Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2003-03-04:
Nå var det ikke noen politisk bombe for meg at det var sammenheng mellom representanten Voies syn og statsrådens analyse. – Men til temaet. Jeg vil også starte med å understreke den brede politiske enigheten om økt innsats i forskning og utvikling. Jeg tror også det er en forutsetning for å lykkes, da det ikke akkurat er en selvstendig velgermagnet eller den saken som det lettest fokuseres på i den politiske debatten. Den korte tiden tillater meg kun noen hovedsynspunkter fra Arbeiderpartiets side. Arbeiderpartiet mener at økt omfang av og ressurser til forskning og utvikling er avgjørende for vårt samfunn, for ikke å si, mer riktig, vårt framtidige samfunn. Ikke minst i dagens situasjon med stor og økende arbeidsledighet er innsats i FoU-arbeid som kan bidra til nyskaping og nye arbeidsplasser, en nødvendig del av den totale tiltakspakken for sysselsetting. Det er tverrpolitisk enighet om det økonomiske målet for norsk FoU-innsats, at vi skal opp på OECD-gjennomsnittet i løpet av 2005. Det vil kreve en særlig økning i næringslivets bidrag, men også sterke prioriteringer i offentlige budsjetter. Det er positivt å registrere den store interessen for avskrivningsordningen for næringslivet, SkatteFUNN. Økt omfang av forskning og utvikling i bedriftene er målet. Ny hatt på gamle prosjekter vil kanskje allikevel bli noe av resultatet i første omgang. Det er derfor nødvendig at vi ikke bare er opptatt av tallstørrelsen på FoU-innsatsen, men også kvalitet og resultat, noe jeg oppfatter interpellantens poeng er. Vi må hele tiden ha med oss forskningens formål, kunnskapsoppbygging med betydning for næringsutvikling, samfunnsutvikling generelt og ikke minst enkeltindividet. Da mener jeg vi må vektlegge sammenhengen og samspillet i det totale forskningsmiljøet. Det er nødvendig med grunnleggende forskning, et effektivt forskningsapparat, rekruttering, forskningsformidling, kvalitetsøkning og evaluering. Norsk forskning må holde internasjonal standard. I norsk forskningspolitikk skal en særlig satse på fire hovedområder der mulighetene for økt verdiskaping er store, der en kan bygge på særlige fortrinn, og der samfunnet må gjennom store omstillinger. Det er nødvendig å beholde de strategiske satsingene i en økt forskningsinnsats framover. Vi trenger tettere samarbeid og felles arenaer mellom næringsliv og forskningsmiljøer for å lykkes med innovasjon og nyskaping, eller som jeg hørte på en konferanse her forleden – et forskningsorientert næringsliv og et næringsorientert forskningsmiljø. Jeg har tro på at de lovendringer Stortinget vedtok i fjor høst vedrørende retten til oppfinnelser, vil bidra til å øke den næringsmessige utnyttelsen av oppfinnelser innenfor forskning ved universitet og høgskoler. I oppfølgingen av incentiver for næringslivet må vi også sikre at dette blir ordninger som næringslivet i hele landet kan nyttiggjøre seg ut fra sine forutsetninger. Dette må evalueres. Forskning og utvikling gir ny kunnskap og grunnlag for innovasjon og nyskaping. Men i overgangen til næringsvirksomhet er det i mange tilfeller spørsmål om såkornkapital eller risikokapital. På dette området må også det offentlige ta et ansvar og sikre muligheter til midler gjennom f.eks. SND-systemet. Her har Regjeringen et klart forbedringspotensial. Økt innsats for forskning og utvikling er avgjørende for vårt samfunn. Da er det viktig at vi drar i lag, ser mulighetene for samspill på forskningsområdet og utnytter de totale forskningsressurser.