Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2009-06-09:
Utleiesaken har fått stor oppmerksomhet i industrien og ikke minst i media. Med det vedtaket som ble gjort på landsmøtet i Det norske Arbeiderparti, skjønner alle at saken vi behandler i dag om utleie, ikke er optimal ut fra Arbeiderpartiets utgangspunkt. Utleiesaken, Ot.prp. nr. 66 for 2008–2009, ble heller ikke slik som daværende statsråd Åslaug Haga tidlig signaliserte, at utleie ville dreie seg om en utleietid på rundt 30 år. Nå ligger den som den er, og det vil bli spennende å se hvor mange som vil benytte seg av utleiemulighetene. Da vi behandlet hjemfallssaken, Ot.prp. nr. 61 for 2007–2008 og Innst. O. nr. 78 for 2007–2008 sikret og styrket vi det offentlige eierskapet til vannkraftressursene, og samtidig vedtok vi å videreføre medeierskapet til regional kraftutbygging for fylkeskommunene. Formålet med dette har fra 1970-tallet vært at ressursdistriktene skulle få del i verdiskapingen av vannressursene som ble tatt i bruk. Vi vet at naturressursene egentlig er livsgrunnlaget for Distrikts-Norge, men da må man få ta del i dem, og akkurat det var en viktig sak for oss rød-grønne under behandlingen av hjemfallssaken. Medeierskapet for fylkeskommunen er ikke lovfestet, og jeg vil anta at dette blir tatt opp i en eventuell ny sak i Stortinget i neste periode. Det er viktig for industrien, men det er også viktig for fylkeskommunene at muligheten for det offentlige eierskapet fungerer på best mulig måte, slik at de har muligheten til å være en aktiv aktør når det gjelder norsk vannkraft. Både medeierskapet og antall år i leietid er derfor noe som må diskuteres videre, etter min mening, for det kan være en reell mulighet for at vedtaket i dag vil svekke muligheten til offentlig regionalt eierskap. Et eksempel på dette er leieavtalen Nordland fylkeskommune gjorde i 1998, som også Ketil Solvik-Olsen var innom, der de fikk en utleietid fram til 2053 – altså 55 år. Dette var viktig for å få de langsiktige gevinstene av utbyggingen. Nordland mente da og mener nå at leieavtalen må være så lang at det forretningsmessig er interessant for leietakere å inngå en slik leieavtale. Investeringene som leietaker foretar, må avskrives i løpet av avtaleperioden. Dette kan bli problemer når den er på bare 15 år. Det har vært påstått at valget på 15 år er tatt på grunn av hensynet til det offentlige eierskapet. Det argumentet forstår ikke jeg. Det må da være ekstra greit at utleier er offentlig, som fylkeskommunen, og at kraftverket vil gå tilbake til det offentlige etter utleieperioden, enten den er på 15 år eller 30 år. Det utleieregimet vi nå lager, skal være likt for alle, enten det er norske, utenlandske, offentlige eller private leietakere. Men det kan jo være at et utenlandsk selskap er så heldig at de etter første leierunde på 15 år kan få leie i nye 15 år. Da skjønner ikke jeg at det kan være noen sak for ESA om det er 15 år eller sågar 50 år. Noen hevder det tydeligvis. Jeg håper at industrien og regionene, tross protester, ser noen muligheter i utleiesystemet. Det er viktig at dette ses sammen med flere punkter i et industrikraftregime for å nyttiggjøre seg alle mulighetene. Jeg kommer til å stemme for det som nå ligger her – det heter gi og ta – men jeg har store forhåpninger til at dette blir omgjort i neste periode, og det på grunn av Arbeiderpartiets vedtak på landsmøtet i år, der det i programmet står at Arbeiderpartiet skal jobbe for en leieperiode på 30 år, og et likelydende enstemmig vedtak er gjort i Arbeiderpartiets gruppe på Stortinget. Dette mener jeg.