trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-24:
Nå er det dessverre sånn at verken Supermann eller Batman finnes i virkeligheten, men vi har heldigvis noen andre superhelter her i verden. Noen av de viktigste ekte heltene vi har, er heltene i velferdsstaten, de som gir omsorg og varme til dem som trenger det, og kanskje spesielt heltene i barnevernet, som gir beskyttelse og omsorg til sårbare barn. SV mener at disse heltene fortjener stabile og trygge arbeidsforhold, så de ansatte kan bli værende over tid, utvikle kompetanse og yte gode tjenester for barna. I dag er det dessverre ikke alltid sånn. Heltene i barnevernet belønnes ikke godt nok for sin innsats for barna. Når Bufetat kjøper private barnevernstjenester, ligger det inne en indeksregulering som skal dekke kostnader knyttet til forventet lønnsvekst ellers i samfunnet. Men dette lønnsveksttillegget går ikke til lønn i dag. Tvert imot melder de tillitsvalgte at lønnstillegget holdes utenfor når virksomhetene vurderer sin egen økonomi lokalt. Lønnsposen som det offentlige gir til lønn, går ikke til lønn. Tvert imot går den ofte til profitt. For virksomheter med avtale om kjøp av barnevernstjenester, der Fagforbundet har tariffavtale, er det knyttet store utfordringer til å gjennomføre lønnsoppgjør på en sånn måte at reell lønnsvekst samsvarer med kompensert lønnsvekst for virksomhetens ansatte. For disse virksomhetene forhandles om lag to tredjedeler av lønnsveksten lokalt. Derfor er dette viktig. Det legges til grunn ulike kriterier for hvor stor lønnsvekst virksomhetene mener det er mulig å få til, helt uavhengig av om virksomheten har blitt kompensert for generell lønnsvekst eller ikke. I offentlig sektor fastsettes en eventuell lokal lønnsvekst av sentrale parter. Et krav om at kompensasjon for lønnsvekst blir brukt til lønnsvekst, som vi har foreslått i dag, vil være et viktig bidrag til å sikre en tilnærmet lik lønnsvekst mellom privat og offentlig ansatte som arbeider med samme type oppgaver – ganske rimelig. Beskjeden fra Fagforbundet er tydelig. Et krav om at kompensasjon for lønnsvekst brukes til lønnsvekst, vil gjøre det mulig å ha mer reelle lokale forhandlinger. Derfor står friheten til partene i arbeidslivet støtt med dette representantforslaget, i motsetning til hva de borgerlige partiene prøver å framstille saken som. Det hele handler om å gi heltene i barnevernet lønn som fortjent, sånn at de kan gjøre en enda bedre jobb for barna. Derfor synes jeg det er synd at de borgerlige partiene ikke støtter dette forslaget, og jeg synes det er overraskende at et så enkelt og greit, rett og rimelig krav ikke kan være aktuelt, og at de borgerlige tydeligvis er mye mer opptatt av sin markedsliberalistiske ideologi enn av å sørge for skikkelig lønnsvekst for dem som jobber i barnevernet. På vegne av SV kan jeg love at vi vil fortsette å kjempe for bedre arbeidsvilkår i barnevernet og alle andre steder, selv om regjeringen er mer opptatt av å forsvare sin markedsideologi.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-24:
SV mener at lønnsposen skal gå til lønn. Det er det denne saken handler om. Når det offentlige kjøper private barnevernstjenester og bevilger midler til kompensasjon for lønnsvekst, men disse midlene ikke går til lønnsvekst, er det rett og rimelig å innarbeide krav om dette i avtalene, mener vi. Men dette velger regjeringspartiene ikke å støtte. De sier at arbeidsvilkårene er godt regulert slik det er, men sier samtidig at vi ikke kan regulere akkurat dette. Mener statsråden det er greit at midler som gis til kompensasjon for lønnsvekst, ikke går til lønnsvekst i barnevernet?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-24:
Statsråden gjentar en påstand flere ganger her og skyver partene i arbeidslivet og deres frihet til å forhandle foran seg, men den tydelige beskjeden vi får fra partene i arbeidslivet, er nettopp at kompensasjonen for lønnsvekst holdes utenfor ved lokale forhandlinger, og at de lokale forhandlingene dermed ikke blir reelle. Fagforbundet melder bl.a. at dette representantforslaget vil gjøre mulighetene for en reell forhandling lokalt sterkere. Likevel gjentar statsråden sin påstand flere ganger uten å svare på den tydelige beskjeden fra Fagforbundet, så jeg gir statsråden en siste mulighet for nettopp å svare på den utfordringen: Hvordan kan man fortsette å argumentere med at dette vil svekke mulighetene for forhandlinger, når det tvert imot vil styrke dem?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-24:
SV mener at det å gi de ansatte i barnevernet gode arbeidsvilkår, så de kan fortsette å jobbe der de er, utvikle kompetansen sin og yte enda bedre tjenester, nettopp er noe av det vi burde bruke pengene på. Men nok en gang er den tydelige beskjeden fra arbeidsplasser rundt omkring at de midlene som gis til lønnsvekstkompensasjon, ikke går til lønnsvekstkompensasjon. Tvert imot går dette ofte til helt andre ting, og da tenker jeg ikke på tilbudet til barna. Så jeg må gjenta spørsmålet mitt, som enda ikke er besvart, fordi den beskjeden vi får fra arbeidsplassene, er at dette forslaget vil styrke de reelle, lokale lønnsforhandlingene, og ikke svekke dem, slik statsråden og andre representanter fra regjeringspartiene har påstått gjentatte ganger fra denne talerstolen. Hvordan kan det henge på greip?
Grunde Almeland (Venstre), 2018-04-24:
I en verden som går fortere og fortere, hvor man er mer knyttet sammen enn noensinne, og hvor man har fri flyt av store mengder informasjon, er det viktigere enn noen gang tidligere å ta vare på historien sin. Industrialiseringen av Norge var kimen til det moderne samfunnet, kanskje en slags sammenliknbar tid til den vi lever i nettopp nå, hvor ny teknologi utvikler seg raskt og påvirker alle deler av livene våre. Det gjorde at mye ble lettere, men det bød også på utfordringer, og det førte ikke minst til irreversibel endring. Tinnosbanen var Norges første elektrifiserte jernbanestrekning. Det skjedde allerede i 1911. Og det er fristende å trekke linjen til dagens satsing på elektrisk transport – nå biler – og jernbaneutbygging. Mange gode ideer er nemlig gamle, og det er viktig å huske hvor vi kommer fra, og hvor vi startet. Venstre, med nå statsråd Ola Elvestuen i spissen, har hatt en systematisk satsing på kulturminnevern de siste årene. Vi har brukt vår forhandlingsposisjon til å øke bevilgningene til bl.a. Kulturminnefondet, tekniske og industrielle kulturminner, museer og kulturminnetiltak. Jeg er glad for at en samlet komité nå ønsker å utrede hvordan vi best kan igangsette Tinnosbanen, og at statsråden er med på laget. En av Stortingets mest innbitte kulturminneforkjempere har nå fått hovedansvaret for dem. Det lover godt. Tinnosbanen har fått verdensarvstatus, men er foreløpig ikke i verdensarvstand. En istandsettelse er ikke bare viktig for å ivareta statusen, men også for Telemark og Norges historiefortelling. En levende Tinnosbane, enten den er i museums- eller transportform, vil synliggjøre en viktig epoke i vår nære fortid og ikke minst dens relevans i dag. Den kan bidra til både turisme og næringsliv i regionen og binde verdensarvområdet Rjukan–Notodden sammen. Man kan si mye om et land på måten det ivaretar kulturarven sin på. Å lære av fortiden er et viktig demokratisk prinsipp.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-04-24:
Jeg ønsker en ny handlingsplan mot rasisme og etnisk og religiøs diskriminering velkommen. Den er dessverre høyaktuell. Et eksempel på det er prosessen rundt 8. mars-appellen i Bergen i år, hvor Sumaya Jirde Ali først valgte å trekke seg på grunn av mye hets. Det krever mot å delta i offentlig debatt når du får beskjed om at du burde helles bensin på og brennes, når du ytrer deg. Så mye mot skal man ikke behøve å ha, for ytringsfriheten skal gjelde for alle. Vi ser at utdaterte, destruktive holdninger mot folkegrupper er i ferd med å legitimeres på nytt. Fremstående politikere i andre vestlige demokratier tillater seg en retorikk som truer det rause og inkluderende samfunnet. Internett og sosiale medier gjør at vi kanskje oftere ser hatefulle ytringer på trykk, eller ser dem lyse foran oss på skjermen, gjerne signert med fullt navn og bilde. Det er blitt vanlig, men det er ikke greit, og det er viktig at vi nå sier tydelig fra om nettopp det. Vi har sett flere handlingsplaner og tiltak på ulike diskrimineringsområder de siste årene, og ikke minst oppdaterte vi nylig diskrimineringsregelverket nettopp for å imøtegå de ulike formene for diskriminering vi ser. Men det er et hull akkurat når det gjelder rasisme og etnisk diskriminering, og vi er nødt til å målrette innsatsen mot dette. Det ble også tydelig etter de mange innspillene som kom fra organisasjoner i løpet av behandlingen av denne saken, bl.a. på den nevnte workshopen. Alternativet til ikke å gjøre noe er i verste fall å legitimere fremmedgjøring og frykt. Et samfunn hvor mennesker som har mørkere hudfarge enn gjennomsnittet eller som tilhører en minoritetsreligion, ikke føler seg respektert eller velkommen, er ikke et samfunn jeg ønsker. Det tilhører nemlig en annen tid og ikke det moderne Mangfolds-Norge. Vi går til arbeidet med en regjeringsplattform i ryggen. Jeløya-plattformen sier klart og tydelig at regjeringen vil bekjempe rasisme og religiøs diskriminering. Nå setter vi i gang, og vi trapper opp innsatsen. Jeg er glad for at vi har fått på plass denne handlingsplanen.
Grunde Almeland (Venstre), 2018-04-24:
Først og fremst vil jeg takke komiteen for å ha vært så konstruktive og gode samarbeidspartnere i det som har vært min første sak som saksordfører – takk for det. Representantforslaget retter oppmerksomheten mot hvordan offentlige midler som er ment å kompensere for lønnsvekst, anvendes av den enkelte barnevernstjenestetilbyder. Komiteen har klargjort at intensjonen med forslaget var å ta for seg kjøpsavtaler, altså avtalene som er gjort mellom Bufetat eller kommuner og private aktører. Intensjonen i forslaget om at det skal sikres god kvalitet i velferdstjenester som finansieres av det offentlige, er selvfølgelig hele komiteen enige om, og dette inkluderer også gode vilkår for lønnsutvikling. Så vil jeg påpeke at det er eksisterende regelverk på området som skal regulere nettopp dette, nemlig forskriften om krav til lønns- og arbeidsvilkår for ansatte hos private aktører på bl.a. barnevernsområdet. Flertallet i komiteen har i behandlingen vist til dette gjeldende regelverket. Bufetat innførte også i fjor en egen risikovurderingsmekanisme med påfølgende kontroll av lønns- og arbeidsvilkår. Altså eksisterer det en ordning som skal ivareta nettopp de bekymringene som dette representantforslaget viser til. Flertallet er opptatt av at denne ordningen må få virke over noe mer tid før vi eventuelt evaluerer eller ser på om det iverksatte tiltaket er godt nok. Når det kommer til forhandlinger om lønns- og arbeidsvilkår i barnevernet, er det flertallets syn at dette bør gjøres av partene i arbeidslivet, på lik linje med alle andre bransjer. Samtidig er det viktig å se på de generelle kravene som stilles til inngåelse av kjøpsavtalene, men dette er som nevnt allerede i dag ivaretatt av den gjeldende forskriften, samt at vi må se til de landsomfattende tariffavtalene. Flertallet mener altså at den bekymringen som løftes i dette representantforslaget, allerede ivaretas både av gjeldende regelverk og ikke minst de tiltakene som er iverksatt for å følge det opp.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-04-24:
