trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2020-04-22:
Jeg har også lyst til å takke saksordføreren for et grundig arbeid og et godt innlegg. Som flere har vært inne på her, er det en samlet komité som ser alvorlig på de funnene som har blitt presentert. Det tegner et alvorlig bilde av isolasjon i norske fengsler. Likevel: Selv om Fremskrittspartiet nå ikke er en del av regjeringen, har vi vært en del av alle de budsjettene som har vært de siste seks årene – også budsjettet for inneværende år – og jeg har lyst til å understreke at norske fengsler er gode. Samtidig viser disse funnene at vi har en god del å jobbe med. Jeg har som saksordfører i løpet av disse årene på Stortinget – jeg har vært nesten seks år i justiskomiteen – besøkt en god del fengsler og snakket med mange innsatte. Og det man har snakket om, er bruken av isolasjon og hvordan hverdagen er i fengslene. Vi vet også at veldig mange av de innsatte sliter med psykiske lidelser, og at psykisk helse, som også foregående taler var inne på, er en stor del av den hverdagen og det livet som de innsatte har. Derfor er det så viktig at også helseministeren er til stede her. Jeg vil påstå at denne regjeringen, med Fremskrittspartiets støtte – vi har jo også hatt justisministeren i seks år – virkelig har tatt tak i samarbeidet som gjelder psykisk helse og kriminalomsorgen. Dette er vel den første regjeringen som virkelig har tatt tak i det å ha et samarbeid mellom justisministeren og helseministeren for å gjøre noe som bedrer hverdagen for dem som har psykiske helseutfordringer i fengselet. Jeg sier ikke at de funnene som har kommet, ikke er alvorlige. Det er viktig at vi tar det med oss, og at det også blir en del av arbeidet når vi skal jobbe videre med kriminalomsorgen. Vi har, som saksordføreren sa, gjort en god del på bygg, både ved å bygge nye fengsler og ved å rehabilitere og vedlikeholde, som også har stor betydning. Bemanning vet vi er prekært. Det er ikke noe som skal stikkes under stol. Det er noe som det må gjøres noe med – også når det gjelder ressurser til den innsatte. Vi må heller ikke glemme at de innsatte har krav på de samme helsetjenestene som de som ikke sitter i fengsel. Det er viktig at kriminalomsorgen og helsevesenet har et godt samarbeid med de tjenestene som er ute i kommunene, slik at de kan gi hjelp til dem som sitter i fengsel. De samlede funnene er alvorlige. Dette er nødt til å bli fulgt opp framover gjennom regjeringens budsjetter. Men vi politikere er også nødt til fokusere på det.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-04-22:
Rapporten frå Riksrevisjonen syner at tingrettar og lagmannsrettar ikkje klarar å handsama straffesaker innanfor fristane i lova. Dette har Stortinget fått rapportar om heilt tilbake til 2005. Denne rapporten trekkjer fram faktorar som påverkar effektiviteten i domstolsapparatet. Det er bruken av verkemiddel i straffeprosesslova og tvistelova som i varierande grad vert nytta i dag, slik som rettsmekling i tvistesaker. Det er kompetanseheving av medarbeidarar og betre styringsinformasjon som kan gje oss kunnskap om korleis domstolane sitt arbeid kan forbetrast. Regjeringa legg i forslaga sine opp til at domstolane sin effektivitet skal verta forbetra gjennom større einingar og gjennom digitalisering. Denne rapporten syner at domstolane manglar føresetnader for å kunna effektivisera sakshandsaming digitalt, slik som naudsynt IKT-utstyr, funksjonalitet i saksbehandlingssystemet og moglegheit for elektronisk samhandling mellom m.a. advokatane. Rapporten syner òg at eksterne faktorar, som samarbeid med påtalemyndigheiter, påverkar sakshandsamingstida og effektiviteten. Det er òg svakheiter i Domstoladministrasjonen si oppfølging av domstolane. Difor må ein leita etter andre måtar å betra arbeidet på enn større einingar. Her vil eg visa til justiskomiteen si behandling av Innst. 71 S, der ein peikar på at strukturendringar ikkje er løysinga på utfordringar i domstolane sin effektivitet. Det er uheldig at økonomi og budsjettmessige føringar vert brukte som eit pressmiddel for å tvinga fram nedlegging av domstolar, noko som truar folks rettstryggleik og lik tilgang til domstolane i heile landet. Analysar Riksrevisjonen har gjort, peikar på at dei minste tingrettane har noko høgare potensial for å nå fristane enn dei største. Samstundes veit me at tingrettar som er slått saman til større einingar, slit med auka handsamingstid. Difor må me tenkja nytt om kva som gjer tingrettane og lagmannsrettane våre effektive, og me må ta omsyn til domstolane sin effektivitet, at domstolane sin effektivitet er eit spørsmål om både tidsbruk og rettstryggleik. For å få dette til må ein lytta til rettane som gjer dette arbeidet kvar dag, både når Domstoladministrasjonen planlegg effektivisering, og når departementet sitt framlegg skal verta vurdert i Stortinget. Berre slik kan ein sikra rettstryggleiken over heile landet. Og når riksrevisor på direkte spørsmål seier at han ikkje kan sjå at struktur er ei av utfordringane når det gjeld effektivitet i domstolane, så beklagar eg at regjeringspartia stadig brukar det som ein grunn og Riksrevisjonen sin rapport som ein grunn for strukturendringar i domstolane.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-04-22:
Riksrevisoren var tydeleg på at det ikkje var råd å sjå nokon samanheng mellom små og store rettskrinsar og effektivitet i saker. Det er tydeleg at regjeringa legg opp til at større rettskrinsar skal føra til meir fleksibilitet. Kvifor kan ein ikkje prøva å få til eit samarbeid mellom sjølvstendige domstolar, slik at ein slepp eit ekstra ledd i administrasjonen?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-04-22:
