trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Jeg vil takke for etter mitt syn veldig gode og kloke innlegg i en veldig viktig debatt. Det er spennende å høre debatten. Dessverre har ikke SV anledning til å sitte i komiteen til tross for at vi brenner for barnevernet og utviklingen for barns beste. SV har lenge jobbet for at man skal ha muligheten til å pålegge hjelpetiltak. Det handler jo i utgangspunktet om barnets rett til hjelp. Så er det klart at man ønsker tiltak med lavest mulig grad av inngripen, på lavest mulig nivå, der frivillighet står sentralt, og der barn lyttes til. Det er viktige prinsipper som barnevernet skal jobbe etter, og som dagens barnevern har som viktige grunnpilarer. Men barnevernets utgangspunkt må være den muligheten og plikten som ligger i den oppgaven det er å skulle hjelpe barn og skulle tenke barnets beste. Derfor støtter også SV tillegget om «eller andre lignende kompenserende tiltak». Det er fordi det er vanskelig å ha en uttømmende liste i spørsmålene rundt hjelpetiltak, og vi ønsker veldig gjerne at gode og nødvendige hjelpetiltak skal bli tatt i bruk. Vi vet at barnevernsansatte står i ganske tøffe runder rundt omkring i det ganske land. Er det noen som må være stille i stormen, er det dem som på lojalt vis jobber etter prinsippet barnets beste, og som kan oppleve ganske grove hendelser kun for å ha utført jobben sin, ved å tenke nettopp barnets beste. Derfor mener vi at verktøykassa deres skal være så full som mulig, og at de faglige vurderingene ikke skal begrenses. Vi er stolte av det norske barnevernet som hver eneste dag jobber med utgangspunkt i barnets beste, og ønsker derfor denne endringen velkommen. Vi synes at det er et veldig positivt skritt Stortinget i dag skal ta.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
SV deler Fremskrittspartiets syn på pensjonsreformen som en sparereform. Derfor var vi i utgangspunktet imot den. I et notat som vi kunne lese i Aftenposten, sto det: «Vi tilbyr mer. Vi vet vi ikke får det vedtatt, men legger skylden på de andre partiene.» Mitt spørsmål er: Hva er det som bekymrer representanten Wiborg og Fremskrittspartiet mest? Er det økonomien til landets pensjonister, eller er det hvem som skal få skylden for den?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Flere har påpekt at det er en viktig debatt vi har. Det vil jeg slutte meg til. Det tror jeg mange der ute også er enige med representantene om. Nå er det lagt fram et forslag til trygdeoppgjør som vil gjøre at pensjonistene får mindre kjøpekraft. Pensjonistforbundet, sammen med flere, har nektet å skrive under protokollen. Det er et sterkt signal til Stortinget. Etter SVs syn er det urimelig at pensjonister skal få redusert kjøpekraft. En pensjon å leve av sikrer en verdig alderdom. Det gir grunnlag for velferd, for rettferdig fordeling, for trygghet og for frihet. Grunnen til at alderspensjonistene taper i årets oppgjør, er at flertallet på Stortinget ved pensjonsreformen i 2009 ble enig om at alderspensjonene skulle reguleres på linje med lønnsveksten, og så skulle 0,75 pst. trekkes fra beløpet. I år vil lønnsveksten være så lav at man ender med et nivå lavere enn prisveksten, altså vil pensjonistene få mindre utbetalt enn prisveksten. Dette er intet forsøk på voksenopplæring fra SVs side, men en påpeking av en situasjon som regjeringen har visst om svært lenge. Derfor er det underlig at Fremskrittspartiet fremmer forslag mot Fremskrittspartiet i denne saken. SVs standpunkt er at det er fullt mulig å gjøre unntak fra modellen når utslaget blir negativ kjøpekraft for pensjonistene. Etter vårt syn er noe annet faktisk usosialt. Derfor foreslår vi at pensjonistene skal få like høy inntektsvekst som prisveksten i årets oppgjør. Vi ønsker ikke velferd i revers. Da den nye pensjonsreformen ble vedtatt før valget i 2005, foreslo SV en løsning som ville sikret pensjonistene en lønnsutvikling på linje med arbeidstakere. Det var det ikke flertall for. Vi respekterte det flertallet, og derfor jobbet vi i regjering for å gjøre innføringen av reformen så sosial som mulig. Det var vårt utgangspunkt som regjeringsparti. Jeg vil minne om at det på ingen måte sto i vår regjeringserklæring at alderspensjonen for uføre skulle levealderjusteres. Det gjør det i Sundvolden-erklæringen, og det ble vedtatt i Stortinget i fjor. Prislappen: 6 mrd. kr tatt fra uføre alderspensjonister. Det skjedde ikke på vår vakt. Regjeringen har nå varslet at den vil se på framtidige oppgjør og vurdere å kompensere tap i ettertid. Det er også det forslaget som fremmes i debatten. Etter vårt syn er det positivt at regjeringen ser at noe må gjøres, men en eventuell kompensasjon i ettertid blir usikkert for dem som er bekymret for økonomien i morgen. Fra SVs side ser vi fram til en evaluering av pensjonsreformen, og vi ser fram til en debatt om hva prinsippene i den fører til, fordi vi frykter i dag det vi fryktet før valget i 2005, nemlig innsparinger. Jeg vil i dag varsle om at SV vil stemme imot et trygdeoppgjør som gir pensjonister svekket kjøpekraft, og at SV vil løfte eget forslag.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Ja, jeg tar opp SVs forslag.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Jeg vil anta at representanten Rotevatn vil fram til at en del eldre har greie økonomiske forhold. Det synes SV er positivt. Vi ønsker at mennesker skal ha en verdig alderdom, og vi mener også at vi i framtiden har råd til å ha en verdig alderdom. For ti år siden var jeg med i en allianse med ungdom mot pensjonsranet. Vi hadde et pensjonsopprør nettopp på vegne av framtidige generasjoner, for vi kjøpte ikke fortellingen om at det er dagens pensjonister som har for gullkantede avtaler, men fremmet budskapet nettopp om det vi fryktet, at framtidige generasjoner vil måtte tape. Det ser vi også på beregningene av hvor lenge en 30-åring i dag må stå i jobb for å få en tilsvarende pensjon som man ville fått med gammelt system.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Jeg skjønner at Venstre og representanten Rotevatn er bekymret for ungdomsledigheten med dagens politikk – den politikken regjeringen fører i en svært alvorlig situasjon, der man burde tatt et krafttak for å bekjempe ungdomsledigheten. Selv om minstepensjonistene ikke berøres og har sin egen regulering, synes jeg ikke det er en god sammenlikning. Det handler om at minstepensjonistene har svært dårlig råd. Det å sammenlikne mennesker som har svært dårlig råd, med dem som har vanlige pensjoner, er ikke et utgangspunkt som SV støtter. Det er helt riktig, som det påpekes, at SV er opptatt av omfordeling, av velferd, av et fritt og selvstendig liv. Det er nettopp derfor vi fremmer en politikk der man har en rettferdig omfordeling gjennom skattesystemet. Vi mener det ikke er nødvendig med et framtidig pensjonsran for å sikre en verdig alderdom for kommende generasjoner.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
