trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2022-04-28:
Eg trur me alle kan vera samde om at norske helsetenester skal byggjast på openheit og tillit. Kvar enkelt pasient skal verta sett, og helsetenesta skal møta pasientane med respekt. Regjeringa har til prop. 57 L for 2021–2022 lagt fram forslag om fleire endringar i helse- og omsorgslovgjevinga med mål om eit meir effektivt og føremålstenleg tilsyn med norsk helsevesen. Føremålet med tilsynet av helse- og omsorgstenesta er å styrkja og sikra sikkerheit og kvalitet i tillegg til tillit frå innbyggjarane til helsepersonell og tenesta. Dette vert slått fast i føremålsparagrafen i helsetilsynsloven. Eg vil takka komiteen for arbeidet i denne saka og for innspel som har kome frå ulike organisasjonar. Med unntak av forslag til endring i pasient- og brukarettsloven § 7-4 a, andre ledd, og ny § 3-7, vert tilrådingane i innstillinga fremja av ein samla komité. Eg legg til grunn at dei partia som vil framheva ulikskapen, gjer nettopp det. Endringane som vert føreslåtte i pasient- og brukarrettsloven § 7-4 a, vil gje statsforvaltaren større moglegheit til å prioritera og vurdera om og korleis oppmoding om mogleg pliktbrot skal følgjast opp av tilsynsmyndigheitene. Sjølv om enkelte medlemer av helse- og omsorgskomiteen i innstillinga gjev uttrykk for at dei er bekymra for at det å kunna prioritera vil svekkja tilsynsmoglegheitene, vil eg minna om at forslaget inneheld eit viktig moment: at dersom det er grunn til å anta at det ligg føre forhold som er til fare for pasientar eller brukarar, skal statsforvaltaren alltid undersøkja forholda. Regjeringa føreslår òg ei presisering om at verksemd i helse- og omsorgstenestene pliktar å svara på førespurnader frå pasientar, brukarar og pårørande om kvalitet og pasienttryggleik. Komiteen meiner det er viktig at helsetenesta får tilbakemeldingar frå brukarar og pårørande, slik at uønskte hendingar kan følgjast opp, og at ein kan oppklara misforståingar, forbetra kommunikasjonen og reetablera tilliten. Vidare er det ein samla komité som stiller seg bak forslaget frå regjeringa om å oppheva reaksjonen «advarsel» i helsepersonelloven og innføra «fagleg pålegg» som ny reaksjonsform. Vidare vert det føreslått ei endring i helsepersonelloven om suspensjon. Forslaget som vert fremja frå ein samla komité, omhandlar at Statens helsetilsyn kan avgrensa suspensjonen til berre å gjelda tilgang til å utføra visse arbeidsoppgåver framfor å suspendera all rett til å praktisera yrket. Eg har stor tru på at desse endringane vil gjera helse- og omsorgstenestene våre endå betre og skapa meir tillit mellom tenesteytar, tenestemottakar og pårørande, og legg med det fram tilrådinga frå komiteen.
Truls Vasvik (Arbeiderpartiet), 2022-04-28:
Det er viktig at virkemidlene for å håndtere alvorlige hendelser i helsetjenestene er hensiktsmessige. Det handler både om ivaretakelse av helsepersonell og pasienter, og det handler om grunnleggende pasientsikkerhet. For her snakker vi i realiteten om forvaltning av grunnfjellet i helse- og omsorgstjenesten vår, nemlig tilliten som befolkningen, pasientene og pårørende har til den livsviktige tjenesten vi er så stolte av i dette landet. For å oppnå det må vi få et enda mer effektivt og formålstjenlig tilsyn. Nettopp det er målet med denne proposisjonen og lovendringene som foreslås. Sentralt er å korte ned tiden fra det skjer en hendelse som innebærer brudd på helselovgivningen, til rask oppfølging og lærdom som kan forebygge at bruddet gjentar seg. Også det handler om å ivareta tillit, og det handler om å ivareta pasientsikkerheten. Når statsforvalteren og Statens helsetilsyn nå gis en større mulighet til å prioritere tilsyn, handler det også om å arbeide mer effektivt. Det er også viktig å merke seg, som representanten før meg sa, at forhold som er til fare for pasientsikkerheten, alltid skal undersøkes. Det er viktig at ingen er i tvil om det. Det er også tryggheten for at man har en plikt til å besvare henvendelser fra pasienter, brukere og pårørende om kvalitet og pasientsikkerhet som presiseres i denne proposisjonen. Jeg tror det er altfor mange av oss som har opplevd, eller i alle fall har hørt om, folk som ikke har mottatt svar på henvendelsene sine. Det skal nå løses. Det er også avgjørende for tilliten at de får svar på henvendelsene sine. Det er klokt å gjøre endringer i det som ikke har virket godt nok. Det å gi en advarsel har hatt usikker effekt. Derfor er det bra at regjeringen nå legger opp til å bytte ut dette med et faglig pålegg og muligheten til i større grad å følge opp helsepersonell, og at en pålegges å motta veiledning eller gjennomføre andre kompetansehevende tiltak når det er nødvendig. Det handler i bunn og grunn om å forbedre tjenestene våre. Så skal det selvfølgelig sterkere lut til når det er snakk om alvorlige brudd, som begrensing av autorisasjon og begrensning i adgangen til å utføre visse arbeidsoppgaver. Vi må aldri glemme at det vi prater om her, er folk som behandler folk som faktisk kan dø av det de gjør, og da må det være mulighet for sterkere lut og kraftige virkemidler hvis det er behov for det. Jeg er glad for at regjeringen i denne proposisjonen varsler at den vil sette i gang utredningsarbeid knyttet til også andre sider av tilsynsvirksomheten. Jeg kan love statsråden at vi kommer til å følge nøye med. Jeg ser fram til et godt regelverk som sikrer de gode tjenestene og at vi fortsatt har høy tillit til tjenestene våre i befolkningen.