Utfordringa er at når ein slår i hop fleire tingrettar, vil ein få eit ledd mellom. Ein får ikkje domstolen som ei eiga eining som kan styra seg sjølv, men i samarbeid med andre rettar. Skal ein slå i hop fleire, med fleire ulike rettsstader, vil ein få eit tilleggsledd som eg er redd vil drukna administrasjonen. Dei einaste eg kan sjå som kanskje kan spara litt tid på dette, er Domstoladministrasjonen. Er det deira syn som har vorte lagt mest vekt på her?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2020-04-22:
Fyrst vil eg takka saksordføraren for ein grundig gjennomgang. Eg skal ikkje gjenta hans poeng. Frå Senterpartiet si side er me opptekne av at i lys av aukande terrorfare og ein ustabil internasjonal situasjon må me så effektivt som mogleg overvaka og hindra krefter som kan tenkja seg å slå til mot Noreg. Samstundes må me sikra personvernet i ei tid då dei tekniske moglegheitene til overvaking og kontroll aukar kraftig. På same viset må PSTs verksemd vekta balansen mellom personvern og kontroll i tråd med lovverket som til kvar tid gjeld for tenesta. PST har utvida fullmakter i overvakingsoppgåva si, men verksemda deira må gå føre seg innanfor dei lovene som gjeld for verksemda. PSTs interne rutinar må fylgja dei same lovene, og dei må ikkje skaffa seg tilgang til informasjon gjennom å utgje seg for å vera andre enn tenesta sjølv. Dei interne rutinane til PST må syna klart korleis dokumentasjon, lagring og sletting av informasjon skal handsamast, slik at personopplysningar ikkje kjem på avvegar. PSTs handsaming av saka har skjerpa kritikken frå utvalet, m.a. fordi PST har gjeve svar til utvalet som har vist seg å innehalda feil. PST synest heller ikkje å ha greidd ut rettslege spørsmål tilstrekkeleg før tenesta svarte EOS-utvalet. PST må opptre profesjonelt når EOS-utvalet gjennomfører kontroll. EOS-utvalet er Stortinget sin forlenga arm i oppfylginga av PSTs utvida fullmakter, og PST skal ikkje opptre som ein stat i staten. I etterkant av meldinga frå EOS-utvalet har Justis- og beredskapsdepartementet fremja ein lovproposisjon om endringar i utlendingslova for å klargjera at føresegner om kontroll av reisande òg omfattar norske borgarar. Men Justis- og beredskapsdepartementet har fått informasjon om PSTs innhenting av flypassasjeropplysningar ved fleire anledningar, både i 2015, 2017 og 2018. Departementet stansa ikkje praksisen då, men kom med lovforslaget først etter at rapporten frå EOS-utvalet vart kjend. Denne konkrete saka, der EOS-utvalet kritiserte PST i 2014, var kjend for Justis- og beredskapsdepartementet gjennom PSTs årsmelding for 2014. Sjølv om departementet fremjar eit lovforslag for Stortinget som gjev det heimelsgrunnlaget som trengst for at PST skal henta inn flypassasjeropplysningar om norske borgarar, er det grunn til å retta kritikk mot at Justis- og beredskapsdepartementet ikkje stansa praksisen tidlegare når departementet ved fleire anledningar vart gjort kjent med det. Det er berre departementet og verksemda sitt ansvar å sørgja for at det dei driv med til kvar tid, er på lovleg grunn.
Terje Breivik (Venstre), 2020-04-22:
Takk òg frå meg for framifrå saksordførararbeid . Norsk kriminalomsorg er blant dei beste i verda. Det er stor merksemd på rehabilitering, og at dei som sit inne, skal tilbake til samfunnet. Fengselsbetjentane har ei lang og grundig utdanning, og dei som jobbar i fengsla, er gjennomgåande svært flinke, dedikerte folk. Likevel viser funna som er presenterte i rapporten til Sivilombodsmannen om isolasjon i norske fengsel, eit alvorleg bilde av bruken av isolasjon. Omfanget er stort, og det er betydeleg risiko for at dei isolerte vert utsette for umenneskeleg og nedverdigande behandling – heilt uakseptabelt! Noreg har fleire gonger vorte kritisert av FN sin torturkomité for manglande oversikt over omfanget av isolasjon, og i 2018 uttrykte torturkomiteen bekymring over den faktiske isolasjonen i norske fengsel og meinte at det i stor grad kom av bygningsmessige tilhøve og mangel på personale. Slik sett er det bra at regjeringa fokuserer på bygging av nye fengsel og oppgradering og renovering av eldre. Det er òg viktig at me sørgjer for at det er nok folk på jobb i fengsla, slik at ikkje unødvendig isolasjon er svaret på bemanningsutfordringane. I eit av verdas rikaste, mest velordna land bør alle verta godt behandla, òg innsette. Fleire undersøkingar viser at dei innsette dessverre er utsette. Ein stor del har låg utdanning, bustadproblem, økonomiske vanskar og svak eller ustabil arbeidstilknyting. Det er generelt ein høg førekomst av psykiske lidingar. Dessutan er personar med lett utviklingshemming overrepresenterte i norske fengsel. Sosiale problem er ofte knytte til utfordrande oppvekstvilkår, og mange innsette i norske fengsel har vore utsette for omsorgssvikt i barndommen. Ei undersøking frå Fafo viste at 40 pst. hadde hatt foreldre som rusa seg, 30 pst. hadde vore barnevernsklientar, 30 pst. hadde hatt familie i fengsel, 70 pst. var arbeidslause og 30 pst. bustadlause. Blant kvinnelege innsette hadde halvparten vore utsette for seksuelle overgrep. Likevel reflekterer ikkje lovgjevinga at isolasjon berre skal nyttast i ekstraordinære tilfelle og for så kort tid som mogleg. At det manglar strenge og klare fristar for kor lenge isolasjon kan gå føre seg, er svært alvorleg, fordi skaderisikoen ved langvarig isolasjon er spesielt høg. Det må me endra.
