trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-10-05:
Jeg konstaterer at representanten, som da representerer Arbeiderpartiet, velger ikke å snakke om skole. Det er jeg selvfølgelig ikke forbauset over, for etter den selvkritikken som representanten Huitfeldt tok på vegne av arbeiderpartiinnsatsen i skolen, skjønner jeg at det er det man velger ikke å gjøre. Jeg vil gjerne si det slik at jeg er glad for Arbeiderpartiets nye signaler, og jeg håper at praktisk politikk følger med på den veien. Så er det slik at hvis representanten vil ha et godt Venstre-svar på det – jeg skal ikke drive repetisjonsøvelse her – er det bare å lese den stenografiske utskriften av representanten Sponheims svar på tilsvarende spørsmål tidligere i dag. Når det gjelder innvandringspolitikken, bekrefter jeg at Venstre har en annen innvandringspolitikk enn Fremskrittspartiet. Det må da være åpenbart for alle som følger med i politikk. Men – så er det også slik at representanten jo representerer en regjering som skulle gi oss en vidunderlig oversiktlig situasjon. Kaoset skulle nærmest forstumme. Harmonien skulle inntreffe i fedrelandet, og alt skulle bli vakkert og forutsigbart. Sammenliknet med den mindretallsregjeringen jeg satt i – og det var ingen spøk å forhandle seg fram til den, men vi sleit oss fram til et samliv som var ærlig fundert – må jeg si at sett opp mot Arbeiderpartiets kaosekteskap med Senterpartiet og SV skjønner jeg at representanten velger å spørre meg om det. Men jeg vil anbefale gjerne en nærstudie av hvordan Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti kom ut av det med hverandre. Jeg tror det er etterlevelsesverdig for partiene Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV, og jeg deler gjerne erfaringene.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-10-05:
Jeg tror Venstres svar på dette kan være å finne ved å studere Oslo-skolen. Oslo-skolen har ca. 126 grunnskoler, 24 spesialskoler og ca. 20 videregående skoler. Det betyr at man har valgt å tro på at den tilpassede opplæringen, også for dem som sliter på ulikt vis, kan skje i normalskolen. Men det finnes grensesituasjoner hvor livet er så vanskelig at det vil være utrolig arrogant ikke å lytte til foreldres erfaring. Vi har også slike ordninger i Agder-fylkene, hvor vi har gode interkommunale løsninger nettopp for å tilby de svarene som foreldrene trenger når normalskolen ikke klarer å løse sitt. Det er i dette mangfoldet man ser både små og store mennesker som trenger hjelp. Venstres grunntanke er nettopp det representanten formulerer: Vi får en god skole når lærerne er faglig trygge og de er trygge voksne. Det stemmer med min oppvekst med den sjuårige grunnutdanningen som ligger til grunn for mitt senere liv som politiker. Men det stemmer også med den store Connect-undersøkelsen som universitetet i Stavanger har gjort. En kan nettopp oppsummere det slik: Faglig trygge lærere og trygge voksne gir grunnlaget for det representanten spør meg om – tilpasset opplæring.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-10-05:
Det gamle skolepartiet Venstre har alltid satset på en sterk offentlig skole, men aldri sett det at det finnes friskoler, som en trussel mot dette. Vi trodde heller ikke at det vi gjorde i Bondevik II-regjeringen, var en slik trussel, men vi vil alltid vurdere om våre idealer gjennomføres i praksis. Hovedlinjen vår har alltid vært å satse på den offentlige skolen. Derfor var det med stolthet vi var med på å kjempe fram Kunnskapsløftet. Jeg er selvfølgelig svært glad for at vi har fått en ny regjering som også holder fast ved det, fordi det skaper forutsigbarhet for dem som jobber i skolen. Det jeg skulle ønsket, var at den regjeringen som var der, også hadde tatt inn over seg den kritikken som er kommet av deler av Kunnskapsløftet, nemlig at lærernes etter- og videreutdanning blir for dårlig, at det med andre ord skulle ha vært mer midler enn det som nå, ved budsjettlekkasjer, er presentert for offentligheten. Og jeg skulle ønsket at man tok konsekvensen av de unnlatelsessyndene som også mitt parti har vært med på i tiår bak oss, og var med på å rette opp dette ved å gi et skikkelig håndslag til lærerne i form av et kompetanseår. Men Venstre møter gjerne alle konstruktivt som vil satse på trygge og gode lærere, og som vil satse på spesialpedagoger som ser unger som sliter, tidlig. Så skal vi komme tilbake til friskoledebatten med stor glede og engasjement når den dagen kommer.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
En av de aller viktigste reformene som kommer til å merkes i folks hverdag i løpet av disse fire årene, er at vi kommer til å få til full barnehagedekning, og at vi kommer til å få til lavere barnehagepriser for småbarnsforeldre. Dette var SVs aller klareste løfte til folk. Men det var ikke bare et SV-løfte. Det var faktisk en avtale som et samlet storting gikk inn for i forrige periode. Likevel var det slik at i revidert nasjonalbudsjett, som var den første muligheten Høyre hadde til å øke denne småbarnsskatten som ligger på barnefamiliene når de har ungene sine i barnehage, foreslo man å øke den igjen til 2 750 kr. Jeg bare lurer på om det er slik at dette kommer til å fortsette å være høyresidens politikk. Er det slik at man ikke har noe ønske om å bedre økonomien for småbarnsforeldre, eller er det slik at man ikke har tillit til at de Høyre-styrte kommunene Sandnes, Stavanger, Bergen og Oslo kommer til å klare å innfri barnehageløftet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
Jeg er dundrende enig i den tidligere sosialministerens – og derved den hovedansvarlige for den forrige regjeringens politikk – angrep på den situasjonen vi har i forhold til fattige og urettferdighet i Norge i dag. Den forrige statsministeren sa at dette har vi gjort for lite med, mens denne regjeringen har avskaffelse av fattigdom som sin målsetting, og det er flott å høre at Dagfinn Høybråten har tenkt å støtte opp under det. Men jeg stusser bare litt, for det viktigste løftet som den forrige regjeringen innfridde, var formidable skatteletter: 23 milliarder kr årlig endte det opp med til slutt, og man gikk til valg med nye 16 milliarder kr i skatteletter som en av sine viktige saker. I løpet av disse fire årene kommer vi til å bruke minst 50 milliarder kr mer på velferd enn det den forrige regjeringen gikk til valg på. Er ikke det en politikk som gjør oss bedre i stand til nettopp kampen for en mer rettferdig fordeling, mot fattigdom, for flere skoler og bedre eldreomsorg, som er alle de viktige sakene som Kristelig Folkeparti tok opp?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
