trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marianne Haukland (Høyre), 2021-06-09:
Jeg er veldig stolt over at våre partier og Høyre i regjering har tatt tak i Opplysningsvesenets fond. Som det nevnes fra talerstolen, kommer denne loven etter at komiteen har behandlet en melding om Opplysningsvesenets fond, og nå får vi endelig på plass en ny lov som gjør at eierforholdene blir mer hensiktsmessige og framtidsrettede. Verdiene i fondet skal fordeles mellom staten og Den norske kirke, der Kirken skal beholde de eiendommene som er særlig viktige for dem. Når det gjelder verdiene i fondet og overskuddet, skal dette forvaltes av Kongen etter Grunnloven § 116, til gagn for presteskapet og opplysning. Komiteen legger også vekt på at staten skal fortsette å ha et viktig ansvar når det gjelder istandsettelse av kulturhistorisk viktige kirkebygg. Det er viktig. Derfor må vi også være tydelige på at vi er imot mange av forslagene fra Arbeiderpartiet og SV om å endre tomtefesteloven. Vi mener disse forslagene ikke passer seg her, og at Stortinget allerede har behandlet dem, meg bekjent, og avvist forslagene. Jeg mener partiene i denne saken også fører en politikk som ville medført at man tappet verdier fra fondet ved å foreslå at tomtene som er festet, skal innløses til lav pris. Det vil direkte sabotere formålet, som er å sikre overskudd til å kunne ta på seg viktige oppgaver for kirkebyggene, som jeg nevnte. Forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet vil gå direkte imot formålet med lovens § 2 om å sikre at verdiene i fondet blir forvaltet i samsvar med Grunnloven § 116. Vi mener at forslag nr. 5, fra Senterpartiet, er inne på en litt mer konstruktiv linje for hvordan man kan styrke arbeidet med istandsettelse av gamle kirker der kommunalkapital kan stilles som egenkapital, og dette kan man vurdere å se på. Det er viktig at man har forståelse for at kommuner ikke nødvendigvis ville stilt likt inn mot fondet dersom dette blir en løsning, men det oppfyller hensikten i forvaltningen om at kommunene fortsatt skal ha et viktig ansvar for kirkebyggene. Men vi kommer ikke til å støtte dette i denne omgang fordi det er uheldig å forskuttere disse kriteriene som legges til grunn for prioriterering av kirker. Jeg mener at denne regjeringen virkelig har levert når det gjelder Opplysningsvesenets fond. Det er den første reelle endringen som er blitt gjort i fondet etter at stiftelsen ble etablert i 1821.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
I denne saken er jeg og Arbeiderpartiet noe så sjeldent som enig både med foregående taler, som representerer regjeringspartiene, som avviser dette forslaget, og med forslagsstillerne fra SV, som ønsker å innføre en fravikelig samboerlov. Dette er ikke enkelt. Hvordan folk skal regulere livet sitt og forholdet sitt, får de bestemme selv. Velger man ekteskap, innebærer det både store forpliktelser og fordeler av juridisk art som folk går inn i med vitende og vilje. At folk velger samboerskap, er det mange grunner til, og det er ikke nødvendigvis slik, som også foregående taler sa, at man derav ønsker noen nærmere juridisk regulering av samboerskapet. Det må vi respektere. Samtidig vet vi at det er store misforståelser og mangel på kunnskap ute og går knyttet til hva samboeravtaler bør og kan inneholde, og hvor formelle og hvor gjeldende man gjør disse avtalene der man ønsker å regulere samlivsformen sin – samboerskap. Så vet vi at når samboere går igjennom brudd, er det statistisk sett kvinner som kommer dårligst ut av det. Det får store konsekvenser for den enkeltes liv og også rammer rundt unger. Det er ikke slik at Arbeiderpartiet ønsker å innføre en fravikelig samboerlov. Jeg ser litt for meg at når man kommer dit hen at man skal ta opp spørsmålet – skal vi regulere samboerskapet vårt gjennom en lov? – blir det litt som å sitte og fri og kanskje få nei. Hva hvis den ene parten ikke ønsker det? Det må være en kjip situasjon. Men vi synes at problematikken er viktig, og vi ser ingen grunn til at ikke spørsmålet skal utredes på nytt, at man ser på alle sidene ved dette. Men det er altså ikke slik at Arbeiderpartiet vil utrede med sikte på å innføre, vi vil utrede for å få mer kunnskap. Derfor tar jeg opp det forslaget som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV står sammen om, om en utredning.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Representanten Henriksen og representanten Giske var innom flere av de forslagene Arbeiderpartiet har reist i denne saken som ville ha gjort loven bedre. Vi i denne komiteen har diskutert mye barnevern i denne salen de siste fire årene, og i forbindelse med mye av den utålmodigheten som vi i opposisjonen har vist når det gjelder forbedringer i barnevernet, er det blitt henvist til at denne loven skulle revideres. Det er på høy tid – det er 30 år siden sist – og loven er på veldig mange områder blitt bedre. Nå er det slik at en lov kan være så god den bare vil, den kan ha de beste intensjoner, men den må kunne etterleves der ute i virkeligheten. Som også flere andre har pekt på, er virkeligheten der ute i barnevernet betenkelig. Det er en ressurskrise. Det er ikke uten grunn at de barnevernsansatte selv gjennom f.eks. kampanjen #heierna de siste fire årene har skreket ut om at de har for mange saker og for få kollegaer, og at de er bekymret for at de ikke får gjort gode nok vurderinger i hver enkelt sak. Det burde gjøre inntrykk på oss i denne salen. Det er også derfor vi i Arbeiderpartiet i hvert eneste statsbudsjett har lagt inn flere hundretalls millioner kroner for å gi disse barnevernsansatte flere kollegaer. Vi trenger flere stillinger i barnevernet, og den opptrappingen med øremerkede stillinger som vi holdt på med under åtte år i rød-grønn regjering, er brutt. Vi er imot at det øremerkede tilskuddet til stillinger i barnevernet nå legges inn i kommunerammen. Vi frykter at det gjør at det ikke blir noen opptrapping i antall kollegaer til disse verdifulle barnevernsansatte. I tillegg overføres nå flere oppgaver fra det statlige barnevernet til det kommunale. Vi er bekymret for at ressursene ute i kommunene, med en kommuneøkonomi som allerede er skrapt til beinet, vil gjøre at de ikke er i stand til å følge opp dette på best mulig måte. Vi har etterlyst lovnader om økte bevilgninger og en oversikt over hvordan dette kan følges opp i kommunene. Økonomi og ansvar må henge sammen. Vi har ikke sett at regjeringen har fulgt opp Stortingets vedtak – som også Kristelig Folkeparti var med på før de kom i regjering – om at vi må fase ut de kommersielle kreftene i barnevernet. Alle barn er unike, alle barn er forskjellige, og barn i en sårbar situasjon er det som minst egner seg for standardisering, anbud, kommersialisering og privatisering. Vi må få en slutt på dette. Skattepengene til folk skal gå til omsorg, ikke til profitt i skatteparadiser.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-06-09:
Vi i Senterpartiet mener at det selvfølgelig er opp til hvert enkelt par å velge sin tilnærming når det gjelder samlivsform. Noen velger ekteskap, andre velger samboerskap, og begge deler er lov. Her bør staten vokte seg vel for å gripe for dypt inn i privatpersoners livsvalg. Så er det ikke helt det denne saken handler om, for all statistikk tilsier at samlivsbrudd rammer skjevt økonomisk, og i stor grad kommer kvinner dårligst ut. Dermed blir dette et spørsmål om likestilling, og også et spørsmål om barns levekår. For – la meg si – to år siden hadde vi i komiteen et større seminar initiert fra oss i Senterpartiet om denne problematikken, hvor vi ble servert veldig mange gode argumenter for hvorfor det burde være en lov om det vi diskuterer i dag. Et av dem er at enslige mødre etter et samlivsbrudd uten kontrakt er en av gruppene som virkelig faller inn under fattigdomsgrensen. Derfor setter jeg veldig pris på at SV løfter problematikken ved å fremme et forslag. Men vi er nok på samme linje som Arbeiderpartiet og mener det er prematurt bare å slå det fast – noe som dette må selvfølgelig utredes, og det kommer vi til å støtte. Siden problematikken er såpass vanskelig, hadde vi håpet at en utredning var noe regjeringspartiene også kunne vært med på. Heldigvis registrerer jeg at saksordføreren sier at dette er en problematikk som det bør jobbes med framover. Og når jeg nevner saksordføreren, dette var hennes siste sak, får jeg bare lyst til å påpeke at saksordføreren kanskje har vært en av de mest grundige, detaljstyrte og arbeidsomme saksordførerne vi har hatt i komiteen. Jeg hadde bare veldig lyst til å si det. Det har jeg alltid lagt merke til – så takk for det.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-06-09:
Vi har i alle i disse årene fått veldig mange gode forslag til hvordan barnevernet skal forbedres. Sammen med et flertall i komiteen, inkludert Kristelig Folkeparti, har vi i Senterpartiet skrevet at vi ønsker å få utredet videre spørsmålet om å dele barnevernet inn i et tvangsbarnevern og et hjelpebarnevern. Vi peker også på det nedsatte ekspertutvalget. Mener statsråden det er riktig at ekspertutvalget skal ta den jobben og utrede akkurat det spørsmålet, og vil han sørge for at de gjør det? Egentlig er jeg veldig interessert i hva statsråden faktisk tenker om det spørsmålet.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-06-09:
Jeg vil ta opp tråden etter deler av innlegget til foregående representant, om dette som har med ressurser å gjøre. Ved årsskiftet skal barnevernsreformen implementeres. Meg bekjent er det foreløpig ikke noen ordentlig oversikt over eller helt utredet hvor dyrt det blir. Nå vedtar vi en ny lov, og det kommer sikkert noen ekstra kostnader i forbindelse med det vi vedtar i dag. Jeg hørte representanten Grimstad snakke varmt om resultatene i Færder kommune, som har vært en slags pilotkommune for reformen. Jeg har også vært på besøk der og snakket med dem som jobber der. De har hatt mange gode forslag, bl.a. har de hatt sin egen barnevernsinstitusjon. Det mente de var veldig viktig for en kommune å kunne ha. Det var én av de tingene de gjorde i Færder som regjeringen har sagt at man ikke skal implementere i den nye barnevernsreformen – fordi det blir for dyrt. Jeg har vært rundt omkring i mange andre kommunale barnevern, og de er veldig engstelige, for de vet ikke helt hvordan de skal være sikre på at de får finansiert alt det de skal gjøre innen reformen trer i kraft. Så jeg håper at ministeren – siden han er her – kan si noe om framtidsutsiktene til finansieringen av reformen når den skal implementeres i 2022. Kan han berolige kommunepolitikere, og ikke minst kommunalt ansatte i barnevernet, som allerede er bekymret for at det er for lite ressurser?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-06-09:
Lovsaken vi behandler nå, er – som saksordføreren gjorde godt greie for, og som også andre har pekt på – en oppfølging av det konstruktive arbeidet som vi hadde i komiteen sammen med departementet – og etter hvert Stortinget – for å finne en god løsning og eieravklaring for Opplysningsvesenets fond, med det viktige premisset at verdiene som er igjen, i det nye fondet, skal brukes på kirkevedlikehold. Da hadde vi også avtalepunkter om hvordan vi i Stortinget videre skal behandle forvaltningen av det nye fondet med tanke på alt fra sikkerhetspolitikk til festetomter og kommunenes syn i disse sakene. Den behandlingen ser jeg fram til. Det blir spennende. Det er ikke gitt hvordan det ender, så det gleder jeg meg til. Dette er en ganske kurant lovsak, men jeg har selvfølgelig noen innvendinger. Det er litt synd at det har oppstått en del usikkerhet hos noen av aktørene som dette berører sterkt, bl.a. KA, om at Kirken ikke skal bli godt nok ivaretatt i den prosessen som er på gang nå. De har ønsket seg en avtale for å sikre at Kirke og stat er likeverdige parter i den prosessen, og jeg skulle nok ønske at vi hadde fått støtte til forslaget om å få på plass en slik avtale. Og jeg skulle selvfølgelig gjerne hatt flertall for forslagene våre for å sikre målet om at kirkebyggvedlikeholdet vårt skal bli bedre – at det hadde blitt sikret i større grad. Men jeg registrerer med håp at det kan være at i hvert fall det siste forslaget vårt, som representanten Haukland var innom, kan bli mottatt forholdsvis positivt av opposisjonen. Med det tar jeg opp våre forslag.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2021-06-09:
Dette er en god og svært viktig lov, og jeg forstår godt begeistringen den har gitt. Det er også veldig gledelig at det nå legges fram en slik lov etter anbefalingen fra etikkinformasjonsutvalgets rapport og lovforslag, et utvalg som ble nedsatt etter anmodningsvedtak som vi i Senterpartiet var med på. Åpenhetsloven skal altså fremme virksomheters respekt for grunnleggende menneskerettigheter og anstendige arbeidsforhold og bidra til mer åpenhet i virksomhetene. Den vil være et verktøy for forbrukere, fagforeninger og andre som er opptatt av hvordan virksomheter opererer og varer produseres. Denne loven har skapt stort engasjement, som saksordfører snakket om, vi så det tydelig i høringen, og det er helt forståelig. Med denne loven får vi som forbrukere en styrket rett til informasjon om hvordan produktene vi kjøper, er produsert. Det er bra siden forbrukerne i dag er blitt mye mer bevisste på både hva de kjøper, hvordan det de kjøper, er produsert, og under hvilke forhold det er produsert. Folk vil f.eks. vite om maten inneholder høye nivåer av antibiotika, eller om det er barn som har sydd klærne de har på seg. For to ukers tid siden så jeg sammen med sønnen min på elleve år den anerkjente reporteren Stacy Dooleys dokumentar om hvilke hårreisende forhold klærne i kjedebutikkene våre blir produsert under. I land som Kasakhstan tømmer jeansproduksjonen gedigne geografiske områder for vannressurser – mens innbyggerne i Indonesia, de fleste svært fattige, som lever i de storbyene som produserer klær, må bade i og drikke giftig vann som følge av alle kjemikaliene klesfabrikkene bare tømmer ut i alle vassdragene. Sønnen min var om mulig mer uvel og sjokkert enn meg og spurte hvordan vi kan unngå å kjøpe klær lagd på dette viset. Da sa jeg at det blir enklere når mamma på jobben snart har vært med på å vedta en lov om å gi slik informasjon. – Vel, da står det kanskje også at genseren er lagd i Indonesia? spurte gutten min. – Nei, dessverre, det vil ikke regjeringen og et parti som heter Fremskrittspartiet være med på, måtte jeg svare da. Både sønnen min og Senterpartiet er svært skuffet over at det ikke blir flertall for forslaget til Senterpartiet, Arbeiderpartiet og SV om å stille krav til at virksomhetene som omfattes av loven, også skal pålegges å offentliggjøre varens produksjonssted. Senterpartiet mener loven også hadde blitt enda bedre om ILOs definisjon av anstendig arbeid hadde blitt lagt til grunn, og at man brukte betegnelsen «anstendig arbeid» i stedet for «anstendige arbeidsforhold». Vi mener også at barns menneskerettigheter hadde blitt enda bedre ivaretatt om loven hadde henvist til FNs barnekonvensjon. Men jeg synes i det hele at det er god grunn til å være fornøyd med at det som ser ut til å være den aller siste saken komiteen debatterer i denne salen i denne stortingsperioden, er av en sånn karakter at vi kan si oss fornøyd med at vi har gjort et godt stykke arbeid.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-06-09:
Jeg har lyst til å knytte noen kommentarer til noen av innleggene. Først tror jeg det er viktig å si fra denne talerstolen at fosterhjemsforeldre gjør en formidabel innsats, og at det i den loven som ligger på bordet nå, er foreslått at de får utvidede rettigheter. En av disse var representanten Grimstad oppe på talerstolen og var utålmodig på vegne av, og jeg kan forsikre om at det er vel også hele komiteen. Når det gjelder Sivilombudsmannens merknad angående institusjonsbarnevernet og bruk av tvang, vil jeg påpeke at det nå er lagt inn i lovforslaget hva Sivilombudsmannen ønsket. Så det ligger faktisk inne i lovforslaget slik det er nå, og det er en forbedring. Jeg har også lyst til å si litt om EMD-dommene. Jeg vil påpeke at Landsforeningen for barnevernsbarn har adressert en bekymring knyttet til retten til familieliv – det var der vi ble dømt – og de er engstelige for at barnets beste skal lide på bakgrunn av foreldrenes rettigheter. Da kan jeg forsikre dem som er bekymret for det, om at det skal det ikke. Det er barnets beste som går foran foreldrenes rettigheter og ønsker. Når det gjelder forslaget fra SV om rettighetsfesting av en tillitsperson, kommer ikke vi til å stemme for det. Vi mener at slik som saken ligger, og er lagt inn i loven nå, vil det skje en forskriftsfesting av tillitspersonenes oppgaver, og det tenker vi blir ganske godt ivaretatt. Jeg vil også påpeke at når ekspertutvalget er ferdig med sitt arbeid, kan det også godt være at loven kommer til å få endringer. Jeg merker meg at noen ønsker at den delen som omhandler den akutte delen av barnevernet og omsorgsovertakelse, hører hjemme i eksempelvis spesialisthelsetjenesten, og vi kan ikke se bort fra at det fortsatt kan komme endringer. Men det jeg synes er viktigst her i dag, er at det slås så ettertrykkelig fast at det er barns rettigheter som må ligge til grunn, uansett organisering av barnevernet.
Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2021-06-09:
Jeg vil bare fremme de forslagene som komiteen er enig om. Det er kanskje unødvendig, men greit å presisere at de blir fremmet. Jeg er veldig enig i at tillit er utrolig viktig når det gjelder barnevernet. Jeg tror iallfall at det er to ting komiteen nå har vært opptatt av som vil gi både innsyn og mer tillit. Det gjelder det som blir kalt second opinion, eller at man nå ber departementet vurdere hvordan det kan gjøres i saker som gjelder omsorgsovertakelse, og særlig der hvor det er akutte omsorgsovertakelser. Jeg tror også det gjelder dette kravet vi har om å utrede autorisasjon. Det handler om kompetanse, men det handler også om tillit til en yrkesgruppe som blir enda mer forsterket. Jeg merker meg at vi, i forbindelse med loven, selvsagt også kommer innom dette med ressurser i barnevernet. Gjennom den tiden som har gått, iallfall de siste tre årene, er det blitt ansatt flere i barnevernet i kommunene, og jeg mener også at kommunene og kommunepolitikerne er i stand til å prioritere gode tiltak innen skole, helse og ikke minst barnevern. Det er det forebyggende arbeidet kommunene skal drive med, som forsterkes i denne loven. Det skal forhindre at det går så langt at vi må inn med omsorgsovertakelse, men gjøre at vi kommer inn med hjelpetiltak til den enkelte familie. Og der har vi igjen dette med tillit. Jeg skulle ønske det var slik at den enkelte familie som opplevde at de hadde problemer, faktisk henvendte seg til barnevernet og ba om hjelp, slik at man faktisk kunne få gjort det som skal til for at barnet får en trygg oppvekst. Kommuneøkonomien er økt, de frie inntektene er økt, og jeg har tillit til at politikerne, når de får fremlagt en sak om tilstanden i barnevernet, faktisk også vil stille de riktige og gode spørsmålene og prioritere. Det er jo en politikers plikt. Da jeg selv satt i kommunestyret, brukte vi meget lang tid på å diskutere tilstanden både i skolene, i sykehjemmene og i hjemmetjenestene, men barnevernet var kun et vedlegg, der man rett og slett snakket om hvor mye det kostet, mens innholdet og hva som skjedde, ble veldig langt borte fra politikerne. Så til dette med å utsette lovbehandlingen: Jeg merker meg at man ønsker å utsette behandlingen av kapittel 10, men jeg er opptatt av at vi får vedtatt kapittelet. Det er gjort store forbedringer i komiteen i § 10-2, som jeg har nevnt tidligere, og jeg tror også det er viktig å vente på ekspertutvalget, som gjør at det kan komme ytterligere forbedringer.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Det ble pekt på de ideelle organisasjonenes rolle i barnevernet, og den 28. mai 2018, for tre år siden, fattet Stortinget et vedtak om at de ideelle skulle prioriteres på bekostning av de kommersielle når det gjaldt avtaler med staten. Siden da har det egentlig gått feil vei. I hvert fall er de ideelle sterkt bekymret. De er også sterkt bekymret over de signalene som ligger i denne loven, fordi regjeringa og statsråden bruker samme betegnelse på ideelle aktører og private kommersielle aktører. Kirkens Bymisjon, Ideelt Barnevernsforum og Virke ideell og frivillighet sier at regjeringa overstyrer. Hvorfor denne overstyringen i toppen?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Nå kuttes det jo i revidert i institusjonsbarnevernet, men det er en annen sak. Vårt forslag lyder: «Stortinget ber regjeringen sikre at ideelle aktører fortsatt kan levere tilbud for målgruppene «omsorg for barn under 13 år» og «rusbehandling».» De ideelle har pekt på en annen virkelighetsforståelse enn den statsråden gir uttrykk for, så enten må statsrådens innlegg tolkes slik at han ikke har stort nok gjennomslag i regjeringa til at han kan forsikre de ideelle aktørene om at det skal gå den riktige veien, eller så er det andre i regjeringa som overstyrer statsråden når det gjelder ideelle og kommersielle aktører. Men mitt spørsmål er todelt: Det ene er: Hvorfor kan ikke statsråden signalisere at forslag nr. 8 kan være et godt forslag, og at en bør stemme for det? Det andre er: Hvorfor har ikke statsråden kommet med en tidsplan for å imøtekomme de ideelle aktørene for å finne gode løsninger på framsettelsen av vedtaket om ideelle aktører i barnevernet?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Igjen må jeg bare konstatere at virkelighetsoppfatningen til de ideelle aktørene og det som blir sagt i denne proposisjonen, er ulik det som statsråden snakker om. Jeg blir også litt i stuss om statsråden snakker på vegne av Kristelig Folkeparti eller på vegne av regjeringa. Jeg forholder meg til regjeringa. Jeg forholder meg til det som står i proposisjonen, og der er det uklart hvordan de ideelle aktørene skal få oppfylt sin rettmessige virksomhetsandel i barnevernet, og som Stortinget med Kristelig Folkeparti som medforslagsstiller, eller som gjorde at vi fikk flertall, sikret. Nå er det altså en stor uro blant de ideelle for den tidsplanen – hvordan dette skal realiseres. Det har gått tre år til nå, og det er tre år igjen til vi har 2025 på budsjett. Hvordan skal man sikre at det skal skje i løpet av de siste årene?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Når vi diskuterer sånne teknikaliteter som vi holder på med i dag, som er veldig viktige, glemmer vi ofte hvem som er heltene i historien. Heltene i denne historien er de barna som hver eneste dag reiser seg, tar på seg ryggsekk, går på skolen, er redde, har store bekymringer og ikke vet hvordan den neste timen skal bli. Det er de barna og de familiene vi skal lage et rammeverk for. Det er gode intensjoner i loven. Det har alle sagt i dag, og det er også konkrete, gode forslag. Men det som er utfordringen for oss i Arbeiderpartiet, er at det ikke er så god sammenheng i rammene rundt. Det mener jeg føyer seg litt inn i en del av politikken som kommer fra denne regjeringa: Det er gode intensjoner, men de blir ikke fulgt opp med ressurser og økonomi. Flere har pekt på kommuneøkonomien, personellkrisen. Man får ikke rettssikkerhet ut av barnevernet hvis man ikke har nok og gode nok folk til å bruke den tida de trenger til f.eks. å skape en god dokumentasjon. Jeg mener forebyggingen og det som skal til, er for dårlig beskrevet i loven og i meldinga. Jeg nevnte i mitt innlegg et eksempel med myndiggjøring av barnevernet. Det er en stor diskusjon. Det er en stor diskusjon der ute. Hvordan skal et barn som barnevernet mener bør ha hjelp hos A-BUP, agere når A-BUP som spesialisttjeneste kan si nei og barnevernet blir sittende med det barnet og den familien? Det er en stor utfordring å få sammenheng i tjenestene, og det er ikke adressert i dette lovframlegget. Det samme gjelder tvang. Det pågår et stort arbeid knyttet til tvang i psykiatrien eller i psykisk helsevern, men det er veldig lite diskutert her. Så kommer altså Helsetilsynet og Sivilombudsmannen og sier at det er en så stor svikt i dette at de ber oss utsette dette kapittelet. Og det foreslår vi. Det er også sånn at vi faktisk har vedtatt at regjeringa skal følge opp disse tiltakene. En liten ting til Venstre: Venstre sitter i regjering, og det er ganske underlig at en representant fra Venstre ber Arbeiderpartiet redde Arbeiderpartiets ordfører og et tiltak som er i Færder. Jeg kan trøste representanten fra Venstre med at vi har god kontakt med Færder, og vi er enig i at det burde kunne videreføres.