Terje Breivik (Venstre), 2020-04-22:
Takk til saksordføraren frå meg òg. Saksordføraren starta innlegget sitt med å understreka at omgrepet «rimeleg tid» er eit viktig kvalitetskrav og rettstryggleikskrav til domstolane. Kvart einaste år vert det vedteke eit mål for gjennomsnittleg saksbehandlingstid for straffesaker og tvistesaker i norske ting- og lagmannsrettar. Diverre viser gjennomgangen til Riksrevisjonen at saksbehandlingstida og effektiviteten i ting- og lagmannsrettane i Noreg gjennomgåande er for låg. Riksrevisjonen tek i rapportane sine i bruk den sterkaste kritikken dei har, og påpeikar m.a. at avstanden til måla til Stortinget har auka, at mange saker dreiar seg om unge tiltalte, og at det kan få betydelege fylgjer for den allmenne tilliten til rettsvesenet. Riksrevisjonen føreslår ei rekkje tiltak for å bøta på for lang saksbehandlingstid og for låg effektivitet i tingrettane og lagmannsrettane. Det er tryggjande å sjå at regjeringa tek dette på største alvor, og at det alt er gjennomført ei monaleg datainnsamling som dannar eit godt grunnlag for vidare utviklingsarbeid innan dei ulike felta på domstolsområdet. Regjeringa har òg lagt ned eit godt stykke arbeid gjennom utgreiinga til Domstolkommisjonen som kom i haust, og forslaget som er tufta på det, som no er ute på høyring – eit forslag som skaper meir fleksibilitet i systemet gjennom å ha større rettskretsar, men der ein samstundes held oppe dagens rettsstader. Avstanden til publikum vert framleis like kort, med dei store føremonene det har, men ein får òg høve til å bruka dommarane klokare, meir effektivt. Eit anna viktig moment som Riksrevisjonen påpeikar, et at sakene som kjem til domstolane, stadig vert meir tidkrevjande og samansette, noko som igjen har samanheng med kriminalitetsbildet, med nedgang i vinningskriminalitet og narkotikalovbrot og ein auke i valds- og seksuallovbrot, i tillegg til teknologi og globalisering som ytterlegare bidreg til auka kompleksitet. I så måte er ikkje minst det å løyva nok pengar til digitalisering viktig. Dei norske domstolane fungerer i stort godt og har generelt høg tillit hos befolkninga. Skal me verna om denne tilliten, er det viktig å evaluera og tilpassa ramme- og arbeidsvilkåra til domstolane i takt med endringane i samfunnet.
Terje Breivik (Venstre), 2020-04-22:
Takk til saksordføraren òg frå meg. Å verna eit fritt og ope samfunn er for Venstre heilt grunnleggjande, eit samfunn der me som borgarar ikkje vert utsette for meiningslaus masseovervaking, der me kan leva eit anonymt liv om me ønskjer det, og der me kan sjå styresmaktene i korta når dei tek avgjerder som råkar oss. Me lever i ei tid der stadig større delar av kvardagen føregår på digitale flater. Det gjev oss store moglegheiter til å dela informasjon, kunnskap og erfaringar med kvarandre og med menneske over heile verda. Moderne teknologi gjev samstundes styresmakter og private aktørar høve til å følgja med på kva me alle gjer, og dela den informasjonen vidare med andre. Det er ei politisk oppgåve å hindra at informasjon vert misbrukt. Fridom føreset at kvart menneske vert verna mot unødvendig registrering, overvaking og inngrep i privatlivet. I det liberale demokratiet er det borgarane som kontrollerer staten, ikkje staten som kontrollerer borgarane. Det skal svært tungtvegande grunnar til for at omsynet til personvernet skal vika. Difor vil me i Venstre sikra at alle har rett til privatliv òg i ein digital kvardag. Rolla EOS-utvalet har med å sjå til at verksemder i dei offentlege tenestene vert haldne innanfor rammene i lova, er viktig, som her: Å avdekkja at PST hadde innhenta og lagra ei stor mengd opplysningar om flyreisene til norske statsborgarar ulovleg – svært alvorleg og skal ikkje skje i ein fri, liberal rettsstat. Saka er ekstra alvorleg sidan den ulovlege innhentinga av passasjeropplysningar har føregått over fleire år, og at PST held fram praksisen sin sjølv etter at EOS-utvalet i 2014 kritiserte tenesta i ei konkret sak for ikkje å ha lovheimel til innhentinga. Det ligg sjølvsagt i naturen til tryggingstenesta at dei må vekta omsynet til personvern opp mot tryggleiks- og kontrollbehov. Men det må skje i tråd med gjeldande lovverk. Grunnleggjande liberale, demokratiske prinsipp er stadig under press, og då er det ekstra alvorleg at PST som ein viktig aktør i norsk tryggingsteneste har misbrukt fullmaktene sine. For Venstre er det heilt avgjerande at retten til privatliv vert sikra i ein digital kvardag. Fullmaktene til tryggingstenestene skal avgrensast, og det må arbeidast internasjonalt for å sikra reguleringar som òg sikrar at aktørar ikkje misbruker informasjon dei får tilgang til.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Sivilombudsmannen har lagt fram en konstruktiv rapport som peker på en vesentlig utfordring i kriminalomsorgen. Jeg ser med stort alvor på utfordringene med isolasjon i norske fengsler. Kontroll- og konstitusjonskomiteen har også understreket alvoret. Fengsel er en viktig del av samfunnsvernet mot kriminalitet. Det ligger mange skjebner og ofre bak statistikken over kriminalitet. Samtidig er det inngripende å holde noen i fengsel. Verken varetektsfengsling eller straffegjennomføring skal innebære nedverdigende eller umenneskelig behandling. I dag gjennomføres frihetsstraff i noen tilfeller med elektronisk kontroll utenfor fengsel. Dette har positive sider, men det bidrar også til at de som sitter i fengsel, totalt sett utgjør en mer krevende gruppe. Blant annet viser erfaring at det kan være vanskelig å integrere innsatte som er dømt for seksuelle overgrep mot barn, i fellesskap med andre innsatte. Utfordringene med isolasjon gjelder fengsler med høyt sikkerhetsnivå. Noen av disse fengslene mangler fellesskapsarealer. Regjeringen har satset mye på fengselsbygg. Videre er det etablert en ny nasjonal forsterket fellesskapsavdeling ved Ila fengsel, som en løsning for noen av de innsatte med størst problemer med å fungere i fellesskap med andre. Det skal også etableres et ressursteam ved Bergen fengsel. I løpet av 2021 skal kriminalomsorgen etter planen få et nytt IKT-system. Da blir det lettere å få fram styringsinformasjon om omfanget av isolasjon. Videre gjennomgår vi regelverket om utelukkelse fra fellesskap med andre innsatte, med sikte på å kunne foreslå endringer. Jeg vil også påse at kriminalomsorgen følger opp arbeidet med å redusere isolasjon i fengsel. På oppdrag fra departementet har professor Eivind Smith utredet ulike spørsmål vedrørende tilsynsrådene for kriminalomsorgen. Departementet mottok utredningen rett før påske og følger nå opp den. Situasjonen med covid-19 har krevd særskilte tiltak i fengslene. Nå må kriminalomsorgen både forhindre smitte og forebygge negative konsekvenser av at innsatte holdes adskilt. Dette er veldig krevende. La meg som avslutning si at selv om vi har tydelige forbedringspunkter, har vi også en god kriminalomsorg i Norge.