trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-10-19:
Mitt spørsmål går til kulturministeren. Innledningsvis vil jeg gjerne forsikre kulturministeren om at Høyres opplegg til momsrefusjonsordning nok ikke nødvendigvis betyr endringer i måten man kan få momsrefusjonen på. Det må i alle fall være å tilstrebe. Ellers har jeg merket meg at kulturministeren påpeker økte bevilgninger til frivillighetsområdet. Det er jeg i og for seg enig i. Men jeg vil ved inngangen til dette spørsmålet bemerke at det er naturlig å se de økte bevilgningene i lys av at vi har hatt lovgivning knyttet til spill, som også har tatt inntekter vekk fra deler av frivilligheten. Det er dit jeg vil nå, for utviklingen i Norsk Tipping – resultatet av det vi får ut av tippemidlene – er foruroligende lesning. Vi ser at inntektene går ned, reservene er brukt opp, og vi ser at til tross for restriksjonsordninger er det økning av nettspill mot utlandet, altså at spillinntekter kanaliseres ut. I avisene har jeg lest at Røde Kors har estimert en inntektsnedgang på 16,2 mill. kr. Redningsselskapet har vært et tema i denne spørretimen. Det er viktige instanser som mister inntekter, og som også hevder at dette er et løftebrudd i forhold til hva vi alle var med på her i Stortinget i 2003, da de nye spillreglene ble vedtatt. Mitt spørsmål til statsråden er om statsråden føler seg bekvem med den utviklingen av nye spill som skjer i Norsk Tipping, om det ikke er på tide å vurdere å gi dem romsligere rammer for å utvikle nettspill, for å ha et spillkonsept for spilltilbud som er tidsmessig riktig, og som vil kunne styrke inntektsgrunnlaget til de virksomhetene vi nå har snakket om.
Olemic Thommessen (Høyre), 2011-10-19:
Det er riktig. Vi hadde denne debatten også da vi diskuterte betalingsrestriksjonene som vi har når det gjelder utlandet. Det vi ser, er nok at noen av de spådommene som Teknologirådet den gangen ga, nemlig at dette ikke ville være så vanntett som vi håpet, faktisk har gått i oppfyllelse. Vi ser vel også at de rammene som er lagt for Norsk Tippings nettspill – av den type nettspill som er fristelsen i utlandet, altså nettpoker og den type spill – ikke er særlig gode. I spillpolitikken er det fortløpende et balansepunkt mellom å finne spill som appellerer nok til at folk ikke reiser utenlands, samtidig som du skal ha en forsvarlighet. Det må være grunnlag for, slik vi ser utviklingen i forhold til spillrestriksjoner i utlandet, å åpne for en større bredde av spill innenfor Norsk Tipping.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-10-19:
Håbrekkes beskrivelse av kaffekokere og Olemic Thommessens beskrivelse av regnskapsførere – eller kasserere, som det heter i Venstre – er gode beskrivelser av utfordringer, og jeg skjønner at statsråden har behov for å sette ned utvalg for å kutte byråkratiet hun sjøl har innført overfor organisasjonene. Men i bunn og grunn handler jo dette om en regjering som har liten forståelse for hva frivillighet er. Rigmor Aasrud var her for kort tid tilbake, og i en spørsmålsrunde med meg snakket hun om frivillige organisasjoner som «tjenesteleverandører» til det offentlige. Da jeg spurte om disse tjenesteleverandørene til det offentlige, også kalt frivillige organisasjoner, kanskje hadde noe mer ved seg enn bare å være tjenesteleverandører, sa hun: Ja, de hadde klare konkurransefortrinn når det gjaldt å gi anbud. Handler ikke dette om en regjering med liten forståelse for hva frivillighet er, liten forståelse for hva frivillige organisasjoner bidrar med, og liten forståelse for at denne tredje sektor har en egenverdi?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg har et spørsmål til fiskeri- og kystministeren. Det er tverrpolitisk enighet om å flytte transport fra sjø til land. Det krever tiltak. Hele Kyst-Norge har i årevis bedt om at Stad skipstunnel må bygges. Transportbrukerne ønsker sikker transport. Transportørene peker på at Stad skipstunnel kan gjøre seiling forbi det urolige og farlige Stadhavet både forutsigbart og sikkert. Etter 17 utredninger, der Kystverket først har frarådet, så anbefalt, og så igjen frarådet bygging, er nå en attende utredning bebudet, angivelig fordi noen er redd for at sjøfolkene som trafikkerer kysten vår, ikke skal treffe tunnelåpningen. Norske sjøfolk er treffsikre. Jeg er helt sikker på at de vil treffe åpningen. Det er intet hokuspokus i dette prosjektet, verken med hensyn til bygging eller bruk, tvert imot: Prosjektet lar seg bruke når det gjelder skipstrafikken langs kysten. Ny utredning fremstår som nok en utsettelse, ja faktisk som et ytterligere forsøk på å kullseile hele prosjektet. Spørsmålet til statsråden er da: Hva vil statsråden gjøre for å sikre snarlig bygging av Stad skipstunnel og forhindre flere og unødvendige utsettelser?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Takk for svaret. Jeg har det ønsket at man også fra statlig hold må kunne ta inn over seg utredninger som faktisk er gjort av andre. For 25 år siden fikk selskapet bak Stad skipstunnel NIVA og SINTEF, to anerkjente organisasjoner i Norge på forskningssiden, til å utrede virkning fra strøm og sjødrag. Det ble foretatt målinger gjennom en hel vinter. Det var ekstremvær. Det var full storm fra nord og full storm fra syd. Konklusjonen var klar: Verken strøm eller sjødrag ville gi noen problemer for bruk av skipstunnelen. Kjenner ikke Kystverket og Kystdepartementet denne utredningen? Hvorfor skal det utredes på nytt? Hvilken kompetanse bedre enn det NIVA og SINTEF har, har de såkalte kvalitetssikrerne som nå er inne i sikring av prosjektet? Vi kjenner jo dette trikset fra før, at man setter kvalitetssikrere uten kompetanse til å stoppe store prosjekter – jeg refererer her til U-864.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Mitt spørsmål til samferdselsministeren er som følger: «Gjennom forvaltningsreformen kvittet staten seg med 17 000 km dårlig vei. Fylkeskommunene overtok og har derved fått ansvar for flere dårlige veier uten å ha fått nødvendige penger til forbedring. Tilbud om statlig lån bekrefter statens dårlige samvittighet. Staten kvitterte også ut reformen med ønske om å se på permanente og komplette nasjonale føringer. Arbeidet ble igangsatt våren 2010. Når vil statsråden gi bilistene økt trygghet gjennom en nasjonal veistandard som skal gjelde uansett hvor i landet transporten går?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Takk for svaret. Ved starten av forvaltningsreformen 1. januar 2010 var situasjonen at fylkesveienes tilstand var ganske ulik, men jevnt over dårlig. Så ble bildet forsterket av at man fikk mer dårlig vei. Jeg tror statsråden og jeg deler ønsket og målet om et sikkert og enhetlig veinett over hele landet. Men nå er altså situasjonen, etter at forvaltningsreformen har trådt i kraft, at av det samlede riks- og fylkesveinettet i landet er ca. 80 pst. faktisk fylkesveier. Da er det viktigere enn noen gang at man kan føle trygghet for at det er sikker og god vei med en nasjonal standard, fortrinnsvis, som gjelder uansett hvor i landet man kjører, uansett hvor transporten går, uavhengig av fylkeskommunens økonomi – det er 19 fylker – og uavhengig av prioriteringer i de samme 19 fylkeskommunene.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg er glad for den siste presiseringen. Det er det som er virkeligheten ute i verden. Samtidig er det også slik at i statsbudsjettet på side 66 problematiseres dette med nasjonale føringer og nasjonale standarder opp mot hensynet til «fylkeskommunal handlefrihet». Er det ikke viktigere å ha trygghet gjennom nasjonale føringer som sikrer sikker transport uansett hvor man er i landet, enn at hensynet til fylkeskommunal handlefrihet skal veie tungt, og at fylkene selv i stor grad skal bestemme og styre standarden på veien? Er det ikke viktigere å gi veibrukerne og transportbrukerne sikkerhet? Foreløpig får vi heller ikke hjelp fra Vegtilsynet, som skal begynne med bare å se på riksveinettet.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-10-19:
Jeg tror statsråden selv også hører at dette er litt på vikende front. Dette kan jo sammenlignes med om lastebiler treffer et tunnelhull på veien i dårlig vær og på glatt føre. Det er slik at det langs hele kysten vår er ferjeleier, og ferjene finner faktisk fram til disse ferjeleiene mange ganger om dagen, hele året – uansett vær. Det er en skipssimulator på Høgskolen i Ålesund hvor man seiler fra Kjødepollen og inn gjennom tunnelen. Det har vi selv vært med på i transportkomiteen. Moderne fartøy har thrustere og posisjoneringssystemer som gjør at de kan ligge på meteren ute i Nordsjøen i storm og uvær. Dreier ikke dette seg nå om at man her er på vikende front, ja helt ut i parodien? Kan ikke statsråden like godt si at dette prosjektet vil hun rett og slett ikke realisere, selv etter 17 utredninger?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-10-19:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til fiskeri- og kystminister Lisbeth Berg-Hansen.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-10-19:
Vi har tidligere i dag snakket om Redningsselskapet og den frivillige innsatsen de yter, og deres finansieringsgrunnlag, som i høyeste grad er en viktig del av det spørsmålet som nå behandles. De redder liv langs kysten. De foretar også en viktig førstelinjetjeneste med hensyn til oljevernberedskap. Så dette er i høyeste grad en frivillig innsats som vi må vite å ta godt vare på. Dette er finansiert hovedsakelig med lokal innsats, f.eks. barn/kvinner som holder basarer og messer, og får penger til virksomheten. Etter hvert har man altså spart seg opp et fond på 700 mill. kr, som de selvfølgelig må få disponere selv. Har statsråden gjort seg noen tanker om hvorvidt dette alternativt skulle vært finansiert over statsbudsjettet – hva dette ville koste?
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Det er slik at skattyter har plikt til å gi alle relevante opplysninger om inntekten i selvangivelsen. Det er også slik at tilleggsskatt skal ilegges når skattyter gir uriktige eller ufullstendige opplysninger. Satsen for ordinær tilleggsskatt er 30 pst. Så ble det innført nye regler for tilleggsskatt i 2010. Etter de reglene er det ikke lenger adgang til å ilegge tilleggsskatt med redusert sats på 15 pst. Skattyter kan fritas for tilleggsskatt når hans eller hennes forhold må anses som unnskyldelig på grunn av sykdom, alderdom, uerfarenhet eller annen årsak. Etter de nye reglene skal det mindre til for at skattyter fritas for tilleggsskatt. Mange av de som tidligere fikk 15 pst. tilleggsskatt, er etter de nye reglene helt fritatt for tilleggsskatt. I statsbudsjettet – Prop. 1 LS for budsjettåret 2012 – har departementet omtalt tiltak for å styrke skattyters rettssikkerhet. Et av de kortsiktige tiltakene som nevnes, er å vurdere å gjeninnføre muligheten til å ilegge tilleggsskatt med redusert sats på 15 pst. Selv om en del av de skattytere som tidligere fikk tilleggsskatt på 15 pst., nå er helt fritatt for tilleggsskatt, tilsier erfaringen med de nye tilleggsskattereglene at en ser på spørsmålet om redusert sats på nytt. På den bakgrunn vil jeg vurdere å foreslå en endring i ligningsloven som gjeninnfører muligheten til å ilegge tilleggsskatt med redusert sats i de tilfeller likningen blir riktig, men der skattyter ikke har oppfylt sin opplysningsplikt ved ikke å rette den forhåndsutfylte sjølmeldinga. Samtidig er det viktig å oppfylle intensjonen med større anvendelse av reglene om fritak for tilleggsskatt. Departementet vil derfor ta dette opp med Skattedirektoratet for å sikre at etaten bruker disse reglene i tråd med intensjonene.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Det siste er vi helt enig i. Det er i grunnen begrunnelsen for at vi nå vil gå gjennom reglene, både for å styrke den enkelte skattyters rettssikkerhet og for å vise den rimelighet som det er nødvendig å vise i de tilfellene der folk har gjort noe som de var ubetenksomme i å gjøre – som jeg sa i hovedsvaret – forhold som er unnskyldelige på grunn av sykdom, alderdom, uerfarenhet eller annen årsak. Det er viktig at vi passer på at vi håndterer regelverket slik at intensjonene blir oppfylt, og at skattyter både føler og ser at det er en stor rettssikkerhet og trygghet rundt det å bli ilagt skatt. Da kan det hende det òg vil gi en spore til å bidra både i verdiskaping og til å betale skatten med større glede.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg kan love at det ikke skal brukes mer tid enn nødvendig. Det er et gammelt ordtak som sier at det er von i hangande snøre. Her er det ikke bare von, det er òg mulighet for en brukbar fangst.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-10-19:
Forvaltningsreforma er ei stor reform innafor vegsektoren. Mi erfaring er at fylkeskommunane har gått aktivt inn for å fylla rolla som forsterka regional utviklingsaktør. Eg har òg inntrykk av at overføringa av ansvaret har gått bra for trafikantane fordi fylkeskommunane varetek rolla si som vegmynde og største vegeigar på ein god måte. Det er likevel viktig at staten gjennom nasjonale føringar kan bidra til eit mest mogleg sikkert og einskapleg vegnett. Stortinget la til grunn at fylkeskommunane skulle overta vegnettet vederlagsfritt, med den standard det hadde på ovetakingstidspunktet for forvaltningsreforma, og med tilhøyrande rettar og plikter. Eg går ikkje nærare inn på overføringa av midlar til fylkeskommunane, da det er kjent stoff for representanten Sortevik. Stortinget understreka òg at det er viktig med ein god standard på det fylkeskommunale vegnettet, eit akseptabelt nivå på veginvesteringane og ein fullgod politikk for trafikktryggleik i alle fylkeskommunar. Omfang og innhald i nasjonale føringar knytt til standard, trafikktryggleik m.m. må vurderast ut frå trafikantane og næringslivet sine behov og ut frå nasjonale mål. I tillegg må det takast omsyn til fylkeskommunane og Oslo kommune sin handlefridom. Det er alt gjeve nokre nokre nasjonale føringar. Andre blir fastsette om ikkje lenge. Vegdataforskrifta for fylkeskommunane og Oslo kommune vart fastsett 3. desember 2010. Tunneltryggleiksforskrifta for fylkesvegane har vore på høyring og er til handsaming i Samferdselsdepartementet. Bruforskrifta er send på høyring med frist 15. november. Eit større arbeid med nasjonale føringar er eit arbeid som er delt i to trinn. Trinn 1 har munna ut i ein rapport som har vore på høyring. Den inneheld ei overordna vurdering og ei skisse til løysing. Etter at departementet har fått Vegdirektoratet si tilråding i saka, må det takast stilling til kva det skal arbeidast vidare med i trinn 2, dvs. avklara vidare arbeid med tekniske og funksjonelle standardar for fylkesveg og fylkeskommunane sitt arbeid med trafikktryggleik.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-10-19:
Lat meg fyrst ta avstand frå uttrykket «kvittet seg med». Intensjonen er jo at vegnettet òg i vedtakssamanheng no kjem nærare dei det gjeld. Det er kortare veg mellom t.d. kommunane og dei regionale myndigheitene. Det viser òg erfaringane så langt, det engasjementet som er på samferdselssektoren og dei midlane som den enkelte fylkeskommune set inn. Dette er eit felt som regjeringa naturleg nok følgjer veldig nøye med på, for det er som representanten Sortevik seier: Folk skil ikkje mellom kva vegane heiter, det er standarden som betyr noko.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-10-19:
Eg trur dette blir ein god kombinasjon. Det har òg det fyrste halvanna året no vist. På den eine sida tek vi omsyn når det gjeld både standard og trafikktryggleik, ser på både trafikantane og næringslivet sine behov på tvers av fylkesgrensene og nasjonale mål. Så gjev vi den fylkeskommunale fridomen som er viktig. Det er jo slik at i fleire fylkeskommunar har ein utnytta den fridomen til ytterlegare å styrkja vegnettet, prioritert midlar til samferdsel ytterlegare opp. Når det gjeld Vegtilsynet, skal eg koma tilbake til det, men eg trur det her er greitt å ta det trinnvis. Vi begynner med riksvegnettet, og så fortset vi med fylkeskommunar og kommunar etter kvart.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-10-19:
La meg først si at jeg sender med største glede en oppfordring til alle som bruker skiløypene på Sjusjøen, om å være med på det spleiselaget som det er å betale for det, enten det er lokale hytteeiere som kan være med og betale, eller – det er det inntrykket jeg har – det er folk som kommer fra idrettslag i andre deler av landet og bruker anleggene. Jeg sender med største glede en oppfordring til dem om å være med og betale. Det er en del av det spleiselaget som det er å bruke fellesgoder i Norge. Problemet oppstår i det øyeblikk man begynner å åpne for å ta betalt for det som er ferdsel i utmark. Det er utrolig vanskelig å se hvordan man skulle klare å avgrense det. Det er ulike grader av opparbeiding av skiløyper over det ganske land. Skiløyper går på vei, de går på asfalt, de går på sand – de er opparbeidet på utrolig mange forskjellige måter. De opparbeides med kunstsnø og med natursnø – og det er opparbeidelse i den naturlige snøen som ligger der. Så jeg tror det vil bli en utrolig vanskelig avgrensningsoppgave.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-10-19:
Heldigvis er folk forskjellige. Noen ønsker å gå i løs snø med telemarksski, andre ønsker å gå på «trikkeskinner», og atter andre ønsker ulike former for skiskøyting, stå på snowboard osv. Det er en uendelig variasjon i hvordan folk ønsker å bruke naturen, og vi skal tilrettelegge for alt. Men jeg tror det blir en veldig, veldig vanskelig startposisjon hvis man skal begynne å ta seg betalt for det. Gundersen nevner lysløypene. Oslomarka, som jeg kjenner enda bedre enn Sjusjøen, er jo full av lysløyper. Meg bekjent er knapt noen av dem anlagt av kommunen – det kan hende jeg tar feil der – det er Skiforeningen som opprettholder dette lysløypenettet, og det er veldig varierende versjoner av hvordan det er preparert. Å begynne å definere noen løyper som så preparerte at man kan ta seg betalt for det, tror jeg er et vanskelig forslag. Det er i alle fall helt sikkert at det ikke er i tråd med friluftsloven.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg har gleden av å stille justisministeren følgende spørsmål: «Mange opplever at deres inngitte politianmeldelse blir henlagt selv om gjerningspersonen er kjent og politiet kommer til stedet. Dette hendte også et ungt par som i mai d.å. ble forsøkt fraranet sin bil. Under ransforsøket fikk den kvinnelige, høygravide sjåføren et hardt slag i magen, noe som fikk store konsekvenser i ettertid. Raneren ble dratt ut av bilen av politiet og pågrepet. Senere har saken blitt henlagt. Er statsråden av den oppfatning at slike voldssaker bør henlegges?»
