Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Først vil jeg takke saksordføreren for et godt samarbeid helt fram til i dag, i en sak som gjelder det å gi barn enda bedre beskyttelse og hjelp. Felles for oss alle er at vi mener at barns beste skal ivaretas best mulig. Det å pålegge hjelpetiltak inn i hjemmet fraviker fra den frivillige hjelpa som mange har fått tidligere, og som vi mener at barnevernet skal gi. Jeg forstår at noen kanskje føler det som litt truende. Barnevernet kommer ofte i mål med gode, frivillige avtaler og setter inn hjelpetiltak der det er behov. Men dessverre er det slik at i noen tilfeller kan det være helt nødvendig å ha mer kraft bak tiltakene der det ikke oppnås enighet med foreldrene. Mange høringsinstanser har vært klare på at et pålegg om å ta imot hjelpetiltak er en viktig brikke i helheten for et godt barnevern. Alle er enige om at barn har det best i egen familie, om det går an, men noen ganger er det ikke mulig. Arbeiderpartiet vil presisere nok en gang at det å sette inn hjelpetiltak må ikke forhindre eller utsette omsorgsovertakelse der det er rett å gjøre. Barnas beste må gå foran foreldrevern. Det er slik at noen ganger vil hjelpetiltak vi setter inn, avdekke raskere om det er nødvendig med omsorgsovertakelse eller ikke, og det er positivt. Derfor støtter vi den endringen. Arbeiderpartiet vil også understreke at det er viktig at alle frivillige tiltak skal være prøvd før en går inn og pålegger tiltak. Mulighetene som i dag finnes, som f.eks. å kunne pålegge barnehage, bør brukes enda mer. Det er bra å bruke barnehage og SFO, men vi deler den bekymringen som FUG kommer med når det gjelder kompetanse, særlig hos ansatte i SFO. Særlig innenfor SFO kan det være de ansatte som må møte foreldre som egentlig ikke vil bruke det tilbudet, og som må ha de vanskelige daglige møtene. Derfor er det viktig å tilføre kompetanse i de sakene der det er aktuelt, slik at hjelpetiltaket får best mulig forutsetninger for å lykkes. Det er også nødvendig at vi evaluerer tiltakene tidlig og fortløpende. Det er satt seks måneder, men det er viktig å evaluere fortløpende. Vi er fornøyd med at den uttømmende lista nå er endret til også å kunne pålegge andre, lignende kompenserende tiltak, som slik flertallet foreslår. Mange av høringsinstansene var skeptiske til at det skulle være en uttømmende liste, og noen av spørsmålene som ble stilt, var om tiltakene som er listet opp, har en god nok faglig begrunnelse. Arbeiderpartiet mener at det må være rom for at barnevernet med sin store kompetanse sjøl kan vurdere om nødvendige hjelpetiltak som skal settes inn, har effekt. Kompetanse og godt faglig tilbud må være det viktigste. Når det gjelder det å kunne pålegge foreldre–barn-senter – et pålegg om å bruke det – har vi vært opptatt av at det tiltaket skal også kunne brukes forebyggende og i en tidlig fase, ikke bare i de vanskeligste og mest alvorlige sakene, men at de settes inn før det blir for tilspisset. Derfor er Arbeiderpartiet med på å stryke § 4-4 fjerde ledd og på å la senterne underlegges samme vilkår som andre omsorgsendrende tiltak og kontrolltiltak, og ikke etter de strenge reglene i § 4-12. Flere høringsinstanser nevner i sine svar at det er en viktig arena å bruke. Det er fylkesnemndene som skal avgjøre om de pålagte hjelpetiltakene skal iverksettes, det er bra. Men jeg vil likevel påpeke en bekymring for at det allerede i dag er ventetid for behandling i nemnda, og mener at enda flere oppgaver vil kunne øke ventetida. Det håper jeg statsråden følger nøye med på, og dersom ventetida øker ytterligere på grunn av de tiltakene vi nå setter inn, må nemnda styrkes. Forslaget til endring i § 4-4 reiser også et spørsmål om taushetsplikten, som representanten Stordalen var inne på, og utveksling av informasjon. Vi må sikre at endringen ikke er til hinder for utveksling av viktige opplysninger. Derfor er det bra at vi har et fellesforslag om at dette bør ses nærmere på. Intensjonen er jo at barna skal få mer og bedre hjelp, og vi må ikke skape vansker slik at de ikke får det. For å nå intensjonen om at barn skal få bedre muligheter, må vi også sikre god informasjonsutveksling.