Forslaget om å utrede ulike alternativer for istandsetting og bruk av Tinnosbanen er lett å hilse velkommen. Tinnosbanen er en viktig del av den industrielle revolusjonen som fant sted i denne delen av Telemark tidlig i forrige århundre. Da Rjukan–Notodden industriarv fikk status som verdensarv under møtet i verdensarvkomiteen i Bonn 5. juli 2015, var Tinnosbanen et av hovedanleggene i nominasjonsdokumentet som ledet fram til verdensarvstatusen. Det er altså ikke en hvilken som helst jernbanestrekning vi snakker om, men en jernbanestrekning som er en helt sentral del av det transportsystemet som muliggjorde industrieventyret Norsk Hydro, et system som omfatter jernbanestrekningen Rjukan–Mæl, jernbanefergene Ammonia og Storegut over Tinnsjøen og jernbanestrekningen Tinnoset–Notodden, et system som, sammen med industrianleggene på Rjukan og Notodden, er vurdert å ha universell verdi, av betydning for hele menneskeheten. Målsettingen om å sette Tinnosbanen i kjørbar stand for besøkende og turister var derfor en viktig del av det nominasjonsdokumentet Norge fremmet til behandling i verdensarvkomiteen. Dette forplikter Norge som statspart til verdensarvkonvensjonen. Selv om nominasjonsdokumentet nevner transport av besøkende og turister, kan ikke dette forstås slik at det utelukker istandsetting og tilrettelegging også for annen type bruk. Jeg ser derfor ingen betenkeligheter med at det blir gjennomført en utredning av de samfunnsøkonomiske gevinstene og kostnadene ved å sette i stand Tinnosbanen enten til en ren museumsbane eller til en jernbanestrekning som også kan transportere tømmer. Banen ble i sin tid bygget som en del av en næringsmessig infrastruktur, og en fortsatt bruk av banen i næringssammenheng innebærer i et slikt perspektiv kontinuitet. Et grunnleggende premiss for framtidig bruk av Tinnosbanen må uansett være at dette skjer innenfor de rammer som følger av verdensarvstatusen. I en utredning av ulike alternativer for framtidig bruk av Tinnosbanen må derfor mulige konsekvenser for verdensarvverdiene belyses og inngå i vurderingsgrunnlaget for framtidig bruk. Det ligger til samferdselssektoren å få gjennomført en slik utredning, og jeg ser fram til et godt samarbeid om utredningen og tilretteleggingen av framtidig bruk av Tinnosbanen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-04-24:
Jeg har ikke andre tall enn dem som er referert i innstillingen fra komiteen, som viser til at en museumsbane vil koste 63 mill. kr og 150 mill. kr for en oppgradering til godstransport, etter det Telemark fylkeskommune har fått opplyst fra Bane NOR. Det jeg kan si, er at vi bruker store summer på verdensarvområdet Rjukan–Notodden også i dag. Jeg mener at Rjukan–Notodden nå begynner å merke fordelen av å ha verdensarvstatus. Bare i år brukes det nærmere 35 mill. kr på dette området – 20,7 mill. kr på verdensarven som sådan, nærmere 10 mill. kr på kulturminner med teknisk verdi og industriverdi og fartøyvernmidler på 3,8 mill. kr til Ammonia og Storegut, som også går i området. Så det er en betydelig satsing allerede.
Ola Elvestuen (Venstre), 2018-04-24:
Det som er min forpliktelse, er det vi la inn i selve søknaden om verdensarvstatus – at Tinnosbanen skal tilbake i kjørbar stand. I handlingsplanen for Bane NOR ligger det også et ønske om å oppnå kjørbar stand. Jeg tror det vi nå må gjøre, er å få denne utredningen. Ingen ting er bedre enn om utredningen viser at det også er lønnsomt med tømmertransport. Er det lønnsomhet i det, mener jeg det også vil være enklere – selv om størrelsen på midlene som må inn, økes – å begrunne hvorfor vi skal gjøre det. Jeg tror at vi nå må gjøre denne utredningen, og så må vi ta noen beslutninger deretter. Men forpliktelsen, når vi har fått verdensarvstatus, er det ingen tvil om.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Jeg har lyst å si til statsråden at jeg er helt enig i hennes uttalelse om at alle vil disse barnas beste. Det vi er uenige om, er virkemidler for å få det til. Barnevernet har jo blitt grundig evaluert flere ganger, og jeg vil vise til to rapporter fra Vista Analyse, der det bl.a. pekes på omfattende og uregulert bruk av private aktører. Dette er fra 2015. Barnevernsledere ønsker selv å redusere bruken av private aktører. Fra 2016 peker rapporten på viktige problemstillinger knyttet til den saken vi behandler i dag, nemlig rettssikkerhet, habilitet og kostnader. Det pekes også på at det blir for mange saksbehandlere, altså at det administrative byråkratiet øker. Bekymrer innholdet i disse to rapportene statsråden?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Dette viser at det er en politisk forskjell i hvordan vi tenker om tiltakene for disse barna, det er en helt fair sak. Men la meg gå tilbake til å være veldig konkret. Denne Vista-rapporten fra 2016 tar opp spørsmål om habilitet. Det er fra 2016 – bekymrer det statsråden? Statsråden og denne regjeringa har hatt ansvar for dette i snart fem år, en kan ha bursdagskake snart. Fem år – habilitet er en utfordring. Bekymrer det statsråden at disse barna lever under en tjeneste der habilitet og rettssikkerhet er en utfordring?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Det er 13 år siden vi kom i regjering, så det er godt at statsråden er opptatt av det som skjedde i fjor og i forfjor og i forfjor og året før der. Jeg er opptatt av det som skjer nå. Dette er altså ingen antydning om at en setter noen private aktører i noen som helst posisjon. Dette er et spørsmål knyttet til at det er regjeringa som har ansvar for barnevernsdriften, og som har ansvar for disse barna. Det som Arbeiderpartiet etterlyser, er bare konkret handling. Nå har vi hatt det regelverket statsråden nevner, og en vil altså ikke gå inn i forslaget til Arbeiderpartiet, som bare ber om en kartlegging av situasjonen – nettopp for å følge opp om en faktisk kommer tilbake til Stortinget med tiltak som kan iverksettes for eventuelt å gjøre noe med de habilitetsutfordringene vi ser. Så jeg spør igjen: Hvilke konkrete handlinger vil regjeringa og statsråden foreta for å få en kartlegging av hvilke konsekvenser dette har hatt?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Jeg har behov for å knytte noen kommentarer til noen av de uttalelsene som har kommet her fra talerstolen, bl.a. om at Arbeiderpartiet angriper de private. Arbeiderpartiet har aldri angrepet de private. Vi har angrepet den politikken som gir de private stort spillerom, og det er en helt annen sak. Så vil jeg peke på at noen har kommentert at dette er en avsporing av debatten, og at vi snakker om mange saker. Her snakker vi om habilitet, og det Arbeiderpartiet har tatt opp i sine innlegg, har ikke handlet om selve saken, om dobbeltroller. Jeg vil sitere fra den rapporten fra Vista Analyse, som ble overlevert til regjeringa, og som de selv har bestilt: «Det er også eksempler på at én leverandør har bindinger til en annen i form av mer eller mindre formalisert samarbeid, og at én og samme saksbehandler kan ha stillinger både i privat og offentlig barnevern, evt. andre offentlige etater som BUP. Bindinger til egen eller andres bedrifter gjør at konsulenten kan tjene økonomisk på å komme med noen anbefalinger fremfor andre. Dette kan reise spørsmål om motivasjonen for konsulentens