Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
President! Stortingets presidentskap legger i dag fram tre innstillinger om stortingsrepresentantenes og regjeringsmedlemmenes pensjon og godtgjørelser. Det foreslås helt nye pensjonsordninger for både stortingsrepresentantene og regjeringsmedlemmene, basert på samme prinsipper som alderspensjon i folketrygden. Også regelverket for stortingsrepresentantenes godtgjørelser foreslås revidert. Disse reglene henger så nært sammen at presidentskapet har vurdert det som hensiktsmessig å behandle de tre innstillingene samlet. Presidentskapet har lenge ment at de økonomiske ordningene for stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer i størst mulig grad bør være i samsvar med det som ellers gjelder i samfunnet, med mindre helt spesielle forhold tilsier at de bør ha særlig tilpassede ordninger. For presidentskapet har det derfor vært et sentralt poeng å få på plass en pensjonsordning for stortings- og regjeringspolitikere som er på linje med det andre har gjennom folketrygden eller tjenestepensjon, og et system for godtgjørelse og dekning av reiseutgifter osv. som er på linje med det som gjelder for arbeidstakere i offentlig sektor. Stortingets presidentskap har lenge hatt som målsetting å revidere reglene om stortingsrepresentantenes pensjon. Dette ble aktualisert i forbindelse med arbeidet med modernisert alderspensjon i folketrygden. Den 8. mars 2007 nedsatte det daværende presidentskapet et utvalg ledet av fylkesmann Sigbjørn Johnsen som skulle «fremlegge forslag til ny pensjonsordning for stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer, parallelt med innføringen av en ny folketrygdmodell og sett i sammenheng med de regulære tjenestepensjonsordninger for statsansatte». Pensjonsutvalget la fram sin utredning til presidentskapet 9. juni 2009. Dette var for sent til at Stortinget rakk å behandle og vedta en ny pensjonslov innen utløpet av forrige valgperiode. Det daværende presidentskapet så det likevel som viktig at de nye pensjonsreglene kunne gis virkning for nye representanter fra og med 1. oktober 2009. Presidentskapet fremmet derfor forslag om et uttrykkelig lovforbehold i stortingspensjonsloven § 12, som lyder: «For dem som ikke har opparbeidet rettigheter etter denne lov før 1. oktober 2009, skal ny lov om pensjonsrettigheter for stortingsrepresentanter kunne gjøres gjeldende fra nevnte dato.» Stortinget tok imidlertid ikke stilling til når de nye pensjonsreglene skulle iverksettes for regjeringsmedlemmer eller for representanter som hadde opptjent pensjonsrettigheter før 1. oktober 2009. Dette har gitt opphav til uklarhet om Stortingets intensjoner når det gjelder tidspunkt for iverksettelse av de nye pensjonsreglene. Etter valget i 2009 tok det nye presidentskapet straks opp arbeidet med pensjonsordningene. Presidentskapet la opp til at Stortinget skulle be regjeringen fremme forslag til ny lovgivning om pensjonsordninger basert på de retningslinjene som Stortinget og Pensjonsutvalget hadde gitt. Stortinget fattet vedtak om dette 10. desember 2009. Regjeringen har fulgt opp Stortingets anmodningsvedtak i to trinn. I Prop. 19 L for 2010–2011 fremmet regjeringen forslag om tilpasninger av gjeldende pensjonsordninger for stortingsrepresentanter og statsråder til modernisert folketrygd fra 1. januar 2011. Det ble også foreslått nye, fullstendige pensjonsordninger for høyesterettsdommere, sivilombudsmannen og riksrevisor. Dette ble vedtatt ved lov av 17. desember 2010. Men det var først nå i høst at regjeringen fulgte opp den delen av Stortingets anmodning som gikk på nye pensjonsordninger for stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer. Fra Stortinget fattet sitt anmodningsvedtak 10. desember 2009, gikk det altså nesten to år til regjeringen fremmet sitt lovforslag i Prop. 9 L for 2011–2012. Det er lang saksbehandlingstid. Jeg vil understreke at presidentskapet hele tiden har hatt som klar forutsetning at de nye pensjonsreglene skulle iverksettes så tidlig som mulig, i tråd med Pensjonsutvalgets intensjon. Dette har også vært kommunisert til regjeringen i flere møter og ved annen kontakt mellom regjeringen og presidentskapet. Regjeringen har forespurt Justisdepartementets lovavdeling om det vil være i strid med Grunnloven å gi de nye reglene virkning fra høsten 2009. Lovavdelingen har konkludert med at lovforbeholdet fra juni 2009 innebærer at de nye reglene kan gis virkning fra 1. oktober 2009 for representanter som da ikke hadde opptjent rettigheter etter den gjeldende pensjonsordningen. Men det vil innebære grunnlovsstridig tilbakevirkning å gi de nye reglene virkning fra da av for statsråder og representanter med tidligere opptjening. Presidentskapet har tatt Lovavdelingens grunnlovsvurdering til etterretning. Presidentskapet går likevel inn for å iverksette de nye reglene så tidlig som mulig, uten å komme i konflikt med Grunnloven. Presidentskapet foreslår at loven trer i kraft 1. januar 2012, men for dem som omfattes av lovforbeholdet fra juni 2009, vil reglene gis virkning allerede fra 