Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2004-12-14:
Først til spørsmålet i replikkvekslingen: Jeg håper vi kan få svar på det i løpet av debatten. Og hvis gutta som venter i diplomatlosjen, vet svaret, håper jeg vi kan få det brakt inn. I juni 2003 lagde vi et barnehageforlik, hvor alle partiene i Stortinget gikk sammen om et stort løft for barnehagene. Det var et viktig forlik, fordi det viste at vi har noen felles mål i barnehagepolitikken: full barnehagedekning i løpet av 2005, en makspris på 1 500 kr i 2002-kroner for et, som vi kalte det, standard tilbud og likebehandling mellom de private og offentlige barnehagene. Det er viktig at komiteen også i årets budsjettinnstilling enstemmig sier at målene og virkemidlene i barnehageavtalen står fast. Forliket har vært viktig. Vi har fått en økning i bevilgningene til barnehagene som savner sidestykke. Vi har fått en økning i utbyggingstakten, vi har fått makspris 1 på plass. Det som av enkelte ble sagt var nærmest en umulighet, er blitt gjort mulig, og vi har fått økt støtten til private barnehager. Likevel er utviklingen i barnehagesektoren ikke kommet så langt som vi hadde håpet. Utbyggingen både i 2003 og i 2004 hadde en ambisjon om 12 000 plasser, og så skulle vi bygge resten i 2005 og nå full dekning. Det har gått mye saktere, og vi ligger langt etter skjemaet. Når en skøyteløper ligger langt etter skjemaet og går 37-runder istedenfor 36-runder, har han egentlig to valg: Enten kan han holde seg til det samme skjemaet og få rundetiden ned, eller han kan holde rundetiden konstant og bytte skjema. Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet gjør ingen av delene. De reduserer faktisk ambisjonsnivået, og det er jo en merkelig strategi når man har fått et stort etterslep. Man skulle tro at når man har bygd færre barnehageplasser både i 2003 og i 2004 enn man hadde planlagt, burde målsettingen og budsjetteringen være at man økte barnehageutbyggingen, slik at man prøvde å ta igjen litt av det tapte. Departementet går også langt i budsjettet ved å si at makspris 2 ikke bør innføres fra 1. august 2005, slik planen er. Barnehageavtalen sier klart at dette skal endelig avgjøres i løpet av våren 2005, når evaluering av utbyggingstakten og makspris 1 foreligger. Jeg forutsetter at departementet selvsagt følger opp dette, og at Stortinget tar den beslutningen i løpet av våren. Det argumenteres med at en innføring av makspris 2 vil forsinke barnehageutbyggingen. Jeg mener det er motsatt. Departementet skriver selv at i løpet av 2005 vil 73 pst. av kommunene ha full barnehagedekning med makspris 1. I disse kommunene vil det jo ikke bli bygd en eneste barnehage før makspris 2 innfases, for det er først da vi får avdekket et ekstra behov, som også gir grunn til å bygge flere barnehageplasser. Derfor ser vi fra Arbeiderpartiets side det slik at en forsinkelse av makspris 2 faktisk vil bidra til en forsinkelse også av utbyggingen, istedenfor det motsatte. Likebehandling er et viktig element i barnehageforliket. Departementet har valgt en modell ut fra faktiske kostnader, og vi har ikke innvendinger til den modellen Regjeringen har valgt. Likevel setter vi spørsmålstegn ved om likebehandling blir resultatet i virkeligheten. Vi vet at kostnadene kan ha utviklet seg forskjellig i hver enkelt barnehage fra det tidspunktet kostnadsnivået ble målt, og fram til i dag. Samtidig er det en viktig begrensning i den modellen som er valgt, nemlig at den ikke gir private barnehager mulighet til den standardhevingen og de pensjons- og arbeidsvilkår som offentlige barnehager kanskje allerede har. Det er ting som det blir viktig å komme tilbake til hvis vi skal nå målet om at alle barn skal få en likeverdig plass i barnehage. Vi har også gjennom media blitt kjent med at barne- og familieministeren har sendt en ny barnehagelov ut på høring. Det er grunn til å understreke at komiteen sier enstemmig at den «mener at endringer i lover og forskrifter som innebærer svekkelser i kvaliteten, vil kunne undergrave hva som ligger i et ordinært tilbud». På den måten vil det også kunne foreligge et brudd på barnehageavtalen dersom en slik lov blir vedtatt. Jeg er ikke den som roper opp om brudd på barnehageavtalen hver gang noen gjør noe som vi fra Arbeiderpartiets side ikke liker – det overlater vi til andre. Men jeg vil si at det er veldig på kanten i forhold til intensjonene i barnehageavtalen at man nå reduserer barnehageutbyggingstakten. Det synes vi er sterkt beklagelig når full dekning er et av de viktigste målene i hele avtalen.