samtykke i det aller meste av representanten Jorunn Ringstads innlegg. Når det gjelder distriktene og vei og den todelte politikken som denne meldingen legger opp til, er vi i Kristelig Folkeparti veldig enig med Senterpartiet. Når det er spørsmål om gulrot og pisk, er jeg også svært enig, men jeg kan ikke helt samtykke i at det ikke er sagt noe i meldingen om pisk – det er bl.a. nevnt veiprising. Selv om veiprising skal komme ut fra et lokalt initiativ, er veiprising et tiltak som kan settes i verk. Men det er et punkt jeg ønsker å gå litt spesielt inn i. Senterpartiet ønsker tydeligvis å gå noe lenger enn det Regjeringen gjør når det gjelder å få ned klimautslippene. I en felles merknad fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet viser en til klimameldingen, som også debatteres, der et viktig middel er å få ned CO2-utslippene, og at CO2-avgiften i så måte er viktig. Så skrives det: «Disse medlemmer har merket seg at framskrivninger gjort av Statens Forurensningstilsyn viser at utslippene fra samferdselssektoren vil fortsette å øke.» Da er mitt spørsmål til Senterpartiet. Hvilke tiltak utover de som er nevnt i meldingen, kan Senterpartiet foreslå å innføre for at vi i ytterligere grad skal få ned CO2-forurensningen?
Petter Løvik (Høyre), 2002-06-13:
Representanten Sørensen utfordra meg direkte på om det ikkje var greiare å sperre inne nokre bilar enn å sperre inne born. Høgre er ikkje tilhengar av nokon av delane. Vi trur ikkje vi skal prøve å sperre inne bilane, sjølv om det på ein del område kan vere greitt å satse på kollektivtrafikk, som også representanten Sørensen var inne på. Men bilen treng vi, for bilen er svært viktig i store delar av landet når det gjeld å få folk frå ein stad til ein annan. Så snakkar representanten Sørensen heile tida om at det er berre fine ord og det er berre knappar og glansbilete frå Regjeringa. Det er muleg at det her ikkje er den storsatsinga som ein kanskje kunne ønskje, men det er ikkje noka regjering før som har lagt opp til eit så ambisiøst opplegg som denne regjeringa når det gjeld kollektivtrafikk. Heidi Sørensen seier også at vi har redusert satsinga på kollektivtrafikk. Eg har lyst til å korrigere det biletet litt, for ser vi på Jernbaneverket, har dei ein auke frå i fjor til i år på nesten 10 pst. – 300–350 mill. kr – i investeringar og drift. NSB har fått ein auke på 300 mill. kr i løpet av eit par år. Og dersom vi går inn på ei anna side av kollektivtrafikken som er veldig viktig, men som denne meldinga ikkje omhandlar, nemleg fly og ferje, har vi faktisk redusert flypassasjeravgifta med 1,5 milliardar kr pr. år, noko som betyr enormt mykje for oss som bur litt utafor dei større sentra, og vi har auka tilskota til riksvegferjedrift med 400 mill. kr på to år. Dersom vi summerer dette og ser det litt i perspektiv i forhold til det som er gjort tidlegare, trur eg det er hald i å seie at denne regjeringa verkeleg satsar.
Jorunn Ringstad (Senterpartiet), 2002-06-13:
Det var jo interessant å få ein replikk frå ein tidlegare sentrumskamerat. Det er heilt rett, som Jan Sahl peikar på, at Senterpartiet i store delar av denne innstillinga støttar opplegget frå Regjeringa. Det kan vi vel òg seie er det representative for det komiteen har sagt. Det er brei oppslutning, og så er det nokre parti som vil gå litt lenger, og nokre parti som ikkje vil gå så langt som Regjeringa. Det er vel ikkje til å nekte for noko alle bør vete, at utsleppet på grunn av trafikken er stort, og det er ekstra stort i byar og bynære område. Då er det, som det har kome fram tidlegare, slik at til tider kan det t.d. i Oslo vere så mykje forureining at astmatikarar og andre må halde seg inne. Vi veit at dersom vi held fram med den politikken vi har, vil dette berre bli verre og verre. Utsleppet vil halde fram å auke. Så spør Jan Sahl om kva anna medisin enn det som er nemnt i meldinga, Senterpartiet har å føreslå. Det er kanskje ikkje nødvendig å sjå etter ny medisin, men å bruke meir av den medisinen som vi veit verkar. Det kan t.d. vere å auke delen av kollektivtransporten og samtidig få redusert bilbruken. Og då kan det hende at ein må ha såpass drastiske tiltak som det vi i samferdsleskomiteen – både denne komiteen og førre komite, som eg nemnde i innlegget mitt – har høyrt om frå store byar i andre land, at dei må vere ganske restriktive. Men det som er viktig, er at begynner ein å bli restriktiv på bilbruk og sjå nærare på talet på parkeringsplassar, må jo òg eit alternativt tilbod, altså kollektivtrafikktilbod, vere på plass. Ein kan ikkje bruke pisk fyrst, og så kjem gulrota etterpå. Det må kome i rett rekkjefølgje.
