trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
No har vi fått ein del sponsorinntekter, men ikkje alle som vi hadde vona skulle sponsa opplegget, har gjort det. Men når det er sagt, vil eg seia at eg synest eigentleg at ein er litt etterpåklok når ein kjem med desse merknadene no. Departementet har i budsjettproposisjonen lagt fram det som skal vera profilen på feiringa. Stortinget og kulturkomiteen har hatt full rett til å gå inn og seia at dette er ikkje bra nok, vi må gjera det betre. Det kom ikkje eit pip då dette vart handsama i Stortinget. No sit ikkje representanten i kulturkomiteen, men eg hadde vona at dei frå Arbeidarpartiet som sit i kulturkomiteen, gjorde leksa si då dette var oppe til handsaming. For då kunne dei vore med og påverka, og vi kunne gitt signal til Hundreårsselskapet om at dette ikkje er godt nok. Den jobben gjorde dei ikkje, men ein kjem med utspel no når vi står rett framfor feiringa og alt er planlagt. Det er for seint, eg beklagar, men når ein ikkje var vaken då dette vart sendt til Stortinget, og ingenting vart sagt då profilen – ikkje detaljane, det legg ikkje vi i departementet oss opp i – vart lagd, er det for seint å klaga når festen er i full gang.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Eg synest dette er ein merkeleg diskusjon. Som eg òg sa i mitt førre svar: Vi la ikkje opp til at Stortinget skulle gå inn i detaljane, det gjer ikkje vi i departementet eingong, men vi la opp til at Stortinget kunne ha ei meining i forhold til dei overordna målsetjingane, det som skulle gå på profil og korleis vi skulle markera eller feira dette. Den jobben gjorde verken representanten eller andre i kulturkomiteen då vi inviterte til det, men det kjem no. Eg trur at mykje av det som kjem til å skje rundt omkring, er godt førebudd. Eg har ikkje oversikt over alt som skal skje, og det trur eg heller ikkje representantane eller andre har, fordi det er så mange detaljar med omsyn til dette rundt om i heile landet, om konsertar og markeringar, det å visa kva vi har fått til i idrett, og vi har eit internasjonalt program som utanriksministeren sikkert kunne sagt meir om – vi vil òg markera Noreg internasjonalt. Så det ein spør etter, kjem til å skje, og då vonar eg ikkje at ein på Stortinget skal vera dei som set eit surt preg på dette, men at ein heller er med på å bakka opp det som skjer når det gjeld hundreårsfeiringa.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Eg skyv ikkje ansvaret over på komiteen, men eg strekar under at eg inviterte komiteen til å vera med på å gi innspel dersom ein ynskte det. Det var noko som komiteen ikkje ville. Dei sa seg fornøgd med det som eg presenterte i budsjettproposisjonen. Det har eg teke med meg vidare, og dei signala har òg gått til 2005-selskapet. Så eg skyv ikkje frå meg ansvaret, eg berre peikar på at eg inviterte til ein dialog og til å komma med merknader under handsaminga av dette. Når det gjeld skjelett i skapet, har eg svart på eit tidlegare spørsmål at den nye direktøren og det nye styret no går gjennom heile 2005-selskapet og skal komma til meg med informasjon om situasjonen. Så vil eg komma tilbake til Stortinget. Vi har førebels løyvd ca. 27 mill. kr ekstra til Hundreårsselskapet. Det vart inngått mange juridisk bindande avtalar, så det hadde blitt meir strev med å gå inn i jusen og meldingar enn å betala ut dette. Det har ikkje gått ut over nokon andre kulturpolitiske satsingar, og det er ikkje Regjeringa sin intensjon at dette skal gå ut over andre kulturpolitiske satsingar. Det er finansministeren som blar opp desse kronene, det er ikkje nokon eigen pott på mitt budsjett.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
For å svara på spørsmålet vil eg gå litt tilbake i tid. I forhold til desse fire åra meiner eg framleis at det ikkje er noka regjering som har gjort meir for Kyrkja på alle dei områda som representanten nemner, enn det denne regjeringa har gjort. Eg vil minna representanten om at då eg la fram det fyrste budsjettet, der vi faktisk plussa på ein del stillingar innafor Den norske kyrkja, gjekk Senterpartiet og fleirtalet imot, og dei kutta i dei same overføringane. Difor er eg kjempeglad for at vi no har fått eit engasjement frå alle partia, og spesielt partia i opposisjon, for at vi må satsa meir på kyrkjeøkonomien. Så vil eg understreka kva vi har gjort. For det fyrste har vi gjort det mogleg for kommunane å få gode lån, for at dei skal kunna ta vare på kyrkjene sine sjølve, slik vi for nokre år sidan òg gjorde for kommunane då skulebygningane var i forfall. Dette er ei ny ordning som akkurat har blitt offentleg. Eg vonar at det skal føra til at kommunane tek opp lån slik at dei kan setja i stand kyrkjebygningane sine. Vi har gjennom kulturminnemeldinga sagt at staten må ha eit større ansvar for dei mest verneverdige kyrkjene. Vi har fordobla Kulturminnefondet. Det må nok plussast på i åra som kjem, slik at òg staten kan ta eit større ansvar. I tillegg har vi innført ei trusopplæringsreform, med støtte frå Stortinget, og vi har fått tilført midlar der. Vi har òg begynt på prostereforma, og tilført nokre midlar der, men der treng dei meir – det er heilt riktig det som representanten seier. Når det gjeld den statlege støtta som har gått til kyrkjene rundt omkring, har ho vore omtrent den same i løpet av desse åra. Vi har ikkje auka ho. Men vi har løyvd ein litt større pott til sentralt hald, fordi vi ynskjer å laga eit program for at ein i neste omgang skal kunna få billigare oppvarming rundt omkring i kyrkjene. Samla sett meiner eg at frå Regjeringa si side har vi auka løyvingane. Men vi ser at kommunane ikkje har teke det ansvaret dei har i forhold til kyrkjevedlikehald, og ikkje alle er like flinke til å støtta opp under det arbeidet som Kyrkja driv.