Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2010-11-19:
Jeg vil benytte anledningen til å takke for en god debatt, som jeg synes har reist mange interessante og viktige prinsipielle holdninger. Og så har jeg noen anmerkninger, som jeg har lyst til å komme med avslutningsvis. For det første tror jeg det er riktig å understreke at det stortingsflertallet her gjør, er å ikke aktivt stoppe et forsøk. Det er også slik at regjeringen har full mulighet til å gjennomføre forsøk med henvisning til forsøkslovgivningen. Det er det ingen tvil om; det er regjeringens prerogativ. Slik bør det fortsatt være. Det er også slik at før dette skal bli en varig ordning, eventuelt, må det bli gjenstand for en langt bredere, nøyere og grundigere behandling i denne salen enn det som har vært tilfellet i forhold til komiteens behandling av dette representantforslaget fra en del Høyre-representanter. Så er det noen ting som jeg synes hører hjemme på slutten av debatten – for det første: målet om å øke deltakelsen. Det er mange av oss som har jobbet mye med dette forsøket. For vår del har vi vært i Sverige og besøkt en FN-organisasjon som styrer med valg – jeg husker ikke i farten hva den heter. De understreker veldig sterkt at det finnes ingen empiri på at elektroniske valg øker valgdeltakelsen. Det finnes heller ikke noen empiri på at de senker valgdeltakelsen. Det finnes altså ingen empiri på at de øker den. Så blir neste spørsmål, som jeg synes vi i hvert fall skal stille oss – og det er i forlengelsen av Ulf Erik Knudsens innlegg: Er det riktig strategi for å øke engasjementet, legitimiteten og oppslutningen om det norske demokratiet å senke terskelen for å delta, gjøre det lettere å være med, enten i form av å senke stemmerettsalderen eller i form av å gjøre det lettere å komme? Jeg tror for min egen del ikke det. Jeg er veldig glad for den presiseringen som statsråd Navarsete kom med, med henvisning til komitéinnstillingen. Da vil jeg gjerne bare referere helt kort to setninger som er gode: «Komiteen legg stor vekt på at valhandlinga ålment sett skal innebera personleg oppmøte i eigna og offentlege vallokale. Val av folkevalde lyt ha ein dåm av høgtid over seg; valhandlingane til borgarane skal skilja seg klårt og markert frå til dømes daglegdagse private internettsøk og -transaksjonar i heimen og på arbeid.» Det er det altså et samlet storting og en samlet komité som slutter seg til. Det betyr også at jeg mener at demokratiske valg er noe annet enn f.eks. bank eller andre ting som hører privatlivets sfære til. Så er det mange som sier at vi i framtiden kommer til å få valgordninger som er elektroniske, om enn i stemmelokalet, altså i kontrollerte former. Det skal ikke jeg begi meg inn på å spå om, men jeg har lyst til å henføre noen tanker også rundt det. For det første er det en stor forskjell på det å stemme i banken og det å stemme i et valglokale. Stemmer du i banken, er det alltid en form for angrefrist. Du får en kvittering, du kan sjekke på bankkontoen hvordan dette faktisk har gått og har slått ut i praksis. Det vil jo være oppsiktsvekkende hvis dette blir mulig ved stortingsvalg eller kommunevalg, for det betyr rett og slett at det finnes en database som har registrert hva du som person har stemt. Synes vi det er all right? Hvordan kan vi være sikre på at den databasen ikke blir hacket og resultatene lagt ut til offentligheten? I motsatt fall: Hvis de sporene ikke blir lagret, betyr det rett og slett at det er umulig å etterprøve. Hvis det da står strid om valgresultatet, og du kjører en omtelling og får et annet valgresultat enn det du i utgangspunktet har fått, er det jo virkelig grunn til å heise alarmfanen og lure på hva det er som har skjedd ved gjennomføringen av dette valget. Det legges stor vekt på datasikkerhet – ja vel – men vi vet også at man har klart å hacke Pentagon, man har klart å hacke banker. Er det ikke da naivt å tro at det skulle være helt umulig å klare å hacke datasystemet til en kommune som gjennomfører lokalvalg i Norge? Når det gjelder tilgjengeligheten, tenker jeg om det at tilgjengeligheten ved norske valg i dag er god. En lang periode i forkant av den faktiske valgdagen er det mulig å avgi forhåndsstemme, og det er også mulig å møte opp i valglokalet over et stadig større tidsrom. Det er det innført nye regler for nå. Det er derfor ingenting som tyder på at tilgjengeligheten, altså muligheten til å stemme, er dårlig i Norge. Så legger jeg merke til at statsråden i debatten og i det ordskiftet som har vært, har lagt stor vekt på de innvendingene som har kommet fra komiteen og fra Stortinget. Det tror jeg er veldig bra. Jeg synes det er viktig at det følger med i den videre debatten. Jeg synes også det er viktig at de som har jobbet med dette i Kommunal- og regionaldepartementet, og som sitter og hører på nå, merker seg både med alvor og ydmykhet de innvendingene som kommer fra denne talerstolen, fra denne salen, for det er altså herfra man er nødt til å få den endelige godkjenningen til slutt.