Representanten Sponheim er jo en grei kar – og han er også raus når det gjelder å karakterisere andres liv. Samtidig er han selv selve legemliggjørelsen av begrepet «tomme tønner rumler mest». Hvis vi ser på hva Venstre fikk til på miljøfeltet – som er det man snakker om – i den perioden de satt i regjering, er det en eneste lang historie. Vi kommer i løpet av denne perioden til å klare å legge fram et system for omlegging av bilavgifter i mer miljøvennlig retning, som Venstre ikke klarte i den tiden de satt i regjering. Vi kommer til å få til en satsing på CO2-rensing, en satsing som Lars Sponheim ikke fikk til i den perioden han satt i regjering. Vi kommer til å få til en jernbanesatsing, en satsing Lars Sponheim ikke klarte å få til i den perioden han satt i regjering. Det er faktisk slik at mesteparten av de punktene som kom fra Lavutslippsutvalget, allerede er fanget opp i Soria Moria-erklæringen, mens de aldri ble fanget opp i Sem-erklæringen.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2006-10-05:
Aller først til Solbergs historieforståelse av norsk politikk. Hun sa at hovedoppgaven var å rydde opp og få på plass bunnplanken, bl.a. etter alt det ugagn som Stoltenberg I hadde gjort. Nå er det slik at Stoltenberg I bare satt i drøyt ett av de forrige fire årene. Før det var det sentrumsregjering, ledet av Solbergs forrige sjef. Er det slik å forstå at Solberg nå egentlig går inn og retter sterk kritikk mot Bondevik? Så har jeg lyst til å si at Solberg nå har tatt innover seg behovet for å investere i offentlig infrastruktur, enten det er vei, skole eller miljø – men det er først etter at man har kommet i opposisjon. I sommer foreslo Solberg 20 milliarder kr til vei. De pengene tok hun fra Regjeringens satsing på fornybar energi. Jeg har lyst til å spørre hvordan Solberg kan forsvare at man tar bort vår satsing på fornybar energi og erstatter den med en avgift på strømregningen, som vil føre til ytterligere høyere strømregning til forbruker.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2006-10-05:
Denne regjeringen har startet et ambisiøst prosjekt om å rense gasskraft. Det er det enkeltvedtaket som Lavutslippsutvalget la mest vekt på da man la fram sin handlingsplan i går. Det er gitt konsesjoner til mange nye prosjekter, bl.a. til Vikna. Man har klargjort rammebetingelsene rundt allerede eksisterende gasskraftkonsesjoner. Denne regjeringen legger i dag fram sine støtteordninger til ny fornybar energi. Det er satt av 20 milliarder kr til det. I det hele tatt stemmer ikke virkelighetsforståelsen min med Solvik-Olsens når han sier at man har gjort lite. Det jeg har tenkt å spørre Solvik-Olsen om, gjelder et forslag som han fremmet tidligere i dag, nemlig en sterk reduksjon i avgiftene på elektrisitet til husholdninger. Det gjør man i en situasjon der det er knapphet på forsyning, og man sier at dette vil redusere utgiftene til husholdningene. Men innenfor en markedsramme vil det jo ikke gjøre det. Det blir jo ikke mer strøm av dette, sier Siv Jensen. Og da kommer følgelig prisen til å gå opp. Kan Solvik-Olsen bekrefte at en slik politikk vil forsterke en krise, ikke hindre den?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Representanten Solberg snakket i sitt innlegg om tapte muligheter. Jeg må si for min egen del at ingen ting gjør meg så opprørt som å høre om tapte muligheter. Jeg er glad for at Solberg nå melder seg på i rekka over folk som er opptatt av reelle, like muligheter, muligheter til å påvirke sitt eget liv, også i denne salen. Det er jeg glad for. Men i dette lyset er det noe som er litt pussig ute i vårt langstrakte land. Nå er det nemlig slik at i flere Høyre-kommuner, Drammen, Bergen, Oslo og andre steder, deler altså ordførerne rundhåndet ut penger – de rød-grønne millionene som gikk til de ulike kommunene – til ungdomstiltak, til eldreomsorg, ja, «you name it», over hele linja. Jeg vil spørre representanten Solberg: Er det ikke slik at når disse ordførerne rundhåndet deler ut penger, deler de ut penger de egentlig ikke hadde hatt hvis representanten Solberg hadde styrt landet fortsatt? Mener representanten Solberg at det ville vært færre tapte muligheter for folk i dette landet hvis Høyre fortsatt hadde styrt Norge?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Jeg lyttet godt til Høybråtens innlegg. Jeg syns det var et godt innlegg, som hadde omsorg og trygghet i seg. Tradisjonelt har vi sett at Kristelig Folkeparti har stått sammen med Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV i en rekke fordelingspolitiske spørsmål. Jeg er også enig i at kampen framover må rettes inn mot omsorg, utdanning, helse – tryggheten i vårt samfunn. Det er levert en del på disse områdene. Jeg tenker da både på gjeninnføring av feriepenger for de arbeidsledige, bostøtteordninger osv. Mine spørsmål til Høybråten er: Vil vi nå framover se Kristelig Folkeparti som en del av samarbeidet mellom Høyre og Venstre i Stortinget – som én blokk? Hvordan ser Høybråten på invitasjonen fra Høyre-lederen Erna Solberg? Vil det bli et tettere samarbeid mellom Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet i tiden som kommer?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Representanten Sahl skal få svar i morgen når det gjelder den store satsingen fra Regjeringens side på nordområdene, men han trenger ikke være bekymret. Representanten hadde et stort distriktspolitisk innlegg, som jeg synes var godt på mange områder. Men denne regjeringen med Arbeiderpartiet har gjort noen viktige ting. Jeg må vise til det vi har gjort gjennom det året vi har bak oss: Gjeninnføringen av differensiert arbeidsgiveravgift var et veldig viktig løft for arbeidsplassene i Distrikts-Norge. Det gjorde ikke den forrige regjeringen. Økt satsing på samferdsel og utbygging av bredbånd gjør det også mye enklere for folk å leve og bygge i distriktene. Så vil jeg minne representanten Sahl på hva Stortinget faktisk gjorde med den forrige transportplanen: Flertallet sendte den tilbake. Det var den forrige regjeringen. Omorganiseringen av Avinor – var det et vellykket prosjekt? Det kom bekymringsmelding etter bekymringsmelding.(Presidenten klubber) Var Kristelig Folkepartis politikk vellykket på disse områdene? (Presidenten klubber)
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-10-05:
Regjeringen har i sin innsats for å avskaffe fattigdom en kritisk og våken støttespiller i Kristelig Folkeparti. Det opplever jeg når jeg hører representanten Høybråtens innlegg. Og jeg opplever det vel faktisk slik at Kristelig Folkeparti i dette arbeidet mer har sin parallell i regjeringspartiene enn i de andre opposisjonspartiene. I budsjettet for inneværende år økte Regjeringen fattigdomssatsingen med 493 mill. kr. I revidert nasjonalbudsjett fjernet vi egenandelene på fysioterapi. Vi har i tillegg økt kommunenes inntekter med 3,8 milliarder kr. Mitt spørsmål er: Ser ikke Høybråten dette som en riktig retning, og er det ikke da slik at Regjeringen her spiller på lag med Kristelig Folkeparti i deres ambisjoner på dette området?