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2022-04-28:
Pasientsikkerhet og kvalitet i helse- og omsorgstjenesten er viktig for Høyre. En forutsetning for det er at pasientens behov alltid settes først, og at det gjennomføres jevnlige og gode tilsyn i helse- og omsorgstjenesten om pasientsikkerhet og kvalitet. Det er også viktig at tilsynene følges opp i ettertid og får konsekvenser, sånn at helse- og omsorgstjenesten blir bedre og tryggere for både pasientene, pårørende og helsepersonell. Lovproposisjonen vi behandler i dag, kommer fordi det er reist spørsmål ved om dagens lovregulering av tilsyn og de administrative reaksjonene mot helsepersonell i tilstrekkelig grad bidrar til at formålet om pasientsikkerhet, kvalitet og tillit til helse- og omsorgstjenesten oppfylles. Det gjelder også praktiseringen av regelverket. Vi vet at saksbehandlingstiden hos tilsynsmyndighetene er lang, og at praksisen rundt dette varierer mellom de ulike statsforvalterne. Vi vet også at tilsynsaktivitet, prioritering av saker, rettsanvendelse og bruk av ressurser ikke alltid treffer der effekten er størst for å oppnå målet om pasientsikkerhet, kvalitet og tillit til helse- og omsorgstjenesten. Lang saksbehandlingstid, som er tilfellet i dag, innebærer en merbelastning for helsepersonell, pasienter og pårørende i de ulike sakene. Det må vi gjøre noe med. Dagens regelverk gir lite rom for prioritering og valg av ulike framgangsmåter for hvordan anmodninger om vurdering av mulige pliktbrudd skal følges opp. Tilsynsrapporter viser også at mange virksomheter der lovbrudd er påpekt, ikke raskt nok iverksetter de tiltakene som kreves for å få til de nødvendige endringene. Høyre støtter alle de foreslåtte endringene i helsepersonelloven og pasient- og brukerrettighetsloven, bl.a. den nye reaksjonen om faglig pålegg til helsepersonell og presisering i loven om at virksomheter i helse- og omsorgstjenesten plikter å besvare henvendelser fra pasienter, brukere og pårørende om kvalitet og pasientsikkerhet. Forslaget om å gi statsforvalterne større mulighet til å prioritere og vurdere om og hvordan anmodninger skal følges opp fra tilsynsmyndighetenes side, har skapt reaksjoner, noe også høringssvaret fra bl.a. Kreftforeningen viser. Men det er viktig, som flere også har påpekt i løpet av denne debatten, å si at dersom det er grunn til å anta at det foreligger forhold som er til fare for pasient- og brukersikkerheten, skal Statsforvalteren alltid undersøke forholdet. Det presiserer også departementet i sitt brev. Høyre mener forslagene til endringer i helsepersonelloven og pasient- og brukerrettighetsloven vil bidra til å styrke pasientsikkerheten og kvaliteten og tilliten i helse- og omsorgstjenesten.
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2022-04-28:
Tilsyn er viktig, for det handler om å sørge for at pasienter og brukere får tjenestene sine i henhold til det som står i regelverket. Vi diskuterer i dag pasient- og brukerrettighetsloven, og én ting er tilsyn og å sørge for at regelverket blir fulgt opp. Noe annet er hvordan brukerne eller pasientene får være med og påvirke egne tjenester. I pasient- og brukerrettighetsloven står det at «Pasient eller bruker har rett til å medvirke ved gjennomføring av helse- og omsorgstjenester.» I Hurdalsplattformen står det ikke så mye om brukermedvirkning og hva regjeringen vil gjøre for å bidra til det, med utgangspunkt i pasient- og brukerrettighetsloven. Vi vet også at det er mange, f.eks. i kommunehelsetjenesten, som ikke gjennomfører brukerundersøkelser i tilstrekkelig grad. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva vil regjeringen gjøre for å sørge for at brukerne og pasientene får mulighet til å gi bedre tilbakemeldinger til helse- og omsorgstjenestene på tjenestene som blir levert?
Erlend Svardal Bøe (Høyre), 2022-04-28:
Jeg er enig i det siste som statsråden sa, og det påpekte jeg også i innlegget mitt. Det er ulik praksis blant statsforvalterne, og da handler det om å gi mer rom for at de skal kunne prioritere saker. Tilsyn er viktig. Det handler om å oppdage om et regelverk ikke blir fulgt. Men det er like viktig at brukerne får mulighet til å gi tilbakemeldinger til tjenestene. Dette opplever jeg at statsråden og jeg deler syn på. Men det er litt ulik praksis på dette området – bl.a. på sykehus og i kommunehelsetjenesten – med hensyn til hvordan en faktisk følger opp den rettigheten man har i henhold til pasient- og brukerrettighetsloven, om å kunne medvirke til egne helse- og omsorgstjenester. Det vil jeg utfordre statsråden på, for det står veldig lite konkret om det i Hurdalsplattformen. Det jeg lurer på, er: Hva konkret vil regjeringen gjøre for å styrke muligheten til å påvirke helse- og omsorgstjenestene i større grad enn det mange kanskje opplever i dag?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
På vegne av stortingsrepresentantene Morten Stordalen, Silje Hjemdal, Hans Andreas Limi, Terje Halleland, Terje Hansen og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om like konkurransevilkår for servicehandelsnæringen.
Terje Hansen (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
På vegne av Fremskrittsparti-representanten Sivert Bjørnstad og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om bedre utnyttelse av snøkrabberessursene. På vegne av Fremskrittsparti-representantene Bård Hoksrud, Terje Halleland, Tor André Johnsen, Sivert Bjørnstad og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om en ny vår for den norske mineralnæringen.
Grunde Almeland (Venstre), 2022-05-12:
Det ble varslet en rekke utredninger i statsrådens redegjørelse. Denne representanten har tidligere diskutert med den gang representanten Trettebergstuen engasjementet for utredninger, hva utredninger egentlig er, og hva de betyr. Jeg vil følge opp den tråden også i denne sammenheng. En av de utredningene som jeg er veldig glad for at ble varslet, er utredningen om en tredje kjønnskategori. Det er noe som Venstre tidligere har foreslått i Stortinget ved flere anledninger at vi skal innføre, og jeg gleder meg til at vi forhåpentligvis kommer dit at vi innfører det. Men det statsråden konsekvent har sagt, er at hun varsler at dette skal utredes. Så jeg håper at dette er en utredning om hvordan det skal innføres. Vi vet det er praktisk mulig, andre land gjør det, men kan statsråden garantere at hun vil levere et forslag om å innføre en tredje kjønnskategori til Stortinget?
Grunde Almeland (Venstre), 2022-05-12:
Da noterer jeg meg at vi faktisk ikke vet hva den utredningen vil føre til. Jeg deler den ambisjonen som i hvert fall statsråden her gir uttrykk for, og jeg håper hun har gjennomslag i regjeringen for det. Dette er et av de punktene som gjør at vi fortsatt ikke har full score på den nevnte ILGA- Rainbow Map-rankingen. En grunn til at vi i år kommer høyere opp, er at den forrige regjeringen gjorde klare grep på et område hvor vi var svake, nemlig hatkriminalitetsområdet. Jeg vil repetere et av de spørsmålene jeg har stilt til statsråden tidligere, men på en litt annen måte. Det er en rekke områder som også ILGA sier i det helt nye Rainbow Map, bl.a. hatkriminalitetsområdet hvor vi ikke oppnår full score, at det egentlig er et veikart for statsråden å følge. Hvordan vil statsråden ta det videre for å sørge for at hatkriminalitetsområdet er dekket fullt ut, slik at vi kan få full score, og at folk faktisk får den hjelpen de trenger?
Grunde Almeland (Venstre), 2022-05-12:
For en som definerer seg som mann, er det veldig hyggelig å være sterkt ønsket på talerstolen i dag, selv om jeg som komitéleder er mest av alt glad for at såpass mange har tegnet seg i denne debatten. Det viser tross alt at Stortinget faktisk er opptatt av disse utfordringene, og som komitéleder er jeg utrolig glad for nettopp det. En rekke representanter ledet an av representanten Ask Bakke repeterer igjen en retorikk om at likestillingen settes i revers. Jeg synes det er litt overraskende at beviset på at det nå har snudd, er en liste man har samlet sammen over tiltak som den forrige regjeringen iverksatte, som statsråden gjorde i sin redegjørelse. Her kommer mitt problem. Jeg forstår at Arbeiderpartiet i opposisjon hadde et mål og et ønske om å tegne et bilde av hva regjeringen den gang da var. Men i posisjon hadde jeg håpet at Arbeiderpartiet faktisk var interessert i å finne sammen om de store linjene som vi er enige om, og som representanter for flere partier i opposisjonen har invitert til. Det tjener ikke likestillingssaken å tegne opp kunstige skillelinjer på saksområder vi tross alt er enige om. Det er flust av eksempel jeg kunne nevnt. Venstre har foreslått ting i Stortinget som Arbeiderpartiet har stemt imot og senere kommet diltende etter, men jeg går ikke inn på det nå. Det er nok av ting å ta tak i. Et konkret eksempel er at det nylig kom en rapport fra NTNU som viser at skeive barn og unge er overrepresentert i barnevernet. Det er et tydelig tegn på at det er nok et område der vi ikke gjør nok, og jeg håper at dette også er et område som statsråden, sammen med barne- og familieministeren, vil se på, hvordan vi kan øke kompetanse og sikre at utdanningene forbedres, som gjør at skeive barn og unge i barnevernet føler seg sett og får hjelp med de utfordringene de har. Det siste sekundet vil jeg bruke på å gi statsråden anledning til å komme med svar på noen av de tingene som jeg gleder meg veldig mye til at hun skal komme med. Blant annet sier hun i sin utredning at de skal styrke seksualundervisning. Nå er det kommet nye læreplaner som skal gjøre nettopp det. Vi ønsker gjerne at statsråden sier noe mer om hvordan og eventuelt når. LHBTi-strategien gleder jeg meg veldig til å se. Når kommer den? Når kommer utredningen om en tredje kjønnskategori? Når det gjelder konverteringsterapi, er det et straffebud hun utreder, eller er det en egen ny særlov? Det hadde vært interessant å vite. Når får vi en inkorporering av CRPD, og, ikke minst, når kommer den nye handlingsplanen mot rasisme?
Grunde Almeland (Venstre), 2022-05-12:
Når statsråden sier at høyresiden er indignert, føler jeg på en måte at det ikke treffer meg helt, for jeg er opptatt av også å påpeke de stedene vi er uenige om, men her er det kanskje ikke så veldig mye. Det var i hvert fall mitt poeng. Jeg vet at statsråden kan historikken ganske godt på likestillingsfeltet, og det er kanskje ikke akkurat Venstre hun sikter til i mange av de sakene, for der har vi tross alt også prøvd å dra Arbeiderpartiet etter ørene i flere sammenhenger. Jeg ble utfordret indirekte på abortspørsmålet flere ganger. Der vil jeg bare si at det nå kommer en anledning. Venstre anerkjenner det som har skjedd, og det kommer en anledning allerede 2. juni for alle partier, også regjeringspartiene, til å stemme for å fjerne abortnemndene. Det forslaget ligger der. Så vil jeg avslutte debatten med å si tusen takk og – igjen det jeg startet med – at jeg tross all denne debatten synes det var en god redegjørelse som lå til grunn fra likestillingsministeren.
Åse Kristin Ask Bakke (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Heldigvis kan vi seie at vi stort sett er einige om dei store linjene i norsk politikk, men eg er ueinig i den beskrivinga representanten frå Høgre tidlegare framførde, for det er ikkje slik at likestillinga går framover uansett kva som skjer i landet. Likestilling handlar om å framføre vilja politikk. Det ikkje å ta eit val for å fremje likestilling, er òg eit val vi veit vil fortsetje dei skeive fordelingane av makt mellom kjønn og mangfald som er i Noreg i dag. Alle som er opptekne av likestilling, meiner at høgreregjeringa sette likestillinga i revers. Høgreregjeringa kutta i pappakvota og innskrenka kvinners moglegheit til å bestemme over eigen kropp ved å innskrenke abortlov, det var tidenes protesttog mot regjeringas abortpolitikk to år på rad. Dei trekte vår likestillingsmelding og brukte to år på å levere ei melding blotta for tiltak, der vi føreslo 40 tiltak og fekk fleirtal for om lag 13. Høgreregjeringa auka kontantstønaden, auka maksprisane i barnehagen og føreslo ikkje minst reservasjonsrett. Vi gjekk ned på statistikken over verdas mest likestilte land i løpet av dei siste åtte åra. Dei få tinga som gjorde at ein tok likestillingsgrep, blei ein i store delar tvinga av opposisjonen til å gjere. Eg står på mitt når eg seier at skuta er snudd for ein ny likestillingspolitikk med denne regjeringa. Endeleg kan vi seie at det er ei ny tid for likestillinga og framtidas generasjonar.
