Bent Høie (Høyre), 2016-06-09:
Jeg vil begynne med å takke forslagsstillerne for deres engasjement for barn og unge med psykiske helseutfordringer, og også for den veldig klare støtten fra både regjeringspartiene og samarbeidspartiene i Stortinget når det gjelder hele veien å være oppmerksom på å prioritere barn og unges helse – og den psykiske helsen spesielt. I ungdomshelsestrategien, som jeg snart skal legge fram, tar vi ungdoms innspill og tanker om egen helse på alvor. Mange av innspillene vi har fått, handler nettopp om psykisk helse. Mange barn og unge strever med psykiske helseplager og problemer som påvirker både livskvalitet og konsentrasjon. Samtidig er ungdomsgenerasjonen i dag den friskeste, sunneste og mest fornuftige noensinne. Det kan synes som en motsetning, men bak fasaden skjuler det seg både «flinke piker» som sliter med stress og press, og gutter som «står utenfor», som kan ha familiemessige, sosiale, helsemessige og utdanningsmessige utfordringer. Og la meg bare understreke: Det finnes flinke piker og gutter av begge kjønn som står utenfor. Jeg mener vi skal være varsomme, slik at vi unngår at det beste blir det godes fiende. For mange handlingsplaner og opptrappingsplaner som retter seg mot de samme tjenestene, bidrar ikke til å løfte fagområdene, men kan i stedet skape forvirring og utvanne effekten av gode virkemidler. Derfor er jeg glad for at Stortinget har sagt at vi skal starte med å lage en strategi. For forslagsstillerne har rett i at det er behov for mer ressurser, riktig bruk av ressursene og tidligere prioritering av barn og unges helse. For å få det til må vi konsentrere innsatsen om de tjenestene som vi allerede har bygd ut, og bruke også de ordinære virkemidlene. Det er det som gir varige endringer, mindre byråkrati og mer treffsikkerhet. For å lykkes med dette kan nettopp en strategi være et veldig godt virkemiddel. Snart legger vi fram en samlet ungdomshelsestrategi, som gir retning mot en mer ungdomsvennlig helsetjeneste for dem som aldersmessig befinner seg mellom kosebamsene og mokkabønnene. De strategiske grepene vi presenterer der, ligger til grunn for regjeringens satsing på helsestasjoner og skolehelsetjeneste, rekruttering av psykologer og en fortsatt styrking også av tilbudet i spesialisthelsetjenesten. Men vi kan ikke og vi må ikke sykeliggjøre alle som opplever psykiske plager og problemer. Vi skal ikke behandle alle som kjenner tristhet eller engstelse. I folkehelsemeldingen staker vi ut kursen mot også å løfte psykisk helse inn i folkehelsearbeidet. Å få helsefremmende tiltak som gode barnehager og skoler, velfungerende lokalmiljø og inkluderende lag og foreninger er minst like viktig som fem om dagen og det å sykle til skolen. Forebygging av mobbing, utenforskap og psykiske helseproblemer må få like stor oppmerksomhet som forebygging av overvekt og smittsomme sykdommer. Folkehelsetiltak må bli like viktig som behandlingstilbud. Det kan nettopp en slik strategi hjelpe oss med å løfte fram. Å satse helhjertet på barn og unge er ikke bare riktig fra et etisk perspektiv, det er også sannsynligvis den beste investeringen et samfunn kan gjøre, og det er den beste forvaltningen av vårt samfunns aller viktigste ressurs. Derfor representerer de vedtakene som vi gjør i dag, en god oppfølging av den tydelige satsingen på barn og unges psykiske helse som allerede er i gang, men som også i høy grad kan forsterkes. Så må jeg si at en hører her innlegg som skulle tilsi at det sto dårlig til i kommunene med hensyn til kommuneøkonomien. Det er ikke tilfellet. Det har i kommunene alltid vært store oppgaver som en ønsker å løse, men kommuneøkonomien har ikke vært bedre på ti år, og vi ser at et av de områdene som kommunene bruker det økte handlingsrommet til, er nettopp å ansette flere innenfor helse og omsorg. Det er jeg veldig glad for, fordi det er der de største utfordringene nå er, og det er der også de største mulighetene er til nettopp å hjelpe mennesker så tidlig som mulig, slik at en unngår å bli så syk at en får behov for spesialisthelsetjenester.