Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-30:
Jeg vil takke saksordføreren for hennes redegjørelse i saken. Jeg vil også takke Riksrevisjonen for den gode rapporten. Jeg ønsker å komme med noen supplerende kommentarer. Hva er rehabilitering? Rehabilitering er i forskrift om habilitering og rehabilitering definert som tidsavgrensende, planlagte prosesser med klare mål og virkemidler, hvor flere aktører samarbeider om å gi nødvendig bistand til brukerens egen innsats for å oppnå best mulig funksjons- og mestringsevne, selvstendighet og deltakelse sosialt og i samfunnet, eller – svært forenklet – det å få folk så friske og funksjonsdyktige som mulig etter sykdom eller skade. Fremskrittspartiet har programfestet at vi vil styrke rehabiliteringstjenesten og overføre det fulle økonomiske ansvaret til staten. En god og fullverdig rehabiliteringstjeneste må bygge på samspillet mellom offentlige, private og ideelle organisasjoner, slik at den totale kapasiteten og kompetansen til enhver tid blir utnyttet. Vi ønsker at det skal innføres valgfrihet knyttet til rehabiliteringsinstitusjoner, der pasienten i samråd med sin lege skal kunne velge blant de institusjonene som har et adekvat tilbud, uavhengig av om disse er offentlige eller private. Vi er også klare på at fagfeltet rehabilitering skal styrkes. Per i dag er denne tjenesten todelt. De fire regionale helseforetakene har, gjennom underliggende helseforetak, ansvar for å tilby nødvendige rehabiliteringstjenester på spesialisert nivå, og kommunene har gjennom kommunehelsetjenesteloven ansvar for å tilby sine innbyggere medisiniske habiliterings- og rehabiliteringstjenester. Riksrevisjonens kontroll for budsjettåret 2007 viste at andelen pasienter som var tildelt nødvendig helsehjelp innen fysikalsk medisin og rehabilitering, var redusert i perioden 2005–2007, samtidig som gjennomsnittlig ventetid hadde økt. Kontrollen viste videre at det var utviklet få indikatorer som gjør det mulig å måle utviklingen av fagfeltet og de tjenestene som tilbys innenfor dette. Målene som var satt for fagfeltet, var få og lite spesifikke. På grunn av uklar og mangelfull rapportering var det vanskelig å vurdere måloppnåelsen. Det er en risiko for at rehabiliteringskapasiteten ikke står i forhold til behovene i befolkningen, og en risiko for manglende effektivitet i eksisterende tilbud, sa Riksrevisjonen. Målet med den nye undersøkelsen har vært å vurdere i hvilken grad myndighetene ivaretar sitt overordnede ansvar for å sikre prioritering av rehabilitering i helsetjenesten i tråd med Stortingets vedtak og forutsetninger. I denne sammenheng vil jeg bemerke at det er godt at Riksrevisjonen følger opp med nye rapporter når problemstillinger ikke er avklart. Habilitering og rehabilitering skal være det neste store satsingsområdet i helsetjenesten. Det er bred enighet om at alle pasienter med behov for rehabilitering skal motta likeverdige tilbud, som er tilpasset den enkeltes behov for behandlingslengde og livssituasjon. Det er derfor viktig at Riksrevisjonen nå har lagt frem en ny undersøkelse på feltet. Vi merker oss at det har foregått strukturelle endringer i organiseringen av rehabiliteringstilbudet, at det nå legges større vekt på dagopphold og polikliniske tjenester, og at rehabilitering starter tidligere i pasientforløpet. Man må kunne forvente at endringen av organiseringen av rehabiliteringstjenestene som er igangsatt, vil virke i tråd med Stortingets mål om en styrking av tilbudet. Det er med en viss bekymring jeg merker meg at det er store variasjoner mellom helseforetakene når det gjelder andelen pasienter med rett til nødvendig helsehjelp innen fysikalsk medisin og rehabilitering. Riksrevisjonen mener dette er av en slik størrelsesorden at det ikke kan forklares med forskjell i medisinsk skjønn og ulik pasientsammensetning alene. Konsekvensene av de store variasjonene kan være at enkelte pasienter som skulle hatt rett til nødvendig helsehjelp, ikke blir prioritert. Dette må man fokusere på, og det må settes i verk tiltak for å utjevne disse forskjellene. Fremskrittspartiet vil, i likhet med de øvrige partier, påpeke at det må settes i gang ytterligere tiltak for å redusere ventetiden. Lang ventetid og manglende oppfyllelse av retten til nødvendig helsehjelp kan ikke forsvares når det kan få konsekvenser for den enkeltes helse. Fremskrittspartiet vil også, i likhet med komiteen for øvrig, presisere viktigheten av at effekten av tiltakene regjeringen iverksetter på dette rehabiliteringsområdet, skal være mulig å måle. Hvis man ikke har gode, målbare kvalitetsindikatorer blir det vanskelig å kontrollere at tiltak faktisk virker. Godt samarbeid mellom kommunene, helseforetakene og spesialisthelsetjenesten er ofte viktig for pasientens rehabiliteringsforløp. Det er åpenbart et potensial for forbedring som kan gi et mer helhetlig pasientforløp ved at kommunikasjon og kunnskap mellom nivåene økes. Her må også kommunene kjenne sin besøkelsestid og gjøre sin del av denne viktige jobben, herunder arbeidet med individuell plan, som er en rettighet og et godt verktøy for samhandling om de helsetjenestene en pasient skal motta, inklusiv rehabiliteringstjenester.