Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-03-17:
Norsk petroleumsvirksomhet bidrar med store verdier til fellesskapet. Selv om næringen ikke lenger har de samme vekstimpulsene, vil den i mange tiår fremover være en av våre viktigste næringer. Gjennom skattesystemet og SDØE har virksomheten gitt oss et betydelig pensjonsfond som kommer både dagens og fremtidige generasjoner til gode. Petroleumsnæringen er nå inne i en krevende omstillingsperiode med lave oljepriser. Selskapene arbeider aktivt med kostnadsreduksjoner og teknologiutvikling som på sikt kan styrke lønnsomheten. Myndighetenes viktigste oppgave er her å føre en langsiktig politikk som legger til rette for at selskapene velger de mest effektive og lønnsomme løsningene. Miljø- og energieffektive løsninger er viktige hensyn som har vært tillagt stor vekt under oppbyggingen av petroleumsvirksomheten. Det benyttes i dag flere virkemidler for å redusere utslippene av klimagasser. Avgifter, utslippskvoter og andre virkemidler motiverer petroleumsselskapene til å ta i bruk energieffektive løsninger og redusere utslippene. Fra 1991 har det vært en høy CO2-avgift på sokkelen, og avgiften er i dag på 435 kr per tonn ved bruk av naturgass. I tillegg kommer kvoteplikt gjennom EUs kvotesystem. Kombinasjonen gir en samlet pris på rundt 500 kr per tonn CO2. Dette gjør at petroleumsvirksomheten har den høyeste CO2-prisen i Norge. Denne høye prisen gir selskapene sterke incentiver til å velge utslippsreduserende løsninger. Energieffektivisering vil være et av tiltakene som selskapene kan vurdere for å redusere utslipp. Prising av utslipp anslås så langt å ha redusert norske klimagassutslipp fra petroleumsnæringen med totalt 5 millioner tonn CO2-ekvivalenter. Det innebærer at utslippene i denne næringen er 25 pst. lavere enn de ville vært uten virkemidlene, og energieffektivisering har bidratt til det. I tillegg til generelle virkemidler som CO2-avgift og -kvoter er det flere virkemidler direkte knyttet til energieffektivisering. Gjennom Enova støttes bl.a. tiltak som kan redusere energibehov og klimagassutslipp både for industrien og petroleumsvirksomheten. Norsk petroleumsvirksomhet er omfattet av det europeiske kvotesystemet. Det betyr at tilleggstiltak i Norge i utgangspunktet gir oss ekstrakostnader uten å påvirke de globale utslippene. Representantene foreslår å innføre gunstigere avskrivningsregler for energieffektivisering. Som sagt er incentivene til energieffektivisering allerede sterke. Tiltak som fører til at energi kan brukes mer effektivt, er derfor allerede høyt prioritert av selskapene fordi CO2-utslipp har en høy pris. Teknologi utvikles over tid, og vi bør legge til rette for at næringen velger den mest effektive teknologien også når det gjelder utslippsreduksjoner. Skulle man derimot utforme avskrivningsreglene slik som representantene foreslår, vil det være vanskelig uten å favorisere bestemte teknologier fremfor andre løsninger som kan være mer effektive. Gunstige avskrivningsregler ville favorisere fremgangsmåter som gir mulighet til å føre opp store avskrivbare driftsmidler. Ved utforming av skattesystemet er to viktige prinsipper at næringer bør likebehandles, og at avskrivninger bør tilsvare driftsmidlenes økonomiske verdifall. Disse grunnleggende prinsippene fremmer produktivitet og økonomisk vekst og styrker økonomiens samlede konkurransekraft. Særskilte avskrivningsregler vil være et lite effektivt virkemiddel for å fremme teknologiutvikling og økonomisk vekst. Det vil også rokke ved stabiliteten og forutsigbarheten som er et viktig kjennetegn ved det norske petroleumsskattesystemet. Representantenes foreslåtte tiltak vil også kunne by på betydelige kontrollutfordringer for skattemyndighetene. Skattedirektoratet har ikke kompetanse til å vurdere hvilke investeringer som er energieffektiviserende. I en samlet utvinningsplan ville det være vanskelig å peke ut de driftsmidlene som bidrar til energieffektivisering. Tiltaket vil derfor føre til mer byråkrati og et mer komplisert avskrivningssystem, samtidig som grensedragningene kan virke dårlig. Dagens virkemidler gir allerede sterke motiver for energieffektivisering og utslippsreduksjoner i petroleumsvirksomheten. Kostnaden ved CO2-utslipp er høy for petroleumsvirksomhet og høyere enn i alle andre næringer. Jeg ser derfor ikke behov for å forsterke incentivene til energieffektivisering på sokkelen og mener det ikke er grunnlag for å utforme spesialregler i avskrivningssystemet for energieffektivisering.