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-06-13:
Lokalt har eg opplevd å ha eit veldig konstruktivt samarbeid med Sosialistisk Venstreparti for å koma fram til gode kollektivløysingar og setja desse tinga på dagsordenen. Men når Venstre har gått inn i regjering, er det faktisk fordi vi ønskjer å vera med og påverka, vi ønskjer å få gjennomført det vi står for. Eg har sete og følgt debatten i dag, og eg opplever at Sosialistisk Venstreparti alltid seier at det ein gjer, ikkje er godt nok. Når det faktisk er denne regjeringa som har sett kollektivtrafikken på dagsordenen, og som har forpliktingar på mellom 1,5 og 2 milliardar kr, så skal ein alltid gå lenger. Og når ein ser på alle dei løfta som Sosialistisk Venstreparti gir på ulike område, stiller eg rett og slett spørsmålet: Korleis skal partiet klara å få gjennomført dei store løfta som er gitt på ulike område? Då må eg stilla spørsmål om truverdet av det som blir sagt. Vi har eit felles mål og eit felles ønske, men Venstre har valt å gå inn og vera med og påverka der avgjerdene blir tekne. Eg ønskjer meg Sosialistisk Venstreparti som ein aktiv medspelar. Og eg er veldig glad for at vi har fått til eit forlik når det gjeld klimapolitikk, der vi òg kan vera med og prioritera ein viktig bit for å løysa dei store klimautfordringane, nemleg ved å setja kollektivtrafikk og mindre bruk av bil i dei store byane våre på dagsordenen.
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-06-13:
Nei, Venstre trur nok ikkje det at kollektivbiletet i Oslo er «forbilledlig» for resten av landet, og at det er eit mål å strekkja seg etter. Derfor vil Venstre satsa på kollektivtrafikken i Oslo. Derfor har Venstre gått inn i eit byråd og verkeleg vilja satsa, lagt opp til ein forpliktande plan som skal gjennomførast innan 2005. Derfor har Venstre gått i regjering og vilja auka løyvingane til T-baneringen og til dei tiltaka som trengst i Oslo. Derfor har vi jobba for ein Oslopakke 2, der ein prioriterer kollektivtrafikk framfor biltrafikk. Dersom representanten Froyn går inn og ser i Nasjonal transportplan, vil han òg sjå kva slags føringar Venstre la i den for å prioritera opp kollektivsatsinga. Der ligg det inne satsing på kollektivtiltak både i Oslo og i andre delar av landet. Der ligg òg forpliktingar til jernbanesatsing. Vi har vore spesielt opptekne av dei jernbaneutfordringane ein har i Oslo, med dobbeltspor i retning aust og i retning vest, for å få jernbanesatsinga på det rette sporet og få fleire til å reisa kollektivt inn og ut av Oslo. Men då reknar eg òg med at representanten Froyn har fått med seg at vi er veldig restriktive på å gå inn og byggja seks-, åtte-, tifelts motorvegar. Vi har verkeleg ønskt å satsa på kollektivtiltak i Oslo. Vi er med i eit byråd, og vi er med i ei regjering for å få det gjennomført.
