trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingunn Gjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Før valget i 2005 ble representanten Holmås, som jeg vikarierer for, kjent som den første rapperen på Stortinget. Jeg kan berolige presidenten med at jeg ikke skal gå Holmås i næringen, men nøye meg med å sitere avslutningen hans: «Mitt råd, president, er at folk må bli med,slik at forskjellene i Norge kan bli kuttet ned.Vi er lei av høyrestyre og flere rike,for det er fattige i Norge som betaler for slike.» Folk ble med, og vi blir stadig minnet om folks utålmodighet. Det er denne utålmodigheten som utvikler et samfunn basert på rettferdighet og solidaritet. Alternativet er et samfunn basert på den sterkestes rett, ispedd litt veldedighet til pynt. Jeg kan huske at bestemoren min oppbevarte det lille hun hadde av sparepenger, sirlig sammenbrettet i en stor portemoné. Om det var for å unngå formuesskatt eller fordi hun var skeptisk til bankvesenet, er jeg ikke sikker på. Litt skepsis til bankvesenet i disse dager kan vi jo ha, noen hver. Men bestemors skepsis kan ha skyldtes tunge erfaringer med Nortrashipfondet, rederne og dårlig økonomi etter at bestefar satte livet til i handelsflåten under krigen. Det jeg ikke er sikker på, er hvorfor bestemor hadde pengene i en portemoné. Men det jeg er sikker på, er at vårt skattesystem er et av de tryggeste systemene for omfordeling mellom dem som har mye, og dem som har lite. Formuesskatten blir mer rettferdig fordelt når de rike beskattes mer. Hver av de ti tusen som tjener over 3 mill. kr i året, må med vårt opplegg skatte i snitt 27 700 kr mer til fellesskapet. Disse ekstra inntektene kan brukes til å senke skattene og øke bunnfradraget for dem som har minst. Hvis man klarer å sette av 350 000 kr – for et ektepar 700 000 kr – slipper man med vårt opplegg formuesskatt. Det gjør at om lag 180 000 færre enn i dag, hvorav halvparten er pensjonister, kan ha pengene sine i banken og slippe formuesskatt neste år. Det er skritt i riktig retning. Et annet skritt er fagforeningskontingenten. Ved å øke fradraget for denne viser vi at stortingsflertallet vil stimulere til at vi skal ha sterke fagforeninger i landet, både fordi det gir den enkelte trygghet, og fordi fagrørsla er en vesentlig byggestein i den samfunnsmodellen som bygger kollektive og solidariske løsninger. Politikk må ikke bare bli retorikk. Politikk er en kamp om makt og interesse. Jeg er stolt over å være i et flertall som fremmer interessene til dem med minst budsjett til lobbyvirksomhet. Takk for ordet, president!
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Det er greit nok en gang å få presentert Fremskrittspartiets tru på bedriftsmessige oppgjør. Det er resepten for å svekke arbeidstakernes interesser i forhold til de rettferdige krav som de har, på samme måte som det også er Fremskrittspartiets syn at en skal gjøre tilsvarende i forhold til de råvareleverandører som møter en monopolisert motpart. Mitt spørsmål er knyttet til det representanten Hagesæter sa om næringslivets skatte- og avgiftsbetingelser. Det er bare en del av helheten – samfunnets evne til å stimulere til kvalitativt god arbeidskraft, godt arbeidsmiljø, jamnbyrdige forhold, rein jord og luft som varemerke på norske produkter. Hvorfor ønsker ikke Fremskrittspartiet å legge mer vekt på å videreutvikle disse nasjonale fortrinn som varemerke for vårt næringsliv, noe som enhver som kommer på besøk til oss, ser hen imot og ønsker å gå i retning av?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Følelser er viktige. I hvilken grad en skal utlegge sine følelser fra Stortingets talerstol, er et noe annet spørsmål. Det som imidlertid er saken her når det gjelder kraftverksbeskatninga, er i hvilken grad en skal endre reglene for grunnrentebeskatning av kraftverk. Grunnrentebeskatning av kraftverk er et system som skiller seg fra beskatninga i landbasert næringsliv ellers ved at det er en særdeles høy skatt for superprofitt, som det heter. I denne saken må en aldri miste av syne at det er det saken gjelder. Dersom det er et ordinært overskudd innenfor rammene av den ordinære beskatninga, er det det som gjelder. For øvrig er jeg enig i at forslaget har skapt sterke reaksjoner. Det er noe som Senterpartiets stortingsgruppe skal følge nøye med på framover, og vi imøteser med stor interesse det som kommer fra Regjeringa i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett 2008.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Senterpartiets stortingsgruppe har behandlet denne saken over lang tid og med det alvor som saken innebærer. Flertallet i Senterpartiets stortingsgruppe har tatt det forslag og de merknader til etterretning og står bak det. Det er det ingen tvil om. Samtidig er det korrekt det som representanten Flåtten sier, at Senterpartiets inngang i spørsmålet om overgangsordninger var en annen enn den løsning som en til slutt har kommet fram til.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Den merknaden som regjeringspartiene har til kraftverksbeskatninga, er en merknad som går videre enn det representanten Syversen nå sier. I tillegg til de skattemessige forhold som skal drøftes, gjelder også de stimuleringsordninger som vi har gjennom feed-in-ordninga som også skal drøftes, de tiltaksbehandlingsprosedyrer vi har, og de saksbehandlingskapasitetsrutiner vi har. I det hele tatt: Vi skal se på den helhet som er nødvendig for å realisere Regjeringas målsetting om å framskaffe hele 30 TWh – 30 terrawatt-timer – som er nærmere 25 pst. av hele vår vannkraftproduksjon i en tidsperiode fram til 2016.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Representanten Lundteigen husker godt debatten i komiteen, husker enda bedre debatten i media etterpå, og er helt enig med representanten Sponheim i at det rederiskatteregimet som den gang ble innført, var en suksesshistorie. Det er ingen uenighet i denne sal i dag, så langt jeg har sett, annet enn at det var riktig. Etter hvert erkjente flere at en fikk det til. Det er likedan slik at den ordning som nå innføres, er en ordning som er på høyde med den konkurransesituasjonen som vi nå står i. Når det gjelder overgangsordninga, vil jeg bare referere til det jeg tidligere har sagt. Det er et standpunkt som Senterpartiets stortingsgruppe står ved.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Først to begreper: «skatteskjerpelse» og «skade næringa». Begrepet «skatteskjerpelse» er fundamentalt feil. Det er ingen skatt dersom en oppfyller de plikter som er i ordninga. Så her er det ikke snakk om noen «skatteskjerpelse», det er snakk om en overgangsordning fra et system til et nytt system. I den grad man her kan snakke om å «skade næringa», er det et spørsmål om de oppgjørsordninger som en velger, og i hvilken grad de innebærer en skattebyrde som er slik at det er urimelig. Det var knyttet plikter til rederiskatteordninga, og det er et vesentlig poeng, som Fremskrittspartiets stortingsgruppe må ta med seg i diskusjonen om dette temaet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-11-29:
