Øyvind Halleraker (Høyre), 2007-12-06:
Vannveiene har ikke hatt den oppmerksomhet de fortjener i vår bevissthet som samferdselspolitikere. Det synes det å være enighet om. Vannveiene blir stemoderlig behandlet, til tross for at disse som transportårer er turistattraksjoner som gir grunnlag for næringsvirksomhet. Så langt ser det ut til at vi er enige. Derfor mener Høyre at vannveiene hører hjemme i Nasjonal transportplan, og fremmer forslag om dette. Sammenlignet med andre transportbærere vil de uansett representere marginale økonomiske konsekvenser. Både Telemarkskanalen og Haldenkanalen forfaller og er på randen av økonomisk ruin. Det er en hel del nyttetrafikk både på Telemarkskanalen og i Haldenvassdraget. De to vannveiene burde derfor være en naturlig del av Nasjonal transportplan for å sikre en stabil og langsiktig forvaltning. Det er viktig for den virksomheten som foregår, at man har forutsigbarhet i styringen av kanalene. Dessuten, dersom staten viser interesse for kanalene, kan antakelig et stort uutnyttet potensial realiseres. Både Haldenkanalen og Telemarkskanalen kan bevares som transportårer og videreutvikles som kultur- og reiselivsattraksjoner. Høyre prioriterer midler til et spleiselag mellom staten, regionale og lokale myndigheter og næringsliv. Vi har satt av 10 mill. kr til disse to kanalene i 2008-budsjettet vårt. Jeg har lyst til å si noen ord om Telemarkskanalen. En annen representant fra Høyre vil se nærmere på Haldenkanalen i sitt innlegg. Da Telemarkskanalen åpnet i 1892, ble den i Europa omtalt som det åttende underverk. Telemark fylkeskommune overtok eierskapet av kanalen fra Olje- og energidepartementet i 1990. På samme tid ble det inngått en driftsavtale med Statens vegvesen som nå har opphørt. I dag er driften av kanalen organisert i fylkeskommunens egen driftsavdeling. I sommersesongen er 35 mennesker engasjert for å holde kanalen i drift, som greier seg med et budsjett på 8 mill. kr. Det er så mange som 40 000 reisende som benytter kanalen i løpet av en sommersesong. Likevel har Telemarkskanalen et stort etterslep – 60 mill. kr – når det gjelder vedlikehold av sluseanlegg, bygninger, brygger, demninger, osv. I motsetning til Telemarkskanalen har staten historisk sett bare hatt mindre eierinteresser i Haldenkanalen. Likevel er det naturlig at staten, for å få en felles helhetlig forvaltning, bidrar med støtte også til denne. La oss ta en kjapp runde i Europa for å se hvordan dette forvaltes i andre land: I Sverige har Sjøfartsverket det statlige ansvaret. De har i de senere årene bevilget 70 mill. kr som statlig tilskudd. I Frankrike, i Belgia, i Nederland, i Tyskland og i Storbritannia har alle direktorater eller departementer som er transportrelaterte, ansvaret. I Norge ligger altså kanalene pr. i dag under Riksantikvaren. Det er ulike systemer i disse landene, men felles for dem er at staten tar ansvaret også for det finansielle. I Norge er vi med andre ord helt atypiske i vår tilnærming. Vi behandler kanalene som museumsanliggender, ikke som spennende virkemiddel i næringsutvikling. Det ønsker Høyre å endre på. Vi mener at det er på høy tid at vi ser ferskvannskanalene som en naturlig del av vårt transportnett, og dermed hører de hjemme i Nasjonal transportplan. Vi har for øvrig både kanaler og sluseanlegg i sjø, altså i saltvann, i dette landet – jeg har faktisk en kanal i min egen hjemkommune. De ligger under Kystverkets ansvarsområde og er en del av Nasjonal transportplan. Vi tar gjerne en diskusjon om ferskvannskanalene skal høre hjemme i Kystverket, i Samferdselsdepartementet eller andre steder, men å legge aktive transportårer under Riksantikvaren må være malplassert.