Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-28:
Hvis Oslo kommune eller underliggende etater i Oslo kommune slipper ut miljøgifter i Oslos elver, slik at fisk dør, bøtelegges kommunen av staten. Hvis Oslo kommune fører en samferdselspolitikk og øvrig politikk som innebærer at folk dør, er det ingen sanksjoner fra staten. Sånn sett går det an å si at mennesker i Oslo har dårligere vern enn dyr hvis de utsettes for miljøkriminalitet. Sånn kan vi ikke ha det. I denne saken har vi fremmet en del forslag for å gi staten flere tvangsmidler overfor kommuner som ikke gjør jobben sin med å sikre innbyggerne sine frisk, ren og ikke helseskadelig luft. Jeg merker meg at både statsråden og de fleste av de andre partiene avviser at staten trenger slike tvangsmidler, ut fra at de mener bøter ikke er egnet. Da stiller jeg spørsmålet til statsråden: Hva slags tvangsmidler mener statsråden at hun og staten trenger for å sørge for å gi klar beskjed til kommunene om at de kan forvente reaksjoner dersom de ikke gjør jobben sin med å ivareta helsen og miljøet til innbyggerne sine? Det er spørsmålet til statsråden. Det andre er at jeg forventer et svar fra statsråden på om statsråden er enig med komitéflertallet i følgende merknad: «Flertallet mener det er problematisk at enkelte partier på Stortinget ønsker å straffe kommuner for utslipp som kommunene i dag ikke har virkemidler til effektivt å redusere.» Da er spørsmålet mitt: Deler statsråden den beskrivelsen av virkeligheten at kommuner i dag ikke evner å oppfylle – ikke har virkemidler til å oppfylle – den oppgaven som de har fått av staten? I så fall vil jeg si at det er farlig hvis det er sånn at staten har gitt kommunene en oppgave, men ikke gitt dem virkemidlene som skal til for å gjennomføre dette. Da forventer jeg at den ansvarlige statsråden, nemlig Tine Sundtoft, snarest kommer til Stortinget med en virkemiddelpakke med verktøy som hun mener at kommunene trenger for å gjennomføre dette. Dette er en beskrivelse som ikke deles av de øvrige partiene – Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Vi mener at kommunene har virkemidler for å gjennomføre tiltak. Det finnes ingen unnskyldning for å utsette innbyggerne sine for helseskadelig luft. Så vil jeg påpeke to ting i tillegg til å ta opp de forslagene som ligger her. Hvis vi ser på helse, er det ikke, som både representanten fra Arbeiderpartiet og representanten fra Venstre var inne på, bare enkeltdagene som er det eneste som er farlig. Enkeltdagene tar livet av mennesker, viser tall fra Folkehelseinstituttet – risikoen øker for at mennesker som er hjerte- og lungesyke, dør. Men det er også andre ting som er farlige. Det er den gjennomsnittlige forurensningen, bl.a. av NO2, som har størst overskridelser.Det vil vi komme tilbake til i en senere sak på Stortinget. Støvforurensningen i en del av de største byene bryter ikke i alle tilfeller med kravene i det luftkvalitetsdirektivet som Norge har godkjent, men den er helseskadelig. Den er helseskadelig i forhold til nåværende anbefalinger, og den er helseskadelig i forhold til de anbefalingene fra Folkehelseinstituttet. Vi har med andre ord helseskadelig luft – på grunn av NO2og på grunn av støv. Det er det nødvendig å gripe fatt i. Det er min klare oppfatning at kommunene kunne gjort en bedre jobb, at de kunne ha gjennomført tiltak som var tilstrekkelige. Jeg merker meg likevel at de samme partiene i kommunene sine, Bergen og Oslo, mener at f.eks. miljødifferensierte avgifter gjennom bompengeringen er et avgjørende virkemiddel for å få gjort noe med dieselbiler, noe også representanten Elvestuen var inne på. Det er de samme partiene som stemte ned disse forslagene da SV tok dem opp i en tidligere sak som vi behandlet her i Stortinget. Hvis man mener at virkemidlene mangler, er det i hvert fall rart at man stemmer ned de virkemidlene som deres egne kommuner har tatt opp.