trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-06-07:
Jeg legger merke til at representanten Anniken Huitfeldt har lært mye i prosessen og lært mye om religiøse friskoler. Jeg skulle ønske at representanten Huitfeldt og de andre representantene fra regjeringspartiene hadde tatt seg bryet med også å lære litt mer om de andre friskolene vi har i dette landet, og faktisk visst noe mer om det de mener veldig sterkt om, men som de egentlig ikke tar seg bryet med å undersøke nærmere, besøke eller finne ut mer om. Anniken Huitfeldt nevner at det ikke er markante skiller i bakgrunnen til de religiøse, pedagogiske alternativene i skolen. En rapport fra NIFU STEP fra 2006 sier følgende: «Skoler med undervisningstilbud som er «parallelle» med offentlige skolers tilbud har en betydelig andel(…) av alle elever i friskoler. Det er variasjon i deres rekrutteringsmønstre mellom ulike varianter av slike parallelle skoler. Men som helhetlig kategori preges de mindre av skjev rekruttering etter foreldres utdanning og etnisitet, enn hva tilfelle er for skoler tuftet på «livssyn» eller «alternativ» pedagogikk.» (…) Hvordan kan representanten Huitfeldt da forklare det hun nettopp sa i innlegget sitt?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-06-07:
Representanten fra Kristelig Folkeparti skal ha ros for forbedringer som har skjedd i Regjeringens forslag, og som også Venstre har omtalt. Vi skiller veier fordi vi ikke vurderer forslaget samlet sett som godt nok, men det er ikke det jeg skal ta opp nå. En rekke av de forbedringene som er kommet til uttrykk, baserer seg på flertallsmerknader. Jeg er medlem av utdanningskomiteen, til liks med representanten Eriksen. Vi hadde en enstemmig komite som hadde kraftige flertallsmerknader når det gjaldt elevers rett til å få utdanning i forbindelse med rusbehandling. Etterpå har vi konstatert at de flertallsmerknadene dessverre ikke har vært så veldig mye verdt. Det gjelder ikke representanten Eriksen, for hun stod fast på dem i alle senere runder, men resten av flertallet forsvant plutselig. Når så mye hviler på flertallsmerknader, og når en enstemmig komite tidligere gikk inn for noe som vi trodde skulle være veldig sterkt, når det gjelder noe så grunnleggende som skoletilbud i rusinstitusjoner, hvilken trygghet har representanten da for at disse merknadene vil bli fulgt opp i det videre i arbeidet, og i det hun selv kaller praktiseringen av loven?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-06-07:
2003-loven er ikke den svenske loven. Den er helt annerledes. Det er ikke den danske loven og tradisjonen, som er annerledes. Det er ikke den britiske tradisjonen, som er annerledes, men den man har laget i Norge. Jeg regner med at representanten Huitfeldt og jeg har det til felles i tro på den offentlige fellesskolen, at folk ikke automatisk ville flyktet fra den, om noen skulle sluppet til. Jeg må bare konstatere at representanten synes det er brysomt at vi skal få grendeskoler, slik vi fikk det i Vats lenge før de ble religiøse og måtte kalle seg Montessori. Representanten regner det antakelig også som brysomt at man kunne få noen gnistrende gode eksempler på yrkesfaglige studieretninger som er bedre enn dem vi har nå. Men mitt spørsmål til representanten er følgende: Hvilken av de skolene som eksisterer etter 2003-loven mener representanten skulle kunne ta utbytte – slik det er blitt hevdet i den offentlige debatten – og hatt lov til å slippe fra det?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Det er riktig at vår statsminister i deler av sin skoletid gikk på Steinerskolen, men som jeg sa i mitt innlegg, mener ikke vi at disse pedagogiske alternativene er noen utfordring for fellesskolen. Dette mangfoldet trenger vi. Men vi trenger ikke de nye skolene som ikke har andre hensyn enn å investere i det norske skolemarkedet. Når det gjelder finansiering for privatskolene, vil vi komme tilbake til Stortinget med det i en egen sak. Denne saken handler om loven. Finansieringen kommer i en annen omgang.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Det er få av de nye skolene som ble etablert. Men jeg har kunnet lese følgende fra en representant for John Bauer: «Vi ser på dette som en veldig langsiktig investering. Det kan jo tenkes at det på sikt kommer lovendringer som gjør det mulig å drive kommersielt.» Så disse skolene representerer noe kvalitativt annerledes enn det som er de pedagogiske og religiøse alternativene vi har i dag. Vi har sett, ut fra erfaringer fra Sverige og Danmark, at valgfriheten har ført til større sosiale skiller. Det har vært en stor opphopning av dem som kommer fra hjem med høye inntekter og høy utdannelse, som går på privatskolene. Fellesskolen har blitt svekket som arena. Vi kan se på erfaringene fra våre nordiske naboland. Derfor ønsker vi en sterk fellesskole, med enkelte religiøse og pedagogiske alternativer.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2007-06-07:
Jeg registrerer iallfall at representanten Dørum i samarbeid med partiet Høyre har gått inn for en innstramming av den forrige friskoleloven på dette punkt. Det kan jo ikke bety annet enn at den forrige loven ikke var streng nok på dette punkt. Vi har uttalelser fra skolene selv. Vi har også uttalelser fra en rekke økonomer, som sier at det finnes andre måter å tjene penger på enn ved å ta utbytte. Så dette har vært markedsaktører. De kan riktignok ikke ta et utbytte, men de er etablert for å tjene penger på det norske skolemarkedet. Det er noe kvalitativt helt annerledes enn det som er de pedagogiske og religiøse alternativene som vi ønsker å legge til rette for.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Aller først: Det er ikke slik at Stoltenberg gikk i denne berømmelige fellesskolen som Huitfeldt snakket om. Han gikk faktisk på Steinerskolen. Jeg vil ta opp en annen ting. Når det gjelder Montessoriskolene, mottar de i dag et statstilskudd tilsvarende 85 pst. av det som offentlige skoler mottar. Dette er 85 pst. tilskudd til driftsutgifter, og det dekker ikke kostnadene til administrasjon, lokaler og finansutgifter. Hvis en tar hensyn til de kostnadene, vil det si at tilskuddet til enkelte skoler dekker rundt 60–65 pst. av kostnadene som er i den offentlige skolen. Mener representanten dette er rettferdig? Hvilke konsekvenser kan det ha for skolens mulighet til å oppfylle lovkravet om å ha samme lønnsvilkår som offentlige skoler? Hvilke muligheter har disse skolene til å ha de beste lærerne og det beste utstyret?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Til påstanden om hastverk: Ja, dette har vært en rask prosess, men vi har bevilget oss den tiden som var nødvendig for å komme i mål, ved at vi bestemte at vi skulle bruke en uke mer enn det som var utgangspunktet. Det som ligger til grunn i kvoteloven, er at ny industri skal sørge for å ta de økonomiske konsekvensene av sine egne utslipp med når de kalkulerer både drift og investering. Det er grunnlaget, og jeg begrunnet det nettopp i forhold til de forpliktelsene vi har. Så er det slik at prosessindustrien får tildelt 100 pst. – ja, de gjør det. Men det er også slik at hvis prosessindustrien finner ut at det nytter å kutte i sine utslipp, vil de sitte igjen med en gevinst. De har altså et incentiv for å prøve å gjøre mest mulig ut av dette, ved å selge kvoter og dermed komme økonomisk gunstig ut av det.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
For det første er det slik at vi har fått innspill – det tror jeg hele komiteen har fått – i forkant av at vi startet behandlingen i Stortinget gjennom høringene. Det er ikke kommet nye innspill om det til meg, og så vidt jeg vet, heller ikke til andre. Så vi vet hva vi gjør, tror jeg. Men så tar representanten Kristiansen opp et meget viktig tema, egentlig. Det er spørsmålet om hvorvidt vi får godkjent alle våre ordninger ved at EØS-avtalen inngår i dette, og ved at ESA kanskje må inn i bildet og godkjenne det. Det er selvsagt et åpent spørsmål, men det gjelder jo mange av de ordningene som vi legger til rette for her. Så det gjenstår å se. Men når vi foreslår dette, er det selvfølgelig klarert med Regjeringen. Det ligger jo også til grunn for de søknadene som skal gå fra Regjeringen og til ESA. Vi håper at alle de elementene som skal til, blir fanget opp og godkjent.