Elsa Skarbøvik (Kristelig Folkeparti), 2005-06-02:
«Skolegangen gir oss en mulighet til å gjøre en endring i livet», sa en fange ved Sem fengsel til Tønsbergs Blad sist uke. Han har snart opparbeidet seg generell studiekompetanse mens han soner straffen sin. Sem fengsel har 12 faste skoleplasser og et botreningstiltak og gir også tilbud om individuell opplæring for fanger med brev- og besøksforbud. En undersøkelse viser at to tredjedeler av de innsatte ønsker å gå på skole mens de sitter inne, og 65 pst. av de innsatte under 25 år har ikke videregående opplæring. For Kristelig Folkeparti er det viktig å presisere at opplæringsloven gjelder også for de innsatte i fengslene. Opplæring er med på å gi soningen et innhold som betyr noe. Meldingen som vi behandler i dag, er derfor viktig for veien videre for fengselsundervisningen. Vi vet at 13 fengsler ikke har noe skoletilbud i dag. Det er nødvendig, slik det står i meldingen, at det blir utarbeidet en plan for å sikre opplæring også ved disse fengslene. I revidert nasjonalbudsjett for i år er det foreslått at soningskapasiteten skal økes med 91 plasser, og da er det samtidig også foreslått å øke posten til opplæring innenfor kriminalomsorgen med 1,6 mill. kr for nettopp å kunne tilby opplæring til disse innsatte. I forbindelse med en nordisk kartlegging av fengselsundervisningen påpekes det i rapporten «Å lære bak murene» at en godt utbygd fengselsundervisning antas å være en kriminalforebyggende investering. Flere vil gå over i videre skolegang og arbeid etter avsluttet soning. Utdanningen blir da også en del av arbeidet med å skape seg en plattform å stå på etter løslatelsen. I Fafo-rapporten om levekår blant innsatte vises det til de mange innsatte som har lese- og skrivevansker. Det er et stort behov for spesialundervisning, men aller viktigst er tilpasset opplæring. Derfor er det viktig med det pilotprosjektet departementet vil sette i gang for nettopp å utvikle målrettet tilpasset opplæring. Skreddersydde opplegg er avgjørende. Da kan man også ansvarliggjøre den innsatte, og det er lettere å følge opp. Lærerne må ha kompetanse som møter fangenes særlige behov for opplæring, og også de trenger etterutdanning som andre lærere. De har også behov for kompetanse i voksenpedagogikk. Det er av stor betydning for mange å få en kartlegging av et helhetlig utdanningsløp som begynner i fengslet og kan avsluttes utenfor. Det krever samarbeid mellom kriminalomsorgen og utdanningssektoren. Det kritiske øyeblikk er ved løslatelsen. Her er oppfølgingen viktig. Meldingen peker på mulighetene for å kunne samordne skolens opplæring med arbeid, programmer og andre tilbud. Nettopp bekymringer for arbeid, bolig og rusmiddelmisbruk kan skape sperrer for læring. En må derfor styrke de innsattes tro på seg selv og egne muligheter. I denne sammenheng vil jeg vise til Steinkjer-modellen som er omtalt, og som bør videreutvikles til bruk ved ulike typer fengsler. Realkompetansevurdering er et viktig verktøy. Da kan man vurderes på den faktiske fagkompetansen man har, selv om man ikke har gått på skole for å nå den. Det spørres spesielt etter yrkesfaglig opplæring, og stortingsmeldingen legger opp til at denne skal styrkes. Slik også for de praktisk-estetiske fagene. Det er foreslått 1 mill. kr ekstra i revidert nasjonalbudsjett til bibliotektjenesten i fengslene. Fengslene som er med i ordningen for statlig finansierte fengselsbibliotek, omfatter i overkant av 50 pst. av soningsplassene. I 2002 var det 89 utlån pr. innsatt, mens gjennomsnittlig utlån pr. innbygger i Norge var 5,3. Det er viktig at planene om å styrke tilskuddet til bibliotektjenesten i fengslene følges opp. Gjennom den nye bevilgningen i revidert nasjonalbudsjett kan to nye fengselsbibliotek opprettes. Dette er også viktig for en god fengselsundervisning. Jeg er glad for at meldingen får en god oppslutning både her i dag og ute i de aktuelle miljøene. Det lover godt for framtiden, slik at enda flere kan få en skolegang som, slik det ble sagt, gir «mulighet til å gjøre en endring i livet».