I motsetning til Fremskrittspartiet er faktisk SV ærlig i denne saken. Vårt utgangspunkt var at vi var imot pensjonsreformen, som ble presset gjennom i Stortinget før valget i 2005. Vi ønsket at prinsippene for pensjonsreformen skulle være en valgkampsak, at det skulle være noe folk kunne si sin mening om ved valget. Så er det klart at som regjeringsparti respekterte vi stortingsflertallet, vi respekterte pensjonsreformen og jobbet for å gjøre den så sosial som mulig. Det gjorde vi sammen med våre regjeringskolleger. Vi ser at vi har litt ulik stil når det gjelder det. Avslutningsvis vil jeg svare på om vi subsidiært vil støtte Fremskrittspartiets forslag: Ja, det gjør vi. Vi kommer først til å stemme for vårt forslag som vil sikre pensjonistene i årets oppgjør. Deretter vil vi stemme for Fremskrittspartiets forslag hvis vårt forslag ikke får flertall.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Grunnen til at venstresiden kaller høyresiden for usosial, er de gjentatte angrepene på velferdsordninger som vi ser fra høyresiden. Et angrep på overgangsstønaden som regjeringen kom med, var nettopp å endre barnets alder som inngangsport til ordningen. Det er en dramatisk innskjerpelse. Mitt spørsmål er: Hvorfor mener representanten Heggelund at det er viktigere at en aleneforsørger for en seksåring kvalifiserer seg til en trygg jobb enn en aleneforsørger for en åtteåring?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Tidene forandrer seg, sa representanten Wiborg. Det er mennesker som forandrer samfunnet, tiden gjør ikke nødvendigvis noe som helst. De som har endret samfunnet de siste årene, har hatt likestilling og velferd som mål og har prøvd å skape et arbeidsliv som man kan stå i med begge beina. Vi som prøvde å endre samfunnet i den retningen, gjorde også overgangsstønaden enda mer treffsikker, i takt med tiden. Det er en ting jeg ikke forstår, og som jeg hittil heller ikke er blitt klokere av i replikkrunden, og det er hva det er som gjør ordningen mer treffsikker ved at man tar bort muligheten for å motta overgangsstønad hvis man blir aleneforsørger for en åtteåring?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Jeg vil starte med å takke Venstre og Kristelig Folkeparti for å bidra til et flertall som hindrer den mest alvorlige innstrammingen i overgangsstønaden, nemlig å redusere inngangen på barnets alder fra åtte år til seks år. Jeg synes det er veldig alvorlig at regjeringen foreslo et slikt angrep, men jeg synes det er gledelig at regjeringspartiene ble satt på plass av støttepartiene. Og hvorfor det? Jo, det er fordi aleneforsørgere har økt risiko for fattigdom. Det er tøft å forsørge unger på én inntekt. Hvis man i tillegg har løs tilknytning til arbeidslivet, ja så blir situasjonen veldig krevende. Det er derfor overgangsstønaden er så bra, og det er derfor den er så viktig, fordi den skal gi nettopp økonomisk støtte til aleneforsørgere i perioder der man trenger jobb eller utdanner seg. Vi er stolt av den overgangsstønaden som vi i vår regjeringsperiode var med på å forme, og det er fordi vi vet at den virker, og at den er treffsikker. Mer enn ni av ti mottakere er kvinner, og når ordningen strammes inn, blir hverdagen tøffere for mange alenemødre, og vi risikerer at flere unger blir i fattigdom. Alle forhold i livet lar seg ikke planlegge. Samlivsbrudd og sykdom er eksempler på det – det er uavhengig av din egen eller ungens alder. Hvis man blir alene og har en jobb som f.eks. krever mye kveldsarbeid, ja så kan situasjonen være at livet ikke går i hop. Derfor mener SV at aleneforsørgere skal ha rett til å få støtte til utdanning også i tilfeller der man trenger omskolering for å få jobb med en arbeidstid som passer med barnehagens åpningstid. Folk bør ha mulighet til å kvalifisere seg til en trygg jobb, som lar seg kombinere med nettopp livssituasjonen som aleneforsørger. Jeg vil også takke saksordføreren, ikke nødvendigvis for å være så politisk bevegelig, men for å være veldig behjelpelig med den korte tidsfristen vi har hatt. Saksordføreren har tidligere beskyldt SV for å være imot alt. Det er ikke riktig. Vi støtter veldig mange av de endringene som faktisk ligger her – endringene i arbeidsmarkedsloven, forenklingene i folketrygdloven, at det er sivilstand som skal avgjøre inngangen til stønaden, at man skal ha tydeligere bestemmelser for Navs ansvar og ikke minst at man skal innføre både sanksjonsregler og felles forskrift for arbeidsrettet tiltak og også bestemmelser knyttet til barnetilsyn. Det vi ikke støtter, og det vi stemmer imot, er de reglene som ikke tar hensyn til virkelige liv. Derfor går vi imot å begrense adgangen til utbetaling ved utenlandsopphold. Vi mener det er tilstrekkelig med aktivitetsplikten og det som ligger der. Vi er imot at man skal miste overgangsstønaden fra første dag med nytt samboerskap og ønsker primært å beholde dagens regelverk. Sekundært vil vi stemme for Arbeiderpartiets forslag. Og vi er selvfølgelig imot å endre aldersgrensen fra åtte år til seks år og å oppheve unntaksregelen for barns alder ved samlivsbrudd. Så vil jeg til slutt nevne at vi kommer til å stemme imot det nye omdelte forslaget, forslag nr. 5. Venstre hadde en god begrunnelse for det. Jeg må innrømme at det er verken samboerskap eller ekteskap som lager barn.