Erna Solberg (Høyre), 2003-06-04:
Ingen var kanskje mer forbauset enn jeg over at Østfold fylkeskommune valgte å trekke sin søknad på det tidspunktet de gjorde, basert på at de da mente at jeg hadde sagt noe annet enn det som faktisk var forslaget knyttet til enhetsfylket, som Stortinget hadde gitt tilslutning til, og som faktisk har stått i tidligere notater. Jeg tror jeg har skjønt at det de har gjort, er å lese noe annet av forsøket enn det vi fremmet i St.meld. nr. 19 for 2001-2002. På det tidspunktet skjønte Senterpartiets representant helt klart hva det dreide seg om, for Senterpartiets representant skrev følgende om forsøket med enhetsfylket: «Regjeringa sitt opplegg inneber ei forsiktig administrativ samordning i forsøket. Denne medlemen meiner at ein bør opne for ei tydeleg breiare tilnærming, slik at det kan gjennomførast ei reell samordning mellom ulike avdelingar.» Men Senterpartiet skjønte altså hva vi hadde foreslått. Stortingsflertallet var ikke med på Senterpartiets merknad, men sluttet altså opp om det forslaget som Regjeringen den gangen fremmet. Senterpartiet var det eneste partiet som hadde merknader med andre synspunkter. I så måte burde det være forståelig at det vi foreslo, var at enhetsfylkeforsøket var en integrering av fylkesmannen og fylkeskommunen, ikke en overføring av oppgaver til fylkeskommunen. Vi har altså andre forsøk som dreier seg om overføring av oppgaver, nemlig oppgavedifferensieringsforsøkene, hvor altså de tre fylkene på Vestlandet, de tre kommunene i Viken-området og i Oppland fylke faktisk får større grad av oppgaver overført. Vi har også sagt, og som jeg også sa i det svaret jeg hadde i Stortingets spørretime, at det er enkeltoppgaver som klart har dette regionale utviklingsperspektivet, og som det derfor vil være naturlig internt å flytte over, hvor planområdet var et av de områdene hvor man hadde dobbelthet, og at regionalutvikling knyttet til bl.a. BU-midler var et annet område. I så måte føler jeg nok at forvirringen ikke skyldes at statsråden har sagt noe annet. Det har vært forståelig for den som ville forstå, hva dette forsøket egentlig dreide seg om. Formålet er å forenkle og effektivisere forvaltningen på regionalt nivå, slik at brukerne kan ha et bedre tjenestetilbud, se om det gir noe synergieffekt av administrativ samorganisering, fordi det er noen områder der det er dobbeltarbeid og viktig å bruke kompetansen på tvers i forhold til dette. At mange har ønsket å overføre flere oppgaver i forbindelse med disse forsøkene, er altså et ønske som stort sett har kommet fra de fylkeskommunene som selv har søkt, og ikke et forsøk som vi har lagt opp til. Jeg tror at man kanskje godt kan forstå det. Min oppfatning når det f.eks. gjelder Østfold fylkeskommune, er at vi har sagt at enhetsfylke pr. definisjon er en sammenslåing av fylkesmannsembetet og fylkeskommunens administrasjon under én felles administrativ leder, mens det de har lagt opp til, er at enhetsfylket skulle få oppgaver som skulle overføres til fylkestinget. Det betyr altså at deres svar og deres modell ville gitt andre resultater. Jeg tar altså ikke kritikk når det gjelder uklare synspunkter og signaler. Jeg mener faktisk at vi har vært relativt klare på at enhetsfylket er et administrativt samordningsgevinstforsøk, men at vi på andre områder har hatt forsøk på oppgavedifferensiering, hvor det nettopp har vært snakk om å overføre oppgaver i større monn. Vi trenger altså en hjemmel. Det er det vi egentlig diskuterer i dag. Jeg skulle gjerne ha vært med på invitten om å diskutere fylkeskommunens fremtid. Det er jo ikke opp til Høyre og Fremskrittspartiet. Høyre og Fremskrittspartiet har begge to klare programformuleringer. At vi mener at vi kunne klart oss uten fylkeskommunen, står Høyre ved. Men vi erkjenner at vi i Sem-erklæringen baserte oss på at det ikke var flertall for det, og har sagt at vi da skal jobbe med å skape en god arbeidsdeling, hvor vi inkluderer at vi fortsatt har et fylkeskommunalt nivå, som er demokratisk valgt, som er direkte valgt. Da skal det nivået ha fornuftige oppgaver å drive med. Derfor har vi bl.a. desentralisert virkemiddelapparatet og store deler av styringen av virkemidlene innenfor regional- og distriktspolitikken fra Kommunaldepartementet til fylkeskommunene. Jeg har bare lyst til å si – beklager at det er litt på siden – at jeg synes Oppebøen Hansen hadde en veldig god ramse om at det var viktig at vi ikke sørget for mer sentralisering og statliggjøring. Ta det med til debatten om Rus II når den kommer. Ta det med til diskusjonene om hvor mye vi skal flytte over til staten. Jeg mener faktisk at den største utfordringen for de demokratiske organene i dag er at vi flytter for mange oppgaver til staten, særlig på velferdsområdet, som er et viktig område for demokratiske nivå.