Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-13:
Regjeringens visjon er at Norge skal være verdens fremste sjømatnasjon. Det er en visjon som er godt forankret i våre naturlige forutsetninger. Men jeg er litt i tvil om hvorvidt vi har så gode forutsetninger som vi kan lese om i Matteusevangeliet, kapittel 14, der Jesus metter 5 000 mann med fem brød og bare to fisker. Men det er lovende framtidsutsikter som kommer fram, ikke i Bibelen, men i rapporten «Verdiskaping basert på produktive hav i 2050», utgitt av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Rapporten anslår at omsetningen fra fiskeri- og havbruksnæringen vil kunne nå mer enn 500 mrd. kr årlig i 2050. Det innebærer en seksdobling av omsetningen i sjømatnæringen. Skal vi realisere dette potensialet, må vi fortsette å investere tungt i marin forskning. En stor del – i overkant av en tredjedel – av Fiskeri- og kystdepartementets budsjett går derfor til forskning og innovasjon. Mitt mål er at vi skal være fremst i verden også på hav- og sjømatforskning for å kunne drive bærekraftig høsting av de fornybare marine ressursene, for å utnytte potensialet for økt matproduksjon fra havbruk og for å videreutvikle næringsvirksomhet basert på marine ressurser og ny marin vekst. Forvaltet riktig er ressursene i havet en evig fornybar kilde til mat og verdiskaping. Men det forutsetter at forvaltningen baseres på gode og vitenskapelige råd. Vi har en havforskning og en havforvaltning vi kan være stolte av. Havforskningsinstituttet, Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning og Veterinærinstituttet er sentrale rådgivere for vår forvaltning av sjømatressursene. Havforskningsinstituttet og NIFES er nylig evaluert, og de har fått gode skussmål. Komiteens påpekning av det viktige arbeidet Havforskningsinstituttet gjør vedrørende olje/fisk-problematikken, er et eksempel på nytten av solide, troverdige fagmiljøer på områder som er viktige både for forvaltningen og for det norske samfunnet. Forskning og kunnskapsutvikling er en forutsetning for videre vekst i havbruksnæringen, så oppfølging av bærekraftstrategien og kunnskapsoppbygging prioriteres høyt for å sikre at en bærekraftig og miljøtilpasset utvikling vil finne sted. Forskning på lakselus, på genetiske påvirkninger mellom rømt oppdrettslaks og ville bestander, på miljøvennlig havbruksteknologi og på sykdom og helse er viktig framover. Og forskning nytter: I kampen mot lakselusen er det nå kommet lovende resultater i et prosjekt ledet av Akvaplan-niva, der enkeltindivider av rognkjeks har vist en enorm appetitt på lakselus, selv ved lave temperaturer. Dette lover godt for avlusing i nord. Arktis og Antarktis spiller en nøkkelrolle for det globale klimaet. At vi nå får et nytt isgående fartøy, er viktig for ressurs- og klimaforskningen i nord. Et isgående forskningsfartøy vil styrke Norges evne til å bidra med viktig kunnskap i det internasjonale klimaarbeidet. For å nå målene for sjømatnæringen er det viktig at vi bruker forskningsmidlene våre optimalt. Høsten 2011 etablerte derfor Fiskeri- og kystdepartementet, i lag med sju andre departementer, strategigruppen Hav21. Hav21 vil også være viktig for arbeidet med den kommende sjømatmeldingen. Meldingen vil rette oppmerksomheten mot hvordan Norge kan utvikle sin posisjon som sjømatnasjon, og et marint kunnskapsløft i hele den marine sektor vil være et sentralt element. Vi må tenke langsiktig i forvaltningen av havet, og vi må tenke klokt – like klokt som et kinesisk ordtak sier: «Gi en mann en fisk, og han har mat en dag. Lær en mann å fiske, og han har mat hele livet.» Derfor er kunnskap og forskning viktig.