Dagfinn Sundsbø (Senterpartiet), 2006-10-05:
Representanten Langeland – Helleland – var så raus at han tok selvkritikk på vegne av den forrige regjeringens satsing på samferdsel, men understreket at nå skulle det bli bedre. Det er strålende. Det er ingen grunn til å stå her og hovere over hvem som har lagt ambisjoner gjennom Nasjonal transportplan, som vi nå skal streve etter å fylle, og jeg er spent på hva morgendagen gir. Det som er spennende med representanten Hellelands innlegg, er at Høyre nå har tenkt seg en ny giv når det gjelder samferdselspolitikk, og vil spille på lag med Regjeringen i så måte. Men i den sammenhengen er jo dette også et spørsmål for kommuner og fylker. Jeg registrerte med positiv interesse at Akershus nå våget seg på 85 mill. kr til veisikring og fylkesveier, fordi økonomien var blitt bedre. Ser Helleland at kommuner og fylker nå satser på en helt annen måte på vedlikehold av veier enn det de gjorde før, på grunn av den økonomi de er blitt gitt?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
I forrige stortingsperiode bidrog representanten Høybråten til innføringen av Kunnskapsløftet gjennom et godt arbeid i regjering. Det var stor enighet på Stortinget om dette. Men mange av våre lokalpolitikere, fra både Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet, opplevde det som motsetningsfylt at man på den ene siden snakket om kvalitet, mens mange kommuner måtte kutte i sine skolebudsjetter. Av de ekstra pengene som kommunene fikk i fjor høst, gikk ca. 2 milliarder kr til skolene. Det har i vårt fylke, Akershus, bidratt til at Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti har kunnet samarbeide om økt kvalitet i skolen. Mitt spørsmål til representanten Høybråten er om han mener at de ekstra milliardene til skolene har bidratt til å øke kvaliteten i skolen.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Representanten Sponheim har tydelegvis eitt valspråk: Angrep er det beste forsvar. Han hamrar laus på Regjeringa, og vanlegvis er det storsleggja som blir brukt. I dag tok han ein noko mindre reiskap i handa. Kritikken av Regjeringa er vanlegvis ramsalt: Regjeringa er svak, og situasjonen er kaotisk, hevdar venstreleiaren – ho får visst ikkje til noko som helst. Eg vil nemne éin illustrasjon. Under den førre regjeringa, som hadde Sponheim som ein viktig pilar, mangla det ikkje på naudrop frå kommunepolitikarar – heller ikkje Venstre-folk. Dei blei sveltefôra økonomisk. Alt er ikkje paradisisk no, men den pleietrengande kvinna i Oslo, i Hordaland og i Troms får betre omsorg enn i fjor. Kvaliteten i eldreomsorga blir styrkt. Meir pengar til velferd gir flotte resultat. Eg vil spørje representanten Sponheim: Tek lokalpolitikarane feil når dei med brei pensel hevdar at velferda for eldre er blitt betre etter regjeringsskiftet?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2006-10-05:
Venstres leder markedsfører seg med mange store og ofte brutale ord, så også i karakteristikken av trontalen: «Stort verre enn det er i dag, kan det ikke bli.» Det er sterkt, og det er tydelig, men likevel er det tydelig at folk ute forstår lite hva Venstre egentlig vil. For hva har Venstre vist i posisjon i forhold til skole og eldreomsorg, i forhold til kommunikasjoner og i forhold til næringspolitikken? Vi fikk jo nå avklart at en vil komme tilbake til næringspolitikken. For kort tid siden var Sponheim statsråd med ansvar for landbruk – eller bruk av land – og lakmustesten kan da være: Hvordan er det med de store ord kontra handling? Hvordan var det med skogbruket som en langsiktig næring? Hvordan var det med skogfornyelsen? Vil representanten Sponheim bruke like store ord om sin innsats som skogbruksminister også når han nå ser resultatet av hva han fikk til som statsråd?
Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Representanten Sponheim taler som om han representerer en stor, samlet opposisjon, og ønsker hele tida å framstille Regjeringa som en regjering med mye uro og rot. I motsetning til den forrige regjeringa har de rød-grønne tatt fatt i store kontroversielle saker der opposisjonen spriker i alle retninger – og i sin regjeringstid forbigikk sakene i stillhet. Fort kan nevnes: energisituasjonen, forvaltningsplanen for nordområdene, pensjonsreformen. Synes representanten Sponheim det er merkelig at det er en offentlig debatt i vanskelige saker før Regjeringa trekker sin konklusjon? Representanten Sponheim snakker stadig om mer demokrati. Synes representanten Regjeringa skal legge lokk på debatten i vanskelige saker før den konkluderer?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2006-10-05:
Jeg skal avgrense meg til å spørre om den budsjettlekkasjen som statsministeren selv har stått for, nemlig de 2,5 milliardene som mangler i budsjettinndekning som følge av at et sykelønnsforslag man har trykt i budsjettet, ikke vil bli fremmet, men vil bli drøftet med partene. Jeg skal ikke gå inn på substansen i det, men statsministeren sa da han presenterte dette i sin tale her i dag, at dette var jo ikke noe nytt. Da vil jeg spørre representanten Solberg, som har lang erfaring fra budsjettarbeid i Stortinget, om hun kan huske at man tidligere har fremmet et budsjett på en tilsvarende måte, med en mangel på inndekning på 2,5 milliarder, som så skal drøftes med partene i arbeidslivet og med sentralstyrene i regjeringspartiene, etter det jeg forstår. En slik fremgangsmåte er for meg helt ny, men hvis representanten Solberg kan huske bedre enn meg, vil jeg være veldig takknemlig for å bli minnet på det.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2006-10-05:
Representanten Solberg var i innlegget sitt inne på behovet for full barnehagedekning. Kristeleg Folkeparti er veldig glad for at ein held fram med det arbeidet vi starta opp for å få full barnehagedekning. Men det som er oppsiktsvekkjande, er at familiepolitikk var fråverande i trontalen. Regjeringa har ingen familieminister. Heldigvis har vi ein familiekomite på Stortinget. Kristeleg Folkeparti er oppteke av å leggje til rette for at foreldre kan gi barna sine ein god oppvekst. FNs barnekonvensjon understrekar at familiar bør få nødvendig vern og hjelp slik at dei fullt ut kan ta på seg sine forpliktingar i samfunnet. Staten kan aldri erstatte familien si rolle i samfunnet. Mitt spørsmål til representanten Solberg er: Kva syn har Arbeidarpartiet og kva tiltak vil Arbeidarpartiet vere med på å setje i gang i forhold til familien si rolle, og vil Arbeidarpartiet på nokon slags måte fokusere på familiane sin situasjon og sitt behov? Ser ein behov for ein offensiv politikk på dette området?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-10-05:
SV hadde skole som hovedsak i valgkampen, frontet av partileder Kristin Halvorsen og nestleder Øystein Djupedal. På bakgrunn av det har det vært interessant, for ikke å si merkverdig, å oppleve en kunnskapsminister fra SV, Øystein Djupedal, som har utmerket seg med enten å avlyse egne skoleløfter eller å unnlate å fremme sitt eget partis politikk. Siste uke opplevde vi at Arbeiderpartiet varslet en oppsiktsvekkende snuoperasjon i sin skolepolitikk i retning høyre, som vel også må kunne oppfattes som et uttrykk for mistillit til SVs skolepolitikk. Det skjer mindre enn ett år etter at flertallsregjeringen har sett dagens lys. Mener SV og representanten Ryan at det er akseptabelt at Arbeiderpartiet driver en aktiv opposisjonspolitikk mot en av sine regjeringspartnere? Kan representanten Ryan fortelle når storting og skole kan forvente en avklaring på hva slags skolepolitikk flertallsregjeringen skal føre? Og kan vi kanskje, etter den sviende kritikken av SV fra Slagstad og Oftedal Telhaug, sentrale skolefolk, i forrige uke, håpe på et gjennombrudd for kunnskapsskolen i SV?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2006-10-05:
Perioden då regjeringa Stoltenberg I styrde, blir sett på som ei miljøpolitisk mørketid, særleg på grunn av dei mange gasskraftkonsesjonane som blei gitt utan krav om reinsing. Heldigvis såg me i etterkant at Regjeringa dreidde i miljømessig retning. Den same forventninga har me hatt til denne regjeringa, særleg på grunn av SV. I går blei det gitt signal frå olje- og energiministeren om at det kunne vere aktuelt å subsidiere bygging av gasskraftverk på Skogn, sjølv utan CO2-reinsing. Mitt spørsmål til SV sin parlamentariske leiar er derfor: Vil SV – som først var imot alle gasskraftverk, sjølv med reinsing, som deretter blei for gasskraftverk, men med reinsing frå dag éin, og som no òg firer på dette siste kravet – vere villig til å betale over statsbudsjettet for norske CO2-utslepp på Skogn, som aldri vil kome utan eventuelle statlege subsidieringar?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
Representanten Meltveit Kleppa snakka om Soria Moria som skulle vere ei fyrlykt. Situasjonen langs Kyst-Noreg, spesielt i mitt heimfylke, er at fyrlykter har slokna på grunn av manglande elektrisk kraft. Vi har eit underskot på det no, og Senterpartiet har etter mitt skjønn vore ein av pådrivarane for at vi er i den situasjonen vi er i i dag, på grunn av motstand mot å byggje ny kraft gjennom gasskraftverk, som er ein av dei store ressursane, som òg representanten Meltveit Kleppa snakka om i sitt innlegg då ho siterte Olav H. Hauge. Mitt spørsmål er: Er tida no inne for at òg Senterpartiet innser at det er fornuftig å bruke den rikdomen som ligg i Nordsjøen, til å tenne lys igjen i Bygde-Noreg og Kyst-Noreg, slik at vi kan utnytte den ressursen som dette er? Eg kan òg sitere: «Hver dag er en sjelden gave, en skinnende mulighet.»