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Jeg tenker at de stønadene ikke er sammenlignbare, og det er fordi det er andre målgrupper som går på arbeidsavklaringspenger. Der er helse et eksempel som man på en annen måte er nødt til å ta utgangspunkt i. Det er lite hensiktsmessig at en som har vært sykmeldt og mottatt arbeidsavklaringspenger på grunn av en skulderskade, skal bli langtransportsjåfør, f.eks. Derfor må man tenke hensiktsmessighet på et annet vis. Jeg frykter at en sånn formulering som nå foreslås, vil gjøre systemet mer rigid og vil hindre at aleneforsørgere f.eks. vil ha mulighet til å ta en nødvendig omskolering for å kunne få et arbeid som lar seg kombinere med livssituasjonen som aleneforsørger.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Først må jeg si at vi er enig i at overgangsstønaden skal bringe folk raskt inn i arbeid, men da må det også være muligheter for trygg jobb som man kan stå i. Da tenker vi at veiledningsplikten til Nav er tilstrekkelig og god med tanke å kunne hjelpe den som skal kvalifisere seg til å få en jobb som man kan kombinere med livssituasjonen og med arbeidsmarkedets behov. Det er mange som har en jobb og er utdannet som én ting og jobber innenfor brede sektorer. Jeg ønsker ikke å begrense folks utdanningsvalg på et sånt vis. Så mener jeg at det er tydelige inngangskrav for stønaden og at det er aktivitetsplikt med sanksjonsmuligheter, det at man må stille opp hvis man blir kalt inn til møte, man må være i aktivitet. I de få tilfellene der man kan leve opp til aktivitetsplikten og være i utdanning f.eks. i tilknytning til foreldrepenger, så bør det gå an.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-06-11:
Da regjeringen kom på plass i 2013, startet den nærmest med å svekke reglene som gjør at ansatte kunne permitteres i stedet for å miste jobben i usikre tider – de reglene som har sørget for at mange bedrifter nettopp har kunnet beholde verdifull kompetanse i stedet for å måtte kvitte seg med den. De endringene gjorde at mange mistet jobben når bedriftene møtte motgang. Derfor er det svært gledelig at regjeringen nå har snudd i sitt syn. Men det er sent, det er unødig sent, og jeg vil minne om et sitat fra statsministeren etter et møte om statsbudsjettet i regjeringens kontaktutvalg i fjor. Da var LO-leder Gerd Kristiansen ute med et tydelig budskap om at regjeringen burde endre permitteringsreglene sånn at man unngår oppsigelser i bedriftene. NHO var ute med støtte til budskapet. Men statsminister Solberg sto på sitt. «De som blir oppsagt får arbeid andre steder», sa statsministeren til LO Aktuelt og viste til løpende vurdering av arbeidslivet, og at hun ikke kunne registrere at arbeidsledigheten gikk opp. «Faren er at bedriftene blir sittende med permitterte, som med fordel kan brukes andre steder», mente statsministeren da. Hva ble resultatet? Jo, at bedrifter taper konkurransekraft og produktivitet fordi man må si opp kompetente folk. Så det er ingen skam å snu, men man kommer fortere fram til målet om man snur i tide. Derfor håper jeg også at det er stemning hos flere for å støtte forslaget fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV om rullerende permittering. Det handler om en byrdefordeling, som både Senterpartiet og Arbeiderpartiet har vært inne på, om at det er tungt å være permittert, og det handler også om ungdoms spesielle og sårbare situasjon i arbeidslivet. Vi ser at det er økning i ungdomsledighet, og at for mange i dag står med blikket framover, men uten noe å feste det på. Derfor vil jeg gjenta budskapet om at det er godt at regjeringen har snudd i sitt syn, og så håper jeg at det er mulig å få bevegelse også i synet på rullerende permittering.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Fremskrittspartiet og regjeringen må alltid forholde seg til det til enhver tid gjeldende flertall i Stortinget. En regjering må alltid forholde seg til de vedtak Stortinget faktisk vedtar. Men spørsmålet tyder kanskje på at representanten hadde forberedt sin replikk før hun hørte mitt innlegg, for som jeg nevnte, står det følgende i proposisjonen, da man vedtok pensjonsforliket, at man skal «vurdere om det foreligger særlige forhold som det eventuelt bør tas hensyn til.» Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det at landets pensjonister risikerer å få redusert sin kjøpekraft, er et særlig forhold, og det er derfor vi ønsker å ta tak i det.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Hvis man leser merknadene til Fremskrittspartiet, ser man at vi er klare på at det skal kompenseres hvis det viser seg at man får en negativ kjøpekraftsutvikling i 2015. Men det er vanskelig å forutse hva inflasjonen blir i 2015. Det kan godt hende Lundteigen kjenner til det. Det gjør ikke undertegnede. Fremskrittspartiet kommer i dag til å stemme for regjeringens forslag, men vi kommer med en ekstra bestilling til regjeringen. Det burde jo ikke være unaturlig eller ukjent for representanten Lundteigen at Stortinget foretar justeringer når en sak kommer fra regjeringen, og eventuelt bevilger mer. Jeg vet vi skal ha jordbruksoppgjøret til behandling om ikke lenge, og da er jeg kjent med at det er noen partier som kommer til å gjøre justeringer i forhold til det som er fremforhandlet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Det er selvfølgelig økonomien til landets pensjonister. Det er derfor vi fremmer det konkrete forslaget her i dag. Det at partier har eventuelle interne notater, bør ikke være noen overraskelse for noen. Jeg regner også med at Sosialistisk Venstreparti har det, og at man også vurderer hva man tror andre partier mener om de aktuelle spørsmålene. Jeg bet meg merke i en ting i spørsmålet. Representanten hevdet at Sosialistisk Venstreparti var imot pensjonsforliket da det ble behandlet. I Innst. O. nr. 67 for 2008–2009 står det på side 25: «Flertallet» – deriblant Sosialistisk Venstreparti – «viser videre til at det i proposisjonen er foreslått at Stortingets vedtak om å regulere pensjon under utbetaling med gjennomsnittet av lønns- og prisveksten, gjennomføres ved at pensjonen reguleres med lønnsveksten og deretter fratrekkes en fast faktor på 0,75 pst». … «Flertallet slutter seg til dette.» Sosialistisk Venstreparti sluttet seg altså til dette. Fremskrittspartiet gjorde ikke det, og jeg synes det er synd at Sosialistisk Venstreparti bruker dette til partipolitisk taktikk istedenfor å stå sammen med andre om å hjelpe pensjonistene.