Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2005-06-10:
Det er ingen tvil om at barnehageforliket har ført til et voldsomt løft for barnehagene og for foreldrene, som er avhengig av å få en god omsorg for barna sine. Det har blitt en kraftig vekst i utbyggingen av antallet barnehageplasser. Veldig mange foreldre har opplevd en kraftig prisnedgang, og satsingen på barnehager over hele landet har skutt fart. Likevel har vi ikke kommet riktig så langt som vi hadde som ambisjon da vi inngikk barnehageforliket her i Stortinget. Et bredt flertall sluttet seg til en målsetting om at vi i løpet av 2005 skulle klare å oppnå full barnehagedekning. Målet om full barnehagedekning har vært en gjenganger i norsk politikk. På 1990-tallet snakket vi om at vi skulle klare det innen 2000. Vi vet hva som skjedde. I 1997 kom kontantstøtten, og barnehageutbyggingen ramlet ned i kjelleren. Det gikk svært sent, og da regjeringspartiene – de nåværende – overtok i 2001, hadde man som ambisjon i Sem-erklæringen at man skulle ha full barnehagedekning i 2003. Heller ikke det klarte man. Barnehageforliket tok konsekvensen av det og satte ambisjonen til 2005. Men vi må se i øynene at vi atter en gang skal møte velgerne i et stortingsvalg uten å ha nådd målet. Det kan sikkert diskuteres opp og ned hvorfor vi ikke nådde det målet, men jeg tror at en av grunnene var at informasjonen om de ulike støtteordningene kom for sent. Det gikk for tregt før kommuner og private utbyggere skjønte ordentlig at det de investerte i nye barnehageplasser, ble fullt ut dekket i driften, at dette ikke var en belastning for dem. Men det virker det nå heldigvis som at mange har skjønt, og de foreløpige tallene for 2005, som vi hører om, tyder på at nå er det virkelig i ferd med å skje ting. Så sa vi i barnehageforliket at vi våren 2005 skulle ta den endelige avgjørelsen om hvorvidt vi skulle innføre makspris trinn 2 fra 1. august, slik barnehageforliket beskrev. Her hadde de ulike partiene litt ulike synspunkter. Noen framstiller det som at vi egentlig ble enige om at forutsetningen for å innføre makspris trinn 2 var at det var blitt full barnehagedekning. Det er ikke riktig. Vi skulle ta den vurderingen på fritt grunnlag våren 2005. Fra Arbeiderpartiets side mener vi at makspris trinn 2 burde vært innført fra 1. august. Vi konstaterer at regjeringspartiene argumenterer med at en makspris trinn 2 vil kunne forsinke barnehageutbyggingen. Vi er ikke enig i en slik beskrivelse. Det er to grunner til det. Den ene er at forutsetningen jo er at staten skal dekke den inntektssvikten som barnehagene får ved at prisen settes ned med 1 000 kr. Man mister 1 000 kr fra foreldrene, men får 1 000 kr fra staten. Det skulle gå akkurat opp i opp, og det skulle ikke påvirke barnehageutbyggingen i nevneverdig grad. Men den andre og viktigste grunnen er jo at i et flertall av kommunene er det nå full barnehagedekning. Der blir det ikke bygd en eneste barnehageplass til før et nytt behov avdekkes, og det avdekkes først når man får prisen ned. Så en utsettelse av makspris trinn 2 vil faktisk i veldig mange kommuner føre til utsettelse av barnehageutbyggingen og faktisk en saktere barnehageutbygging enn vi ellers ville ha fått. Så er det altså slik at vi i barnehageforliket var enige om at når vi innfører makspris trinn 2, skal vi også ha et annet regelverk for hvilke ting det er mulig å få mer betaling for. Det kan være mat, det kan være ekstra pedagogikk, og det kan være spesielt flotte utearealer, etc. De reglene er det nå i realiteten helt umulig å få på plass til 1. august. Å se for seg at tusenvis av barnehager skal kunne forholde seg til et helt nytt regelverk og implementere det i løpet av 1 1/2 måned, og hvor én av de månedene antakelig er ferie, er rett og slett urealistisk, og det å kaste barnehagesektoren ut i nye, raske omstillinger tror vi ikke er riktig. Derfor sier vi fra Arbeiderpartiets side at vi ønsker å innføre makspris trinn 2 fra 1. januar 2006. Det er det vi ønsker å gjøre, for da får vi tid til å omstille regelverket samtidig som vi får innført makspris trinn 2 så raskt at barnehageutbyggingen går sin gang. Til slutt ber jeg statsråden også merke seg at komiteen påpeker at noen barnehager fortsatt ikke følger reglene for søskenmoderasjon, slik det står i proposisjonen. Det må være en selvsagt ting at alle barnehager som får offentlig støtte, følger det regelverket og de forskriftene som foreligger, og det må følges opp.