May Britt Vihovde (Venstre), 2002-06-13:
Eg har ikkje for vane å skjella ut nokon, verken lokalt eller sentralt. Men eg hadde lyst til å påpeika at når det heile tida blir fokusert på manglande statlege løyvingar til kollektivtrafikken i Hordaland, er det prinsippet slått klinkande klart fast i denne kollektivmeldinga – og eit samla storting, eg lurer på utanom Framstegspartiet, har slutta seg til – at dei som stiller opp lokalt med gode tiltak for å fremja gode kollektivtiltak, anten det er trafikkregulerande eller det gjeld framkomst, skal staten påskjøna. Når ein då ser at Bergen og Hordaland er nesten på jumboplass når det gjeld tilskot til kollektivsatsing, mens ein kan sjå trafikkvekst i Kristiansand og Stavanger, ein kan sjå på Vest-Agder og Rogaland som har stilt opp og fått ting til, må ein få lov å stilla spørsmål og påpeika at her må det til ein spleis og ein dugnad, og ein må samarbeida. Venstre har vore konstruktiv i Hordaland, vore med og bidratt til at gode ting skal gjennomførast. Men det er den politikken som har vore ført i dette fylket i mange tiår, der ein har prioritert vegutbygging framfor gode kollektivtilbod og gode kollektivtiltak, som no gir seg så dramatiske utslag i Bergen. Så har eg lyst til å seia at det var denne regjeringa, der Venstre er med, som sørgde for dei første 5 mill. kr til bybane i Bergen. Vi er skikkeleg opptekne av å få til dette, og ein vil òg sjå når Bergensprogrammet blir lagt fram i morgon, forhåpentlegvis, at Venstre vil vera med på ein spleis. Men eg har lyst til å påpeika at då må dei politikarane lokalt òg vera med og prioritera kollektivtiltak og ikkje sitja og venta på at det berre er staten som skal vera med og bidra.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-05-06:
Dette er et forslag fra fire representanter fra Arbeiderpartiet som ønsker endringer i sluttbehandlingsavgiften for avfall som brukes til energigjenvinning. Sluttbehandlingsavgiften er en avgift som betales når man leverer inn avfall. Den er bygd opp slik at man har en grunnavgift på 80 kr, og så har man 240 kr på toppen av dette – alt etter forbrenningsgrad. Den ble innført 1. januar 1999 som et resultat av arbeidet til Grønn skattekommisjon og har som hensikt at man ved sluttbehandling av avfall skal stimulere til avfallsminimering og til ombruk. Komiteens flertall ser at dagens avgiftssystem kan ha svakheter, men understreker at målet med avgiftssystemet er å stimulere til avfallsminimering, reduksjon i miljøskadelige utslipp, ombruk og materialgjenvinning, og man ønsker ingen endringer i avgiften nå, selv om man ser at denne avgiften kan ha svakheter. Departementet har da også annonsert at man er i gang med et arbeid, og saken skal legges fram for Stortinget i forbindelse med statsbudsjettet for 2003. Dette er komiteens flertall enig i, og understreker at avgiftens formål står fast, men hvis den kan gjøres enda mer treffsikker, er komiteens flertall enig i dette. Komiteens flertall består av SV, Senterpartiet og regjeringspartiene. Jeg antar at komiteens mindretall, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet, vil begrunne sitt standpunkt. Man har likevel valgt å ikke fremme avvikende forslag i innstillingen, så samtlige står bak at dette vedlegges protokollen. Dette vil være en sak som Stortinget vil komme tilbake til i det ordinære budsjettet.
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2002-05-06:
Dette blir åpenbart en årviss behandling av samme tema. Fra Arbeiderpartiets side mener vi at man skal beholde det regelverk som ligger der i dag, nemlig at båtforeninger som ikke driver kommersielt, skal være unntatt, mens ren kommersiell drift bør være pålagt merverdiavgift. Jeg viser da til den behandling som har vært tidligere. Ellers er det jo fristende å merke seg at det ikke er alle forslag og initiativ som kommer fra Stortinget, som Regjeringen er like skeptisk til, og det blir tydeligvis en ny behandling når man kommer tilbake. Jeg vil ta opp det forslaget som er inntatt i innstillingen fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti, om at forslaget fra flertallet blir å avvise.
