Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-02-27:
Norsk skipsfart og rammebetingelser har vært en gjenganger i denne sal i mange år, uten at denne næringen, som er så viktig for Norge, har fått tilstrekkelig gjennomslag for sine synspunkter. Siste runde i kampen om rammebetingelsene ble innledet med sjøfolkenes og organisasjonenes aksjoner i fjor sommer. Man var lei av at norske sjøfolk og norsk skipsfart i altfor lang tid hadde vært en kasteball i næringspolitikken. Stortinget fikk hele denne høsten innspill fra den maritime næring gjennom høringer og aksjoner og debatten om skipsfartens rammebetingelser i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for inneværende år. Slik det fremgår av innstillingen, har det politiske flertall, bestående av regjeringspartiene og Sosialistisk Venstreparti, ikke på noen måte kunnet imøtekomme næringens generelle anbefalinger med noe som virkelig betyr noe. Vi frykter – og regner med – at mange rederier nå tar konsekvensene av at det politiske flertall ikke vil gi dem de betingelser man har etablert eller er i ferd med å etablere i europeiske konkurrentland. For Fremskrittspartiet er dette helt uforståelig. I en situasjon med økende ledighet og betydelige problemer i eksportindustrien ønsker man ikke å legge forholdene til rette for private arbeidsplasser i privat sektor i Norge! Man glemmer – eller velger å se bort fra – at skipsfarten er landets nest største eksportnæring, og at bedriftene knyttet til det maritime næringsmiljøet står for 9 pst. av verdiskapingen i norsk næringsliv. Næringen har vist at når rammevilkårene er gode, vokser den – og det betydelig. Jeg vil også minne om at på land har den maritime klyngen en geografisk spredning som sikrer sysselsetting og bosetting langs hele kysten. Dette er blant de fakta Handelshøyskolen BI dokumenterte i prosjektet «Et verdiskapende Norge» og i andre studier av næringens betydning for norsk økonomi. Det er viktig å være klar over at den maritime næring er Norges eneste globalt ledende kompetansebaserte næring. Salget av skipsfartstjenester til utlandet var på over 81 milliarder kr i 2001 og representerer 11 pst. av all eksport. Dette viser tall fra Statistisk sentralbyrå. Hver femte eksportkrone i utenriksregnskapet kommer fra skipsfarten, dersom en ser bort fra olje- og gasseksporten. I tillegg kommer all eksport av nybygde skip, skipsutstyr og maritime tjenester. Næringen kjennetegnes ved et omfattende og aktivt privat norsk eierskap, som også har betydd mye i distriktene. Fremskrittspartiet ønsker å føre en næringspolitikk som legger til rette for at et slikt privat eierskap og initiativ skal ha utviklings- og overlevelsesmuligheter i Norge. Vi har hele tiden jobbet for å skape et næringsvennlig klima som gjør skipsfartsvirksomhet og det samlede maritime næringsliv levedyktig – ikke bare i ord, men også i handling. Det er ingen bransje eller næring de senere år som i så stor grad har vært en kasteball i det politiske systemet. Jeg nevnte hele 24 forslag til svekkelse av norsk skipsfart og av rederienes konkurransedyktighet som har vært lagt frem av skiftende regjeringer siden 1996 i forbindelse med statsbudsjettet eller revidert budsjett. Ut fra tidligere vedtak i Stortinget har Regjeringen stilt i utsikt europeiske regler for rederier og sjøfolk. Det som har blitt resultatet av at man ikke har fulgt opp, er tap av muligheter. Alle avvik fra EUs retningslinjer er et tap av muligheter og av arbeidsplasser over hele landet. Det er det faktiske forhold. Det er meningsløst at Norge på dette området – hvor vi er i verdensklasse – av egen fri vilje skal pådra seg skade ved å ha et dårligere regelverk for næringslivet enn det konkurrentene i EU har. I et land med vel fire millioner mennesker skulle man tro det ville være mulig å enes om langsiktige linjer som åpenbart er til gunst for fedrelandet. Når 12 land i EU er blitt enige om en felles valuta, skulle man tro at man i Norge kunne bli enige om en felles skipsfartspolitikk, men der tok vi i Fremskrittspartiet feil. De negative konsekvensene av dette ser vi. Supply- og offshorerederiene er i ferd med å flagge ut eller forbereder utflagging. Bare innenfor denne sektor kan 5 000 arbeidsplasser