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Jeg skal være kjapp. Jeg vil bare uttrykke en beklagelse for at det ikke er større enighet om en så viktig sak som dette – for Norge, for barna og for Stortinget. Det skal jeg bare ha sagt. Så kan man jo si at det ikke er kuttet, men man kan vel si at bevilgningen er tatt ned. Det er en annen måte å si det på. Når det gjelder de ideelle, vil jeg bare nevne og vise at det er en forskjell mellom forslagene, selv om regjeringspartiene sier at de vil lytte til dem. Det er en forskjell. Det står i forslaget fra Arbeiderpartiet og de andre partiene at vi skal sikre at de ideelle «får» sin andel, mens regjeringspartiene sier «kan» – det er det symbolske bildet som de gir til de ideelle aktørene. Bemanning: Alle aktører har i alle budsjettrunder pekt på behovet for mer bemanning. Barna har nå levd der ute i åtte år med denne regjeringa, og den har ikke lyttet til det.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Takk til saksordføreren. Som saksordføreren sa, følger dette opp den meldinga vi hadde til behandling i forrige sesjon, var det vel. Men forslaget til ny lov gjelder en beslutning om hvordan disse verdiene mellom staten og Den norske kirke skal fordeles. Arbeiderpartiet vil bare knytte noen kommentarer til det vi mener bør være et overordnet prinsipp. Opplysningsvesenets fond, OVF, er fortsatt blant Norges største grunneiere, i og med at de har om lag 1 300 bygninger, et skogs- og bruksareal på om lag 920 dekar, et jordbruksareal på 25 000 dekar og rundt 6 200 kontrakter om tomtefeste, hvorav om lag 3 500 gjelder tomter til bolighus, 200 fritidshus og 1 400 gjelder tomter til offentlige formål. Arbeiderpartiet er opptatt av at det sikres et bredere samfunnshensyn enn det som følger av inntjeningsbehov i forbindelse med realisering av disse verdiene. Vi ønsker også at rettighetsavklaringer skal bidra til at festekontraktene kan tilbys innløst. Fellesskapet trenger flere områder til allmenn bruk, til friluftsliv, jakt og fiske. Dette bør sikres gjennom prosessen med fondsdelinger. Arbeiderpartiet ønsker også at en bruker mulighetene til å innløse festekontrakter, og viser til vårt forslag om avvikling av lov av tomtefeste og forbud mot inngåelse av nye festeavtaler for bolig- og fritidseiendommer. Det er nå behandlet i justiskomiteen, så vidt jeg vet – hvis ikke ligger det der fremdeles. Jeg tar herved opp de forslagene Arbeiderpartiet er en del av i saken.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Jeg har bare lyst til å bore litt i dette med anstendig arbeid og arbeidsliv. Det er ingen tvil om at ILOs definisjon av et «anstendig arbeidsliv» er bredere enn det man kan tenke seg ligger i «arbeidsforhold». Alle bærekraftsmålene viser at man må ha en helhetlig tilnærming til arbeidslivet for å sørge for at bærekraftsmålene skal oppnås. Derfor synes jeg, som jeg sa i innlegget mitt, det er underlig at regjeringa velger ikke å ta i bruk ILOs begrepsbruk, som er kjent. Dette er et internasjonalt begrep som alle vet hva dreier seg om. ILO har jobbet i mange år, og de har fått gode resultater. Samtidig skriver posisjonen at de anser det å være en språklig endring. Hvordan tolker statsråden disse to forskjellige begrepene?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Vi er inne i en vente-og-se-modus fra denne regjeringa, og det er vi jo vant med. Likevel kan jeg ikke forstå hvorfor det skal brukes et nytt begrep, som ikke er brukt før. I regjeringa finner man altså på et nytt begrep. Da spør jeg igjen: Hva er årsaken til at man ikke kan bruke et begrep som er kjent og etablert, og som de forskjellige partene i arbeidslivet har brukt i mange år? Jeg lurer på om det kan ha som bakgrunn det vi også har sett i Granavolden-plattformen – at en ikke egentlig er veldig begeistret for det organiserte arbeidslivet.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2021-06-09:
Jeg skal ikke bore i dette, og jeg skal ikke bli ironisk, men jeg må si at det er underlig – når vi har en organisasjon i ILO, som har et tett samarbeid med alle statene i hele Europa og i hele verden, og som har brukt dette begrepet i så mange år – at det skal passe bedre i lovteksten å bruke «arbeidsforhold». Jeg skjønner ikke hva det er i lovteksten som gjør at ikke «et anstendig arbeidsliv» kan passe godt i lovteksten. Det er kjent, det er brukt. Innholdet er mye mer kjent i arbeidslivet i hele verden enn «arbeidsforhold». Jeg tror statsråden kanskje må forsøke å forklare meg det en gang til. Er det viktigere å få inn i lovteksten noe som passer i lovteksten, enn det er å bruke et begrep som er godt kjent i hele verden, som bygger på alle bærekraftsmålene, og som sikrer folk et anstendig arbeidsliv?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2021-06-09:
Det er et veldig stort behov for fosterhjem i Norge, og det er et uttalt politisk mål at samfunnet skal legge best mulig til rette for barn i fosterhjem, og utvikle nye og livslange relasjoner. Jeg synes det er utfordrende at Stortinget allerede har vedtatt en sak for lenge siden som sier noe om hvordan man skal følge opp fosterhjem der den ene f.eks. blir uføretrygdet. Selv om Stortinget har vedtatt dette, er det fremdeles hull i regelverket i dag som gjør at man hindres i å rekruttere nye gode fosterhjem bare fordi man kan risikere at økonomi her blir et drivende spørsmål. Når ser statsråden for seg at det snart fire år gamle «snarest»-vedtaket som vi i dag igjen stadfester, skal bli gjennomført? Er det uker, er det måneder?