Trine Skei Grande (Venstre), 2002-05-06:
Arbeiderpartiet har foreslått å fjerne grunnavgiften for forbrenningsanlegg. Dette forslaget vil føre til at det blir betydelig rimeligere å brenne avfall, og at mulighetene for avfallsreduksjon, ombruk og gjenvinning reduseres. Finansministeren uttaler i sitt brev til komiteen: «En eventuell fjerning av grunnavgiften ville gi en gjennomsnittlig avgift for forbrenningsanlegg som utgjør om lag 20 pst. av den opprinnelige avgiften på 320 kroner. … En avgift utformet slik som representantene foreslår, vil være svært mye lavere enn miljøkostnadene ved forbrenning av avfall tilsier og vil svekke avgiftens motiv til avfallsreduksjon og materialgjenvinning.» Venstre og flertallet i komiteen går derfor mot forslaget fra Arbeiderpartiet. Vi er enig i at dagens system har svakheter, men mener det er helt sentralt at avgiftssystemet nettopp stimulerer til avfallsminimering, reduksjon i miljøskadelige utslipp, gjenbruk og materialgjenvinning. Hvis avgiftene endres slik at det blir rimeligere å brenne avfall, vil det være betydelig vanskeligere å nå alle disse målene. Venstre mener gjenbruk fortsatt bør være det primære, mens forbrenning må være det sekundære alternativet. Ressursene må kunne brukes på nytt. Avfall har en større verdi som råstoff til ny produksjon enn som energikilde. Venstre er glad for at et klart flertall av partiene på Stortinget stiller seg bak dette. Det er illustrerende at det bare er Fremskrittspartiet som støtter Arbeiderpartiets forslag. Jeg tror at miljøet i dette land er veldig glad for at de to partiene ikke har flertall lenger. Regjeringen har varslet at det skal fremmes konkrete forslag til bedring i utformingen av sluttbehandlingsavgiften i statsbudsjettet for 2003, slik at avgiften kan gjøres mer treffsikker. Venstre mener vi bør vente med å gjøre endringer i avgiften til slike forslag foreligger.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2002-05-06:
Komiteens flertall legger vekt på at merverdiavgiften er en generell avgift på forbruk, og at den derfor bør være mest mulig nøytral. Derfor vil innføringen av en lavere sats på ytterligere en gruppe varer kunne skape press for å innføre lavere sats også på andre områder. Fremskrittspartiet mener at dette er en uheldig bruk av lovens prinsipper som argument for ikke å bruke de differensieringsmuligheter som ligger i systemet. Det er ingen grunn til at Norge ikke skal kunne gjøre som de fleste andre europeiske land, som har en eller annen form for differensiering av merverdiavgiften på legemidler. Det virker noe underlig når departementet nylig har foreslått å unnta opplysningstjenester som gjelder personbefordring, et område hvor avgrensningsproblemene er atskillig større og begrunnelsen atskillig dårligere, og at et forslag om en utredning av effekten av redusert merverdiavgift skal være problematisk å støtte. Høy merverdiavgiftssats gjør at de som har lite å rutte med, betaler forholdsvis mye av det de har, i moms, og en differensiert sats vil virke sosialt omfordelende på et så viktig område som legemidler. Når et stortingsflertall kan gå inn for redusert avgift på matvarer, er det vanskelig å forstå at det samme ikke engang kan vurderes for legemidler. Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.
Per Erik Monsen (Fremskrittspartiet), 2002-05-06:
Utvidelsen av merverdiavgiftsgrunnlaget til også å gjelde tjenester generelt har skapt en rekke problemer som bl.a. går på vanskelige avgrensninger og konkurransevridning innen en rekke bransjer. Dette har bl.a. rammet utleiere av private båtplasser som driver i konkurranse med båtforeninger. Når private næringsdrivende må beregne merverdiavgift på sine båtplasser, mens båtforeningene slipper, er det ikke til å undres over at private utleiere taper i konkurransen og mister kunder. Det er denne urimelige konkurransevridningen forslagsstillerne ønsker å fjerne. Det er derfor gledelig når finansministeren i sitt brev av 5. april 2002 skriver følgende: «Jeg er enig med forslagsstillerne i at det kan virke urimelig at båtplassutleie i næring behandles forskjellig fra utleie fra båtplassforeninger. Jeg ønsker derfor å vurdere å foreslå et unntak for slik virksomhet.» Komiteflertallet har tatt finansministeren på ordet og ber Regjeringen komme med et slikt forslag i budsjettet for 2003. Det vil løse problemet for denne bransjen. Men merverdiavgiftsreformen har ført til en rekke vanskelige avgrensninger mellom avgiftsplikt og avgiftsfritak, og det ville være både naturlig og fornuftig å se disse avgrensningsproblemene i sammenheng.
