Arve Kambe (Høyre), 2011-05-19:
Børser og verdipapirsentraler utgjør en viktig del av et lands finansielle infrastruktur. Det er staten som godkjenner, og det er staten som gir konsesjon. I 2001 ble børsen privatisert og fusjonerte deretter med Verdipapirsentralen i 2007. I dag har utviklingen blitt at Oslo Børs er den eneste selvstendige børsen i Norden. Finanskomiteen hadde møte med Oslo Børs VPS i deres lokaler tirsdag 15. mars 2011. Her ble det gitt god informasjon og oppdateringer som jeg og Høyre ønsker å ta mer tak i enn det regjeringen til nå har hatt ønske om å gjøre. I Europa er bakteppet sammenslåinger og oppkjøp av nasjonale børser. Amerikanske børser eier i dag elleve nasjonale europeiske børser. Oslo Børs er verdensledende innenfor sjømat, shipping og energi. Europeiske myndigheter har åpnet for konkurranse, med ny regulering som åpner konkurransen for børs. Ny regulering som åpner konkurransen for oppgjør og registrering av verdipapirer, er under utarbeidelse. Samtidig er kravene til rask og moderne teknologi i en kraftig forandring. Konsernet opplever som følge av dette en sterk konkurranse og har bedt Finansdepartementet om endrede fusjonsbetingelser og tatt til orde for å få en likebehandling med tilsvarende aktører i Europa – dette uten at det har kommet noen oppfølging fra finansministeren. Derfor vil jeg i dag utfordre finansministeren til nettopp denne debatten. Oslo Børs er viktig for å tiltrekke risikokapital til norske bedrifter. Risikokapital er avgjørende for næringslivets verdiskaping, og Høyre mener det må være en klok målsetting for norske myndigheter å bidra til en levedyktig infrastruktur i det norske kapitalmarkedet. Verdipapirnæringen i Norge må ha vilkår som gir mulighet til å konkurrere på lik linje med andre. Som nevnt ba Oslo Børs i et brev 10. august 2009 departementet om endrede betingelser. Det ble sendt en etterlysning av et svar i januar 2011, men begge henvendelsene er fortsatt ubesvart av Finansdepartementet. Etter mitt syn er dette arrogant og noe av bakgrunnen for at jeg har invitert statsråden til Stortinget for debatt. Rammebetingelser for Oslo Børs er viktige, og dersom de sender flere bekymringsmeldinger til myndighetene gjennom halvannet år uten at det er svart, er dette etter Høyres syn ganske kritikkverdig. Oslo Børs skriver i sin årsmelding for 2010: «Fremveksten av konkurrerende markedsplasser gjør at det ikke er sannsynlig at konsernet vil beholde den markedsandelen det har i dag. Det forventes dog at Oslo Børs i strategiperioden fortsatt vil være hovedmarkedspassen for de noterte verdipapirene og at oppgjør og registertjenestene i stor grad vil skje i VPS.» De fortsetter: «Samlet sett vil disse forholdene medføre en betydelig redusert lønnsomhet på handel og oppgjør. Dette stiller krav til effektivisering av virksomhetene generelt, og kjernevirksomheten spesielt.» Det er her utfordringen ligger for Oslo Børs. Flere internasjonale verdipapirforetak har nå etablert en infrastruktur med automatiske routere som er koblet til en rekke markedsplasser. Mindre verdipapirforetak gis tilbud om oppkobling. Dette bidrar til at de tradisjonelle børsene opplever økt konkurranse og økt prispress på handel – noe som selvfølgelig er bra. Verdipapirforetakene ønsker alternative markedsplasser for å sikre konkurranse, og det er sterke krav om et felles europeisk verdipapiroppgjør og valgfri bruk av verdipapirregistre. Innføring av nytt EU-regelverk forventes derfor å endre vesentlige elementer i finansmarkedet. Økt konkurranse fra børsene er noe Høyre er tilhenger av. Oslo Børs har påpekt overfor norske myndigheter at deres konkurransebetingelser svekkes av særnorske regler og medfører ulemper som konkurrentene ikke har. Konsernet har i dag en sterk stilling, og det er fra denne posisjonen de må tilpasse seg det nye konkurransebildet i Europa og den påvirkning det har på den norske verdikjeden, som gjelder notering, handel, clearing og oppgjør. Fusjonsbetingelsene for konseptet er bl.a. at de ikke har lov til å utkontraktere sin kjernevirksomhet. Det medfører at Oslo Børs VPS har tre konsesjonsselskaper, tre IT-avdelinger, to økonomifunksjoner og to juridiske avdelinger. Utlån av enkeltpersoner til oppgaver på tvers av selskapene må forhåndgodkjennes av Finanstilsynet, som har lang saksbehandlingstid. Oppgaver som ønskes gjort i fellesskap, f.eks. noe så enkelt som å leie et maskinrom, må forhåndsgodkjennes av Finanstilsynet. Leie av systemer/drift fra eksterne må forhåndsgodkjennes av Finanstilsynet. Det er slik at styret er fratatt myndighet på vegne av sine eiere når utbyttet også skal godkjennes av Finansdepartementet, til tross for at det finnes et generelt regelverk. Man kunne innført meldeplikt og ikke godkjenningsplikt i stedet. Det ville vært forenklende for alle parter. Slik sett er situasjonen i Oslo Børs sammenliknbar med andre finansielle foretak. Jeg er ikke sikker på