anbefalinger, og det kan være svært krevende for den enkelte barnevernleder å avdekke hva som er realitetene». Denne rapporten omhandler ikke bare det å ha et økonomisk forhold, men også om bindinger knyttet til det å ha andre oppgaver enn å jobbe i barnevernet. Så det handler ikke bare om penger. Det handler bl.a. også om rettssikkerhet, som jeg var inne på i mitt første innlegg, om prinsippet om minst effektive inngrep som går ut på at inngrep fra barnevernet ikke skal være mer omfattende eller inngripende enn det som er nødvendig for å sikre ønsket resultat. Nede hos oss på Sørlandet har vi hatt mange utfordrende barnevernssaker i det siste. Der har det i den offentlige debatten blitt reist spørsmål ved om det er en god nok kontroll av private barnevernstjenesters tjenestetilbud. Det er ikke en kritikk av dem som leverer tjenestene, men det er en kritikk av det systemet som skal håndtere den kontrollen. Vi er helt enig i at barn som sviktes av sine nærmeste, fortjener det beste fra fellesskapet, men det er motstridende hensyn når en ønsker å blande det offentlige med det kommersielle, private. Arbeiderpartiet mener da at det ikke er nok med kartlegging, og det er heller ikke tilstrekkelig med et overdrevet anbudsbyråkrati. Det går mest ut over ideelle aktører.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Jeg vil bare komme med en oppklaring til komitéleder Ørmen Johnsen. I motsetning til statsråden har Arbeiderpartiet aldri sagt at de kommersielle leverer bedre tjenester enn de private. Det har statsråden uttalt, men hun har i brev til Stortinget sagt at det ikke finnes dokumentasjon på det – og det er helt ok. Det er et spørsmål om ideologisk politikk. Høyresida forsøker å få det til å framstå som om den ideologiske politikken er på en annen planet enn den praktiske politikken som høyresida driver. Kan jeg da tolke det sånn at den praktiske politikken som høyresida holder på med, ikke har grunnlag i politisk ideologi? Da begynner jeg i hvert fall å lure på Fremskrittspartiets uttalelser – ikke se på hva vi gjør, men se på programmet vårt. Den argumentasjonen faller på stengrunn. Det vi har vært vitne til her i dag, er at høyresida skaper en retorikk og argumentasjon som venstresida aldri har fremmet. Arbeiderpartiet har i hvert fall ikke brukt en retorikk som kritiserer at det er kommersielle aktører inne på barnevernsida. Vi har vært uenig i mengden, vi har vært uenig i innretningen, og vi er uenig i at regjeringa etablerer et virkemiddelapparat som faktisk øker det kommersielle innslaget framfor å redusere det. Spørsmålet her gjelder tillit til barnevernet. Spørsmålet her er hvordan vi skal håndtere det at hver eneste dag reiser det barn fra hjem der de er forsømt, tar på seg ranselen, går på skolen, vet at de blir utstøtt, vet at de blir mobbet, vet at de blir neglisjert. Den tilliten disse barna skal ha til staten, den tilliten disse foreldrene skal ha til staten, og den tilliten tjenesten skal ha til sin egen virksomhet, er det som er kjernen i dette spørsmålet. Da mener venstresida, og Arbeiderpartiet, at den tilliten blir vanskeligere å opprette når vi har likestilt kommersielle og offentlige aktører innenfor denne tjenesten. Det er bra at regjeringa kommer med en styrking av regelverket. Det er vi for. Vi er for at regjeringa sier at det ikke skal finnes dobbeltroller. Det vi kritiserer, er at de lener seg litt tilbake og ikke vil ha sterkere virkemidler – og det er en real, politisk forskjell.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Takk til saksordføreren. Det var en god debut, og representanten har gjort et godt arbeid med saken i komiteen. Dette representantforslaget dreier seg om at bruk av våre felles skattepenger til kompensasjon for lønnsvekst forutsettes brukt nettopp til lønnsvekst, også i barnevernet. Behovet for å se på dette forholdet bekreftes av en av de ansattes organisasjoner, Fagforbundet, i en henvendelse til komiteen av 22. januar. Statsrådens avvisning av saken, bl.a. ved å vise til at avtaler om lønns- og arbeidsvilkår avtales av partene, bekymrer ikke fagorganisasjonen, som understreker deres oppfølging og gjennomføring av lokale lønnsforhandlinger i henhold til aktuelle tariffavtaler. Da er det neppe grunn for statsråden til å bekymre seg. I innstillinga viser regjeringspartiene til at regjeringa vil redusere byråkrati, gjøre det lettere å skape nye bedrifter og mer lønnsomt å investere i norske arbeidsplasser – og så vil forhåpentligvis Bufetats årlige risikovurdering og kontroll av lønns- og arbeidsvilkår bidra til enda større etterlevelse av kravene, sies det. Det økte byråkratiet for det offentlige som følger av at forholdet med bruk av kompensasjon ikke inngår i avtale, virker ikke å interessere regjeringspartiene – dette til tross for at viktig barnevernsarbeid erstattes av ressursbruk til kontroller. Arbeiderpartiet anbefaler, sammen med Senterpartiet og SV, at regjeringa kartlegger omfanget av institusjoner som ikke har brukt indeksregulerte lønnsmidler til lønn, og at det fremmes forslag til nødvendig oppfølging i neste års statsbudsjett. Arbeiderpartiet vil også vise til det forslaget vi fremmet som er til behandling i komiteen, og som jeg har nevnt her tidligere i dag, om å bygge opp ideelt og offentlig barnevern. Det er vårt primærstandpunkt – en styrking og en opptrapping av det offentlige og det ideelle barnevernet. Når vi ikke støtter SVs representantforslag fullt ut, er det fordi vi mener at konsekvensene ikke er godt nok belyst. Vi kjenner ikke omfanget totalt, og vi vet heller ikke om enkelte private kommersielle da vil sentralisere virksomheten, eventuelt legge virksomheten ned. Å bli kompensert for en utgift er selvsagt i orden. Å bli kompensert for en utgift en har valgt bort, er imidlertid ugreit, ikke minst når det er fellesskapet som betaler. Jeg tar herved opp forslaget fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-04-24:
Det er gledelig å høre at regjeringa av og til er opptatt av byråkrati – det er bare så synd at de er opptatt av det i feil sak. At det er Arbeiderpartiet og venstresida som her griper inn i partenes forhandlinger, er å snu saken helt på hodet. Dette dreier seg om å følge opp nettopp det som partene har forhandlet fram. Regjeringa skryter ofte av hvor viktig trepartssamarbeidet er, og det utfordres virkelig i denne saken. Partene forhandler om lønnsendringer sentralt og blir enige om en pott som skal fordeles lokalt. Dette kompenseres det for. Så bruker altså noen lokalt, arbeidsgivere, disse kompenserte pengene til andre ting enn lønn. Mener ministeren at det er et godt eksempel på trepartssamarbeid at penger som skulle gått til lønn, går til andre ting, når det er framforhandlet av partene?
