Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2011-02-08:
Det er tverrpolitisk enighet i denne salen om at læreren er den viktigste faktoren for elevenes læring. Derfor er det viktig å ha gode lærere. Jeg er glad for at vi har en kunnskapsminister som satser systematisk på lærerne, både for å øke statusen til læreryrket, få flere til å søke seg til lærerutdanningen og for å rekruttere flere til lærerstillingene. I dette bildet har vi også satsingen på etter- og videreutdanning og de skjerpede kompetansekravene for tilsetting i norsk, matematikk og engelsk på ungdomstrinnet. Jeg synes det er bra at representanten Aspaker tenker nytt og annerledes om læreransettelser. Det er klart at hvis skoleeier i tett dialog med skolene kommer til at det i deres situasjon er ønskelig med lærere fra utlandet, og at de vil tilrettelegge for dette, så er det ingenting i veien for å rekruttere dem. Det følger med visse krav og forventninger knyttet til dette, som statsråden har redegjort for. Så vidt jeg har forstått, er skoleeierne godt kjent med vilkårene for å tilsette lærere fra andre land. Mange av de skoleeierne som uttalte seg i høringen, var takknemlige for den sentrale godkjenningsordningen. Forholdene er lagt til rette for at arbeidsgiverne og skoleeierne som mener det er fornuftig ut fra sin situasjon, allerede i dag skal kunne ansette kompetente lærere fra utlandet innenfor visse rammer. Denne åpningen er også tatt i bruk. I 2010 var det i underkant av 200 utenlandske lærere som fikk godkjenning fra Utdanningsdirektoratet, og året før var det snaut 100. Når det ikke er så mange arbeidsgivere eller skoleeiere som har prioritert å rekruttere fra utlandet, kan det være et uttrykk for at ikke så mange skoleeiere anser dette som en spesielt nærliggende løsning for deres situasjon. Det taler mot at man innfører aktivt oppsøkende kreative løsninger, men i stedet fortsetter den linjen som gir skoleeierne rom for å vurdere sin situasjon konkret. Representanten Aspaker henviser i sin interpellasjonstekst eksplisitt til både småskoletrinnet og ungdomstrinnet. Det kan være grunn til å være mer tilbakeholden med å tilsette lærere uten gode norskferdigheter for små barn enn for ungdom på ungdomstrinnet eller i videregående opplæring. For de aller yngste barna kan det være utfordrende, men selvfølgelig løst innenfor gode pedagogiske rammer er det ikke helt utenkelig at en skoleeier går inn for å gjøre dette. Men det må vurderes konkret fra enkelttilfelle til enkelttilfelle. Situasjonen stiller seg imidlertid annerledes for elevene på ungdomstrinnet og videregående, som har andre forutsetninger. Samtidig fikk jeg klare signaler fra Elevorganisasjonen i Nordland, Troms og Finnmark da jeg besøkte dem sist fredag. De hadde eksempler der deres videregående skole hadde rekruttert lærere fra Tyskland og fra Russland. Selv om dette var på videregående nivå, ble språkbarrieren stor. De viste også til at det er store pedagogiske forskjeller mellom Norge og de to landene som de viste til. Vurderingen som arbeidsgiver og skoleeier gjør av eventuelt å ansette kompetente lærere fra utlandet, vil måtte avhenge av de fag og trinn som det er meningen at læreren skal undervise i. Men skoleeieren må også være klar over sitt ansvar for bl.a. språkopplæring og annen tett oppfølging for den enkelte læreren når dette gjøres. Dette betyr i praksis at tilsettingsansvaret og ansvaret for at det gis en god opplæring fortsatt bør være skoleeiers. Jeg vil takke representanten Aspaker for å ha tatt opp denne interpellasjonen og sette dette på dagsordenen.