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg skal ikke kommentere det siste svaret fra representanten Christoffersen med annet enn at det er direkte feil at vi ikke støtter regjeringens forslag, det gjør vi, men vi kommer med ytterligere justeringer. Jeg synes representanten kunne vist noe mer respekt for landets pensjonister. Man har et innlegg på 5 minutter i landets nasjonalforsamling, der vi faktisk skal behandle hvilken inntektsutvikling landets pensjonister som har jobbet et langt liv, skal ha. Da fortjener landets pensjonister at Arbeiderpartiet faktisk forteller hvorfor de går imot Fremskrittspartiets forslag om å sørge for at landets pensjonister skal få samme kjøpekraftsutvikling som alle andre. Jeg vil gi representanten Christoffersen muligheten her og nå: Hva er grunnen til at Arbeiderpartiet i dag stemmer for å redusere kjøpekraften til landets pensjonister?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg fikk ikke svar på mitt spørsmål. Jeg registrerer at representanten fortsetter å bruke all sin taletid på å snakke om Fremskrittspartiet og eventuelle interne forhold i Fremskrittspartiet. I dag skal vi votere over konkrete forslag. Arbeiderpartiet har så langt, med mindre de snur, vært klare på at de stemmer for å redusere kjøpekraften til landets pensjonister. Fremskrittspartiet stemmer for å opprettholde kjøpekraften til landets pensjonister. Jeg ber nå representanten svare på hvorfor hun ikke vil stemme for Fremskrittspartiets forslag om at pensjonister skal få opprettholdt sin kjøpekraft. Jeg ber representanten svare på spørsmålet i stedet for å bortforklare det med å snakke om Fremskrittspartiet.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Det er mange måter å se sannheten på. Fordelen er at vi kan gå tilbake og se hva de respektive partiene mente og stemte da pensjonsforliket sist ble behandlet. Sosialistisk Venstreparti var en del av flertallet, som vedtok at man skulle ha en underregulering på 0,75 pst. Fremskrittspartiet var imot. At Sosialistisk Venstreparti har snudd, gleder undertegnede. Det er en forskjell på forslaget fra Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet her i dag. Sosialistisk Venstreparti sier at de ønsker å rette opp hvis det ligger an til negativ kjøpekraftsutvikling på 0,15 pst. Fremskrittspartiet fremmer et konkret forslag om å rette opp, uavhengig av om det ender på en redusert kjøpekraft på 0,15 pst., 0,20 pst. eller 0,30 pst, for vi er klare på prinsippet. Mitt spørsmål blir derfor om SV subsidiært vil støtte Fremskrittspartiets forslag for å sikre at pensjonistene ikke får negativ kjøpekraftsutvikling.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg vil først takke for debatten så langt. Det har dessverre vært en forutsigbar debatt, der vekten har vært lagt på å angripe Fremskrittspartiet for å unngå å snakke om sakens realiteter. Men heldigvis er det fortsatt tid til å tegne seg, og jeg ber fortsatt om svar fra de partiene som sto bak pensjonsforliket, på hva de mente med setningen som har vært nevnt flere ganger – at man skal foreta en vurdering av om det foreligger særlige forhold som det eventuelt bør tas hensyn til. Hvis det at landets pensjonister skal få redusert sin inntekt, ikke er et særlig forhold, lurer jeg på hva et særlig forhold eventuelt kan være. Så må jeg si at det er ikke måte på hvilken bør landets pensjonister skal ha på sine skuldre, når det i debatten fra denne talerstol blir snakket om at av hensyn til bærekraften i systemet må vi kutte i pensjonene, av hensyn til solidariteten mellom generasjoner skal vi kutte i pensjonene. Jeg synes det er respektløst overfor mennesker som har jobbet og betalt skatt gjennom et langt liv, at det skal være et argument for å kutte i pensjonene til landets pensjonister. Man snakker om at Norge ikke har råd – det er både jeg og Fremskrittspartiet uenig i. Jeg registrerer at de samme partiene neste uke muligens vedtar å ta imot 8 000 syrere. Da er det ikke snakk om hva det koster – det er helt uvesentlig, for det har man råd til – mens landets pensjonister skal få redusert sin pensjon. Jeg har lite sans for det. Det har vært sagt og skrevet mye i media på forhånd om at Fremskrittspartiet her i dag kommer til å støtte regjeringens forslag, men kommer med et tillegg til det regjeringen har foreslått. Det kan hende det er litt parlamentarisk utradisjonelt, men jeg har lyst til å komme med en anmodning til presidentskapet. Det er at man muligens bør tilby representantene elementær opplæring i maktfordelingsprinsippet. For det at en regjering kommer med et forslag til Stortinget, det at en regjering følger flertallsvedtak i Stortinget, og det at en regjering følger de lover som til enhver tid gjelder, synes jeg er bra, og det tar jeg som en selvfølge, men Stortinget står selvfølgelig fritt til å foreta de vurderinger man måtte ønske av de forskjellige forslag. Her i dag har vi to konkrete forslag vi skal votere over – om pensjonistene skal få redusert kjøpekraft eller ikke.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Det var representanten Karin Andersens innlegg som fikk meg til å tegne meg igjen. Jeg er helt enig med representanten Andersen i at regjeringen har mye å rydde opp i. Jeg er helt enig med representanten, men jeg synes det er litt spesielt at vi får kritikk for at ikke vi er raske nok når det gjelder å endre de vedtak som representanten Karin Andersen og SV gjorde i 2011. Som jeg leste opp tidligere i dag, skyldes de utfordringene landets pensjonister nå står overfor, vedtaket som representanten Karin Andersen var med og fattet, der man hadde en underregulering på 0,75 pst. Så er jeg veldig glad for – som jeg sa i sted – at SV nå har snudd. Det er bra. Da håper vi også at SV kan bruke tiden sin på å være konstruktiv med hensyn til hvordan vi kan få en permanent endring av dette systemet. I et tidligere innlegg i dag utfordret jeg de øvrige partiene, og spesielt Arbeiderpartiet, på klausulen om at man ved «særlige forhold» kan fravike måten man skal regulere dette på. Arbeiderpartiet har ikke svart hva som skal til, hva de anser som «særlige forhold». Det at landets pensjonister ligger an til å få en redusert kjøpekraft på 0,15 pst., er tydeligvis ikke et «særlig forhold» for Arbeiderpartiet. Så jeg ber Arbeiderpartiet klargjøre: Hvor stort skal et tap være før Arbeiderpartiet mener at det er et «særlig forhold»?