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2021-06-09:
Jeg tenkte å kommentere litt mer generelt, ut fra Fremskrittspartiets synspunkter i denne saken. Nå ble ordet «kommunepolitikere» nevnt. Jeg har nevnt det veldig mange ganger før i saker som omhandler barnevern, fordi jeg selv har møtt kommunepolitikere som ikke vet at de har ansvar for barnevernet i sin kommune – meget, meget urovekkende. Imidlertid er det gjort noen grep i lovverket her som jeg er veldig glad for, men jeg tror det er helt riktig å tenke slik Fremskrittspartiet har foreslått, at man bør utrede en todeling av barnevernet der kommunene i hovedsak skal ha ansvaret for forebyggingen – det er der den kanskje aller viktigste jobben gjøres – og at staten har ansvaret der man eventuelt må gripe inn. Fremskrittspartiet har også fremmet et forslag om at regjeringen snarlig bør legge fram en sak om bruk av opptak av samtaler i barnevernssaker. Her vil jeg si at regjeringen er på overtid, ettersom Fremskrittspartiet, slik jeg tolker det, egentlig har fått gjennomslag for dette tidligere. Det overrasker meg veldig at regjeringspartiene ikke kan støtte dette forslaget. Vi ber også regjeringen om å sikre at partene i en barnevernssak skal få rett til å skifte saksbehandler. Jeg ser at det kan være noen problemer tilknyttet det, hvis man f.eks. skulle skifte 100 saksbehandlere, men prinsippet om at man skal ha en rettssikkerhet, er likevel det viktige og det riktige. Man har mulighet til å skifte i andre tilfeller, så dette burde også være en mulighet innenfor barnevernet, der man vet at dårlig personlig kjemi og skjæring mellom en familie og en saksbehandler gjerne er grobunn for ytterligere konflikt, og noe som bør avverges. Dette kunne man her i dag også gitt rett til, og det ville kanskje forbedret samarbeidsklimaet. Vi mener også at regjeringen bør sikre at leverandører av tjenester til barnevernet behandles likt. Det er et likhetsprinsipp som også er viktig for Fremskrittspartiet, selv om vi vet at mange partier i denne salen i dag har en aversjon og en agenda mot private leverandører. Sist, men ikke minst ønsker vi at det legges fram en sak om å erstatte fylkesnemndene med en forvaltningsdomstol, men dessverre ser det ikke ut til at Fremskrittspartiet får støtte til det heller.
Silje Hjemdal (Fremskrittspartiet), 2021-06-09:
Jeg vil gjerne kommentere det løse forslaget fra SV i saken. Jeg tror – som representanten Øvstegård også påpeker fra talerstolen – at det ikke er noen tvil om hva intensjonen her egentlig er, men jeg må si at jeg er lite grann skeptisk til at vi i et løst forslag her i dag skal fremme akkurat denne ordlyden. Jeg er litt redd for at man da kan lage en situasjon som gjør at barn faktisk kan bli presset til å ha med seg personer som man egentlig ikke har særskilt tillit til, at man kan bli presset til det fordi det anses som en rett. Men intensjonen her er vi alle helt enig i, og jeg kan i hvert fall love at Fremskrittspartiet skal være med og følge opp dette punktet, særskilt dersom vi ikke blir fornøyd med det regjeringen kommer med.
Carl-Erik Grimstad (Venstre), 2021-06-09:
La meg bare innledningsvis slå fast når det gjelder den omtalte Færder-modellen, at det er ingen problemer med rekrutteringen av fosterfamilier i Færder kommune, i motsetning til andre steder i landet. Jeg fortsetter med tematikken: I 2014 ble Venstre klar over en betydelig svakhet ved vårt regelverk knyttet til fosterhjem. Vi ble kontaktet av en fortvilet fostermor. Hun hadde hatt fosterbarnet boende i over ti år, og det var hennes ønske at barnet skulle bli boende. Fostermor hadde fast jobb og god inntekt, og i tillegg mottok hun fosterhjemsgodtgjørelse. Familien hadde god økonomi og gode framtidsutsikter. Så ble fostermoren påkjørt og endte opp som 100 pst. ufør. Fordi hun hadde et fosterbarn, mente Nav hun hadde 20 pst. restarbeidsevne og satte uføretrygden ned til 80 pst. Før ulykken tjente hun 600 000 kr og mottok KS-sats i tillegg. Nå gikk hun ned til 66 pst. av inntekten med 80 pst. dekning, så inntekten ble nesten halvert, fra 600 000 til 316 000 kr før skatt. Det ble en hverdag der det var vanskelig for den uføre fostermoren å få økonomien til å gå opp. Hun ville ikke kaste inn håndkleet, men fryktet at utveien måtte bli å si opp fosterhjemsoppdraget, etter ti år. Det er vel slike saker pressen ofte illustrerer med den norske nisselua trukket godt nedover øyne og ører. At de som uheldigvis blir uføre og i så måte får stor nedgang i inntekten sin, får en ytterligere avkortning av Nav for å være fosterforeldre, er dypt urimelig og må opphøre – jo raskere, jo bedre. Venstre har blitt forsikret gang på gang om at fosterforeldre ikke skal bli satt i en slik situasjon der de føler seg tvunget til å si opp fosterhjemsoppdraget på grunn av avkortning av trygd, eller si nei til å bli rekruttert av samme grunn. Vi fremmet forslaget og fikk vedtatt i Stortinget i 2017 at dette snarest skulle ordnes. Fremdeles utsettes likevel utkvitteringen av vedtaket med begrunnelsen at det er behov for flere utredninger. Når det kommer en utredning, vises det til en ny – nå sist i svaret fra statsråden på Venstres tredje skriftlige spørsmål i sakens anledning. Jeg kan love at Venstre vil følge opp dette tett inntil fosterforeldre i likhet med uføre biologiske foreldre får 100 pst. uføretrygd og ikke en urimelig avkortning. Jeg ber statsråden og ikke minst hans embetsverk merke seg vedtaket her i dag. Nå er det ingen grunn til å nøle eller utrede mer.
