trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Eg smiler ikkje, eg tek det eigentleg på alvor at representanten Solberg frå Høgre til dei grader prøver å omskrive historia om kva SV står for. Vi kjem til å fortsetje med den skulepolitikken som har følgjande kjerne: Ein lengre og ny skuledag der ein har mat, fysisk aktivitet og fleire timar, noko som vi i mange år har stått for, og som gradvis har vore auka no, akkurat som det gradvis vart gjort i førre perioden. Vi kjem til å fortsetje kampen for meir sosial utjamning i skulen, der ein ny skuledag er viktig, og ikkje minst ein tidleg innsats. Ein må altså ta tak i problema dei første skuleåra og òg i barnehagen: innhaldet i barnehagen, plassar til alle og så låg pris at alle kan gå der. Vi kjem til å fortsetje kampen mot privatskular, men sjølvsagt òg kampen for kvalitet og innhald. Det er derfor SV i ti år har vore oppteke av meir vidareutdanning for lærarane og ei betre lærarutdanning.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Alvoret har vi vore klare over lenge. Derfor er det eit veldig viktig og godt spørsmål som vert teke opp her, for dei personvernutfordringane vi har i samfunnet, kjem til å auke og verte veldig store, endå større enn i dag. Eitt av felta der vi må ha skikkelege rundar i åra framover, er skule, og eg vil leggje til barnehage, fordi det her er snakk om ungar som på ingen måte sjølve er i stand til å gjere alle dei nødvendige vurderingane t.d. når det gjeld korleis eiga åtferd i ulike situasjonar, anten det er på nettet eller ute i ein skule, kan få konsekvensar på lang sikt. Som representanten tek opp, ser vi at det er eksempel på at ein lokalt gjennomfører ein del tiltak som det i alle fall er mogleg å diskutere om er kloke, og sjølvsagt òg fordi vi har behov for å vurdere i kva grad vi skal ha større nasjonale føringar, og i kva grad den enkelte kommunen og fylkeskommunen skal ha eit klarare regelverk når det gjeld personvernet. Eg må innrømme at eg ikkje har fått lese kommisjonens rapport eller sett meg grundig inn i det, men eg har sett på noko av det som vert teke opp der. Eg kan forsikre om at eg kjem til å ta det arbeidet veldig alvorleg. Vi kjem til å ha eit eige arbeid i Kunnskapsdepartementet der vi går inn i dei anbefalingane som dreier seg om heile kunnskapsfeltet og skule og barnehage, som eg har ansvaret for. Eg ser at det er fleire interessante forslag som vert tekne opp der, og som vi vil vurdere nærmare.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Eg trur først det kan vere nødvendig å seie at hovudbiletet ved norske skular er ikkje at det føregår ei omfattande registrering av ungar ved t.d. elektroniske brikker, kamera eller på andre måtar. Hovudbiletet er at ungar kan føle seg trygge der, at det er arenaer der ein ikkje føretek unødvendig overvaking eller registrering, men at vi sjølvsagt samlar inn informasjon som vert behandla svært nøye i tråd med alle retningsliner som er, og så er det ein betydeleg lokal handlefridom til å handtere ulike situasjonar. Eg meiner det er grunn til å sjå nærmare på ein del av dei episodane vi er kjende med. Eg synest at Personvernkommisjonen gir ei god anledning til å gjere eit meir systematisk arbeid med det frå nasjonalt hald, både for å sjå på våre nasjonale retningsliner og for å sjå om det trengst meir retningsgiving på kommunalt nivå mot den enkelte skulen.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Lat meg først seie at eg tidlegare her i ein spørjetime veldig tydeleg og mange gonger har avliva dei mest omfattande mytane om kva som låg i det forslaget til eit elevregister som vi la fram, der vi på ingen måte skal lagre sensitive opplysningar om religion, seksuell legning eller andre ting på individnivå. Det skal tvert imot gi moglegheit for betre forsking og analyse, og berre på aggregert nivå, altså i kor store delar ein lagrar det. Så er det viktige spørsmål representanten tek opp vidare. Eg må igjen få seie at eg ikkje har fått sett meg inn i alt, for det er eit ganske omfattande materiale som Personvernkommisjonen legg fram på mitt felt. Men eg vil setje i gang eit arbeid hos oss for å gå igjennom dette, både for å vurdere om det er behov for klarare retningsliner på nasjonalt nivå og om det er behov for det same på kommunalt nivå overfor den enkelte skule.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
For det første gir representanten ei svært selektiv beskriving. Ho les nokre setningar, men ikkje dei setningane som står rett ovanfor. Der står det: «Disse opplysningene er det ut fra dagens formål ikke nødvendig å lagre på individnivå i den nasjonale databasen.» Vidare er det derimot veldig viktige spørsmål ein kan stille. Lat meg ta eit spørsmål som f.eks. dei homofiles organisasjonar og elevundesøkinga har vore pådrivarar for å få inn. Vi spør om ein har opplevd mobbing på bakgrunn av seksuell orientering. Det er det ganske viktig å få avdekt. Vi veit at det mest vanlege skjellsordet i norsk ungdomsskule i dag er homo. Då er det sjølvsagt viktig at vi får avdekt omfanget av det. Og det er nytt for meg at Høgre er imot at vi skal stille spørsmål som kan avdekkje det, for det er nettopp slike spørsmål dette høyringsutkastet dreier seg om. Så vil vi i tida framover vurdere om vi skal leggje fram eit forslag. Vi vil gå igjennom det med alle instansar, og vi vil ta kontakt når det er klart.