Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-12-10:
Det er viktige saker vi behandler i dag. Jeg skal bare si noen få ord om de tre delene som denne proposisjonen omhandler. Når det gjelder forbrukerrettigheter: Jeg er glad for den støtten vi her får, for dette er et viktig område, et område som undertegnede er særdeles opptatt av – at folk skal både kunne føle at de har og reelt sett ha en sterk sikkerhet rundt forvaltningen av sine sparepenger, enten det skjer i forsikring eller i bank. Derfor har vi strammet opp regelverket når det gjelder såkalte sammensatte investeringsprodukter, så folk skal kunne få en god og skikkelig rådgivning, få informasjon både om risiko og om potensiell gevinst. Det er også viktig at en tar tak i det som i mange tilfeller kan ses på som pågående markedsføring, som vi har sett flere eksempler på. Når det gjelder fripoliser, er det et stort antall. En fripolise er et viktig verdipapir som den enkelte har, og det som ligger i forslaget i dag, er at en her kan øke mulighetene for forvaltningen av dette verdipapiret. Enten kan en beholde det slik det er i dag, eller en kan få et investeringsvalg. Jeg er helt enig i det som representanten Solvik-Olsen er inne på: Her skal rådgivningen, informasjonsplikten – ikke minst i forhold til den risikoen det vil innebære å få et investeringsvalg – være reell. Det er viktig at dette skjer. Dette er et ansvar som den enkelte tilbyder har, men myndighetene har selvsagt også et ansvar for å følge opp at denne valgfriheten faktisk bygger på et reelt grunnlag. Når det gjelder iverksettelse, som bl.a. representanten Kambe var opptatt av, er det mange gode argumenter for at denne iverksettelsen ikke skjer fra 1. januar 2013. Jeg er i ferd med å innhente en vurdering av dette fra Finanstilsynet; jeg skal få den i disse dager. Jeg mener at det ikke vil bli en iverksettelse fra 1. januar 2013, men jeg skal komme tilbake til den eksakte datoen. Det blir noe senere. En viktig grunn til det er at en får sett på dette i et mer samlet opplegg, i sammenheng med de nye utredningene som kommer fra Banklovkommisjonen på den totale pensjonssiden. Når det gjelder spørsmålet om en obligatorisk avgift til sikringsfondet, mener jeg at det er et usedvanlig godt forslag, og grunnen til det er at det er viktig å bygge opp under førstelinjeansvaret i bankene. Solide banker er et konkurransefortrinn. Det at banker har god kapitaldekning, det at banker er medlemmer av en god innskuddsgarantiordning, er viktig, og det er ingen tilfeldighet at undertegnede har drevet utstrakt virksomhet for at Norge skal kunne beholde den gode innskuddsgarantiordningen som vi har i dag. Når det gjelder datterbanker av utenlandske banker som opererer i Norge, er disse pliktige medlemmer i ordningen, og de må betale inn på linje med norske banker. Filialer av utenlandske banker kan søke medlemskap; i dag er sju utenlandske banker med filialer i Norge medlemmer. De vil da måtte betale mellomlaget mellom den ordningen de har i sitt eget land, og den norske ordningen på 2 mill. kr. Jeg har også lyst til å understreke at det å styrke innskytergarantier ikke er noe særnorsk fenomen; dette skjer i flere land. I Norge utgjør nå sikringsfondet om lag 0,8 pst. av BNP. Både Sverige og Tyskland har som mål å bygge opp innskuddsgarantiordninger tilsvarende 2,5 pst. av BNP. De har startet den veien, i tillegg til at banker også der vil måtte delta i særskilte innskuddsgarantiordninger. Så når det gjelder rammevilkår for banker, vil jeg også komme tilbake til dette, for det dreier seg om både kapitalkrav, likviditetskrav og det såkalte makrotilsynet. Det er viktig at vi ser på helheten når det gjelder de krav vi stiller banker og finansinstitusjoner overfor, men dette vil jeg komme tilbake til i Stortinget, for dette er en viktig sak som også Stortinget må få ha synspunkter på.