Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2009-12-15:
Statsråden etterlyste fokus på forbrukerpolitikk, og jeg skal bruke mitt innlegg på det området. Som forbrukere opplever vi store endringer i vår hverdag. Med noen få tastetrykk har vi banken, butikken, kommunen eller staten tilgjengelig på kjøkkenbordet. Fra det samme kjøkkenbordet kan vi kjøpe det meste – og vi utfører banktjenester og tar del i offentlige tjenester over nett. Tilgang på ny og stadig mer avansert teknologi er med på å endre våre vaner som forbrukere og tjenestemottakere. Det er kjapt, enkelt og billig, og så må vi i tillegg gjøre jobben selv. Teknologien har ingen landegrenser. Det kan skape mange utfordringer og spørsmål. Har vi de samme rettigheter om vi kjøper varer på nett fra Beijing, Roma eller Kautokeino? Får vi pengene igjen hvis vi taster feil i en nettbutikk i Kina? Hva med dem som tvinges til å bruke nettbanktjenester fordi banken legger ned sine skranketjenester? Tilfredsstiller varene vi kjøper våre etiske krav? Dette er eksempler på noen få, av mange, problemstillinger som blir en del av våre politiske debatter når vi skal forme forbrukerpolitikken i årene som kommer. Utviklingen stiller oss overfor mange nye utfordringer på flere og flere forbrukerområder, som f.eks. det at vi må lage nye – eller tilpasse – lover fordi eksisterende lover ikke dekker utviklingen som har skjedd over tid på ulike områder. Vi ser det innenfor kjøp av pakkereiser, vi ser det innenfor timeshare-avtaler og langtidsferieprodukt for å nevne noen. Vi vet også at det pågår en viktig debatt om forslag til nytt EU-direktiv om forbrukerrettigheter, en debatt som på langt nær er avsluttet. Jeg tror det er et viktig signal å sende at norske forbrukerinteresser ikke bør svekkes i de kommende EU-direktivene. Dette er et synspunkt som en enstemmig komité stiller seg bak. Ofte initieres slike debatter og forslag til lovendringer med utgangspunkt i ulike EU-direktiv. På bakgrunn av dette kan det oppstå noen politiske utfordringer som vi må ta stilling til. En av dem kan være at det ikke er mulig å innføre eller videreføre nasjonale regler som avviker fra et EU-direktiv hvis det er totalharmonisert innenfor et område. En god forbrukerpolitikk er derfor noe ett enkelt land ikke kan utvikle alene. Utfordringene er globale. Som hos oss, er forbrukerpolitikken høyt på den politiske dagsordenen i EU, og forbrukerens interesser er i fokus på de fleste av EUs politikkområder. Det er derfor betryggende at Norges stemme der disse debattene føres, ivaretas på en god måte gjennom EØS-avtalen. En annen stor utfordring for oss er de unges bruk av nettet til ulike aktiviteter. Vi vet at unge bruker mange av døgnets timer på nettet eller i mobiltelefonen. Det er det ikke bare vi foreldre som har registrert. Vi ser at flere og flere tilbydere av varer og tjenester på nett har oppdaget det samme, og vi registrerer derfor et stadig økende reklame- og kjøpepress rettet mot barn og unge. Denne utviklingen utfordrer oss både som foreldre og som sentrale politikere. Vår jobb er å beskytte barn og unge mot presset de utsettes for, og vår oppgave må være å bidra til at de unge utvikler en kritisk holdning til reklame, egne rettigheter, plikter, personvern og trygghet. Det har Regjeringen tatt høyde for ved at de vil formidle denne typen kunnskap til barn og unge i skolen gjennom Kunnskapsløftet. Det er også viktig at vi voksne må være i stand til å møte dagens og morgendagens forbrukerpolitikk med ny kunnskap. Derfor er det et riktig signal at Regjeringen lover en fortsatt økt satsing på forbrukerpolitikken. Vi må ikke bare ha fokus på våre rettigheter som forbrukere, men det er også viktig å forstå konsekvensene av å bruke et digitalt medium ved handel over nettet. I kjølvannet av – eller skal man tørre å si i forkant av – teknologisk utvikling registrerer vi dessverre en ny form for kriminalitet som kan oppstå når vi bevisst eller ubevisst legger fra oss elektroniske spor. Derfor må vi gjøre det vi kan for å redusere denne formen for kriminalitet som vi ser griper mer og mer om seg. ID-tyveri er et ekkelt eksempel på akkurat dette. Av den grunn er det nødvendig å arbeide for trygge, velinformerte og aktive forbrukere. Mitt inntrykk er at det skjer en god jobb på dette området. Et godt utgangspunkt for dette arbeidet er nedfelt i Regjeringens handlingsprogram om forbrukerpolitikk og ikke minst i det budsjettforslaget som vi i dag skal vedta.