Leif Helge Kongshaug (Venstre), 1999-12-08:
Denne saken – behandlingen av Dokument nr. 8:72 – gjelder forslag om å tillate fortsatt bruk av fôrtilskuddet sinkbacitracin. Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Høyre, mener at det fortsatt må tillates bruk av sinkbacitracin som fôrtilskudd. Jeg tar det som gitt at flertallet selv vil fremføre sin argumentasjon. Et mindretall derimot, medlemmene fra Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre, slutter seg til Regjeringens syn om å forby antibiotika i dyrefôr, i dette tilfellet tilsetning av sinkbacitracin. Selv om det ikke er rapportert funn av bakterier som er resistente overfor sinkbacitracin, har spesielle studier vist at det hos enkelte bakterier finnes resistensmekanismer mot bacitracin. Et forbud får støtte både fra WHO og EU, som har forbudt sinkbacitracin brukt som fôrtilsetning. Norge legger betydelig vekt på dyrehelse og matsikkerhet. Det vil være uheldig om Norge på dette området vil ha en mindre restriktiv politikk enn EU. EU-domstolen legger større vekt på folkehelsen enn økonomiske hensyn i den sak som produsentene av sinkbacitracin har anlagt mot EU. Domstolen avslo også å utsette forbud inntil rettslig avgjørelse foreligger. Diskusjonen om mat, økologi og smittevern illustrerer hvordan samfunnsmedisin og politikk overlapper hverandre, griper inn i hverandre. Ut fra den kjensgjerning henvendte jeg meg til det samfunnsmedisinske miljøet for å søke kunnskap. Der ble jeg gitt referanser til professor Steinar Westin på Institutt for samfunnsmedisinske fag. Jeg viser til flertallet i komiteen, som mener at «for at man skal kunne forby et spesielt stoff må det foreligge en vitenskapelig dokumentasjon» osv. Hva sier så professor Westin om dette? Jeg siterer: «Men det som stadig forskrekker oss – det noen av oss leger nesten ikke får oss til å tro – er at antibiotika i mange varianter fortsatt brukes som vekstfremmere og fôrtilsetning. … Mekanismene bak den raskere tilveksten er ikke helt klarlagt, og har muligens interessante paralleller i humanmedisinen. … det norskproduserte bacitracin, er stadig i bruk som fôrtilsetning. At man får seg til å avvente det som etterlyses som positive bevis for at slik bruk kan bidra til å indusere resistens i humanpatogene mikrober, det begriper jeg ikke.» Og det er det en professor som sier. Han sier videre: «For her burde ethvert rimelig økologisk resonnement ha medført forbud for lenge siden. Vi vet nok om kryssresistens og smittsom resistens til det. … Man må så å si vente til resistensen har oppstått, til ulykken har skjedd,» for først da har en bevis. Videre sier professoren: «Som leger bør vi uopphørlig legge inn sterke meldinger om at denne bruken av antibiotika er galskap. Og la oss slippe å høre gladmeldinger om at dette med bacitracin er en norsk eksportsuksess! Ute eller hjemme – like galt er det.» Når det kommer til spørsmålet om mat, økologi og folkehelse må vi ifølge Westin ikke styres av politikere med kort hukommelse og liten evne til å se viktige sammenhenger. Biologisk materiale, dyr og dyreprodukter oppfører seg annerledes enn biler, kjøleskap og vaskepulver. Det er denne kunnskap og viten som må legges til grunn når vi behandler en så viktig sak som denne. Mitt inderlige håp er at selv om det er et flertall i komiteen, vil det ikke være et slikt flertall i denne saken i denne salen. Med disse ordene anbefaler jeg Stortinget å gå inn for mindretallsforslaget i komiteen, og jeg vil på vegne av Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre ta opp mindretallsforslaget.