Partiet som ble tuftet på parolen: arbeide for sterk nedsettelse av skatter og avgifter, har nå to år på rad understreket at når det gjelder denne hovedstolpe i Fremskrittspartiets program, er det utvikling i programforståelsen. Fremskrittspartiet er i dag eneste parti som går imot Regjeringas forslag til økt jordbruksfradrag. Derfor ny parole: sterk nedsettelse av skatter og avgifter – unntatt for jordbrukere. Av Senterpartiets stortingsgruppe i dag er det bare jeg som var med da dagens rederiskatteordning ble vedtatt i 1996. Jeg ser det som riktig å si fra, fra Stortingets talerstol, at det er jeg som utgjorde mindretallet i Senterpartiets stortingsgruppe. Flertallet i gruppa tok Regjeringens overgangsordning til etterretning. For egen del bedømmer jeg saken slik ut fra hva jeg sa bl.a. i odelstingsdebatten 12. desember 1996, at vi her står overfor et forslag til overgangsordning for selskapsbeskatning av rederier som innebærer egentlig tilbakevirkende kraft. For at det skal kunne aksepteres, må det være sterke samfunnsmessige hensyn. Etter min vurdering er det ikke godtgjort i denne saken. Samtidig er dagens rederiskatteordning fra 1996 slik at det er knyttet betingelser til rederiselskapenes skattefrihet. På den bakgrunn er det ikke urimelig at rederiselskapene betaler skatt på opparbeidet overskudd i selskapet, for dermed å fritas for disse betingelsene i framtida. Beskatning av rederiselskapenes opparbeidede overskudd i 2006 og 2007 kan likeledes ikke sies å innebære skattlegging med tilbakevirkende kraft. På denne bakgrunn støtter jeg kravet om innbetaling av skatt fra rederiene som er inne i dagens rederiskatteordning, med 1 400 mill. kr for 2008. Til slutt skattemessig behandling av fri bolig i utlandet. Jeg vil vise til komiteens flertall, som foreslår en endring i skatteloven med tilhørende ikrafttredelsesbestemmelser. Gjennom denne endring ivaretar komiteflertallet berørte statsråders offentlige bekymring for konsekvensene av forslaget til statsbudsjett for 2008, og det var en viktig endring fra komiteflertallets side.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Beklager – jeg tar absolutt opp forslagene, for de er gode!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Det er slik at hvis vårt forslag, bygget på den sterke tvilen som vi har, hadde blitt vedtatt, og hvis departementet hadde utført dette, er jeg ikke et øyeblikk i tvil om, med mitt kjennskap til offentlig norsk forvaltning, til Finansdepartementet, at man ville funnet løsninger for bokføringen. For det som er overraskende her, er at regjeringspartiene, som egentlig burde diskutert sitt store problem i forhold til grunnlovsmessigheten ved dette, ender opp med en prokuratordiskusjon. De diskuterer hvordan bokføringen skal være. Det som regjeringspartiene burde være opptatt av, er bokføringen i rederiene, som må bokføre en betydelig reduksjon i sin egenkapital. Det er bokføring som Arbeiderpartiet burde være opptatt av.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Våre inndekninger er absolutt troverdige. I økonomisk politikk er Høyre, som det faktisk ble sagt i finansdebatten av talere fra Arbeiderpartiet, meget troverdig. Ingen må fortelle meg at det ikke er mulig med betydelige innsparinger i det offentlige, i statsapparatet. Med den kommuneøkonomien som det nå er lagt opp til, er kommuner i hele landet tvunget til å gå inn i betydelige omstillinger og å foreta betydelige effektiviseringer. Det mangler 1 milliard kr. Ingen må fortelle meg at det ikke er fullt mulig å gjøre det tilsvarende andre steder i norsk forvaltning. Dette er meget vel økonomisk fundert.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Når det gjelder dette med å ta sin rolle som folkevalgt alvorlig, har jeg ikke lyst til å gå inn i noen spesiell diskusjon med representanten Klungland om det. Hva enhver gjør, får tale for seg. Men jeg oppfatter nå at Rolf Terje Klungland fortsetter diskusjonen om den økonomiske bokføringen, om rubriseringen. Han er overhodet ikke interessert i, på samme måte som representanten Aasen Agdestein, å diskutere bakgrunnen for hvorfor vi har fremmet vårt forslag om å sende dette tilbake, slik at Regjeringen kunne komme tilbake til dette i revidert budsjett, nemlig tvilen i forhold til en stor norsk næring langs hele kysten, også der representanten Klungland bor. Den var viktig for oss, og det virker som om det ikke affiserer Arbeiderpartiet i det hele tatt.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Nei, jeg tror ikke at Grunnloven vil endre seg frem til revidert budsjett. Jeg tror heller ikke at Høyesteretts praktisering av Grunnloven og deres vurdering av den vil endre seg frem til revidert budsjett, men jeg tror endringen vil komme. Mens Rolf Terje Klungland og andre representanter fra Arbeiderpartiet bruker tiden til å diskutere – jeg tillater meg å kalle det – det bokføringstekniske i denne viktige debatten, farer de lett forbi det som representanten Klungland kaller partiets selvstendige og grundige vurdering av Grunnloven i denne innstillingen som foreligger. Den selvstendige og grundige vurderingen er et ekko av det som departementet har skrevet i proposisjonen, ikke noe annet. Høringen har de overhodet ikke brydd seg noe om.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Jeg forstår at Senterpartiets stortingsgruppe har hatt en annen tilnærming og et annet utgangspunkt til overgangsreglene i rederibeskatningen enn det som har vært Regjeringens holdning. Det betyr at det faktisk og reelt, ut fra hva man egentlig mener, er flertall imot overgangsreglene i denne sal. Det bringer meg til spørsmålet: Et grunnlovskonservativt parti som Senterpartiet, var ved representanten Lundteigen til stede på komiteens høring om grunnlovsmessigheten. Hva er det som gjør representanten Lundteigen så skråsikker på at dette er i henhold til Grunnloven § 97, når han på toppen av det hele ser at dette går imot den oppfatningen som gruppen egentlig har? Er ikke det et alvorlig tankekors for Senterpartiet?