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Skoledrømmen som SV presenterte i 2005, har jo nesten blitt et mareritt for både SV og skolen. Jeg synes det er interessant å merke seg at statsråden i sitt første svar til hovedspørreren egentlig viser at han er stolt over at det ikke har blitt verre enn i forrige periode, at det skinner like mye nå som det det gjorde da, f.eks. når det gjelder lærertetthet. Fremskrittspartiet la frem en interpellasjon, som statsråden besvarte sist fredag, hvor Fremskrittspartiet pekte på ressurssituasjonen og de konsekvensene den har, f.eks. for tilrettelagt undervisning for elevene, som nå viser seg å bli stadig dårligere. Fremskrittspartiet sa også at øremerking kan være et målrettet og sikkert virkemiddel for å sikre at skolen ikke tappes for ressurser ytterligere. Det var et forslag som statsråden avviste meget bryskt. Til gjengjeld hadde ikke statsråden, i hvert fall ikke sist fredag, noen forslag til hvordan man skal sikre ressursene i skolen fremover. Derfor spør jeg statsråden nå: Har statsråden, siden fredag, funnet ut hvordan han konkret kan sikre flere ressurser til skolen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-14:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til kommunalministeren. Vi registrerte at statsministeren ikke nevnte skole i årets nyttårstale. Men vi ser av de tallene som hovedspørreren viste til, at det har vært en stor nedleggelse av skoler. Det har blitt 146 færre grunnskoler i løpet av de siste årene. Det har blitt lagt ned flest skoler med under 100 elever. Vi ser at elevgruppestørrelsen øker, selv om statsråden prøver å bruke andre tall her. Jeg vil spørre kommunalministeren: Er man bekymret for den distriktsutviklingen vi nå ser, at det vil være vanskelig for små kommuner med få innbyggere og små skoler, å opprettholde kvaliteten i skolen med den ressurstilgangen som de har? Ser statsråden at den forventningen som hennes regjering har skapt, om at det vil flyte over av melk og honning i kommunene, nå gjør at det må være ganske fortvilet for skoleledere å se på dette?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-01-14:
En ting som statsråden ikke trenger å være redd for å røpe, er at det kommer til å bli satset på bygg, for det annonserte statsministeren relativt offentlig på NHOs årskonferanse. Det var en ting som skjedde den 1. januar, og det var at antidiskrimineringsloven trådte i kraft. Det er egentlig fantastisk å ha denne trioen av statsråder her, som i fellesskap skal klare å løfte den. En av de tingene som ligger der, er at skolene nå skal ha tilgjengelige hovedinnganger, og at spesialrom skal være tilgjengelig for alle. Det er altså mange endringer som må gjøres i bygg. Jeg skulle selvfølgelig ønsket å få et felles svar, men det er vel umulig å få, så jeg får spørre kommunalministeren: Hvordan har man greid å forberede kommunene på at dette kommer? Og er dette noe som også spilles inn i denne tiltakspakken, slik at vi ikke nå bygger bygg som innebærer at vi slår oss selv på munnen med det vi har vedtatt gjennom den nye, fantastiske loven?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Eg trur Regjeringa har realistiske vurderingar av kva midlar kommunane har til disposisjon. Vi er fornøgde med at vi totalt fekk på plass 8,4 milliardar kr meir i oktober. Men vi ser at 2008 vart eit meir krevjande år enn både Regjeringa og kommunane sjølve hadde rekna med, og at det no får konsekvensar når kommunane skal leggja sine budsjett for 2009. Vi er framleis opptekne av å sikra målet om at kommunane skal ha midlar i samsvar med oppgåvene. Eg reagerer med bekymring på det som no skjer i Skule-Noreg, men vi ser ikkje vekk frå at det òg går føre seg fornuftige avklaringar lokalt. Det er ikkje alle skular som har livets rett.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Det er eit krevjande spørsmål å svara på akkurat i dag når Regjeringa arbeider intensivt med pakka. Det eg kan bekrefta, er at datoen blir den 26. januar, dvs. at det er tolv dagar til. Det som eg òg kan seia, er at verken omfanget eller innretninga er heilt avklart på dette tidspunktet. Det som eg kan roa representanten Tørresdal med, er at kommunane skal vera ein betydeleg samarbeidspartnar når det gjeld denne pakka. Regjeringa har god dialog med ulike organisasjonar for nettopp å kopla det behovet som det no vil vera for å sikra ledige hender arbeid. Byggenæringens Landsforening, anleggsbransjen osv. er naturlege der. Vi har fått mange innspel. Vi veit at det er gode planar i kommunane, men det er faktisk slik at eg ikkje er sikker på om eg kan innfri alle dei forventningane som vi no registrerer. Så vil eg seia at representanten Tørresdal har ei klok tilnærming, i den forstand at ho minner om at vi ikkje må stella oss slik at det blir arbeidsledige lærarar og omsorgsarbeidarar ut den eine døra, og så kjem tømrarar og røyrleggjarar inn den andre døra.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Eg registrer at eg stadig får tilbod om å seia noko meir om kva for vurderingar som føregår i desse dagar i Regjeringa når det gjeld innretninga av pakka. Det som er heilt klart, er at 2008 vart eit meir krevjande år for kommunane enn føresett, òg meir krevjande enn Regjeringa la til grunn. Det kjem òg fram av dei budsjetta som kommunane har laga så langt, og dei ynska som er komne både frå Kommunenes Sentralforbund og frå kommunane sjølve, om at her trengst kroner i tillegg til låneordningar. Korleis dette endeleg blir innretta frå Regjeringa si side, må eg få lov til å koma tilbake til den 26. januar. Eg antek at det svaret kan bli både–og.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Lat meg fyrst seia om etterslepet på vedlikehald at det ikkje er noko som vart oppdaga hausten 2008. Alle vi som følgjer kommunesektoren, har visst i lang tid at kommunane har sett seg nøydde til å forsøma vedlikehaldsoppgåver. Så til spørsmålet om branntryggleik. Det er slik at det ligg under justisministeren når det gjeld eksisterande bygg. Eg veit at direktoratet følgjer nøye opp, og det kjem òg ei eiga stortingsmelding om brann før påske. Når det gjeld nye bygg, er min innfallsvinkel bygningsdelen av plan- og bygningslova og teknisk forskrift. Der kjem eg til å føreslå ei skjerping som eg ynskjer å gjera gjeldande frå 1. januar 2010. Eit høyringsnotat går ut, forhåpentlegvis i mai, om forbetringar i teknisk forskrift.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Eg er glad for den mottakinga denne bodskapen har fått, og at kommunane no kjenner seg trygge i forhold til eventuell skattesvikt. Så er det rett som representanten Høie seier, at det er ulike måtar å handtera dette på. Det vil òg bli ein del av den tiltakspakka som kjem den 26. januar, ytterlegare å konkretisera korleis dei ulike tiltaka skal innrettast overfor kommunane. Det må vi få lov til å koma tilbake til då.