Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2016-06-08:
Etter denne lange innledningen skal jeg gjenta hva denne saken gjelder, lov om omdanning av statsforetaket Aerospace Industrial Maintenance Norway til aksjeselskap og vedtak om endring i statlig eierpost. La meg aller først takke komiteen for godt samarbeid. Det tok litt tid før vi fant ut at vi egentlig hadde akkurat samme mål. Vi var litt mistenksomme overfor hverandre før vi kunne sette oss ned og skjønne hva vi ville med AIM, og hva målet var langsiktig. Det er altså sjelden jeg kommer med gledesutbrudd fra denne talerstolen, det må jeg innrømme, men dette er faktisk en gladsak som Stortinget bør ta imot med stor entusiasme. Vi trenger flere slike saker. Saken kan potensielt bety flere titalls nye, teknologisk avanserte arbeidsplasser som potensielt kan bli lagt til Rygge i Østfold. Det kan vel ikke være sånn at det er altfor mange arbeidsplasser i Østfold, det er i alle fall noen som kan trenge noen arbeidsplasser i Østfold, og nå kan de altså komme dit. Det er altså en seier for denne regjeringen, og ikke bare negativt om hva som skjer med flyseteavgifter og andre ting. Konkret dreier saken seg om regjeringens beslutning om å omdanne AIM fra statlig foretak til aksjeselskap. Det er en klok beslutning som underlig nok Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet er imot. Heldigvis slutter både Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti seg til løsningen subsidiært. Aksjeselskapet AIM med en statlig eierandel på 50 pst. vil sikre at fremtidig vedlikehold av motorene på F-35 vil kunne bli lagt til Norge. AIM vil kunne konkurrere om vedlikehold også av øvrige lands F-35-motorer. Omdannelsen til aksjeselskap er derfor fremtidsrettet. Bedriften som kommer inn på eiersiden i AIM, vil nødvendigvis måtte investere i utstyr som gjør AIM i stand til å levere konkurransedyktige tilbud. Da snakker vi om hundretalls millioner kroner, eksempelvis en motorbenk, som er meget avansert utstyr. Slike investeringer vil være betydelige, og det er ingen grunn til at dette skal finansieres av skattebetalerne over statsbudsjettet. Privat kapital gir rom for mer fleksibel og kommersiell virksomhet. Det er et godt eksempel på offentlig-privat samarbeid i praksis, hvor det er privat og offentlig kapital, mens private selskaper kommer inn med nye løsninger og konkurransekraft og gjør det mulig å konkurrere ute. Det er noe som staten ikke kan gjøre, eller den har gjort det tidligere, men ikke hatt særlig suksess. 3. juni ble det meldt at AIM Norway har kjøpt Belgium Engine Center, et motorsenter som driver reparasjon og vedlikehold av F-100-motoren, som sitter i kampflyene F-15 og F-16. Dette selskapet er også godt posisjonert for å bli det europeiske motorsenteret for F-35. BEC er eid av Pratt & Whitney, som er en av verdens ledende motorprodusenter. Oppkjøpet innebærer at AIM tar en stor del av dagens marked for vedlikehold av kampflymotorer i 14 ulike land. Bedriften vil da være i god posisjon for kommende avtaler. Omdanningen til aksjeselskap skjer ved at statsforetaket AIM Norway overtar alle eiendeler, rettigheter og forpliktelser i foretaket, samtidig som staten overtar alle aksjene i selskapet. Vedtaket Stortinget fatter i dag, vil gi staten anledning til å redusere sitt eierskap til 50 pst. Staten kan eventuelt også selge seg helt ut av selskapet, men det forutsetter at kjøper allerede innehar en statlig eierandel på minimum 50 pst. Mange vil oppfatte dette som en rettet invitasjon. Det er ikke meg imot. En eventuell transaksjon vil uansett bli gjort etter forhandlinger. Vedlikehold av motorer til kampfly høres kanskje ikke særlig sexy ut, og mange vil kanskje ta imot nyheten med et stort gjesp. Det burde de ikke gjøre. Potensialet innenfor vedlikehold av kampflymotorer er betydelig. Vi snakker potensielt om hundrevis av arbeidsplasser, videreutvikling av teknologisk kompetanse, og ikke minst en bevisstgjøring om at anskaffelser ikke kun har en utgiftsside, som vi har en tendens til å se på, men også en betydelig inntektsside. Det er faktisk slik at norsk forsvarsindustri eksporterer for 99 øre for hver krone vi bruker på å anskaffe forsvarsmateriell. Det er vårt ansvar å videreformidle dette budskapet at forsvarsindustrien har stor betydning for Norge, stor betydning for arbeidsplasser, stor betydning for kompetanse, stor betydning for teknologi, stor betydning for distriktene, stor betydning for underleverandører, og stor betydning for Norge i utlandet. Forsvarsindustrien må vi ta vare på. Den må ikke selges, men bli tatt vare på.