Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-12-14:
Det kulturbudsjettet vi behandler i dag, vitner om at regjeringen fortsatt er helt uten ambisjoner for kulturfeltet. Representanten Harberg skrøt av at dette budsjettet er tidenes kulturbudsjett. Vel, det vitner også om en regjering og et Høyre og et Fremskrittspartiet som ikke evner å lytte og ikke erkjenne hverdagen til kulturlivet, for de ser det ikke på den måten. Tvert imot er det slik at statsbudsjettet i sin helhet har økt med over 200 mrd. kr siden denne regjeringen tok over. Alt får litt mer, men aller minst får kulturen. Kulturbudsjettets andel av statsbudsjettet har ikke bare stagnert, men gått nedover, og vi er nå på 2008-nivå. Alle institusjoner, de fleste på kulturbudsjettet, opplever i år reelle kutt fordi budsjettet ikke øker over lønns- og prisvekst. Det betyr et dårligere kulturtilbud for mange der ute i landet, det betyr større og ikke mindre forskjeller i folks kulturtilbud i by og land og færre muligheter til å kunne livnære seg som kunst- og kulturarbeidere. Ja, så stusselig var faktisk dette kulturbudsjettet da det ble presentert, at selv statsråden rømte landet og prioriterte paven istedenfor å presentere og skryte av budsjettet sitt, og det etter at svært mange av oss hadde hatt forventninger. For det var ikke måte på hvordan den nye kulturministeren skulle satse på kulturen, få det til å blomstre land og strand rundt og bruke kulturen som integreringsverktøy. Det var opp som en løve og ned som en skinnfell. Vi ser fortsatt ikke spor av at kultur er prioritert fra denne regjeringens side. Når alle får reelle kutt, betyr det mindre rom for produksjon av gode kunst- og kulturopplevelser hos institusjonene i alle fylker og særlig i distriktene. Kulturbudsjettet er dermed dårlig nytt for dem som arbeider som kunstnere og lever av det. I tillegg fortsetter regjeringen sin avsporing i kulturpolitikken ved å svekke det som er viktigst for folk og viktigst for integreringen, dersom det er det man er opptatt av, de universelle, gode ordningene som introduserer kunst og kultur for folk, som f.eks. Den kulturelle spaserstokken. De satsingene man velger seg, er enten ordninger som skaper større forskjeller mellom by og land og institusjoner som gaveforsterkningsordningen, eller ordninger som vil få liten effekt, som, kulturnæringssatsingen, fordi man ikke satser på å gjøre næring av kultur i bunnen. Arbeiderpartiet har ambisiøse mål for Kultur-Norge – fra det frivillige kulturlivet med barn som knapt nok klarer å holde instrumentene sine riktig, til det profesjonelle som holder ypperste kvalitet, og alt det vi finner imellom. Vi går glipp av mye dersom ikke flere blir introdusert for kunsten og kulturen tidlig. Derfor er Den kulturelle skolesekken, Den kulturelle spaserstokken, Den kulturelle nistepakken, nasjonalt kulturkort for ungdom, bibliotekene som møteplasser, eller det at museene av og til har gratis inngang, ekstremt viktig. Her går regjeringen i gal retning. De bygger opp terskler der vi vil bygge dem ned. For Arbeiderpartiet er det en tydelig prioritet å fortsette å styrke den såkalte kulturelle grunnmuren og de universelle ordningene som gir flere tilgang til kultur og kunst, som gjør at flere får oppleve det de kanskje ikke visste at de ville ha, opplevelser som kanskje åpner en ny verden, skaper engasjement og gode minner. Derfor bruker vi over 400 mill. kr mer enn regjeringen til kultur, med lokal profil og med en kunstnerøkonomisatsing på godt over 70 mill. kr som virkelig ville gitt et løft for disse gruppene. Den virkelige kulturnæringssatsingen, dersom regjeringen hadde vært opptatt av å lage næring og skape arbeid av kultur, hadde vært å satse på og ikke bygge ned teatrene, distriktsoperaene, bibliotekene, museene, orkestrene, festivalene og det regionale filmfondet. Det er det å satse ordentlig på kultur, gi rom for å skape flere gode opplevelser, som gjør at flere kan leve av sitt kunstneriske arbeid. Og det er det som skaper arbeidsplasser av kultur landet rundt. Det kan man gjøre dersom man prioriterer riktig. Gjør man ikke dette i bunnen, ja, da er 70 mill. kr til kulturnæringssatsing noe som ikke gjør susen. Det blir som å skryte av pipa på huset mens grunnmuren smuldrer opp. Mine kolleger vil komme tilbake til flere av detaljene i budsjettet. Jeg rekker ikke alt på 5 minutter, men jeg vil ta opp Arbeiderpartiets forslag og forslaget vi har sammen med Kristelig Folkeparti, i saken.