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Eg deler den gleda som Dagrun Eriksen her formidla. Det er veldig bra, etter 30 år med mykje godt snakk om tilgjengelegheit, at det no er eit lovverk på plass. Så er det jo slik at eit lovverk alltid er enklast å anvenda på nye bygg, fordi ein då vil ha moglegheit til, veldig ofte utan særlege meirkostnader, å leggja inn universell utforming i planlegginga. Det er noko tyngre, men heilt nødvendig, å sikra tilgjengelegheit for alle i ulike eksisterande bygg. Det gjeld både skular, ulike arbeidsplassar og sjølvsagt mange andre offentlege bygg. Fleire departement arbeider no med korleis vi skal få på plass ein plan for det. Skulebygg skal fyrst(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Svaret er ja. Senterpartiet er veldig godt fornøgd etter tre år i regjering. Vi meiner at vi har sett vårt solide stempel på svært viktige område for innbyggjarane i dette landet – ikkje berre når det gjeld god lokal velferd, god lokal omsorg, å sikra langt betre kommunikasjonar, å sikra ein meir offensiv næringspolitikk og òg kultur og frivilligheit, som var våre fremste oppgåver då vi gjekk til val, men faktisk òg det å gje større moglegheit til dei lokale vurderingane, f.eks. ved å styrkja kommuneøkonomien betydeleg og ved å auka budsjetta på samferdsel og andre område. Så til det som Bent Høie no tek opp og som gjeld f.eks. forholdet mellom planar og dispensasjonar: Eg trur det er betre for den enkelte innbyggjar og for lokale folkevalde at ein kjem inn i forkant og legg meir vekt på planarbeid. Det er Regjeringas intensjon at ein har både dei nødvendige lytteprosessane og dei nødvendige drøftingsprosessane. Difor kjem no kommuneplanar og òg regionale planar til å vera langt viktigare enn dei har vore til no. Då unngår ein desse frustrerande drøftingane om dispensasjonar av ulik art. Så er det heilt klart at Senterpartiet sit ikkje i regjering åleine. Det er eit samarbeid mellom tre parti. Det gjer seg òg sjølvsagt gjeldande i enkeltsaker.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Her var det to påstandar. Den eine er at det er veksten i inntektene og TBUs prosentar som er det avgjerande for om det er lokal handlefridom. Eg trur at det faktum at det er tilsett 45 000 fleire i kommunal sektor seier noko om at det er større lokal handlefridom under denne regjeringa. Så er det slik med ulike typar planarbeid – det har me òg sett i konkrete saker som har vore til behandling i Stortinget – at det er ulik innfallsvinkel til kva omsyn som skal takast, frå dei tre regjeringspartia. Det viser seg i konkrete saker, og det viser seg òg f.eks. i handteringa av 100-metersbeltet. Men det er altså i Soria Moria-erklæringa nedfelt at det skal kunna vera geografisk differensiering. Så lat meg seia at når eg skal summera opp desse tre åra, at det har vore mykje svært godt teamarbeid frå denne regjeringa, til beste for landet.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Regjeringa har invitert Stortinget til ein eigen debatt om nettopp eit sterkare lokaldemokrati gjennom ei stortingsmelding som no ligg til behandling i kommunal- og forvaltningskomiteen. Der vil det vera moglegheit til å drøfta nærmare dei forslaga og dei innspela som kjem frå Regjeringa, som nettopp fortel om både korleis ein i endå sterkare grad enn i dag skal kunna spela på lag med innbyggjarane, og om innbyggjarinitiativ, lokale folkeavstemmingar, meir openheit i ulike prosessar osv. Så til den konkrete saka som gjeld asylmottak. Eg er glad for at det no er nedfelt ein langt betre dialog, ikkje minst mellom UDI og den enkelte kommune. Det har vore uheldige prosessar som alle partar no har lovt å retta opp.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2009-01-14:
Det er faktisk slik at i internasjonal samanheng er det påvist at lokaldemokratiet i Noreg står sterkt. Eg synest faktisk ikkje det er nokon fare her i å visa eksempel på at det er heilt nødvendig på nokre område å vera seg svært bevisst kva som skal vera overordna nasjonale omsyn, og korleis den lokale handlefridomen skal avvegast. Eg synest Røe Isaksen nettopp viser eit svært godt eksempel på det. Det er heilt openbert at når ein kan byggja ned dyrka jord, som er irreversibelt, må ein ha avvegingar mellom nasjonale omsyn og kva som er ynskjeleg i den enkelte saka i kommunen. Så fortel denne saka og mange andre saker at det går føre seg debattar om dette både i Senterpartiet og i andre parti.
Erna Solberg (Høyre), 2009-01-14:
Jeg må si at jeg klarer ikke annet enn å smile, for jeg har en forbausende opplevelse av at vi har en statsråd som virrer for å forsøke å bortforklare det som er et faktum. SV har endret hele strategien og argumentasjonen fra valget i 2005. Det har Ine Marie Eriksen Søreide påpekt. Statsråden hevder at det ikke ble gjort noe når det gjelder etter- og videreutdanning, men hele pakken denne regjeringen gjennomfører, er jo den pakken som den forrige regjeringen gjennomførte. Den forrige regjeringen gjennomførte tolv ekstra uketimer. I de beste økonomiske tidene landet har vært gjennom, har denne regjeringen bare klart fem ekstra timer. Poenget mitt er at det er fint at SV har endret politikk, men kommer de til å endre retorikk? Kommer de til å innrømme at den skolepolitikken de gikk til valg på, ikke er den de gjennomfører? Kommer de til å innrømme at SV tok feil, historisk, og at vi må innføre en annen skolepolitikk – den skolepolitikken som går på kunnskap, kvalitet og krav, nemlig den skolepolitikken SV har gått mot i alle år tidligere?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Fremskrittspartiet pekte på økonomien og handlingsrommet i kommunene og var bekymret for etterslepet i kommunene allerede under behandlingen av budsjettet for 2009. I en nyere undersøkelse er det dokumentert at det er et etterslep på 142 milliarder kr. Det er en stor forventning rundt omkring i kommunene. Vi har hatt nye episoder med brann i omsorgsboliger etc. i kommunene, og statsråden har gått ut og sagt at hun ønsker sprinkleranlegg i alle nye bygg. Jeg vil komme med en utfordring til statsråden: Ser statsråden at det er behov for sprinkleranlegg også i eksisterende bygg som huser sårbare grupper i kommunene? Er dette noe hun ønsker å legge inn i tiltakspakken som kommer den 26. januar?