at det foreligger grunnlag for en fortsatt særbehandling, og at foretakets styre og eiere i stedet på vanlig måte kunne gis ansvaret for utbyttet av konsernbidrag innenfor gjeldende konsesjonsvilkår og regelverk. En ordning hvor myndigheten konkret vurderer nivået på utbytte og konsernbidrag, bryter dessuten med fundamentale prinsipper om styrets og eiernes ansvar. Videre innebærer dagens ordning betydelige administrative byrder for myndigheter og foretaket. Konsernets fusjonsbetingelser innebærer dessuten et forbud mot å utkontraktere virksomhet, som f.eks. IT-tjenester og fellesfunksjoner i konsernet. Jeg mener at detaljgraden i myndighetenes vilkår på noen områder kan virke i overkant strenge, særlig der hvor lovverket i utgangspunktet allerede regulerer det aktuelle området. Det fusjonerte Oslo Børs ble etablert for å øke fleksibiliteten og sikre at de norske infrastrukturaktørene trakk i samme retning. I tillegg var fusjonen viktig for å opprettholde investeringsvilje for å bevare en konkurransedyktig infrastruktur i et lite marked i Europa. Oslo Børs er verdensledende innenfor sjømat og blant de største i verden innen shipping og energi. Børsen er nå den eneste selvstendige børsen i Norden. VPS i Norge og VP i Danmark er de eneste selvstendige i Norden. I Europa foregår det nå massive sammenslåinger og oppkjøp av nasjonale børser. Tilsvarende skjer med verdipapirsentraler. Europeiske myndigheter ønsker konkurranse, standardisert europeisk infrastruktur og færre nasjonale børser. Norske myndigheter – også Høyre – har sett verdien av å ha en selvstendig nasjonal Oslo Børs. Dermed har den vært konkurranseutsatt i flere år, og flere tiltak er underveis fra EU-systemet. Det er derfor behov for at regjeringen og Stortinget har en debatt om Oslo Børs' rammebetingelser, for børsen i Norge har en sterk stilling i markedet. Høyre ønsker en sterk og viktig Oslo Børs, og utviklingen viser at det er nødvendig med like vilkår som konkurrentene, som de i dag ikke har. Dette er det myndighetenes ansvar å rydde opp i. Dersom regjeringen ønsker strengere vilkår for Oslo Børs VPS enn for andre børser, synes jeg regjeringen må begrunne dette betydelig bedre enn de til nå har vært i stand til. Statistikken viser at nesten halvparten av de private aksjonærene på Oslo Børs er over 60 år. Over 75 pst. av aksjonærene er menn, og over halvparten bor enten i Oslo, Rogaland, Akershus eller Hordaland. Høyre ønsker å stimulere til at flere bruker aksjemarkedet som sparing – enten sparing i enkeltaksjer eller i ulike fondsløsninger. Børsen er et viktig verktøy for næringslivet, og også for staten, for å investere i bedrifter istedenfor at en bare skal fokusere på bolig, båt og hytte. Aksjene i Oslo Børs er fritt omsettelige og eid av norske og utenlandske selskaper. For at Oslo Børs skal forbli en selvstendig enhet, er man avhengig av å ha fornøyde, gode og kompetente eiere. Derfor kan det være lurt å lytte til styret i Oslo Børs, som ønsker at det er styret som selv skal fastsette størrelsen på eventuelle utbytter fra selskapet, selvsagt begrenset av krav til egenkapital, bufferkapital og andre krav som stilles til selskapet. Poenget er at eierne innenfor regelverket selv kan styre dette. En børsnotering gir større muligheter for tilgang til kapital og gjør aksjene mer likvide. Mange investorer investerer kun i børsnoterte selskaper, bl.a. fordi disse selskapene har strengere krav enn andre. Det gir større trygghet for investorene. Mer enn halvparten av meglerhusene på Oslo Børs er utenlandske, og internasjonale investorer dominerer den daglige handelen. Det er med på å styrke Oslo Børs og det norske finansmarkedet. For å utvikle Oslo Børs' tjenester og for å klare å stå alene opp mot de store konsernene har man inngått samarbeidsavtaler med Singapore Exchange, Toronto Stock Exchange og London Stock Exchange om ulike samarbeidsmodeller. Nasjonale og internasjonale selskaper har mange børser å velge i når de skal på børsmarkedet. Ingen velger Oslo Børs for å være hyggelig med børsen, men faktisk fordi det der er best muligheter for dem for å få tak i kapital til sin virksomhet. Både Oslo Børs og Verdipapirsentralen er som infrastrukturbedrifter preget av en høy andel faste kostnader som ikke varierer med aktivitetsnivået. Det fokuseres derfor sterkt på kostnadsstyring, og børsen har flere ganger rapportert om at dette er en akilleshæl som departementet ikke ønsker å gjøre noe med. Med en global konkurranse om kapitalen er det viktig for et lite marked som det norske at ikke bare det enkelte selskap, men også aksjemarkedet som helhet framstår som attraktivt. Høyre synes derfor det er et gode for Norge og norsk næringsliv at vi har en selvstendig Oslo Børs. Det er ti år siden børsen ble privatisert og fire år siden fusjonen med Verdipapirsentralen ble gjennomført. Høyre synes det er på tide med en gjennomgang av betingelser, vilkår og regelverk.