Karl-Anton Swensen (Kystpartiet), 2002-05-06:
Forslaget fra representantene Kenneth Svendsen og Per Erik Monsen om å likestille privat utleie av båtplasser og båtforeninger når det gjelder merverdiavgiftsplikt, er et godt og viktig forslag. Forslagsstillerne er her inne på et viktig poeng når det gjelder å unngå den urimeligheten det er at båtplassutleie i næring behandles forskjellig fra utleie fra båtplassforeninger. Ved behandlingen av Ot.prp. nr. 2 for 2000-2001 vedtok stortingsflertallet endringer i merverdiavgiftsloven som bl.a. innebar at utleie av private båtplasser skulle innlemmes i merverdiavgiftsområdet fra 1. juli 2001. Endringen førte til en kraftig konkurransevridning mellom båtforeninger på den ene siden og private utleiere av båtplasser på den andre siden. Det er derfor viktig at man får rettet opp også denne skjevheten som merverdiavgiftsreformen i 2001 forårsaket. Det kan for øvrig nevnes at et liknende forslag ble behandlet i fjor uten å få flertall i Stortinget. Det er derfor gledelig å konstatere at det nå er et flertall for å frita utleie av båtplasser for merverdiavgift. Et mindretall, bestående av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti, ønsker å avvise forslaget om å frita utleie av båtplasser for merverdiavgift, og jeg regner med at de redegjør for sitt forslag selv. Jeg tar med dette opp komiteens tilråding, som er som følger: «Stortinget ber Regjeringen i forbindelse med statsbudsjettet for 2003 komme med forslag om å frita utleie av båtplasser for merverdiavgift.»
Per-Kristian Foss (Høyre), 2002-05-06:
Til siste taler kan jeg bare bemerke at Regjeringen er veldig takknemlig for gode forslag fra Stortinget, særlig når vi har gjenkjennelighetens blikk på forslagenes form. Det er ikke det at de kommer fra Stortinget som er galt, men at eventuelle forslag tas opp utenom budsjettbehandling. Her henvises forslaget nettopp til det stedet det hører hjemme, nemlig i den årlige behandling av helheten i skatte- og avgiftssystemet. Jeg har bare lyst til å si at det er mange avgrensningsproblemer i forbindelse med det nye tjenestemomsforslaget. Det har vel et økende antall politikere i økende grad blitt klar over – noen av dem sitter også i Stortinget. Jeg tror imidlertid at man er nødt til å ta dette område for område, og på dette området synes det nok som om kriteriet «forening» for å kunne drive båtutleie, også kan være et kriterium som det er lett å misbruke. Det kan bli mange foreninger med større eller mindre grad av kommers hvis denne avgrensningen opprettholdes. Vi har siden brevet til finanskomiteen ble skrevet, arbeidet videre med dette. Det krever en lovendring. Lovendringen vil inneholde den nødvendige avgrensning, slik at det heller ikke kan misbrukes av enhver forretningsvirksomhet som – nær sagt – måtte ønske å skaffe seg en båtplass, og eventuelt leie den ut. Så det vil bli avgrensninger som sikrer at det er det reelle formålet som dekkes. Jeg tar sikte på å sende lovforslaget ut på høring i midten av juni.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2002-05-06:
Referatet er ikke omdelt.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2002-11-07:
Jeg foreslår Grethe Fossli og Sigvald Oppebøen Hansen.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2002-11-07:
På vegne av Per Sandberg og meg selv fremmer jeg forslag om endringer i lov om kommuner og fylkeskommuner.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-07:
Bare kort til Frøiland: Den utenrettslige tvisteløsningsmekanismen som eiendomsmeglerne og Forbrukerrådet ønsker, ønsker man jo fordi det er enkelte som ikke ønsker å være en del av dette. Det er særlig advokatene, som har sin egen disiplinærnemnd. Det gjelder også dem som ikke er organisert i eiendomsmeglernes egne organisasjoner. Det gjør at man som forbruker er prisgitt tilfeldigheter med hensyn til hvor man havner, og hvilken kompetanse som eksisterer i ulike nemnder. Det er klart at advokatenes disiplinærnemnd hovedsakelig steller med helt andre ting enn eiendomsmegling. Advokatene steller med helt andre saker, simpelthen fordi det er deres rolle. Men det er enkelte advokater som driver med eiendomsmegling. Vi har ønsket at disse skal være en del av den samme nemnd, slik at forbrukernes interesser er sikret gjennom en kompetent nemnd. Det viser seg at denne