Bent Høie (Høyre), 2009-01-14:
En del av tiltakspakken valgte Regjeringen å gå ut med allerede under budsjettbehandlingen, og det var at kommunene ville få en eventuell skattesvikt i 2009 kompensert fra staten. Men det er ikke helt uvesentlig hvordan denne skattesvikten blir kompensert, for det vil være de mest skattesterke kommunene som ved en eventuell reduksjon i skatteinntekter vil få de største tapene. Derfor vil det ha betydning om Regjeringen velger å kompensere denne skattesvikten gjennom økt kommunal skattøre eller gjennom økt innbyggertilskudd. Velger Regjeringen den siste løsningen, er det igjen slik at denne regjeringen velger å straffe de store kommunene der de fleste menneskene i dette landet bor, og som har de største utfordringene. Kan statsråden nå bekrefte at ikke bare kommunene vil bli kompensert på makronivå når det gjelder svikt i skatteinntektene, men at de kommunene som vil tape mest, også vil få kompensert sine tapte skatteinntekter?
Bent Høie (Høyre), 2009-01-14:
Mitt spørsmål går til kommunal- og regionalministeren. Når jeg skal oppsummere tre år med Senterpartiet i Kommunal- og regionaldepartementet, er jeg nødt til å oppsummere dem med at det er tre tapte år for lokaldemokratiet. Lokaldemokratiet har tapt på område etter område. Det kan nok overraske mange siden Senterpartiet gjerne er det partiet som trekker lokaldemokratiet mest fram i sine festtaler. Men når det kommer til de harde realitetene, er det alltid andre hensyn som veier tyngre for det partiet. Dette har vi sett når bestemmelsene i plan- og bygningsloven er blitt strammet inn, slik at kommunenes muligheter til å gi dispensasjon f.eks. til bygging i 100-metersbeltet er blitt strammet inn. De regionale planene er blitt mer bindende for kommunene. Det er innført forbud mot kjøpesenter på 3 000 m2 .I den nye markaloven ble ikke kommunene involvert i arbeidet med å sette grensene. En har gitt Fylkesmannens ankerett til Statens landbruksforvaltning i saker der et folkevalgt fylkeslandbruksstyre har fattet lovlige vedtak. En har strammet inn i kommunenes rett til å disponere over egne inntekter gjennom å redusere den kommunale skattøren og fjerne selskapsskatten. – Dette er bare noen eksempler på at når Senterpartiet sitter i regjering, er det alltid andre hensyn som veier tyngre enn tiltroen til lokalpolitikerne. Hver enkelt av disse innstrammingene er bevis på at Regjeringen har større tiltro til sin egen vurdering enn til at vettet er likt fordelt i dette landet, og at et kommunestyre, som er nærmest der innbyggerne bor, faktisk er de som kan vurdere en sak aller best. Mitt spørsmål til kommunalministeren er: Er hun fornøyd når hun ser tilbake på måten Senterpartiet i regjering har håndtert lokaldemokratiet på?
Bent Høie (Høyre), 2009-01-14:
Punkt 1: Statsråden trekker fram kommuneøkonomien som eksempel på at kommunenes handlefrihet er blitt større, men fasiten, som nå er kommet fra Teknisk beregningsutvalg, viser at veksten i kommuneøkonomien var nesten nøyaktig lik under den forrige regjeringen som nå under denne regjeringen. Så det er tilbakevist. Spørsmålet her er at med en gang en går inn på de konkrete områdene der kommunene skal ha handlefrihet, f.eks. i arealplanleggingen, kommer også kommunalministeren her med andre hensyn som veier tyngre. Både kommunalministeren og jeg kommer fra et fylke som er preget av mye vann, høye fjell, mange smale striper og små øyer. I et slikt fylke er det umulig å drive lokal planlegging hvis en ikke kan gi dispensasjon i forhold til 100-metersbeltet. Er statsråden fornøyd med at lokalpolitikere rundt omkring i landet ikke lenger kan styre utviklingen i egen kommune?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-01-14:
Nå håper jeg på noen svar. Jeg ønsker å spørre statsråd Solhjell. Temaet er Personvernkommisjonens rapport, som endelig kom i går, etter Venstres initiativ. Den sier mye om barn og unge og personvern. Jeg har lyst til å lese en setning: «Hvis barn vokser opp med at overvåkning er et akseptabelt virkemiddel, uavhengig av om problemet kan avhjelpes på en mindre inngripende måte, mister de perspektiver som vil være viktige for samfunnet når barnet blir voksent og skal spille en borgerrolle i vårt demokrati.» Statsråden har sjøl vært forkjemper for økt registrering, en registrering som kommisjonen sier inneholder uheldig mye informasjon. Kommisjonen er kritisk til både økt registrering av elever, økt lagring av informasjon om den aktiviteten elevene har, og økt innsyn i all den informasjonen som blir lagret. Den er veldig kritisk til mange av læringsplattformene som i veldig offensive salgsporteføljer forklarer at det er ingen hindringer for hva som kan lagres av elevenes aktivitet, og hvor stort innsyn som kan gis i det elevene gjør i løpet av sin arbeidsdag. PC-ene kan overvåkes hele tida. Det kan være innsikt i absolutt alt som gjøres. Vi ser at rustesting, som statsråden egentlig er imot, gjennomføres. Vi ser TV-overvåking, som snart gjør det umulig å ha et klinehjørne på en normal ungdomsskole. Det er veldig mange deler av barn og unges privatliv som stadig vekk blir truet. Det er heller ingen grenser for hvor mye informasjon i det godes gjerning som blir samlet på norske skoler. Mine spørsmål er: Har dette alvoret begynt å sige inn over statsråden? Er statsråden bekymret? Er det noe i det som personvernkommisjonen har tatt opp, som statsråden syns det er verdt å øke innsatsen overfor og få gjort noe med?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-01-14:
Jeg skal gi Regjeringa ros for å ha vært aktiv når det gjelder f.eks. mobbing blant barn. Men man er ikke spesielt aktiv når det gjelder voksnes overvåking av barn og barns rett til også å ha et privatliv. Jeg har lyst til å nevne et eksempel fra statsrådens egen kommune. Jeg har fått henvendelser fra en rekke foreldre som syns det er rart at barn får et adgangskort på skolen som de skal dra når de går inn i rom, og at man blir utsatt for kjeft hvis man låner bort kortet, fordi det da blir feil i registreringa i skolen over hvilke rom barna har vært inne på. Det er i statsrådens egen hjemkommune. Statsråden har flere ganger her i spørretimen sagt at han er imot noe av den rustestinga som pågår på en del skoler. Men det er ingen initiativ for å få gjort noe for å få stoppet det eller å få begrenset det. Jeg lurer på om statsråden i det hele tatt syns at det er viktig å begrense voksnes inngripen overfor barn, også når det dreier seg om voksne som ikke er barnas foresatte, og om det fins noen initiativ som Regjeringa kan ta også på det området.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Statsråden sendte i sommer ut et forslag om opprettelse av et sentralt elevregister med omfattende personopplysninger på individnivå for å få et bedre forskningsgrunnlag. Fremskrittspartiet har vært skeptisk til opprettelse av et slikt register, og den samme skepsis gir både Datatilsynet, KS og personvernkommisjonen uttrykk for. Registeret vil ikke bare omhandle opplysninger om barnet, men også om barnets familie, og det vil være det mest omfattende personopplysningsregisteret i Norge med hensyn til art, omfang og koblingsmuligheter. Vi vet at barn og unge er mer sårbare og har mindre forutsetninger for å sette grenser i forhold til hva man bør finne seg i, og skolen har et spesielt ansvar for hvilke signaler man sender ut til mennesker i den fasen av livet. Med overvåkingskameraer i skolegården og omfattende registrering av personopplysninger, hvordan vil statsråden sørge for at barn og unge får sikret sitt personvern, og ikke minst at de opparbeider seg en informert samtykkekompetanse og en nektingskompetanse?
