Børge Brende (Høyre), 2014-06-05:
La meg først få lov til å takke stortingsrepresentant Nybakk for et viktig initiativ og for å sette søkelys på kjernevåpen. Til tross for at kjernevåpenarsenalene globalt er redusert med 80 pst. siden den kalde krigen, eksisterer det fortsatt 17 000 slike våpen globalt. Det betyr at det er langt frem til visjonen vi alle deler: en verden fri for kjernevåpen. Med Oslo-konferansen om humanitære konsekvenser av kjernevåpen i 2013 tok den forrige regjeringen et meget viktig initiativ for å dokumentere de grusomme humanitære konsekvensene ved bruk av atomvåpen. Det humanitære initiativet har gitt økt kunnskap, skapt fornyet interesse for å diskutere kjernevåpnenes rolle og plassert humanitære konsekvenser av kjernevåpen på den internasjonale dagsordenen. Regjeringen vil videreføre det viktige arbeidet den forrige regjeringen startet, og arbeide aktivt for at det humanitære initiativet skal bidra til ytterligere fremdrift i arbeidet med nedrustning, og for at vi kommer nærmere visjonen om en atomvåpenfri verden. Spredning av masseødeleggelsesvåpen utgjør en av de fremste truslene mot vår sikkerhet. Det vil være svært alvorlig hvis nye land trer inn i atommaktenes rekker eller hvis kjernevåpen havner i terroristenes hender. Slike perspektiver forsterker min overbevisning om at arbeidet med nedrustning og ikke-spredning krever langsiktig innsats langs flere spor. Norge vil fortsatt være en aktiv pådriver i dette arbeidet. Etter den kalde krigens slutt opplevde vi betydelige fremskritt i nedrustningsarbeidet. Land som Ukraina, Hviterussland, Kasakhstan og Sør-Afrika ga avkall på sine våpen. USA og Russland ble enige om gjensidige reduksjoner i START I-avtalen fra 1994. Globalt sett er kjernevåpenarsenalene, som nevnt allerede, redusert med 80 pst. siden den kalde krigen. Det er lagt til rette for ytterligere reduksjoner på russisk og amerikansk side gjennom den nye START-avtalen fra 2011. Det er kommet på plass en rekke andre tiltak som bidrar til å styrke kontrollen med kjernefysisk materiale, bl.a. innen rammene av Det internasjonale atomenergibyrået, IAEA. Atomprogrammene til Nord-Korea og Iran vekker fortsatt stor bekymring. Den midlertidige avtalen fra november i fjor mellom Iran, EU, Kina, Russland og USA var et lovende skritt. Det er satt en frist til 20. juli denne sommeren for å kunne komme i mål med en permanent avtale. Det er svært viktige forhandlinger, som vil definere mye av dette temaet fremover. Det er avgjørende, som sagt, at forhandlingene ender i en langsiktig avtale som sikrer at Irans atomprogram utelukkende er fredelig. Greier vi ikke å forhindre at nye land trer inn i atommaktenes rekker, kan det få andre til å følge etter. Vi står overfor en fare hvor hele Midtøsten og den arabiske verden kan ende opp med at flere land skaffer seg atomvåpen, og det er det verst mulige utfallet. Flere kjernevåpenstater er dessverre kommet til siden Ikkespredningsavtalen trådte i kraft. Ikkespredningsavtalen NPT er det overordnede rammeverket for nedrustnings- og ikkespredningsarbeidet. Arbeidet innenfor NPT-avtalen har vært utfordrende i lengre tid. Under tilsynskonferansen i 2005 ble man ikke enige om en handlingsplan for de påfølgende fem årene. Det er skapt tvil om det politiske fundamentet i NPT, som er at kjernevåpenstatene forplikter seg til å ruste ned, og at andre forplikter seg til ikke å skaffe seg kjernevåpen. Det er i denne avtalen at visjonen om en verden fri for kjernevåpen er forankret. Det er derfor vi legger så stor vekt på å unngå svekkelse av denne avgjørende plattformen for nedrustning og ikke-spredning. Tilsynskonferansen i 2010 var viktig for å gjenreise tilliten til NPT-avtalen, og denne la også grunnlaget for det humanitære initiativet. Norge spilte en sentral rolle i arbeidet med å få på plass en handlingsplan. I denne slås målet om en atomvåpenfri verden utvetydig fast. Det var i denne handlingsplanen man fikk bragt inn perspektivet om de katastrofale humanitære konsekvensene av en kjernevåpendetonasjon, enten som følge av villet bruk, eller en ulykke, samt viktigheten av at alle stater respekterer