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Hvis representanten hadde fulgt med under mitt innlegg, ville hun forstått at jeg var klar på at ordningen må justeres i forhold til den tiden man lever i når forutsetninger og samfunnsforhold endres. Da overgangsordningen i sin tid ble vedtatt og innført, så samfunnet helt annerledes ut enn i dag. Det er flere strukturelle grep. Det ene jeg var inne på, var bl.a. at skolestart har endret seg fra syv år til seks år. Da synes vi det er naturlig, når skolestart endrer seg, å fremme forslag om at overgangsstønaden som hovedregel skal kunne gå til barna er seks år, da de kan begynne på skole, skolefritidsordning osv.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Man må se hvilke ordninger man benytter for å hjelpe mennesker med utfordringene de har. Det er mange småbarnsforeldre som har det tøft økonomisk. Det er ikke bare dem som relativt nylig har opplevd et samlivsbrudd som har det tøft økonomisk. Det er heldigvis regjeringen i gang med å gjøre mye med, men jeg skal ikke dra opp den store skatte- og avgiftsdebatten her i dag. Vi har en regjering som kommer med konkrete og målrettede tiltak for dem som sliter økonomisk. Jeg var inne på at regjeringen velger å redusere barnehageprisene for foreldre med svak økonomi. Arbeiderpartiet er uenig i det. Vi gjør det enklere for flere å kunne komme seg raskere inn i arbeidslivet. Vi må følge opp hvilke ordninger man ønsker å benytte for å hjelpe mennesker i ulike livsfaser.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Jeg er veldig glad for spørsmålet. Når man snakker om likestilling – og likestilling er et viktig tema – mener jeg den absolutt viktigste faktoren for å sørge for likestilling er å hjelpe mennesker til å kunne være økonomisk selvstendig og slippe å være avhengig av å få penger – om det er fra en mann aller andre. Det er det viktigste. Det er akkurat dette regjeringen gjør også i denne saken. Man legger bedre til rette for at mennesker skal kunne komme seg i utdanning og i arbeid – og dermed kan forsørge seg selv. Sosialistisk Venstreparti lever godt med at mennesker skal leve mange år på passive ytelser. Sosialistisk Venstreparti ønsket i utgangspunktet en overgangsstønad på ti år der det knapt skulle være krav til aktivitet. Det er jeg glad for at stortingsflertallet ikke følger.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Representanten Wiborg la vekt på at resultatet av årets pensjonsoppgjør henger sammen med pensjonsforliket som ble inngått i Stortinget. I spørretimen 27. mai spurte Venstres Sveinung Rotevatn om det nå er slik at Sundvolden-erklæringen er blitt uaktuell, etter Fremskrittspartiets forsøk på en pensjonsfinte. Da svarte finansminister Siv Jensen følgende: «Men det er hevet over tvil hva som er regjeringens styringsgrunnlag, og det har Fremskrittspartiets organer sluttet seg til.» Mitt spørsmål til representanten Wiborg er: Er Fremskrittspartiets stortingsgruppe ett av disse organene?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Takk for spørsmålet. Som jeg sa i mitt innlegg, står Arbeiderpartiet ved pensjonsforliket. Det var en nødvendig reform, særlig når en ser det i et generasjonsperspektiv. Vi som nå etter hvert blir pensjonister, tjener opp mer og mer i pensjon, og vi blir flere og flere i forhold til dem som skal betale skatt i yrkesaktiv alder og betale for våre pensjoner og i tillegg tjene opp til sine egne. Arbeiderpartiet har, som jeg også sa i mitt innlegg, ikke sagt at vi ikke er med på å diskutere årets situasjon. Tvert imot har vi sagt at det forslaget som statsråd Robert Eriksson har tatt initiativet til etter sterk anmodning fra partileder Siv Jensen, skal vi være med på. Det er Fremskrittspartiet som har sagt at de ikke støtter sin statsråds opplegg for de drøftingene, ikke Arbeiderpartiet.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Takk for spørsmålet. Det var veldig greit, for da kan vi avklare at det er en viss forskjell i hva vi tenker på når vi snakker om respekt for landets pensjonister. Arbeiderpartiet er ærlige og tydelige på hva vi står for. Det finnes ikke noe Arbeiderpartiet 1 og Arbeiderpartiet 2 i denne saken. Det gjør det når det gjelder Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet driver et spill hvor en ikke vil vedstå seg det som egen regjering har presentert for Stortinget. En vil ikke vedstå seg det en selv har vært med på å undertegne i Sundvolden-erklæringa. Det er helt fair at Fremskrittspartiet i sin tid stemte mot pensjonsforliket, men for å komme i regjering har Fremskrittspartiet også undertegnet på at det er pensjonsforliket som gjelder. Jeg synes det er mer respektfullt overfor landets pensjonister faktisk å stå for det en har signert på. Alternativet ville være å gå ut av regjering, og det hadde det stått mer respekt av enn det spillet som foregår nå.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Stilt overfor to alternativer har Arbeiderpartiet valgt det alternativet som regjeringa presenterer, og som regjeringa har invitert Stortinget med på en drøfting av – opp mot det spillet Fremskrittspartiet bedriver i Stortinget i denne saken. Vi synes at regjeringa og Fremskrittsparti-statsrådens initiativ er det beste og det mest ryddige. Regjeringa har selv sagt at hva som kommer ut av det, det regnestykket, kan komme til å få virkninger for det man konkluderer med her i dag. Vi har sagt at det er mest ryddig å vente og se hva statsråden fra Fremskrittspartiet og regjeringa presenterer for Stortinget. Så tar vi stilling til det da.