Vidar Helgesen (Høyre), 2016-05-23:
Regjeringen arbeider løpende sammen med samarbeidspartiene med å styrke klimaforliket. Norges nasjonale utslipp skal reduseres frem mot 2030, og vårt langsiktige mål er at Norge skal bli et lavutslippssamfunn i 2050. Klimaforliket legger til grunn at klimapolitikken skal innrettes på en måte som gir størst mulig utslippsreduksjon for innsatsen, og som gir utslippsreduksjoner både i Norge og i utlandet. Det er derfor sektorovergripende økonomiske virkemidler, som kvotesystemet og CO2-avgiften, er hovedvirkemidlene i norsk klimapolitikk. Det fører til desentraliserte, kostnadseffektive og informerte tiltak, der forurenser betaler. Samtidig er det ikke noen tvil om at det i visse tilfeller er fornuftig å benytte andre virkemidler i tillegg til kvoter og avgifter. Som forslagsstillerne påpeker, kan utviklingen av ny teknologi i Norge bidra til raskere omstilling til bruk av mer klimavennlige teknologier i verden. Utvikling av ren produksjonsteknologi vil muliggjøre utslippsreduksjoner i Norge – og globalt. Dette kan skape konkurransefortrinn og muliggjøre vekst i industrien, som kan bidra til norsk konkurransekraft, samtidig som vi reduserer utslippene. Derfor er lavutslippsutvikling i industrien et av regjeringens hovedsatsingsområder i klimapolitikken, og derfor styrker vi virkemiddelapparatet for å utløse denne typen prosjekter. Investering i ny teknologi er ofte forbundet med stor risiko. Det er krevende å være den bedriften som går foran og tester ut en ny teknologi. Forskningsrådet, Innovasjon Norge, Enova og Gassnova utgjør det offentlige virkemiddelapparatet for forskning, utvikling og demonstrasjon av lavutslippsteknologier. Det er flere større klimaprosjekter i industrien som har hatt fremskritt det siste året. For eksempel har Hydro, med støtte fra Enova, vedtatt å bygge fullskala pilotanlegg for miljøvennlig aluminiumsproduksjon på Karmøy. Det er en av de største investeringene i norsk landbasert industri de siste ti årene. Enova har som sitt spesifikke formål å fremme en miljøvennlig omlegging av energibruk og energiproduksjon og utvikling av energi- og klimateknologi. En styrket nasjonal satsing på klimateknologi gjennom Enova var en sentral del av klimaforliket. Denne regjeringen har derfor styrket klimaforliket ved å øke innskuddet i klima- og energifondet med ytterligere 17,75 mrd. kr. I tillegg har vi økt bevilgningene til miljøteknologi betydelig, det er satt av mer penger til forskning på miljøvennlig energi, og det er bevilget 690 mill. kr til satsing på CO2-håndtering i statsbudsjettet for 2016. I tillegg er vi, som vi meddelte i revidert nasjonalbudsjett, i ferd med å utrede hvordan Fornybar AS skal operasjonaliseres. Fornybar AS skal bidra til reduserte klimagassutslipp og inkludere innsats rettet mot ny teknologi i overgangen fra teknologiutvikling til kommersialisering. Virkemiddelapparatet er utformet slik at det skal utløse de beste prosjektene. De ulike ordningene vurderer støtte på prosjektbasis og etter definerte kriterier. Det er viktig at den enkelte sak og det enkelte prosjekt behandles innenfor det virkemiddelapparatet som er etablert for å sikre gjennomføring av nettopp slike prosjekter. Dette er et viktig prinsipp. Regjeringen griper ikke inn i vurderingen av enkeltprosjekter, og det bør vi heller ikke begynne med. Det regjeringen derimot gjør, er å kontinuerlig vurdere om virkemiddelapparatet er satt sammen på en hensiktsmessig måte. Ambisjonen er at de ulike ordningene til sammen skal være et effektivt verktøy for å nå målene vi har satt oss. I innstillingen er det flertall for å be regjeringen om å sikre realisering av minst ett anlegg for CO2-håndtering. Regjeringen har en ambisjon om å realisere minst ett fullskalaanlegg innen 2020, og presenterte i CCS-strategien et løp for å nå dette målet. Regjeringen arbeider løpende med dette, og arbeidet går så langt etter planen. Når det gjelder tilrådningen fra komiteen om hydrogen som reduksjonsmiddel og bruk av trekull i ferrolegeringsindustrien, vil vi selvsagt følge opp Stortingets føringer videre. Jeg vil påpeke at dette er to av mange eksempler på prosjekter som allerede har fått støtte fra ulike deler av virkemiddelapparatet. Teknologiene er godt innenfor mandatet til de eksisterende statlige ordningene. TiZir har fått betydelig støtte fra Enova. Elkem har fått støtte fra Forskningsrådet. Dette indikerer at industrien er på rett vei. Det er spennende og fremtidsrettede prosjekter som både kan bidra til reduserte klimagassutslipp og gi konkurransefortrinn for norsk industri. Vi må møte klimautfordringen med en aktiv innovasjonspolitikk, forskningspolitikk og en politikk for utvikling av lavutslippsteknologier. Men vi bør være forsiktige med å plukke ut som politikere hvilke teknologier og prosjekter som skal fremmes. Det er også mange andre selskaper som har spennende teknologier. Alcoa, Glencore, Arba Follum og Elkem Solar er eksempler på selskaper som har fått støtte. Heller enn å detaljstyre virkemiddelapparatet må vi innrette de ulike ordningene slik at de utløser den teknologiske omstillingen som skal ta oss til lavutslippssamfunnet.