Petter Løvik (Høyre), 2006-10-05:
Representanten Meltveit Kleppa nemnde i innlegget sitt vekstvilkår i lokalsamfunna. Det er noko som Høgre brenn veldig sterkt for, og eg er glad for at representanten tok det opp. Men så er det dette vanskelege å kome over frå ord til handling. Lat oss ta primærnæringane, som Senterpartiet seier dei er veldig opptekne av. Vi har rundt om i Bygde-Noreg fleire landbrukarar og jordbrukarar som vil prøve å organisere drifta på ein ny måte med samdrift for å få meir fritid, meir familievennleg arbeid og betre økonomi. Dette blir nekta av strenge reglar og grenser. Vi har òg fått ein politikk under den sitjande regjeringa på fiskerisida med stopp i strukturering og med ei politisk bestemt overføring av kvotar frå lønsame til mindre lønsame bedrifter. Er dette noko som representanten Meltveit Kleppa synest er god politikk for å fremje vekst i lokalsamfunna?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-10-05:
Jeg vil berømme representanten Meltveit Kleppa for å være en av dem som har løftet fram noen visjoner i denne salen i dag. De minste er viktigst, sa hun. For Kristelig Folkeparti er det grunnleggende å kjempe for en valgfrihet som gjør at de små barna får gode vilkår, legge forholdene til rette slik at foreldrene får mer tid og får organisert livet slik at de får det til å gå opp. Det har vi stått sammen med Senterpartiet om i mange saker. Derfor var det nok litt overraskende at Senterpartiets utdanningspolitiske talskvinne nå har uttalt seg positivt om forslaget fra Arbeiderpartiet om at alle 5-åringer nå skal få gratis førskole, som vil være med på å presse mange barn inn i førskolen altfor tidlig. For dette handler om: Hvem er det som skal ta ansvaret for barna? Og kan barn få lov til å være barn til de er fem år? Mitt spørsmål til representanten er: Er Senterpartiet bekvem med denne sosialistiske påvirkningen som disse nye kameratene nå har på dem, og der man påtvinger familiene spesielle forhold istedenfor å gi dem valgfrihet?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Jeg kan love at vi i det budsjettet som legges fram i morgen, både skal satse bredt på kultur og satse spesifikt på Vestnorsk Jazzsenter. Nå blir jeg sikkert beskyldt for å lekke fra budsjettet, men man bad om det!(Latter i salen) Jazzen skal få sitt. Om det blir knutepunktstatus, vet jeg ikke om jeg kan love, men vi skal gjennomføre vårt kulturløft – 1 pst. av budsjettet til kultur i perioden fram til 2014. Hvis det er slik at Fremskrittspartiet blir med på Kulturløftet hvis jeg lover penger til Vestnorsk Jazzsenter, så mener jeg at det er en god deal. (Latter i salen)
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
For det første er kirkestatsråd – altså når Regjeringen samles til kirkestatsråd – en del av Kirken selv. Det er et kirkelig organ, det er statskirkemedlemmene i Regjeringen som utnevner biskoper. Dersom Gjønnes-utvalgets innstilling skal følges og vi flytter denne makten til å utnevne biskoper fra kirkestatsråd, altså ett kirkelig organ, til andre kirkelige organer, mener jeg det er en forutsetning at man gjør noe med de demokratiske prosessene innad i de andre kirkelige organene. Kirkemøtet vet vi er basert på menighetsutvalg hvor 3 pst. av kirkemedlemmene deltar. Så velger de igjen bispedømmeråd, som igjen utgjør Kirkemøtet. Etter mitt syn er det et for dårlig demokratisk fundament til å ta disse viktige beslutningene. Så jeg er helt enig i at skal man få en slik endring, må man også forberede kirkens organer på en annen type demokrati. Når man utnevner biskoper, er faglige kvalifikasjoner viktig, og nominasjonsprosessen i forkant er viktig. Men også en helhetlig sammensetning av disse elleve, bispekollegiet, er viktig for å sikre den brede, åpne folkekirken som vi ønsker når det gjelder kjønn, teologisk ståsted osv.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Jeg vet ikke hvor detaljert vi skal gå inn i de ulike budsjettpostene på kulturbudsjettet i en trontaledebatt, men jeg forsvarer veldig å støtte «Skibladner». Det har blitt en kulturinstitusjon. Før var det en viktig ferdselsåre, men i dag er det en del av vår kulturarv. Vi satser også på seilskutene, altså «Christian Radic» og de andre båtene. De er en del av historien vår. Vi er en sjønasjon – til og med i innlandet er vi det. Og det ønsker vi å ta vare på. Men jeg er glad for at Trine Skei Grande har forventninger til kulturbudsjettet. Det er det absolutt all grunn til å ha, og jeg tror faktisk at Venstre, som jo ofte er opptatt av kultur – og hvor vi sikkert kan finne fram – kommer til å glede seg over hva vi får til, og være fornøyd med dette regjeringsskiftet når det gjelder kulturområdet. Så jeg ser fram til et godt samarbeid om et godt kulturbudsjett.
Georg Indrevik (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
Et av de fremste, for ikke å si det fremste, profesjonelle og regionale jazzsenter i Norge er Vestnorsk Jazzsenter. Dette er det både faglig og politisk bred landsdekkende enighet om, som sikkert statsråden kjenner til. For å kunne opprettholde sitt høye nivå og videreutvikle sitt mangfold har fylkeskommunene i Rogaland, Hordaland og Sogn og Fjordane samt Bergen bystyre alle henvendt seg til departementet og statsråden med anmodning om at dette senteret må få status som et knutepunktsenter. Med bakgrunn i de ca. to linjene som kultur er omtalt med i trontalen, er mitt spørsmål til statsråden følgende: Vil statsråden medvirke til at Vestnorsk Jazzsenter fremover får en finansiering i henhold til knutepunktstatus?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2006-10-05:
Jeg kommer selv fra et fylke, Hedmark, der vi har hatt kvinnelig biskop, sågar den første kvinnelige biskopen i Norge. De fleste, meg selv inkludert, er svært fornøyd med det. Den biskopen vi har hatt, har befestet at det avgjørende i slike stillinger er kompetanse og skikkethet, ikke kjønn. Hun har gjort en formidabel jobb og har på mange måter banet vei. Nå inviterte statsråden til at vi skulle diskutere de lange linjene, og den invitten til å finne brede løsninger på dette området tror jeg alle er innstilt på å ta. Jeg vet at statsrådens parti ikke har konkludert, men flertallsinnstillingen som ligger der fra Stat–kirke-utvalget, vil kreve at man forbereder Kirken på å utvikle sitt eget demokrati til å ta ansvar for nettopp denne type prosesser. Da blir det et interessant spørsmål om statsråden ser det som en utfordring i forhold til de utnevnelser han nå står framfor, å dyrke fram en slik prosess også innad i Kirken selv.