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Nøyaktig dato kan jeg ikke fortelle representanten, men etter planen – og før jeg vet om noe kan være utsatt på grunn av koronasituasjonen – skal Agder åpne den siste uken i juni. Når det gjelder Ila, tør jeg ikke si det – det må jeg komme tilbake med datoen på. Men hvis alt går som det skal, vil det snart være på plass.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Det er ikke mangel på penger til å drifte bygg som gjør at de nye fengslene ikke er tatt i bruk. De går etter planen, og den gode nyheten med Agder fengsel er at det er bygget på kortere tid og til mye lavere budsjett enn det man la til grunn. Det er veldig bra. Hvis det er ABE-reformen representanten tenker på og var inne på i sitt innlegg, er jeg en sterk tilhenger av den. Den føles nok krevende for staten, men det var på høy tid at også staten begynte å effektivisere sin drift. Dette er for øvrig ikke penger som forsvinner ut av statsbudsjettet – det er en mulighet for at alle bidrar inn til et handlingsrom som så blir delt ut på prioriterte områder. Det at denne regjeringen nå har greid å prioritere, fått kortet ned soningskøer og får på plass nye bygg som gjør at man får mindre isolasjon, mener jeg er veldig, veldig viktig. Og ABE-reformen har ikke ansvaret for de utfordringene som vi nå ser, og vet, at vi er nødt til å gjøre noe med.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Jeg tror vi må rydde litt her. Jeg har nå redegjort for at jeg tar veldig på alvor det som er påpekt, og det må det ryddes opp i. Det handler om veldig mye mer enn penger, og det har jeg også redegjort for. Så er det ikke kuttet i budsjettet – man har fått tilført ressurser hvert eneste år. Det generelle jeg sa om ABE-reformen, står fast. Jeg var lokalpolitiker i 14 år hvor det å effektivisere var normalsituasjonen i kommunene, mens man møtte en stat som ikke hadde noen begrensning. Det er normalsituasjonen i næringslivet. Man får altså beholde 99,5 pst. av budsjettene sine, i tillegg til at man får satsinger. Da må man ikke bruke ABE som et forsvar for at man har et isolasjonsproblem – for det har man, og det må vi rydde i. Det gjør vi med nye lokaler, det gjør vi med et nytt IKT-system, det gjør vi med å jobbe med regelverk, med tilsynsrådene. Vi jobber altså på en rekke områder for å gjøre noe med dette som er erkjent å være et vesentlig problem.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Bemanning kan selvfølgelig være én forklaring, men det forklarer ikke situasjonen alene. Mer penger til det kommer ikke alene til å løse situasjonen. Det er slik at dette er ganske sammensatt. Det er vel grunnen til at dette har vært et vedvarende problem, både under den forrige og denne regjering, fordi det handler om flere ting. Jeg er opptatt av å løse dette, men vi kommer ikke til å løse dette med budsjettøkning alene. Med det handlingsrommet vi ser for oss nå, kommer det til å bli krevende. Men vi skal gjøre alt vi kan for å bidra til at vi reduserer isolasjon. Det er ikke en tilfredsstillende situasjon, og vi må gjøre noe med det.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
For å være veldig tydelig: Jeg lover ikke mer penger til kriminalomsorgen. Det er et budsjettspørsmål som må avgjøres i en helhetlig sammenheng. Men vi kan se på hvordan pengene brukes. Vi kan se på hvordan kriminalomsorgen ledes. Man kan se på veldig mange andre forhold, som totalt sett handler om å få ned isolasjon. Jeg er klar over at programtilbudene er tatt ned noen steder. Jeg kommer ikke til å love å ta dem opp igjen. De utgjør en ganske liten del. Det vi ser, er at totalaktiviteten for innsatte per fengselsdøgn ble økt. Det er veldig bra, og det er det aller viktigste. Nå, det må jeg bare erkjenne, er situasjonen en helt annen. Det skyldes jo koronasituasjonen. Men fram til vi fikk tallene i 2019, økte aktiviteten per fengselsdøgn per innsatt. Det er bra.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Igjen: Det er slik at når flere åpne soningsplasser er lagt ned, handler det om at færre soner på lav sikkerhet i fengsler. Disse soner altså hjemme. Det er veldig bra. Men det betyr at de som er i fengsel, er en gruppe med større utfordringer. For å svare veldig kort: Jeg er klar over problemstillingen. Jeg er klar over at dette må vi gjøre noe med. Det er selvsagt ikke slik at kvinner skal ha tøffere og mer uverdige soningsforhold enn menn – tvert imot, dette må være øverst på vår liste over det vi må prioritere videre.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Før jeg kommenterer Riksrevisjonens rapport, la meg bare informere med en gang om at domstolene akkurat nå er i en situasjon der de har måttet utsette en rekke saker som følge av koronasituasjonen. Det vil selvsagt få betydning for saksbehandlingstiden i domstolene. Nå jobber vi på spreng i departementet for å iverksette ulike tiltak som kan avhjelpe konsekvensene. Det må jeg komme tilbake til. Som kontroll- og konstitusjonskomiteen bemerker i innstillingen, peker Riksrevisjonen på at økt fleksibilitet i ressursbruken mellom domstolene kan være én løsning for å øke effektiviteten. Komiteen mener det finnes grunn til å se på hvordan fleksibiliteten kan økes bl.a. gjennom større rettskretser. Derfor mener jeg det er viktig at departementet nå har sendt på høring Domstolkommisjonens strukturutredning, sammen med et alternativt forslag fra departementet om bare å endre rettskretsene. Denne høringen er blitt utsatt med én måned som følge av koronasituasjonen. Større rettskretser vil øke fleksibiliteten mellom domstolene, utnytte effektiviseringspotensialet bedre, øke måloppnåelsen, redusere variasjonen i bruk av lovens virkemidler og legge til rette for en mer hensiktsmessig dialog mellom Domstoladministrasjonen og den enkelte domstol. Denne saken er altså på høring, og deretter vil den bli