Svein Flåtten (Høyre), 2009-02-26:
Saksordføreren har på en svært grundig og god måte gitt en gjennomgang av denne saken, både av posisjonens standpunkter og for så vidt også av opposisjonens merknader. Jeg skal bare knytte noen få kommentarer til selve saken. Før jeg gjør det, tenkte jeg å si litt til saksordførerens innledning, hvor han sier at opposisjonen og kanskje også andre hele tiden sier at det er «for lite og for seint», og hvor han peker på at den doseringen som er gitt, er den riktige. Man må ikke amputere når man heller skal ha penicillin, osv. Det er jeg enig i. Men nå ser vi over hele verden en stor krise, og løsningene er forskjellige i de forskjellige land. Jeg har til gode å høre noen som er helt sikre på hva som er resepten på dette. Jeg tror at vi står oss på å ha en viss ydmykhet i forhold til både doseringen og hvilken medisin som til enhver tid skal gis. Det kan komme til å forandre seg. Jeg er ikke helt sikker på om den norske regjeringen og de rød-grønne har funnet akkurat den løsningen som er riktig. Jeg tror dette er et bevegelig mål som hele tiden kommer til å endre seg. Når det er sagt, har behandlingen av pakken også denne gangen gått raskt og greit i finanskomiteen. Vi begynner å bli vant til denne måten å behandle sakene på, ekspressbehandling. Det er selvsagt avhengig av et godt samarbeid mellom partiene her på huset og ikke minst mellom Regjeringen og Stortinget, mellom statsråden og komiteen. Sett fra Høyres side synes vi det har fungert godt. Jeg må si at i den situasjonen vi er i, ville det også vært oppsiktsvekkende om komiteen hadde presentert en innstilling med store sprik. Denne kredittpakken er en alvorlig pakke, en stor pakke som får betydelig virkning for norsk næringsliv og for norsk bankvesen, og det er bra at vi er enige om dette. La meg bare kort kommentere dette med sparebankene, som hele komiteen er opptatt av. Sparebankene er viktige over hele landet, også i Distrikts-Norge. Vi står i en merknad som etter vår mening ytterligere understreker det som for så vidt også flertallet har sagt, nemlig at både grunnfondsbevisbanker og andre sparebanker bør kunne nyttiggjøre seg preferansekapital fra fondet, som nå blir mulig. Vår merknad der er ytterligere en understrekning. Jeg tror nyansene er ganske viktige i disse sakene, derfor har vi understreket det litt ekstra. Når det gjelder begrensninger av utbytteutbetalinger, forutsetter vi også i en merknad sammen med andre at man viser forsiktighet med absolutte utbyttebegrensninger. Dette er ikke noen klassisk innstilling om å få mest mulig utbytte til eierne. Dette har å gjøre med at det ordinære egenkapitalmarkedet hurtigst mulig må fungere, og derfor er det viktig at man vurderer hvert tilfelle for seg. Særlig er det viktig i forhold til grunnfondsbevisene, som er et mer rendyrket utbyttepapir enn andre. Ellers er det også slik at banker som er solide eller blir solide, må få anledning til å betjene egenkapitalen på normal måte. Når det gjelder lederlønninger, mener vi prinsipielt at det ikke er en statlig oppgave å gripe inn i lønnsfastsettelsen. Men her stiller staten opp med gunstige ordninger. Det er ingen tvil om at det ligger subsidier i ordningene, og næringsorganisasjonene aksepterer forutsetningen. Det tar vi til etterretning, selv om vi også der, på samme måte som når det gjelder utbytte, mener at man må se hvert tilfelle for seg og vise fleksibilitet. Jeg tror at det er viktig. Ingen av institusjonene er like. Når det gjelder Statens obligasjonsfond, er vi selvsagt positive til forslaget, men vi understreker også der, litt sterkere enn komiteen, at det bør være en balanse mellom hvilken kredittrisiko man skal ta, og det å få med flest mulig inn i ordningen. Vi understreker da også denne anførselen om at det ikke skal være forbud mot å investere i obligasjoner lavere enn såkalt «investment grade». Det står i proposisjonen. Det har flertallet sagt noe om. Vi understreker det ytterligere og sier at hensikten er at det skal kunne opereres fleksibelt, og at man skal treffe også bedrifter med mer ordinær gjeldsrating. Så bare en bitte liten visitt til dette med oppfølging og tilbakemelding til Stortinget. Der er det også nyanser. Saksordføreren og flertallet vil ha tilbakemelding i kredittmeldingen. Vi har valgt en litt annen formulering. Grunnen til det er egentlig relativt enkel. I den tiden vi er inne i, skjer ting veldig fort. Kredittmeldingen kommer en gang i året, og det kan hende at man kanskje kunne få rapporteringer oftere. Nå er jo jeg rimelig sikker på at hvis det skjer ting som er av viktighet for Stortinget, både vil og bør Regjeringen informere gjennom de ordinære budsjetter, som de har mulighet til, og også i revidert budsjett. De merknadene som vi står i i denne saken, er ikke sterkt avvikende. Jeg vil heller si at de er nyanserende, og hele opposisjonen er med på de fleste. I tråd med det jeg sa innledningsvis om det gode samarbeid og den felles kriseforståelse som har rådet i komiteen, regner jeg med at statsråden og Regjeringen akkurat i denne saken ser litt nøyere på mindretallsmerknader enn det som kanskje er det vanlige.