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Har representanten heilt gløymt alle dei prestestillingane som kom dei fyrste åra i denne perioden? Eg hugsar ikkje talet, men eg trur at nærare 70 prestestillingar vart tilførte Den norske kyrkja dei to fyrste åra. Det synest eg at vi skal ta med i den store rekneskapen. Det var i det siste året for Arbeidarpartiet og i det fyrste året for oss at vi tilførte Kyrkja ganske mange – eg skal ikkje seia heilt nøyaktig kor mange, men det var eit betydeleg tal – nye prestestillingar. Vi kan slå opp kor mange det var. Når det gjeld prostereforma, er det heilt riktig at vi har begynt på ho, men vi er ikkje i mål. Så der må vi fylla på i åra som kjem, for at ho skal kunna få den gjennomslagskrafta som vi ynskjer. Når det gjeld låneordninga, var det noko som Regjeringa kom fram til saman med Framstegspartiet i budsjettavtalen, og som ikkje vart pressa igjennom. Eg var veldig glad for det. Det var iallfall ikkje vanskeleg å overtala meg om at dette bør vi gå for, som ein av dei avtalane vi inngjekk med Framstegspartiet. Eg vonar at kommunane nyttar seg av denne ordninga.(Presidenten klubber.) Det er ikkje slik at dersom ein har fått ansvar for eit område, og ikkje tek det ansvaret på alvor, er det ein annan som skal ta over både rekninga og ansvaret.(Presidenten klubber.) Det er ikkje slik politikk verkar. Det er heller ikkje slik politikk bør verka. Men vi skal hjelpa kommunane til å ta det ansvaret dei har, og det har vi gjort gjennom den låneordninga som vi vart einige med Framstegspartiet om å leggja fram. (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Nei, eg er nok ikkje såre fornøgd med det. Òg eg ser behova, men eg peiker på at vi er på veg, vi er på god veg. Eg vonar at vi i åra som kjem, skal kunna setja kyrkjene endå betre i stand til å gjennomføra den jobben som vi ynskjer at dei skal gjera. Eg er glad for at alle parti no er opptekne av det, for då kan vi få fleirtal for det vi føreslår, i staden for å slita i motvind, slik vi har gjort før når det gjeld dette feltet. Når det gjeld OVF, sa representanten at vi ikkje vil bruka fondet. Det er berre tull. Vi brukar av overskottet til fondet kvart einaste år. Fondet har lovpålagde oppgåver, og ei av oppgåvene er å ta vare på dei prestebustadene som er rundt omkring i landet. Vi har buplikt for prestar, og vi har ansvar for desse prestebustadene og prestegardane. Fondet har ansvar for ganske mange av dei – ikkje alle; kommunane har ansvar for ein del av dei – og fondets midlar går til å halda desse ved like. Vi må syta for ikkje å tappa fondet for midlar slik at òg prestegardane begynner å forfalla. Vi har nok å slita med når det gjeld å ta vare på kyrkjene.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Eg hadde vona at representanten kunne ha høyrt på det førre svaret eg gav, for eg sa faktisk til representanten Ausdal Starrfelt at eg ikkje var såre fornøgd, her er det fleire behov. Vi har gjort mykje, men vi har mykje igjen å gjera frå denne regjeringas side på dette området. Men eg sa òg at eg er veldig glad for den støtta vi får i satsinga på Kyrkja, for det har neimen ikkje alltid vore slik. Når det gjeld stortingsmeldinga om Kyrkjas økonomi, kjem ho før Stortinget går frå kvarandre, men ho kjem ikkje slik at ho blir handsama. Det var kontrollkomiteen som bad om denne meldinga i fjor, og vi treng noko tid for å laga ei stortingsmelding, det er ikkje gjort i ei handvending. Det har, så vidt eg veit, vore meldt til Stortinget at meldinga kjem på den tida som ho kjem. Det kunne ein faktisk visst for lenge sidan. Vi har jobba etter ein tempoplan. Ho blir lagd fram, men diverre ikkje handsama. Denne meldinga skal ikkje fyrst og fremst ta opp det som går på bevaring av kyrkjebygg. Når det gjeld midlar til kyrkjene, dei eldste kyrkjene, viser eg til kulturminnemeldinga, der vi tek grep for at staten skal ta eit større ansvar enn det som er blitt gjort før.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Bondevik II-regjeringa har den same politikken på dette feltet som Bondevik I-regjeringa, der Åslaug Haga var ein av statsrådane som kunne vera med og påverka. Vi understrekar at det er kommunane som har ansvaret for kyrkjebygningane, og det har vi ikkje tenkt å endra på. Men i kulturminnemeldinga har vi altså understreka at staten tek eit større ansvar for dei eldste kyrkjene, fordi det trengst ganske mykje ressursar for å ta vare på dei. Det står det, så der er vi konkrete. Vi viser òg til Kulturminnefondet, som vi har dobla i revidert. Så her har vi teke grep. Vi er på veg, vi er ikkje ferdige. Det å ha eit etterslep på 6–7 milliardar kr – eller kor stort det er – er jo noko som ikkje dukkar opp over natta. Dette har kommunane hatt, og etterslepet har skjedd òg i periodar der kommunane føler dei har hatt betre råd enn i dag. Er det då riktig at vi skal betala kommunane tilbake ved å ta over heile rekninga for noko som dei i fleire tiår har neglisjert? Det er ikkje rett måte å handtera denne saka på. No legg vi ansvaret på kommunane, men vi hjelper dei gjennom ei god låneordning, og så tek vi òg eit større ansvar for midlane til kyrkjene. Og det var meir enn det vi gjorde då Åslaug Haga sat i regjering.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-06-01:
Det kan vere god grunn til å tru at hovudårsaka til den store budsjettsprekken er mangel på sponsorar. Store norske selskap var ikkje interesserte i å støtte hundreårsjubileet til Noreg og ville ikkje bli kopla til det opplegget som Hundreårsmarkeringa planla. Statoil seier rett ut at ei av årsakene er den profilen ein har lagt opp for jubileet. Fortel ikkje det eigentleg alt om at ein her har valt ei altfor negativ linje? Meiner ikkje kulturministeren at feiringa av Noregs hundreårige uavhengigheit burde vore så positiv at store norske sponsorar fann det bryet verdt å knyte namnet sitt til det?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-01:
Det er – for å ta tak i det siste som statsråden sier – sjelden Stortinget går ned på detaljnivå i de enkelte feiringsprosjektene. Vi må forholde oss til totalen, og med den profilen som har kommet frem her, kan det virke som om det er litt ille at vi er stolt over at vi er norske. Hvis vi ser på det som har kommet frem, er det liksom som om vi skal unnskylde oss som nasjon. Kanskje det er grunnen til at vi ikke har fått fart på feiringen vår? Jeg må spørre om hva som er så galt med å sette i fokus vår selvstendighet, vårt flagg, vår motstandskamp under krigen, våre idrettsprestasjoner, vår kultur og vårt næringsliv. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan hun garantere Stortinget at hun nå vil sørge for at man legger om stilen på feiringen – det er mye tid ellers vi kan bruke til selvkritikk, selvplaging og sidrumpethet – og at vi nå, i den siste halvdelen av feiringen i år, feirer oss som nasjon?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-01:
Jeg registrerer at statsråden nå skyver ansvaret over på komiteen i Stortinget, slik jeg oppfattet det. Vi har hatt noen møter og fått noen orienteringer, men mener statsråden at hun er fri for ansvar her og ikke har vært med på å legge premissene i den saken vi har fått til Stortinget? Det er nevnt 27 mill. kr, 40 mill. kr – eller er det mer som skrangler i skapet? I kulturpolitisk sammenheng er dette store summer. Har statsråden en egen 1905-kasse, slik de tydeligvis har hatt internt i 1905-selskapet? Vil de pengene som skal dekkes inn her, for de må jo dekkes inn i og med at vi er ansvarlige, bli tatt fra budsjetter som egentlig er øremerket andre ting, slik at det rammer andre deler av norsk kulturliv?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-06-01:
Jeg har et spørsmål til barne- og familieministeren. Søndag 29. mai 2005 hadde Dagbladet en historie om en epilepsisyk mor som ble overvåket av barnevernet i 19 døgn – 19 døgn! Barnevernets ansatte gikk på skift hjemme hos familien i 19 døgn, bare for å overvåke hva familien foretok seg. Ikke engang tungt kriminelle blir overvåket på samme måten. Så belastende ble dette for familien at mor ble svært syk og faktisk svevde mellom liv og død på grunn av stresset som det offentlige barnevernet påførte henne. Dette er ikke en historie fra 1950-tallet, dette er en historie fra 2005. Også politiet er svært kritisk til at barnevernet unnlater å anmelde saker hvor det åpenbart er omsorgssvikt. Så spørsmålet mitt til statsråden er: Innser statsråden at det er på tide med en kritisk gjennomgang av barnevernets funksjoner, og hva vil statsråden gjøre for å sikre at barnevernet ivaretar barna og ikke sin egen prestisje og kommunens økonomi?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2005-06-01:
Jeg takker for svaret. Det er riktig at denne saken er fra 2002. Men onsdag 1. juni, i Aftenposten, skriver man også at barnevernsansatte sier at de bruker fiktive faglige begrunnelser for å henlegge bekymringsmeldinger om barn i nød. Men den egentlige årsaken er trang økonomi. Jeg får også daglige henvendelser fra både barn og foreldre som føler seg utsatt for offentlig maktmisbruk gjennom barnevernet. Derfor blir mitt neste spørsmål til statsråden: Når har statsråden tenkt å vurdere om man kan ha en uavhengig instans som kan holde løpende kontroll med barnevernets arbeid, noe som faktisk også fagfolk nå argumenterer for, f.eks. et fritt og uavhengig barnevernstilsyn, som for øvrig også Arbeiderpartiet nå har sagt at de skal vurdere å se på?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Jeg tror nok det var mange av oss som leste om denne saken, som ble svært bekymret. Denne saken er fra 2002, ikke fra 2005, slik representanten sier. Det er vanskelig for en statsråd å gå inn i én enkelt sak, men vi har selvfølgelig undersøkt noe av bakgrunnen, og vet at både fylkesmannen og kommunen har iverksatt en rekke tiltak etter 2002. Så har Stortinget også vedtatt en stor barnevernsreform, som vi nå er inne i. Vi kan ikke generalisere barnevernet ut fra én enkelt sak som skjedde for noen år tilbake. Men det jeg kan si etter at jeg har lest fylkesmannens rapport, er at et døgnkontinuerlig tilsyn i et hjem, mot foreldrenes vilje, er ulovlig, med mindre man har et fylkesnemndvedtak, eller man er blitt enige med foreldrene om dette. Ut fra det som har stått i avisen, ser ikke det ut til å være tilfellet. Fylkesmannen opphevet dette vedtaket som ulovlig, slik vi har fått informasjon om. Denne kommunen er en liten kommune. De har hatt mange tunge barnevernssaker. De har omorganisert barnevernet i ettertid. Både fagpersoner, faginstitutter og andre har vært inne i bildet i denne kommunen, for det har vært en del kritikk mot barnevernet tidligere. BUF-etat er også tungt inne. De er i gang med et stort prosjekt, med to omliggende kommuner, Kristiansund og Frei, der man skal etablere tiltaksteam, og man skal jobbe med å komme tidligere inn. Dette er et forebyggingsprosjekt, og det settes altså i verk en rekke tiltak. Jeg har lyst til å si at situasjonen i barnevernet har endret seg sterkt i forhold til slik den var for tre år siden, som også representanten er kjent med. Det skjer veldig mye, og det er utrolig mye faglig god kompetanse blant de ansatte i barnevernet i dag.