Sonja Irene Sjøli (Høyre), 1999-02-16:
Høyre er tilfreds med at regjeringen Bondevik, i motsetning til regjeringen Jagland, presenterer handlingsplanen for funksjonshemmede som en stortingsmelding. Planen er nå blitt en sak for Stortinget, for alle partier og for hele det politiske miljøet. Den fremlagte handlingsplanen er et godt bidrag til å bedre forholdene, og jeg vil gi honnør til saksordføreren for et godt og grundig arbeid. Handlingsplanen gir en god beskrivelse av de problemer, muligheter og utfordringer de funksjonshemmede har i sin hverdag i møte med storsamfunnet. Men det mangler en tidsplan for gjennomføringen, og det er heller ingen oversikt over hvordan de midler som bevilges, skal fordeles. Dette er en svakhet ved planen. All politikk, også politikk for funksjonshemmede, må bygge på respekt for den enkelte og den enkeltes integritet. Funksjonshemmede er ikke en homogen gruppe, de er like forskjellige som funksjonsfriske. I denne erkjennelsen ligger en stor utfordring. Utgangspunktet for Høyre er å utvikle et samfunn som er godt tilrettelagt for alle, slik at det blir minst mulig behov for å tilrettelegge for den enkelte. Men fortsatt er det både fysiske og psykiske barrierer overfor mennesker som er litt annerledes, som skiller seg ut fra flertallet. Men forskjelligheten er ikke et handikap. Er vi funksjonshemmet i én sammenheng, kan vi utmerket godt være funksjonsdyktige i andre sammenhenger. Det er altså løsningen på problemene som er annerledes, ikke de grunnleggende behovene. Mange funksjonshemmede er hemmet i sin livsutfoldelse, mer enn det som er nødvendig i forhold til den funksjonshemningen de har, og dette er de fordi samfunnet ikke har lagt godt nok til rette på en rekke områder. Samfunnet i seg selv kan i mange tilfeller virke hemmende. Derfor er det avgjørende med en helhetlig politikk som virker funksjonsfremmende. Tilgjengelighet må gjelde overalt, slik at de funksjonshemmede blir mest mulig selvhjulpne og har mulighet for aktiv deltakelse i samfunnet. Det må også gjelde i politisk virksomhet – i kommunestyrer, fylkesting og her i Stortinget. Ikke minst er tilgjengeligheten til utdanningsinstitusjoner viktig. Lik rett til utdanning må være en prioritert oppgave. Norges Handikapforbunds Ungdom har fremmet forslag om et IT-utdanningstilbud inkludert bo- og servicetilbud for sterkt funksjonshemmede ved en av våre høyskoler. Dette synes Høyre er et positivt forslag, og jeg viser til forslag fra Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet og SV, hvor vi ber Regjeringen vurdere etablering av et slikt tilbud lagt til Høgskolen i Hedmark, avdeling Rena. Informasjonsprosjektet «Et samfunn for alle» tar for seg lokal samordning, helhetstenkning og brukermedvirkning. Det produseres et informasjonsverktøy som funksjonshemmede og tilretteleggere kan bruke sammen for å finne gode løsninger som best mulig kan ivareta den enkeltes behov. Det lages i den sammenheng en CD-ROM som skal inneholde oppdatert informasjon om brukergrupper, lover og rettigheter, hjelpemiddelområde og lokal forvaltning. Dette er et svært positivt tiltak for å få rask oversikt over mulighetene, slik at tilpasningen og tilretteleggingen for den enkelte funksjonshemmede blir enklere og går raskere. I forbindelse med budsjettet for 1999 fjernet Regjeringen egenandelen for digitale høreapparater for barn under 18 år. Høyre står sammen med Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet om et forslag hvor vi ber Regjeringen foreta en vurdering av om høreapparat kan betraktes som et teknisk hjelpemiddel og komme inn under de samme regler for egenandeler som andre tekniske hjelpemidler. Tiltak med Petø-metodikk er gjennomført flere steder i Norge og har gitt en bedre livssituasjon både for de funksjonshemmede og deres pårørende. Ikke minst har det bidratt til å øke tilgjengeligheten i samfunnet. Høyre står sammen med Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og SV om et forslag hvor vi ber Regjeringen igangsette tiltak for å skaffe til veie kvalifisert personell som kan sikre en videreutvikling av Petø-metodikk som et tilbud i habiliteringstjenesten, og fremlegge forslag til finansieringsmåte. Ordningen med personlig assistent er for mange helt avgjørende i forhold til aktiv deltakelse i samfunnet på egne premisser. En lovfesting av denne ordningen, kombinert med øremerkede