Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2007-06-14:
Når Venstre snakker om å bli sablet ned i regjering, antar jeg at vi hører på et parti som snakker av erfaring. I denne saken var det faktisk slik at SVs og Senterpartiets stortingsgrupper på helt fritt grunnlag sluttet seg til den spillpolitikken som Regjeringen står fast på. Det var ikke noe kompromiss mellom partiene, de tre partiene var enige. Jeg registrerer at de gamle regjeringspartiene fortsetter sitt korstog mot frivilligheten etter å ha kjempet mot endringen i tippenøkkelen, etter å ha kjempet mot frivillighetsregister, mot regler for innsamlingsaksjoner som gjør det lettere og tryggere å være giver. Etter at de fjernet kompensasjonen som frivilligheten var lovet i overgangsåret mellom automater og spillterminaler, gjør de nå en helomvending fra det forliket som de gjorde med frivilligheten da automatreformen ble innført. Det var ikke uten grunn at det var et samstemmig storting, med unntak av Fremskrittspartiet, som i sin tid mente at det skulle være en nasjonal spillpolitikk. 431 forskjellige spillregimer i Norge tjener ingen. Norsk Tippings spilltilbud med moderate spill har i 60 år bidratt til å forhindre problemer med avhengighet og kriminalitet. Erfaringene viser at Norsk Tippings tilbud bidrar til at folk flest ikke spiller seg fra gård og grunn, og de hindrer at det vokser fram store illegale markeder. Representanten Molvær Grimstad sa at det var umulig å ha et milliardmarked for et spill uten at det skapes problemer. Vel, Lotto omsetter hvert år for rundt 4 milliarder kr. Det blir interessant å høre representanten Molvær Grimstads utlegging i debatten her etterpå om de store spilleavhengighetsproblemene som Lotto medfører i Norge. Årsaken til at det i 2003 ikke ble totalforbud, var bl.a. at man hadde erfaringer fra Sverige som viste at et totalforbud bidrog til et stort illegalt spillmarked med mafiavirksomhet og kriminelle gjenger som drev det, og til nye spilleavhengighetsproblemer. Derfor valgte man å ha et nasjonalt, strengt regime som erstatning for spilleautomatene. Norsk Tippings nye spill skal ikke påtvinges kommunene. Dersom ingen i en kommune ønsker å inngå avtaler med Norsk Tipping, blir det ingen spillterminaler i den kommunen. Slik er situasjonen også i dag, selvsagt – med oddsen, fotballtippingen og Lotto. Jeg har ikke registrert at noen påstår at Regjeringen tvinger kommunene til å tilby oddsen. Det mest overraskende i debatten de siste månedene har vært at en del av opposisjonspartiene har bestemt seg på forhånd for at de nye terminalene vil skape spilleavhengighet, uten at de noensinne har sett en slik terminal, ei heller spillene som vil være på dem. Disse spillene beskrev egentlig representanten Magnar Lund Bergo på en veldig god måte. Dette er framtidens teknologi – det er rett og slett en datamaskin. I likhet med datamaskiner flest er de ikke skadelige i seg selv, med mindre du får dem over deg på en eller annen måte. Det er innholdet som er det vesentlige. Alle disse datamaskinene er koplet opp i et nettverk hvor man kan endre eller fjerne spill med et tastetrykk fra Norsk Tippings sentral på Hamar. Spørsmålet blir: Er det ikke bedre at vi har en nasjonal ekspertise i Lotteritilsynet, Kulturdepartementet og andre steder som jevnlig følger disse spillene og bestemmer hva som skal tilbys, enn at vi bygger opp denne ekspertisen i 431 kommuner? Jeg ser at Venstre i sin merknad sier at staten skal betale for disse byråkratiene og apparatene i hver eneste kommune som da skal vurdere hvert enkelt spill på terminalene. Det skal bli et interessant system, når den ekspertisen skal bygges ut i alle kommuner. Jeg går ut fra at det er på faglig grunnlag kommunene skal vurdere hvilke spill man skal tillate på terminalene i sin kommune, og hvilke spill man skal forby. Eller skal man forby terminalene helt? Hvis dette blir framtidens kanal for Lotto, mener Molvær Grimstad at da skal også Lotto ryke, fordi man skal hindre de andre spillene på spillterminalene? Kristelig Folkeparti bruker sterke ord om Regjeringens spillpolitikk. Den forskjellen som er på vår spillpolitikk og den forrige regjerings, er at vår er mye strengere. Vi har innført seddelforbud, det gjorde ikke Kristelig Folkeparti. Vi har innført nattestenging, det gjorde ikke Kristelig Folkeparti. Vi har redusert inntektsmålsettingen, det gjorde ikke Kristelig Folkeparti. Vi har forbudt enarmet banditt-spill på de nye spillterminalene, det gjorde ikke Kristelig Folkeparti. Vi vil antakelig redusere antallet, det gjorde ikke Kristelig Folkeparti. Det var heller aldri snakk om noe lokalt forbud under Kristelig Folkeparti. Når Kristelig Folkeparti bruker slike ord om en så streng spillpolitikk, hvilke ord bruker representanten Molvær Grimstad da om den politikken som hennes regjering førte i fire år, hvor spillingen økte fra 8 milliarder kr til 28 milliarder kr.? Det er nå veldig moderne og populært for opposisjonen å kreve beklagelser fra statsråder. Jeg mener faktisk helt alvorlig at Kristelig Folkeparti burde gå opp og si unnskyld til alle dem som ble spilleavhengige på grunn av den eksplosive veksten – som man ikke gjorde noe med.