Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2008-06-11:
Flertallet i komiteen har i sine merknader vist til det pågående bemanningsprosjektet i Politidirektoratet og mener derfor forslaget om en politistudie er ivaretatt. Da kan man ikke ha lest forslaget og begrunnelsen for politistudien. For det første er tidshorisonten vesentlig lenger fram, og for det andre - og det er aller viktigst: Poenget med en bredt anlagt politistudie er jo å involvere samfunnet for øvrig i arbeidet med utformingen av framtidens politi. Dette ville legge grunnlaget for en større samfunnsdebatt om Politiet og gi en annen legitimitet enn den lukkede prosessen rundt bemanningsprosjektet. Jeg er selvsagt klar over referansegruppen, men jeg anser likevel ikke at dette har vært en åpen prosess, og Stortinget har heller ingen informasjon om hvordan anbefalinger i bemanningsprosjektet vil bli gjenstand for behandling utenfor politikretser og i Stortinget, og om og når vi får resultatet presentert. Det vet vi pr. i dag ingenting om. Utredningen skal ifølge statsrådens svar være avsluttet 1. juni, og da er det kanskje nærliggende å anta at saken vil bli presentert i budsjettet for 2009. Opplistingen av bemanningstiltak i Politiet i nuet er interessant, men hovedpoenget med politistudien er å gi storting og regjering et mer solid fundament for langsiktige og helhetlige planer for videreutvikling av politi- og lensmannsetaten i Norge. Statsråden problematiserer i sitt svar til komiteen at Høyre har vist til forsvarsstudien som modell for en politistudie. Vårt poeng har aldri vært en blåkopi, men å peke på at vi trenger den samme systematikken og langsiktigheten og en bredere samfunnsmessig tilnærming til en utredning om Politiet, som spiller en så vesentlig rolle i hverdagen og for den enkeltes livskvalitet. Det er få ting som opprører folk mer og som skaper mer uro, enn at Politiet kommer til kort og ikke makter å stille opp for enkeltpersoner og lokalsamfunnet når behovet for hjelp oppleves akutt. Hele samfunnsmoralen utfordres når ordensmakten ikke strekker til. Derfor er det i vår felles interesse å sørge for at Politiet faktisk strekker til. Dette burde derfor vært en sak som samlet Stortinget. Slik blir det jo ikke. Det beklager jeg - når det er ganske åpenbart at politiutviklingen mange steder ikke har holdt tritt med verken oppgavene eller folketallsutviklingen. Oslo har f.eks. siden årtusenskiftet lagt på seg 60 000 innbyggere, eller en by på Tromsøs størrelse, uten at politistyrken reflekterer dette. Et oppslag i VG 1. juni forteller at Stavanger i 2008 har færre politiressurser enn i 1960 - til tross for at kommunen har fått tredoblet sitt folketall i samme tidsperiode. Dette er ikke ment som kritikk mot sittende regjering, men et bilde på at samfunnsutviklingen har gått sin gang, uten at skiftende regjeringer har tatt høyde for befolkningsendringer. Det er gode grunner for å planlegge Politiets slagkraft i et like langsiktig perspektiv som Forsvarets. Å utdanne og oppbemanne Politiet tar tid. Analyser av trusselbildet, kriminalitetsutviklingen og trender i samfunnet generelt er alle faktorer som spiller inn ved fastsettelse av størrelsen på framtidig politistyrke, det behovet de har for kompetanse og standard for utstyr. En politistudie må også innebære nye analyser av situasjonen for Oslo-politiet i lys av hovedstadsoppgaver og et tydelig mer utfordrende kriminalitetsbilde. Å sikre PST nødvendige ressurser til å møte de alvorligste former for kriminalitet må selvsagt også stå sentralt. I Norge sammenligner vi oss ofte med våre naboland. Da bør det være til ettertanke at både Sverige og Danmark i dag har betydelig flere politifolk pr. innbygger enn oss, enda politioppgavene der er færre. Stadig flere lokalpolitikere engasjerer seg for å videreføre et synlig og nært politi, fordi dette skaper trygghet i lokalmiljøet. Dette engasjementet må vi ta vare på. Det kan bl.a. skje ved at kommunenivået involveres og blir hørt i saker som berører landets framtidige politistyrke og oppgaveportefølje. Det har vi etter mitt skjønn ikke vært flinke nok til. Jeg har merket meg at Politiet Fellesforbund, som har vært en pådriver for politistudiet, og som sitter i referansegruppen til bemanningsprosjektet, er helt uenig med statsråden når han argumenterer for at bemanningsprosjektet overflødiggjør en politistudie. Det er nå fristende å repetere en av fjellvettreglene: Vend i tide, det er ingen skam å snu. Hvis statsråden mener alvor med å ansvarliggjøre lokalpolitikerne gjennom politiråd, hvis statsråden ønsker seg et mer effektivt politi i nært samspill med andre sentrale samfunnsinstitusjoner, og hvis han vil ligge i forkant av kriminalitetsutviklingen, hvorfor vil han da ikke ta initiativ til en stor og grundig politiutredning? Hva man kaller barnet - utredning eller politistudie - må være av underordnet betydning, bare dette viktige arbeidet blir gjort.