André N. Skjelstad (Venstre), 2009-01-14:
Jeg ønsker å stille et oppfølgingsspørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren. Nav har en dør inn, men det er mange dører ut for personopplysninger. De personopplysningene kan spres for alle vinder. Senest i forrige uke viste det seg at Nav var altfor slepphendt med sensitive personopplysninger. Alltid får vi høre at dette er brudd på rutinene til Nav. Da melder spørsmålet seg: Hvilke tiltak ser statsråden for seg at han må sette i verk for å sikre bedre rutiner, slik at sensitive personopplysninger ikke kommer på avveie?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Jeg har et spørsmål til statsråd Dag Terje Andersen. Den 12. januar stod følgende oppslag i VG: «NAV ba sykepleier Aina om å søke uføretrygd. Hun ble arbeidsfør etter operasjon på privat klinikk, men operasjonen må hun betale selv.» Denne personen er 35 år gammel. I over ti år har hun slitt med ryggplager. For to år siden fikk hun beskjed om at hun kunne søke om uføretrygd. Hun ønsket ikke det og gikk til sin fastlege, som sendte henne til en privat klinikk. Hun ble operert, og et halvt år senere var hun tilbake i full jobb. Men ett av problemene var at hun måtte betale hele operasjonen, som kostet 109 000 kr, selv. Som sagt var hun 35 år. Det betyr at hvis hun hadde fulgt Navs råd, ville hun ha hatt uføretrygd i 32 år inntil hun nådde pensjonsalderen, altså en kostnad på et sted mellom 7 og 10 mill. kr for skattebetalerne. I tillegg ville hun selvfølgelig ha fått et dårligere liv. Nå er jo jeg klar over at Regjeringen ikke skyr noe middel for å ta knekken på private aktører i et slikt marked, men dette tar kaka, og det rammer uskyldige på en utilbørlig måte. Jeg kan ikke forstå at Nav kan finne på å foreslå å uføretrygde en person til flere millioner, når en operasjon til 100 000 kr ville løst problemet. Denne personen hadde penger og kunne gjøre det. Det er mange i samfunnet som ikke har 109 000 kr til å ta en slik operasjon. Regjeringspartiene legger med denne politikken opp til et sorteringssamfunn – de som har råd til behandling, og de som ikke har det. Fremskrittspartiet aksepterer ikke en slik forskjellsbehandling. Mener statsråden at det er den enkeltes personlige økonomi som skal avgjøre om en skal kunne havne med uføretrygd eller ikke?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Jeg takker for svaret. Jeg oppfattet det slik at statsråden og regjeringspartiene ikke ønsker et sorteringssamfunn. Men den praktiske politikken som føres, fører jo til et sorteringssamfunn – det viser jo dette eksemplet. Her kan man altså kjøpe seg forbi køen og slippe å bli uføretrygdet på grunn av at man har penger, og på grunn av at Regjeringen har et uttalt ønske om å knekke flest mulig private bedrifter som driver i denne sektoren. Jeg tror vi har bruk for alle gode krefter, også private, for å unngå at folk går ut i uføretrygd. Selv om man på helsebudsjettet vil spare noen kroner på dette området, kommer utgiftene på andre poster. Mitt tilleggsspørsmål er: Vil statsråden sørge for at reglene blir skjerpet slik at sånne situasjoner ikke oppstår og vi unngår et sorteringssamfunn? I tillegg vil jeg spørre: Vil statsråden ta initiativ overfor helseministeren slik at denne personen får tilbakebetalt de pengene som hun har betalt for denne operasjonen?
Martin Engeset (Høyre), 2009-01-14:
Jeg forstår godt at statsråden ikke kan drive saksbehandling av enkeltsaker fra Stortingets talerstol. Men dette eksemplet er jo ett av veldig mange som viser en alvorlig systemsvikt, nemlig det faktum at mange blir stående i helsekø, helsekøene vokser, mens en enkel operasjon kunne ført en mye raskere tilbake til arbeidslivet, til glede for den enkelte arbeidstaker og med store økonomiske besparelser for samfunnet. Vi har en situasjon hvor 700 000 mennesker i arbeidsfør alder står utenfor arbeidslivet, sykefraværet øker, og vi setter stadig nye rekorder i antall uføretrygdede. Kunne statsråden tenke seg å la Nav få det hele og fulle ansvaret for ordningen med kjøp av helsetjenester, for den vet vi fungerer meget godt, og ikke la alle pengene som er avsatt til denne ordningen, gå inn i det store sluket i de regionale helseforetakene? Vil statsråden ta initiativ til det?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Regjeringen har jo sagt fra dag én at man ønsker et fokus på færre på trygd og flere i arbeid. Dette ble også grundig gjentatt og underbygd da vi behandlet arbeids- og inkluderingsmeldingen for et par år tilbake. Når vi ser på denne saken, er den etter mitt skjønn et kroneksempel på den manglende samhandlingen mellom to departementer og samhandlingen i forhold til lovverket. Slik som det er i dag, er ikke denne behandlingsformen godkjent i Norge, men i andre land er den godkjent. Hele kjernepoenget må være at man kanskje ser på den ordningen som man har i idretten, iallfall innenfor ballidrett, der man har noen fordelsparagrafer når man kommer alene mot mål. Selv om man blir forsøkt sparket ned bakfra, har man mulighet til å skåre mål. Denne personen har klart å skåre mål, denne personen har kommet seg tilbake til arbeid. Det ble også sagt at man skulle sette alle kluter til. Vil statsråden se på muligheten for å innføre en sånn fordelsparagraf i systemet?