Åse Kristin Ask Bakke (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
For at vi skal vere eit likestilt samfunn må vi òg anerkjenne kva vi ikkje er likestilte på, for å sjå og løyse utfordringane. Arbeidslivet vårt er framleis ikkje likestilt, og kvinner jobbar bl.a. meir deltid enn menn, som eg tok opp tidlegare. Ein del av likestillingskampen er å sørgje for at spesielt i kvinnedominerte yrke, der det er mykje deltid, skal ein få rett til heile og faste stillingar. Det er òg ein likestillingskamp. Eg er sjukepleiar og stolt av yrket mitt, og det å få jobbe i helsevesenet er ei stor ære, men òg eit krevjande arbeid. Da er det vår plikt å sørgje for at rettane i arbeidslivet blir styrkte. Og sidan det er sjukepleiardagen i dag, vil eg gratulere alle sjukepleiarar med dagen og fremja alle dei gode forslaga som er på trappene for å sørgje for at heile, faste stillingar blir ein rett i arbeidslivet vårt.
Turid Kristensen (Høyre), 2022-05-12:
Jeg har lyst til å stille statsråden et spørsmål som gjelder konverteringsterapi. Statsråden har, som veldig mange også i Høyre, vært utålmodig etter å få det på plass, og Solberg-regjeringen sendte et forslag på høring som hadde frist i midten av oktober i fjor. Der ble det bl.a. diskutert om det skulle være aldersgrense på 16 eller 18 år, hvordan dette stilte seg sett opp mot menneskerettigheter for voksne personer, og så videre, noe jeg forstår at statsråden vil se nærmere på. Jeg har lyst til å påpeke at dette var i tråd med det andre land har gjort. Men det jeg lurer på, er hva statsråden har gjort. Er det sendt noe på ny høring, f.eks. om markedsføringsforbud – som jeg må si jeg støtter, sammen med Høyre, at må være på plass? Når tenker hun at dette vil kunne komme til behandling på Stortinget, og når vil en lov tre i kraft? Jeg ser at det sendes litt ulike signaler. I Blikk er overskriften at det er rett rundt hjørnet, men i saken står det samtidig at man ikke kan si noe om når det vil komme. Vi er alle utålmodige.
Turid Kristensen (Høyre), 2022-05-12:
Jeg registrerer at statsråden og jeg igjen har helt ulik virkelighetsoppfatning, men det begynner jeg å bli vant til. Jeg venter i spenning. Man brukte tid på å utrede konverteringsterapi, men mye var også utredet, så jeg er forundret over at det skal ta så lang tid for statsråden å følge opp dette videre. Men jeg har lyst til å gå over til et annet tema, og det gjelder fotball-VM i Qatar. I dag kom den rystende nyheten om at tre hoteller sier nei til at LHBTI-personer kan bo på hotellet under VM. Ytterligere 20 anbefaler at man ikke viser legning når man er på besøk. Dette er rystende. FIFA er som vanlig uklare og sier bare at de er sikre på at nødvendige tiltak vil komme på plass. Det stoler jeg ikke på ett sekund – disse løftene er blitt brutt gang på gang. Fotballpresident Lise Klaveness har vært ute og sagt at dette ikke er akseptabelt, og heller ikke i tråd med det VM-komiteen har lovet. Så jeg lurer egentlig bare litt på hvordan statsråden, på vegne av regjeringen og det politiske miljøet, vil kunne bidra til å støtte fotballpresident Klaveness, slik at LHBTI-supportere faktisk kan føle seg sikre og trygge.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
Gjennom den siste tiden har vi sett skrekkelige eksempler på hvordan jentene i Afghanistan har det. Taliban ble flydd til Norge i privatfly i den naive tro om at Norge kunne være med og sette dagsordenen for hvordan terrorister behandler jenter. Vi har nå sett eksempler på skolenekt, burkapåbud og forbud mot å oppholde seg alene utenfor hjemmet. Det er vanskelig for kvinner å kjøre bil, f.eks., og nå kanskje også et forbud mot det. Jeg lurer litt på hva likestillingsministeren tenker om dette, i og med at vi bruker tid og penger på å invitere slike mennesker til vårt land. Bør man ikke egentlig kutte alle bånd til sånne terrorister som ikke støtter likestilling?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
Takk for svaret. Jeg ønsker å fokusere på en litt annen sak som vi diskuterte veldig mye i komiteen sist, og den gjelder menns likestilling. Ministeren var inne på menns likestilling – bl.a. med mannsutvalget – og menns helseutfordringer. Det synes jeg er veldig bra. Vi har noen fantastiske representanter på galleriet i salen her som venter på saken etterpå, som gjelder spesielt brannmenns helse. Men det jeg lurer på, er hvor likestillingsministeren legger seg i saken som gjelder samværssabotasje. Jeg har etterlyst svar fra familieministeren i en rekke spørsmål om hva som gjøres mot samværssabotasje. Det er også et likestillingsproblem fordi det som oftest er menn som rammes av dette, selv om det selvfølgelig også er kvinner. Jeg kunne tenke meg å høre hva ministeren tenker å gjøre mot samværssabotasje.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
Jeg synes det er bra at man snakker om hvordan arbeidslivet i Norge fungerer. Det jeg imidlertid har savnet litt i debatten her i dag, er hvorfor det er så viktig for regjeringen å gå til kamp mot f.eks. de private velferdsaktørene. Vi er utmerket klar over at uten de private hadde vi ikke har hatt den barnehagedekningen vi har i dag. Det hadde gjort at mange ikke hadde kunnet være i arbeid. Uten de private hadde vi heller ikke kunnet ha det helsetilbudet vi har, og sist, men ikke minst, i den flyktningkrisen vi står i nå, hadde vi aldri klart oss hvis ikke det var fordi de private hev seg rundt og var kjapp på labben, som vi sier i Bergen. Jeg synes det er veldig rart at regjeringspartiene i krisesituasjoner anerkjenner og slipper til de private når ingen andre kan stille opp, mens med en gang det stilner, tar man opp kampen. Jeg er veldig bekymret for dette, selvsagt fordi det kan ramme velferdstjenestene våre, men også fordi veldig mange i de private velferdstjenestene er nettopp kvinner. Hvis det er så viktig for Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og ikke minst SV, å sikre kvinner gode arbeidsplasser, hvorfor er kampen mot deres arbeidsplasser så viktig? Det føler jeg fremdeles ikke at vi har fått svar på i dag, og det håper jeg at noen har lyst til å forklare meg litt nærmere. Min andre store overraskelse var imidlertid at Høyre i går tok til orde for å svarteliste bedrifter som ikke har kvinner i toppledelsen. Helt ærlig: Jeg trodde det var grenser for politikk, og jeg er i hvert fall krystallklar på at i den tiden vi står i nå, er det gode, stabile og trygge rammer for næringslivet vi trenger, framfor å diskutere hvilket kjønn næringslivstopper har. Ministeren har ikke avvist dette forslaget, og derfor håper jeg også at ministeren kan oppklare hvordan man tenker seg at disse svartelistene skal brukes, hvem som skal opprette dem, og hvordan man eventuelt kan klage på dem. Jeg synes det er veldig skremmende at man nå tar til orde for en ny norsk offentlig gapestokk, når man i stedet for burde ha diskutert likestillingspolitiske verktøy som faktisk virker.