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Når det gjelder spørsmålet knyttet til at Regjeringen bruker tid på å få fram helt banebrytende forslag i verdenshistorien – må jeg nesten si – enten det gjelder det vi legger til rette for i klimakvoteloven, eller det gjelder det som Regjeringen nå jobber med i forhold til klimahandlingsplaner, så er det ingen andre land som har gjort dette. Jeg tror det er godt både for landet og også for Stortinget at det kommer et godt gjennomarbeidet dokument til Stortinget. Når det så gjelder spørsmålet om ikke å ha tak på kjøp av kvoter under de forskjellige mekanismene, som jeg også gjorde greie for i mitt hovedinnlegg, har det med det å gjøre – som jeg også sa er litt vanskelig – at vi legger veldig strenge restriksjoner på våre bedrifter. Da vil det altså være slik at de bedriftene som ser seg nødt til å kjøpe kvoter fordi de ikke kan skape resultater selv, kan bruke de mekanismene uten at det er noe tak. Det betyr altså at vi får til et balansert opplegg i klimakvoteloven når det gjelder handel, omstilling og reduksjoner.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Representanten Ivar Kristiansen understreket på en forbilledlig måte og dokumenterte godt alvoret i de menneskeskapte klimaendringene som vi står framfor. Det var klok tale, og dette forsterkes også ved at Høyre er med på våre merknader der vi sier at vi egentlig i prinsippet er imot å dele ut gratis kvoter. Men – så kommer men-et, og det er jo det inkonsekvente – Høyre fremmer alene, og delvis sammen med Fremskrittspartiet, forslag som uthuler nødvendige tiltak for nettopp å sette i verk klimabesparende forhold. Da må jeg spørre representanten Kristiansen: Hva blir da essensen i Høyres klimapolitikk?
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Denne debatten viser at det ikke er så veldig mange enkle svar. Samtidig er det interessant å høre representanten Ketil Solvik-Olsen innrømme i sitt innlegg at eksisterende industri kom greit ut, noe som må bety at eksisterende industri har levd bra, og at den også vil kunne bestå. Fremskrittspartiet bruker likevel veldig sterke ord om at klimakvoteloven betyr en dødsdom over norsk industri. Jeg tror ikke vi er tjent med den type svartmaling. Den norske klimakvoteloven er et balansert opplegg, mellom det å stille strenge miljøkrav og å legge til rette for handel med kvoter, som mange av oss har vært inne på tidligere i dag. Så er det grunn til å spørre, særlig med bakgrunn i det siste innlegget fra representanten Tord Lien: Hvilke ledende bedrifter har fått sin dødsdom? Ingen, kanskje med unntak av den bedriften som representanten Torny Pedersen nevnte her, har sagt at de vil legge ned sin virksomhet. Når det gjelder den ikke oppstartede virksomheten i Verdal, gjenstår det å se når den fabrikken er ferdig bygd ved slutten av dette året, om den vil starte opp eller ikke. Men det er klart det er en stor utfordring. Det er ingen problemer med å innrømme det. Så har jeg lyst til å si litt om prosessen, som mange i opposisjonen har vært opptatt av. Opposisjonen har fått en enestående service når det gjelder å få gode svar på alle de spørsmål de har stilt. Dessuten har opposisjonen fått en lovteknisk bistand som jeg ikke har opplevd maken til i de 14 årene jeg har vært i Stortinget. Så sier representanten Ketil Solvik-Olsen at Regjeringen har kranglet i 20 måneder. Hva slags påstand er det? For det første synes jeg det er en språkbruk som er uverdig, både i innstillingen og i denne salen. For det andre er det kanskje verre med innholdet. Arbeidet med klimakvoteloven måtte ta tid. Derfor har vi fått en lov som veldig tydelig har klarlagt hva vi står overfor, hvilke tiltak vi trenger og hvilke problemstillinger vi står overfor. At Fremskrittspartiet er uenig, er greit, men Fremskrittspartiet må ikke tro at selv om vi hadde hatt all verdens tid, hadde vi blitt enige med Fremskrittspartiet om løsninger. For det er en grunnleggende uenighet mellom Fremskrittspartiet og de fleste andre partier i denne salen, nemlig at Fremskrittspartiet, noe de også i dag har dokumentert, ikke tar inn over seg alvoret i de klimaendringer som er på gang, og som er skapt av våre klimagassutslipp. Så er det også slik at Fremskrittspartiet ofte henviser til aluminiumsindustrien i denne sammenheng. Den er ganske irrelevant for det vi nå behandler. Samtidig er det det å si at norsk aluminiumsindustri er veldig god. Men det finnes industri i f.eks. Spania, Nederland og Sveits som slipper ut mindre CO2 pr. tonn produsert aluminium enn det vi gjør. Så det er mer å strekke seg etter. Kyoto-mekanismen er en pisk, men den gir også belønning til den som er god.