Svein Flåtten (Høyre), 2009-01-14:
Mitt spørsmål til finansministeren er slik: «I forbindelse med gjennomgang av de etiske retningslinjer for Statens pensjonsfond - Utland(SPU) uttaler finansministeren 6. januar til Dagsavisen: «Dette handler ikke om hva selskapet har gjort i fortid, men om det er en fare for at selskapene i framtida vil medvirke til brudd på menneskerettigheter.» Etikkrådet har tidligere konkludert med at det er umulig å dokumentere hva enkeltselskaper vil gjøre i fremtiden. (SPU) Hvilke endringer i Etikkrådets mandat tenker statsråden å foreslå for at politiske antagelser om fremtidig virksomhet skal gi tilråding av uttrekk?»
Svein Flåtten (Høyre), 2009-01-14:
Jeg er klar over hele prosessen og er for så vidt enig med finansministeren i hvordan dette fungerer. Høyre har heller ikke hatt noe avvikende syn verken på fastsettelsen av de etiske retningslinjene, mandatet eller hvordan dette har blitt utøvet. Det som er bakgrunnen for spørsmålet mitt, som jeg også tok opp for en ukes tid siden med finansministeren, er at Etikkrådet har hatt denne type saker. I det samme avisoppslaget som jeg henviste til, refereres det til en gjennomgang av, i dette tilfellet, et israelsk selskap. Man sier der at «det var ikke grunnlag for å trekke ut investeringene, fordi det ikke var mulig å bevise at dette selskapet ville gjøre dette i framtida». Nå sier finansministeren, og for så vidt riktig nok, hvordan man vurderer dette. Men mener ikke likevel finansministeren at det her er en uklarhet? Hvis man altså spiller inn denne typen oppfatninger, har Etikkrådet sagt at det ikke er mulig for oss å anbefale noe på bakgrunn av hva man tror kommer til å skje.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-01-14:
Jeg tror det er nyanser i dette. Man kan gjerne si, som finansministeren nå har sagt ved en rekke anledninger, at dette bygger på min åpenbare misforståelse. Mener finansministeren at den er så åpenbar – for å si det på den måten – at det heller ikke er behov for å rydde litt opp i hvordan Etikkrådet ser på det, og kanskje også hvordan omgivelsene oppfatter det? For det er vel ganske viktig at omgivelsene, publikum, har en oppfatning av at selskaper blir rettferdig vurdert i en slik sammenheng, og at ikke dette bare bygger på mistanker og antakelser. Det var det som lå i spørsmålet mitt.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Nei, dette er en grunnleggende misforståelse av hva som er Etikkrådets arbeid. Kjernen i Etikkrådets virksomhet er å vurdere risikoen for medvirkning til brudd på de etiske retningslinjene. Det er nettopp den avveiningen som de gjennomgår i hvert enkelt tilfelle. Det er ikke slik at Etikkrådet skal bevise at et selskap ikke kommer til å begå brudd på f.eks. menneskerettighetene, som er aktuelt i forbindelse med de selskapene som er aktive i Israel og i palestinske områder. Vi er ikke inne i diskusjonen om beviser og ikke beviser. Vi er inne i diskusjonen om vurdering av risiko for medvirkning. Da er det tidligere oppførsel og det selskapene selv svarer, som er grunnlaget for de avveiningene Etikkrådet gjør.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-14:
Det er en åpenbar misforståelse når representanten Flåtten snakker som om Etikkrådets jobb er å bevise hvordan et selskap kommer til å oppføre seg i framtiden. Det er også en helt urimelig oppfatning av de konklusjonene Etikkrådet har kommet til, og de rådene de har gitt så langt til meg, og som jeg i overveiende grad har fulgt, at det skulle være noen diskusjon om hvorvidt man ikke klarer å gjøre dette med rimelig likt utgangspunkt for alle selskaper. Men når Etikkrådets jobb er å vurdere risikoen for medvirkning til brudd på menneskerettighetene, er det selvfølgelig der et rom for skjønn i forhold til hvordan man vurderer ulike selskaper og ulike svar som selskapene kommer med. Det kan godt hende at det rommet for skjønn blir et tema for den saken som jeg skal komme til Stortinget med i løpet av våren. Men prinsippet om at det er en vurdering av risiko for medvirkning, mener jeg vi står oss veldig godt på å ha.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Med presidentens tillatelse ønsker jeg statsråden godt nyttår! Spørsmålet er som følger: «I april 2007 overleverte Møreforskning rapport om gratisferjer. I statsbudsjettet for 2008 heter det: «Med bakgrunn i bl.a. de kostnadsmessige aspektene, har regjeringen fortsatt spørsmålet om ev. gratisferjer til vurdering. Samferdselsdepartementet vil komme tilbake til saken når den er nærmere avklart.» I statsbudsjettet for 2009 er ikke saken omtalt. Har Regjeringen gitt opp prosjektet med gratis riksveiferjer?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Jeg takker for svaret. Det er helt riktig som statsråden sier, at det i Soria Moria-erklæringen står som følger: «Regjeringen vil bedre rabattordningene og utrede om enkelte strekninger kan gjøres gratis.» Men vi må tilbake til april 2007, da vi fikk rapporten om gratisferjene. Det står fortsatt en oppgave igjen å løse. Det står intet i statsbudsjettet for 2009. Jeg oppfatter at vi her kanskje har fått en presisering fra statsråden om at man ikke har gitt opp, men fortsatt vil jobbe med prosjektet. Hva er det som gjør at det tar så lang tid at det går helt fra midtveis i 2007 til – antakelig – langt ut i budsjettåret 2009 før man muligens kan lansere en forsøksordning med gratisferjer?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2009-01-14:
Det er like fullt slik at det ligger ingen tydelig markering og prioritering i Regjeringens statsbudsjett for 2009 som viser at det vil komme en slik ordning. Ikke engang et prøveprosjekt er det vist frem prioritering til. I Soria Moria-erklæringen kobler man rabattordning og spørsmålet om enkelte strekninger kan gjøres gratis. Nå er det slik at Norge holder pusten og venter på Regjeringens tiltakspakke, som skal komme om et par uker. Vil man vurdere utvidede rabattordninger for riksveiferjene som en del av en slik tiltakspakke, for å dempe kostnadene og øke konkurransekraften i bedrifter som sliter i et vanskelig marked? Vil det være noe Regjeringen kan se på, knyttet til en tiltakspakke som er under bearbeiding?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
I rapporten frå Møreforsking som representanten viser til, er det drøfta fleire modellar for gratis ferje. Modellane varierer frå gratis ferje på alle samband til gratis ferje på dei minst trafikkerte og lengste sambanda. Møreforsking viser til at gratis ferjer vil gi meirkostnad for staten både som følgje av tapte billettinntekter og som følgje av behov for innsetjing av meir kapasitet fordi gratis ferje vil gi fleire reisande. Møreforsking rekna med at det statlege tilskotet til ferjesektoren måtte auke med drygt 1,7 milliardar 2006-kroner om ein gjorde alle samband gratis. Omrekna til 2009-kroner tilsvarar dette overslaget 2 milliardar kr. Møreforsking tilrådde at ein bør gjere forsøk med gratis ferje for å vinne erfaring. I komande budsjett vil eg vurdere prøveprosjekt med gratis ferjer på nytt. Innafor dei rammene som er til rådvelde, har Regjeringa så langt prioritert å auke rabattsatsane på sonekort og verdikort, først frå 40 pst. til 45 pst. frå 1. mai 2006 og seinare frå 45 pst. til 50 pst. frå 1. mai 2008. Denne auken kjem dei reisande som bruker ferje mest, til gode. Denne regjeringa har satsa på ferjesektoren. Det er lagt ned mykje arbeid i å tilpasse frekvens og kapasitet i tråd med lokale ynske og behov. Regjeringa har brukt nær 1 milliard kr utover rammene som var lagde i Nasjonal transportplan, der trafikkveksten, som elles i det dokumentet, er undervurdert. I den førre valkampen hadde det eine regjeringspartiet, Senterpartiet, gratis ferje som ei valkampsak. Det står fast i Senterpartiets program. I Regjeringa sitt grunnlag er det sagt at me skal ha ei utgreiing av gratis ferje og vurdere eventuelle prøveprosjekt med gratis ferje. Det arbeidet er ikkje avslutta, det arbeidet pågår.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Ordet er «prioritering». I budsjettet for inneverande år har Regjeringa prioritert ein sterk auke på veg og på jernbane – langt utover det som ligg i Nasjonal transportplan, og truleg òg langt utover det som mange hadde venta at Regjeringa kom til å satse i denne perioden. Når ein prioriterer det eine, vert det på eit punkt rammer som gjer at ein ikkje prioriterer det andre. Så det handlar rett og slett om prioritering. Ved neste statsbudsjett vert korta lagde på nytt, og då vert det ei ny vurdering av kva som skal prioriterast.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
I den tiltakspakka Regjeringa skal leggje fram, er det to omsyn som har vore tydeleg kommuniserte – kanskje ein kan seie tre. I alle fall: Dei to overordna omsyna er at det skal vere tiltak som gir sysselsetjingsgevinst, og det skal vere mellombels tiltak. I tillegg skal alle tiltaka vere i tråd med Regjeringa sin miljø- og fordelingspolitikk. Det er dei tre omsyna eg vil dra fram fyrst og fremst. Om dei tiltaka som representanten nemner, vil kome inn under dei nemnde kriteria, vil vere ei vurderingssak og uansett ikkje ei sak som eg kan kommentere her i dag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Som representanten Tenden vil vere kjend med, inneheld statsbudsjettet for 2009 ein monaleg auke i løyvingane til drift, vedlikehald og investeringar i jernbane. Løyvingane til investeringar i stasjonar og knutepunkt aukar med 15 pst. i høve til 2008. Med det vil det òg vere mogleg å forsere tiltak som kan betre standarden og tilhøva på stasjonane. Det er store utfordringar etter mange år med lågare løyvingar. På kort sikt vert det gitt prioritet til vidareføring og avslutning av ombyggingstiltak på Verdal stasjon og Nydalen haldeplass. Vidare vil forlenging av ei rekkje plattformer for å betre tryggleiken verte prioritert. Eit anna viktig område er tiltak for å halde stasjonsområda reine og ryddige. For å effektivisere utbetring etter forfall og hærverk har Jernbaneverket sett i verk endringar i stasjonsdrifta, slik at drift av publikumsområda vert meir målretta og får tettare oppfølging. Ordninga er førebels innført i Oslo-området. Saman med NSB sitt dotterselskap ROM Eiendom arbeider Jernbaneverket for å få til gode stasjonar og knutepunkt. I deira prosjekt for ombygging og nybygging vert det lagt vekt på tryggleik og tilgjengelege stasjonar, etter prinsipp for universell utforming. Særs viktig er fysisk utforming av tilkomst til stasjon og tog og tilgjenge til trafikkinformasjon på ein ikkje-diskriminerande måte, t.d. betre monitorar og høgtalaranlegg. Gjennom konsentrert arbeid med dette vil alle trafikantgruppene kunne ta del i dei kollektive transporttilboda. Regjeringa vil i stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan for 2010–2019 gi nærare greie for mål og strategi for å oppnå universell utforming av stasjonane.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Eg kan melde til Stortinget at det er ingen som er meir utolmodig etter å sjå resultat av den store satsinga av økonomiske ressursar på jernbanen som er gjord, enn statsråden, og det er ingen som ventar meir på at resultata skal kome kjapt. Når det gjeld tiltakspakka, er tiltak på stasjonane, som det går fram av svaret mitt, eit prioritert område for Regjeringa, og ein auka innsats på det er nødvendig uavhengig av løyvinga i komande tiltakspakke. Eg kan ikkje gå ut med lovnad om konkrete tiltak eller kva som kjem av innhald i den tiltakspakka. Det ligg i sakas natur at det er under arbeid og vert lagt fram 26. januar i år, så det må me kome tilbake til. Men arbeidet med stasjonar og knutepunkt er eit viktig og prioritert område for Regjeringa.