Svein Flåtten (Høyre), 2007-11-29:
Jeg vil si til finansministerens siste innlegg at det virker for meg som om hun nå har blikket stivt festet mot Høyesterett og hva som der skal skje. Jeg må si at jeg reagerer på at hun nå forsøker å så tvil om opposisjonens selvstendige og grundige vurdering. Hva er i veien med den? Er den ikke lang nok? Er den ikke på 18 sider, som posisjonens? Det opposisjonen har gjort i denne saken, er å gi uttrykk for tvil. Det sa jeg også i mitt første innlegg. Da er det en avsporing av både finansministeren og talerne fra Arbeiderpartiet å henvise til inndekningsdiskusjonen. Høyesterett kommer ikke til å diskutere opposisjonspartienes inndekning for de alternative budsjettene i 2008 når de skal sette seg ned og avgjøre om dette er grunnlovsmessig eller ei – aldri i verden. De kommer til å se på om det var tvil. Og hvorfor var det tvil? Var det noe opposisjonspartiene fant på underveis? Nei. Det var Finansdepartementets egen tvil, det var fremstillingen fra Justisdepartementet, det var, som Lars Sponheim har pekt på, at det ble tatt opp i komiteen om en kunne få to eksterne utredninger. Det ble avvist av et knapt flertall. Så fikk man høringen, og posisjonen har, slik oppfatter i hvert fall jeg det, lagt svært lite vekt på høringen. Men jeg hører jo nå i opplysningene fra både saksordføreren og finansministeren at man er veldig nøye med å ta med også den. Jeg tror at vår tvil er helt riktig i forvaltningen av embetet som stortingsrepresentant, hvis man skal være så høytidelig, hvilket da også representanten Klungland var i et replikkordskifte her tidligere i dag. Det ber vi om respekt for, og løsningen med å sende dette tilbake og be Regjeringen om å se på det på nytt, tror jeg var den eneste riktige løsningen, ikke minst med tanke på at dette gjelder en næring som beskjeftiger 100 000 mennesker langs hele kysten.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Selv om Høyre offisielt går imot Regjeringens forslag om tilbakebetaling av skattekredittene rederiene har hatt, foreslår de altså i sitt alternative budsjett å bruke store deler av inntektene – 800 mill. kr – i år 2008. Betyr det at Høyre egentlig er enig i Regjeringens forslag, 60 pst. enig, eller betyr det at Høyre ikke tar budsjetteringen i det alternative budsjettet seriøst? Det minste vi kan forlange, er at Høyre salderer budsjettet sitt med skatteinntekter som Høyre er for, eller har en inndekning. I Finnmark har vi et uttrykk som heter «papirfisk» når noen prøver å jukse enten med kvote eller med kvantum. Jeg skal ikke beskylde Høyre for verken det ene eller det andre, men tanken har streifet meg – vel og merke dersom ikke representanten Flåtten nå kan bekrefte at han er enig med Regjeringen, eller langt på vei enig med Regjeringen, i det opplegget vi har lagt.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Det er nokså oppsiktsvekkende å høre representanten Flåtten snakke om Høyres ståsted i denne saken. Jeg mener at representanten Flåtten rett og slett ikke tar sin rolle som folkevalgt inn over seg. Er det slik at da Høyre foreslo endringer i skatten på engangsemballasje, noe som ville ført til at bryggeriene ville bli lagt ned i Norge, og da de gjorde endringer i nettolønnsordningen for sjøfolk, som ville ført til utflagging, var ikke Flåtten i tvil om at nettopp det kom til å skje? Slik jeg tolker det Flåtten sier nå, er det altså bokføringsprinsippene som er avgjørende for Høyres ståsted, fordi de har brukt inndekningen fra omleggingen av rederiskatten til å saldere sitt budsjett med.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Diskusjonen som har vært, og den vurderingen som flertallet i Stortinget har gjort i denne saken, har altså ført til at vi har konkludert med at dette er innenfor Grunnloven. Høyre ønsker å utsette dette til revidert budsjett til våren. Men de har allerede sagt at de vil komme til den samme beslutning som flertallet, fordi de bruker disse pengene til å saldere sitt budsjett. Mener representanten Flåtten at Grunnloven vil endre seg fram til revidert budsjett kommer? Det jeg har vansker med å begripe, er at man på den ene siden bruker pengene og dermed sier at dette er innenfor Grunnloven, og på den andre siden snakker om bokføring og sier man et i tvil om hvordan det skal bokføres.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Kristelig Folkeparti har ingen alternative skatteløsninger for rederinæringen, og det er etter Syversens innlegg her i salen all grunn til å spørre hva slags rederiskatteordning Kristelig Folkeparti egentlig vil ha. En kunne forstå representanten dit hen at de bare vil dra inn de 1,2 milliarder kr som de nå har lagt inn i salderingen i sitt budsjett for 2008. Men da viser egentlig representanten Syversen og Kristelig Folkeparti en mye større uredelighet enn f.eks. Fremskrittspartiet, for det hadde jo ikke vært noe problem for Kristelig Folkeparti å komme med et forslag her i salen der de hadde tatt inn 1,2 milliarder kr i skatt fra rederiene i 2008 og dermed hadde gått imot rederibeskatningen. Jeg tolker det slik at Syversen virkelig har store problemer med å definere hva som er Grunnlovens intensjon, og om dette er utenfor eller innenfor.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Uansett vil dette ha konsekvenser i forhold til det som er den store diskusjonen, om det ligger innenfor Grunnloven, noe flertallet i denne salen har vurdert og kommet fram til at det gjør. Så det er en inkonsistens fra Kristelig Folkeparti. De viser egentlig at det er et bredt flertall her på Stortinget som mener at dette er innenfor Grunnlovens bestemmelser. Samtidig sier de at det skal være en avtale med næringen. Jeg synes det er veldig alvorlig at et politisk parti skal forhandle med en næring etter Grunnloven, ut fra det de mener er rett. Næringen fikk i 2006 internasjonalt konkurransedyktige regler. Det får de nå, fra 2007 og så langt noen kan se framover. Støtter Kristelig Folkeparti at næringen skal ha den ordningen som vi nå i dag forhåpentligvis kommer til å vedta?