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Det er også et veldig stort og viktig spørsmål som representanten her reiser. Det er ikke tvil om at vi har en god barnevernslov i dette landet. Hvis man i barnevernet i kommunene finner at et barn, en ungdom, trenger et tiltak, så skal det tiltaket iverksettes. Man kan altså ikke si at man ikke har midler til å gjøre dette. Dette er bekymringsfullt. Det er en høring i Oslo i dag nettopp om disse forholdene, som fylkesmannen er med på, og som vi får tilbakemelding om. Når det er sagt, vil jeg minne om at vi har et uavhengig tilsyn knyttet til kommunens barnevernstjeneste, og det er fylkesmannen. Med hensyn til dette tilsynet har det vært gjort en rekke tiltak og forbedringer de siste to årene, fra 2002, kan jeg si. De utøver tilsyn, de kan gå inn og gjøre det i enkeltsaker, de går inn i klagesaker. Alle henvendelser til fylkesmannen i enkeltsaker blir behandlet fra fylkesmannens side. Tiden strekker ikke til til å nevne alle de andre gode tiltakene. Men kanskje flere vil spørre om dette, og da kan jeg komme tilbake til det.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Jeg vil nok en gang si at det gjøres mye bra arbeid i barnevernet. De fleste som tar kontakt med barnevernet i dag, er foreldre. De aller fleste sier at de er svært fornøyde. Og jeg vil igjen si: Vi kan ikke generalisere ut fra enkeltsaker som kommer i media. Det kommer 30 000 meldinger til barnevernet hvert år. Vi hadde ved årsskiftet 30 000 barn på ulike typer tiltak. Så skjer det selvsagt at man i en del tilfeller burde ha gjort ting annerledes. Det er vanskelig for meg å gå inn i en enkeltsak som jeg ikke kjenner hele bredden av. Vi kjenner den fra Dagbladet. Det jeg har gjort, er å ha kontakt med fylkesmannen. Det er helt klart at fylkesmannen i dette tilfellet har sagt at hvis foreldrene er uenig i dette tiltaket – hvilket det av avisene ser ut til at de var – vil det ikke være riktig, det er ulovlig å sette i gang denne typen tiltak. Dette er en sak fra 2002, som det er ordnet opp i, slik jeg har forstått det. Men vi kan kanskje komme tilbake til dette senere – på tomannshånd – hvis representanten vil vite mer.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Jeg er svært enig med representanten i at det er viktig at barnevernet kommer inn så tidlig som mulig. En av de fire pilarene i det nye barnevernet etter omorganiseringen i 2004 er at barnevernet skal gå inn tidligere. Jeg har god kontakt med tidligere barnehjems- og barnevernsbarn. De sier akkurat det som representanten sa: Hvorfor gikk man ikke inn tidligere? Barnevernet skal jobbe mye mer forebyggende. Det gjør de i dag. En del av barnevernsreformen – den vi nå er inne i – innebærer en utstrakt kompetanseheving knyttet til f.eks. voldsprosjektet som gjelder utsatte barn, og til seksuelle overgrep og andre fysiske overgrep mot barn. Vi har fra i år av satt i gang en omfattende opplæring, og dette vil bli videreført neste år. Det er utrolig viktig at barn ikke rammes. Når det gjelder ressursene, er det kommunene som har ansvaret for det kommunale barnevernet. De bruker stadig flere ressurser på dette – ansetter stadig flere folk – når man ser det i et helhetsperspektiv. Barn skal ha hjelp. Barnevernsloven er klar.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Jeg kan svare ja på det siste. Som representanten kanskje er kjent med, har vi nylig – for bare få uker siden – kommet med en strategi mot seksuelle overgrep og andre fysiske overgrep mot barn. I det ligger det både kompetanseheving av ulike tjenester knyttet til barn og unge som utsettes for dette, og gode strategier knyttet til forskning og utvikling. Det er 22 helt spesifikke tiltak, hvorav Barnas Hus er ett.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Dette er et stort og vanskelig spørsmål. Jeg tror det må være kompetansen i barnevernet som er avgjørende for om man gjør en god eller en dårlig jobb der. Når det gjelder Oslo, er vi faktisk veldig bekymret. Det er riktig at det har vært et stort antall henleggelser. Derfor har fylkesmannen, på vegne av departementet, hatt et møte med byråden i Oslo om dette. Det er en høring i bystyret i Oslo i dag som dreier seg om barnevernet. Fylkesmannen er til stede, og vi vil få en tilbakemelding. Samtidig er det slik at Oslo har selv ansvaret for barnevernet, både for førstelinjetjenesten og for andrelinjetjenesten. Det er organisert på en litt annen måte enn barnevernet i resten av landet vårt, der staten har ett ansvar og kommunen det resterende. I forbindelse med dette har Stortinget tidligere vært opptatt av at vi skal følge med på hva som skjer i Oslo, og vi har allerede satt i gang en evaluering av barnevernet der. Det skal være et møte allerede 26. august i år der oppdragstaker, som nå evaluerer barnevernet i Oslo, skal gi en foreløpig tilbakemelding til departementet om utviklingen. Men som sagt: Oslo er i en litt annen situasjon enn resten av landet. Vi er også bekymret, og vi følger med.