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Dette er jo ikkje eit område som er nytt. Det er eit område der det har vore og er store utfordringar. Og som representanten Tenden seier: Satasjonane er nedslitne, dei har vorte nedslitne gjennom mange år. Og så skal ikkje eg peike på nokon meir enn andre i forhold til ansvar, for det trur eg me skal dele på. Men dei har vorte nedslitne gjennom mange års forsøming, det kan me vel vere einige om i alle fall. I dei møta som eg har med Jernbaneverket og NSB, har dette vore tematisert. Det vert tematisert gjennom den dialogen som departementet har både formelt og uformelt med NSB og Jernbaneverket. Det er klart at ROM Eiendom spelar ei viktig rolle i det å utvikle stasjonane til noko meir enn berre det vi kanskje tenkjer på som ein tradisjonell stasjon, men òg få andre aktivitetar inn som gjer stasjonsområda endå meir attraktive.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Med presidenten si tillating vil eg gjerne òg ynskje både representanten Bredvold og alle andre stortingsrepresentantar eit godt nytt år og kome med eit ynske om eit godt og konstruktivt samarbeid til landets beste. Eg ser med stort alvor på dei mange alvorlege trafikkulukkene i 2008. I Hedmark var det i 2008 ein auke i talet på dødsulukker og personskadeulukker jamført med gjennomsnittet i tida 2004–2007. Samstundes er eg nøgd med at talet på drepne i trafikken har hatt ei positiv utvikling dei seinare åra, trass i at trafikkmengda har auka sterkt. Dette syner at satsinga på eit breitt spekter av tiltak gir resultat. I budsjettet for 2009 fekk Regjeringa gjennomslag for ein markant auke i løyvingane til betre trafikksikring gjennom ei eiga pakke av samansette og målretta tiltak innanfor investeringar i infrastruktur, trafikant- og køyretøyområdet og drift og vedlikehald. Midlane til særskilde trafikktryggleikstiltak er nær dobla jamført med 2008. I samsvar med nullvisjonen prioriterer Statens vegvesen tiltak retta mot dei alvorlegaste ulukkene, som møteulukker, utforkøyringsulukker og ulukker med påkøyrsle av gåande og syklande. I tillegg vil Statens vegvesen prioritere tiltak retta mot fart og spesielt ulukkesutsette trafikantgrupper. Døme på dette er kontroll- og kampanjeaktivitetar retta mot ungdom og kontrolltiltak mot tungtransport for ikkje minst å sikre at lastebilane har ei dekkutrusting som passar dei norske vintervegane. I Hedmark vil det verte gjennomført ei rekkje tiltak for auka trafikksikring i 2009. Møteulukker er òg her eit hovudproblem, og av konkrete tiltak retta mot nett denne ulukkestypen vil eg nemne oppstart av oppsetjing av 9,5 km midtrekkverk på E6 mellom Brumunddal og Moelv, fullføring av samanhengjande sperrefelt og midtmarkering på E6 i fylket og ikkje minst ferdigstilling av utbygging av firefeltsstrekninga på E6 mellom Skaberud og Kolomoen. På rv. 3 vil breiddeutvidinga verte vidareført. I tillegg vert driftsstandarden innan drift og vedlikehald endra i nye kontraktar for betre å tilpasse vinterdrifta til endringane innan trafikk og klima. Rv. 3 i Østerdalen er ei av strekningane der det vert vurdert å etablere streknings-ATK i 2009. Vi kjem ikkje utanom at fart faktisk er ein avgjerande faktor når det kjem til kampen mot ulukker. Trafikktryggleiksarbeidet er, og må vere, breitt og tufta på godt samarbeid mellom fleire aktørar, lokalt som nasjonalt. Eg vil i denne samanhengen trekkje fram Ringsaker kommune, der det er sett i gang eit spesielt trafikksikringsprosjekt særskilt retta mot ungdom. Målet er å minske talet på trafikkulukker med drepne og hardt skadde i kommunen gjennom ei rekkje ulike tiltak. Statens vegvesen har ansvar for koordinering og leiing av prosjektet, som skjer i samarbeid med Ringsaker kommune, politiet, Trygg Trafikk og Hedmark trafikktryggleiksutval. Slike lokale initiativ er viktige bidrag i arbeidet for tryggare trafikk over heile landet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Når det gjeld ankesakene, ligg dei hjå ein annan statsråd. Derfor er det problematisk for meg å gå så mykje inn på dei direkte. Men på generelt grunnlag er eg samd i at det er viktig å få planprosessane til å gli godt, slik at prosjekt ikkje vert trekte ut i tid. Når det gjeld E6, handlar det fyrst og fremst om at ein får ei samanhengjande utbygging, som er viktig i dette prosjektet. Rv. 2 har hatt ei ganske lang fartstid fordi ein på det grunnleggjande området ikkje har kome til einigheit lokalt. Derfor vil eg igjen understreke behovet for gode lokale prosessar, for der ein gjer dei lokale avklaringane, der dei lokale prosessane er gode, vil som regel òg prosessane vidare i systemet gå betre. Så her ligg det eit ansvar både lokalt og på oss sentralt for å leggje alle krefter i avklaringane.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-01-14:
Spørsmålet om kva som kjem i pakka den 26., har eg allereie fått fleire gonger før i dag. Svaret mitt må dessverre bli det same: Det svaret får ein ikkje i salen i dag. Det kjem ein tilbake til den 26. Til spørsmålet om vedlikehaldsetterslep og behov: Det er eit enormt behov på vegnettet i heile landet. Det er godt dokumentert. Heldigvis har me no ei regjering som har auka løyvingane til veg på ein heilt annan måte enn me har sett tidlegare. Det har Regjeringa òg varsla at me skal fortsetje å gjere. Det vil kome både Hedmark og heile landet til gode, for vegnettet er blodåra i heile transportsystemet. Det er over alt, frå den minste plass til den største by i alle fylke, i alle bygder, i alle byar, og det bind landet vårt saman. Jernbana er kjempeviktig for å avlaste vegnettet og for ein miljøvenleg transport, men det er klart at vegnettet vårt er heilt essensielt for at landet vårt skal fungere.