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2018-04-24:
Jeg har lyst til å lede oppmerksomheten til organisasjonen Forandringsfabrikken. Den består av tidligere barnevernsbarn, som reiser rundt og forteller om sine opplevelser i barnevernet. De har faktisk møtt så mange som 1 200 barnevernsbarn. De har delt kunnskap om hvordan det er å være barnevernsbarn, enten det er i kommunal, ideell eller privat regi. Det de er opptatt av, er hvordan det er å være barn i barnevernet. De er opptatt av flytting av barn – ofte dem selv – ydmykelser, grensesetting, rus osv. Når man først åpner debatten om dobbeltroller, og man også her begynner å legge inn ideologiske betenkninger med hensyn til privat/ikke-privat, synes jeg vi faktisk må diskutere opplevelsen til noen av disse barna som har vært i barnevernet. Det er faktisk helt borte her i dag. Jeg mener at det Arbeiderpartiet gjør, er et angrep på de private og dem som jobber der, og det skapes en fortelling om at det arbeidet de gjør, ikke er kvalitativt på samme nivå som det de gjør i det ideelle eller offentlige. Jeg savner en dokumentasjon på det. Vi er alle enige om at dobbeltroller ikke skal forekomme. Statsråden har sagt her i dag at det ikke er dokumentert at det er dobbeltroller. Det som er så fint, er at avdekkes det uregelmessigheter når private eller ideelle ikke gjør det de skal, kan man faktisk si opp disse avtalene. Jeg savner rett og slett at vi får en debatt, som SV var innom her, om hvordan det faktisk er å være barn i barnevernet i dag og fokusere mer på kvaliteten. Jeg har iallfall ikke sett noen dokumentasjon på at den er dårligere eller bedre i de kommunale, private eller ideelle.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2018-04-24:
Jeg må si jeg er litt overrasket. Det er første gang jeg har hørt et så ekstremt politisk innlegg fra en saksordfører. Men én gang er den første for alt. Jeg vil imidlertid berømme komitélederen for et veldig godt innlegg. Jeg trenger ikke gjenta alt hun tok fram på talerstolen, men det er kanskje litt fristende å karakterisere forslaget som litt populistisk. Men jeg er 100 pst. sikker på at dette er et velment forslag. Imidlertid er det faktisk ikke sånn at det finnes dobbeltroller i det offentlige barnevernet. Forslagets intensjon om å stoppe enkeltpersoner som er ansatt i det offentlige, fra å bestille tjenester fra egne private virksomheter, rammes allerede av det eksisterende lovverket. Statsråden har i sitt brev til komiteen klart og tydelig redegjort for hvilke regler som gjelder, og at Bufdir har supplert med egne interne retningslinjer. Det skal ikke være noen tvil om at barnevernet tar sine avgjørelser etter barnevernfaglige vurderinger. Hvis noen ansatte i barnevernet skulle ha private økonomiske interesser, er det også klare regler for at de ikke skal kunne bestille tjenester fra egen virksomhet. Som jeg sa i stad, er jeg 100 pst. sikker på at dette forslaget er velment, at man ønsker å sikre at det ikke oppstår dobbeltroller. Det mener jeg at vi er godt forsikret mot, nettopp fordi man allerede har regler mot slike dobbeltroller. Det er også igangsatt arbeid for å kartlegge økonomiske interesser, og det tror jeg samtlige representanter egentlig gleder seg til å få mer innsikt i, fordi det kan gi oss ny og viktig kunnskap også i saker som vil komme i framtiden. At det i denne saken fremmes forslag om å innføre regler som allerede finnes, og igangsette et arbeid som allerede er i gang, er det jeg gjerne kaller en misforståelse. Imidlertid er det viktigste for meg at barnevernet støtter barn og familier som trenger det. Barnevernet skal sørge for tidlig innsats, for forebyggende tiltak og gi støtte som legger til rette for at flest mulig barn kan vokse opp i sine familier og ikke minst i sitt nærmiljø. Gode forvaltningsprinsipper er en forutsetning for at barnevernet skal kunne fylle sine oppgaver på en best mulig måte.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2018-04-24:
Først og fremst ønsker jeg å takke forslagsstillerne for at de har tatt opp et viktig tema, og for at vi derfor får muligheten i dag til å ha en diskusjon i denne sal om nettopp dette. Jeg vil også takke komiteen for et veldig godt samarbeid og gi en takk til alle der ute. En rekke organisasjoner og enkeltmennesker har kommet med innspill til oss, og det setter vi veldig stor pris på. Diskriminering og rasisme er dessverre ikke noe nytt fenomen, heller ikke i vårt samfunn og i lille Norge. For dem som har et historisk perspektiv på slikt, er det tydelig at negative tanker, ytringer og handlinger mot grupper og andre mennesker er noe som foregår i alle samfunn, og som har skjedd til alle tider. Heldigvis er det store forskjeller og variasjoner gjennom tidene med hensyn til hvor sterk en sånn type diskriminering har vært, og hvor sosialt akseptert det er. For en liten stund siden fikk vi en påminnelse i en artikkel angående at det i år er 50 år siden Martin Luther King døde. Vi fikk også en påminnelse om at man er langt unna den drømmen som han hadde. Selvfølgelig skjer det mye bra på feltet, og jeg tror alle partiene her i denne salen er enige om at det er en debatt som må tas, og må tas hver eneste dag, ikke bare akkurat den dagen man har den til behandling her i selve salen. Rasisme og diskriminering kan i sin ytterste konsekvens faktisk gi seg utslag i så alvorlige ting som folkemord. Men selv i milde former er det sterkt begrensende for de menneskene som blir rammet nettopp av rasisme. Heldigvis lever vi i en tid og i et samfunn der forekomsten av rasisme og diskriminering kanskje er mindre enn det man ser i hvert fall i forhold til enkelte andre land, men det er ingen grunn for å stoppe opp et så viktig arbeid. Kanskje er det nettopp en ekstra viktig grunn til at kampen mot rasisme og diskriminering er en kontinuerlig prosess. Akkurat