Jorunn Gleditsch Lossius (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
I dag skal vi vedta loven om Opplysningsvesenets fond. I den forbindelse vil jeg takke komiteen for godt samarbeid og si at jeg er glad for at alle stiller seg bak arbeidet med å dele fondet mellom stat og kirke. Det er veldig gledelig at dette på sikt kommer til å frigjøre midler som bl.a. skal brukes til å ivareta og restaurere kirkene våre. Det er svært viktig å ivareta den kristne kulturarven, og kirkene våre er sterke, vakre symboler på den flotte kulturarven vi har i landet vårt. Opplysningsvesenets fond ble opprettet i 1821 og forvalter verdier som historisk sett har vært knyttet til Den norske kirke. Verdiene består av fast eiendom og verdipapirer, og det er anslått at fondets totale salgsverdi ligger rundt 10 mrd. kr, selv om det er en teoretisk størrelse. Denne lovproposisjonen følger altså opp stortingsmeldingen om Opplysningsvesenets fond og Stortingets behandling av denne på vårparten i fjor. Stortinget sluttet seg da til departementets forslag. Den nye loven om Opplysningsvesenets fond skal gjøre det mulig for regjeringen å følge opp Stortingets vedtak. Den norske kirke skal overta eiendommer som er av særlig kirkelig verdi og bli eier av disse. Staten får eiendomsretten til resten av fondet etter at eiendommene er overført til Den norske kirke. Stortinget har satt som en betingelse for overføring til staten at kulturhistorisk viktige kirkebygg istandsettes. Tiltaket skal om lag tilsvare den verdien av fondet som staten overtar, og det er viktig å merke seg at denne innsatsen skal komme i tillegg til kommunenes økonomiske ansvar for kirkebyggene. Jeg er glad for at høringsinstansene overordnet sett er fornøyd med den nye loven, men vi har merket oss noe bekymring og usikkerhet knyttet til forhold som ikke er foreslått regulert i lovforslaget. Det er forståelig, men hensikten med lovforslaget er å legge det rettslige grunnlaget for å dele eierrettighetene til fondet mellom Den norske kirke og staten. Det er altså ikke foreslått noe om hvordan eiendommene som blir på statens hånd etter delingen, skal forvaltes. Det praktiske arbeidet med delingen vil sannsynligvis foregå i mange år framover, men prosessen er igangsatt. I 2020 ble det etablert et prosjekt med Den norske kirke og staten ved Opplysningsvesenets fond som likeverdige parter. Prosjektet går systematisk gjennom fondets eiendeler og utarbeider et forslag til fordeling som skal leveres til Barne- og familiedepartementet 1. juli. Vi i Kristelig Folkeparti er glad for at denne loven kommer på plass, og at denne – i tillegg til rause bevilgninger over statsbudsjettet de siste årene – vil bety et løft for istandsetting av våre kulturhistoriske, flotte kirkebygg. Jeg vil komme noe mer tilbake til dette i et senere innlegg.
Jorunn Gleditsch Lossius (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
Som presidenten skjønner, er Kristelig Folkeparti ekstra begeistret for det vi vedtar nå i dag. Kirkebygg er blant de viktigste kulturminnene vi har i landet, og mange eldre kirkebygg er i dårlig stand og har et betydelig vedlikeholdsetterslep. Et stadig våtere klima gjør at kirkene er ekstra utsatt for skader dersom tak, tårn og vegger ikke er i god stand. Derfor er det viktig å få utbedret flest mulig av de eldste kirkene før skader gjør at det er for sent å sikre verdiene. Kristelig Folkeparti i regjering har derfor de siste to årene styrket innsatsen med å ivareta de kulturhistorisk viktige kirkene våre. I 2020 ble det bevilget til sammen 72 mill. kr, og i år blir det bevilget 60 mill. kr til bevaring av kulturhistorisk viktige kirkebygg. Vi er begeistret for at delingen av Opplysningsvesenets fond på sikt vil utløse gode midler til det viktige arbeidet det er å bevare kirkene i landet vårt. Opplysningsvesenets fond har også et stort antall festetomter til bolig- og fritidsformål og har en vesentlig del av sine inntekter fra disse. Men med to forslag i Stortinget prøver Arbeiderpartiet med støtte fra SV å svekke kirkens verdier ved å oppheve tomtefesteloven – med den konsekvens at tomtene antagelig kan selges til en lavere pris enn den som følger av festeavtaler og tomtefesteloven, altså at fondets verdi svekkes, og at det blir mindre til å istandsette kirkene våre. Kirkene i Norge er en viktig del av vår kristne kulturarv, og bygningene representerer en kristen kulturhistorie som vi må ta vare på for kommende generasjoner. Dette er bygninger som betyr mye for mange mennesker både i hverdagen og ved viktige livshendelser. Derfor synes jeg det er umusikalsk at Arbeiderpartiet fremmer dette forslaget i denne saken. Jeg synes det signaliserer en mangel på respekt når de vil svekke verdiene i fondet. For Kristelig Folkeparti er det viktig å bevare og restaurere kirkebyggene våre som et sterkt symbol på vår kristne kulturarv, og jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiets forslag ikke har fått flertall. Jeg er også veldig glad for at et enstemmig storting har stilt seg bak at hele fondets verdi skal komme Den norske kirke til gode. Det står Kristelig Folkeparti fjellstøtt på, og det forutsetter vi at de andre partiene også gjør. Men vi skjønner og forstår godt at noen aktører er bekymret for om dette blir tatt på like stort alvor dersom Kristelig Folkeparti ikke skulle sitte med hånden på rattet i tros- og livssynspolitikken i neste runde, for det er verdt å merke seg at det er denne regjeringen som har gjort en veldig stor satsing, og som har lagt det gode grunnlaget for det løftet som nå skal skje for istandsetting av kirkene våre i årene som kommer. I dag er vi først og fremst veldig glad for at alle partier stiller seg bak, og er med og vedtar, denne loven.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