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Om det ikke kommer andre overraskelser i dag, ble jeg iallfall i en tidligere replikkrunde overrasket over at lederen fra Venstre, Lars Sponheim, kunne være i tvil. Men jeg skal gå mer inn på det som er det reelle og det formelle. Tidligere i dag sa representanten fra Høyre, Peter Gitmark, at høringen i komiteen var avgjørende. Vi vet at vi har fått svar på en rekke spørsmål som vi har sendt Lovavdelingen i Justisdepartementet. Vi har fått svar fra Finansdepartementet, vi har fått svar fra Rederiforbundet, vi har møtt rederiene og fått innspill derfra, og vi har benyttet oss av den beste juridiske kompetanse vi har i Norge, for å få vurdert denne saken. Hva er det som skal til for at Venstre fram til revidert skal få mot til å stemme for forslaget fra Regjeringen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Representanten Sponheim står bak en lampe som er laget av metall, han står bak noen mikrofoner som antakeligvis inneholder silisium, og han har en klokke på seg som antakelig inneholder nikkel. Så lenge vi kjøper biler, vaskemaskiner, pc-er og tv-er, kommer altså disse produktene til å bli produsert av noen som tjener penger på dem. Norge har den minst forurensende industrien i verden. Mener faktisk Venstre og representanten Sponheim at de er villige til å øke utslippene, øke forurensingen, fordi de har noen prinsipielle holdninger mot folk som har svarte hender?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Jeg skal være forsiktig i mitt innlegg for å prøve å få avsluttet debatten, men jeg har lyst til å presisere noe som jeg tror er sentralt i denne saken. Det er at Finansdepartementet har spurt Stortinget om å gjøre sin jobb i forhold til å vurdere om dette er innenfor Grunnloven. Etter det har vi sendt en rekke spørsmål, hatt høringer, fått innspill og vurdert det gjennom diskusjoner og dialog oss representanter imellom som folkevalgte. Vi har altså kommet fram til at Stortinget vurderer det slik at dette er innenfor Grunnloven. Hvis en skulle, f.eks. slik Kristelig Folkeparti og Høyre nå sier, forhandle seg fram til et resultat som skulle bli vedtatt i revidert, hvem skulle en forhandle med? Ethvert rederi er et eget rettssubjekt. Skulle en forhandle med Rederiforbundet og inngå avtale med dem, kunne likevel ethvert rederi gått til sak. Man kan ikke forhandle med Grunnloven, og det føler jeg at opposisjonen ikke har tatt stilling til. Det har heldigvis flertallet gjort, flertallet som skal vedta det som blir vedtatt, forhåpentligvis, når vi skal votere. Det er vår oppgave som folkevalgte å ta stilling til vanskelige saker. Det hadde jeg håpet at opposisjonen kunne ha innrømt. Da har jeg ikke tatt med Fremskrittspartiet, som har vurdert dette, gjort jobben sin og kommet til en annen konklusjon.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Grunnen til at vi har skatt, er for det første at vi skal omfordele i samfunnet – det er et av de viktigste omfordelingsgrepene – og så er det for å skape grunnlag for gode, robuste fellesskapsordninger. Vi går inn for å minske forskjellene, vi går inn for en omfordeling, og dette forslaget innebærer viktige omfordelingsgrep. Men så handler det jo også om hva vi gjør når det gjelder barnehager. Den satsinga som har vært på barnehager nå, er jo et formidabelt omfordelingsgrep. Når det gjelder skolen, omfordeler vi sånn at vi reduserer de sosiale forskjellene i skolen, og det er et omfordelingsgrep. Vi er ganske ambisiøse med hensyn til å fortsette omfordelingen. Vi er ikke i havn ennå, men vi skal fortsette dette arbeidet.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
La det være klart at rederiene og rederne har fått og har hatt en svært gunstig skatteordning. Når vi nå skal gå videre, er det klart at man her må balansere mellom folks rettferdighetsfølelse, at skatteordningen skal ha tillit, for andre næringer er ikke i nærheten av å ha den type gunstige skatteordninger som rederiene kan fortsette å ha, og de næringspolitiske hensynene, for vi synes det er viktig å ha maritime næringer. Jeg har lest innstillinga, og jeg synes den er meget grundig. Det er, som jeg sa, sjelden at det legges fram en så grundig innstilling, med svar på alle høringene, på alle spørsmålene, og svar i forhold til proposisjonen. Jeg mener oppriktig at forslaget ivaretar borgernes krav på beskyttelse etter Grunnloven § 97 og Stortingets handlefrihet til å kunne gi nye skattelover.(Presidenten klubber.) Det kan ikke anses som(presidenten klubber) (Presidenten klubber.) (presidenten klubber)
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Ja, jeg skal sørge for det.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Først vil jeg si at Stortinget har et eget ansvar for å komme med vurderinger av proposisjonene og av de andre sakene som Regjeringa legger fram. Jeg er veldig glad for at det er mange som etterlyser mer omfordeling og flere miljøtiltak, herunder grønne skatter. Vi SV-ere er veldig glade for at det er mange som kommer på banen og krever større omfordeling og flere miljørettede tiltak. Dette siste skulle bare mangle, så store trusler som vi nå ser i forbindelse med klimaendringene, som jo aller mest truer dem som både Kristelig Folkeparti og SV er veldig opptatt av, nemlig de aller fattigste. Vi er på vei mot en bedre omfordeling. Vi er på vei mot en omlegging av de grønne skattene. Vi er utålmodige, og jeg er sikker på at finansministeren vil komme tilbake med enda mer av dette.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Odelstinget må selvfølgelig sørge for at de vedtakene som Odelstinget fatter, holder. Jeg mener at flertallet har vurdert dette på en meget grundig og ansvarsbevisst måte. Representanten Sponheim er veldig klar over at undertegnede ikke er medlem av finanskomiteen, men jeg har lest flertallsmerknaden. Der vurderer en hele ordninga, om den er i strid med Grunnloven eller ikke, om den holder etter Grunnloven eller ikke. En kommer med betenkninger, men ender med en klar vurdering, at det er balanse mellom borgernes beskyttelse etter Grunnloven § 97 og Stortingets handlefrihet til å kunne gi nye skattelover, og at ordningen «ikke kan anses som klart urimelig eller urettferdig».