gjenstand for behandling i Stortinget. Departementet jobber også med andre tiltak. Digitalisering av domstolene er en prioritert oppgave. Regjeringen har gjennomført tidenes digitaliseringssatsing i norske domstoler. Siden 2014 er det bevilget totalt 364 mill. kroner til IKT-prosjekter i domstolene. Vi er ikke i mål med å digitalisere alle domstolene, men mye er gjort, og vi må fortsatt prioritere dette arbeidet. Regjeringen er opptatt av at domstolene har tilfredsstillende rammebetingelser. En analyse av driftssituasjonen i domstolene etter innføring av ABE-reformen viser at domstolene har klart å redusere bemanningskostnadene uten at det har gått på bekostning av kjernevirksomheten. Departementet jobber også med større revisjoner av tvisteloven og straffeprosessloven. Målet er å legge til rette for en rettssikker og effektiv domstolsbehandling. Departementet jobber også bl.a. med å legge til rette for økt bruk av rettsmekling. Jeg vil, sammen med Domstoladministrasjonen, fortsette å følge opp Riksrevisjonens funn og anbefalinger.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Generelt er jeg opptatt av å være lydhør for innspill, og jeg tenker at vi må tenke nytt også på dette området. Jeg må bare innrømme at etter at jeg kom i Justisdepartementet, fikk jeg hendene fulle av en situasjon som gjør at jeg i altfor liten grad – og det må jeg bare være ærlig på – har fått gått inn og sett på hvordan vi skal prioritere og få opp både bruken av rettsmekling og effektivitet i domstolen utover å sende på høring Domstoladministrasjonens forslag, som jeg mener er viktig og riktig. Men vi må jobbe med flere strategier for dette, og da er jeg lydhør for hvordan vi kan gjøre det.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
For å være nøyaktig: Jeg sa ikke at det ikke var et problem i kriminalomsorgen, men jeg sa at det alene ikke kunne være årsaken til isolasjon i fengslene. Nei, det er ikke slik at jeg tenker at domstolene kan unntas. Jeg møter ingen statlige virksomheter som ikke mener at akkurat de burde vært unntatt. Det ser vi på kultursektoren, på helsesektoren, på justissektoren, på forsvarssektoren – alle mener at akkurat de burde vært unntatt. Mitt utgangspunkt er at det var på høy tid at staten, som har vært fredet for effektivisering gjennom alle år, også fikk et krav på seg til å effektivisere. Det ble innført i 2015, lenge etter alle andre deler av offentlig sektor, og etter næringslivet, hvor dette er en del av det å drive. Det er viktig at vi effektiviserer, at vi tenker nytt. Det må også domstolene kunne gjøre. Vi lever og jobber på en helt annen måte enn for 10 og 15 år siden, og da mener jeg også at ABE-kuttet er riktig for denne delen av statlige virksomheter.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Ja, jeg er veldig bekymret for den utviklingen vi ser, og for hva som blir konsekvensene, på samme måte som jeg rett og slett er det på mange andre områder. Vi har vært i tett kontakt med Domstoladministrasjonen hele veien. Det jobbes nå med en veileder, sammen med Helsedirektoratet, også for domstolenes virksomhet. Vi er nødt til å få i gang saksavvikling, og det må gjøres på en trygg måte for alle dem som deltar i disse sakene. I tillegg til en veileder er det slik at vi fikk innspill fra Domstoladministrasjonen allerede 13. mars om en del forslag som veldig hurtig ble behandlet, og hvor Stortinget gjorde vedtak knyttet til fjernmøter, signaturløsninger og skriftlig behandling. Det er bra. Vi fikk nye innspill fra Domstoladministrasjonen 7. april. Så har vi hatt påske, og også noen i departementet har hatt litt påske, men vi sender nå på høring ganske krevende og kontroversielle forslag, vil jeg si. Vi sender det på høring for en rask behandling, og så vil det bli en lovbehandling. Vi gjør det ikke etter koronaloven, men på ordinær måte, slik vi har lovet Stortinget.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Jeg tror ikke jeg skjønte spørsmålet. Når vi nå endrer rettskretsene, får man færre ledere og flere ledere som kan bruke tiden sin på å dømme, heller enn på å lede. Jeg er litt usikker på hvilke ledd det var representanten Bjørke mente vi burde fjerne.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Jeg beklager – da forstår jeg hva representanten Bjørke mener, og jeg forstår også at vi er helt uenige, noe som ikke er uventet, i og for seg. Hvis man får større rettskretser, slik man har fått det f.eks. i Sogn og Fjordane – det er også derfor vi har hentet den modellen derfra – får man jo færre ledd og færre ledere. De som leder, kan bruke mer tid på å dømme. Innenfor en større rettskrets vil man ha domstoler – store og små – som har lang kø, og man vil ha noen som har kort kø. I realiteten har en rekke rettssteder som har bemanning og åpningstid, det bare deler av uken fordi de har for liten saksmengde. Nå vil man kunne få en fordeling innenfor disse kretsene som jeg tror vil føre til større effektivitet, og som vil være veldig bra for domstolen. Saken er nå på høring, så Stortinget vil få mye tid til å diskutere dette.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Jeg er enig i at bemanning er en faktor for saksavvikling, men jeg vil nok ikke være enig i at jo flere saker, jo mer bemanning. Vi jobber på en helt annen måte enn før. Når vi endrer regelverket, når vi endrer måten man kan saksbehandle på med mer digitalisering og mer skriftlig avvikling, når vi gjør endringer ikke minst når det gjelder IKT – den måten å jobbe på, må vi prioritere – når politiet jobber på en annen måte, og når advokater jobber på en annen måte, må domstolene også gjøre det.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