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
Jeg kjente meg ikke helt igjen i den gjengen som hiver seg på festtaler. Jeg er ikke helt kjent for det, heller ikke Fremskrittspartiet. Derfor utfordret jeg regjeringen på en rekke spørsmål i replikkrunden og i mine innlegg, men det gikk kanskje ministeren hus forbi. Derfor har jeg veldig lyst til å understreke at mens andre partier hadde total berøringsangst for å tøtsje det som går på sosial kontroll, æresvold osv., var det Fremskrittspartiet som var nødt til å ta den debatten og sto ganske lenge alene i den. Heldigvis er vi et litt annet sted i dag. Jeg har fremdeles ikke fått svar på – på sykepleierdagen, som flere har trukket fram, og der vi gratulerer – hvorfor det er så viktig for regjeringspartiene å gå til kamp mot de private velferdsaktørene, der vi vet det nettopp er mange kvinnelige sykepleiere.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2022-05-12:
Jeg er veldig glad for at interpellanten har løftet denne saken, for dette er en sak som har engasjert meg som ombudskvinne, og ikke minst som medmenneske. Jeg tror det var veldig mange flere enn Jon Eirik som ble rørt til tårer da han auksjonerte bort sin motorsykkel på Torgallmenningen. Det var sterkt for alle som var der, men det var også et veldig viktig symbol på den kampen som skulle starte. Noen har tatt den før, andre begynner kampen, noen er heldige og har pårørende og ikke minst kamerater, tjommier og kollegaer som står sammen med en, eller fortsetter kampen når en kanskje ikke lenger har mulighet selv. Men det var veldig gledelig at familien til Jon Eirik i fjor endelig ble trodd. Det er et mektig symbol på den kampen mange enkeltmennesker kjenner på at de må ta mot systemet. Jeg synes derfor det er bra at vi har debatten i dag. Det er helt riktig som ministeren påpeker, at det er gjort noe, for jeg husker at da jeg tok dette opp på Fremskrittspartiets landsmøte i 2017, var vi, jeg skal ikke si dårligst i klassen, men vi lå milevis bak andre land som vi liker å sammenlikne oss med. Så har det skjedd noe, men jeg er helt enig med interpellanten i at det som er forhåpningen med dagens debatt, er at vi kan snakke om hvor veien framover skal gå. På lik linje med ministeren har også jeg vært hos Bergen brannvesen og sett konkrete tiltak som er kommet på plass, bl.a. dette med et mye større fokus på rene og skitne soner. Det ser jeg også at brannmannskap fra resten av landet har latt seg inspirere av. Her har vi mye å lære, og ikke nødvendigvis bare fra Bergen eller andre steder der man har fokusert mye på det, men faktisk fra utlandet, de som har satset på det, de som er et helt annet sted enn der vi er, når det gjelder å fokusere på kreft blant brannmannskap. Sist, men ikke minst, kan jeg i hvert fall garantere at Fremskrittspartiet vil være konstruktive i oppfølgingsdiskusjonen av denne interpellasjonen. Men jeg tenker at i dag er det først og fremst viktig å sende en takk til alle dem som har tatt kampen, og de som fremdeles står i kampen. Jeg vet at ikke alle er her i dag, men en ekstra takk også til Brannmenn Mot Kreft, som jeg vet på frivillig initiativ legger ned utrolig mye arbeid for å sette denne saken på dagsordenen. Så en stor takk til dere for innsatsen, og ikke minst for at dere pusher oss politikere, for det trenger vi.
Kathy Lie (Sosialistisk Venstreparti), 2022-05-12:
Universell utforming er ikke bare å tilrettelegge for at man skal komme inn i et bygg med rullestol. Det handler om å utforme hele samfunnet på en slik måte at alle har de samme mulighetene til å delta. Det handler om å ikke diskriminere mennesker med funksjonsvariasjoner fra arbeidslivet. Det handler rett og slett om å endre grunnleggende strukturer i hele samfunnet, f.eks. å få universell utforming inn i utdanningen for bygg og anlegg, arkitekter, transportsektoren osv. Dette håper jeg vi kan få tatt tak i når vi nå få CRPD inn i norsk lov, for det haster. Jeg drømmer om en verden og et Norge hvor alle har like muligheter, et samfunn hvor alle kan lykkes og trives, uavhengig av hvem ens foreldre er, hva man tror på, eller hvordan man ser ut. Rasisme og diskriminering i alle dens former er en trussel mot et slikt samfunn, og må bekjempes. Rasisme og diskriminering skaper mistillit mellom mennesker og legitimerer skjevfordeling av makt og ressurser. Det skaper et skille mellom oss og dem, hvor noen blir mer verdt. For å oppnå et mer likestilt samfunn må vi ivareta dem som trenger fellesskapet mest, og vi må ivareta våre internasjonale forpliktelser. Jeg deler bekymringen til FNs komité for økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter for det begrensede og mangelfulle helsetilbudet til papirløse migranter som har ført til en alvorlig forverring når det gjelder helsetilstand og død for kronisk syke. Vi må slutte å redusere mennesker til ulovlig eller til et papir, for ingen mennesker er ulovlige. Vi i SV mener vi må sikre at disse menneskene også bør ha tilgang til ikke bare akutt helsehjelp, men også til andre former for nødvendig helsehjelp, slik at ingen mennesker dør av tilstander vi kunne ha behandlet, og slik at alle som får barn i Norge, kan føde trygt og uten å frykte regningene. En rapport fra Folkehelseinstituttet i 2019 viste at en fjerdedel av innvandrere opplever å bli forskjellsbehandlet på grunn av sin innvandrerbakgrunn. I denne fjerdedelen er mengden psykiske plager over dobbelt så stor som blant innvandrere ellers. Derfor håper jeg at regjeringen i utarbeidelse av handlingsplan mot rasisme og i arbeidet videre mot mindre diskriminering i samfunnet også ser på helsefeltet som et viktig område for å avdekke rasisme, og også på konsekvensene av rasisme, som internasjonal forskning viser. Vi trenger også mer forskning og tiltak for å gjøre helsevesenet vårt bedre for minoritetskvinner. En doktorgradsavhandling fra Universitetet i Bergen i 2020 viste at kvinner med innvandrerbakgrunn hadde større risiko for dødfødsel og dårligere overlevelse av brystkreft. Så her er det mye arbeid å ta tak i, og det håper jeg vi får fokusert på.