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Det er riktig at barnevernsmeldingene øker sterkt, både i det kommunale og i det statlige barnevernet. Vi håper og tror at det også skyldes at foreldre tar kontakt tidligere med barnevernet. Tar man tidlig kontakt, får man den hjelp man har behov for. Det vil i enkelte tilfeller ikke være omsorgsovertakelser, kanskje heller ikke store tiltak. Mange i dag får også hjelp fra barnevernet slik at de kan håndtere sine saker selv. Det er ikke alle meldinger som fører til tiltak. Når det er sagt – nei, det er ikke økonomien som skal styre barnevernet. Det er hjemlet i loven at det ikke skal være det. Det er barnets behov for tiltak som skal være styrende. Fagkompetansen i barnevernet er høy i dag, og burde være så høy at man ikke skal kunne si at vi kan ikke drive tiltak fordi vi har dårlig økonomi. Loven sier at det skal settes inn tiltak. Derfor ser vi i mange kommuner i dag, også i Oslo, at barnevernet i mange tilfeller har sprengt grensene for det som man i utgangspunktet har lagt inn økonomisk. Jeg vet ikke hvilken statistikk representanten May Hansen viser til. Vi har hatt økte kostnader i barnevernet i mange år. De har økt med ti prosent fra 2002 til 2003. Det er de siste helt definerte tallene vi har. Vi har altså et økende antall meldinger. Det er et økende antall tiltak. Det er et økende antall ansatte både i kommuner og stat. Fristoversittelser øker ikke, henleggelsene øker ikke. Men det er en del store forskjeller mellom de ulike kommunene. Jeg er veldig interessert i om det finnes statistikk som jeg ikke er kjent med på dette området. Dette er offisiell statistikk, som Barne- og familiedepartementet har.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Det er svært viktig. Vi følger opp alle problemstillinger, alle saker og alle kommuner som vi får meldinger fra, om at her har man enkeltsaker der man kan være redd for at barnevernet har gjort feil, ikke fungerer på god nok måte eller ikke har nok kompetanse. Det følges opp av fylkesmannen. Vi kan ikke basere oss på enkeltsaker i media. Barnevernet har 30 000 meldinger i året, 30 000 tiltak i året. Hver eneste sak er dramatisk, og hver eneste sak skal selvfølgelig følges opp. Kompetansehevingen i barnevernet tror jeg er svært, svært viktig. Vi har også innført 26 fagteam i barnevernet, som gjør at i små kommuner – der man kanskje har mindre kompetanse eller mindre fagmiljø – skal ikke enkeltpersoner i barnevernet sitte alene med de vanskelige sakene. De får hjelp umiddelbart. Til FN-rapporten(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2005-06-01:
Statsråden sier at vi ikke kan evaluere barnevernet ut fra en enkeltsak. Problemet er vel at dette ikke er noen enkeltsak. Vi har stadig vekk saker, og har hatt saker opp gjennom tidene, når det gjelder barnevernet og den oppfølgingen som skjer der. Mitt spørsmål går mer på det helsemessige når det gjelder denne saken. Helsepersonell har uttalt at denne saken muligens, eller mest sannsynlig, har påført denne kvinnen, som har epilepsi, enda større helseplager – jeg holdt på å si eskalert problemene hennes – nettopp som følge av den overvåking hun var utsatt for i sitt eget hjem. Jeg må be om at statsråden her tindrende klart sier at ja, dette har vært et overgrep mot familien, og ja, det er naturlig at når man utsetter en familie for denne typen overgrep, må man også bli stilt til ansvar i ettertid for de overgrepene man foretar.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-01:
Det er ikke riktig, som statsråden sier, at vi iverksetter flere tiltak enn før. Det er faktisk slik at terskelen for å iverksette tiltak i barnevernet er høyere enn tidligere. Ifølge meldinger iverksetter vi færre tiltak enn før, prosentvis. Over til en annen sak, som gjelder kompetanse. Dette har komiteen vært inne på flere ganger i tilknytning til barn og unge som har vært utsatt for seksuelle overgrep. Det var store overskrifter i Dagsavisen i går, hvor det stod: «Barnevernsbarn må tie om incest.»«Ansatte i barnevernet vedgår at barn må tie om overgrep, fordi ansatte ikke klarer å snakke med de traumatiserte barna.» – De har ikke kompetanse. Allerede i 2001 sa komiteen at vi skulle gjøre noe med dette. SV har fremmet et forslag om Barnas Hus i Norge – et kompetansesenter og en ny avhørsmodell for barn utsatt for seksuelle overgrep. Jeg lurer på om statsråden vil iverksette dette viktige og helt nødvendige tiltaket?
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-01:
Jeg vil gjerne få stille et spørsmål til barne- og familieministeren. Nyhetsbildet de siste ukene har vist oss manglende tiltak for barn og unge. Jeg vil komme tilbake til det jeg tok opp i innledningen min i mitt forrige spørsmål, at det faktisk er slik at i barnevernet er det nå økonomien som styrer tiltakene, og ikke behovet som barna har. Det kommer meldinger fra hele landet, både fra det kommunale barnevernet og fra det statlige. Dette er våre mest utsatte barn. De trenger et kvalitetsmessig godt tilbud. Vi er blitt kritisert av FN for brudd på barnekonvensjonen fordi vi har mange tiltak i barnevernet som ikke er gode nok, spesielt overfor mindreårige asylsøkere. Jeg har tatt opp dette flere ganger i denne perioden. Jeg vil nå at statsråden skal svare meg på om det virkelig er slik at hun kan ta ansvar for at det er økonomi som styrer tiltakene, og ikke behovet til barn som trenger hjelp.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-01:
Jeg vil takke statsråden for svaret, selv om jeg ikke er helt fornøyd med det. Dette er tall som kan hentes ut av Statistisk Sentralbyrå. Det har faktisk vært utspill i presse over hele landet som vi har tatt opp med statsråden flere ganger – fra bl.a. barnevernssjefen i Fredrikstad, og nå ser vi utspill i Oslo. Det kommer meldinger inn til oss i komiteen når vi er rundt omkring på reiser, om at terskelen for å innvilge tiltak i barnevernet faktisk ligger høyere enn før, grunnet økonomi. Det er også slik at disse barna har rett til tiltak etter FNs barnekonvensjon. I forrige uke ble Barne- og familiedepartementet hørt på Norges siste rapport. Det er flere punkter man får kritikk på. Jeg spør statsråden, spesielt i forhold til mindreårige asylsøkere: Hva vil man gjøre med den kritikken som kommer fra FN om at man diskriminerer disse barna i forhold til norske barn?