La meg innledningsvis få understreke at jeg tar EOS-utvalgets kritikk på alvor. Jeg er helt enig med komiteen i at det er viktig at politiet og PST opererer innenfor de rettslige rammer som er gitt. PST må kunne få informasjonen de trenger for å sikre Norge, men det skal selvsagt skje innenfor de rettslige rammene som regulerer dette, og de rammene må være klare. Jeg er glad for at komiteen erkjenner at PST har behov for å kunne innhente passasjerinformasjon om både norske og utenlandske personer. Dette er et viktig verktøy for PSTs oppgaveløsning. EOS-utvalget og komiteen har også lagt til grunn at innhenting av opplysninger om norske borgeres utenlandsreiser ikke har hjemmel i utlendingsloven. I lys av EOS-utvalgets kritikk om mangel på klar hjemmel foreslo departementet i Prop. 39 L for 2019–2020 endringer i utlendingsloven for å gjøre det helt klart at bestemmelsene om innhenting av passasjerlister omfatter både norske og utenlandske reisende. Endringene er vedtatt og har trådt i kraft. Med disse endringene er det ikke lenger tvil om forståelsen av de aktuelle bestemmelsene. EOS-utvalget har også kritisert at PST har innhentet passasjerlister rutinemessig. I proposisjonen omtales derfor også adgangen til rutinemessig innhenting. Det vil etter omstendighetene kunne anses nødvendig å innhente passasjerlister fra alle flygninger til og fra nærmere bestemte områder eller land, f.eks. der dette er basert på en konkret trusselvurdering. Når det gjelder tilgangen til Norwegians bookingsystemer, har PST ikke lenger slik tilgang. Denne tilgangen ble avsluttet fra Norwegians side i mai 2019. Departementet har, i lys av den særskilte meldingen, sett at man ikke forsto alvoret i saken, og dermed heller ikke foretok de nødvendige avklaringer. EOS-utvalget påpeker at PST ikke har hatt tilstrekkelig internkontroll og dokumentasjon av egen innhentingsvirksomhet, og at PSTs håndtering av saken har skjerpet utvalgets kritikk. Jeg tar dette på alvor. God internkontroll er et krav til alle virksomheter, ikke minst for etterretnings- og sikkerhetstjenestene. PSTs internkontroll følges særskilt opp i styringsdialogen med PST.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Ja, svaret er utvetydig ja. Jeg har hatt dette oppe i styringsdialogen med PST. Jeg oppfatter at PST forstår viktigheten av dette, og at man selvsagt bestreber seg på å sørge for at EOS-utvalget får den informasjonen de trenger og skal ha. Jeg håper at det skal bli bedre håndtert i det videre.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Det enkle svaret er at vi må sørge for at vi har rutiner for informasjonsinnhenting og -utveksling som gjør at dette ikke gjentar seg. Dette skal ikke skje, og det skal ikke skje i framtiden. Jeg tror ikke jeg kan gi noen bedre oppskrift enn det. Denne saken har heldigvis og forhåpentligvis ikke tilsvarende eksempler ved seg. Vi må sørge for at vi har god nok informasjonsinnhenting, og at vi sørger for å overbringe den informasjonen vi skal ha. Når vi oppdager at ting ikke er i henhold til det regelverket eller de retningslinjer som foreligger, må vi gjøre noe med dem.
Monica Mæland (Høyre), 2020-04-22:
Først har jeg lyst til å si at PST og EOS-tjenestene er usedvanlig viktig for oss, og jeg har høy grad av tillit. Jeg har et veldig solid inntrykk av tjenestene etter min relativt korte periode i Justisdepartementet. Det er selvsagt slik at vi må sørge for at episoder som dette ikke skjer, og jeg kjenner altså ikke til tilsvarende. Hadde jeg gjort det, hadde jeg selvfølgelig informert om det. Så må vi sørge for at PST f.eks. har de lovhjemler som er nødvendige i en verden som er i endring. Det er vårt ansvar som politikere å diskutere og eventuelt vedta nye rammebetingelser som gir tjenestene de verktøyene de trenger. Det er ikke noen tvil om at dette er vanskelige dilemmaer, det er vanskelige debatter, men vi må tørre å ta dem, og så må Stortinget sette grenser. Det gjør vi. Det kommer forslag til endringer av en rekke regler basert på behov som tjenestene ser. Så er det altså opp til Stortinget å bestemme hvor grensene skal gå.
Bent Høie (Høyre), 2020-04-22:
Jeg ser alvorlig på funnene som framkommer i meldingen om mangel på menneskelig kontakt i norske fengsler. I Granavolden-plattformen understreker regjeringen at bruken av isolasjon må ned. Justisministeren og jeg vil samarbeide tett også videre for å følge opp Sivilombudsmannens anbefalinger. Innsatte i norske fengsler har de samme pasientrettighetene som befolkningen for øvrig. Det gjelder både i den kommunale helse- og omsorgstjenesten og i spesialisthelsetjenesten. Mitt ansvar er å påse at innsatte i fengsel får oppfylt sine pasientrettigheter. Justisministerens ansvar er å legge til rette for at innsatte kan motta helsehjelp. For å følge opp anbefalinger skal helseregionene i løpet av 2020 utarbeide en konkret plan for etablering av en områdefunksjon for spesialisthelsetjenesten innenfor psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling. Dette skal skje i samarbeid med Kriminalomsorgsdirektoratet. En slik områdefunksjon vil innebære stedlig tilstedeværelse fra psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling i alle fengsel. Et av tiltakene vi allerede har sørget for, er å etablere en nasjonal, forsterket fellesskapsavdeling for opptil seks innsatte med sterkt aggressiv atferd og psykiske lidelser. Denne enheten er plassert på Ila fengsel, og den har som mål å motvirke isolasjon for de aller sykeste innsatte. Enheten vil få betydelig helsefaglig bemanning. Det er en kjent problemstilling at innsatte som er dømt for seksuallovbrudd, ofte velger å isolere seg, eller blir isolert av andre innsatte. Det såkalte BASIS-prosjektet for behandling av innsatte som er dømt for seksuallovbrudd, har vært et prøveprosjekt fra 2016 til 2019. Prosjektet skal nå bli landsdekkende, med en årlig bevilgning på 38 mill. kr. Det at vi nå tilbyr behandling, vil kunne forebygge fare for isolasjon for denne gruppen. En annen anbefaling fra Sivilombudsmannen er at fengselshelsetjenesten får en felles plattform. Dette følges opp nå gjennom etableringen av den nye områdefunksjonen innen psykisk helsevern og tverrfaglig spesialisert rusbehandling. Tematikken følges også opp av det nasjonale kompetansenettverket innen sikkerhets-, fengsels- og rettspsykiatri, som helseregionene driver i fellesskap med tilskuddsmidler fra Helsedirektoratet. I tildelingsbrevet for 2020 har jeg bedt Helsedirektoratet om å revidere veilederen for fengselshelsetjenesten for å påse at den er faglig oppdatert og i tråd med internasjonale anbefalinger. Dette er også en oppfølging av Sivilombudsmannens anbefalinger. Revisjonen skal omfatte rutiner for samarbeid mellom kriminalomsorgen og helsetjenesten ved bruk av isolasjon, eventuelt også menneskerettighetsspørsmål. Denne revisjonen skal vurdere helsetjenestens oppfølgingsansvar av isolerte. Det innebærer at innsatte som er isolert eller utelukket, blir fulgt opp av helsepersonell daglig. Jeg håper og tror at de tiltakene jeg nå har omtalt, møter Sivilombudsmannens anbefalinger til helsetjenesten på en god måte.