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Jeg vil bare minne om noe som ble påpekt i et innlegg – muligens ikke fra representanten Kristensen; beklager det – her tidligere i dag: at dette tar tid. Med respekt å melde brukte forrige regjering over to år etter Stortingets anmodning om å forby konverteringsterapi – to år på å komme fram til et forslag som overhodet ikke forbyr konverteringsterapi. Det forslaget som forrige regjering la fram, gjør det tvert imot slik at man legaliserer eller befester at en del av det som er konverteringsterapi, faktisk er lovlig. Derfor hadde vi behov for å ta nye runder, for konverteringsterapi skal være forbudt, uansett om man er gammel eller ung – punktum. Jeg sa til Blikk at det som skal ut på høring nå samlet sett, et reelt forbud og et forbud mot markedsføring – for det å motta den typen henvendelser, for å kalle det det, er krenkende i seg selv – er rett rundt hjørnet. Jeg kan ikke si noe mer enn det, men det kommer veldig, veldig snart.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Jeg er helt enig, det er forferdelig å se på. Fotballen skal være for alle, og det er begredelig at det nå avholdes et VM på et sted der man har store menneskerettighetsbrudd – også i tilknytning til organiseringen av selve arrangementet – og at det helt åpenbart, på grunn av lovgivningen i landet, er slik at LHBTIQ-personer ikke med trygghet kan reise inn og delta under VM. Jeg er helt enig i at uttalelsene fra FIFA er – som vanlig – svært puslete, og jeg er bekymret for at de ikke nå gjør jobben for å sikre og forsøke å gjøre fotballen tilgjengelig for alle. Derfor støtter vi Norges Fotballforbunds standpunkt her og det arbeidet de gjør. Jeg har også selv, sammen med Lise Klaveness, vært ute i avisene og sagt at det er et paradoks at ikke fotballpresidenten og likestillingsministeren i Norge kan reise til fotball-VM i Qatar. Dette er også noe vi følger opp i den bilaterale dialogen med Qatar.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Jeg skjønner at representanten er skuffet over at Norge ikke har fått fullt gjennomslag og endret det totale kvinnesynet til Taliban. Det er det vel ingen som hadde forventet. Men det er viktig at vi bruker vår makt og vår mulighet til å forsøke å påvirke den typen regimer i riktig retning. De samtalene Norge har hatt med Taliban på ulike nivåer, har også bidratt til flere ting som er bra for befolkningen i Afghanistan, hva angår nødhjelp og humanitært arbeid osv., men vi tar sterk avstand fra den utviklingen som nå skjer. Det er forferdelig å se på. Det er trist og leit å se at det landet går tilbake der man for noen år siden trodde at det kunne gå i en helt annen retning. Men jeg har egentlig ingen grunnleggende tro på at å boikotte, stenge dialogen og la være å ha kontakt bidrar til noe annet enn at den type ting bare befester seg.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
At menn ganske systematisk på veldig mange områder og med veldig mange grep liksom hindres fra å være omsorgspersoner for barna sine, enten det dreier seg om at de ikke får ta ut den pappapermisjonen de ønsker og fortjener, eller at man blir utsatt for samværssabotasje, er helt uakseptabelt. Vi burde ikke være der i 2022. Det ønsker jeg å kjempe imot, og det har også regjeringen sagt at vi skal ta grep om. Dette er også av de tingene som det blir naturlig at mannsutvalget diskuterer. Men det er også slik at samværssabotasje kan skje fordi man har noen systemer som tillater det. Derfor tror jeg at det blir veldig viktig å ha dette med seg når vi nå skal gjennomgå den nye barneloven, og der mye av systemet med barnefordeling og at man faktisk kanskje har noen økonomiske insentiver som gjør at man kan drive med samværssabotasje. Det må vi rett og slett prøve å få ordnet opp i.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Jeg mener det er viktig med en utredning, for i debatten om innføringen av en tredje kjønnskategori er det, med respekt å melde, veldig mange fordommer. Det er veldig mye mangel på kunnskap. Det er veldig mye som kommer inn i den debatten, som ikke hører hjemme der. Jeg tror at når vi får på plass en utredning om hva dette betyr, og hvilke praktiske konsekvenser det vil ha for dem det gjelder, men også for oss andre, tror jeg vi kan danne grunnlaget for en ryddigere og mer nøktern debatt på kanskje noen mer edruelige premisser enn det det har vært hittil. Så er det slik at vi i Arbeiderpartiet ønsker innføring av en tredje kjønnskategori. Senterpartiet har ikke tatt stilling til det, og regjeringen har ikke tatt stilling til det ennå, så jeg kan ikke garantere det, men jeg ønsker det. Nå begynner vi med denne utredningen, og så gleder jeg meg til at vi kan få en redelig diskusjon om hva dette betyr. Jeg håper vi kan komme dit at de som ikke føler seg som mann eller kvinne, kan få lov til å krysse av for en annen kategori. Men det er hyggelig å se at representanten ønsker å jobbe sammen med oss om dette.