Asmund Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Nå som vi går mot slutten av debatten, har jeg lyst til å si følgende: Jeg tror vi kan være enige om at de norske partiene, med unntak av Fremskrittspartiet, kan gå ut i verden med hevet hode og vise at vi nå vedtar en klimakvotelov som kan være et eksempel for mange andre, spesielt når vi kommer inn i neste periode, etter den første Kyoto-perioden. Vi har overhodet ikke, slik representanten Carl I. Hagen nevnte, lagt noen skyld på Fremskrittspartiet når det gjelder vår klimapolitikk – av meget gode grunner. Fremskrittspartiet har hele tiden stilt seg totalt utenfor ethvert miljøtiltak og har aldri influert på norsk miljøpolitikk. Og takk for det! Så vil jeg gi honnør til representanten Sanner for hans innlegg. Representanten Sanner sa det tydelig. Et bredt flertall står bak en stor og omfattende lov som baserer seg på anerkjent vitenskap, en vitenskap som Fremskrittspartiet ikke vil ta inn over seg, som også er bekreftet i denne sal, selv om det er litt motstridende signaler, alt etter hvem som tar ordet fra Fremskrittspartiet. Sanners innlegg kunne gjerne ha vært det siste innlegget i denne debatten, for det var en veldig ok oppsummering. Så vil jeg heller ikke ha sittende på meg det som representanten Ketil Solvik-Olsen sa, at vi hele tiden i våre innlegg omtaler Fremskrittspartiet. Jeg prøvde å være nøye i mitt hovedinnlegg og kun konsentrere meg om å begrunne Regjeringens politikk når det gjelder den loven som flertallet går inn for. Jeg var kort innom en summarisk gjennomgang av flertalls- og mindretallskonstellasjonene. Jeg vil også presisere det som representanten Gunnar Kvassheim sa om at det ikke kreves en lovendring for å ha et annet syn når det gjelder å sprenge 10 pst.-grensen, slik jeg kanskje feilaktig kunne bli oppfattet. Det synes jeg det er greit å presisere. Jeg har også lyst til å si litt om hastverk og at det vi nå vedtar i dag, ikke skulle være kvalitetssikret godt nok, for det har også vært et tema i denne debatten. Som jeg sa i forrige runde, har jeg aldri i mine 14 år på Stortinget opplevd en slik service fra et departement når det gjelder svar på spørsmål, og når det gjelder å utforme lovforslag for opposisjonspartier som ber om det. Det er min erfaring. Den kan ingen ta fra meg. Så må jeg også spørre: Hva er det Fremskrittspartiet har gjort siden høringsutkastet kom – et komplett opplegg – siden de nå gir inntrykk av å stille med blanke ark når vi kommer til den endelige behandlingen av denne loven?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Hastverkspreget som denne saken er et offer for, blir veldig synlig når saksordføreren framlegger et forslag i salen den dagen saken skal behandles. Representanten Kristoffersen var inne på at en regner med at ny industri vil stimuleres til å redusere sine CO2-utslipp gjennom dette systemet, ved at ny industri ikke får tildelt vederlagsfrie kvoter. I odelstingsproposisjonen står det derimot at en tildeler 100 pst. kvoter til prosessindustrien, fordi en ikke regner med at det er mulig å gjøre noen særlig kutt der. Hvordan kan vi få en logisk sammenheng i dette? Hvordan kan en være konsekvent når en sier at en stimulerer til kutt, samtidig som en for eksisterende industri sier at kutt ikke er mulig? Vi vet at dette vil påføre norsk industri en ekstrakostnad på i hvert fall en halv milliard kroner i forhold til miljøvernministerens utsagn.