André N. Skjelstad (Venstre), 2008-04-03:
Samarbeidsregjeringen, ved daværende justisminister Odd Einar Dørum, nedsatte det såkalte Ullring-utvalget, som la fram NOU 2006:6, Når sikkerheten er viktigst. Vann er sentralt som næringsmiddel. Det er også viktig å sikre en fortsatt god vannforsyning til innbyggerne. Med tanke på sikkerhet og sårbarhet er det viktig å utvikle best mulig sikkerhet knyttet til både drikkevannskilder, tekniske installasjoner og distribusjonsnett. Norge er særdeles godt stilt med tanke på vannforsyning. I tillegg har vi forvaltet vannressursene på en god måte. Når det gjelder vann og avløp, står norske kommuner for en stor andel av drikkevannsforsyningen og den lokale forvaltningen på vegne av innbyggerne. Mange andre land har valgt å organisere drikkevannsforsyningen annerledes, enten gjennom store statseide, regionale selskaper eller gjennom mange private aktører. Noe av intensjonen i Ullring-utvalgets innstilling er å sikre at norske myndigheter gjennom internasjonale handelsavtaler ikke blir tvunget til å godkjenne salg av vannverk og distribusjonsnett til kommersielle aktører i mangel av egen lovgivning. I en SINTEF-rapport fra 2005, utført på oppdrag av KS, er spørsmålet om en internasjonal liberalisering drøftet nærmere. Konklusjonen er at det på kort sikt ikke forventes noe vedtak fra EUs side om liberalisering av VA-sektoren, bl.a. som følge av at VA-tjenesten er organisert forskjellig fra land til land. Ullring-utvalget var primært opptatt av sikkerhet og beredskap, og kom i denne sammenheng til at VA-nettet og strømforsyningen har forskjeller som gjør at en liberalisering av VA-sektoren ikke er like egnet som strømnettet. Viktige forskjeller er bl.a. at VA-nettet har en geografisk avgrensning og vanskelig kan bli et nasjonalt eller internasjonalt marked, samt at det er vanskelig å slippe til flere konkurrerende aktører i VA-nettet. Forslagsstillerne har tatt utgangspunkt i utvalgets anbefaling, men i bakgrunnsomtalen synes vi å skimte et snev av mistillit mot lokaldemokratiet, som forvalter denne virksomheten. Svært få norske kommuner har forsøkt å selge seg ut av VA-anlegg, og svært få har konkurranseutsatt eller privatisert selve drikkevannsforsyningen. Når det gjelder opparbeidelse og vedlikehold av ledningsnett samt bygging av tekniske anlegg, er vel dette en av de mest konkurranseutsatte virksomhetene i kommunal sektor. Venstre har tillit til lokaldemokratiet og dagens forvaltning av VA-sektoren, og vi ser ikke at vi står overfor en salgsbølge når det gjelder kommunale vannverk og drikkevannsrettigheter. På bakgrunn av dette har ikke Venstre noe umiddelbart hastverk med å endre en lov for å sikre at vann- og avløpsinfrastrukturen forblir heleid av det offentlige i all framtid. Vi ser imidlertid at det i et sikkerhetsperspektiv kan være strategisk for Norge å lovfeste kommunenes eierskap til VA-nettet tydeligere enn i dag. Vi ønsker imidlertid at det skal skje gjennom utredning av en ny sektorlov for vann og avløp. Like viktig som å sikre eierskapet er det å rydde opp i konglomeratet av myndighetsansvar og lovreguleringer i sektoren. VA-sektoren er i dag underlagt minst seks departement, og ingen av dem har et helhetlig eller koordinerende sektoransvar. Venstre kommer til å stemme for forslaget fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti.