Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2016-03-29:
La meg først få lov til å takke interpellanten for et engasjerende og godt innlegg. Organisert kriminalitet representerer en alvorlig trussel mot enkeltpersoner og virksomheter og, i sin mest alvorlige form, velferdsstaten og viktige samfunnsinstitusjoner. Sånn jeg oppfatter interpellantens innlegg fra talerstolen i dag, deler jeg i all hovedsak den oppfatningen som interpellanten har, bortsett fra på ett område, nemlig påstanden om at organisert kriminalitet vies mindre oppmerksomhet i tildelingsbrev og i oppfølging fra politisk hold nå enn det som har vært tilfellet tidligere. Der er det faktisk det motsatte som er tilfellet, selv om begrepet «organisert kriminalitet» er definert noe annerledes i tildelingsbrevene fra denne regjeringen enn det det har vært gjort tidligere. Men formålet der har vært å ramme det vi oppfatter som organisert kriminalitet. Jeg skal komme tilbake til det. Det er jo ingen tvil om at den økte internasjonaliseringen av kriminalitet gjenspeiles i den statistikken vi også ser f.eks. i kriminalomsorgen. Per 11. mars 2016 er 33,8 pst. av alle innsatte i norske fengsler og 58 pst. av de varetektsinnsatte utenlandske statsborgere. En gjennomgang som er foretatt av rettskraftige dommer, tilkjennegir at nærmere 100 personer i Norge er dømt for organisert kriminalitet, slik dette er definert i straffeloven. Det dreier seg om personer fra rundt 20 ulike nasjonaliteter og et bredt spekter av lovbrudd. Tallmaterialet er riktignok funnet etter en manuell gjennomgang og er befengt med noe usikkerhet, men det viser likevel at terskelen for å bli dømt for organisert kriminalitet fortsatt ser ut til å være for høy. Derfor er det også viktig i mål- og prioriteringsskriv å definere dette på en slik måte at en faktisk rammer den typen kriminalitet som man ønsker å ramme. Internasjonale trender og trusselvurderinger, ikke minst trendrapporter, viser at den alvorlige organiserte kriminaliteten er i vekst. Etter min vurdering vil et godt organisert og slagkraftig politi med de riktige verktøyene være en helt grunnleggende forutsetning for å lykkes i kampen mot den organiserte kriminaliteten. Avdekking av slik alvorlig kriminalitet krever betydelige ressurser. Siden regjeringen tiltrådte høsten 2013, har politiets budsjett økt med over 3 mrd. kr, inkludert pris- og lønnsvekst. Gjennom de tre siste årene, siden regjeringsskiftet, er politiets generelle kapasitet også økt gjennom årlige utvidelser av årsverksrammen. Hvis man tar med budsjettet for 2016, er det 1 054 flere politistillinger, det er 50 – egentlig reelt sett over 80 – nye politijurister siden regjeringsskiftet. Og for 2015, bare i 2015, økte politiet, med unntak av PST, med 544 årsverk, fordelt på 368 polititjenestemenn og -kvinner, 50 jurister og 126 sivile stillinger. Det er også foretatt en styrking av den høyere påtalemyndighet med 16 nye statsadvokater siden regjeringsskiftet. Så vil også implementeringen av nærpolitireformen representere et viktig tiltak for å møte morgendagens kriminalitetsutfordringer. Et sterkt politi med en lokal forankring vil også representere styrking og forebygging og være et viktig tiltak for å møte lokale utfordringer. Det vil også sikre at vi får sterkere og mer robuste fagmiljøer i kampen mot organisert kriminalitet, og det blir mer slagkraft mot den organiserte, profittmotiverte kriminaliteten. Jeg vil også understreke at det kriminalitetsbildet vi ser, også utfordrer kvaliteten. Nærpolitireformen er også svaret på kvalitet i etterforskningen, og vi jobber nå med en egen handlingsplan som inneholder en rekke tiltak som skal sikre at etterforskningskvaliteten øker, også i kampen mot organisert kriminalitet. Det samme gjelder effektiv kriminaletterretning og analyse, som er et utrolig viktig virkemiddel for at politiet skal være i forkant av kriminalitetsutviklingen. Og de trendene som vi ser der, passer godt også med det interpellanten sa i sitt innlegg. Innføringen av den nye etterretningsdoktrinen i 2014 er et viktig tiltak for at politiet i større grad skal være i forkant av nye kriminalitetstrender. Alvorlig profittmotivert og organisert kriminalitet finnes i mange former. Den økte migrasjonsstrømmen har tydeliggjort at organisert menneskesmugling også skjer til Norge, også menneskehandel. Det arbeides nå med en ny tverrdepartemental handlingsplan mot menneskehandel. Nærpolitireformen skal også sikre kompetanse i alle politidistrikt på dette viktige området. På den måten møter regjeringen også den