Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-11-30:
St.meld. nr. 37 inneholder en beskrivelse av dagens mottakssystem, hvilken kompetanse og hvilke fullmakter, muligheter og begrensninger som ligger i systemet. Spørsmål om internering eller fengsling av utlendinger som oppholder seg ulovlig i Norge, tas også opp. Kristelig Folkeparti har merket seg at Regjeringen vil ta på alvor situasjoner der asylsøkere eller personer uten lovlig opphold i Norge løslates fra fengsel eller skrives ut av psykiatrisk institusjon uten annet botilbud enn et statlig asylmottak. At mange asylsøkere har psykiske problemer, er ikke vanskelig å forstå. Mange av asylsøkerne og flyktningene her i landet har traumatiske hendelser og reaksjoner på disse med seg i bagasjen. Det må vi ta på alvor. Derfor har Kristelig Folkeparti i innstillingen gått sammen med Høyre og Venstre om å fremme forslag der vi ber Regjeringen komme med en egen sak til Stortinget om psykisk helse og hjelpetilbud for flyktninger og asylsøkere. Det er beklagelig at regjeringspartiene ikke støtter forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – men jeg vil allikevel oppfordre statsråden til å ta med seg denne tanken i det videre arbeidet. Det er viktig at det rettes søkelys mot samfunnets behandling av asylsøkere og flyktninger med psykiske problemer. Vi må ha gode rutiner når det oppstår situasjoner hvor en asylsøkers psykiske helse kan medføre farlige situasjoner. Representanten Reikvam sa i sitt innlegg at dette ville ikke ha blitt en politisk sak dersom det ikke hadde handlet om en asylsøker. Det er jeg enig i. Samtidig må vi være klar over at vi trenger enda bedre tiltak for asylsøkere, for det er en enda mer utsatt gruppe enn befolkningen for øvrig. Vi må gjøre mer for å hindre at situasjoner faktisk oppstår. Derfor må vi se på årsakene til at den psykiske helsetilstanden til asylsøkerne i enkelte tilfeller blir mer alvorlig etter at de er kommet til landet. Noe av årsakene ligger i systemet vårt. Den lange ventetiden i saksbehandlingen av asylsøknader gjør at mange blir sittende i årevis uten å få avklart sin situasjon. Vi må se på sammenhengen mellom det å leve i uvisshet på et asylmottak uten å ha noe fornuftig å ta seg til, og psykisk helse. Vi må sørge for at vi ikke har et system som medfører at den psykiske helsen til asylsøkere og flyktninger faktisk blir dårligere enn den var i utgangspunktet. St.meld. nr. 37 for 2006-2007 inneholder også en drøftelse av bestemmelser i Den europeiske menneskerettskonvensjon, EMK. I innstillingen til denne saken viser komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet til dette og skriver at de «erkjenner at Den europeiske menneskerettskonvensjonen(EMK) gjelder som norsk lov, og at artikkel 3 hindrer Norge i å sende personer til land der de risikerer tortur eller umenneskelig eller nedverdigende behandling eller straff». (EMK) Her påpeker Fremskrittspartiet at dødsstraff faller inn under denne kategorien og dermed hindrer Norge i å returnere kriminelle personer som risikerer dødsstraff i sine hjemland. Så mener Fremskrittspartiet at det eksisterer et behov for å reforhandle og modernisere enkelte internasjonale konvensjoner, fordi de mener at de internasjonale konvensjonene representerer en urimelig hindring for utforming av nasjonale lover. Hva mener egentlig Fremskrittspartiet med dette? Hvilke konvensjoner er det de ønsker å reforhandle? Eller sagt på en annen måte: Er det sånn å forstå at Fremskrittspartiet mener at Norge skal kunne sende et menneske tilbake, dersom vedkommende risikerer å bli sendt hjem til dødsstraff? Jeg hadde satt pris på en klargjøring fra Fremskrittspartiet på dette punktet.