John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2004-12-08:
Jeg vil innledningsvis takke komiteens medlemmer for en ryddig budsjettbehandling. Jeg vil også i den sammenheng understreke den faglige kompetanse som komiteens medlemmer besitter, og som fremkommer i innstillingen. Det er derfor fortsatt for meg et tankekors at den fagekspertisen komiteen innehar, i svært liten grad kan få noen praktisk betydning for den videre utvikling av helse- og sosialområdet i landet, i og med at rammene, som ikke bare går på kapitler, men også på enkeltposter, nå er fastlagt av finanskomiteen. Det har kun lyktes for Fremskrittspartiet i forhandlinger med regjeringspartiene å flytte på 28 mill. kr av et totalbudsjett på rammene 15 og 16 på 282 milliarder kr. Jeg vil anbefale at embetsverket nøye leser budsjettinnstillingen, da jeg tror at embetsverket har meget å lære av komiteens medlemmer når det gjelder helse- og sosialpolitikk. Det er vel neppe noen her i huset eller utenfor huset som ikke har registrert at den foreliggende budsjettinnstilling har fått en betydelig bedre sosial profil enn det Regjeringen la opp til i sitt forslag. Fremskrittspartiet har i betydelig grad denne gangen satt sitt sosiale stempel på budsjettet på flere områder. I tillegg til det som gjelder helse- og sosialsektoren, har budsjettet fått en mer sosial skatteprofil. Matmomsen er redusert, og kommuneøkonomien er betydelig styrket. Det har vært hyggelig å registrere at Fremskrittspartiet i forhandlinger med regjeringspartiene både i det store forliket og det lille forliket er blitt møtt med den respekt og samarbeidsvilje som Fremskrittspartiet, som et av de største bærende partiene i Norge, fortjener. At helse- og sosialsektoren i den foreliggende budsjettinnstilling er blitt en av budsjettvinnerne, ser jeg personlig på som svært gledelig, da dette er min siste deltakelse i en budsjettbehandling i Stortinget. Slik jeg ser det, vil budsjettforliket legge et godt grunnlag for et bedre samarbeid mellom de borgerlige partiene frem til valget i 2005. Det er viktig at de borgerlige partiene samarbeider for å demme opp mot de tre sosialistiske partiene som forventes å danne regjering ved neste korsvei. I et budsjettforlik kan en ikke få alle sine ønsker oppfylt. Særlig er jeg lei for at vi ikke fikk økt basisrammen for sykehusene med 1,2 milliarder kr, slik Fremskrittspartiet har gjort i sitt alternative budsjett, som er inntatt i innstillingen. Likeledes lyktes det ikke å få psykiatrisenteret ved St. Olavs Hospital inn i fase 2, og det har heller ikke lyktes å få utredet kiropraktorutdannelsen i Stavanger. Trist var det også at vi ikke fikk klarsignal for etablering av et rehabiliteringssenter for kreftsyke ved Hysnes Fort, og heller ikke denne gangen fikk på plass igjen den generelle gravferdsstøtten. I det store budsjettforliket fikk Fremskrittspartiet tilslutning for å øke den innsatsbaserte finansieringen fra 40 pst. til 60 pst., noe som vil muliggjøre en betydelig økning av pasientbehandlingen i 2005. Det blir spesielt lokalsykehusene som profitterer mest på en høyere ISF, da ISF dekker bortimot 200 pst. av utgiftene for behandling ved lokalsykehus. Det ville ha sett svært mørkt ut for mange lokalsykehus om en nå ikke fikk hevet ISF. Det har blant helsepersonell i sykehusene vært en betydelig frustrasjon over den reduksjon av ISF som ble foretatt for 2004 av regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, og som førte til en redusert pasientbehandling i 2004. I forliket er det tilført 500 mill. kr til basisbevilgningen for foretakene, og ved hjelp av denne har vi bevilget 100 mill. kr til Helse Vest og 50 mill. kr til Helse Midt-Norge. Dermed har vi redusert tiden for tilbakebetalingen til disse foretakene fra fem til to år. I Regjeringens budsjettforslag var det lagt opp til å øke egenandelene, dvs. det vi kaller skatt på sykdom, med hele 1,2 milliarder kr. I budsjettforliket med regjeringspartiene har Fremskrittspartiet fått redusert dette beløpet med 