Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-10-23:
Jeg må først få lov til å kommentere representanten Kristiansens innlegg. At representanten for det første åpenbart står og lyver fra Stortingets talerstol, synes jeg er en skam. Men ikke bare det, han kan jo ikke ha vært til stede i Nordisk Råd de siste tre årene. Fremskrittspartiet er nemlig det partiet som har hatt flest forslag fra denne delegasjonen. Etter hva jeg kan huske, har ikke Høyre hatt ett forslag. Når representanten Kristiansen sier at tilnærmingen vår er «med ryggen først», tror jeg nok kanskje han bør våkne. Og når det gjelder å komme med en så uhyrlig påstand som at vi har hatt tilnærminger til Dansk Folkeparti, så vet Kristiansen bedre. Å bruke slike dårlige argumenter burde representanten ha holdt seg for god til. Da fikk jeg blåst ut litt. Så går jeg til innlegget mitt. Nordisk samarbeid er viktig både fordi vi på den måten blir inkludert som land, selv om vi står utenfor, og fordi Norden har lange tradisjoner innen fellesskap og samarbeid. Det er viktig at vi alle har en oppfatning av at Norden er én region, men ikke på en slik måte at noen fremdeles tror at Norge er hovedstaden i Sverige. Jeg har nå deltatt i det nordiske samarbeidet i over syv år. Det er ingen tvil om at det har vært en positiv utvikling av samarbeidet. Kanskje henger det sammen med at vi har noen store felles utfordringer både på konjunkturfronten, på forsvarsfronten og på klima- og miljøfronten, og kanskje ikke minst innenfor organisert kriminalitet. Jeg leste gjennom innlegget jeg holdt i fjor om Nordisk Råd, og jeg kunne dessverre ha holdt det samme innlegget i år. Det er med en viss bekymring at jeg registrerer at ting tar tid. Særlig vil jeg fokusere på menneskehandel og prostitusjon. I fjor på denne tiden gjorde vi i Nordisk Råd vedtak om å etablere «safehouses» i opprinnelseslandene til de kvinnene som gjennom menneskehandel var sendt til Norden, men som ønsket å vende tilbake til sine opprinnelsesland. Det var enstemmig oppslutning blant parlamentarikerne om at dette skulle et felles Norden bidra med. Men dessverre ser det ut til å ta tid. Fremdeles har ingenting skjedd, selv om vi hadde og har ressurser til å sette dette prosjektet i gang. Det tar for lang tid i det nordiske byråkratiet å iverksette vedtak gjort av parlamentarikerne. Vi må ta oss i vare for ikke å ende opp som et hyggelig råd, hvor parlamentarikere treffes uten at det skjer noe mer. I innlegget mitt i fjor etterlyste jeg også en oversikt over de 150 prosjektene som Ministerrådet har bevilget penger til. Den har vi fremdeles ikke fått. Jeg har derfor fremmet tilsvarende forespørsel i min komité i Nordisk Råd, Medborgerutvalget, for å se om det er enklere å få denne oversikten for bare ett utvalg. Så fremdeles er det mye som kan bli mer strømlinjeformet, og ikke minst mer effektivt i Nordisk Råd, men det er likevel viktig å understerke at viktige saker som berører hele Norden, blir satt i fokus. Saksordførere har tatt for seg de ulike temaene på en grei måte, som en samlet komite står bak. Jeg har likevel lyst til å ta opp et annet tema som jeg tok opp i fjor både her i Stortinget og i Nordisk Råds sesjon. Fremskrittspartiet har fremdeles ikke fått sete i alle komiteer, til tross for at vi er fem representanter. Vi har fremdeles ikke fått plass i presidiet, til tross for at vi er den nest største gruppen i den norske delegasjonen. Vi er fremdeles bare en høringsinstans når det gjelder budsjettet, og dette finner vi svært lite tilfredsstillende. Tidligere år har man beklaget at Fremskrittspartiet ikke var så aktivt som man ønsket. I denne siste perioden er det i den norske delegasjonen Fremskrittspartiet som har levert inn flest forslag. Likevel er det som om resten av Nordisk Råd ikke aksepterer at vi er en del av fellesskapet. Men når det er sagt, skal jeg selvsagt ikke gjøre urett. For det har vært tatt opp av delegasjonens leder, representanten Berit Brørby, i presidiet, uten at det har vært noen utstrakt vilje, åpenbart, til å endre vedtektene, slik at også Norges nest største parti er representert på en rettferdig måte. Det kan synes utidig at jeg tar dette opp igjen, men skal man ha et godt samarbeid og bredt fellesskap, bør man kanskje også inkludere Fremskrittspartiet i dette. Jeg tror på fellesskap og samarbeid i Norden, men jeg tror kanskje man bør se litt på hvordan det hele er organisert og hvor mye selve driften av det nordiske sekretariatet koster i forhold til hva vi får igjen. I Europarådet pågår diskusjonen om en slankere og mer effektiv administrasjon. Det tror jeg heller ikke hadde gjort noe om man diskuterte i Nordisk Råd.