som vi aldri skal ta frihet og demokrati for gitt, kan vi heller ikke ta for gitt at fordommer og negative tanker om andre folkegrupper ikke skal få fotfeste. Et eksempel som vi aldri må glemme, er Holocaust. De siste overlevende øyenvitnene er det ikke så veldig mange igjen av, men heldigvis, og det er jeg veldig glad for, reiser fortsatt norske skoleklasser til Auschwitz og andre konsentrasjonsleirer nettopp for å lære. Endringer i befolkningen og endringer i samfunnet gjør at andre grupper nå opplever diskriminering. Det er på ingen måte akseptabelt, og for meg er det viktig å bekjempe all type rasisme, religiøs diskriminering, antisemittisme, sosial kontroll, fordommer basert på kjønn, seksuell identitet, etnisitet osv. Vi har derfor i behandlingen av saken sett at grunnlaget for diskriminering kan defineres på mange måter, og selv om jeg mener at den virkelige kampen er å forhindre alle fordommer, alle negative holdninger og ytringer for handlinger mot andre, er diskriminerende behandling av folk noe vi overhodet ikke skal finne oss i. Så vil jeg bare understreke: En handlingsplan er ett tiltak. Men problemet må tilnærmes fra mer enn bare handlingsplaner. Dette er et samfunnsansvar som jeg mener det er viktig å understreke at alle må være seg bevisst.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2018-04-24:
Jeg synes det er sagt veldig mye bra i debatten så langt. Dette med barnas beste er noe av det aller viktigste vi som politikere kan jobbe for. Og de barna som trenger oss mest, er de som ikke har et trygt hjem. Det er disse barna barnevernet møter og hjelper hver dag over hele landet vårt. Vi må sørge for at vi har et barnevern i Norge som hele tiden tar utgangspunkt i det som er barns beste. Disse barna er avhengige av at de voksne i barnevernet har ett eneste mål for øyet, nemlig å sørge for å skape en så trygg oppvekst som mulig for dem som har mistet den tryggheten i det stedet som skulle være det aller tryggeste, nemlig sitt eget hjem. Derfor ble jeg veldig bekymret da VG meldte om mulige dobbeltroller og habilitetsproblemer blant ansatte i barnevernet. Og den samme uken sendte jeg følgende skriftlige spørsmål til barneministeren: «Hvilke konkrete tiltak vil regjeringen sette inn for å hindre den problematiske situasjonen med dobbeltroller og habilitetskonflikter som oppstår når barnevernsansatte selger private barnevernstjenester i samme kommune hvor de jobber?» Det var noe av dette som ble avdekket, som skapte stor uro, og som selvfølgelig også vakte vår interesse, som jobber politisk med dette området. Statsråden svarte bl.a. at Bufdir nå kartlegger om ansatte i det statlige barnevernet kan være inhabile på grunn av biverv. Denne kartleggingen vises det også til i statsrådens tilsvar på dette representantforslaget. Det er Kristelig Folkepartis oppfatning at Bufdir bør få arbeidsro til å ferdigstille kartleggingen og igangsette de tiltak som de ser er nødvendige. Men dette er en situasjon som må følges opp, både av statsråden og fra Stortingets side. Vi kan simpelthen ikke risikere at barna blir ofre for voksnes ønsker om merinntekt eller noen ekstra jobber.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Jeg er stolt av alle de barnevernsansatte som går på jobb hver dag med ett mål for øye, nemlig å hjelpe alle de barna som er utsatt for omsorgssvikt eller på annen måte trenger oppfølging og hjelp fra trygge og tydelige voksenpersoner. Jeg er stolt over det barnevernet vi har i dag, og tenker med stor bekymring på hva som hadde skjedd med alle de barna som i dag får hjelp, om vi ikke hadde hatt en barnevernstjeneste som går inn og forebygger, avdekker, behandler, gir omsorg og driver ettervern for at barn som ikke blir tatt godt vare på av sine omsorgspersoner, av sine foreldre, skal få muligheten til en god barndom og til å klare seg selv i livet. Likevel skal vi diskutere og se på løsninger for at vi skal få et bedre barnevern, for det er alltid utfordringer, og det er alltid slik at vi kan bli bedre. Jeg har full forståelse for at mange reagerer når de leser i VG om disse dobbeltrollene. Jeg er veldig glad for at alle partiene er så opptatt av at dobbeltroller i barnevernet er uakseptabelt, og jeg er glad for det engasjementet som flere av representantene i komiteen har vist. Det er et viktig signal til dem som driver på dette feltet, at stortingspolitikerne ikke aksepterer at noen sitter på begge sider av bordet og bestiller oppdrag til seg selv for å kunne tjene penger på det. Jeg vil understreke at det er helt uakseptabelt at noen sitter og gjør vurderinger og fatter vedtak som ikke ene og alene handler om at det er barns beste som er avgjørende. Det skal ikke være mulig, derfor skjønner jeg også at SV fremmer et slikt forslag, nemlig for å være tydelige på at dette ikke skal være mulig å gjøre. Derfor er jeg glad for at dette har fått oppmerksomhet, og at man nå er så tydelig fra alle partier på at dette ikke skal være mulig. Derfor tok jeg også på dag én i ministerstolen i Barne- og likestillingsdepartementet initiativ til en full gjennomgang fra direktoratets side av hvordan stoda var. Direktoratet gjennomfører nå en kartlegging av alle ansatte i Bufetat. Vi har sjekket personaldata for alle ansatte i det statlige barnevernet, kryssjekket data fra foretaksregisteret mot direktoratets fakturabehandling – dette for å sørge for at ingen skal kunne sitte og ha bierverv som de tjener penger på, og dermed også produserer oppdrag til seg selv. Per dags dato er det ingen med slike dobbeltroller. Vi har et regelverk som ikke skal gjøre det mulig, og kartleggingen vår er tydelig på at det ikke er tilfellet i dag. Vi har skjerpet de interne kontrollrutinene, vi har skjerpet opplysning, kunnskap og veiledning, og vi har sagt tydelig ifra til alle barnevernsledere om at de skal gjennomgå og ha en oversikt over alle sine ansatte og sørge for at ingen kan ha en slik dobbeltrolle. Vi har sagt klart ifra om at ved ansettelse skal det sjekkes ut, og at den ansatte har plikt til å informere sin arbeidsgiver om det er en gråsone. I så fall vil det være brudd på forvaltningsloven og oppsigelsesgrunn, noe som sier at dagens regelverk er krystallklart.