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Det med hatkriminalitet er et område hvor Norge egentlig scorer ganske dårlig. Vi har forholdsvis mye hatkriminalitet, og det er svært alvorlig. Det handler om at gutter og jenter, kvinner og menn, blir banket opp på gaten fordi de leier med det samme kjønn, eller viser at de er LHBTi-personer eller ikke oppfører seg slik som kjønnsnormen krever. Her gjorde vi i regjering de åtte rød-grønne årene, men også forrige regjering, viktige grep. Jeg skal ta dette med justisministeren. Hurdalsplattformen sier at vi skal styrke innsatsen mot hatkriminalitet, og vi kommer tilbake til hvordan vi skal gjøre det, men dette skal vi følge opp.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Jeg undrer meg litt over at hver gang vi skal diskutere likestillingspolitikk spesielt, blir høyresiden litt indignert over at vi i den offensive posisjonen påpeker hva vi er uenige om. Man skal liksom ikke snakke om det man er uenige om; man skal bare slå fast det man er enige om, og så skal man late som at det er fred og fordragelighet og at alle vil det samme. Men når det gjelder likestillingspolitikken, skiller høyre- og venstresiden helt klart lag. Det har vi gjort opp gjennom hele historien. Alle de tingene høyresiden i dag har akseptert og sier at de er for, har de protestert mot og stemt mot, og vi har dratt dem baklengs og motvillige etter oss. I redegjørelsen gikk jeg gjennom de fleste områder i samfunnet og pekte på hva vi har ugjort. Det er viktig å komme i gang, for vi må videre. Det er altfor mange mennesker i Norge i dag som på grunn av den de er, enten de har en nedsatt funksjonsevne, er trans, lesbisk, bifil eller homofil, kvinne eller mann, opplever at kjønnet deres eller det kjønnet de føler seg som, legger hindringer for deres frihet og dermed trygghet. Slik kan vi ikke ha det. Det ble spurt om når alle disse planene våre skal være klare. Jeg skal svare på det. Handlingsplanen mot rasisme er det arbeids- og inkluderingsministeren som holder i, og der setter de i gang med et omfattende arbeid nå, der man skal ut i landet og skape gode samtaler omkring dette og få inn gode forslag. Utredning om et tredje kjønn skal også være klart i løpet av året, og den nye og forsterkede LHBTI-handlingsplanen kommer også i løpet av året. Det viktige for oss er jo ikke å lage planer for å lage planer. Det viktige er de tiltakene som kommer i planene. Så jeg kan love en ny, kraftfull politikk. Noe av det aller, aller viktigste vi kan gjøre, og som denne regjeringen gjør for å bringe likestillingen videre, er å gjøre de som hver eneste dag jobber med å endre holdninger og spre kunnskap og skape likestilling, i stand til å gjøre mer – det er sivilsamfunnet, det er organisasjonene, enten det er kvinnesaksorganisasjonene eller LHBTI-organisasjonene – og styrke dem økonomisk. Derfor er jeg veldig glad for at vi nå etter åtte år med kutt og stillstand, som betyr at de har fått mindre å rutte med, mindre muligheter til å gjøre ting, nå har snudd, og at vi øker tilskuddene til dem med nesten 40 pst. bare på årets budsjett. Det er viktig, for det er de som er fotfolket som gjør den grunnleggende, grundige jobben, som vi skal nyte godt av. Jeg vil også bare si at det er den 17. mai til uka. Det er vår nasjonaldag, og det er også den internasjonale dagen mot homofobi. Da har jeg gleden av å si at jeg reiser til Polen for å markere den i et land der de sliter med omfattende diskriminering mot homofile.
Tage Pettersen (Høyre), 2022-05-12:
Jeg vil også takke likestillingsministeren for redegjørelsen tidligere i uken. Det var – som flere har vært innom – en innholdsrik, men samtidig en forholdsvis overfladisk redegjørelse som sveipet innom veldig mye på feltet, men som i liten grad gikk i dybden på prioriterte utfordringer eller løsninger. Et av mange områder som statsråden var innom, var seksuell trakassering. Statsråden var tydelig på at dette er et alvorlig problem og til hinder for likestilling i arbeidslivet. Og så viste hun ganske raskt til arbeidet Forsvarsdepartementet gjør for å motvirke dette. Jeg hadde nok forventet at statsråden i sin redegjørelse hadde løftet saken som ble kjent gjennom VG to dager før hennes redegjørelse – saken der et befal gjentatte ganger har snikfilmet en kvinnelig soldat i dusjen, angivelig 38 videoer filmet på fem forskjellige datoer i to ulike land. Vedkommende sersjant var soldatens nærmest befal og er til tross for fullstendig fravær av dømmekraft, fortsatt ansatt i Forsvaret. Jeg har 19 år bak meg i Forsvaret, åtte av dem som sjef for tillitsvalgtordningen for soldatene. Tre av de gjennomslagene jeg best husker, er at vi fikk på plass en årlig holdningsskapende kampanje, vi fikk etablert en vernepliktsundersøkelse som er forgjengeren til dagens undersøkelse om mobbing og seksuell trakassering i sektoren, og den siste seieren var gjennomslag for kvinnelig verneplikt. VGs oppslag forteller dessverre at Forsvaret fortsatt har en lang vei å gå, og oppslaget sist søndag gjør meg alt annet enn stolt over min egentlige arbeidsgiver. Her er det rom for store forbedringer av regelverk, praktisering, holdninger og ikke minst mot. Vi bør alle være glad for at noen orker å stå i den belastningen det er å være en varsler. Nettopp av den grunn hadde jeg forventet at statsråden viet saken oppmerksomhet i sin redegjørelse og ikke bare fortalte om at Forsvarsdepartementet skal fortsette sitt arbeid i sektoren. Dette arbeidet er åpenbart ikke godt nok. La meg avslutte med en sak fra Dagens Næringsliv 6. mai som handler om aldersmangfold, som heller ikke var noen stor del av redegjørelsen. Artikkelen beskriver at flere av våre forhenværende utenriksministre har ønsket seg yngre ambassadører, men de norske ansiktene utad er forholdsvis aldrende. Den gjennomsnittlige ambassadøren er 58,5 år, halvparten av Norges ambassadører er over 60 år og kun to er under 50 år, mens svenskene har 13 ambassadører i 40-årene og britene har ambassadører helt nede i 30-årsalderen. Likestillingsministeren har åpenbart ting hun både bør og kan snakke med både forsvarsministeren og utenriksministeren om, og jeg ønsker henne lykke til med å løfte likestilling også inn i debatten med de to.