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Hva undertegnede har lest eller ikke har lest, vil jeg ikke gå inn på. Jeg har lest proposisjonen, og jeg har lest innstillinga. Min konklusjon er den samme som flertallets, at dette er innenfor Grunnloven, og at det er en klar vurdering. En har veid for og imot, men har kommet til at overgangsordninga er innenfor grunnlovsbestemmelsen og «ikke kan anses som klart urimelig eller urettferdig». Jeg har full tillit til det grundige arbeidet som hele finanskomiteen har gjort. Jeg har lagt merke til at Høyre bruker 800 mill. kr av de pengene en kan kreve inn. Da kan vel heller ikke representanten Sanner være uenig i at dette er innenfor Grunnlovens bestemmelse.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-11-29:
Representanten Ågot Valle slår kategorisk fast at omleggelsen av rederiskatteordningen er innenfor Grunnlovens bokstav. Stortinget hadde for kort tid siden en høring, som også er Stortingets grunnlag for å ta stilling til spørsmålet. La meg spørre representanten Ågot Valle enkelt: Hva var det i Stortingets høring som gjør at SV kan slå entydig fast at rederiskatteomleggelsen er i tråd med Grunnloven?
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-11-29:
Finansinnstillinga som Stortinget behandla for to dagar sidan, og Innst. O. nr. 1 som vi no debatterer, har vist kva slags haldning Kristeleg Folkeparti har til Regjeringa sitt forslag om overgangsordning når det gjeld skattlegging av reiarlaga i landet vårt. Kristeleg Folkeparti lanserer ei hybridløysing. Regjeringa sitt forslag blir først avvist. Deretter brukar Kristeleg Folkeparti 1,2 milliardar kr av skatteinntektene i sitt alternative budsjett, og dette utgjer over 85 pst. av beløpet i forhold til forslaget frå Regjeringa. Eg konstaterer at Kristeleg Folkeparti i denne saka er i klårt ureint trav – ei øving som representanten Syversen vanlegvis og heldigvis held seg langt vekke frå. Eg spør derfor: Kva er grunnen til at Kristeleg Folkeparti i denne saka opererer så inkonsistent?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-11-29:
Jeg hadde lyst til å komme inn på et tema som representanten Lundteigen selv berørte i sitt innlegg – kraftverksbeskatningen. Det er ingen tvil om at de rammebetingelsene som Regjeringen nå legger opp til, på mange måter vil svekke verdiskapningen og være distriktsfiendtlige. Slik man har lagt det opp, vil de faktisk også være miljøfiendtlige. En samlet næring har gitt meget klare tilbakemeldinger på det opplegget som representanten Lundteigen har tenkt å stemme for senere i dag når det gjelder kraftverksbeskatningen. Mange interessegrupper og fylkeslag osv., også i Senterpartiet – partiet Lundteigen representerer – har reagert ganske kraftig, har jeg registrert. Er det slik at Lundteigen innerst inne er fornøyd med i dag å skulle stemme for den økte kraftverksbeskatningen og nøyer seg med den merknaden som ligger der, som kun er noen vage formuleringer og som ikke gir noen garantier for framtiden?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Jeg tror ikke representanten skal være redd for at ikke Jens Stoltenberg har greie på hva slags skatteregime som egentlig gjelder fram til i dag for norsk rederinæring. Han har jo helt rett i at det er skattefritak så lenge det ikke tas utbytte eller selskapet trer ut av ordningen. Hele poenget i denne saken er jo: På hvilken måte er det rimelig å avvikle et gammelt skatteregime når man innfører et nytt og helt ekstraordinært gunstig skatteregime for én næring for framtiden? Det er denne vurderingen av hva som er klart rimelig eller urimelig, rettferdig eller urettferdig, som gjør at vi har gått inn og funnet en god og balansert løsning. Jeg mener også at det gjennom komiteens arbeid har kommet ytterligere opplysninger på bordet som nettopp belyser det som har vært en stor innvending. Jeg vil berømme Fremskrittspartiet. De er nå det opposisjonspartiet som tar konsekvensen av sitt standpunkt i denne saken i spørsmålet om Grunnloven. Men det store flertallet, alle andre enn Fremskrittspartiet, konkluderer ikke med at det er i strid med Grunnloven.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Jeg er enig i at i den grad skatt motiverer til arbeid, så er det i forhold til de lavtlønte, for høytlønte i heldagsjobber jobber mye uansett. Der er det ikke noe mer arbeidskraftreserve å ta av. Men i forhold til lavtlønte, særlig i forhold til folk i deltidsarbeid, kan det ha en stor betydning. Så jeg er enig i at retningen, hvis man skal drive skattelettepolitikk, er å omfordele fra dem som tjener mye til dem som tjener lite. Så vil selvfølgelig andre ting, f.eks. hvor mye en barnehageplass koster – hvis man øker satsen på barnehageplasser med 2 200 kr i året – ha den samme virkning i forhold til arbeidstilbudet som skatt. Så har jeg forståelse for at representanten Sanner ikke har lyst til å diskutere noe mer rederibeskatning. For den rariteten som oppstår fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre i innstillingen, består av to ting. Det ene er at man ber finansministeren om å forhandle med én gruppe om hva de har lyst til å betale i skatt. Det andre er at jo man bruker pengene. Det er «facts on the ground» og «money talks».
