Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2001-03-27:
Da Stortinget behandlet energimeldingen, gikk flertallet inn for at det skulle bevilges 5 milliarder kr over ti år til omlegging av energibruk og energiproduksjon, og at det skulle opprettes et nytt frittstående organ med ansvar for energisparing og nye fornybare energikilder. Energimeldingen representerte en viktig korsvei i arbeidet med å stake ut en annen kurs, både når det gjelder nye fornybare energikilder, og når det gjelder å effektivisere bruken av energi. Her har Stortinget sagt at den store utbyggingsepoken for vannkraft er over. Nå er det på tide å gjøre de nødvendige grep for å få til teknologiske og miljømessige forbedringer i energi- og elektrisitetsproduksjonen. Norge har dessuten undertegnet internasjonale avtaler som binder oss til å redusere utslippene av klimagasser, og disse klimaavtalene gir føringer for energipolitikken vår. Tiltak for en mer effektiv energibruk og energiøkonomisering står sentralt i en miljøvennlig energipolitikk og i en langsiktig og forsvarlig forvaltning av energiressursene. For Norge er det også viktig å kombinere rollen som en stor energiprodusent med det å være et foregangsland innen miljøpolitikken. Det er derfor viktig at vi som energinasjon i større grad legger opp til å bruke og utvikle nye fornybare energikilder og tilrettelegge for større grad av energifleksibilitet for å sikre en fortsatt miljøvennlig energiproduksjon. Samlingen av enøkarbeidet og annen energiomlegging i én institusjon er svært viktig for å skape kostnadseffektivitet og for å samle kompetanse. Kristelig Folkeparti mener dessuten at det er grunnlag for en opptrapping av påslaget på overføringstariffen og en utvidelse av grunnlaget til også å omfatte annet stasjonært energiforbruk. Dette ville ha gjort det mulig å oppnå et satsingsnivå som er i tråd med det Stortinget sa ved behandlingen av energimeldingen, men som det dessverre ikke ble flertall for i komiteen denne gang. Kristelig Folkeparti mener det er viktig å ha overordnede miljøpolitiske mål som sikrer at en eventuell parallellsatsing ikke favoriserer en fossil energikilde. Derfor foreslo vi i budsjettforhandlingene med Arbeiderpartiet at gassatsingen skulle skilles ut i en egen budsjettpost, noe vi også fikk gjennomslag for. Denne logikken mener vi også burde ha ligget til grunn for opprettelsen av det nye organet, men jeg tar til etterretning at flertallet her i dag går inn for at økt gassbruk innenlands skal være en del av det nye organet. Kristelig Folkeparti ønsker også en økt satsing på naturgass som energikilde, men mener likevel det er viktig å ha med seg at gass ikke er en fornybar energikilde, og at en satsing på gass kan ta ressurser fra arbeidet med energiøkonomisering. Manglende infrastruktur er en av barrierene for økt bruk av nye fornybare energikilder i Norge i dag. Utbygging av infrastruktur for gass er svært kapitalkrevende og kan skje i direkte konkurranse med utbygging av fjern- og nærvarmenett. Kristelig Folkeparti representerte mindretallet i komiteen med ønsket om at det skal etableres et nasjonalt senter for gass, og at dette skal lokaliseres til Haugalandet. Her er gass i bruk på svært mange områder, og kompetansen og miljøet har vokst fram uavhengig av sentral støtte. I en helhetlig strategi for bruk av gass innenlands, slik Regjeringen nå skal komme med, ville det være naturlig at man tok utgangspunkt i aktiviteten ved det nasjonale gassenteret på Haugalandet. Gass og nye fornybare energikilder kan utvilsomt komme i konflikt med hverandre dersom man ikke skiller den politiske satsingen på henholdsvis fornybare og ikke fornybare energikilder. Kristelig Folkeparti registrerer at Arbeiderpartiet og flertallet ikke ønsker et slikt skille. Til slutt tar jeg opp mindretallsforslaget i innstillingen om etablering av et nasjonalt senter for gass lokalisert til Haugalandet.