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Det som bekymrer meg, er at vi ikke diskuterer det saken i dag handler om, nemlig forslaget fra SV om hvordan vi kan sette inn tiltak for å forhindre dobbeltroller. Når saksordføreren presenterer saken, kommer hun med et ideologisk angrep fremfor å diskutere alvoret i denne saken om hva Stortinget skal bidra med for at vi skal forhindre at det ikke skal oppstå tilfeller der vi har ansatte som sitter på begge sider av bordet. Dette er en alvorlig sak. Jeg er glad for at de fleste partiene er opptatt av alvoret i saken og hva vi i fellesskap kan gjøre. Jeg vet også at vi skal komme tilbake og diskutere hvordan vi skal redusere mangfoldet i barnevernssektoren – at Arbeiderpartiet ønsker det. Men jeg må si at vi skal være litt varsomme med hvordan vi omtaler dem som jobber i barnevernet …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Hvis dette er en antydning om at de private tilbyderne våre ikke er så opptatt av barns rettssikkerhet eller av habilitet, så gir det grunn til bekymring. Jeg vet at det er under denne regjeringen, i motsetning til en regjering som var ledet av Arbeiderpartiet, at vi virkelig har styrket og strammet inn på regelverket, at vi har sørget for at direktoratet nå er særdeles årvåkent og følger opp regelverket når det gjelder de private og når det gjelder kommunene – hvilke tjenester de kan kjøpe inn fra de private, og hvilke tjenester de kan bruke fra de private. Jeg er opptatt av at når vi skal bruke fellesskapets penger på aktører som skal hjelpe disse barna, skal det være åpenhet, da skal vi kunne stille helt tydelige krav og ha et helt tydelig regelverk. Derfor er jeg glad for at regjeringen har gjort det, i motsetning til det Arbeiderpartiet klarte under sine åtte år.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Da må jeg gjenta meg selv, så hvis Arbeiderpartiet kan prøve å lytte: Kartlegging er foretatt av alle ansatte i Bufetat. Det er per dags dato ingen habilitetsutfordringer knyttet til noen ansatte i de registrene det er knyttet til. Vi har tatt en gjennomgang der direktoratet har etablert nye tiltak for kontinuerlig oppfølging av alle ansattes bierverv. Vi stiller krav til de ansatte om at de skal oppgi eventuelle bierverv. Vi stiller krav til alle barnevernsledere og arbeidsgivere. Vi har snakket om dette med KS – som også er veldig opptatt av det – og med alle fylkesmenn. Vi leverer nå ut en ny veileder og oppdaterer kunnskap. Vi vurderer et nytt register. Arbeiderpartiet kommer og ber om en kartlegging – det tror jeg har veldig lite for seg. Her jobber vi fra dag til dag, og dette er øverst på vår agenda, for dobbeltroller i barnevernet er helt uakseptabelt. Vi handler fremfor å utrede.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Det kan jeg gjerne svare på. Det var ikke noe galt med forslaget, men vi er allerede i gang. Vi utarbeider nå en veileder nettopp for å informere og øke kunnskapen om disse utfordringene hos de ansatte. Så saken dette forslaget omhandler, er allerede under utarbeidelse. Så er jeg også glad for at lederne i Bufetat har samtaler med sine ansatte, slik at man nettopp løfter disse problemstillingene opp på dagsordenen. Vi har hatt tilfeller av dette gjennom mange år – dessverre – og derfor er det så viktig at vi nå har et regelverk som er krystallklart, som er på plass, og som ikke gjør det mulig å ha bierverv eller opptre med dobbeltroller. Samtidig er det også viktig å slå hardt ned på det hvis kartleggingen også viser at noen prøver å ha slike dobbeltroller, som vi har sett at har forekommet tidligere.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Jeg vil gjerne understreke at jeg synes det er et prisverdig initiativ SV har kommet med, men framfor at vi skal sette ned et offentlig utvalg som skal utarbeide en NOU, som gjerne tar opp til to år, satte vi i gang med kartleggingen med en gang. Kartleggingen er nå gjennomført, så egentlig er SVs forslag, som ligger til behandling i dag, kvittert ut. Så har vi et regelverk, ikke minst forvaltningsloven, som skal regulere dette, men vi går gjennom praksisen, vi går gjennom for å sørge for at både arbeidsgivere og ansatte skal være klar over det ansvaret de har. Vi vurderer nå dette registeret. Så her må vi jobbe og komme med flere tiltak og forslag, slik at vi sørger for at dette ikke skal skje.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Det er viktig for meg å understreke, siden SV tydeligvis ikke hørte at jeg begynte innlegget mitt i sted med å si det, at det er kun én ting som skal være førende for det arbeidet som gjøres i barnevernet, og det er barnets beste. Prinsippet om at barnets beste skal ligge til grunn for de vedtak som fattes, og innenfor forsvarlige økonomiske rammer, er det barnevernet jobber ut fra. Da jeg satt i familie- og kulturkomiteen mens SV ledet Barne- og familiedepartementet, var det mange saker vi leste om i pressen, om det jeg rett og slett vil kalle cowboyer, som drev på innenfor barnevernet. Jeg må si at det har skjedd en stor bedring. Det er helt umulig i dag å gå inn i barnevernet med dobbeltroller og drive institusjoner ut fra et perspektiv om bare å tjene penger. Det var institusjoner det jobbet dørvakter på, som ikke hadde noe barnevernfaglig kompetanse, ingen utdannelse. Jeg snakket med et av disse barna i forrige uke. Det var en sterk historie. Der brukte de makt, der brukte de tvang, der jobbet det altså folk uten barnevernfaglig kompetanse, og rusen florerte på institusjonen. Da