Tina Bru (Høyre), 2015-06-18:
Jeg har begynt å bli vant til disse svært indignerte innleggene fra Terje Aasland som begynner å komme på tampen av de fleste debattene vi har om olje her. Jeg må si at jeg kjenner meg ikke igjen i den kritikken. Jeg synes det er merkelig å stå på Stortingets talerstol og si at vi bruker mer tid på å snakke om andre partiers politikk. Jeg tror jeg hadde én setning i mitt innlegg om Arbeiderpartiet – én setning om hva de gjør, og det var at deres eneste svar i den situasjonen vi står i nå, er å øke skattene for næringslivet. Det mente jeg var helt riktig å påpeke. Jeg brukte ikke mer tid på å snakke om Arbeiderpartiet. Men flere har i dag tatt til orde for at regjeringen skal bruke politisk makt til å øke aktivitetsnivået på sokkelen, og frykt ikke: Det gjør vi allerede. Vi har rekordutlysninger i TFO-rundene, vi kjempet for Johan Sverdrup-feltet som vi i dag vedtar – sånn at det ikke skulle bli utsatt selv om Arbeiderpartiet og flertallet på Stortinget ønsket noe annet i utgangspunktet – og vi har foreslått en merknad i innstillingen hvor vi slår ring om petroleumslovgivningen. Det er forutsigbare og stabile rammevilkår som er det aller viktigste. Men dette viser den store forskjellen på høyresiden og venstresiden i norsk politikk. Vi mener vår viktigste oppgave som politikere er å skape trygge og forutsigbare rammer omkring våre næringer. Investeringsbeslutninger, ansettelser og utbytte skal ikke bestemmes av Stortinget, det skal bestemmes på generalforsamlingene og i styrerommene. Venstresiden mener vi fra Stortinget skal legge oss opp i alt. Vi mener det er grenser for politikk. Arbeiderpartiet ser behov for sterkere kontroll over næringen fra myndighetene, og sammen med Senterpartiet foreslår de åtte tiltak i innstillingen om Johan Sverdrup – kanskje i egen frustrasjon over hva som skjedde da de selv satt i regjering og alle kontraktene på de store utbyggingene gikk til utlandet. De ønsker bl.a. å sikre at petroleumsfaglige linjer ved videregående skoler ikke legges ned – et litt merkverdig forslag. Vi deler bekymringen for at yrkesfagselevene på petroleumsfag i videregående skole nå har utfordringer med å finne læreplass. Det er et løft vi alle må ta sammen. Derfor har vi lansert et yrkesfagsløft for å styrke kvaliteten på utdanningen. Vi har også økt lærlingtilskuddet, som er den ene tingen alle bedrifter fremhever som det absolutt viktigste for å kunne ta imot lærlinger. Men man er nødt til å dimensjonere utdanningstilbudet etter hva som er næringslivets behov. Det er det en lang tradisjon for i Norge, det er det fylkeskommunene gjør i samarbeid med partene i arbeidslivet hvert eneste år. Å gjøre noe annet er å lure elevene. Vi vet at den største grunnen til «dropout» blant yrkesfagselever er når de ikke får læreplass. Derfor kan man heller ikke legge opp et utdanningstilbud som ikke har en ledig læreplass i den andre enden. Det pågår allerede prosesser, både i olje- og gassindustrien og i andre fora utenfor næringen, med henblikk på hvordan man kan overføre kompetanse og teknologi fra denne industrien til andre. Det er også noe Arbeiderpartiet har snakket om her i dag. Vi mener at det er næringslivet og bedriftene selv som er best skikket til å identifisere lønnsom og nyttig overføringsverdi av både kompetanse og teknologi fra olje- og gassvirksomhet til annen industri – ikke nødvendigvis Stortinget. Det er påfallende å høre et Arbeiderparti som styrte landet da fem av fem store kontrakter gikk til utlandet, nå kritisere oss for å gjøre for lite. De sier at vi snakker ned næringen. Men alle i denne salen som hørte mitt innlegg i stad, kan umulig mene det. Det er merkelig å hevde noe slikt. Det er ikke vi som sto og sa for et år siden at Norge ikke kunne være uberørt av at to tredjedeler av de fossile ressursene måtte ligge under sokkelen, som Jonas Gahr Støre sa. Så rettet han det opp, men han sier fortsatt at vi ikke kan være uberørt av det. Hva betyr egentlig det? Det er ikke vi som vil diskutere utvinningsgraden på feltene på norsk sokkel, sånn som Marianne Marthinsen i Arbeiderpartiet tok til orde for. Og det er ikke vi som har sådd tvil om utviklingen i Barentshavet, slik Arbeiderpartiet er i ferd med å gjøre og kommer til å gjøre i den neste saken vi skal diskutere her i salen i dag.