Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 1999-12-03:
Det er, som komitelederen redegjorde for, ikke de store uenighetene om den budsjettinnstillingen vi har her, og der vi er uenige, er det Fremskrittspartiet som er framsynt, og som har kommet med en rekke endringsforslag. Grunnen er at vi ser at med den samfunnsutviklingen som vi nå har, er det viktig at både Riksrevisjonen og ikke minst Sivilombudsmannen får de nødvendige midlene og ressursene og den menneskelige kapasitet som gjør at de kan være rustet til å møte utfordringene i samfunnet. Men det er ikke slik som komitelederen sa i sitt hovedinnlegg, at Fremskrittspartiet ikke er av den oppfatningen at kravene til den enkelte stortingsrepresentant og kravene til det enkelte politiske parti har endret seg og er blitt større nå, slik som samfunnet har endret seg. Men vi i Fremskrittspartiet er av den oppfatningen at når vi i budsjettsammenheng skal prioritere, skal vi prioritere ut fra helheten. Vi må først ta det som er viktigst, ut fra de økonomiske rammene vi har. Da er det betegnende at det komiteen har brukt mest tid på ved behandlingen av vårt særbudsjett, og som også gruppelederne og de enkelte sekretariatsledere som organiserer gruppearbeidet på Stortinget, har brukt tid på, er å skaffe større økonomiske midler til de enkelte partigruppene. Jeg må si at vi i Fremskrittspartiet stiller oss tvilende til at det er den enkelte stortingsrepresentant og de enkelte partigruppene her i denne sal som har de dårligste arbeidsvilkårene innenfor det området som vi behandler i vårt budsjett. Faktisk talt mener vi i Fremskrittspartiet at stortingsrepresentanter og partier som er representert i denne sal, har både god hjelp fra de ansatte her på Stortinget, med den servicen de kan gi oss, og god teknologi. Mulighetene finnes også for noen partier til å ansette folk på bakgrunn av den gruppestøtten de enkelte partiene får. Så det er ikke der presset er størst. Så vil jeg redegjøre litt om hvorfor Fremskrittspartiet har endringsforslag. Vi har et endringsforslag som går på at vi ikke synes det er riktig at partiene skal prioritere seg selv foran bl.a. Sivilombudsmannen. Vi vet at sakstallet hos Sivilombudsmannen har økt fra 1998. Vi vet også at saksbeholdningen har økt, og i og med at saksbeholdningen har økt, så har også saksbehandlingstiden økt. Det er et generelt problem innen offentlig forvaltning og offentlige etater. Det er grunn til å merke seg at klagene som kommer nå, også kommer fra personer som tidligere ikke har benyttet ordningen, og gjelder saker som Sivilombudsmannen tidligere ikke har vært så mye borte i. Derfor er det viktig at de systematiske undersøkelsene, de besøkene som Sivilombudsmannen av eget tiltak skal foreta seg, gis de rammene som gjør at de kan følge opp dette. I tillegg vet vi at Sivilombudsmannen også har ansvaret for å stille til disposisjon bl.a. en egen sekretær for EOS-utvalget. Det er klart at med denne sakskompleksiteten og med de oppgavene som kontoret må ta seg av i tillegg til den omleggingen man også har, er det viktig at vi er føre var på dette området, og at vi gir Sivilombudsmannen den håndsrekningen han fortjener. Det har vi fra Fremskrittspartiets side gjort, og derfor har vi forslått en økning med over 2 mill. kr til det. Ellers er det verdt å merke seg, som også komitelederen understreket, at det er viktig at Riksrevisjonen får rammer som gjør at den kan utføre det viktige arbeidet for oss i komiteen. Riksrevisjonen er jo den etaten som bidrar til de fleste sakene som kontroll- og konstitusjonskomiteen behandler, og fra Fremskrittspartiets side er vi meget godt fornøyd med det arbeid som Riksrevisjonen utfører på dette området. Det er viktig å videreføre dialogen med Riksrevisjonen, og det er godt å se at Riksrevisjonen får gjennomslag, at etatene – både indre og ytre – tar Riksrevisjonen på alvor. Vi ser at alle de viktige sakene Riksrevisjonen har påpekt, får som konsekvens at forvaltningen og andre som er innbefattet i de undersøkelsene som Riksrevisjonen har foretatt, retter seg etter dem. Ellers har det også i tilknytning til vårt budsjett vært en diskusjon om Nobelkomiteen. Vi vet at det er Stortinget som utnevner Nobelkomiteen, men Stortinget har ellers ingen tilknytning til denne komiteen. Stortinget kan ikke pålegge Nobelkomiteen noe når det gjelder utnevnelse eller andre ting, det er en uavhengig stiftelse, som vi må ta vare på. Men i kjølvannet av de økonomiske midlene som er blitt gitt på vårt budsjett, har Nobelkomiteen fått bevilgninger som bl.a. går til bibliotekdriften. Fra Fremskrittspartiets side har vi en komitemerknad som går på at vi ikke synes det er riktig at Nobelinstituttets bibliotek skal få økonomiske midler direkte fra vårt ansvarsområde og under våre budsjettkapitler. Det er ikke fordi bibliotekets arbeid ikke er viktig, det synes vi det er, men det er fordi det utenfor landets grenser, og av andre, aldri skal kunne bli stilt spørsmål ved den uavhengigheten som Nobelinstituttet har. Derfor har vi sagt i en merknad at vi synes det er naturlig at fremtidige bevilgninger til Nobelinstituttets bibliotek gis gjennom ordinære budsjettposter, der også andre biblioteker inngår. Så det er ikke vond vilje fra vår side når det gjelder å gi midler, men jeg vil minne om at stiftelsen er ganske rik, at de har masse penger. På bakgrunn av de merknadene vi har, vil jeg ta opp Fremskrittspartiets endringsforslag, som står på side 7 i innstillingen.