Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2009-03-16:
Pasienter med langvarige og sammensatte behov, bl.a. mennesker med demens, skal ha gode og helhetlige tjenester. Her har vi fortsatt utfordringer. Derfor arbeider jeg med en ny helsereform, altså samhandlingsreformen. Samhandlingsreformen vil legge vekt på å styrke de kommunale tjenestene og tiltak for å sikre bedre medisinsk og tverrfaglig oppfølging i kommunene. Det er ingen tvil om at vi har en god helse- og omsorgstjeneste, der rundt 220 000 dyktige medarbeidere gjør en formidabel jobb hver eneste dag. Likevel er det mange pasienter som ikke får den hjelpen de trenger og har krav på. Det kan være syke eldre, mennesker med kroniske sykdommer – som kols, kreft og demens. De opplever at hjelpeapparatet svikter i overgangen mellom sykehus og kommune, men også innen kommunen og innen spesialisthelsetjenesten. Disse pasientene er taperne i dagens Helse-Norge. Samtidig er samhandlingsproblemet voksende, bl.a. fordi det blir flere syke eldre og flere som lever lenge med sin sykdom, bl.a. demens. I dag er tallet på mennesker med demens rundt 70 000. I 2040 vil antallet være om lag 135 000. I stortingsmeldingen om samhandlingsreformen vil vi foreslå økonomiske og juridiske grep for at samhandling skal skje på grunn av og ikke på tross av systemet. Målet er helhetlige pasientforløp for hver enkelt bruker og at innsatsen rettes mot forebygging, tidlig intervensjon og bedre medisinsk og tverrfaglig oppfølging i kommunene. Det betyr at kommunene må få en styrket rolle i den samlede helse- og omsorgstjenesten. Det skal etableres nye behandlingstilbud i kommunene, som gir tilbud før, etter eller i stedet for sykehus, f.eks. observasjons- og etterbehandlingsposter. Vi er allerede i gang med å bygge omsorgsplasser og korttidsplasser gjennom nytt investeringstilskudd til sykehjem og omsorgsboliger. Målet er å gi tilsagn til 12 000 omsorgsplasser innen 2015. Allerede for 2008 er det innvilget støtte til bygging av 1 000 enheter. I 2009 skal det gis tilsagn til bygging av 2 500 heldøgnsplasser i sykehjem og omsorgsboliger. Dette vil bidra til et bedre botilbud for mennesker med demens Omkring 80 pst. av dem som bor i sykehjem i dag, har en demenslidelse, men sykehjemmene er ikke bygd og tilrettelagt for dem. Vi har derfor sagt at alt som bygges med nytt investeringstilskudd, skal tilpasses denne brukergruppen. Da handler det i hovedsak om at «smått er godt». Små sykehjemsavdelinger og bokollektiv med dør ut i hagen er bedre enn gammeldagse sykehjem med store avdelinger og lange korridorer. Samhandlingsreformen skal sikre styrking av det medisinske tilbudet i kommunene. Det er behov for flere fastleger i kommunene, og vi må styrke legetjenesten i sykehjemmene. Det vil bidra til at flere kan behandles i kommunene, sikre nærhet til hjem og lokalsamfunn og redusere unødvendige innleggelser i sykehus. Gjennom tiltakene i Omsorgsplan 2015 er vi allerede i gang. Kommunene har fastsatt lokale normer for legedekningen i sykehjem. De har lagt planer for å øke legetjenesten med 40 pst. for å bedre det medisinske tilbudet til brukere i sykehjem. Gjennom demensplanen har vi satt i gang et eget program for å utvikle og prøve ut bedre modeller for utredning og diagnostisering av demens. Vi har utarbeidet Nasjonal strategi for spesialisthelsetjenester for eldre 2008–2012. Strategien skal ligge til grunn for handlingsplaner i de regionale helseforetakene. Spesialisthelsetjenesten har en viktig oppgave i å gi opplæring og veiledning om utredning og behandling av demens til personell i kommunehelsetjenesten. Ett eksempel er opplæring i bruk av diagnostisk verktøy. I strategien understrekes behovet for å etablere gode behandlingsforløp for eldre med mental svikt og demens. Legemiddelbruk hos eldre er et av områdene som skal gis særlig oppmerksomhet. Samhandlingsreformen skal legge til rette for samarbeid om kompetansekrevende oppgaver. 160 000 av de 200 000 brukerne i de kommunale helse- og omsorgstjenestene bor i eget hjem. Mange av disse har demens. Det er nødvendig å styrke kompetansen hos de ansatte i omsorgstjenesten som har ansvar for den daglige og ofte langvarige oppfølgingen av den enkelte bruker. Regjeringen har iverksatt en ny kompetanse- og rekrutteringsplan, Kompetanseløftet 2015. Gjennom denne planen har vi styrket videreutdanningstilbudet innen demens og geriatri og utviklet et egen opplæringspakke for ansatte som ikke har helse- og sosialfaglig utdanning. 3 200 ansatte i omsorgssektoren har nå fått opplæring om demens med midler fra denne planen. God forebygging kan redusere omfanget av sykdom og bedre livskvaliteten for mange brukere. Tiltak og ressurser må i større grad settes inn til venstre på tidsaksen, altså forebygge og oppdage sykdom tidlig, slik at det blir mindre behov for ressurser i senere faser. Både gjennom omsorgsplanen og demensplanen har vi satt i gang tiltak for å styrke forebyggende aktiviteter. Et av tre mål i demensplanen er å øke dagaktivitetstilbudet. Dagtilbud gir mening og trivsel for den enkelte, avlastning for pårørende og kan bidra til å utsette eller hindre institusjonsopphold. I statsbudsjettet for 2009 har vi understreket at økningen i de frie inntektene skal gi rom for å starte oppbygging av dagtilbud i 2009, og vi ser at det skjer. Vi er også i gang med å utvikle gode modeller for miljøterapeutiske tiltak som supplement til andre behandlingstiltak. Jeg vil også styrke forskningen på denne sektoren. Forskning gir kunnskap for å planlegge, utvikle og forbedre tjenestetilbudet for den enkelte og for samhandling mellom tjenesteyterne. De siste tre årene har vi økt forsknings- og utviklingsarbeidet rettet mot demens og styrket midlene til omsorgsforskning og demensforskning med til sammen 20 mill. kr. Jeg er i så henseende svært glad for studien til Geir Selbæk og andre forskningsbidrag på demensområdet. Regjeringen tar demensutfordringen på alvor gjennom langsiktige planer for omsorgstjenesten og ved å gjøre store og nødvendige grep for å ruste opp de kommunale helse- og omsorgstjenestene og for å bedre samhandlingen mellom tjenestenivåene.