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg synes representanten Kambe hadde et balansert og godt innlegg, så egentlig hadde jeg ikke trengt å stille noe spørsmål. Men ut fra ren nysgjerrighet har jeg lyst til å spørre representanten Kambe: Synes Høyre at Fremskrittspartiets stortingsgruppe har håndtert årets pensjonsoppgjør på en ryddig måte og i tråd med Sundvolden-erklæringen?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg vil gjerne tilbake til det som representanten Wiborg var inne på i sitt siste svar til meg, nemlig side 133 i den tidligere proposisjonen som Wiborg var redd for at jeg ikke hadde lest. Jeg vil bare minne Wiborg om at det faktisk var jeg som skrev den merknaden, og Fremskrittspartiet som meldte seg inn i den. Der sies det at regjeringa og partene kan «foreta en vurdering av om det foreligger særlige forhold som det eventuelt bør tas hensyn til» i forbindelse med oppgjøret, og Fremskrittspartiet sier i sin egen merknad at negativ kjøpekraftsutvikling er et slikt særlig forhold. Hva er grunnen til at regjeringa ikke har benyttet den åpninga som Stortinget faktisk ga i 2009, og dermed heller ikke har vurdert en sånn anmodning fra statsrådens egen stortingsgruppe?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Det står vel i komitéinnstillinga at det er Ot.prp. nr. 37 for 2008–2009, altså da vi innførte pensjonsforliket. Der står det jo med all tydelighet – det er ikke noe denne regjeringa ser som de første her i landet – at det kan oppstå en slik situasjon. Det står tydelig beskrevet både i ord, tall og figurer. Da Stortinget vedtok Ot.prp. nr. 37, var statsråden sjøl stortingsrepresentant, jeg bare understreker det. Hvorfor har en da ikke benyttet seg av den åpninga som Stortinget ga til å kunne vurdere andre hensyn enn en ren teknisk regulering? Det jeg kunne tenke meg å spørre om, er følgende: Statsråden kritiserte SV i sitt innlegg fordi SV ikke er opptatt av tjenestepensjonister. Nå har SV og Fremskrittspartiet 2, dvs. Fremskrittspartiet i Stortinget, omtrent likelydende forslag i komitéinnstillinga. Betyr det at Fremskrittspartiet 2 heller ikke er opptatt av tjenestepensjonistene?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Jeg har noen få kommentarer: Jeg vet ikke om andre opplever det sånn som meg, men jeg opplever nå at denne debatten begynner å dra seg et hakk ut i det jeg synes er lite verdig. Noen skulle ha seg frabedt at det ble sagt og hevdet at man snakket usant. Det er sikkert riktig, men halve sannheter kan også bidra til å fortegne en virkelighet. Representanten Karin Andersen snakker om halv levealdersjustering for uføre – den består fortsatt. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa foreslo å kutte den. Det var noe av det aller første de gikk til angrep på. Jeg husker til og med at jeg spurte statsråden her i salen om hva galt de uføre hadde gjort for å ha fortjent det. Prisverdig nok var Venstre og Kristelig Folkeparti med på å stoppe det, så den eksisterer fortsatt. Karin Andersen kan juble litt for den. Det henger selvfølgelig ved et vedtak fra tidligere at det skal evalueres på et seinere tidspunkt, men halv levealdersjustering gjelder fortsatt. Representanten Bård Hoksrud var igjen ute på galeien med «pensjonistran». Det var yndlingsuttrykket til statsråden tidligere, han har sluttet å bruke det etter at han ble statsråd. Jeg synes fortsatt det er et dårlig uttrykk, det er ikke sånn at vi kutter i pensjonene med 0,75 pst. Vi har vedtatt at pensjonistene skal få sin del av produktivitetsutviklinga i samfunnet, men ikke like mye som lønnsmottakerne. Vi har valgt 0,75 pst. – en teknisk sak – i stedet for å regne på gjennomsnitt av pris og lønn. I det lange løp, og også siden 2011, har pensjonistene faktisk tjent på det. Når en velger å bruke bilder som «ran», håper jeg også presidenten tillater at jeg fortsetter å bruke det samme bildet. Det betyr i realiteten, med Sundvolden-erklæringa, at Fremskrittspartiet har slått seg sammen med ranerne, og at Fremskrittspartiets del av ransutbyttet var en plass i regjering. Jeg ville hatt mye mer respekt for Fremskrittspartiet i denne saken hvis man hadde sagt at dette pensjonsoppgjøret og det forslaget regjeringa har presentert, blir for vanskelig for oss, det kan ikke Fremskrittspartiet gå med på og velger derfor å trekke seg ut av regjering. Det hadde det stått respekt av, men ikke det å snakke ut av begge munnviker, snakke med to tunger. Det er mye visdom i gamle ordspråk, det er et som heter at «tomme tønner ramler mest». Men vi skal gi regjeringa en sjanse, og vi skal ta stilling til det regjeringa kommer med. Det kan hende at vi på det tidspunktet regjeringa presenterer et opplegg for oss, finner ut at hvis vi har 300 mill. kr til overs, kanskje heller ønsker å bruke dem på de uførepensjonistene som etter uførereformen har tapt mye mer enn 47 kr per uke, og som foreløpig ikke har fått støtte verken fra FrP 1 eller fra FrP 2.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Det var et direkte spørsmål: Hva anser Arbeiderpartiet som et særlig forhold? Svaret på det er at det kan variere fra gang til gang, akkurat som Fremskrittspartiets egen statsråd sier – han sier jo i proposisjonen om de nye vurderingene som skal gjøres, at det ikke skal gis noen garanti mot minsket kjøpekraft i enkelte år. Så det kan variere fra år til år. Når Wiborg sier at regjeringa får kritikk fordi en ikke er rask nok til å endre, vil jeg svare Wiborg tilbake: Det står ikke i den tidligere odelstingsproposisjonen at en først må bli enig om et opplegg for minus, og at en så må komme til Stortinget med en lovendring. Det står at regjeringa med partene kan foreta den vurderinga når en vurderer hvilket pensjonistopplegg en skal fremme for Stortinget. Så det kunne vært gjort før saken ble fremmet for Stortinget, det er hele poenget med den bemerkningen i odelstingsproposisjonen.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
