Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2000-10-12:
Vannressursloven som ligger til behandling i dag, er en lovrevisjon som tar inn nye fokuseringer i forhold til vannressursene våre. Kristelig Folkeparti er fornøyd med at vi nå har fått en lov som tar opp i seg viktige miljøpolitiske hensyn som vassdragenes egenverdi, hensyn til ressursenes tåleevne, rettferdig fordeling av ressursene og en økt fokusering på vassdragene som en del av naturlandskapet. Revisjonen har også sin bakgrunn i et ønske om forenkling av lovgrunnlaget. Loven har fått en generell form, og det er dermed rom for mye skjønn i reglene om konsesjon. Komiteen har i den forbindelse fått forsikringer av statsråden om at det ikke skal forekomme vilkårlige avgjørelser eller urimelige forskjeller mellom ulike søkere. Det er likevel viktig å minne om at det kan bli nødvendig å lovfeste visse kriterier, om behandlingen av konsesjoner blir for vilkårlig. Komiteen mener lovfestede kriterier da vil praktisere loven bedre enn en generell fullmakt. Allmenne interesser er et viktig begrep i tildelingen av konsesjoner, og departementet hevder med rette at effektiv ressursbruk ligger i allmenne interesser. Komiteen har imidlertid også presisert at begrepet «effektiv ressursbruk» har flere betydninger enn kraftproduksjon. Kristelig Folkeparti mener den vannressursloven som vi nå har fått til behandling, er et viktig skritt videre i arbeidet med å sikre vassdrag mot utbygging, tilbakeføre ansvaret for naturressursene til det lokale samfunn og redusere skadevirkninger i vassdraget. Vannressursene er viktige på en rekke felter og må derfor forvaltes med respekt for ressursgrunnlaget vårt og med sikte på en optimal utnytting. Loven bygger på grunneiers rett til vassdrag og grunnvann. Det som imidlertid avgrenser eiendomsretten, er allmennhetens interesser og da særlig konsesjonsplikten. Her er komiteen enig med departementet i at det må fattes egne vedtak om ekspropriasjon selv om det har blitt gitt konsesjon for gjennomføring av et tiltak. Sentrum har sammen med Arbeiderpartiet understreket at selv om både offentlige og private aktører har behov for å endre gjeldende eiendomsstruktur med tanke på optimal ressursutnyttelse, er det viktig å sikre lokalsamfunn råderett over egne ressurser. Kristelig Folkeparti setter pris på det lokaldemokratiske prinsippet om at den som har et eierforhold til ressursene, også skal råde over dem. Dette vil også være med på å tilbakeføre noe av avkastningen til lokalsamfunnet og gi en mulig inntektsøkning. Det har blitt reist innvendinger mot at minstevannføringen blir knyttet til en fast størrelse. Dette er imidlertid et virkemiddel som kan hindre eller redusere skadevirkninger i vassdraget. Det blir dermed viktig å avgjøre i hvert enkelt tilfelle, i forhold til vassdragets egenart, hva som er tålegrensen for det enkelte vassdrag. Her blir det opp til departementet å legge fleksibilitet til grunn for alle konsesjonspliktige vassdrag. Pålegget som regulerer minstevannføring, er et virkemiddel for å hindre eller redusere skadevirkninger i vassdraget, og det er derfor viktig å avgjøre hva som er det kritiske vannføringsnivået for eventuelle skadevirkninger. For Kristelig Folkeparti er det viktig å understreke at man er tilfreds med at departementet i § 34 foreslår at ingen skal kunne sette i verk tiltak som er i strid med Stortingets vernevedtak. Forslaget innebærer at vassdragsvernet blir lovfestet mot kraftutbygging, og at lovvernet vil gjelde enten det er det private eller det offentlige som har interesse av utbygging. Kristelig Folkeparti ønsker å understreke betydningen av denne lovfestingen, som vi tror kan styrke vassdragsvernet. Den er dessuten viktig for å styrke respekten for vassdragets egenverdi og for å sikre «en samfunnsmessig forsvarlig bruk og forvaltning» av naturressursene våre. Loven kan også fungere som en motvekt til markedskreftene, da mange aktører på kraftmarkedet i dag har kommersielle interesser. Vannressursloven kan slik sett sikre naturressursene mot skadelig inngrep.