862 mill. kr, som har gitt som konsekvens at egenandelstaket kun øker med 35 kr, til 1 585 kr. Det er den minste økningen som har skjedd på de siste 16 årene. I tillegg fikk vi nullet ut økningen av egenandel på transport ved fritt sykehusvalg og fjernet den foreslåtte økningen på egenandeler i forbindelse med fysioterapi. Når det gjelder resultatet av miniforliket med regjeringspartiene i komiteen, har vi, som sagt, fått omdisponert 28 mill. kr på mange ulike kapitler og poster. Jeg skal i denne sammenheng spesielt fremheve en øremerket bevilgning på 3 mill. kr til Norges forskningsråd for grunnforskning på ADHD ved Universitetet i Oslo. ADHD-pasientene utgjør en betydelig del innenfor psykiatrien, mens forskningen på feltet ligger langt tilbake i Norge, særlig i forhold til våre skandinaviske naboland. Vi fikk også bevilget 3 mill. kr til Mental Helse til videre forberedelse og prosjektering av Frognersenteret, et lærings- og mestringssenter som Mental Helse skal bygge i Skien, med støtte fra alle relevante brukerorganisasjoner. Videre vil jeg fremheve at vi fikk 2 mill. kr til Bionor A/S i Skien, som har utviklet en behandlende vaksine mot hiv/aids som har vært klinisk utprøvd ved Ullevål sykehus med særdeles godt resultat. Disse to millionene som nå er bevilget, forutsettes brukt til å forberede et prosjekt i Lesotho i Afrika, et land hvor 25 pst. – hele 25 pst. – av befolkningen er hiv/aids-smittet. Fra det lille budsjettforliket vil jeg også fremheve at det blir bevilget 2 mill. kr til Modum Bad for åpningen av en egen post for behandling av unge rusmiddelmisbrukere med dobbeltdiagnose, et tilbud som det er meget stort behov for. Staten har nå overtatt dette behandlingsansvaret. Nevnes må også en tilleggsbevilgning til Kirkens SOS på 1,5 mill. kr, som gjør det mulig å holde hjelpetelefonen til Kirkens SOS operativ også i 2005. Totalt sett har miniforliket også ytterligere styrket den sosiale profil i den foreliggende budsjettinnstilling. Fremskrittspartiet ber i sitt alternative budsjett og i forslaget i innstillingen om at Helsedirektoratet utarbeider bemanningsnormer ved våre sykehjem. Det gjelder både leger og omsorgspersonell. Jeg viser i denne sammenheng til Riksrevisjonens merknader, hvor det i Dokument nr. 3:9 for 2003-2004 ble påpekt betydelige mangler og regelbrudd i eldreplanen. Kontroll- og konstitusjonskomiteen behandlet nylig Dokument nr. 3:9 og hadde en omfattende høring i komiteen. Norsk Sykepleierforbund, Den norske lægeforening og Nasjonalforeningen for folkehelsen uttalte under høringen at eldrereformen i stor grad er blitt en boreform. Det er to forhold som ennå ikke er avklart i forhold til eldreomsorgen. For det første: Hva er den riktige definisjon på heldøgns omsorg og pleie? For det andre: Kan aldershjem, omsorgsboliger og sykehjem likestilles når en skal fastslå behovsdekningen av heldøgns omsorg og pleie? Pleie og omsorg i en omsorgsbolig uten fast bemanning kan etter Fremskrittspartiets mening ikke likestilles med en sykehjemsplass. Fremskrittspartiet mener at eldreplanen totalt sett har redusert antall plasser for heldøgns omsorg og pleie. Slik Fremskrittspartiet ser situasjonen innen eldreomsorgen i dag, kan satsingen ikke avsluttes i 2005 som planlagt. Den må videreføres fordi det i kommunene er en manko på minst 15 000 sykehjemsplasser ved utgangen av 2005, og behovet vil bare øke kraftig frem til 2010 og 2020. Jeg er glad for at psykiatrien i dette budsjettet har fått et betydelig løft. Jeg finner her grunn til å be helseministeren om å ha en spesiell oppmerksomhet på hvordan psykiatrimidlene brukes ute i foretakene og faktisk internt i den enkelte institusjon. Det kan synes som om fagekspertisen innen dette fagfeltet føler seg fristilt fra faglig konsensus og effektiv pasientbehandling. Det må kreves at den offentlige psykiatrien blir like effektiv i pasientbehandling som private psykiatere og psykologer. Til slutt tar jeg opp det forslaget Fremskrittspartiet har i den foreliggende innstilling.