Det er en virkelighet jeg ikke kjenner meg igjen i, for vi omtaler veldig tydelig i meldingsdelen utviklingen videre når det gjelder institusjonsbarnevernet. Som representanten er kjent med, er det en viktig sak for meg å jobbe med å nå et 40-prosentmål, som flere har vært inne på at mitt eget parti også har sluttet seg til i Stortinget, som jeg personlig kjempet inn i regjeringsplattformen, og som ligger til grunn. Vi er opptatt av å styrke de ideelles posisjon fordi vi mener at de tilfører et viktig mangfold og en kvalitet som er til det beste for ungene. Derfor har vi, som jeg har sagt i Stortinget flere ganger, sendt tydelige føringer til Bufdir om at ideelle skal prioriteres, og at de skal løftes i tråd med 40-prosentmålet. Som representanten helt sikkert også er godt kjent med, inngår vi rammeavtaler. Det skal inngås nye rammeavtaler neste år. Det betyr at vi har en enda større mulighet til å følge opp beskrivelsen, som jeg har sagt, med både å trappe opp i det offentlige og å sikre at vi kan nå 40-prosentmålet. Men det krever bevilgninger.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
Takk for oppklaringen. Nå er jeg klar over hva som er forslag nr. 8. La meg begynne med at for meg er det viktig at vi styrker de ideelles posisjon. Jeg mener de tilfører veldig mye positivt til barnevernet, og det jobber vi etter. Da vi la fram både proposisjonen og meldingsdelen som beskrev utviklingen videre, som vi så den for oss, var det viktig også å styrke bemanningen og det offentlige tilbudet for å gi mennesker enda bedre tilbud og ikke minst, som jeg sa, kunne få ned antall bruk av enkeltkjøp samt ha større beredskap og muligheter til at det offentlige kan løse problemene, særlig for dem med sammensatte behov og større utfordringer, og også trappe opp når det gjelder de ideelle. Vi skrev at det betyr at de med mer sammensatte behov i større grad skal bli tatt av det offentlige. Målet vårt var at det også kunne gis tilbud fra ideelle, så det som Stortinget har pekt på i forslag nr. 8, er noe som vi har tolket hele veien, og som jeg ser flertallet også har beskrevet er viktig for dem. Det er ikke noe i det som blir vedtatt i dag, som stenger for at en også kan se på andre typer tilbud fra ideelle.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
La meg bare understreke nok en gang det som vi skriver i meldingen, og som flertallet også presiserer. Jeg er glad for, hvis det har vært en usikkerhet, at flertallet i komiteen skriver at ideelle kan levere omsorgsplasser til barn under 13 år, samt rusplasser. Det er i tråd med det som har vært intensjonen vår. Vi har også ment at det offentlige i større grad bør ruste seg opp for å kunne ta de ungene som har de største utfordringene og sammensatte behov. Det tror jeg egentlig vi er enige om. Det har ikke vært et hinder for at ideelle også skal kunne tilby den type plasser, men vi har pekt på andre der de har større oppgaver i dag, som det mest naturlige å trappe opp på. Når det gjelder 40-prosentmålet, er det som sagt sånn at det skal inngås nye rammeavtaler neste år. Vi har en stor ambisjon om å øke videre og kunne nå målet. Men det er avhengig av at vi ikke flytter barn unødvendig, som jeg tror vi også er enige om, og at det gjennomføres på en klok måte som sikrer at ungene får et godt tilbud. Dette vil være en sak som jeg vil følge videre, for den krever som sagt også budsjettmessige bevilgninger.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
Takk for viktige spørsmål. Jeg deler engasjementet i denne saken og skulle gjerne sett at saken hadde vært fremmet tidligere. Jeg har stor forståelse for at representanten Hjemdal er utålmodig. Da vi hadde et utvalg som så på vilkår for fosterhjem, pekte de på noen løsninger som krevde mer utredning. Som jeg sa i fosterhjemsstrategien som jeg for ikke lenge siden la fram, ønsker vi å se videre på de økonomiske vilkårene. Det som Stortinget kommer til å vedta i denne saken, deler jeg intensjonen bak. Det vil være Arbeids- og sosialdepartementet som må følge det opp fordi det må gjøres en unntaksbestemmelse i folketrygdregelverket. Jeg skal ikke på stående fot gi en tidslinje for departementet og den statsråden, men jeg deler utålmodigheten og mener det er et viktig forslag. Jeg har allerede engasjert meg i saken og håper at vi snart kan komme tilbake igjen til Stortinget.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
Det er et forslag som har kommet opp med jevne mellomrom, og som jeg har sett på flere ganger. Jeg skal være forsiktig med å uttale meg for bastant om det, men ofte er det sånn at det kan løse noen problemer, og så kan det fort skape noen nye utfordringer. Derfor har jeg, i likhet med representanten Sem-Jacobsen, tanker om at dette, når det ligger i mandatet til utvalget å se på organisering og ansvarsfordeling, er noe de kan gå inn på i sin drøfting. Nå er mandatet gitt, og som sagt har det noe med organisering og ansvarsfordeling å gjøre. Det er et forslag som har blitt løftet fram flere ganger, så jeg skal ikke stå her og si at de kommer til å levere på det, men det kan godt være at de kommer med en vurdering av det. Men jeg tror også at det ikke nødvendigvis bare er enkle løsninger. Det kan godt være at det kan løse noe, men så skaper det nye utfordringer.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-06-09:
Vi har lest både de høringsuttalelsene og andre innspill som har kommet. Jeg er veldig trygg på at det er riktig å lovfeste det som gjelder tvang. I dag er det i forskrift, og som jeg sa i mitt innlegg, mener jeg at det også styrker rettssikkerheten at det faktisk står i loven. Parallelt med det har vi kommunisert tydelig at vi også ønsker en gjennomgang av regelverket. Og hvis det skal gjøres endringer på dette, enten den ene eller andre veien, er det viktig at det utredes godt. Det er vi i gang med. Men jeg må si at når representanten Øvstegård, sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet, foreslår å ta ut hele kapittel 10, undrer det meg veldig sterkt, for det betyr at man ikke vil ha regler om godkjenning av institusjoner og krav til kvalitet, bemanning og kompetanse, som jeg mener er veldig viktig for å sikre rettssikkerheten for veldig sårbare barn.