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-10-05:
Jeg ble litt glad da jeg så at Regjeringa hadde prioritert å sette kulturministeren først på talerlisten sin. Men jeg hører jo ut fra det kulturministeren syntes det var viktig å formidle, at det var viktigere å formidle at det er rett at han har en statsminister i magen, og ikke nødvendigvis å løfte kulturen. Han skrøt av eierskapsmeldingen, som jo vitterlig har ført til at vi har fått flere utenlandske eiere her enn hvis vi hadde forholdt oss til Venstres forslag. Vi i Venstre har egentlig store forventninger til de påplussingene som statsråden kommer med, og jeg har store forventninger til morgendagen. Sjøl om statsråden har vært rask til å lekke alle mulige småstein, er et kulturløft et skikkelig løft, så da forventer vi at han løfter de store tingene. Jeg vil nevne et lite eksempel. Statsråden har i dag fortalt at man skal ta vare på det som er kulturarv i morgen på vannet også, nemlig «Skibladner». Det er fint. Har kulturministeren tenkt over at når det gjelder å ta vare på kystkultur, er det kanskje litt feil å begynne med «Skibladner»?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
Det var et godt helsespørsmål, må jeg si. Utgangspunktet for mitt svar er følgende: Jeg tror det er Arbeiderpartiet som har vært fullstendig fraværende på banen, for hvis det er et parti i denne sal som har fremmet forslag på forslag på forslag i forbindelse med kriminalitetsbekjempelse, så er det jo Fremskrittspartiet. Vi har gang på gang fremmet forslag om økte bevilgninger til politiet, til domstolene og til fengselsvesenet, nettopp for å kunne ta unna dette. Jeg tror kanskje den desidert beste måten en kan skjerme de lovlydige innvadringsmiljøene på, er nettopp å sørge for å straffe de personene som gjør det gale, for det er de som faktisk ødelegger for dem som er lovlydige. Det bør også Regjeringen snart ta inn over seg, og sørge for at de som gjør noe galt, blir straffet og utvist – det er også en mulighet.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
I u-hjelpsdebatten og innvandringsdebatten som vi har gående i Norge, har Fremskrittspartiet vært med, og vil delta for fullt hele veien. Når det gjelder det som har å gjøre med å hjelpe i hjemlandet, viser alle undersøkelser at man får hjulpet så veldig mange flere hvis man kan hjelpe dem i nærområdet. Kostnaden er helt annerledes. Muligheter uten at man blir dradd vekk fra sitt kulturelle og vanlige ståsted, gjør også at det er mye lettere å få igangsatt tiltak i det området. Fremskrittspartiet har aldri sagt at hele det budsjettet som foreligger, skal bort. Vi vil satse på bl.a. katastrofehjelp og hjelp i nærområdet, slik at man kan få hjulpet flest mulig. Regjeringen fører en politikk som gjør at vi hjelper et veldig lite antall her i Norge, og det gjør at midler brukes på få personer i stedet for å brukes der de gjør mest nytte.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
Jeg skal love at Fremskrittspartiet skal være konstruktive, som vi alltid er i den type debatter. Vi skal være med i debatten, og vi skal være med og fremme forslag til løsninger. Vi har i hvert fall også som det eneste partiet allerede i utgangspunktet levert et representantforslag knyttet til omsorgssektoren og en alternativ finansieringsmåte av pleie- og omsorgssektoren, nettopp for å bruke også den økonomiske biten som et incitament. Når man snakker om krise: Det som bekymrer meg mest, er at representanten Skjælaaen her gir uttrykk for at han ikke kjenner til at det er noen krise i sykehusene. Man skyver rett og slett vekk det faktum at sykehusene innrapporterer at pasientene på enkelte områder nå snart ikke får behandling i sykehus fordi det ikke er penger til det. Vi ser ferdige, åpne avdelinger på St. Olavs Hospital i Trondheim som ikke kan tas i bruk på grunn av pengemangel. Det er på tide at også regjeringspartiene tar inn over seg at situasjonen i spesialisthelsetjenesten må det gjøres noe med, slik at norske pasienter får den hjelpen de har behov for, også innenfor de tidsrammene de har behov for den.
Anne Marit Bjørnflaten (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Det overrasker meg at Fremskrittspartiet har vært så lite opptatt av kriminalitetsbekjempelse hittil i denne debatten, så alvorlige utfordringer som vi står overfor. Gjengkriminaliteten skal bekjempes. Regjeringen har sørget for at politiet er styrket, og politiet selv har samordnet sin innsats. Det skal komme en raskere reaksjon. Svarte BMW-er og annen luksus betalt med kriminelt utbytte skal inndras. Forebyggende innsats for å hindre rekruttering skal styrkes. Men Fremskrittspartiet har altså vært fraværende i denne debatten. Vi skylder innvandrermiljøene som er lovlydige, at gjengene ikke får gå fri. Hva vil Fremskrittspartiet gjøre for å stille opp for innvandrermiljøene og forebygge gjengkriminalitet?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
Representanten Nesvik tar utgangspunkt i de store utfordringene, og han snakker om forskjeller i tilbud og at bostedsadresse bestemmer. Dette er gode reflekser. Det som stadig forundrer meg med refleksene til Fremskrittspartiet, er at de slutter å virke når man kommer til Svinesund. Det er slik at hvor vi er født og hvor vi bor, er ganske bestemmende for hvilken skjebne vi skal ha her i livet. Det betyr at internasjonal solidaritet er noe av det viktigste Norge kan bidra med. Fremskrittspartiet uttrykker at de ønsker å begrense innvandringen til Norge og i stedet hjelpe flyktninger nær deres hjemland. Samtidig uttrykker partiet at de ønsker radikale kutt i overføringene til bistand. I en situasjon der nesten alle piler peker rett vei for Norge, ønsker Fremskrittspartiet å kutte hjelp til dem som har det aller dårligst i verden. På hvilken måte vil Fremskrittspartiet hjelpe flyktninger nær deres hjemland, samtidig som de vil kutte radikalt i bistanden?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2006-10-05:
Jeg lurer på hvor lenge Fremskrittspartiet skal rope krise, krise på de fleste samfunnsområdene. Det er krise i helsevesenet, det er krise i eldreomsorgen. Aldri før er det brukt så mye midler til spesialisthelsetjenesten, aldri før har kommunene fått slike store økonomiske løft som de har fått i inneværende år. Vi trenger ikke røpe mye ved å si at budsjettet på fredag vil fortsette å gi spesialisthelsetjenesten og kommunene tilstrekkelige midler. Jeg ble litt forundret, for jeg er faktisk opptatt av at vi her på Stortinget skal prøve å komme fram til noen felles løsninger. Det virker på en måte som om Fremskrittspartiet melder seg ut fra å delta. Jeg har lyst til å invitere Fremskrittspartiet, når vi skal behandle omsorgsmeldingen over jul, til å være med og være konstruktive, slik også de andre partiene på Stortinget har sagt at de ønsker å bidra.