tilskudd, vil gi tilbud til enda flere brukere. Etter hvert som dette tilbudet blir godt etablert og utbygd, bør en imidlertid vurdere å legge tilskuddet inn som en del av rammeoverføringene til kommunene, slik at det blir en del av det ordinære tilbudet. Det må være en selvfølge at alle som har en funksjonshemning, skal ha de samme rettigheter og plikter i forhold til samfunnet som funksjonsfriske. For å skape en slik likhet trengs det på mange områder egne hjelpemidler og tilrettelegging. Å ha et arbeid å gå til er en grunnleggende rettighet for alle. De som blir stående utenfor arbeidslivet, har de dårligste levevilkårene. En tilrettelegging gjennom tilpasninger og fleksible løsninger på arbeidsmarkedet vil komme den enkelte og samfunnet til gode, og Høyre er svært tilfreds med at arbeids- og attføringspolitikken er inkludert i handlingsplanen. De yrkeshemmede må få utnytte sin arbeidsevne ut fra egne forutsetninger, og Høyre mener det bør åpnes for å yte uførepensjon ved lavere uførhetsgrad enn 50 pst. Det må bli lettere å kombinere trygd og arbeid. Skal det lykkes, er det viktig med et godt samarbeid mellom de ulike etater og aktører og økt fokusering på rekruttering av funksjonshemmede også i den offentlige virksomhet. I tillegg må det arbeides videre for å lette overgangen fra skole til arbeid. Samarbeidet mellom trygdeetaten og arbeidsmarkedsetaten fungerer fremdeles ikke så godt som vi ønsker, og departementet må fremskynde arbeidet med en samlokalisering av trygdeetat, arbeidsmarkedsetat og sosialetat. Mange funksjonshemmede opplever store problemer når det gjelder attføring. Regjeringen må se spesielt på dem som ikke har lyktes i den yrkesmessige attføringen, og som i mange tilfeller ender opp som sosialklienter. Et tilgjengelig samfunn forutsetter økt kunnskap, kjennskap og kompetanse når det gjelder de funksjonshemmedes rettigheter, behov og muligheter. Derfor er det avgjørende med et godt og gjensidig samarbeid med de funksjonshemmede og deres organisasjoner for å tilrettelegge et samfunn for alle. Jeg vil gi honnør til de funksjonshemmedes organisasjoner for den enorme innsatsen og engasjementet som de viser. Områdene brukermedvirkning, rettigheter, tilgjengelighet og yrkesaktivitet er sentrale områder i handlingsplanen. Høyre støtter hovedmålene for planperioden om at samfunnet må utformes slik at det likestiller alle innbyggerne og gir alle like muligheter for å opparbeide og opprettholde en selvstendig og sosial tilværelse. Videre må politikken for funksjonshemmede føre til at offentlig og privat virksomhet ikke er funksjonshemmende. Tiltakene må utformes slik at de bidrar til samordning og helhet. Et tredje hovedmål må være brukermedvirkning. Brukermedvirkning er en demokratisk rettighet som er helt nødvendig for å kunne gi en god kvalitet på tjenestetilbudene. I utformingen av hovedprioriteringene og satsingene er det spesielt viktig, slik at tilretteleggingen for funksjonshemmede blir med i planene i kommuner og fylker, i sektorplaner på alle nivå og i plan- og bygningsloven. Høyre støtter forslaget fra FFO om at det startes et prosjekt for å utvikle en modell for brukermedvirkning i den regionale helseplanlegging. Gjennomføringen av planen må følge sektorprinsippet. De vanlige instanser i samfunnet skal gi tilbud til alle. De samme instanser må ha ansvar for å supplere med spesielle ordninger for funksjonshemmede der de vanlige ordningene ikke strekker til. Spesielt er det viktig med en koordinering av arbeidet mellom departementene når det gjelder den samlede politikken for funksjonshemmede. Høyre er derfor tilfreds med at et statssekretærutvalg skal ivareta denne oppgaven, og at Stortinget i forbindelse med de årlige budsjetter vil bli informert om oppfølgingen av handlingsplanen. Det må være et mål for norsk utviklingspolitikk å medvirke til at behovene og rettighetene til funksjonshemmede blir ivaretatt. Jeg vil gi honnør til Funksjonshemmedes Bistandsstiftelse og det arbeidet som de utfører. De representerer en ressurs som må trekkes med i dette arbeidet fra norsk side. Det gjenstår fremdeles store utfordringer og stor innsats for å nå målet om full tilgjengelighet, deltagelse og likestilling for funksjonshemmede. Handlingsplanen for funksjonshemmede 1998-2001 viser at vi er på god vei, men det kreves i tiden framover en betydelig innsats fra alle nivå i samfunnet.