Erna Solberg (Høyre), 2000-11-23:
Dette forslaget inneholder egentlig forslag om to ulike ting, nemlig om å iverksette en såkalt Straksbo-ordning for bostedsløse og mennesker med liten boevne, og om å gi en bevilgning på statsbudsjettet for 2000 til etablering av boliger for bostedsløse. Spørsmålet om tilbud til bostedsløse har vært behandlet flere ganger i Stortinget de senere årene. Det ble behandlet grundig i forbindelse med St.meld. nr. 49 for 1997-98, Om boligetablering for unge vanskeligstilte, da boligpolitikk for bostedsløse kanskje var det området som det var bredest enighet om skulle være prioritert fremover. En rekke ulike tiltak, bl.a. kommunale handlingsplaner, ble foreslått, både av den daværende regjeringen og av ulike medlemmer av komiteen. Straksbo-spørsmålet ble da tatt opp av Arbeiderpartiet og SV i et forslag som ikke fikk flertall. Man baserte seg den gangen på at man skulle etablere ordninger i tråd med de kommunale handlingsplaner, og at det måtte være kommunene som i utgangspunktet skulle velge ulike typer tiltak. Det er altså ingen tvil om, det kan man også se av behandlingen av budsjettet for i fjor, at bostedsløse er den gruppen som innenfor det boligpolitiske virkemiddelområdet har klarest førsteprioritet fra hele Stortinget. Det kan da være diskusjon om tempoet, om hvor mye som skjer og hvor mye som skal skje. Forslagsstillerne har ønsket mer bevilgninger i år, og etablering av en såkalt Straksbo-løsning. Departementet har i brev til komiteen svart at innenfor de bevilgningene som har vært, har bostedsløse hatt førsteprioritet, og at alle prosjekter det er søkt om, har fått støtte. Videre er det igangsatt et samarbeid med de største byene, som går ut på å styrke tilbudet av typen bokollektiv, som er nevnt i Straksbo-løsningen, for de som har liten boevne, som typiske rusmisbrukere og psykiatriske pasienter, som vi har mange av, og som kanskje utgjør hovedkjernen av de tunge bostedsløse rundt omkring. Komiteen har i høst vært på tur til Danmark og bl.a. sett på det opplegget man har i København knyttet til bostedsløse, og det har forslagsstiller tatt inn som et eksempel på hvordan man kan gjøre det. Flertallet har lagt til grunn at man bør følge de planene man har hatt når det gjelder å prioritere dette, men når det fremdeles er et problem med tiltak for bostedsløse, når søknader ikke er blitt avvist, og når man har et utviklingsprosjekt på gang, så kan det bety at det er behov for en forsterkning av opplysningene til kommunene om at de får penger dersom de har prosjekter. Det er det som på mange måter er konklusjonen på den korrespondansen vi har hatt med departementet og den klare prioriteringen som flertallet på Stortinget hele tiden har gitt dette området. Flertallet i komiteen mener at dette medfører at man kanskje bør ha en egen budsjettpost, selv om vi ser at det kan bli litt mindre fleksibilitet hvis man har en egen budsjettpost til prosjekter for bostedsløse, fordi det synliggjør at dette er et område med penger og prioritet som kommunene kan få innvilget søknader i forhold til. Den andre tingen som hele komiteen understreker, er at strakstiltak for bostedsløse må være fleksible og tilpasset de krav og ønsker til standard, størrelse og utforming som er hensiktsmessig. Det betyr at på dette området må man ikke bruke de standardkrav som ellers har vært vanlig å bruke i forhold til å gi støtte over bevilgningene til boligetablering. Det viser også erfaringene fra København, hvor man altså bygde helt ulike typer boliger til ulike grupper bostedsløse. Blant annet fikk bostedsløse av grønlandsk og eskimoisk herkomst tilbud om bolig i nærheten av kaiområdene. Det var av moduler, rett og slett containere, men et sted å bo som var tilpasset deres tilknytning, og et sted hvor de ønsket å være. Vi håper at det gjennom å få en egen budsjettpost – vi har sagt at vi vil ta stilling til det når vi skal behandle budsjettet for år 2001 om 14 dager – vil være en stor sannsynlighet for at flertallet, basert på det vi har skrevet i innstillingen, vil gå inn for å etablere en egen budsjettpost skilt ut til dette formålet, først og fremst for å synliggjøre for kommunene at her er det egne penger og mulighet for å få prosjektstøtte. For det har kommet noen innrømmelser av at til tross for denne høye prioriteten som har vært på dette området i to år, så har ikke prosjektene ynglet godt nok til å løse problemene for de bostedsløse. Samtidig må vi innrømme overfor oss selv at det er en del bostedsløse som ikke ønsker en permanent bolig, som har problemer med å bo, og som rett og slett trenger en seng når kulden setter inn om høsten, som ikke ønsker å ha fire vegger, for fire vegger gjør det umulig å leve. Vi må leve med at personer bor ute i det fri de delene av året det ikke er skadelig, men vi må ha et tilbud om en seng når kulden setter inn i dette landet. Flertallet har ikke valgt å støtte ønsket om å bevilge mer penger på inneværende års budsjett. For det første er vi nå i november, så det ville i realiteten ikke betydd noe som helst. Det er selvfølgelig et markeringsforslag som man har for å vise at man ønsker å gjøre noe for bostedsløse. Det er helt greit at man gjør det, men i praksis vil ikke det om man bevilger penger på dette budsjettet eller på neste års budsjett, ha særlig stor betydning for de reelle tiltakene for bostedsløse. Vi ber om at forslaget legges ved protokollen, men vil komme tilbake til det reelle saksinnholdet i dette forslaget når vi skal behandle budsjettet for år 2001. Det er et mindretall som ønsker både bevilgninger og en realitetsbehandling av forslaget nå, men flertallet er for at vi kommer tilbake til dette i budsjettet for år 2001.