gjeldende folke- og humanitære hensyn. Til representanten Nybakk kan jeg slå fast at Norge vil delta aktivt i Wien, og at vi er i løpende dialog med Østerrike om innretning av agenda for konferansen. Det er viktig at konferansen i Wien bidrar til å konsolidere det humanitære initiativet frem mot tilsynskonferansen. Det er også viktig at konferansen har en innretning som sikrer bred deltagelse og eierskap. De humanitære konsekvensene av en kjernevåpendetonasjon berører alle land. Videre fremskritt forutsetter deltagelse fra både kjernevåpenstater og andre aktører. Østerrike har en viktig oppgave foran seg. Det er mange hensyn å ta. Vårt klare råd har vært å holde fokus på det som har ligget til grunn for det humanitære initiativet med Oslo-konferansen, fremdrift i arbeidet innenfor NPT. Formålet med det humanitære initiativet som representanten Nybakk viser til, og fagkonferansene i Oslo og Mexico, har vært å få frem fakta om konsekvensene ved bruk av kjernevåpen, hva de vil være. Scenariene ekspertene tegner, er skremmende. I Oslo konkluderte presidenten i Den internasjonale Røde Kors-komiteen med at konsekvensene av en enkelt detonasjon vil være så omfattende at det ikke finnes noen meningsfull kapasitet for håndtering av de humanitære konsekvensene. Forskningen viser også at det har vært flere nesten-ulykker. Bruk av slike våpen berører oss alle. De umiddelbare følgene kan vi forestille oss. På lengre sikt vil det ha store konsekvenser for bl.a. helse, klima, matvareproduksjon og migrasjon i flere generasjoner fremover. Det humanitære initiativet har bidratt til etableringen av en faktabasert forståelse av hvilke konsekvenser bruk av disse våpnene, eller en detonasjon som følge av en ulykke, vil ha for oss alle. Den brede oppslutningen har skapt fornyet interesse for å få reell fremgang mot målet om en verden fri for kjernevåpen. Det er mange synspunkter på hvordan målet kan nås. Situasjonen i de etablerte nedrustningsprosessene er som nevnt krevende og fastlåst. Nord-Korea og Iran har atomprogrammer som gir grunn til betydelig bekymring. Risikoen for spredning til nye aktører er reell. I en situasjon med manglende politisk grunnlag er det ikke realistisk med forhandlinger om en konvensjon som forbyr kjernevåpen. Mulighetene til å unngå spredning og oppnå nedrustning og slik skrittvis nærme oss visjonene om en kjernevåpenfri verden, er realistisk arbeid med det politiske grunnlaget man har innenfor de etablerte systemene for dette arbeidet. Forhåpentligvis kan det på et senere tidspunkt oppstå politisk grunnlag for å starte forhandlingene om en konvensjon som regulerer vilkårene for en verden fri for kjernevåpen. Jeg tror samtidig det er reell fremdrift innenfor etablerte prosesser og strukturer, og da særlig Ikkespredningsavtalen, som skaper det politiske grunnlaget for at det kan skje. Vi skal være med på å skape dette grunnlaget i ulike multilaterale fora. Formålet med det humanitære initiativet har ikke vært å sette i gang et alternativt spor utenfor Ikkespredningsavtalen. Dette slo også daværende utenriksminister Barth Eide fast under konferansen i Oslo. Han understreket Ikkespredningsavtalens betydning og viste til at konferansen ikke var en erstatning for andre prosesser. Formålet har vært å skape fremdrift innenfor NPT frem mot tilsynskonferansen i 2015. Det er en strategisk vurdering jeg deler. Vi arbeider nå for at det humanitære perspektivet forankres ytterligere i Ikkespredningsavtalen, og at vi får en handlingsplan som legger klare rammer for reell fremdrift. Det forberedende møtet i New York i mai ga en pekepinn på utfordringene det kommende året. Det er ikke mulig å oppnå enighet om et felles sett anbefalinger til neste års tilsynskonferanse. Men det var positivt at det var bred støtte til det humanitære initiativet. Det er viktig at både USA og Storbritannia fokuserte på konsekvensene av en kjernevåpendetonasjon. Det humanitære initiativet har skapt fornyet engasjement i arbeidet med nedrustning og ikke-spredning. Det skal vi bygge videre på, slik at vi kan skape reelle resultater på veien mot målet om en verden fri for kjernevåpen.