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Tusen takk for svaret som jeg fikk av statsråden. Jeg synes det er veldig positiv tale å ville gå inn og se på hva som egentlig har skjedd. Det er noe av det vi kanskje kan forvente aller mest av vår statsråd at han gjør, og det vil han gjøre i denne saken. Det er bra. Men så er det jo sånn at når en sak henlegges, er det opp til den fornærmede å søke om advokatbistand med egne midler for å få endret vedtak, som vi ser i dette tilfellet. Landsforeningen for Voldsofre melder om stigende antall henvendelser som følge av mangel på hjelp fra det offentlige. Fremskrittspartiet har som kjent fremmet et omfattende forslag som styrker ofrenes rettigheter. Som jeg har fått med meg – i hvert fall inntil nå – er regjeringen på enkelte områder positiv til noe av dette. Men mener statsråden at det er riktig at det er ofrene som må bære kostnadene ved en anke, eventuelt gjenopptakelse av saker som åpenbart er henlagt på grunn av ressursmangel, og ikke fordi det mangler bevis?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Forleden dag ble det kjent gjennom media at politidistriktene i Agder internt har et notat, en slags liste, om ulike ting som politimesteren vil prioritere og ikke prioritere, og hvilke saker som skal henlegges, ut fra den listen. Her blir det påpekt ressursmangel. Etter mitt skjønn er det en politimesters ansvar og plikt å informere allmennheten om manglende ressurser, og publikum har krav på at politiet følger opp og ivaretar lov og orden. Jeg vil også mene at det er statsråden som er ansvarlig for sånne listeprioriteringer, og ikke den enkelte politimester, som sånn sett gjør så godt han eller hun kan. Er statsråden enig i dette?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Spørsmålet tar utgangspunkt i en konkret straffesak som refereres på en anonymisert måte og uten angivelse av hvor det skal ha skjedd. Jeg må ile til og si at jeg i løpet av dagen – etter å ha lest dagens aviser – er blitt kjent med saken. Jeg må svare litt generelt først. Så vil jeg ta opp det spørreren tar opp, etter hvert. La meg innledningsvis understreke at behandlingen av enkeltsaker på straffesaksområdet hører inn under påtalemyndigheten, som ledes av riksadvokaten. Påtalemyndigheten er i sin behandling av enkeltsaker ikke undergitt noen instruks fra justisministeren, så jeg kan ikke omgjøre den type vedtak eller ta beslutninger når det gjelder det å reise sak. Det rapporteres heller ikke til justisministeren om behandlingen av enkeltsaker på straffesaksområdet, om de påtalemessige beslutninger som treffes, eller grunnlaget for disse. Når det er sagt, vil jeg imidlertid understreke at alvorlige voldslovbrudd er og skal være prioriterte saker. Jeg må si, etter både å ha lest dette spørsmålet og sett dagens aviser og de beskrivelser som der gis, at jeg forstår veldig godt hvorfor spørreren stiller dette spørsmålet. Prioriteringen av alvorlige voldslovbrudd er helt klar. Her viser jeg bl.a. til riksadvokatens sentrale og landsdekkende prioriteringer. I mål- og prioriteringsrundskrivet for 2011 punkt 4 framgår det helt tydelig. En slik prioritering innebærer at det skal iverksettes og gjennomføres etterforskning når man står overfor alvorlige, grove lovbrudd – slik dette er beskrevet, så er det jo det – og at sakstypen skal gis forrang ved knapphet på ressurser. Ved lov 25. juni 2010 nr. 46 ble straffen for voldslovbrudd betydelig skjerpet. Det var et tydelig politisk signal fra et samlet storting. Det var et klart signal om skjerping av straffenivået i enkeltsaker, og det er viktig at påtalemyndigheten ser hen til de føringer som framkommer av lovens forarbeider, når de legger ned straffepåstand. Jeg mener også det ligger mellom linjene at det er en politisk ønsket aktivitet at man nettopp griper fatt i de alvorlige, grove lovbruddene. For øvrig vil jeg understreke at dersom den fornærmede er misfornøyd med politiets behandling av en sak, f.eks. at den er henlagt, kan det inngis klage til overordnet påtalemyndighet. Så vil jeg bare si kort at etter å ha lest dagens aviser skjønner jeg at denne saken faktisk er påklaget. Da er det veldig vanskelig for meg å gå inn i saken. Jeg vil aldri ha noen rolle i det. Men jeg har lyst til å være konstruktiv når det gjelder dette, for jeg mener at den gjerningen som beskrives ute, både av spørreren og i media, er svært alvorlig. Så vet vi at alle saker kan ha mange slags fakta. Jeg kan ikke ta stilling til dem, men jeg vil be om å få lov til, siden dette er kommet fram i dag, å innhente en redegjørelse fra riksadvokaten om denne saken, som jeg kan oversende i skriftlig form til spørreren.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg kjenner ikke henleggelsesgrunnlaget for denne saken, for jeg ble orientert om dette i dagens avis, men det kan vi jo få en orientering om fra riksadvokatens side. Jeg mener at det arbeidet som er gjort i løpet av de siste årene, hvor vi nettopp styrker voldsofrenes situasjon, er helt avgjort viktig. Det er sikkert mer igjen, men det er to elementer i den styrkingen som har vært viktig for regjeringa. Det første er at man skal ha adekvat bistandsadvokathjelp nettopp til det juridiske i saken. I det ligger det nettopp å få rådgivning knyttet til behandlingen av straffesaken. Jeg mener også at man bør få rådgivning i det å kunne påklage et påtalemessig vedtak, som ikke er særlig krevende å gjøre, men får man hjelp av en advokat, er det nyttig. Det er en av grunnene til at vi har måttet utvide bistandsadvokatordningen i flere saker. Det andre elementet er selvfølgelig utvidelsen av voldsoffererstatningen, som har skjedd i løpet av de siste årene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Ja, det kan jeg si meg enig i. De påtalemessige avgjørelser som tas, må politiet og riksadvokaten svare for, men prioriteringer innenfor politiet er et politisk ansvar – hvordan man organiserer arbeidet i særdeleshet, og hvordan man bruker de tildelte ressursene. Jeg vil til en viss grad også si at det er et politisk ansvar når vi alle velger å trekke fram noen saker som viktigere enn andre saker. Stortinget har gjort det, bl.a. når man sier at alvorlige, grove voldslovbrudd skal prioriteres. Det betyr jo at det må gå foran andre saker. Hvis ikke vil vi fort kunne komme i en situasjon hvor prioritering ikke betyr noen ting. Dette må prioriteres ute i Politi-Norge, og det er i veldig stor grad et politisk ansvar.