Hanne Bjurstrøm (Arbeiderpartiet), 2012-01-30:
Innledningsvis vil jeg takke for anledningen til å redegjøre for arbeidet som regjeringen og partene i arbeidslivet gjør for å bidra til å nå målene i intensjonsavtalen om et mer inkluderende arbeidsliv. Fokus i representanten Trettebergstuens interpellasjon er rettet mot sykefraværsoppfølgingen og arbeidet med å iverksette endringene i sykefraværsoppfølgingen fra 1. juli 2011 på best mulig måte. Norge har en god sykelønnsordning. Den skal vi beholde. Sykefraværet i Norge er høyt. Det er en utfordring for både arbeidsgiverne, staten og den enkelte. Vi har en felles interesse i å bidra til at sykefraværet går ned. Siden undertegningen av den nye IA-avtalen 24. februar 2010, er det nedlagt mye arbeid i å gjennomføre tiltakene i avtalen og protokollen. De nye reglene i arbeidsmiljøloven og folketrygdloven om oppfølging av sykmeldte trådte i kraft 1. juli i fjor. De viktigste endringene var at oppfølgingsplanen nå skal være klar senest innen fire uker, og at dialogmøtet skal være gjennomført innen sju uker. Samtidig blir reaksjonene overfor dem som ikke følger opp sitt ansvar i sykefraværsarbeidet, skjerpet. Fra 1. juli i fjor har vi også fått faglige veiledere i sykmeldingsarbeidet for dem som skal sykmelde. Det er videre iverksatt et system for regelmessige tilbakemeldinger til sykmelder om deres egen praksis. Forslag til forskrift om obligatorisk opplæring for alle som skal sykmelde, har vært på høring, og Arbeidsdepartementet arbeider nå med oppfølging av denne saken. Informasjons- og veiledningsarbeidet er også en viktig del av vår felles IA-innsats. Blant annet har arbeidslivets parter utviklet et opplæringsverktøy for tilretteleggingsarbeidet i virksomhetene og lanserte høsten 2011 nettstedet inkluderende.no. Det er enighet om at det er viktig med tidligere og tettere oppfølging i virksomhetene. For de fleste som er syke, er aktivitet bedre enn passivitet. Endringene legger derfor til rette for økt bruk av gradert sykmelding. I en slik sammenheng er det viktig at sykmelder har god kjennskap til oppfølgingsaktivitetene på arbeidsplassen. Det er derfor lagt til grunn større involvering fra lege og andre sykmeldere. Myndighetene bidrar med samarbeid og veiledning på den ene siden og tilsyn og kontroll på den andre. Både arbeids- og velferdsetaten og Arbeidstilsynet spiller en viktig rolle i myndighetenes oppfølging av IA-avtalen. Alle IA-partene, både på sentralt og på regionalt nivå, har et ansvar for å bidra til at målene i IA-avtalen nås. Oppfølgingen av avtalen på sentralt hold er tettere nå enn den har vært tidligere, og samarbeidet er forankret i Arbeidslivs- og pensjonspolitisk råd. Det er også en sterkere vekt på å målrette IA-arbeidet lokalt, nettopp fordi lokale parter i mye større grad har kunnskaper om hva som bør iverksettes lokalt. Det er etablert partssammensatte IA-råd i alle fylker, som skal bidra til bedre samarbeid regionalt for å gjøre IA-innsatsen mer effektiv og målrettet. Sykefraværet har gått ned den siste tiden og er nå på nivå med det laveste vi har hatt siden den første IA-avtalen trådte i kraft i 2001. Fra tredje kvartal 2010 til tredje kvartal 2011 har sykefraværet gått ned med nesten 5 pst. Andelen graderte legemeldte sykefraværstilfeller har økt med om lag 30 pst. fra tredje kvartal 2009 til tredje kvartal 2011. Jeg er glad for at uviklingen ser ut til å gå i riktig retning. Samtidig er det behov for videre innsats for å nå IA-avtalens mål. Forebyggende arbeid er langsiktig, og vi må fortsatt øke innsatsen for å tilrettelegge og følge bedre opp dem som står i fare for å falle ut av arbeidslivet. Representanten Trettebergstuen påpeker i interpellasjonen at det i den siste tid har kommet signaler fra enkelte arbeidsgivere og sykmeldere om at endringene fra 1. juli har hatt noen startvansker. De nye reglene oppleves som vanskelige å følge opp i praksis, hevdes det. I et møte i Arbeidslivs- og pensjonspolitisk råd før jul drøftet jeg disse spørsmålene med partene i arbeidslivet. IA-partene støttet i møtet uttrykkelig opp om IA-arbeidet og det oppfølgingsløpet vi ble enige om i februar 2010. Vi ble samtidig enige om å samarbeide om å utvikle og gjennomføre flere tiltak for å lette den praktiske gjennomføringen av de nye reglene, først og fremst å bedre informasjon og veiledning. Dette arbeidet er nå godt i gang. Vi må få på plass gode rutiner rundt innkalling og avvikling av dialogmøter. Det er viktig å unngå tidstap hos lege eller arbeidsgiver. Ressursene må brukes på sykmeldte som har nytte av dialogmøter. Vi må unngå møter der den sykmeldte åpenbart er så syk at oppfølging ikke er aktuelt. Regelendringene betyr at legene må avsette litt mer tid til pasienter som er langtidssykmeldte, og de må interessere seg mer for sammenhengen mellom arbeidssituasjonen og helsetilstanden til pasientene. Mitt bestemte inntrykk er at både Legeforeningen og det store flertall av leger i Norge gjennom sine konstruktive bidrag til IA-avtalen er seg sitt samfunnsoppdrag meget bevisst. De nye sykmeldingsreglene er da også innført med støtte fra Legeforeningen. Arbeidsgivere skal lage oppfølgingsplaner og avholde dialogmøter samt rapportere om dette. Dette er ikke nytt, men skal nå gjennomføres noe tidligere enn før. Alle arbeidsgivere kan rapportere elektronisk, og det er også dette Arbeids- og velferdsdirektoratet har lagt opp til. I praksis er det imidlertid bare 20 pst. av arbeidsgiverne som så langt benytter seg av denne muligheten. Det er ønskelig at flest mulig rapporterer elektronisk. Sammen med partene i arbeidslivet arbeides det derfor som nevnt med tiltak for å gjøre gjennomføringen av rapporteringen så enkel og god som mulig for både sykmeldere, arbeidsgivere og arbeids- og velferdsetaten. På grunn av disse startproblemene gjelder sanksjonene mot arbeidsgiverne for brudd på de nye reglene først etter 1. januar i år. Det betyr at varsler som er utstedt etter 1. januar 2012, vil bli fulgt opp med sanksjoner dersom arbeidsgiver ikke følger opp pliktene etter regelverket. På mange måter representerer den nye IA-avtalen fra 2010 en ny giv, med en rekke nye tiltak og ikke minst en tettere oppfølging av avtalen på sentralt nivå, med en egen handlingsplan og en politisk ledet oppfølgingsgruppe som møtes månedlig. Det er derfor oppmuntrende at vi nå får positive tall. Vi er imidlertid ikke på noen måte i mål. I år må vi få de nye IA-tiltakene til å fungere og til å gi resultater i praksis, og vi må sørge for at alt det arbeidet som gjøres sentralt, kommer tilstrekkelig ut og ned i virksomhetene lokalt. Det er mye lokalt engasjement, som det er viktig å støtte opp om. Et lavere sykefravær er i alles interesse, særlig langtidsfraværet, som – som kjent – kan bidra til utstøting og varig uføretrygding.