Bent Høie (Høyre), 2020-04-22:
Ressursinnsatsen i kriminalomsorgen har justisministeren svart godt på, og hun har sagt hva som er planene der. Når det gjelder innsatsen fra helsetjenesten, er det ingen tvil om at de tingene som jeg redegjorde for, vil kreve at helsetjenesten bruker en større andel av sine ressurser på fengselsbefolkningen. Jeg oppfatter at på helseområdet er det egentlig ikke mangel på rettigheter som er hovedutfordringen. Utfordringen er knyttet til om rettighetene blir fulgt opp på en god måte. Da tror jeg det handler mye mer om tilstedeværelse og organisering, for fengselsbefolkningen har de samme rettighetene på helseområdet som resten av befolkningen, men det er helt åpenbare barrierer for at de rettighetene blir oppfylt. Det handler bl.a. om det som vi nå gjør noe med, nemlig tilstedeværelse av tjenesten i fengselet, for jeg tror at det krever såpass mye, også av kriminalomsorgen, å sørge for at fengselsbefolkningen får sin helsetjeneste, og det er en barriere for at de får oppfylt sine rettigheter.
Bent Høie (Høyre), 2020-04-22:
Ja, jeg er klar over at Sivilombudsmannen anbefaler en lovfesting av det kravet. Dette er alltid en vanskelig vurdering. På helseområdet er det nok sånn at når det kommer ned i såpass detaljerte krav, er det vanligste å bruke veileder for helsetjenesten, for jeg ser at de grunnleggende rettighetene ligger i lovverket allerede. Vi har nå bedt Helsedirektoratet om å revidere veilederen for fengselshelsetjenesten, og den revisjonen skal også ta stilling til helsetjenestens oppfølgingsansvar overfor isolerte. Jeg forventer at det innebærer at innsatte som er isolert eller utelukket, blir fulgt opp av helsepersonell daglig, som også Sivilombudsmannen anbefaler.
Bent Høie (Høyre), 2020-04-22:
Ja, veilederen vil ligge til grunn bl.a. for fylkesmennenes tilsyn. Men også hvis det f.eks. er andre, som Sivilombudsmannen eller andre, som har mulighet til å føre kontroll og tilsyn med menneskerettighetsspørsmål og helsespørsmål, vil veilederen ligge som en standard. Da vil vi også få svar på om veilederen følges, og i hvilken grad den følges. Når veilederen er klar og fylkesmennene har tilsyn, vil veilederen være det som er førende for fylkesmennenes tilsyn, og da vil vi få oversikt over om veilederen fungerer og brukes i tråd med det som er intensjonen.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Eg er glad for at det er ein samla kontroll- og konstitusjonskomité som i dag stiller seg bak den kritikken som ligg i rapporten. Det hjelper dessverre veldig lite at me er einige om kritikken, og at dette er alvorleg, når det skortar på oppfølging. Som politikar kan ein ikkje berre vere bekymra og synest at ting er alvorleg. Eg må seie eg er skuffa særleg over svaret frå justisministeren i replikkordskiftet med Dag Terje Andersen i stad, for viss det er slik at det er ei forståing i Justisdepartementet at denne rapporten, denne situasjonen, ikkje handlar om ressursar, må ein lese rapporten ein gong til. Eg har sjølv sete i justiskomiteen i seks år og besøkt mange av landets fengsel. Det er ingen tvil: Den økonomiske situasjonen norske fengsel har vore i dei siste åra, med byråkratikutt, at me heller kuttar i fyrstelinja, har gjort situasjonen mykje verre. Det hadde ikkje vore eit så stort problem med desse kutta viss det var enorme løyvingar til norsk kriminalomsorg, men slik er jo ikkje situasjonen. Ein gjev med den eine handa og tek med den andre. Me har lenge teke imot desse bekymringane. Me har ikkje opplevd at regjeringspartia har hatt fengselspolitikk som sin prioritet, for å seie det forsiktig. Det er behov for å innsjå at det er eit stort bemanningsproblem i norske fengsel, og det er ei av årsakene til denne rapporten. Justisministeren viser til at før koronasituasjonen gjekk aktivitetsveksten i norske fengsel opp. Til det vil eg berre seie at ein bør sjå litt på korleis ein tel aktivitet i norske fengsel. Me i Arbeidarpartiet er ikkje særleg fornøgde med den forma for pervers målstyring og teljemåte som ein brukar når det gjeld aktivitet i norske fengsel. Det bør ein ta ein titt på før ein meiner at det er bra. Me i justiskomiteen har fått årsrapporten frå Noregs institusjon for menneskerettar. Me kjem ikkje til å behandle han no, men me har sendt han til justisministeren, slik at departementet kan gje sine vurderingar og tilbakemeldingar til komiteen på dei anbefalingane som ligg der. Me har stor forståing for at det kan ta litt tid med tanke på situasjonen me er i. Det er likevel mogleg for statsråden og regjeringsapparatet no å ta denne rapporten saman med anbefalingane frå NIM ikkje berre på alvor, men faktisk setje seg ned og sjå kva me skal gjere med det. For det er eit mål for oss alle, trur eg, at ein skal vere mindre kriminell når ein kjem ut, enn då ein kom inn. Det å sjå på fengsel òg som viktig samfunnssikkerheitspolitikk fordrar at me gjer meir for situasjonen i norske fengsel, og då treng me fleire tiltak enn at me berre har fått på plass eit nytt IKT-system, som kanskje er det me har registrert. Så viss Mæland har lyst til å gjere eit forsøk på å rydde opp etter åtte mislykka forsøk frå Framstegspartiet – det treng me – ynskjer me ho lykke til med det.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Eg vil starte med noko me er einige om, og det er å auke bruken av rettsmekling. Så spørsmålet mitt er korleis statsråden ser for seg at ein kan auke bruken av rettsmekling, og om statsråden tenkjer at det kan vere aktuelt å vurdere om andre enn domaren kan gjennomføre rettsmekling.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Eg har stor forståing for det, og eg er positiv til at det kan vere noko me kan sjå på vidare. Me i Arbeidarpartiet trur det kan vere ein god idé. I førre debatt meinte statsråden at ABE-kutta ikkje hadde så mykje å seie for situasjonen i kriminalomsorga. Difor vil eg spørje om statsråden no ser det som Domstoladministrasjonen gjentekne gonger på budsjetthøyringar i justiskomiteen seier er eit problem for domstolane, for òg dei opplever at ein får med den eine handa, og så blir det teke tilbake med den andre. Ser statsråden at eit fornuftig tiltak for å få ned saksbehandlingstida kunne ha vore å skjerme domstolane for dei flate kutta?