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Det er et overordnet mål for regjeringa å sikre at politi- og lensmannsetaten har tilstrekkelig bemanning og kompetanse for de oppgaver som skal utføres. Det er derfor regjeringa, med støtte fra Stortinget, i perioden 2005–2011 har gjennomført en betydelig styrking av politiet. Vi har også varslet en gjennomgang av hvordan ressursene fordeles, i den kommende stortingsmeldingen om resultatreform. Bevilgningen til politiet og påtalemyndigheten er økt fra 8,2 mrd. kr i 2005 til 12,2 mrd. kr i 2011, en vekst på 4 mrd. kr, 48,8 pst. I tillegg er det i Prop. 1 S for 2012 foreslått en økning i bevilgningen på 696 mill. kr. For regjeringa er det viktig at den styrking som er gjennomført, bidrar til et politi som er bedre i stand til å forebygge og bekjempe kriminelle handlinger, og som samtidig ivaretar befolkningens behov for trygghet, tilstedeværelse og service. Til dekning av helårsvirkningen av å ansette politihøgskolestudenter som ble ferdig utdannet i år, er bevilgningene til politiet foreslått økt med 49,3 mill. kr. Et annet viktig element hvis vi skal få flere politifolk også på Sunnmøre, er selvfølgelig at da må vi utdanne dem – i tillegg til å ansette dem. Det er altså sånn at vi i løpet av den perioden vi har snakket om, har valgt å tredoble politihøgskoleopptaket. Det gir oss en stor mulighet til å styrke alle politidistrikter. Det er derfor jeg har vært ivrig etter å si at politihøgskolestudentene må søke landet rundt og ikke påregne å få seg jobb i Oslo/Akershus eller i mer bylignende politidistrikter. For å legge til rette for at alle politihøgskolestudentene som blir ferdig utdannet sommeren 2012, skal kunne tilbys jobb i etaten, foreslår regjeringa å øke bevilgningene til politiet med 88,9 mill. kr. Det muliggjør en økning på 202 årsverk i politietaten, der 41 av disse skal gå til Oslo politidistrikt. Når det gjelder politiopptaket framover, kommer vi til – også i 2012 – å gå utover det som var normen i politiets ambisjon om å få tettere politidekning, ved at vi ikke tar opp 550 studenter, men 720 studenter. Det er mitt inderlige håp at disse skal vi klare å spre utover hele landet – og sådan bidra til at også det distriktet som Nesvik spør om, vil få styrket bemanning.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg skal være veldig varsom med å si at det er en skjevfordeling. Når jeg reiser rundt i Distrikts-Norge, og også i de sentrale strøk, altså i store byer og mindre byer, påpeker de fleste politidistriktene at de føler seg skjevfordelt. Så det er vanskelig å si at ett distrikt er mer skjevfordelt enn et annet. Vi har noen objektive kriterier, som spørreren nettopp trekker fram i spørsmålet sitt: Hvor mange politifolk har vi per capita? Samtidig kommer jeg ikke til å legge opp til en linje hvor vi avgjør politidekning bare ut fra hvor stor befolkningen er. Da ville distriktene kanskje komme veldig dårlig ut, for da ville de virkelig befolkningstette områdene av landet ta mange av politifolkene. Vi må også skjele til hva slags kriminalitet man sliter med, hva slags kriminalitetsutvikling man har, og hvordan man er organisert. Vi har varslet at vi ønsker å se på fordelingen i den meldingen som er varslet kommer til Stortinget neste år.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Jeg vil si det sånn at når regjeringa i løpet av de siste årene har valgt å tredoble opptaket til Politihøgskolen, ser vi at i fjor – vi hadde den samme runden i fjor også, tror jeg – ble resultatet at man klarte å ansette 95 pst. av dem som gikk ut fra Politihøgskolen. Det er veldig bra. Det må vi glede oss over. Så er det sånn at gjennom mange år har man hatt en nedgang i politidekningen fordi man har hatt lave opptak til Politihøgskolen. Det er helt på det rene. Nå håper vi at den tendensen er i ferd med å snu, når de store kullene nå kommer ut. Jeg skal gjøre hva jeg kan for at Sunnmøre, andre distrikter og flere ikke-bynære strøk holder tritt med den utviklingen vi nå skal ha innen politidekning. Jeg kommer sjøl fra Hedmark, hvor vi også sliter med lange avstander, lang grense og mye utfordrende grensenær kriminalitet. Det er all grunn til å ha et blikk på dette, og da må politihøgskolestudentene få vite at de må søke jobber over hele landet, når hjemlene blir klare.