knyttet til dette miljøet gå tapt. Offshoreflåten er flytende kunnskapsbedrifter der høyteknologiske løsninger utvikles i et samspill mellom rederiene og i tilknytning til næringsliv, oljeindustri, verft og underleverandører. Vi ser nå et shippingmiljø som er i ferd med å rakne. EU-land, med Sverige i spissen, ser nå muligheten til å suge til seg kompetanse, arbeidsplasser og verdiskaping. Det er også et ledd i Lisboa-strategien om å bygge opp EU som en maritim stormakt innen år 2010. Fremskrittspartiet har hele tiden vært konsekvent i skipsfartspolitikken. I mange år har vi vært opptatt av og arbeidet for å sikre skipsfartsnæringen internasjonalt konkurransedyktige rammevilkår. En harmonisering med betingelsene til europeiske konkurrentland er et «must» hvis vi skal beholde Norge som en maritim stormakt. Vi viser bl.a. til Innst. O. nr. 27 for 2002-2003, hvor Fremskrittspartiet gikk inn for en fullt ut europeisk konkurransedyktig rederibeskatning, og hvor vi viste hvordan en nettolønnsordning for norske sjøfolk på linje med den man har i Sverige, kan innrettes. Vi følger opp vår konsekvente linje i denne innstillingen og har to forslag sammen med Senterpartiet. Det første går på strakstiltak for å reversere utflaggingsprosessen innenfor offshore/supply. Det innebærer å heve nivået for støtte i refusjonsordningen til 20 pst. av brutto lønnsutgifter for all skipsfart som er utsatt for internasjonal konkurranse i ordningen, samt inkludere slepebåter, bøyelastere og andre fartøykategorier som er utelatt etter transportvilkåret på samme nivå for refusjon. Vi har også et forslag om å utrede en nettomodell som kan gjøres gjeldende for alle norske sjøfolk som er utsatt for internasjonal konkurranse. Det forutsettes at Regjeringen presenterer konkrete forslag i revidert nasjonalbudsjett for 2003, med gjennomføring fra 1. januar 2004. Hvis disse forslagene hadde fått flertall i denne sal, hadde vi fått de ordningene skipsfarten trenger for fortsatt å ha mulighet til å være konkurransedyktig, verdensledende, med privat eierskap og hovedkontor utgått fra Norge. Disse forslagene blir dessverre nedstemt. Vi slutter oss derfor som en subsidiær holdning til brorparten av Arbeiderpartiets merknader og begge forslagene – forslaget om en snarlig utvidelse av nettolønnsordningen til også å omfatte ansatte på offshorefartøy i NOR-registeret fra 1. juli samt forslaget til krav om lærlingeplasser og nettolønn til opplæringstiltak. Men dessverre, heller ikke Arbeiderpartiets forslag samler nok støtte i denne sal til at de kan realiseres. Det er ikke flertall for forslag som kan redde norske arbeidsplasser på norske skip i noen større utstrekning. Jeg skjønner godt at norske rederier nå ikke vil tape mer tid for å komme på høyden konkurransemessig med europeiske rederier og ser seg nødt til å flagge norske skip til andre registre. Det er trist for tusenvis av sjøfolk som nå risikerer å miste jobben. Det er trist for Norge, fordi skipsfarten har bevist sin egen fortreffelighet i form av betydelige eksportinntekter og ringvirkninger for norsk næringsliv. Denne posisjonen kan vi nå måtte gi slipp på, og det for godt. Så til slutt noen ord om den varslede stortingsmeldingen om skipsfartspolitikken, som skal fokusere på miljø, sikkerhet og internasjonale rammevilkår. Det er vel og bra å få belyst problemstillingene knyttet til miljø, sikkerhet og andre ting, men konkrete forslag om internasjonale rammebetingelser må komme nå. Det er hele næringen enig om. Vi trenger ikke flere utredninger og vurderinger om dette. Det finnes dokumenter nok til å tapetsere hele stortingssalen som beskriver nødvendige tiltak og behov for skipsfarten. Det som er det faktiske forhold, er at det ikke har vært politisk vilje til å gjennomføre helt nødvendige tiltak ut fra behovene for skipsfarten. Det som er det faktiske forhold, er at dette nå ikke lar seg realisere. Vi må alle ta konsekvensen av det, enten det gjelder sjøfolk, skipsfart eller det politiske flertall. Skipsfartsmeldingen som kommer neste år, kan dessverre bli en melding som tar for seg årsakene til at Norge ble avviklet som maritim stormakt. Jeg vil ta opp forslagene fra Fremskrittspartiet og Senterpartiet, referert i innstillingen.