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Jeg mener at når beskrivelsen av virkningene er utdypet gjennom omfattende typeeksempler, som Finansdepartementet har sendt til komiteen, og omfattende vurderinger, har man nettopp svart på noe av det som kom fram i høringene, og som har vært etterlyst i forhold til å vurdere spørsmålet om det har vært klart urimelig eller urettferdig. Jeg mener at vi gjennom disse typeeksemplene har dokumentert at virkningen for de enkelte selskapene fint er til å bære for denne næringen. Det må også være med når man i en eventuell rettssak skal vurdere hva som er framlagt for Stortinget – og hvilke vurderinger Stortinget har gjort.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Som representanten Sponheim er vel kjent med, varsles det ikke om hva som kommer av eventuelle skatteendringer senere. Jeg synes det var rimelig å foreslå denne endringen når det gjelder formuesskatten, for Stortinget, og jeg synes det er en rimelig avgrensning også i forhold til andre som lett kunne påberope seg både formues- og inntektsskatteendringer i tråd med forslagene fra Venstre og andre i dagens innstilling. Så tror jeg rett og slett ikke det er usunt for noe system å ta inn folk blant sine egne, med bakgrunn fra SV, som også har bakgrunn fra andre miljøer. Det er det som gjør at politiske standpunkter og synspunkter brynes. Så det er en stor berikelse for oss.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
For meg holder det lenge å ta utgangspunkt i det som veldig mange utviklingsland ser til når de ser på fordeling, nemlig en nordisk velferdsmodell og den utjevningen av de forholdsvis små forskjellene det er mellom folk i Norge i forhold til i andre land. Det har med kvaliteten i et samfunn å gjøre, men det har også med effektiviteten og produktiviteten å gjøre. Så er det selvfølgelig sånn at den skjeve fordelingen av formue skyldes fordelingspolitikk over lang tid. Mange med de største formuene i Norge har sluppet utrolig billig unna det å bidra til fellesskapet. Derfor er jeg veldig glad for at vi i dette forslaget til statsbudsjett foreslår å skjerpe beskatningen på formue og aksjeformue, som er enda skjevere fordelt enn formue i sin alminnelighet, og at vi bruker den inntekten vi får av en slik endring, til å lette beskatningen på formue i bunnen. Det er en meget god fordelingspolitikk. Så hvis man er for «folk flest», burde det være til inspirasjon for flere.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
I spørsmålet om rederiskatteordningen og de endringene som er foreslått for Stortinget i dag, har Finansdepartementet invitert Stortinget til selv å ta diskusjonen om hvordan dette er å forstå i forhold til Grunnloven § 97, og det er fordi Stortingets egen vurdering av dette kan ha betydning for hvordan dette spørsmålet oppfattes. Og det er et ansvar som ikke Finansdepartementet kan bære for Stortinget. Derfor er det også slik at flertallet i komiteen har gått inn i en grundig belysning av dette spørsmålet, på bakgrunn av høringer som er gjennomført, på bakgrunn av proposisjonen, på bakgrunn av Lovavdelingen i Justisdepartementet, som er det fagmiljøet i Norge som vurderer grunnlovsspørsmål. Det jeg derfor hadde forventet, var at opposisjonen også hadde gått igjennom og sett sitt ansvar i forhold til å vurdere hva som er Grunnlovens bestemmelser, og vurdert det materialet som forelå – proposisjonen, all korrespondanse mellom Stortinget og Regjeringen og Finansdepartementet – som er med og belyser det, og eventuelt andre spørsmål som er vurdert. Men det har ikke opposisjonen gjort. Fremskrittspartiet er i en egen kategori, de slår nå fast at de mener de har belegg for at dette er klart grunnlovsstridig. Men resten, nemlig Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre, sender dette spørsmålet tilbake til Regjeringen og Finansdepartementet og sier at de beklager at de ikke er i stand til å gå inn i dette spørsmålet som tilligger Stortinget å vurdere. De ber derimot Regjeringen om «i forbindelse med Revidert nasjonalbudsjett for 2008 å komme tilbake med et forslag som er utarbeidet i dialog med næringen, som er ytterligere utredet i forhold til Grunnloven § 97», osv, osv. Så det som opposisjonen fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre i debatten har sagt var et helt ubrukelig grunnlag for å konkludere når det gjelder Stortingets oppfatning av grunnlovsspørsmålet, er det det samme Finansdepartementet som har utarbeidet som disse partiene sender hele spørsmålet tilbake til! Jeg må si jeg takker for tilliten på vegne av Finansdepartementet, men vi har i grunnen lagt fram vårt syn. Det er da jeg mener at «money talks». For hvis det nå var sånn at her var det så stor tvil om det spørsmålet i forhold til Grunnloven at Stortingets opposisjon mente at dette i like stor grad som ja kunne ende med nei, er det jo merkelig at man benytter seg av det provenyet som denne skatten ville medføre, med 1,2 milliarder kr, litt mindre enn 1,4, som Regjeringen har lagt inn. Dermed har man inntatt en høyst pragmatisk holdning til Grunnloven § 97 og ikke avvist det på prinsipielt grunnlag.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-11-29:
Det er to helt forskjellige ting å ta et spørsmål på alvor, belyse det grundig og trekke en konklusjon – og å være i tvil om et spørsmål. Det er nettopp fordi dette er et spørsmål som Finansdepartementet og Regjeringen visste kunne komme opp i forbindelse med behandlingen av rederiskatten, at det er belyst grundig, og at Finansdepartementet har henvendt seg til Lovavdelingen i Justisdepartementet for å innhente deres syn og deres konklusjon. Så det er jo ikke slik at vi er i tvil om at konklusjonen står, men vi har oppfattet at vi har en stor plikt overfor Stortinget til å belyse ulike spørsmål rundt tilbakevirkning og § 97 i Grunnloven og spørsmålet om «klart urimelig eller urettferdig». Og vår konklusjon er klar, akkurat som konklusjonen til flertallet i Stortinget er klar. Det som overrasker meg når Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre er så i tvil som de sier, er jo for det første at man ikke selv tar tak i det som nå står igjen, nemlig at Stortinget selv har en plikt til å vurdere det spørsmålet som dreier seg om Grunnloven § 97 og dette lovverket, og at det er Stortinget selv, også opposisjonen, som har plikt til å vurdere ulike hensyn opp mot hverandre og bestemme seg for hva som er utfallet av det. Og det forundrer meg at den måten en ønsker å løse sin tvil på, er å sende spørsmålet tilbake til Regjeringen og til Finansdepartementet for at departementet skal hjelpe dem å belyse det som vi har sagt, nemlig at Stortingets egen oppfatning av dette spørsmålet har betydning for hvordan saken ses på. Så mener jeg at hvis det er slik at Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har vært i tvil, har denne tvilen kommet lovendringen til gode. For på noe annet vis går det jo ikke an å tolke at man – helt eller delvis – bruker det provenyet som denne endringen ville medføre, og med denne begrunnelsen, fra finansdebatten og representanten Sponheim: Dette kommer til å bli vedtatt uansett, så derfor bruker vi pengene. Ergo sier man også indirekte at dette vil stå. For man kan jo ikke gjøre opp budsjettene sine med penger man mener man ikke har. Jeg må si jeg også stusser veldig på at det oppdraget vi skulle få, var å komme tilbake med et forslag som er utarbeidet i en dialog med næringen. Det er ikke akkurat en prinsipiell måte å forholde seg til Grunnloven § 97 på. Men jeg lurer også på: Hvilke andre grupper mener Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre skulle stå i en slik stilling i det norske samfunnet at de skal forhandle med Regjeringen om hva slags skatt de skal betale?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-11-29:
Odelstinget behandler i dag det kanskje viktigste enkeltelementet i Regjeringens maritime strategi. Derfor er det kanskje litt pussig at de rød-grønne næringspolitikere totalt glimrer med sitt fravær. Regjeringen har også pekt ut det maritime næringslivet som en viktig strategisk næring. Det er en god analyse. Som folkevalgt fra landets ledende shippingby er det lett å være stolt av norske skipsfartstradisjoner og norsk skipsfartsnæring. Derfor virket løftet om en maritim strategi interessant, og det virket kanskje beroligende for mange at Regjeringen lovte næringslivet forutsigbare konkurransedyktige rammevilkår. Næringsminister Dag Terje Andersen ble i vår, ifølge media, godt mottatt hos rederinæringen med sitt politiske budskap. Det han sa, var tydelig og skapte forventninger til høstens statsbudsjett. Folk stolte på Arbeiderpartiets fremste næringspolitiker. Det skulle de aldri ha gjort. Det som skjer i dag i Odelstinget, får rederinæringen til å se ut som en noe lettlurt forsamling, nesten som visse arbeiderpartiordførere som har satt kommunekassen over styr i amerikanske hedgefond. Forslaget om full realisasjonsbeskatning av rederiene, som om de hadde lagt ned hele virksomheten og tatt ut alle pengene som utbytte, eller gått ut av ordningen på egen kjøl, ble mottatt med sjokk i hele næringen. Det skyldes ikke naivitet hos rederinæringen, men at dette var et overraskende og grunnleggende tillitsbrudd. Det ville ikke vært et eneste rederi i dagens rederiskatteordning, som Lundteigen beskrev som en suksesshistorie, dersom dette hadde vært kjent på forhånd. Det absurde i situasjonen er at mange rederier ville ha spart penger på å bruke det helt ordinære selskapsskattesystemet. De som flagget ut på 1990-tallet fordi de ikke stolte på norske myndigheter, kan le hele veien til banken. Jeg registrerer også at ikke en eneste jurist som har deltatt i denne debatten, enten de har vært innleid fra Rederiforbundet eller engasjert av finanskomiteen – bortsett fra dem som får sin lønn fra Regjeringen – kan gå god for at forslaget er i samsvar med et av våre tyngste rettsprinsipp, nemlig forbudet mot lovendringer med tilbakevirkende kraft. Det forteller mye om denne regjeringens mageplask i næringspolitikken at rammevilkårene til en strategisk viktig næring etter alt å dømme må finne sin avklaring gjennom årelange rettsprosesser i norsk høyesterett. Min spådom er at staten må betale tilbake hele det beløpet som nå blir innkrevd. Jeg ser heller ikke bort fra at denne saken vil måtte komme opp til ny behandling i regjering eller i storting. Så to ord om de praktiske konsekvensene. Her skjer det altså en inndragning av 14 milliarder kr i egenkapital. Pengene tas ikke fra rike redere, men fra bedriftene langs kysten. Beløpet må ganges opp flere ganger for å finne konsekvensen i forhold til investeringsevne. Trolig betyr dette et tap for kystnæringslivet på opp mot 70 milliarder kr. Da blir en maritim strategi med 100 mill. kr til maritim forskning nesten komisk – like komisk som Arbeiderpartiets og Senterpartiets løfter om en mer aktiv næringspolitikk.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2007-11-29:
Norsk sjøfartsnæring er global og konkurranseutsatt. Det betyr at Norge må sørge for at næringen har konkurransedyktige og forutsigbare rammebetingelser, dersom vi ønsker å ha en norsk sjøfartsnæring også i framtiden. Høyre er tilfreds med at det nå foreslås et nytt og mer konkurransedyktig skattesystem for norske rederier, at en nå går over til en ny europeisk skattemodell som også rederiene støtter. Høyre er samtidig svært kritisk til overgangsordningen som Regjeringen har foreslått. Når Regjeringen nå skattlegger rederiene med 11 års tilbakevirkende kraft, svekkes rederienes evne til nyinvesteringer. Vi frykter en svekkelse som kan bidra til at hele det maritime miljøet på Nord-Vestlandet på sikt kan bli ødelagt. Den gamle skatteavtalen fra 1996, som nå oppløses, har bidratt til at norske rederier som ikke flagget ut, har bygd seg opp egenkapital som de har investert i nye, høyteknologiske og miljøvennlige skip. Vi kan i dag se tilbake på en suksesshistorie, som flere har sagt tidligere – en suksesshistorie som