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Den saken representanten tar opp her, har jeg sjøl vært opptatt av. Spørsmålet var på høring høsten 2006 i forbindelse med forslag til ny forskrift om lokalstyrevalg i Longyearbyen. Allerede før valget i 2003, altså før min tid i Justisdepartementet, ble spørsmålet om felles valgdag reist, men av tidsmessige årsaker besluttet Justisdepartementet da å komme tilbake til saken innen valget høsten 2007. Litt mer om historikken: Tidligere valgdato har ikke vært praktisk i et samfunn med langt feriefravær om sommeren, senere skolestart og mange nyankomne svalbardboere hver høst. Valg til det tidligere Svalbardrådet ble avholdt så sent som i november måned annet hvert år. Med innføring av Longyearbyen lokalstyre fra 1. januar 2002 ble valgperioden utvidet til fire år og valgtidspunkt endret til oktober måned, slik at det nyvalgte lokalstyret skulle rekke å konstituere seg og vedta budsjett for det påfølgende året. Tilbake til 2006: Jeg mente da at det kunne være grunnlag for å vurdere et tidligere valgtidspunkt i Longyearbyen, ut fra følgende argumenter: Det må anses som et viktig demokratisk prinsipp at valget finner sted samtidig på Svalbard og på fastlandet. Felles valgdag med fastlandet vil kanskje kunne bidra til høyere valgdeltakelse. Et tredje argument for et tidligere valgtidspunkt var at statsbudsjettet legges fram i begynnelsen av oktober, noe som lett tar mye av oppmerksomheten fra de lokale sakene. I høringen om dette kom det fram bred og sterk motstand fra de lokale instansene med hensyn til å endre valgtidspunktet. Longyearbyen lokalstyre gikk klart imot endringen. Sysselmannen sluttet seg til dette og mente at det burde legges stor vekt på hva representantene for lokalbefolkningen selv mente. Det var ikke aktuelt for meg å gå imot et så tydelig signal fra de folkevalgte i Longyearbyen, og allerede i et folkemøte i byen i februar 2007 ga jeg til kjenne at valgtidspunktet ikke ville bli endret. Forslaget ble da heller ikke gjennomført. Et av argumentene for å foreslå samme valgdag på fastlandet og i Longyearbyen var at det kunne bidra til økt valgoppslutning ved lokalstyrevalget. Oppslutningen ble 40 pst. ved valget i 2007, omtrent det samme som den var i 2003. Tatt i betraktning de særlige forholdene i Longyearbyen, med kort gjennomsnittlig botid og få kampsaker partiene imellom, anser jeg ikke dette som spesielt bekymringsfullt. Det er likevel veldig gledelig at deltakelsen ved årets valg ble på hele 57 pst. – til tross for at valget ble avholdt én måned senere enn på fastlandet. Jeg er ikke kjent med at spørsmålet om tidligere valgtidspunkt nå er tatt opp fra lokalt hold. Dersom det skulle skje, eller det av andre grunner anses naturlig å vurdere saken på nytt, vil det sjølsagt være anledning til å gjøre det i god tid før neste lokalstyrevalg, høsten 2013.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Slik kan spørreren tolke meg. Som jeg redegjorde for i svaret, fins det for-argumenter. Men vi falt altså ned på at vi ikke ønsket å endre, fordi det var klar motstand. Så har jeg samtidig lyst til å si at jeg har litt respekt for de i Longyearbyen som sier at på bakgrunn av når man kommer opp dit igjen, er det hensiktsmessig for dem å ha et litt senere valgtidspunkt for å kunne drive valgkamp i noen uker. Jeg har nå fulgt valgkampen litt fra sidelinjen, bl.a. gjennom Svalbardposten, og har sett at det faktisk var ganske gode valgarrangementer, som bidro til at man fikk satt søkelys på aktuelle saker for Longyearbyen, og som jeg tror bidro til at man fikk en såpass god valgdeltakelse som man fikk i Longyearbyen ved dette valget, i motsetning til tidligere. Men min holdning er at i den grad det kommer påtrykk og et ønske om det, skal vi selvfølgelig vurdere dette på nytt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Det vil vi kunne gjøre. Vi har selvfølgelig hyppig kontakt med Sysselmannen, som er underlagt Justisdepartementet, og ikke minst lokalstyret, og det vil bli kontaktmøte mellom oss allerede nå i høst. Jeg vil formode at det også går an å ta opp dette temaet der, slik at vi får en diskusjon rundt det, samtidig som vi må ha i mente at mange som bor i Longyearbyen, er på fastlandet i juni, juli, august og kanskje også utover i september, og at dét er en god grunn for å vente med valget. Men, som sagt, jeg er åpen for å ta den diskusjonen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-10-19:
Jeg har følgende spørsmål til justisministeren: «Svalbards befolkning må ved lokalvalg forholde seg til to ulike valgdager, én for kommune- og fylkestingsvalget på fastlandet og én måned senere en valgdag for lokalstyret i Longyearbyen. Det betyr at man i mindre grad kan dra nytte av den velgermobilisering som følger av valgkampen frem til kommune- og fylkestingsvalget. Vil statsråden ta initiativ til å endre dagens praksis med to ulike valgdager på Svalbard i lokalvalgår, slik at det blir én felles valgdag med Fastlands-Norge?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-10-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Når jeg har reist spørsmålet, er det fordi det er tatt opp med meg av folk som faktisk er valgt inn i det nye lokalstyret på Svalbard. Jeg ser at Svalbard er spesiell, men jeg tenker at Svalbard ikke er mer spesiell enn at det burde være fullt mulig å synkronisere disse valgdagene. Det å kunne forhåndsstemme fordi man er på flyttefot og på reise, gjelder jo også i aller høyeste grad oss borgere som bor på fastlandet. Så det må kunne legges til rette for det. Det å ha kunnskap om kandidatene sine kan det antakelig være så som så med også for innbyggere i Fastlands-Norges kommuner. Derfor synes jeg heller ikke dét bør være et avgjørende argument for at man ikke skal kunne vurdere å ha en felles valgdag. Jeg tolker statsråden dit hen at dette er en sak som kan tas opp på nytt, dersom det kommer et utspill fra lokalstyret om det.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-10-19:
Jeg er enig i at det bør legges til rette også på Svalbard for at man skal kunne få lov til å sette egne saker på dagsordenen. Men sannheten er vel at valgkamp også kan drives over en lengre periode enn bare de siste to–tre ukene før valget. Jeg har lyst til å si at også jeg har merket meg at valgdeltakelsen denne gangen heldigvis ble bedre enn sist, for 40 pst. oppslutning er vel kanskje ikke all verden å skryte av. Det har vel også vært noe av bakgrunnen for at man tenkte at en felles valgdag kunne virke mobiliserende, og at det er viktig at flest mulig deltar og er med på å påvirke når lokalstyret skal velges der oppe. Men igjen: Jeg takker for svaret og skjønner at dette er en problemstilling som man for så vidt kan komme tilbake til dersom den blir et tema og den reises av lokalbefolkningen på Svalbard.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Antall gårdsbruk reduseres for hver dag, og fremtidsutsiktene sier heller ikke noe om at trenden vil snu. I Hedmark har antall gårdsbruk blitt omtrent halvert i de siste ti år. Hvordan vil statsråden få flere til å bli selvstendig næringsdrivende innenfor matvareproduksjonen i landbruket?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Fremskrittspartiet kommer ikke til å snu sin landbrukspolitikk, tvert imot. Vi kommer til å forsterke vår landbrukspolitikk, for den landbrukspolitikken som er i dag, fungerer ikke. Når under halvparten av dem som er enten odelsgutt eller odelsjente, ønsker å overta det foreldrene og kanskje enda flere generasjoner bakover har skapt, må det være et bevis på at den landbrukspolitikken vi har i dag, ikke fungerer. Derfor vil Fremskrittspartiet fortsette med sin landbrukspolitikk, som er annerledes. Vi vil gi den enkelte bonde eller selvstendig næringsdrivende innenfor matvareproduksjon frihet til å drive med det han ønsker. Slik som det er i dag, er det en rekke begrensninger for hvordan du skal drive en gård, og jeg mener bestemt at statsråden må se på dette, slik at det gis muligheter for bl.a. tilleggsnæringer når en driver en gård. Det er det altfor mange strenge regler og begrensninger for, slik at det gis ikke mulighet for det.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2011-10-19:
Jeg takker statsråden for svaret. Det er altså en ny politikk vi i Fremskrittspartiet ønsker, og den politikken må gi den enkelte næringsutøver frihet til å drive med det en ønsker på sin egen gård og sin egen grunn. Da må det ikke være fullt av begrensninger. Når vi samtidig vet at for personer som overtar en gård i dag – om det er en odelsjente, en odelsgutt eller en annen – er gjennomsnittsalderen 50,7 år, sier det seg selv at det kanskje er begrenset hvor mye en har igjen av sitt aktive arbeidsliv når en overtar såpass sent. Grunnen til at jeg nevner akkurat det, 50,7 år, er at det viser vel kanskje at det ikke er så populært – for å bruke det ordet – å overta en gård i dag i forhold til det det var tidligere. Det finnes så mange andre muligheter til å tjene penger, til å få seg et yrke. Derfor må vi, som sagt, ha en helt annen landbrukspolitikk enn den regjeringen fører i dag, slik at vi kan stoppe det som foregår i dag, for det vi ser i dag, er en seigpining av norsk landbruk.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Saken som representanten Hoksrud viser til, har bakgrunn i et tilsyn som Arbeidstilsynet utførte overfor Bamble Røde Kors og Skien Røde Kors i februar i år, og som nå har resultert i et pålegg om at dykkere og dykkerledere som skal utføre redningsdykk, må gjennomgå en sikkerhetsopplæring i henhold til bestemmelsene i forskrift om dykking. Så vidt jeg forstår, har ikke det lokale politi og brannvesen egne dykkere, slik at de i stedet har inngått beredskapsavtale med Røde Kors. På bakgrunn av den pålagte sikkerhetsopplæringen skal det utstedes dykkersertifikat for redningsdykkere. Jeg vil presisere at dette ikke er noe nytt krav, men et krav som har vært der siden 1998. Det er derfor ikke aktuelt med noen formell overgangsordning i denne forbindelse. Kostnadene for et redningsdykkersertifikat er omtrent 30 000 kr, og det tar ca. 45 skoledager/kvelder å gjennomføre kurset. Jeg har forståelse for at dette kan oppleves som en betydelig utgift, men vil understreke at Arbeidsdepartementet ikke har budsjettmidler til å gi et slikt tilskudd. Jeg har imidlertid fått opplyst fra Justisdepartementet at Røde Kors får et årlig tilskudd på 2 mill. kr. Til slutt vil jeg nevne at det ikke er slik at Bamble og Skien Røde Kors ikke får tid til å områ seg. Fristen for å oppfylle påleggene er etter hva jeg har fått opplyst, satt til 31. mai neste år. Arbeidstilsynet har for øvrig fortalt meg at de har fått varsel om at vedtakene vil bli påklaget. Jeg ønsker derfor ikke å uttale meg for mye konkret om denne enkeltsaken.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Som jeg sa avslutningsvis i mitt forrige svar, vil jeg være tilbakeholden med å gå konkret inn på denne saken, for den kan havne på mitt bord. Men jeg kan si noe overordnet, generelt om problemstillingen. Det er slik at dykkerforskriften og de kravene den stiller, er satt for å gjøre de personene som utfører den jobben, best mulig kompetente, og for å sørge for at de kan det de skal for ikke å pådra skade på seg selv eller på dem de utfører oppdraget for. Så vidt jeg forstår, dreier det seg i en sak som denne også om at politi og redningsvesen i kommunen ikke har denne funksjonen selv, men fullt ut får denne funksjonen utført av en annen organisasjon. Så kan den være frivillig eller ikke, men i realiteten utfører de det oppdraget som ellers kunne vært utført i kommunen med ansatte folk i kommunen. Det blir rart om man skal ha ulike sikkerhetsregler, at jeg som borger skal bli reddet av en person med andre krav til sikkerhet, fordi man har den ene eller andre organiseringen.
Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2011-10-19:
Her må vi være prinsipielle. Poenget er at vi har regler for hva som skal til for å drive dykking på dette nivået, og de reglene er fastsatt på bakgrunn av noen vurderinger. Jeg vil tro at de aller, aller fleste er enige om grunnlaget for de reglene. Så er jeg ansvarlig for et arbeidstilsyn som har som jobb å føre tilsyn med at de reglene er fulgt. Så avdekker man at her brukes en tjeneste – som representanten også selv sier – som enhver annen type tjeneste i kommunen, men de har altså ikke dette sertifikatet. Da er det min og Arbeidstilsynets plikt – med det forbehold at jeg ikke går inn i denne saken, jeg bare understreker det igjen – å påpeke at her har man ikke oppfylt de sikkerhetskravene som man skal. Så kan man alltid anføre, som representanten gjør, at det er dyrt for kommunen å skaffe det, men jeg vil aldri gå inn i en ordning hvor jeg sier: Ja, men da slakker vi på sikkerhetskravene fordi kommunen ikke kan dette. Det er det prinsipielle i dette spørsmålet. Og jeg understreker igjen: Det er 35 000 kr. Det skulle ikke være umulig å få gjennomført dette.
Bjørn Lødemel (Høyre), 2011-10-19:
Eg har følgjande spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «I eit oppslag i NRK Sogn og Fjordane 10. oktober 2011 blir det vist til at kvalitetssikringa av Kystverket sin siste rapport om Stad skipstunnel er send Fiskeri- og kystdepartementet. No viser det seg at det skal lagast nye utgreiingar, og det blir trekt i tvil om båtane vil treffe tunnelen i dårleg vêr. Dette blir den 18. utgreiinga om Stad skipstunnel, og dette burde vore klarlagt for lenge sidan. Kva seier kvalitetssikringa om samfunnsøkonomisk nytte av Stad skipstunnel, og når blir rapporten offentleggjord?»
Bjørn Lødemel (Høyre), 2011-10-19:
Eg takkar for svaret. Eg må innrømme at det er svært trist å sjå at Stad skipstunnel er send ut på nye utgreiingar. Det er svært skuffande for alle som har kjempa i årevis for å byggje denne skipstunnelen. Det er òg svært beklageleg at det blir sett fram flåsete uttrykk om at det ikkje er sikkert at båtane treffer holet, slik det blei gjengitt i NRK Sogn og Fjordane. Det er direkte mistillit frå statsråden si side, både overfor båtførarar, tunnelforkjemparar og ikkje minst overfor alle dei som har laga tilrådingar tidlegare, m.a. NIVA og SINTEF. Stad skipstunnel er eit svært viktig samferdselsprosjekt på kysten. Det er grunnen til at så mange har kjempa i årevis for å realisere dette prosjektet. Ser ikkje statsråden at flåsete uttrykk og stadig nye utgreiingar er med på å svekkje støtta til bygging av Stad skipstunnel, og er det ein del av hensikta med slike utspel?
Bjørn Lødemel (Høyre), 2011-10-19:
Eg takkar for svaret. Stad skipstunnel går jo innarst i to fjordbotnar, og det er éin av grunnane til at så mange har reagert på dei uttrykka som har kome. Eg må innrømme at statsråden er på gyngande grunn, for å seie det mildt, i denne saka. Det kom òg fram tidlegare i den munnlege spørjetimen. Det er kanskje ein av grunnane til at statsråden har godkjent at han skal ut på nye utgreiingar. Eg har lært gjennom eit langt liv i politikken at dersom ein skal få gjennomført viktige prosjekt, handlar det om både politisk evne og politisk vilje til gjennomføring. Eg sa til avisa Firdaposten i går at eg ville krevje eit ærleg svar om Stad skipstunnel i spørjetimen i dag. Mitt spørsmål til statsråden, som eg ber om eit ærleg svar på, er følgjande: Ønskjer statsråden at Stad skipstunnel blir bygd, eller ønskjer statsråden det ikkje?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-01:
Nei, jeg ønsker innlegg.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-01:
Da kan også jeg bekrefte at det elektroniske systemet for å be om taletid, virker. Fingrene virker ikke like godt nå, forstår jeg, som det de gjorde før. Det skal jeg ta til etterretning. Grunnen til at jeg tok ordet, er ikke at jeg vil starte noen polemikk med representanten Foss. Men jeg antar at representanten Foss hadde på seg presidenthatten da han sto her og var relativt belærende i måten han forklarte hvordan man behandler budsjetter fra Stortingets egne organer på. Det er det ikke behov for. Det er jeg relativt godt kjent med, og hvis representanten Foss hadde fulgt nøye med, sa jeg at presidentskapet bør være tilbakeholden med å be om nye budsjetter fra sivilombudsmannen, i lys av de signaler kontroll- og konstitusjonskomiteen og Stortinget tidligere har gitt, hvor det akkurat har vært pekt på at det på grunn av den økende saksmengden til sivilombudsmannen kan være behov for økte budsjetter. Det er da fulgt opp fra sivilombudsmannen side, og jeg er veldig glad for at saksordføreren i komiteen for sivilombudsmannen nå meddeler at han vil se nærmere på denne problemstillingen i forbindelse med behandlingen av neste budsjett. Det ser jeg frem til.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-01:
Jeg tror både representanten Foss og jeg kan være enige om at regjeringen ikke er så flink til å følge signaler, men jeg må si at jeg forventer at Stortingets presidentskap klarer å følge signaler som står i innstillingen.