Monica Mæland (Høyre), 2021-02-23:
Da regjeringen tiltrådte i 2013, sto politiet i en krevende situasjon. Gjørv-kommisjonen hadde avdekket svikt og mangler i politiets beredskaps- og kriseledelsesevne. Vi fikk høre historier om ressurser som ikke fant hverandre. Politianalysen avdekket store forskjeller i hvordan politiet var organisert, med hvilken kvalitet og effektivitet oppgavene ble løst, og hvordan det enkelte politidistrikt innrettet tjenesten. Alle var enige om at noe måtte gjøres. Vi tok tak i dette på to måter. Vi styrket beredskapen, og vi gjennomførte en omfattende reform for politiet. Reformen fikk bred tilslutning da den ble behandlet i Stortinget i 2015. Endringene var nødvendige, og mye er forbedret. Reformen har gitt bedre kvalitet og mer enhetlige tjenester. Vi har aldri før hatt flere politifolk i hele landet, og politiet er nå bedre rustet til å bekjempe alvorlig kriminalitet. Totalt sett leverer politiet bedre tjenester nå enn før reformen, men politiet må fortsatt tilpasse seg i takt med utviklingen i samfunnet. Vi må ha et politi med kapasitet og kompetanse tilpasset både dagens og morgendagens kriminalitet og sikkerhets- og beredskapssituasjon. Framover vil politiet trenge ulike typer kompetanse for å løse oppgavene. Det siste året har vist oss hvor viktig det er at samfunnet fungerer i en krisetid. Politiet har spilt en sentral rolle under pandemien. De gjør en stor innsats for fellesskapet, og de gjør den godt. Innbyggerundersøkelsen bekrefter det. Folk har tillit til politiet, og tilliten har økt gjennom krisen. Beredskapen er styrket. Vi har fått på plass beredskapssenter og nye politihelikoptre og styrket beredskapstroppen, og vi gir innsatspersonell i hele landet mer trening. Beredskapen i Norge er også styrket gjennom bedre samvirke mellom beredskapsetatene. Vi så et eksempel på det i nyttårshelgen. Raset i Gjerdrum viste hvordan ressursene fant hverandre. Politi, brannvesen, helsevesen, kommune, Sivilforsvaret og frivillige viste fram det beste i samvirkemodellen. Vi har nå 3 600 flere ansatte i politiet enn i 2013. I 2021 sørger 400 nye, faste stillinger for at vi går forbi målet om to per tusen. Stillingene skal, når pandemien er over, styrke de geografiske driftsenhetene. Selv om mye er oppnådd, må arbeidet fortsette – innenfor straffesaksområdet og når det gjelder innsatsen mot gjengkriminalitet og forebygging av vold i nære relasjoner. Vold og overgrep mot barn skal fortsatt være et prioritert område for politiet. Mer av politiets arbeid må digitaliseres framover. Publikum forventer, og fortjener, å kunne samhandle digitalt med politiet i mye større grad i tiden som kommer. Lovverket må fortløpende moderniseres, f.eks. ved lagring av IP-adresser. Nye sikkerhets- og kriminalitetsutfordringer må møtes på nye måter. Som følge av at stadig mer kriminalitet flytter seg til internett, må politiet øke og videreutvikle sin IKT-kompetanse og ta i bruk nye teknologiske muligheter. Regjeringen har gjennom mange år satset kraftig på politiet. Politidekningen har økt betraktelig, budsjettet til politiet er rekordstort, og det samme er antall ansatte. Politiet er godt rustet til å møte framtiden. Avslutningsvis vil jeg, også på bakgrunn av representanten Amundsens visitt, kort kommentere noen oppslag som har vært i Stavanger Aftenblad de siste dagene knyttet til politiets bistand til barnevernet. Jeg registrerer at noen har ment at jeg har gitt feil informasjon til Stortinget knyttet til statistikk over denne bistanden. Det var selvsagt ikke meningen. Meningen var å svare på antall oppdrag knyttet til maktbruk mot barn. Sånn statistikk har vi ikke. Når Stavanger Aftenblad derfor hevder at det er 2 800 bistandsoppdrag mot barn i året, er det ikke riktig. Dette er mange typer bistand. Det er barnevernet som ber om bistand. Det kan være bistand for å hjelpe barnevernsansatte, det kan være bistand knyttet til å lete etter barn som ikke er der de skal være, og det kan være bistand mot utagerende barn. Det er interessant å få vite mer om dette, men det må vi først og fremst gjøre ved å spørre barnevernet hvorfor man ber om bistand, og hvilken type bistand man ber om. Det er jeg interessert i, og det tar jeg gjerne opp med barne- og familieministeren. Så er det interessant å vite hvordan politiet håndterer barn og unge. Det arbeidet er Politidirektoratet allerede i gang med. Det mener jeg er veldig viktig og veldig bra. Helt avslutningsvis: Stortingsmeldingen om politiet er viktig. Den er sterkt etterspurt, og derfor har den hatt høy prioritet i Justis- og beredskapsdepartementet. Den ble lagt frem 23. juni i fjor, og jeg er veldig glad for at vi nå får anledning til å diskutere den.