Hans Kristian Hogsnes (Høyre), 2004-06-10:
Den nedre strafferammen for utvisning av utlending som har arbeids- eller oppholdstillatelse i Norge, foreslås i denne saken senket fra fengselsstraff i "mer enn ett år" til fengselsstraff i "6 måneder eller mer" for visse typer forbrytelser. Det er verdt å merke seg at forslaget ikke innebærer en generell senking av strafferammen. Forslaget innebærer at det foretas en oppregning av de straffebudene med en strafferamme på seks måneder som kan føre til utvisning. Når forslaget nå begrenses til å omfatte de straffebudene som nevnes i proposisjonen, er det fordi departementet deler synet til de av høringsinstansene som mener at vedtak om utvisning vil være et for inngripende tiltak ved forbrytelser som ikke er av så alvorlig karakter, f.eks. naskeri, uaktsomt skadeverk og overtredelse av veitrafikkloven. Det foreligger også forslag om at den nedre strafferammen for utlending som har, eller som fyller vilkårene for å få bosettingstillatelse, reduseres fra fengselsstraff i "tre år eller mer" til "to år eller mer". Dette innebærer en generell senking av strafferammen for utvisning av utlending med bosettingstillatelse. Dermed vil også narkotikaforbrytelser omfattes. Det må foreligge en endelig dom før utvisning kan skje. Høyre mener derfor at lovforslaget ikke går på bekostning av rettssikkerheten til utlendinger. Utlendinger kan ikke utvises for mindre alvorlige lovbrudd, fordi det settes en nedre strafferamme for utvisning. Dessuten skal det i alle utvisningssaker vurderes om utvisning vil være et uforholdsmessig tiltak. Forholdsmessighetsvurderingen innebærer en konkret vurdering i det enkelte tilfellet. For øvrig viser jeg til at en utlending kan bringe et vedtak om utvisning inn for domstolene, som kan prøve alle sider av forholdsmessighetsvurderingen. Jeg mener dette er en rettssikkerhetsgaranti for individet. Det har de siste årene vært mye oppmerksomhet rundt advokatbistanden til asylsøkere og det arbeidet advokatene utfører. Det har vist seg at enkelte advokater har hatt en svært stor klientportefølje, noe som har gått på bekostning av den individuelle rådgivningen og oppfølgingen av søkerne. Dette er bakgrunnen for at departementet nå foreslår endringer i reglene om fritt rettsråd. Behovet for juridisk bistand synes å være større i klagefasen enn i søknadsfasen. Dette gjenspeiles ikke i dagens advokatordning. Derfor økes antallet timer advokatbistand i klageomgangen fra dagens tre timer til fem timer. Det opprettes egne advokatlister i de enkelte regioner, og regionkontorene til UDI fordeler advokater til søkerne etter disse listene. Dette sikrer større nærhet mellom advokater og asylsøkere i klagefasen, og åpner for mer personlig kontakt. Vi er dessuten svært fornøyd med at et bredt flertall støtter kravet om barnefaglig kompetanse i forhold til oppretting av advokatlistene. Det er dessuten et mål for Regjeringen at alderstesting skal gjennomføres så snart som mulig etter ankomst. Regjeringspartiene vil støtte forslaget til Arbeiderpartiet om utredning og endring av regelverket, slik at det er et vilkår for familiegjenforening i Norge at kvinnen er sikret lik rett til skilsmisse i ekteskapskontrakten. Vi mener det er viktig at Norge viser en klar holdning mot flerkoneri, og finner det riktig å iverksette tiltak som lar seg gjennomføre. Det er ikke uten grunn at Stortinget i dag opphever anmodningsvedtak nr. 612 av 19. juni 2003. Vi må innrømme at premissene som ble lagt til grunn, var feilaktige. Norge har oppfylt sine forpliktelser etter Menneskerettighetskonvensjonen, og likestillingsperspektivet er ivaretatt gjennom at partene gis like rettigheter til ekteskap og skilsmisse i norsk lov. Regjeringen har utredet spørsmålet om våre menneskerettighetsforpliktelser angående forholdet til skilsmisse. I forbindelse med Stortingets anmodningsvedtak har departementet innhentet bistand fra Justisdepartementets lovavdeling, Norsk senter for menneskerettigheter og Institutt for kulturstudier ved Universitetet i Oslo. Her fremgår det at flertallets synspunkter om dette klart blir motsagt i rapporten som er omtalt i proposisjonen. Det er riktig at Norge bare kan ivareta eget lovverk og ikke intervenere i andre lands privatrettslige forhold.