Kathrine Kleveland (Senterpartiet), 2022-05-12:
Likestilling er fortsatt nødvendig å snakke om og må derfor fortsatt stå høyt på dagsordenen. Likestilling handler om å gi alle samme muligheter. For oss i kommunalfraksjonen handler likestilling spesielt om alle menneskers rett til å kunne delta i samfunnet. Det handler om god framkommelighet og muligheten til å kunne delta på aktiviteter og i hverdagen for øvrig. Det hører ikke hjemme noe sted at enkeltmennesker på grunn av sin funksjonsnedsettelse skal utestenges fra samfunnsdeltakelse. Derfor må vi kontinuerlig arbeide med og for like rettigheter og muligheter for alle. Universell utforming, både i, på og ved offentlige bygg og i samfunnet, er derfor helt nødvendig for å inkludere dem med behov for dette på en god og respektfull måte. Likestilling handler om å møte alle mennesker med respekt. Kommunene har ansvaret for å sørge for gode, likeverdige tilbud og god kvalitet på tjenestene som tilbys kommunens innbyggere. Det er også avgjørende viktig at barnehager og skoler aktivt jobber med å ta tak i trakassering og mobbing som oppstår i tidlig barndom og starten på ungdomstrinnet. Vi vet at slike traumer tidlig i livet kan føre til alvorlige utfordringer for unge voksne og senere inn i voksenlivet. Det må derfor være rom for å oppdage og å si fra når barn og ungdom blir urettmessig behandlet. Trakassering og mobbing kan vi rett og slett ikke godta. Kommunene har også et spesielt ansvar når mange flyktninger i disse dager skal finne sin plass i ulike norske kommuner, og storsamfunnet har et ansvar for å dempe konflikter mellom ulike grupper og ulike religiøse kulturer og ivareta alle på en god og inkluderende måte. Arbeidet fram mot et likestilt samfunn er vi ikke i mål med. Vi i regjeringspartiene skal være drivkraften i dette arbeidet videre.
Seher Aydar (Rødt), 2022-05-12:
Linn Merete, Najah, Lisa Iren, Camilla, Helen, Sunniva, Cansel, kvinne 35, kvinne 47, kvinne 25 – dette er de siste ti kvinnene vi kjenner til som har blitt drept av en partner eller tidligere partner, en som de kanskje har bodd med, en som de har vært kjæreste med. Kvinnedrapene preget starten av dette året. Allerede før påske var sju kvinner drept i Norge. Kvinnedrapene er varslede tragedier. Det er smertefullt at flere og flere kvinner blir drept uten at det settes i gang ordentlig arbeid for å stanse det. Sju av ti har vært i kontakt med hjelpeapparatet. Vi har likevel ikke klart å stanse det. Da må vi ta et alvorlig oppgjør med manglende beskyttelse av kvinner i Norge. Disse tallene burde ha skapt en stor debatt i Norge om hvordan vi skal stanse volden og drapene, for bak hvert av de tallene skjuler det seg et liv som har gått tapt. Bak disse tallene finnes det også kvinner som lever med vold i hjemmet. Vi er nødt til å hindre at en av dem blir den neste. Vi trenger å stanse kvinnedrapene, og nå trenger vi at regjeringen viser handlekraft, for det begynner nesten aldri med et drap. De aller fleste partnerdrapene skjedde etter ett eller flere forvarsel. Nå må vi ta forebygging og oppfølging av voldsutsatte kvinner på alvor, før vi har enda flere liv på samvittigheten. For hver dag vi venter, står flere kvinner i fare for å bli mishandlet og i verste fall drept. Hver dag som går uten handling fra regjeringen, vil være et stort svik mot alle kvinner som lever med frykt. Arbeidet mot vold i nære relasjoner kan faktisk redde liv. Ti ganger flere kvinner enn menn har opplevd to eller flere grove voldsformer, både fysisk vold og voldtekt. Kvinner oppgir i betydelig større grad enn menn at de frykter å bli skadet eller drept i forbindelse med volden. Kvinners frykt sammenfaller dessverre med realiteten. Skal vi stanse drapene, er vi nødt til å stanse volden. Jeg blir nødt til å spørre: Hvordan hadde reaksjonene vært hvis disse drapene hadde skjedd på åpen gate og ikke alle ofrene var kvinner, kvinner som ble drept i hjemmet sitt? Jeg er sikker på at det hadde vært store debatter, alle politikerne hadde kjempet for å komme med de beste løsningene, og det hadde da kommet handlingsplan etter handlingsplan. Vi er nødt til å bryte stillheten, for vi er nødt til å redde de livene som kan gå tapt. Det kan ikke gå fra sju til åtte kvinner.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2022-05-12:
Norge opplever en prekær mangel på lastebilsjåfører, og det er ikke så rart. I de siste årene har vi sett at stadig flere av sjåførene som kjører lastebil på norske veier, har vært underbetalte østeuropeere. Dårlig lønn og dårlige arbeidsforhold har redusert statusen til et av våre samfunns kanskje viktigste yrker, sjåføren. Det er på høy tid å løfte lastebilsjåførene til den statusen de faktisk fortjener. Sjåfører utfører et samfunnskritisk og helt nødvendig arbeid. De bygger Norge hver dag året rundt. Vi må rekruttere og utdanne flere til dette yrket. Nye regler for lastebiltransporten vil gjøre det vanskeligere å drive useriøse transportselskap med sjåfører på luselønn. Regjeringen vår foreslår nå å innlemme EUs mobilitetspakke i norsk lov. Dette er en seier for dem som har kjempet for anstendig lønn og mer seriøsitet i transportbransjen. Nye felles regler for de europeiske landene hindrer useriøse lavprisaktører å kjøre fritt i Norge. Regjeringspartiene ser på lastebilsjåfører som en yrkesgruppe med en selvsagt rett til å kunne leve av jobben sin og ha familie, hus og hjem. Det betyr mye når man skal velge seg et yrke, og spesielt for kvinner. Mannsdominansen i transportbransjen er stor, men det er det ingen grunn til. De få kvinnene som er der ute på veiene våre, er svært dyktige og rapporterer om god trivsel og en spennende yrkeshverdag. Også arbeidsgiverne ønsker flere dyktige kvinnfolk bak rattet på norske lastebiler. Om vi skal få et større mangfold i transportbransjen, må vi sørge for et godt og trygt arbeidsliv med trygge rammebetingelser. Jeg mener at vilkårene for norske transportører må styrkes, tilsynet og kontrollvirksomheten må intensiveres for å opprettholde akseptable arbeidslivsstandarder. Sosial dumping og arbeidslivskriminalitet må ryddes ut av transportbransjen. Vi er i gang, og dette er også en viktig mangfolds- og likestillingsjobb.