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-06-01:
I Aftenposten for i dag er overskrifta: «Barnevernet skjuler omsorgssvikt i Oslo.» Det står vidare: «Den egentlige årsaken er trange budsjetter.» Men ifølgje avisa er dette skjult av «fiktive rapporter». Oslo, den største kommunen i landet, er den kommunen som legg bort flest saker, over 30 pst. Dersom dette er riktig, er det urovekkjande. Og då er det eit stort paradoks at kommunalministeren argumenterer for større kommunar – for kommunesamanslåing – nettopp med tanke på auka kompetanse, noko som skal betre situasjonen for barnevernet. Den informasjonen som har komme til oss, viser at det er utfordringar innanfor barnevernet, uavhengig av storleiken på kommunane. Spørsmålet mitt er: Meiner barne- og familieministeren at større kommunar automatisk vil medføre at barnevernet vert styrkt?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2005-06-01:
Jeg har et spørsmål til kirkestatsråden. I Vårt Land i går stod overskriften: «Valgerd skuffer kirken.» Bakgrunnen er en sterk kritikk fra kirkeledere for at Regjeringen ikke følger opp kirkeøkonomien. Så svarer statsråden: «De kan gjerne kritisere oss, men ingen regjering har gjort mer for kirken.» Men kritikken er ganske unison. Kirkemøtene og Kirkens øvrige organer og representanter fra fellesrådet og andre er tydelige: Vedlikeholdsproblemet for landets kirkebygg akselererer. Tilskuddet til kirkelig virksomhet i kommunene er redusert. Den vedtatte prostereformen, som er svært viktig for personalpolitikken i Kirken, kan ikke realiseres, fordi den ikke er fulgt opp i budsjettene. Det samme gjelder opptrappingsplanen for kirkelig bemanning. Forstår kirkeministeren denne kritikken?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2005-06-01:
Når det gjelder låneordningen for Kirken, var det faktisk Senterpartiet som presenterte den, og det var Fremskrittspartiet i budsjettavtalen med regjeringspartiene som faktisk greide å presse den igjennom. Jeg opplever at en er svært tilbakeholden. Jeg er helt enig i at den største utfordringen ligger hos kommunene i forhold til å ta vare på kirkebyggene. Med det enorme etterslepet som er der, synes jeg Regjeringen totalt mangler grep for å gjøre noe i forhold til det. Når det gjelder kirkelige stillinger, har det vært en tradisjon tidligere at de har kommet på statsbudsjettene. Det har faktisk ikke skjedd i denne fireårsperioden, bortsett fra de stillingene som statsråden nevnte. Når det gjelder prostereformen, krever den faktisk 50 nye stillinger hvis en virkelig skal få den til å fungere slik intensjonen i denne planen er. Så når Kirkens folk strever rundt omkring, handler dette om at de opplever at det ikke blir fulgt opp med det som ligger i planverket.
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2005-06-01:
Eg skjønar at statsråden er såre fornøgd med situasjonen i Kyrkja og økonomien der. Det er altså ikkje folk ute i landet. Dei er tvert imot veldig misfornøgde. Eg vil ha ein annan innfallsvinkel til dette. Kyrkja har jo sjølv eit fond som er ganske svært. Kyrkja eig eigedomar og har pengar i banken, iallfall i fond som dei får utbytte av, og som dei kunne brukt litt meir av. Det har Regjeringa vore nokså negativ til at Kyrkja skal gjera. Vil statsråden vurdera det igjen? Kanskje ein kunne selja nokre eigedomar og skriva av litt gjeld på andre ting, kanskje ein kunne bruka meir av dei løpande inntektene på Opplysningsvesenets fond? Så vil eg spørja statsråden om ho, i og med at den nye kommuneproposisjonen ligg i Stortinget, der Regjeringa føreslår rammer som iallfall ikkje vekkjer jubel rundt om i landet, trur at kommunane vil vera i stand til å gje meir pengar til Kyrkja.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-01:
Jeg registrerer at statsråden stort sett er såre fornøyd med situasjonen når det gjelder Den norske kirke, og vi har hatt en opptelling av antall nye prestestillinger. Jeg skal ikke gå inn i den debatten. Det som overrasket meg litt, og som jeg har lyst til å utfordre statsråden litt på, er at vi jo var forespeilet en egen melding om Kirkens økonomi, noe Stortinget har bedt om. Vi hadde regnet med at vi skulle få denne meldingen, slik at vi fikk mulighet til å diskutere alt fra kirkebygg til prestestillinger osv. Den har vi ikke fått. Vi vet også at Kirkerådet og de som representerer Den norske kirke, er skuffet og synes at dette er for dårlig. På ett område har statsråden hatt mulighet til å få støtte i Stortinget, og det går på de gamle kirkene – det å ta vare på middelalderkirkene, spesielt med hensyn til ansvarsfordeling mellom stat og kommune. Statsråden har hatt mulighet til å komme til Stortinget. Vi hadde kunnet rydde opp i dette forholdet. Staten kunne ha tatt ansvaret for disse kirkebyggene, slik at en kunne ha vedlikeholdt dem på en skikkelig måte. Hvorfor har ikke statsråden benyttet den sjansen istedenfor å skylde på kommunene? Det går rett og slett ikke an å si at det er kommunene som har ansvaret for det som nå skjer!
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Som saksordfører for St. prp. nr. 50 for 2004-2005, Om utbygging av E18 Bjørvikaprosjektet i Oslo, vil jeg innledningsvis vise til at Stortinget tidligere har gitt sin tilslutning til prosjektet i forbindelse med veg- og vegtrafikkplanen for 1998–2007 og Nasjonal transportplan for 2002-2011 og for 2006-2015. I tillegg har prosjektet vært behandlet i St.prp. nr. 96 for 1987-88, i St.meld. nr. 28 for 2001-2002 Utvikling av Bjørvika og i Samferdselsdepartementets budsjettproposisjon for 2005, jf. St.meld. nr. 1 for 2004-2005. E18 Bjørvikaprosjektet er et svært omfattende og komplisert prosjekt. Utredninger om Bjørvika har pågått i mer enn 20 år. Bjørvika og området rundt Oslo S er i dag et av landets viktigste knutepunkt for både bil- og kollektivtrafikk. Dagens trafikk på E18 og rv. 4 er på til sammen rundt 140 000 kjøretøy i årsdøgntrafikk, og dette gjør Bjørvika til Norges mest belastede kryssområde. Området preges av dårlig framkommelighet, støy, luftforurensning og vanskelige forhold for bilister, kollektivbrukere, syklister og gående. Behovet er altså stort for den avlastningen av gjennomgangstrafikken og etableringen av et mer miljøvennlig transportsystem i området som dette prosjektet representerer. Prosjektet vil i så måte, og i andre henseender, medføre et betydelig løft for Oslo bys utvikling. De samlede kostnadene for Bjørvikaprosjektet er på 3,92 milliarder 2005-kroner. Denne styringsrammen legges til grunn her, som i St.prp. nr. 1 for 2004–2005. Dette er en økning på hele 850 mill. kr sammenlignet med det som ble lagt til grunn i finansieringsplanen i St.meld. nr. 28 for 2001–2002. Dette er et alvorlig signal om økte kostnader. Flertallet i komiteen slutter seg imidlertid til et statlig bidrag til prosjektet på 1,44 milliarder kr. Flertallet har merket seg at 1,86 milliarder kr vil bli dekket gjennom brukerfinansiering, og at resten vil bli dekket av tilskudd fra Oslo kommune og salg av eiendommer. La meg avslutningsvis understreke at staten og bilistene må ta hovedansvaret for finansieringen av denne riksveiomleggingen. Samtidig er det viktig for meg å ha sagt at Bjørvikaprosjektet ikke må gå ut over satsing på andre veiprosjekter. Dette gjelder både innenfor og utenfor de vedtatte kostnadsrammer. Eventuelle kostnadsøkninger utover kostnadsrammen forutsettes i sin helhet finansiert gjennom statlige midler utenfor transportplanrammen, eventuelt ved at utbyggingens omfang reduseres, noe som jeg tror kan by på store problemer. Til slutt: Flertallet i komiteen legger som alltid avgjørende vekt på at det er bred lokal enighet om opplegget for finansieringen av prosjektet, noe som vi opplever at vi har i Oslo-området når det gjelder denne saken. Og som saksordfører håper jeg at vi med denne saken har vært med på å legge til rette for en betydelig forbedring i dette sentrale Oslo-området, til beste for Oslo, men også for den gjennomgangstrafikk som vi har her.
Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-06-01:
Kristelig Folkeparti støtter forslagsstillernes formål og initiativ til å åpne for prøvedrift av persontransport på Alnabanen. Det skal bli spennende å følge prosjektets videre framdrift. Utredningsarbeidet knyttet til etablering av persontrafikk på Alnabanen har allerede pågått over lengre tid, men en rekke forhold må avklares nærmere før Stortinget kan ta en endelig beslutning om hvorvidt det er aktuelt å gjenåpne Alnabanen for persontrafikk. Som Jernbaneverket bl.a. har pekt på, er det nødvendig med nærmere utredninger før prøvedrift kan igangsettes, på grunn av at det fremdeles finnes en rekke uavklarte forhold, særlig med hensyn til sikkerhet og kapasitet for godstrafikken. I dette sentrale området må godstransporten ha fortrinn, ikke minst ut fra framtidige behov for å få gods over fra vei til bane. Vi trenger bl.a. en oversikt over framtidige investeringskostnader, vi trenger en vurdering av behovet for offentlige kjøp av persontransporttjenester på tog, og vi må vite hvor stort behovet er for persontrafikk på denne tversgående jernbanelinjen. Det må foretas vurderinger av markedsgrunnlag og stoppmønster for å avklare hvilken etterspørsel det kan forventes på et slikt tilbud. Det er også viktig at vi får gode planer for hvordan persontrafikken skal kombineres med godstrafikken på banen. Derfor må konsekvenser for godstrafikken på Bergensbanen og for kapasiteten på Alnabruterminalen utredes. Norge bør bli et foregangsland innenfor miljøvennlig samferdsel. Da må vi bl.a. satse på godstrafikk på de ulike jernbanestrekningene våre. De miljømessige gevinstene av godstrafikk på bane framfor på veg er enorme. Derfor er det av stor betydning at vi får på plass gode planer for hvordan persontrafikken og godstrafikken skal kombineres på en god måte, ikke minst på denne linjen på Alnabanen. Det skal bli spennende å se hva som kommer ut av utredningsarbeidet, og vi ser fram til å bli forelagt departementets videre arbeid. Vi håper og tror at dagens vedtak utgjør et viktig skritt i riktig retning for Alnabanen.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2005-06-01:
Noen ganger er et veiprosjekt ikke bare et veiprosjekt. Jeg opplevde det i fjor sommer på Vestlandet da jeg kjørte Atlanterhavsveien, en fantastisk opplevelse av både natur og arkitektur. Store visjoner må ha ligget til grunn for den utbyggingen. Når Samferdselsdepartementet legger fram forslag om utbygging og finansiering av E18 Bjørvikaprosjektet, så er det et veiprosjekt som skal løse store trafikale problem. Departementet beskriver situasjonen i Bjørvika slik: «Norges mest belastede kryssområde. Vegsystemet er komplisert og framkommeligheten er i perioder dårlig for både bil- og busstrafikken. Området er belastet med støy og luftforurensning». – en beskrivelse som klart forteller om behovet for et nytt veisystem. Men Bjørvikaprosjektet er så mye mer enn et veiprosjekt. Investeringene i dette veiprosjektet er nødvendige for å få en mer effektiv avvikling av den store gjennomfartstrafikken som vi har i Oslo sentrum. Men ringvirkningene av senketunnelen vil være historiske, ikke bare for Oslos innbyggere, som vil få et tilleggsareal i form av en stor, ny og attraktiv bydel. Den vil også være et løft for Oslo som hovedstad og dermed være av betydning for hele nasjonen. Med opera og senketunnel som frigjør store byutviklingsområder, er vi i ferd med å gjenskape Bjørvika til byens og hovedstadens ansikt utad slik det var da byen ble til. Det var her middelalderbyen, kirkesetet og kongesetet lå for tusen år siden. Det var her i denne lune vika at grunnlaget for vår skipsfart ble lagt. Her møter vi også det historiske industrisamfunnet gjennom jernbanestasjonen fra det forrige århundret og Akerselva med historie fra vår trelast- og sagbrukstid. Og det var her, ytterst i Bjørvika, at Kong Haakon som nyvalgt konge steg i land i 1905. Hele dette området har ligget som en bakgård, forslummet av trafikk, støy og luftforurensning. Bjørvikaprosjektet løser det trafikale, men gjør det også mulig å åpne dette området for framtiden. Veiprosjekter er dyre, og dette prosjektet er ikke noe unntak. Men det som i dag er forurensede trafikkområder, og som nå frigjøres, vil etter hvert som de bygges ut, gi stor avkastning til eierne, dvs. til Havnevesenet, Statens vegvesen og NSB, og fellesskapet vil således få noe igjen etter hvert som det bygges ut. Bjørvikaprosjektet beskrives som et komplisert samferdselsprosjekt. Komplisert var det også å få til en avtale grunneierne imellom. Men utviklingsselskapet for Bjørvika er etablert, og mange utbyggere har meldt sin interesse for både nærings-, kultur- og boligutvikling. Vedtaket som skal fattes i dag, er helt avgjørende for denne konkrete utbyggingen. Bjørvikaprosjektet har hatt en lang og til dels konfliktfylt historie. Det er derfor veldig gledelig at alle partier med unntak av Senterpartiet er enige om betydningen av at Bjørvikaprosjektet realiseres. Det er også gledelig at det er et bredt flertall som nå står bak den foreslåtte finansieringsplanen. Vedtaket som nå skal fattes, gjør dette til en stor dag for oss Oslo-representanter, men det er også en stor dag for alle dem som er glad i hovedstaden sin.
