Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-02:
Dette er en viktig sak, som - som mange av de andre sakene i Stortinget - har å gjøre med å gå opp en del grenseganger for hvordan vi skal forholde oss til en virkelighet som flertallet setter liten pris på, men som likevel er en realitet ute i samfunnet. Således er det prinsipielt viktig. Det er også viktig å få en avklaring i forhold til hva slags premisser og hvilken arena man kan ha som grunnlag for å ta de nødvendige debattene om hvor grensene skal gå, og under hva slags regime man skal gjøre dette, og - ikke minst - hva slags innsyn allmennheten skal ha som grunnlag for sine debatter. Derfor er det helt betimelig at man får en avklaring av arenaen hvor man kan debattere grensene. Man går opp de politiske skillelinjene, jf. det som saksordføreren og representanten Gjul var inne på i stad. Man ser at f.eks. for Kristelig Folkeparti er det uakseptabelt å være med på dette, noe som bunner i en politisk ideologi. Det skal man ha respekt for. Det handler også om muligheten til ytringsfrihet og informasjonsfrihet. Så lenge vi er realister, må vi innse at denne typen materiell forefinnes ute i samfunnet, enten vi liker det eller ikke, og vi må forholde oss til det. Da blir vår oppgave å skape en arena for det, og ikke minst avklare hva som skal straffes av loven, og under hvilke vilkår. Flertallet går nå inn for å lage en ordning hvor man kan ha en framvisning til personer over 18 år i regi av ikke-kommersielle filmklubber utenfor næring eller etter tillatelse fra politiet. Det er i utgangspunktet greit nok, men det hadde kanskje vært interessant å høre litt mer om hva en ikke-kommersiell filmklubb er. Er det en klubb med to medlemmer, med tre medlemmer? Skal man ha noen varighet for medlemskap? Kan man melde seg inn på gaten utenfor en framvisning? Hva er problemstillingen her? Vi registrerer og oppfatter helt klart at man har en ambisjon om å følge opp det som ligger i Norsk Filmklubbforbund, men vi stiller oss likevel tvilende til om dette er en fornuftig måte å gjøre det på. Vi tror at dette kun vil føre til kreative og spekulative ordninger for å omgå det lovvedtaket som man her fremmer forslag om. Så har man også tatt høyde for at politiet skal inn og se på dette, ikke - som saksordføreren korrekt var inne på - om filmen er forbudt eller ei, men om man har adgang til å kjøre framvisning av den. For Fremskrittspartiets del stiller vi oss tvilende til om det er fornuftig å bruke politiets ressurser til dette. At politiet skal kunne foreta stikkprøvekontroll, bør være helt uproblematisk, men at man skal ha en formell godkjenning, er vi skeptiske til. Det tror vi bare vil ende opp som - skal vi kalle det, med all respekt for Stortinget - et politisk alibi for personlig og egen god samvittighet. Vi har altså ikke noen tro på det og ønsker en annen tilnærming. Vi mener at det er to ting som må ligge i bunnen her. Det er at alle som skal ha adgang til å se slike filmer, må være over 18 år, og det må være en person til stede som er ansvarlig for å sikre nettopp det. Utover det mener vi det ikke er behov for noen særendringer. På bakgrunn av dette tar jeg opp vårt alternative forslag i innstillingen.