1. oktober 2009. Det samme gjelder for statsråder som ikke har opparbeidet rettigheter etter gjeldende regler når den nye loven trer i kraft. For de resterende representantene og statsrådene innebærer den forsinkede iverksettingen at de tjener opp pensjonsrettigheter etter den gamle ordningen fram til den nye loven trer i kraft. Det er ikke gitt at alle vil tjene på det, men for mange – og særlig for statsrådene, som har en spesielt gunstig pensjonsordning – innebærer det at de får en høyere pensjon enn de ville ha fått etter den nye ordningen. Det er uheldig, og det har ikke vært Stortingets eller presidentskapets intensjon. Likevel er det viktige i denne saken ikke at noen i en overgangsperiode fortsetter opptjening etter gamle regler, men at man opphever to særlige pensjonsordninger for politikere som har vært oppfattet som urimelig gode, og at vi for framtiden får en pensjonsordning basert på samme prinsipper som alderspensjonen i folketrygden. Med denne reformen vil man gå fra et ualminnelig godt pensjonssystem til et alminnelig godt pensjonssystem, også for politikere. I den nye pensjonsordningen gis det opptjening for alle år som stortingsrepresentant eller regjeringsmedlem lik prinsippet om alleårsopptjening i folketrygden. Den opptjente pensjonen tilføres en pensjonsbeholdning, som kan tas ut fleksibelt fra 62 til 75 år. Jo lenger man venter med å ta ut pensjonen, desto større vil den årlige pensjonsutbetalingen bli. Den nye pensjonen skal beregnes som en nettopensjon, dvs. at den kommer i tillegg til annen pensjon man har opptjent. På samme måte som i folketrygden skal pensjonen levealderjusteres ved uttak og reguleres årlig i tråd med den alminnelige lønnsveksten. Det har vært en forutsetning at de som har opparbeidet rettigheter etter de gamle pensjonsreglene, skal beholde disse fullt ut. Dette er også lagt til grunn i den nye loven. Den nye pensjonsordningen innebærer generelt sett en innstramming. Det har ikke vært aktuelt for presidentskapet å foreslå å kompensere bortfallet av den gamle pensjonsordningen i form av økte godtgjørelser. Når det gjelder forslagene om ny lov og forskrift om godtgjørelse for stortingsrepresentanter, har også dette sin bakgrunn i arbeidet med ny pensjonsordning for stortingsrepresentantene. I forbindelse med Pensjonsutvalgets innstilling, som også inneholdt forslag til nye regler om etterlønn mv., signaliserte presidentskapet at det selv ville ta initiativ til å gjennomgå dagens ordninger med etterlønn og ventelønn. Presidentskapet foreslår en helt ny lov om godtgjørelse for stortingsrepresentanter og en utfyllende forskrift til loven. Det foreslås at begge regelverk trer i kraft 1. januar 2012, samtidig som den nye pensjonsloven. I hovedsak vil de gjeldende reglene om godtgjørelse og utgiftsdekning videreføres, med noen viktige endringer. For det første endres de nåværende ordningene med etterlønn og ventegodtgjørelse. Det innføres rett til fratredelsesytelse i inntil tre måneder på samme nivå som godtgjørelsen, og deretter kan man søke om etterlønn med to tredjedeler av godtgjørelsen i inntil tolv måneder. Begge ytelsene bortfaller hvis man tar fast arbeid eller tar ut full pensjon, og avkortes krone for krone mot annen lønns- og næringsinntekt, pensjon o.l. For disse to ordningene er presidentskapets forslag strammere enn forslaget fra Johnsen-utvalget. Presidentskapet foreslår også å endre regjeringens etterlønnsordning, slik at regjeringsmedlemmer som går tilbake til Stortinget, ikke mottar etterlønn fra regjeringen mens de mottar godtgjørelse fra Stortinget. For det andre foreslås det å fjerne den særlige diettordningen for stortingsrepresentanter. Representantene mottar i dag diettpenger for 330 dager i året. Dette kan bli oppfattet som om representantene har «dobbel diett», f.eks. når de er på tjenestereise og mottar diett i forbindelse med den, i tillegg til den dietten de mottar hver dag. Presidentskapet går derfor inn for å stramme inn diettordningen, slik at representantene ikke lenger får utbetalt diett uavhengig av om de oppholder seg borte fra egen bolig. For å kompensere for noe av bortfallet av disse pengene legges den tidligere lave diettsatsen inn som en del av den faste godtgjørelsen for alle representanter. De som pendler til Oslo og oppholder seg på hybel, får heretter utbetalt diett etter påkrav, ut fra faktisk opphold i pendlerbolig. En sentral målsetting for presidentskapet i arbeidet med nye pensjons- og godtgjørelsesregler har vært at representantene og statsrådene i størst mulig grad skal ha økonomiske ordninger som er i tråd med det som gjelder ellers i samfunnet. Med det nye regelverket som legges fram i dag, er jeg trygg på at vi har fått ryddet opp i de spesielt gunstige ordningene som av mange har vært oppfattet som urimelige, og at vi har fått et langt bedre grunnlag for en forsvarlig og rettferdig forvaltning av våre økonomiske ordninger. Til slutt vil jeg takke for et godt tverrpolitisk samarbeid, både i presidentskapet og med de parlamentariske lederne, i den omfattende forberedelsen av denne saken.