Oddvard Nilsen (Høyre), 2001-05-03:
Det var i grunnen ikke meningen å ta ordet en gang til, men når man på en måte blir direkte kalt opp, får man gjøre det. Kort og greit til hvordan vi ser på dette med kollektivtransport: Jeg har aldeles god samvittighet. Det vil ikke være ukjent for komiteen at det faktisk var Høyre som i budsjettet for 2001 lanserte ideen om ungdomskortet. Jeg ser at statsråden i etterkant har vært ute og sagt at det er en god idé – flott, kjempebra. Det er vi som på en måte også har sagt at vi burde få i gang kvalitetskontrakter, sørge for at man fikk økt betaling dersom man greide å få tak i flere passasjerer. Det var også vi som i Nasjonal transportplan la inn penger til kollektivtransport. Jeg er enig med representanten Dørum og tror ikke det er mulig å få til noen skikkelige håndgrep i norsk kollektivtransport hvis man ikke på den ene siden ser på hvorledes man skal utnytte pengene bedre, og på den andre siden også innser at det kommer til å koste noen kroner. Det er vi villig til å gjøre. Og uansett hva som måtte skje etter valget, kommer vi til å stå på det standpunktet. Men det er et sett av virkemidler man må sette inn. Jeg tror ikke vi finner en løsning ved å velge ett, og vi er villig til å diskutere dette. Men akkurat på dette området har jeg ganske god samvittighet i forhold til den holdning partiet har hatt. Når det gjelder Oslo og piggdekk, som representanten Sverre Myrli var inne på, så er det riktig at Høyre var imot. Nå lar alternativ seg aldri bevise her i verden, men vi får jo se hva Bergen oppnår på piggdekk uten piggdekkavgift. Det er ikke helt sikkert at man alltid må piske. Det kan godt tenkes og ja, jeg tror at mennesker er fornuftige. Driver man skikkelig informasjon og forteller mennesker at dette er fornuftig, er min grunnholdning at jeg tror folk opptrer miljøvennlig. Men da må man også på en måte stimulere til å gå i den retningen. Det er klart at der har vi kanskje forskjellig politisk ståsted. Jeg tror på det, og mener at dette kan man utmerket godt få til. Når det gjelder veiprising knyttet til Oslo, synes jeg det er en interessant diskusjon. En av de diskusjonene som kommer til å komme om veiprising, er jo selvsagt: Hvem er det i virkeligheten som betaler? Tar man f.eks. det stedet min dialekt sier jeg kommer fra, så har altså Askøybrua i dag en bompengetakst på 60 kr – 100 kr frem og tilbake, Nordhordlandsbrua har det samme og Osterøybrua har det samme. En ung mann eller kvinne som har betalt bompenger i hele bompengeperioden på den broen, vil ha betalt 185 000 kr i bompenger pluss renter når broen er nedbetalt. Skal de da også møtes med veiprising på 60 kr etterpå? Ser man ikke at hele forutsetningen som lå til grunn, nemlig at de en gang skulle kunne kjøre inn gratis fordi de har betalt inn så mye penger, blir borte? Ser man ikke at hele systemet, hele tilliten til det politiske systemet vil smuldre bort fordi man føler seg lurt? Det er en av mine hovedgrunner til at jeg er imot veiprising som sådan fordi det er et virkemiddel som kommer til å bli brukt til å begrense trafikken, men som også kommer til å bli en inntektskilde. Og det er kun mulig for storbyene å innføre det, og det er de som bor utenfor storbyene, som skal betale, og de har allerede betalt både på vei og på bro.