I regjeringas politikk framgår det at pensjonsforliket skal legges til grunn. Det er også det som regjeringa har framlagt for Stortinget. Det er også det som Fremskrittspartiets gruppe i Stortinget har fulgt når det gjelder utbetalinger over statsbudsjettet, som nå kommer i 2015. Likevel er vi i den situasjonen at Fremskrittspartiet fremmer forslag om at det som en etter deres mening ikke får utbetalt i 2015, skal utbetales etterpå, i 2016. Er ikke dette å ri to hester, når en er med på alt for 2015, men sier likevel nå at en skal ha omkamp i 2016? Hadde det ikke vært greiere at stortingsgruppa sa at en i 2015 skulle bevilge det som er Fremskrittspartiets politikk?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Pensjonsoppgjøret følger kalenderåret. Det har aldri vært noen tvil om det, og det er kalenderåret 2015 vi nå behandler. Situasjonen vi da er i, er at Fremskrittspartiet ønsker å innføre et nytt prinsipp, nemlig at en for pensjonsoppgjøret i 2016, altså kalenderåret 2016, skal behandle med tilbakevirkende kraft det som skjer i 2015 på en slik måte – slik jeg forstår det – at trekket på 0,75 pst. skal kompenseres. Er det en løsning som Høyre kan slutte seg til for 2016?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Systemet med å ta hensyn til regnskapet kontra det som det er budsjettert med, er dagens system. Det er ingen som har gått inn for noen endring av det, og det er en prisverdig ordning. Men representanten Kambe snakker om å se på det «mange år på rad». Det som lå i pensjonsforliket, og det som Høyre var med på, var at grunnbeløpet i folketrygden skulle reguleres med et beløp som var mindre enn det som var den regnskapsmessige lønnsveksten for gjennomsnittet. Mener nå representanten Kambe at en skal gå vekk fra det prinsippet ved å begynne å etterregne og se mange år på rad? Det forandrer ikke det som var kjernen, nemlig at en skulle ha en annerledes utvikling i G-en enn det som var snittet at lønnsmottakernes inntekt det kalenderåret.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Regjeringa vil gå gjennom reguleringsprinsippene framover. Samtidig la statsråden vekt på bærekraft. Hva betyr så bærekraft? Sånn som jeg forstår det, er det å ha tilpasset utgiftene på pensjonssida og ytelsessida ellers til det som er fellesskapets evne totalt framover. For Senterpartiet er det viktig at denne totaliteten fordeles på en sånn måte at en sikrer jambyrdighet mellom folk i en mer krevende tid. Det siste blir utrolig krevende. Så antydet statsråden at en kunne gå inn på et endret reguleringsprinsipp med glatting, altså at en tok en tidsperiode. Dess lengre tidsperiode en da tar bakover, dess relativt sett vil pensjonistene få en økt pensjon i forhold til om en bruker dagens system. Det er jo en måte å gjøre det på, det kan jo være interessant når det går nedover. Spørsmålet mitt er todelt. Står Fremskrittspartiet ved det prinsippet at minstepensjonister skal ha en høyere pensjonsvekst enn andre, og skal pensjoner generelt underreguleres framover i forhold til realinntekten hos …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Så det som er Fremskrittspartiets forståelse av den situasjonen vi nå er i, er at systemet med regulering av minstepensjoner skal fortsette, regulering av generelle pensjoner skal fortsette, og så er den eneste endringa et spørsmål om antall år som en i tilfelle skal glatte dette ut over, på den måten at hvis en går mange år tilbake i tid – la oss si fem år – da det var en høy realinntektsvekst, vil pensjonistene relativt sett komme bedre ut nå på kort sikt når det går den andre veien. Er det rett forstått?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Det er i hvert fall parlamentarisk å si at en slutter seg til den holdning og de verdier som representanten Christoffersen nå la til grunn. Jeg har lyst til å si noe rundt det begrepet at pensjonsoppgjøret skal se hen til «særlige forhold». Det er en klok formulering. Det som ikke minst er krevende når det gjelder særlige forhold, er utviklinga i arbeidslivet: trygghet for inntekt, trygghet for solide arbeidsvilkår. Det kommer til å bli meget krevende å sikre at det ikke går enda lenger i retning av Forskjells-Norge, at en dermed kan bruke pensjonsoppgjørene til å medvirke til jambyrdighet mellom grupper – og ikke minst det som representanten Christoffersen, og også representanten Karin Andersen fra SV, har påpekt når det gjelder uførepensjonistene. Det er utrolig sentralt, og det blir spennende å se hvordan regjeringa vil følge det opp. Representanten Wiborg karakteriserte denne underreguleringa som respektløst, underforstått at de som har innbetalt trygdeavgift, nærmest har rett på at den trygdeavgiften skal komme den enkelte til gode når en er pensjonist. Det er en helt annerledes forståelse enn det som er vårt system. Vi har et system hvor en i løpet av et langt liv betaler skatt og avgifter basert på, til en viss grad, skatt etter evne. Trygdeavgiften er en del av det, og trygdeavgiften blir i mange henseender sett på som en skatt. Det