var det SV som styrte barnevernet. Vi har hatt en kartlegging av dobbeltrollene. Den er nettopp ferdig. Der viser det seg at det er ingen dobbeltroller, så vidt vi kan se i de registrene vi sjekker opp mot, blant Bufetats ansatte. Jeg synes det er litt trist når Arbeiderpartiet og SV så til de grader snakker ned det private barnevernet. Jeg var for noen dager siden og besøkte en privat barnevernsinstitusjon og pratet med de folkene som går på jobb for å hjelpe disse ungene. Når de da hører politikere som prater ned verdien av det arbeidet de gjør, akkurat som det ikke er like mye verdt fordi de har bestemt seg for å jobbe for en barnevernsprofitør som bare er ute etter å tjene penger på ungene, da forstår jeg at de føler at det er litt vanskelig å gå og gjøre en like god jobb for disse barna. Jeg synes det er synd at det ikke er tilbudet til barna som skal være førende for det tilbudet vi legger til rette for. Disse ungene er forskjellige, og de har veldig ulike behov. Da må vi legge til rette for et mangfold av aktører, sånn at tjenesten kan være skreddersøm for hvert enkelt barn, sånn at hvert enkelt barn får den hjelpen de har krav på, og har muligheten til å klare å stable på plass et liv også når de er ferdige i barnevernet.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Ja, det kan jeg.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Det er et veldig godt innspill. Veldig mange av dem vi snakker om nå, opplever dobbel diskriminering. Jeg hadde en samtale tidligere i dag med en som var lesbisk, som også representerer en minoritet, og som dermed opplever det som representanten Sem-Jacobsen tar opp. Vi må prøve å sørge for at vi klarer å løfte fram dette, og se på hvilke tiltak vi kan sette i verk for å løfte dem som er ekstra utsatt, som er ekstra sårbare, og som er en minoritet i sin egen minoritet. Dette er forhold som jeg ønsker å vektlegge, og som jeg håper vi kan få oppmerksomhet rundt. Jeg ønsker også å få satt i verk tiltak, slik at vi hjelper de aller mest utsatte.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
I Norge har vi lang tradisjon for å benytte både offentlige og private aktører i barnevernet. Private aktører er viktige bidragsytere, og jeg er derfor glad for at vi har ulike aktører som bidrar til kvalitet og mangfold og kan skreddersy et tilbud tilpasset det enkelte barn på best mulig måte. Bufetat har over mange år kjøpt både fosterhjems- og institusjonstiltak fra private aktører. Gjennom anskaffelsene stiller Bufetat absolutte krav til kvalitet, i tillegg til at det legges vekt på bemanningsfaktoren, på kompetanse og på pris. De ansattes vilkår er viktig for kvaliteten i tjenestene som tilbys barna i barnevernet. Derfor er krav til lønns- og arbeidsvilkår godt regulert gjennom kjøpsavtalene Bufetat har med sine leverandører. I kontraktene stilles det krav som gjelder for alle leverandører og underleverandører. Disse kravene sier at de ansatte skal ha lønns- og arbeidsvilkår som følger av de gjeldende landsomfattende tariffavtaler for bransjen. Kontraktene inneholder også klausul om årlig regulering av pris ut fra Finansdepartementets deflator. Kontraktene følges opp ved at Bufetat foretar årlige risikovurderinger med påfølgende kontroll av lønns- og arbeidsvilkår. Ett av forholdene som kontrolleres, er om leverandøren har et lønnsnivå i henhold til kontrakten. Forslagsstillerne ønsker at det ved kjøp av barnevernstjenester skal stilles krav om at midler til indeksregulering skal brukes til lønnsvekst for virksomhetens ansatte. I Norge er det tradisjonelt partene i arbeidslivet som avtaler lønns- og arbeidsvilkår, og ikke staten. Jeg mener dette prinsippet og denne praksisen også bør gjelde for barnevernet. Vi bør ikke pålegge Bufetat å bruke kontraktklausuler som kan komme i strid med partenes fremforhandlede tariffavtaler. Jeg mener vi heller ikke bør innføre krav som gjør at mer ressurser går til administrasjon, til dokumentasjon og til byråkrati, fremfor at ressursene benyttes til å gi barnet god omsorg, trygghet og oppfølging. Jeg mener at dagens krav og kontraktklausuler sammen med Bufetats kontrollrutiner er mer effektivt for å følge opp de ansattes lønnsvekst og innholdet i tilbudet enn det forslaget som ligger på bordet til behandling i dag. Jeg vil også vise til at Bufetat under denne regjeringen har gjort flere andre grep som har styrket etatens styring og kontroll ved kjøp av barnevernstjenester. Det er jeg veldig glad for, og det er noe vi vil fortsette å holde grep om. Vi har fått på plass nye fosterhjemsavtaler, som har gitt myndighetene mer kontroll over innholdet i og utgiftene til den enkelte fosterhjemsplassering, og kontraktene på institusjonsområdet stiller nå tydeligere krav til kvaliteten og til innholdet i tilbudet fra de private leverandørene. Jeg ønsker dermed ikke å pålegge Bufetat krav som gjør at barnevernet må bruke mer ressurser enn nødvendig på administrasjon. Ressursene skal brukes til å gi barn god oppfølging og tiltak av høy kvalitet, og jeg er derfor glad for at komiteens flertall ikke støtter forslaget.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2018-04-24:
Jeg mener at de årlige kontrollene av lønns- og arbeidsvilkår som utføres av Bufetat, samtidig med de kravene og kontraktklausulene som Bufetat har, er en mer effektiv måte å følge opp de ansattes lønnsvekst på enn de forslagene fra venstresiden som ligger på bordet her. Jeg mener de forslagene fremstår som unødvendige. De fremstår som byråkratiske og lite målrettede, og jeg mener de bryter med prinsippene for hvordan man fastsetter lønn i Norge. Jeg synes også det er uheldig at barnevernet skal ha en egen særregulering som vi ikke har i noen andre etater. Jeg mener vi skal ha tillit til at Bufetat, med det regelverket og de kontrollrutinene de har, er i stand til å ivareta de ansatte på en god måte.