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2006-10-05:
Jeg synes det er fortjenstfullt at en vil trappe opp konkretisering av kravene til FN, om hva en forventer for den innsatsen en bidrar med. Vi vet jo fra før at det er en rekke ting som en trenger å ta fatt i, om det nå er selve reformen, innholdet i den, eller prosessen for reformen, som har stoppet mye opp. Det går også på evaluering av hva man faktisk oppnår av resultater. Og det går på hvordan man integrerer «mainline» og tema som kvinners rettigheter, miljø og flere ting. Er ikke statsråden redd for at når man gir bevilgningen først og stiller kravene etterpå, kan det bli oppfattet, jeg vil ikke si naivt, men som litt enfoldig fra norsk side, og man skulle kanskje heller stille kravene først, og få noe tilsagn på vilje til å gjennomføre og å oppfylle dem, før man øker bevilgningen, slik det planlegges.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
Representanten Eriksson vet utmerket godt at vi skal behandle et forslag om pensjonsreformen i Stortinget, og da vil vi behandle helheten i pensjonssystemet vårt. Jeg har lyst til å si at det er riktig at det er noen minstepensjonister som har det veldig vanskelig, men det gjelder ikke alle. Jeg skal følge med i den utviklingen, men jeg mener bestemt at hvis vi skal bruke store penger på den eldre delen av befolkningen vår, er det aller viktigste og det første vi må gjøre å sikre at det er nok penger til eldreomsorgen. Det er det aller viktigste vi kan gjøre for den aldersgruppen. Der er det mangler, det erkjenner Regjeringen. Derfor har vi styrket kommuneøkonomien, og derfor jobbes det nå også systematisk for å se igjennom hele omsorgssektoren, slik at vi har et tilbud som er verdig, til dem som trenger vår oppmerksomhet mest.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
For det første vil jeg korrigere. Det er ikke riktig at SV har falt som en stein på meningsmålingene. Det er et feil bilde. Så tror jeg at noe av den uroen som folk føler, er at de har store forventninger til denne regjeringen knyttet til Soria Moria-erklæringen, som er den mest radikale regjeringserklæring som jeg tror noen regjering har hatt. Det betyr at man ønsker at de løftene som står i Soria Moria-erklæringen, skal innfris. Vi har hørt statsministeren i dag forsikre oss om at i morgen får vi et godt budsjett, som vil gjøre at velgerne også får resultater. Det er det de venter på, og det jobber vi for at de skal få framover. Jeg har overhodet ingen tro på at det er velgerne som er dumme, men jeg tror at velgerne er kritiske. De er kritiske og forventningsfulle til et prosjekt som de har store forhåpninger til, for det er denne politikken de ønsker seg, og ikke den forrige regjeringens politikk.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-10-05:
Det siste spørsmålet må jeg bare henvise til representanter som er inne i det temaet til daglig. Det må jeg bare si jeg ikke kan svare på. Til det første spørsmålet: Ja, de to viktigste politiske sakene jeg jobber med, er miljø og fattigdom. Venstre har borgerlønn som et av sine forslag. Jeg mener at det er verdt å se videre på et slikt forslag, men den jobben jeg skal gjøre framover i Stortinget, bygger på Soria Moria-erklæringen. I Soria Moria-erklæringen står det at vi nå skal jobbe sterkt for å få til en myk arbeidslinje som virker, at vi skal ha et løft for de aller fattigste, og en hel rekke andre tiltak i fattigdomspolitikken – bl.a. utvikling av det som i Soria Moria-erklæringen er nevnt som velferdskontrakter, men som skal være en rettighet for dem som i dag ikke har rettigheter i folketrygden, til også å få tiltak og oppfølging. Det er et veldig godt steg i den retningen som også Venstre ønsker å jobbe for, for disse menneskene.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
Jeg har lyst til å stille representanten følgende spørsmål: SV og representanten Karin Andersen har snakket varmt om å bedre levekårene for de fattige og bekjempe fattigdom. Ifølge Norsk Pensjonistforbund har vi i dag 246 000 norske minstepensjonister som lever under fattigdomsgrensen til OECD. Mener representanten at minstepensjonistene har er verdig økonomi? Og kan representanten garantere at den sittende regjeringen vil gi minstepensjonistene en inntekt som er på linje med eller ligger over fattigdomsgrensen til OECD?
Inge Lønning (Høyre), 2006-10-05:
På ett område skiller i hvert fall denne regjeringen og dens støttepartier seg ut: Den har norgesrekord i å skryte av seg selv. Men det er en formidabel forskjell mellom velgernes evaluering og Regjeringens egen evaluering. Det partiet Karin Andersen representerer, har falt som en stein på gallupen etter valget, og de to andre regjeringspartiene har gjort det i enda høyere grad. Er det slik å forstå at velgerne er dumme, eller overveier man å følge Bert Brechts råd om å skifte ut folket, siden det ikke skjønner hvor strålende regjering man har fått? Før valget ble det sagt fra statsministeren at det ikke skal gis fem øre i skattelette til noen før det skinner av eldreomsorgen. I flommen av budsjettlekkasjer har vi fått vite at det skal gis et par hundre millioner kr i skattelette til de fagorganiserte, og i dag forteller landbruksministeren om 50 mill. kr til skogeierne i dette land. Det er en relativt selektiv form for skattelette, for det er en kvittering tilbake til sponsorene for regjeringspartiene. Men mener Karin Andersen at dette er å hjelpe dem som har minst i dette land?