prosessen riktignok har pågått en stund, men man har altså ikke kommet i mål, simpelthen fordi det er så motstridende interesser, særlig mellom advokatene og eiendomsmeglerbransjens egne medlemmer. Derfor er det for meg komplett uforståelig hvorfor Arbeiderpartiet her velger å støtte Advokatforeningens særinteressesyn og ikke det som er forbrukernes brede syn, nemlig at det skal finnes én nemnd. Man skal som forbruker ikke være prisgitt tilfeldigheter med hensyn til hvor man måtte havne i forbindelse med klagebehandling ved kjøp eller salg av eiendom. Derfor er det helt uforståelig at man sier at departementet må se på dette en gang til, og komme tilbake hvis det er nødvendig. Departementet har jo sett på dette. De ønsker det ikke, mens forbrukerne ønsker det, og eiendomsmeglerbransjen selv ønsker det. Advokatene ønsker det ikke, for de vil gjerne ha sin egen lille laugsgreie i disiplinærnemnda. Da er det svært uforståelig for meg hvorfor Arbeiderpartiet ikke velger å ta forbrukernes parti i dette spørsmålet, men velger å støtte Advokatforeningens særinteressesyn. Det betyr simpelthen at dette gir en dårligere beskyttelse for forbrukeren enn vi nå kunne ha fått, hvis Arbeiderpartiet hadde valgt å støtte dette. Dette er en mulighet til å sørge for at denne prosessen går på skinner, ikke at det skal være mulig å obstruere den fra enkelte særinteressers side.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-07:
Dette var i sannhet et merkelig innlegg, fordi det var preget av manglende innsikt i det mindretallet faktisk gjør. Når representanten Larssen kan få seg til å si at dette er preget av mistillit til bransjen, så er det beviselig feil. Det er jo bransjen selv som har ønsket veldig mange av disse skjerpingene av lovverket. Grunnen til det er at denne bransjen gjennom lang tid, berettiget eller uberettiget, har slitt med et noe frynsete rykte. Den har blitt hengt ut i mange av landets ledende medier gjennom transaksjoner som har vært mangelfulle, lite kompetente og kanskje også kriminelle. Dette er ikke bransjens skyld, det er selvfølgelig enkeltaktører i bransjen som har dette problemet, men det skaper problemer for hele bransjen. Det betyr at vi nå opplever at eiendomsmeglerbransjen selv, sammen med forbrukerinteressene, har ønsket en skjerping. Å kalle dette mistillit til bransjen er jo i beste fall feil. Dette er en prosess som har pågått i lang tid. Mange av de forslagene som representanten Larssen nå ønsker å raljere mot, er del av en prosess som har foregått i lang tid, som er vurdert både av Kredittilsynet, av departementet, av bransjen selv og av forbrukermyndighetene. De er også vurdert av Advokatforeningen, som i de fleste tilfeller velger å være imot dette, fordi de ønsker å ha sine egne privilegier. Det er helt legitimt, men det er forbrukernes interesse i disse store økonomiske transaksjonene som må være Stortingets utgangspunkt. Vi har bare sagt at vi ønsker at advokater må ta et valg, og at de skal delta i dette på samme måte som alle andre. Vi ønsker ikke noe forbud mot at advokater skal drive eiendomsmegling, det må de selvfølgelig få lov til å gjøre, men da må de ta et valg. Dette vil være i bransjens totale interesse og i forbrukerens totale interesse. Derfor synes jeg det er merkelig at representanten Larssen bruker denne tonen for å beskrive mindretallet. Vi ønsker å innføre enkelte skjerpinger i loven, men åpne for dispensasjonsadgang fra departementet, slik at bransjen vet hva de har å forholde seg til. De prosessene som har pågått en periode, har dessverre ikke kommet i mål. Hadde disse prosessene kommet i mål, så hadde ikke dette vært nødvendig. Det er enkelte – det er ikke noe å legge skjul på – store aktører innenfor eiendomsmeglingsbransjen som ikke ønsker dette, og det er enkelte særinteresser knyttet til advokatene som ikke ønsker dette.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-07:
Det er ganske merkelig å høre at et ledende regjeringsparti framstår i Stortinget som et rent underbruk av Den Norske Advokatforening. Jeg må si at det har jeg ikke hørt før, og det håper jeg fru Larssen kan korrigere i sitt svar til meg, for slik framstår det hun nå sier. Denne saken har vært på omfattende høring. Eiendomsmeglingsbransjen har vært på høring i finanskomiteen, de har laget skriftlige høringsuttalelser til finanskomiteen, og alle disse forslagene er vurdert av bransjen selv. Advokatforeningen har sovet i timen – det har de selv sagt i Aftenposten for ikke så lenge siden – de var ikke oppmerksomme på at denne saken lå til behandling. De kom i siste liten med et brev til finanskomiteen der de kommenterer de ulike spørsmålene som ligger her. Det betyr at nesten alt det fru Larssen nå sa, er beviselig feil. Enten så har hun også sovet i timen, eller så vet jeg ikke. Ingen av disse spørsmålene er konstruert av finanskomiteen som sådan, de er kommet som innspill i den lange prosessen som har vært, gjennom kontakt med Forbrukerrådet og eiendomsmeglernes egne organisasjoner. Det betyr at når mindretallet fremmer dette, er det fordi vi ut fra en totalvurdering mener at dette vil gavne eiendomsmeglingsbransjens totale renommé, og vil være en sikkerhet for forbrukeren. Vårt perspektiv har vært at dette er forbrukerbeskyttelse av beste merke. Og når vi opplever det litt særegne som ofte ikke fremstår i offentligheten, nemlig at forbrukerinteressene og eiendomsmeglernes egne organisasjoner er enige, så er det i utgangspunktet et sterkt signal om at Stortinget faktisk bør foreta litt mer innstramming enn det Regjeringen har foreslått. Jeg tror at fru Larssen hadde tjent godt på å følge litt bedre med i timen, i likhet med Advokatforeningen, som kom litt sent på banen. Jeg tror at Høyre som parti hadde tjent på å framstå noe mer som et selvstendig parti og ikke et rent underbruk av Den Norske Advokatforening.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-11-07:
Det er i grunnen flere ting som kunne vært ønskelig å ta opp med statsråden. Men la meg bare ta opp det han selv valgte å vektlegge, nemlig dette forbudet mot å drive annen virksomhet når man har valgt å drive med omsetning av bolig. Dette spørsmålet har vært omfattende vurdert. Kredittilsynet velger å ikke støtte dette forbudet. Forbrukerrådet er derimot ganske klare på at de mener dette er riktig. Hvis man ser på den totale omsetning av bolig i Norge fra det siste tilgjengelige statistikkår, som er år 2000, vil det være 72 748 formidlinger som er foretatt av eiendomsmeglingsforetak, det vil være 10 836 som er foretatt av firmaer med en advokat som faglig leder, mens det bare er 3 302 formidlinger som er foretatt av advokater, altså advokater som ikke er i advokatpraksis for øvrig. Det betyr at dette er en relativt liten del av det totale omfanget av omsetningen av boliger. I sin alminnelighet vil jeg tro at advokater håndterer dette profesjonelt, og det er ikke mitt ønske å si at dette i all hovedsak ikke vil bli håndtert profesjonelt. Grunnen til at dette er et problem, er denne uheldige mistanken om rolleblanding. De fleste av oss må på et tidspunkt i livet velge yrke. Det betyr at det i dette ikke ligger noe ønske om at advokater ikke skal kunne formidle bolig, men det er et ønske om at man da velger å drive med dette, og ikke annen næringsvirksomhet. Dette er selvfølgelig for å ha et sikkerhetsnett for å hindre eventuell rolleblanding eller mistanke om rolleblanding, eller at det kan oppstå situasjoner der dette på en måte blir et tema. Vårt ønske er at dette ikke skal være et tema. Ved enhver formidling av bolig, det være seg gjennom et eiendomsmeglingsforetak eller en advokat, skal man ha den samme sikkerhet for kunnskap, kompetanse og uhildethet. Det er derfor dette har blitt et tema. Det er derfor Kredittilsynet brukte mye tid på å drøfte dette. De konkluderer riktignok ikke likt med mindretallet. Forbrukerrådet konkluderer likt med mindretallet.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-11-07:
No hadde ikkje eg hatt noko problem med å støtta Advokatforeininga, dersom det var det eg skulle gjera, og det var gode grunnar for det. Eg synest at måten saksordføraren harselerer med den foreininga på i forhold til forbrukarane, er litt unyansert. Eg er faktisk veldig oppteken av å ta vare på forbrukarane sine interesser. På bakgrunn av høyringsutsegnene seier Finansdepartementet at dette er blant dei spørsmåla som må utgreiast nærare. Då synest eg at det kan gjerast. Eg tek ikkje stilling til kven av desse to som skal vinna, dersom det skal vera eit løp som skal vinnast, for det er viktig å ta vare på forbrukarane sine interesser. Men eg har tillit til at departementet gjer den jobben på ein ordentleg måte og kjem tilbake til det. Så eg føler meg ikkje råka når det vert sagt at eg ikkje tek vare på forbrukarane sine interesser, for vi har frå Arbeidarpartiet si side ikkje sagt noko om kven som skal vinna ein eventuell kamp. Den jobben med utgreiingar gjer departementet, og så kjem ein tilbake til det.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-11-07:
Saksordføraren har gjort greie for denne saka på ein framifrå måte. Frå Arbeidarpartiet si side er vi einige med saksordføraren i alt som er sagt. Spørsmålet om kjønnsnøytralitet i pensjonsordningar er eit veldig viktig likestillingsspørsmål. Tidlegare, då vi hadde berre ytingsbaserte pensjonar, var ikkje dette noko problem, for kjønnsnøytraliteten er teken vare på i folketrygda, som omfattar alle, og i kommunal sektor ved ordningar i eigne selskap. I staten er det løyst ved at ein har ei eiga lov som utløyser like rettar for kvinner og menn. Det var då vi fekk den innskotsbaserte pensjonsordninga at dette problemet oppstod, og det har vore vanskeleg å få dette på plass. Så langt som ein kjem i dag, og som saksordføraren har gått gjennom, er dette difor eit steg i riktig retning. Det er klårt at eg er veldig glad for det som Regjeringa har sagt. Når vi ser på denne saka i forhold til KLP, har Regjeringa sagt at dei har varsla organisasjonane i arbeidslivet om at dei ynskjer å gje alle livsforsikringsselskap moglegheit til å tilby kjønns- og aldersnøytrale pensjonspremiar i offentleg sektor. Det er positivt at dei vil gjera dette, for det er viktig at alle selskapa får moglegheit til det framfor å snevra dei inn. Vi har aldri vore opptekne av at det berre er eitt selskap som skal gjera det. Vi har frå Arbeidarpartiet si side vore opptekne av at alle skulle ha moglegheita, så det er vi einige med Regjeringa i. Men så er vi veldig overraska over at ikkje regjeringspartia, og heller ikkje Senterpartiet subsidiært, støttar forslaget frå Arbeidarpartiet, Framstegspartiet og Sosialistisk Venstreparti om at Regjeringa skal koma tilbake med endringar i verksemdsreglane for livsforsikringsselskap som opnar for ein generell rett til å tilby tenestepensjonar med kjønns- og aldersnøytrale premiar. Dette skal ein tilby alle. Ein treng ikkje fleire utgreiingar om dette. No ber ein om at Regjeringa kjem tilbake med dette til Stortinget, helst til neste år, eller så snart som mogleg. Eg synest dette er eit viktig steg, og det er flott det eit fleirtal i Stortinget seier om både offentlege og private pensjonsordningar. Eg må seia at eg i grunnen var veldig glad for og overraska over at vi klarte å få det til. Men eg er veldig forundra over at regjeringspartia, etter det dei har sagt om dei offentlege pensjonssystema, seier at dei vil venta på nokre brev, og så skal dei sjå om dei skal ha ei utgreiing. Kvifor i all verda skal ein ha ei utgreiing? Berre stø det forslaget som ligg her, for det vil gagna kjønnsnøytraliteten både i offentleg og privat verksemd!
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2002-11-07:
Alt det eg har gjort greie for tidlegare når det gjeld offentlege pensjonsordningar i folketrygda si varetekt, er jo på ein måte på plass. Då ein laga lova om innskotsbaserte pensjonar, såg vi at dette vart heilt feil i forhold til kjønnsnøytralitet og dei argumenta Morten Lund har. Dersom eg ikkje hugsar heilt feil, følgde vel òg regjeringa Stoltenberg opp det som var lagt til grunn gjennom tidlegare regjeringar, der Morten Lunds parti var med i regjering. Så dette har ikkje vore så klart. Det var Bondevik-regjeringa som la grunnen for mykje av det som galdt innskotsbaserte pensjonar. Så det har ikkje vore så klart at det har vore enkelt å løysa dette. Derfor sette ein ned Kvidal-utvalet, og ein ser kva dei har kome fram til etter to år, og når vi ikkje klarar å få det til betre, vil Morten Lund ha ei ny utgreiing. Då seier vi andre som er i eit fleirtal : Nei, no treng vi ikkje meir utgreiingar. No må livsforsikringsselskapa få moglegheit i si verksemd til å tilby dette, for dei har ikkje hatt moglegheita før. Så eg synest vi no følgjer opp det som både kvinnerørsla og partiet har sagt før. Men det er Morten Lund som har grave seg ned i ei felle, i og med at han skal utgreia nærare, fordi han ikkje har svar på det. Men det finst eit svar no, slik at vi kjem vidare.