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Hvis representanten Nordtun hadde lest hele innstillingen og ikke bare enkelte avsnitt, ville han sett at Fremskrittspartiet svarte på den merknaden som regjeringspartiene har lagt inn, og som de andre òg støtter. Det har vært et møte som ble kalt Copenhagen Consensus, der en vurderte 10–15 av de største miljøutfordringene i verden, bl.a. aids og inneklimaet i Afrika – representanten Nordtun har selv vært med til Madagaskar og sett det – fordi de fleste hyttene der ikke har pipe, og det tar livet av folk. Da har han faktisk vurdert kostnader og muligheter for å gjøre noe med dette. Klimaet kom ikke nødvendigvis helt på topp – ikke for å undergrave utfordringene en står overfor ved eventuelle klimaendringer, men når Fremskrittspartiet ikke er med på en merknad, har det noe å gjøre med at Regjeringen i 20 måneder har skreket opp om hvor viktig det er å gjøre noe med dette. Fortsatt har den ikke klart å framlegge sin egen sak, mens Fremskrittspartiet derimot har framlagt et Dokument nr. 8-forslag om en helhetlig klimapolitikk.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Fremskrittspartiet er det eneste partiet på Stortinget som våger å sette spørsmålstegn ved etablerte sannheter, uansett om de kommer fra FNs klimapanel eller fra skeptikere. Jeg synes det er litt trist at en i en klimadebatt kun lytter til FNs klimapanel og ikke lytter til dem som har alternative scenarioer til det som nå skjer. Vi vet at det også finnes mange vitenskapelige forklaringer som kan sannsynliggjøre hvorfor det skjer endringer nå. Poenget er at vi er for å ta Kyoto-avtalen på alvor – den ligger i bunnen. Vi sa også, da vi behandlet det nasjonale prøvekvotesystemet, at vi ønsket å ha en slik ordning, men at systemet måtte være integrert med EUs, og det ble det ikke. Når vi ser erfaringene fra dette nasjonale kvotesystemet i 2005–2007, ser vi altså at 0,5 pst. av kvoteplikten har blitt omsatt i et kvotesystem – eller var det ca. 76 000 tonn? Det er så lite at vi ikke kan kalle det et prøvesystem. Dette advarte Fremskrittspartiet mot da en ikke fikk integrert det med EUs, og derfor stemte vi delvis imot det som da ble vedtatt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Representanten Sørensen har rett i at aids ikke er et miljøproblem. Det jeg skulle vist til, var at Copenhagen Consensus tok for seg de største miljø- og helseutfordringene verden står overfor. Jeg tror at folk som dør av aids og tuberkulose, synes det er like alvorlig som om de dør av svovelutslipp. Derfor er det viktig å se på de totale nytteverdiene av investeringene i helse og miljø. Jeg viste til listen fra Copenhagen Consensus og skal ikke gjenta den. Det jeg derimot vil fokusere på, er at alle i den norske klimadebatten i lang tid har uttrykt sin bekymring og skapt et hysteri ute i befolkningen. En har i liten grad fokusert på de konkrete tiltakene som faktisk bidrar til å redusere CO2-utslippene. Det er jo nettopp det Fremskrittspartiet har lagt vekt på, ikke å diskutere og skape et hysteri rundt dette, men heller komme med konkrete løsninger. Det har Fremskrittspartiet gjort i forbindelse med denne klimakvoteloven når det gjelder hvordan vi skal få det til i norsk industri. Vi har gjort det i Dokument nr. 8:97, om hvordan Norge skal innfri sine totale klimaforpliktelser, inkludert nasjonale tiltak og teknologisk utvikling. Og så håper vi at representanten Sørensen også støtter det, i stedet for bare å snakke om klimaet som sådant.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Kraftsituasjonen i Midt-Norge er som kjent anstrengt, og det må på plass betydelig ny kraftproduksjon. Veldig mange av dem som kan kraftsektoren, sier at gasskraftverk er det eneste som kan gi nok volum ny kraft innenfor en rimelig tidshorisont og til en noenlunde akseptabel kostnad. Samtidig vet man at CO2-rensing tidligst skulle være tilgjengelig i 2012, gitt at ønsketenkningen til Regjeringen slår til. Det eneste kraftprosjektet, som er på Fræna i Møre og Romsdal, og som gjerne blir realisert før den tid – Tjeldbergodden har utsatt sitt – det vil være uten CO2-rensing. I Høyres forslag sier de at kvotereserver til tildeling av ny gasskraft skal basere seg på rensing. Da er spørsmålet: Hva legger Høyre i at noe skal basere seg på rensing? Det var jo umulig å få Regjeringen til å svare på det, men kan Høyre svare på det?