Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-14:
Det var litt snakk om frisk luft her i stad. Det er vel kanskje noen hver som nå ønsker at denne debatten snart skal ta slutt, og at det skal bli mulig å få seg litt frisk luft i påskeferien. Jeg kan allikevel ikke dy meg for å komme med noen bemerkninger knyttet til denne diskusjonen. For det første må jeg si at jeg i stor grad deler et resonnement som representanten Sanner kom med om et slags verdikonservativt oppdrag, men som jeg ser på som et viktig samfunnsoppdrag og et viktig personlig oppdrag, nemlig å overlate til neste generasjon noe som er i like god stand eller har like stor verdi som det man overtok fra generasjonen før. Det synes jeg gjelder både for det man eventuelt har ansvar for i familien, og for samfunnet som sådant. Hvis vi skal ha et samfunnsperspektiv på det, er en av de viktige verdiene i vårt land at vi har et samfunn med forholdsvis mye mindre forskjeller mellom folk enn det man har i veldig mange andre land. Å klare å holde det fordelingsperspektivet i alle skattedebatter og hvordan vi innretter samfunnet vårt, er viktig. Vi vet at arv er en kilde til ytterligere ulikhet. Det er et viktig utgangspunkt når man deltar i denne debatten. Siden alle nå har vært innom alle hyttene sine og alle boligene sine og alle sine private erfaringer, skal jeg ikke gå helt inn i det. Men det er klart at sånn som verdier i det norske samfunnet nå er fordelt, er en viktig grunn til at det på boligmarkedet i pressområdene, særlig kanskje på mindre leiligheter, har vært en betydelig kostnadsøkning i løpet av de siste årene, at foreldregenerasjonen til mange nyetablerere, i 50-årene, som har arvet fra sine foreldre, ikke har bruk for å benytte arven selv, men har lagt den inn i boliger til sine egne barn, og dermed vært med på å drive opp prisene. Sånn kan man si at formue fordeler seg videre til neste generasjoner. Selv om det ikke skal være noen grunn til å spekulere i spørsmålet om hvorvidt systemet med rentefradrag står til debatt, er det et viktig poeng som representanten Lundteigen har, at på dette området er det dyrt å være fattig. For hvis man aldri er i den posisjon at man kan få seg et banklån, og aldri er i den posisjon at man har noen foreldre å arve, er man der at man må bo og betale husleie og ikke oppnår noen subsidier i samfunnet. Veldig mye av det vi nå ser av formue og arv, er bygd opp også gjennom betydelige skattesubsidier, som rentefradraget faktisk betyr. Arveavgift, formuesskatt, rentefradrag - hele den diskusjonen - handler om fordeling i det store bildet, men også om fordeling mellom generasjoner. En kan godt si at rentefradraget er en måte å låne i førstegenerasjon på, og så er det gjennom formuesskatten og arveavgiften man må betale tilbake noe av de subsidiene man har fått. Når det gjelder verdien på boliger og hytter, som har akselerert i mange av de største pressområdene, er det klart at det er en utfordring for alle arveoppgjør. Først og fremst er det en utfordring hvis søsken skal kjøpe ut hverandre. Da snakker vi om helt andre problemstillinger enn ved å betale en mindre arveavgift, tross alt. Men det er helt opplagt utfordringer knyttet til det. Jeg har veldig vanskelig for å dele resonnementet i forhold til å overta et barndomshjem som representanten Sponheim og andre var innom. For uansett vil det være sånn at hvis man kan overta en bolig ut fra hva som er arveavgiften, har man en betydelig rimeligere bolig enn om man skulle kjøpe seg inn på et marked. Så la oss nå nyansere debatten noe. Det jeg imidlertid ikke kan forstå, er at det forslaget som er lagt inn om arveavgift knyttet til hytter og boliger som man beholder, skulle føre til noen større rettferdighet i forbindelse med arveoppgjør enn det som jeg mener er alternativet, nemlig at man må lage et mer rettferdig system for den arveavgiften vi har, med økte bunnfradrag og rimeligere fordeling. Man kan jo bare tenke seg alle eksemplene på folk som, la oss si, arver et hus i Oslo, men som aldri kommer til å flytte dit, og skal dele med søsken og er tvunget til å selge. De skal da betale full arveavgift. Men de som bor tvers over gata, kan bare flytte inn og ikke betale arveavgift. Det er jo en kø av urimeligheter i den diskusjonen, hvis man først mener man skal ha en arveavgift, som da vil oppstå. Jeg er opptatt av at vi for arveavgiften skal gjøre noe som går i samme retning av det som vi har gjort når det gjelder formuesskatten. Vi har nemlig gjort store endringer i formuesskatten som har betydning for vanlige folk som ikke har all verdens med verken penger i banken eller boligformue. Det er over 300 000 mennesker som nå slipper å betale formuesskatt i forhold til det det var da vi overtok regjeringsmakten, og ca. halvparten av dem er pensjonister. Det er 890 000 personer som har lavere formuesskatt nå enn før, fordi vi har redusert formuesskatten. I tillegg har vi gjort det sånn at ektepar - det var det enighet om, det får jeg si - har hvert sitt bunnfradrag. Så det er altså gjort betydelige endringer for å få til en mer rettferdig formuesskatt. Det er etter de samme linjer jeg mener at vi må tenke når vi diskuterer arveavgiften videre. Noe mer i detalj enn det har jeg ikke tenkt å gå, fordi alle skattespørsmål er av den typen at de som har mest midler, er kjappe på banen og raske til å tilpasse seg. Så hadde representanten Sanner og andre diverse visitter til representanten Lundteigen, som om det riktige bildet av vår regjerings skattepolitikk er at representanten Lundteigen og Senterpartiet aldri når fram. Det inntrykket vil jeg bare avkrefte umiddelbart, og særlig på disse områdene. Det vi har gjort i forhold til bedrifter når det gjelder generasjonsskifte og disse sju årene i utsettelse som vi har innført, er ett eksempel på et initiativ som kom fra Senterpartiet. Jeg samarbeider gjerne med representanten Lundteigen og har mange interessante diskusjoner med ham om hvordan vi skal klare å få til et stadig mer rettferdig skattesystem. Og så må jeg si - en liten visitt til slutt til representanten Sanner: Det er nesten utrolig noen ganger å høre hva man tillater seg i skattedebatter. Jeg vet ikke om representanten har så lang hukommelse at han husker hvilken skattereform som tidligere finansminister Foss la fram, og hva slags skatteletter det var på toppen av inntektene i det forslaget. Jeg minner gjerne Høyre om det. Det var en dobling i forhold til det som faktisk ble innført, i tillegg til at man ønsket å fjerne formuesskatten - to grep som hadde ett utfall, nemlig betydelig økte forskjeller og mest til dem som har mye fra før. Jeg er glad for at vi går motsatt vei.