Anne Berit Andersen (Høyre), 2005-06-01:
Denne proposisjonen er, som saksordføreren har redegjort for, et forslag om utbygging og finansiering av E18 Bjørvikaprosjektet. I prosjektet legges det til grunn en styringsramme på 3 920 milliarder 2005-kroner. Dette er en økning på 850 mill. kr sammenlignet med det som ble lagt til grunn i finansieringsplanen i St.meld. nr. 28 for 2001-2002. Staten vil her bidra med 1 440 milliarder kr. 1 860 milliarder vil bli dekket gjennom brukerfinansiering, og det resterende beløp vil bli dekket ved tilskudd fra Oslo kommune og salg av eiendommer. Dette finansieringsopplegget er det bred lokal enighet om. Høyre aksepterer at brukerfinansieringen av prosjektet dekkes gjennom en videreføring av nåværende bompengeordning fra 1. januar 2008 til senest 31. desember 2012. Dersom det blir en ny trafikantbetalingsordning – Oslopakke 3 – innen den tid, vil denne avløse videreføringen av dagens ordning. Hvis det skal bli kostnadsøkninger utover kostnadsrammen i sin helhet, forutsetter Høyre at det blir finansiert gjennom statlige midler utenfor transportplanrammen, eventuelt ved at utbyggingens omfang reduseres. Det er viktig at dette prosjektet ikke går ut over satsing på andre veiprosjekter. Dette er et stort og viktig prosjekt. Bjørvika er landets mest belastede kryssområde. Både byutviklingen i området og byggingen av ny opera gjør det helt nødvendig med denne omleggingen av veisystemet. Derfor er vi enig i at bomselskapet skal få tillatelse til å kreve inn bompenger for delvis finansiering av utbyggingen av E18 Bjørvikaprosjektet og andre tiltak i samsvar med vilkårene i St.prp. nr. 50 for 2004-2005 og Innst. S. nr. 200 for 2004-2005.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-06-01:
Fremskrittspartiet ser positivt på Bjørvikaprosjektet og ønsker dette gjennomført snarest mulig. Men vi må minne om at Fremskrittspartiet i beslutningsprosessen framla forslag til alternative veitraseer som kunne ha spart samfunnet for milliardbeløp. Disse fikk vi dessverre ikke gjennomslag for. Fremskrittspartiet mener at det er en offentlig oppgave å finansiere bygging av stam- og riksveier gjennom bevilgninger på statsbudsjettet. Vi tar utgangspunkt i statens inntekter fra skatter, avgifter og bompenger fra bil og bilbruk, som i år er beregnet til å utgjøre hele 52,4 milliarder kr, og at bare 13,1 milliarder kr går tilbake til statlige veier. Vi ser det derfor som naturlig at staten fullfinansierer Bjørvikaprosjektet med friske økonomiske midler over statsbudsjettet. I denne forbindelse vil jeg minne om at en av hovedårsakene til at Bjørvikaprosjektet får de dimensjoner og løsningsformer det får, med en prisramme på hele 3,9 milliarder kr, primært er Den Norske Operas lokalisering. Denne politiske beslutningen mener Fremskrittspartiet ble tatt av de sentrale myndigheter, noe som igjen skulle tilsi at disse kostnader bør dekkes over statsbudsjettet og ikke belastes brukerne. På denne bakgrunn fremmer Fremskrittspartiet følgende forslag: «1. Stortinget samtykker i at E18 Bjørvika gjennomføres som et OPS-prosjekt, og at bompengeselskapet får tillatelse til å gjøre låneopptak i henhold til dette.2. Samferdselsdepartementet får fullmakt til å inngå avtale med bompengeselskapet og sette nærmere regler for finansieringsordningen.3. Prosjektet finansieres over statsbudsjettet med betaling pr. passering basert på optisk lesing.4. Nedbetalingstiden settes til 10 år fra ferdigstillelse.»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2005-06-01:
Fremskrittspartiet vil vise til Jernbaneverkets vurdering, at dersom prøvedrift skal iverksettes, må tilbudet tilpasses kapasitetssituasjonen på tilstøtende baner. Jernbaneverket viser til at det pr. dags dato finnes en rekke uavklarte forhold med hensyn til sikkerhet og kapasitet for godstrafikken, og Jernbaneverket henstiller om at det ikke igangsettes prøvedrift på Alnabanen, idet fjernstyring og fullt utbygd sikringsanlegg sannsynligvis vil medføre så store investeringer at tiltaket først må utredes for å avklare om det er samfunnsøkonomisk riktig å innlemme Alnabanen i driftsopplegget for kollektivtransporten i Oslo og Akershus. Fremskrittspartiet vil også minne om at det i Nasjonal transportplan 2006-2015 er vedtatt å bygge om containerterminalen på Alnabru i perioden 2006-2009, og av denne grunn vil prøvedrift av persontrafikken på Alnabanen medføre konflikter av forskjellig art. Samfunnsøkonomisk viktighet av en fungerende containerterminal er langt større enn av en marginal jernbanestrekning for persontransport hvor det allerede eksisterer opptil flere alternative kollektivtilbud. Godstrafikken kan leve med den skinnekvaliteten som finnes på Alnabanen i dag, mens det for å tilfredsstille personbefordring trengs en vesentlig og kostnadskrevende oppgradering av skinnegangen og annet teknisk utstyr. Fremskrittspartiet ser ingen grunn til å bruke departementets og Jernbaneverkets ressurser til å vurdere mulig prøvedrift på Alnabanen. Vi vil heller bruke disse midlene til andre prioriterte oppgaver innenfor samferdsel og jernbane.