André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2004-12-13:
Det som nå framlegges av forslag til lovendring, har en enstemmig komite stilt seg bak. Man ønsker å få til et sentralt tilsyn, et helhetlig og samhørig tilsyns- og serviceorgan for alle landets stiftelser. Fram til nå har dette blitt ivaretatt av det enkelte fylkesmannsembetet, og man mener at man kan få både store driftsfordeler og faglig bedre kvalitet ved å ha ett tilsyn. Som sagt, dette synet deler komiteen. Der komiteen er mer uenig – eller der hvor Fremskrittspartiet ikke er enig med resten av komiteen – er i spørsmålet om avgiftsinndragningen. Vi er alle enige om at man skal ha muligheten til å ta inn en årlig avgift, også en avgift ved etablering av stiftelsen. Spørsmålet er hvor mye man skal betale, og på hvilken måte dette skal gjøres. Flertallet ønsker at man skal ha et trappetrinnsgebyr både ved etablering og ved betaling av den årlige avgiften. Fremskrittspartiet mener at man nok kan foreta en ikke uvesentlig grad av forenkling ved å bruke flate satser. Dette vil også medføre at man slipper spekulasjon i om man registrerer stiftelsen som næringsstiftelse innunder Foretaksregisteret, eller om man velger å registrere det som en stiftelse i Stiftelsesregisteret. Det er også slik at når man velger å si at dette er frivillig i 2005, men pålagt etter 2006, betyr det i og for seg at man på grunn av den måten gebyrene er lagt på, ber stiftelsene om ikke å melde seg inn før i siste liten. Det betyr at de budsjettmessige utslagene for 2005 i beste fall vil være minimale. Det som Fremskrittspartiet mener vil være hensiktsmessig i forhold til en flat sats, er at man slipper en del mulig uheldige tilpasningsmanøvrer ved at man ikke tilpasser stiftelseskapitalen etter en gebyrsats. Det vil være omtrent det samme som at offentlige gebyrer til aksjeselskap ble vurdert ut fra aksjekapitalens størrelse. Jeg tror de fleste i denne sal vet at aksjekapitalen og et selskaps inntekter, eller et selskaps soliditet, har svært lite med hverandre å gjøre. Men her mener man altså at stiftelseskapital og stiftelsesstabilitet og økonomisk grunnlag er ett og det samme. Hvis man senere gjør som Regjeringen drøfter, og tar utgangspunkt i forvaltningskapitalen, vil det medføre en ikke ubetydelig administrativ utgift for både dem som i forkant skal vurdere hva man skal betale, og dem som etterpå skal vurdere sluttregnskapet i forhold til hva som var det riktige resultatet, og eventuelt motregne/tilbakeføre tilleggsinnkrevingsgebyrer. Derfor har Fremskrittspartiet foreslått dette med flate satser, og at staten selv bør ta kostnadene ved å frita 2 500 stiftelser for stiftelsesavgift. Regjeringen påpeker helt riktig at man ikke må ha avgifter som gjør at stiftelser ikke har mulighet til å utføre sine oppgaver. Men det blir ikke nødvendigvis bedre av at de avgiftene som fritatte stiftelser skulle betalt, blir lempet over på andre stiftelser, med kanskje samme eller vel så godt grunnlag for sin eksistens. Derfor tar jeg opp vårt forslag, som lyder: «Stortinget ber Regjeringen innrette avgiftene for Stiftelsestilsynet som flate satser, og med den forutsetning at staten selv dekker de mindreinntektene som oppstår ved at enkelte stiftelser fritas for gebyrer.»