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Dersom resultatet hadde vore effektivisering, kunne eg ha vore einig, men det er jo ikkje det resultata viser. Til samanlikning har ein f.eks. i Sverige langt fleire saksbehandlarar enn i norske domstolar. Det kan jo tenkjast at nokon ser på dei som byråkratar. Det gjer ikkje eg. Dei gjer ein utruleg viktig jobb for at me får gjennomført rettssaker på ein god og skikkeleg måte. Det siste spørsmålet mitt går på det statsråden innleia med, den situasjonen me står i no, med koronakrisa. Ho er alvorleg og urovekkjande, og det blir ho òg for domstolane. Eg har stor forståing for at bl.a. Domstoladministrasjonen etterlyser nasjonale planar og rettleiingar for korleis ein skal handtere den situasjonen ein no står i. Så har eg forståing for at statsråden nok ikkje kan svare heilt presist på kva dei kan få, for statsråden nemnde at ein var i gang med å sjå på det. Men kan myndigheitene gje domstolane ein betre nasjonal rettleiar og plan, både for sikkerheit og smittevern, osv., for å kunne handtere den situasjonen dei står i no?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Eg òg vil starte med å seie at den situasjonen me er i no med koronakrisa, er veldig bekymringsfull, og det er klart at det kjem til å kunne forverre den situasjonen me diskuterer i dag når det gjeld saksbehandlingstid. Det som bekymrar Arbeidarpartiet, er at brot på saksbehandlingstider er brot på menneskerettar. Dette er svekt rettssikkerheit for folk og gjer at me allereie i nokre år har sett at det har vore ein auke i strafferabattar som blir gjevne fordi det tek for lang tid å behandle saka. Når offer for kriminalitet allereie i ein del år har stått i lengre og lengre køar, og så opplever ein på slutten at den kriminelle får strafferabatt, er det klart at det gjer noko med tilliten til systemet, slik som SV nemnde tidlegare. Eg meiner det er positivt at kontroll- og konstitusjonskomiteen òg lyftar fram og peikar på det med rettsmekling. Eg vil invitere justisministeren når ho får tid – eg skjønar at det er mykje no – til å sjå nærmare på rettsmekling, for her ligg det to interessante spor. Det eine er rettsmeklinga i domstolen. Der har me fått nokre innspel frå Advokatforeningen og andre om at ein kanskje burde sjå på moglegheita for at andre enn domaren kan mekle, f.eks. ein advokat. Det er noko som er verdt å sjå nærmare på. Det andre er utanrettsleg mekling. Det er noko som ein etter kvart gjer meir og meir av innanfor næringslivet. Nye Vegar, Bane NOR og fleire har hatt veldig vellukka utanrettslege meklingar i tråd med tvistelova som sparar samfunnet for store pengar. Det er noko iallfall Arbeidarpartiet kjem til å adressere fleire gonger når me diskuterer dette. Eg er òg bekymra for at det er forskjell på folk, at lova ikkje er lik for alle, for det er forskjell på kor mykje pengar ein har til å kjøpe seg den beste advokaten. Difor ser eg fram til det rettshjelpsutvalet som snart er klar med innstillinga si. Me i Arbeidarpartiet fremja for eit par år sidan forslag om ny rettshjelpsmodell og meiner at me må sjå nærmare på dette, slik at me kan sørgje for at fleire som har rett, faktisk får rett. Så er eg einig med Dag Terje Andersen i at strukturdebatten i forbindelse med denne saka ikkje høyrer heime her. Me har jo ikkje fått noka sak i Stortinget om det eingong. Som justisministeren sa, er det ute på høyring hos kommunane. Arbeidarpartiet meiner at regjeringa burde vente til Domstolkommisjonen er ferdig med arbeidet sitt før ein kjem med sak til Stortinget, men det er opp til regjeringa sjølv å bestemme. Arbeidarpartiet meiner òg at det må gå an å imøtekome dei behova som er rundt omkring i landet for auka fleksibilitet osv., utan å utvide rettskretsane.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Eg skal vere veldig kort. I denne proposisjonen blir det fremja forslag om enkelte endringar i bilansvarslova. Bakgrunnen for forslaget er at det dei seinare åra har kome ein rettspraksis frå EU-domstolen som har avklart og presisert verkeområdet for motorvognforsikringsdirektivet, som i Noreg blir fylgd opp av bilansvarslova. Det er ein samla komité som står bak innstillinga, og tilrår at saka blir vedteken.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Arbeidarpartiet støttar forslagsstillarane si bekymring for dyrs velferd og rettsvern. Bikkjer er dyr som i stor grad er avhengige av eigarane sine for å kunne ha det bra, og dei er ofte dyre å skaffe seg. Ein antek at opp til 80 pst. av nyanskaffa bikkjer i dag allereie blir ID-merkte. Ei slik merking kostar i dag mellom 1 000 kr og 1 500 kr, noko som ikkje er ein stor kostnad, sett opp mot anskaffinga. Arbeidarpartiet støttar difor eit krav om ID-merking av bikkjer, betalt av eigar. Me meiner at det stiller seg litt annleis når det gjeld ID-merking av kattar. For det fyrste er det få kattar som er ID-merkte i dag, samanlikna med bikkjer, og vidare er kostnaden for ID-merking den same, noko som vil bety at det blir mykje høgare enn anskaffingskostnaden for katt. Det kan òg hevdast at kattar ikkje på same måte er like avhengige av eigaren sin for å kunne fungere. Me stiller òg spørsmål om det å ha lovkrav som dagens system neppe klarar å handheve. Det er viktig at eit slikt krav ikkje berre blir resultat av signalpolitikk, men faktisk adresserer føremålet med reglane. Difor er me skeptiske til om det er mogleg å ha obligatorisk ID-merking av kattar og andre kjæledyr, slik situasjonen er i dag. Sjølv om me ikkje støttar den delen av forslag 1, meiner me at ID-merking av kattar bør inngå som ein del av utgreiinga som blir nemnd i forslag 2, om ID-merking av andre familiedyr i Noreg. Eg tek med det opp Arbeidarpartiets forslag i saka.