er ikke gitt at den skatten som er innbetalt, eller enkelte deler av den, skal komme tilbake i full størrelse til den som har innbetalt. Den skatten som kommer inn fra de ulike pensjoner, er én ting, det er noe annet enn at det skal ut av statskassen i samme monn. Underreguleringa på 0,75 pst. er ikke noe ran, det er en fordelingspolitikk. Det er en stortingsbestemt fordelingspolitikk av pensjonistenes situasjon. Det har bestandig vært sånn at det er Stortinget som bestemmer dette. Det er et folkevalgt standpunkt at ulike partier har ulike standpunkt til hvordan man vil fordele statens verdier. Det er greit, men å karakterisere det som ran er ganske grovt. Helt til slutt: Maktfordelingsprinsippet til Wiborg, forholdet mellom regjering og storting, er de fleste av oss godt kjent med. Det som er klart, er at Stortinget står fritt til å mene det en vil om det som kommer fra regjeringa. Det spesielle i denne saken er at Fremskrittspartiet i regjering har én mening, og at Fremskrittspartiet i salen i realiteten har en annen mening. Det er det som gjør at vi kommer i problemer, og at Fremskrittspartiet kommer i problemer i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Det var statsrådens svar som gjorde at jeg måtte ta ordet til et innlegg, for jeg ble ikke spesielt klokere. Jeg forstår det sånn – punkt 1 – at justeringa for avvik mellom ventet og faktisk lønnsutvikling de siste to år skal stå fast framover. Punkt 2: Underreguleringa på 0,75 pst. skal stå fast framover. Punkt 3: Det som er det nye prinsippet, er eventuelt at en skal glatte. Det betyr på godt norsk at tallene skal utjamnes, eller en lager et gjennomsnitt av tall for inntektsvekst over eksempelvis de fem siste år istedenfor – som nå – over et kalenderår. Er det rett forstått?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Jo, det å komme i arbeid raskest mulig, er poenget. De som kommer i arbeid, de kommer dermed i en ny situasjon – en har en bedre mulighet til det da. Det som er kjernen når det gjelder at vi ønsker å beholde åtteårsregelen, er barnets beste. Det er barnets beste som er det sentrale her. Det er sjølsagt ingen eksakt størrelse om det skal være seks år eller åtte år, det blir et skjønn, det blir en vurdering, og vi vurderer det slik at det her er viktig å ha en nennsomhet, det er viktig å ha en aktpågivenhet overfor familier som er i en slik situasjon. Og om vi går litt lenger enn det kanskje enkelte mener er riktig, tror jeg det er en klok tilnærming. Det er bedre å investere litt – for å si det på den måten – i framtida enn å gå for raskt fram. Så det er en klok avveining som flertallet heldigvis – også med Venstre og Kristelig Folkepartis hjelp – gjør i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-06-11:
Senterpartiet støtter forslagene om å redusere arbeidsgiverperioden fra 20 til 10 dager fra 1. juli 2015, og også endringen som innebærer at retten til å motta dagpenger under permittering øker fra 26 til 30 uker. Det er i samsvar med Senterpartiets alternative budsjett for 2015. Vi mente at det var rett å gjøre dette fra 1. januar, og det viser seg vel nå at det var et klokt standpunkt. Det er dog bedre å få det nå enn å måtte vente enda lenger, så derfor er det helt naturlig for oss å støtte det. Vi er også med på en felles merknad og et felles forslag med Arbeiderpartiet og SV om å rullere permitteringene, på den måten at f.eks. tre arbeidstakere kan rullere på én permittering, men at arbeidsgiver bare blir belastet med én lønnspliktperiode. Det fordrer at arbeidstakerne er enig i det – det er første bud, dvs. at det er en solidaritet og et fellesskap, at en fordeler byrdene. Det en da får igjen, er at det blir ikke bare en bedre situasjon for dem som blir permittert som flokk, for å si det sånn, men det gir også bedriften mulighet til å beholde fagfolk som en kanskje har brukt store ressurser på å lære opp i bedriften – og det er fornuftig og klokt. Det er veldig god begrunnelse for forslaget fra mindretallet, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Ellers vil jeg bare si at med den situasjonen som vi nå er inne i, hvor det blir et mye mer krevende arbeidsmarked, når en kombinerer det med at det er fri arbeidsinnvandring fra EØS-området, kommer en i stadig større utfordringer, ikke minst gjelder det de som er svake grupper i arbeidsmarkedet, de som ikke har 100 pst. arbeidsevne, men delvis arbeidsevne. Det skal bli veldig krevende nå å følge opp mulighetene for å sikre dem arbeid, og regjeringa har gått ut veldig og sagt at her skal det bli bedre forhold enn de som var under den rød-grønne regjeringa. Det skal bli interessant å se hvilke tiltak en setter inn for å realisere det. For som sagt, fra Senterpartiets synspunkt er det nødvendig å gå fra fri arbeidsinnvandring til regulert arbeidsinnvandring. Det er utrolig viktig at vi har en lav arbeidsledighet, og at vi har en høy sysselsettingsgrad. Det er hele grunnsteinen for finansieringen av våre universelle velferdsordninger, og det må det bli større oppmerksomhet om, ikke minst den høye sysselsettingsgraden som vi har hatt, men som nå faller som følge av endringene i arbeidslivet.
Hege Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-06-11:
Våre pensjonister har brukt et helt liv på å bygge opp Norge på nytt. Fremskrittspartiet merker seg at Arbeiderpartiet ikke ønsker at pensjonistene skal følge den økonomiske utviklingen, og dermed ikke få økt kjøpekraft i år med moderate lønnsoppgjør. Hva er logikken i dette, og hvor er rettferdigheten?