har bidratt til at norske verft og rederier i dag ligger i front internasjonalt, med tanke på høyteknologi og miljøinvesteringer ved bygging av nye skip. Dårligere egenkapital i rederiene kan bidra til at internasjonale konkurrenter gis mulighet til å ta igjen det forspranget som norske verft og rederier har tilegnet seg. I skatteordningen for rederiene, som ble vedtatt i Stortinget i 1996, var avtalen at rederiene skulle slippe å betale skatt dersom de ikke flagget ut eller tok utbytte. Avtalen var at de skulle reinvestere overskuddet i nye skip. Det lå ikke i avtalen at en elleve år senere skulle betale trippel skatt av pengene som allerede er investert i nye skip. Finansministeren har i høst forsøkt å gi inntrykk av at overgangsreglene til ny rederiskatteordning innebærer å ta penger fra dem som har mest i dette landet. Sett fra mitt ståsted taler hun mot bedre vitende. Pengene som nå inndras, ligger ikke i lomma til rike redere. Pengene ligger i hovedsak i skip og verdier i rederiene. Store deler av pengene er faktisk investert i distriktsarbeidsplasser, i hjørnesteinsbedrifter og i skip. Konsekvensen av skattekravet kan bety færre oppdrag til norske verft og til leverandørindustrien som følge av at rederienes investeringsmuligheter nå reduseres. I verste fall risikerer en brudd på låneavtaler og konkurs. Regjeringens politikk i denne saken henger heller ikke sammen med målsettingen i Regjeringens maritime strategi om at det skal satses stort på den maritime næringen, som har en ledende posisjon internasjonalt.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2007-11-29:
Det mest profilerte næringspolitiske grepet i Regjeringa sitt skatteopplegg for neste år er å førebu ein mogleg konflikt med reiarlagsnæringa i Høgsterett. I tillegg har Regjeringa verkeleg sørgt for at uttrykket «stabilitet og forutsigbarhet» får eit svært flytande og diffust innhald. Fru strasjonen er til å ta og føla på. Mange reiarlag – utan adresse Aker Brygge – føler seg rett og slett lurte. Dette er reiarlag som pløyer overskot tilbake til investeringar og aktivitet, og som på den måten medverkar kraftig til busetnad og sysselsetjing i den verdiskapande delen av landet vårt. Desse seier vidare: Me gjekk inn i reiarlagsskatteordninga i 1996 i tillit til stabilitet og ryddigheit. Dei som då flagga ut, og som no kan gå inn i den nye reiarlagsskatteordninga utan omkostningar, dei ler av oss og seier: Kor dumme de var!» Konsekvensane av dei overgangsreglane som Regjeringa no er i ferd med å pressa gjennom, kan bli reduserte investeringar og utflagging av kompetanse. Det vert allereie meldt om investeringar på vent osv. Eg hadde håpt på at ei fleirtalsregjering hadde sørgt for at overgangsreglane til den nye reiarlagsskatteordninga hadde ei viss forankring i den maritime næringa og ei brei forankring i Stortinget. Frå Kristeleg Folkeparti si side har me lyfta fram ei løysing som kunne gjeve grunnlag for dette, for all erfaring viser at saker som har ei brei forankring i Stortinget, har ein heilt annan slitestyrke enn saker som vert pressa igjennom av eit knapt fleirtal. Men i staden for å ta imot denne invitasjonen og vera konstruktivt søkjande etter eit breitt forlik i ei viktig sak opplever me at representantar for regjering og regjeringsparti svarar med retoriske vendingar og forsøk på å snakka seg vekk frå dei tunge prinsipielle og viktige næringspolitiske sidene ved denne saka. Hadde det ikkje vore for mi naturlege høflegheit, hadde eg nesten vore freista til å karakterisera dette som rein raud-grøn maktarroganse.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2007-11-29:
Det har vært mye snakk om tvil og tro i forbindelse med denne saken og spørsmålet om overgangsordning og skattekreditter og rederiskatten som helhet. Jeg har lyst til å understreke at denne saken ville ikke hatt dette fokus i denne debatten uten at det hadde vært ulike holdninger og ulike vurderinger og i den sammenheng både en kritisk tilnærming og tvil i alle partier. Det opplever jeg er konklusjonen i denne debatten. Det er heldigvis, sånn som jeg opplever det, som en del av et sterkt demokratisk, politisk system at vi kan ha slike diskusjoner. Som en del av en samlet løsning har flertallet i Senterpartiets stortingsgruppe sluttet seg til innholdet og konklusjonene i merknaden om rederiskatt. Vi mener at forslaget ivaretar «i tilstrekkelig grad både borgernes krav på beskyttelse etter Grunnloven § 97 og Stortingets handlefrihet i forhold til å kunne gi nye skattelover». Senterpartiets gruppe konkluderer derfor med at «forslaget til overgangsordning ikke kan anses som klart urimelig eller urettferdig», som det også er konkludert med i merknaden. La det da til slutt ikke være noen tvil om at Senterpartiets gruppe vil stemme for årets budsjett og de skatteforslag som der er fremmet.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-20:
Jeg er i hvert fall ikke i stand til å se at de som representanten Kenneth Svendsen nevner til slutt, blir de store taperne i systemet, fordi de er de store taperne allerede. Det vi ønsker med kvalifiseringsprogrammet og kvalifiseringsstønaden er jo nettopp å gi noen av dem som i dag er de store taperne, en mulighet til å kvalifisere seg for framtidig yrkesaktivitet. Selvfølgelig er det en plikt for alle å prøve å skaffe seg inntekt av eget arbeid, men noen kan ikke. Noen har ikke mulighet til å kvalifisere seg for et framtidig arbeidsliv gjennom trygdesystemet, og noen har ikke de rettighetene i det hele tatt. Det er dem vi ønsker å støtte opp under gjennom kvalifiseringsprogrammet. De som kanskje ikke er egnet til å delta i et kvalifiseringsprogram med én gang, kan få andre typer tiltak. Kanskje det å bli rusfri er et slikt første skritt, før man kan komme seg med på et kvalifiseringsprogram, men om noen ikke kommer med på programmet med én gang, er det ikke dermed sagt at alt håp er ute. Da må vi se på hvilke andre tiltak vi kan sette inn, for at folk kan bli i stand til å benytte seg av tilbudet.