utfordringen. I regjeringen er vi svært opptatt av å forebygge, etterforske, oppklare og iretteføre lovbrudd mot barn, som vold og seksuelle overgrep. Vi ser at Internett og ny teknologi i større grad preger denne typen saker. Dette er også veldig ofte en del av den organiserte, profittmotiverte internasjonale kriminaliteten, hvor de mest sårbare utnyttes på det mest grufulle. Kampen mot vold og overgrep mot barn har aller høyeste prioritet for regjeringen. Arbeidslivskriminalitet er en annen viktig del av den organiserte kriminaliteten. I større grad enn tidligere ser vi nå at den organiserer seg under dekke av å ha legitim virksomhet, samarbeider på tvers med ulike bransjer og skjuler en organisert kriminalitet på mafialignende måte, som gjør det meget komplekst og utfordrende å etterforske, men som også har internasjonale dimensjoner. Som ett av tiltakene i strategien mot arbeidslivskriminalitet blir det nå etablert et eget senter med et felles tverretatlig analyse- og etterretningssenter mot økonomisk kriminalitet. Som interpellanten var inne på, implementerte Politidirektoratet i 2011 handlingsplaner for tre tunge kriminalitetsområder. Det var kriminelle MC-gjenger, gjengkriminalitet og narkotikakriminalitet. Utviklingen av den organiserte kriminaliteten går så fort, som også interpellanten var inne på, at en nå jobber for å gjøre dette mer generelt – ikke bare målrettet mot enkelte grupper, men ha en overordnet strategi for bekjempelse av organisert kriminalitet, og at den forankres i ulike handlingsplaner på de ulike områdene. En av de store arenaene for internasjonal organisert kriminalitet er cyber-området. Ofte blir det definert som én form for kriminalitet, mens alle andre typer kriminalitet skjer i den analoge, virkelige verden. Sånn er det ikke lenger, den digitale verden er høyst virkelig, og det er ofte parallellitet og hånd-i-hanske-problematikk med organisert alvorlig profittmotivert kriminalitet mellom det som skjer på nett, og det som skjer i den analoge virkeligheten. Derfor er det også viktig i dette arbeidet å sikre at en jobber mye mer på tvers, og ikke på en måte deler dette inn i to typer kriminalitetsformer. Det er også viktig at politiet har tilgang på effektive metoder for å bekjempe alvorlig profittmotivert kriminalitet. Vi la den 11. mars frem en egen metodeproposisjon, hvor vi utvider mulighetene politiet skal ha for å bruke skjulte metoder for å møte den nye kriminalitetsutfordringen vi nå står i, og det er viktig for oss at mangel på riktige metoder ikke skal stå i veien for oppklaring av denne typen kriminalitet. Så skal straffbare handlinger ikke lønne seg. Derfor jobber vi hardt for å få opp inndragningen av utbytte fra profittbasert kriminalitet. Samordningsorganet for bekjempelse av alvorlig, organisert distrikts- og grenseoverskridende kriminalitet har som oppgave å styrke innsatsen mot denne formen for kriminalitet. Samordningsorganet har i de siste tre årene fordelt nesten 80 mill. kr til slik målrettet innsats. I 2015 var virksomheten særlig innrettet mot arbeidsmiljøkriminalitet, gjengkriminalitet, litauiske kriminelle nettverk og cyberkriminalitet, særlig kjøp og salg av narkotika og dop via Internett. Så har interpellanten som utgangspunkt for interpellasjonen stilt spørsmål ved om ikke en bør ha en opptrapping av innsatsen mot organisert kriminalitet. Jeg mener at det jeg nå har sagt, viser at det er en virkelig hard kamp mot den profittmotiverte kriminaliteten, også den i organisert form, og sånn sett mener jeg at vi på mange måter oppfyller det som er interpellantens utgangspunkt for interpellasjonen. Så vil det selvfølgelig alltid være sånn på et område hvor kriminalitetsutviklingen går fort, at det også er naturlig å være opptatt av at det skal kunne tenkes nytt og kreativt for å være enda bedre rustet fremover. Så har interpellanten stilt spørsmål ved hvorfor man ikke bruker organisert kriminalitet som utgangpunkt i tildelingsbrevet. Kort om det: Når vi snakker om organisert kriminalitet tradisjonelt, er det relatert til straffelovens bestemmelser og avgrensning av hva organisert kriminalitet skal være, ut ifra hva som skal til for å øke strafferammene og sikre en bestemt metodebruk. Når vi snakker om alvorlig profittmotivert kriminalitet, er organisert kriminalitet en del av det, fordi all organisert kriminalitet er drevet av profitt. Det betyr at den er noe bredere, noe videre, favner bredere enn de om lag 100 som ble dømt for organisert kriminalitet i 2015. Målet er altså ikke å ha mindre fokus, men det motsatte – å ha mer.