Vera Lysklætt (Venstre), 2006-10-05:
Jeg vil ta opp to temaer i denne replikken. Representanten Karin Andersen har i mange år vist et sterkt engasjement i sosiale spørsmål, spesielt fattigdomsproblemer. Det synes vi i Venstre er positivt, og vi deler dette engasjementet. Venstre mener det er nødvendig å sikre alle som ikke har egen arbeidsinntekt, en garantert minsteinntekt, også kalt borgerlønn, knyttet til en individuell plan. Mitt første spørsmål til representanten Andersen er om vi kan forvente støtte for denne tanken i en regjering der SV er med, og et politisk samarbeid om denne saken. Det andre spørsmålet er ikke på Andersens saksfelt, men siden hun er en sentral representant for samme parti som kunnskapsministeren, vil jeg spørre om den dramatiske læreboksituasjonen i den samiske skolen. Per i dag foreligger ikke lærebøker utarbeidet etter de nye læreplanene i Kunnskapsløftet. Hva vil SV og Regjeringen gjøre med dette?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Jeg skal forsikre replikanten om at det budsjettet som legges fram i morgen, er godt tilpasset den økonomiske situasjonen i landet. På den annen side har vi sett at Fremskrittspartiet har lagt fram budsjetter som innebærer at man bruker 20–30 milliarder kr mer pr. år. Og hvem kan bedre gi en analyse av virkningene av det enn sjefen for Norges Bank, som på direkte spørsmål i Stortingets finanskomite har slått fast at det vil ha en umiddelbar virkning på renten, som vil gå opp, og det vil ha en umiddelbar virkning ved at den konkurranseutsatte sektoren vil miste tusenvis, for ikke å si titusenvis av arbeidsplasser. Samtidig, når Fremskrittspartiet snakker om at de ønsker å øke bevilgningene, er Fremskrittspartiets store utfordring at de virkelig vil ha et helt annet system for velferdsordningene. De ønsker å utvikle private skoler der Arbeiderpartiet ønsker å styrke fellesskolen. De ønsker å utvikle private sykehus der Arbeiderpartiet ønsker å styrke felles sykehus. Vi er opptatt av å styrke fellesskapet. Fremskrittspartiets system vil være å styrke dem som har mest penger fra før.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Først: Jeg har registrert det utsagnet fra en annen fotballtrener. Jeg er derfor veldig glad for at når budsjettet skal presenteres for Stortinget, vil man se at Regjeringen leverer det den har lovet. På alle punkter følger man opp regjeringserklæringen, Soria Moria-erklæringen, som ligger til grunn for Regjeringens politikk. Det er jo slik at det er en erklæring som gjelder for fire år. I løpet av de fire årene vil man se en klar dreining av norsk politikk, fra utviklingen med skattelettelser til dem som har mest og en utvikling i retning av flere private tilbud, over til en utvikling der man styrker fellesskapet og styrker de felles velferdsordningene. Det vil man se i morgendagens budsjett. Det kan jeg forsikre om at man også kan se i budsjettet for det etterfølgende år og i det budsjettet som legges fram for 2009. Så står jeg fast ved at det er viktig at vi legger til rette for at vi kan både skape og dele. Det gjorde vi i det budsjettet som den forrige Stoltenberg-regjeringen la fram. Jeg føler meg overbevist om at det også gjelder i det budsjettet som kommer i morgen. For Regjeringen er det viktig å ha en balanse: Vi må skape mer for å ha mer til fordeling, men så må vi også sørge for en rettferdig fordeling av det vi deler.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-10-05:
Jeg synes det er viktig å understreke at vi har hatt en kraftig nedgang i arbeidsledigheten i løpet av det siste året. Hvis jeg ikke tar veldig feil, har ledigheten gått ned med 22 000 personer. Vi er opptatt av at de som har mulighet til å bidra i arbeidslivet, skal ha mulighet til å gjøre det, bl.a. gjennom attføringsløp. Da er jo et grunnleggende poeng nettopp det som jeg er glad for at representanten Syversen, Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet er enige om, at vi må ha en politikk som gjør at alle er med. Derfor kommer det også til å prege det økonomiske opplegget Regjeringen legger fram i morgen, at vi må ha en utvikling i retning av at vi f.eks. legger til rette for at barna skal ha anledning til å få et barnehagetilbud, at vi styrker skoletilbudet slik at alle kan være med, at vi ikke utvikler private tilbud for dem som har mest penger, men satser på fellestilbudene som er så viktige for samfunnslimet, satser på utbygging av helsetjenestene slik at de når alle, og ikke bare private løsninger for de få. Dette er viktige elementer i politikken som Kristelig Folkeparti og den nåværende regjeringen er enige om, og som jeg håper vi også kan stå sammen om i årene som kommer.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2006-10-05:
Vi hører i dag fra representanter i regjeringspartiene, inkludert lederen av finanskomiteen, at man ønsker å prioritere en rekke områder. Mange av de områdene man nå nevner, er områder som Fremskrittspartiet vil være enig i at man skal styrke. I fjor da vi behandlet statsbudsjettet og Fremskrittspartiet foreslo at en rekke områder skulle styrkes, fikk vi høre at det å bruke mer penger ville skape press i økonomien. Og det var for regjeringspartiene ikke å anbefale. Når vi nå hører at man faktisk har tenkt å prioritere en rekke nye områder – og jeg antar at man bl.a. på grunn av denne handlingsregelen nå får mulighet til å bruke mer penger, siden man faktisk får et mye større oljefond – er egentlig mitt spørsmål til Arbeiderpartiet: Hvorfor mener Arbeiderpartiet nå at det er fornuftig å sprøyte inn atskillig flere milliarder kroner i norsk økonomi i 2007 enn i 2006, all den tid Regjeringen selv hevder at presset i økonomien er stort, at arbeidsledigheten er rekordlav, og at det ikke finnes ledig kapasitet? Eller er det slik at ansvarlig økonomisk politikk defineres ut fra hvor mange milliarder kroner handlingsregelen til enhver tid gir?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2006-10-05:
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen startet med å sitere en fotballtrener. La meg starte med en annen, som sa at det norske fotballaget skulle i hvert fall ikke drive med rød-grønn fotball, som innebærer å love mye og levere lite. Karl Eirik Schjøtt-Pedersen betegnes ofte som handlingsregelens far. Det er en regel som skal gi oss muligheter til å bruke flere oljekroner i årene som kommer. Det er fantastiske muligheter oljeinntektene gir oss til å gi folk trygghet for at pensjonen kommer inn på konto, samtidig som vi har større muligheter til å investere i fremtiden. Og da handlingsregelen ble etablert, sa Karl Eirik Schjøtt- Pedersen at oljepengene som skal brukes i norsk økonomi, skal brukes til å investere i infrastruktur og vei. De skal brukes til å investere i forskning og utvikling, i mennesker, og de skal brukes til lavere skatter, vekststimulerende skattelettelser. Det vi har hørt ved budsjettlekkasjene så langt, tyder på at man har tenkt å bruke pengene til alt mulig annet. Mitt spørsmål er om Karl Eirik Schjøtt-Pedersen står fast på det han mente i 2001, nemlig at oljepengene skal brukes til infrastruktur og vei, til kunnskap og til vekststimulerende skattelettelser?