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Ut fra det siste svaret fra representanten virker det som om han ikke helt forstår hva han snakker om. Det er Kyoto-avtalen som har lagt en begrensning på 1,5 millioner tonn. I forrige periode var både Bondevik II-regjeringen og dagens tre rød-grønne partier imot å inkludere skogskjøtsel som en del av kvotemekanismen for å innfri Kyoto-avtalen. Alle var imot. Kun Fremskrittspartiet sa at det var positivt å inkludere skog. Nå ser vi at de rød-grønne, etter at de selv kom i posisjon, har snudd og vil inkludere skogskjøtsel – tror vi, i hvert fall. Det står iallfall i odelstingsproposisjonen, selv om statsråden i brev til komiteen skriver at man ikke har bestemt dette ennå. Det man sier, er at man ikke skal bruke skogskjøtsel for å innfri Kyoto-avtalen, men man skal bruke skogskjøtsel for å overoppfylle Kyoto-avtalen. Så det er altså ikke moralsk å bruke skogskjøtsel for å innfri avtalen, men det er moralsk å bruke det til å overoppfylle avtalen. Hva er forskjellen på en kvote som man bruker til overoppfylling, og en kvote som man bruker til å innfri selve avtalen?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Jeg ble nesten litt begeistret da jeg hørte forrige spørrer. En kunne nesten tro at hun, med sin tilnærming i denne saken, var medlem av Fremskrittspartiet. Representanten Kvassheim har snakket om mindre utslipp. Det er viktig med mindre utslipp. Det er viktig å stimulere til mindre utslipp, og da bør man være strengest mulig. Det blir som å be en eldre mann ta en boks Viagra istedenfor en tablett, i den tro at mer gir bedre resultat. Spørsmålet til representanten Kvassheim blir: Hvis en fokuserer så veldig på at en ikke skal tildele gratis kvoter – fordi det gir best stimulans – vil en stå fast på det prinsippet uavhengig av om EU gjør det samme eller ikke?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Det er mulig statsråden er glad for den innstillingen som foreligger. Jeg tror ikke det gjelder for industrien. Nok en gang hører vi statsråden snakke om at det er behov for umiddelbar handling. Nok en gang konstaterer vi at Regjeringen ikke klarer å legge fram sin egen klimamelding. Statsråden viser til at klimakvoteloven er en sentral byggestein i denne sak. Jeg konstaterer at det ikke er noe bredt forlik i Stortinget om å støtte opp om den. Så har statsråden varslet at det vil være null vederlagsfrie kvoter å tildele etter 2012. Samme inntrykk fikk en fra representanten Sørensen fra samme parti. Spørsmålet er: Hva skjer hvis EU fortsetter å tildele vederlagsfrie kvoter i betydelig omfang, sånn som de gjør i dag? Hva hvis EU ser at en slutt på gratiskvoter for EU betyr at deres industri vil tape i konkurransen med USA, Kina, India og andre land? Vil Regjeringen da likevel stå fast på at en skal bare auksjonere bort kvoter etter 2012?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Representanten viser til at i andre saker har jeg fått to 3-minuttersinnlegg etter at jeg har holdt hovedinnlegg. Jeg vil bare minne representanten Sanner om at det er Fremskrittspartiet og Høyre som i denne saken står nærmest hverandre. Innlegget fra Sanner blir egentlig helt uforståelig i den sammenheng. Spørsmålet som Sanner tok opp, besvarte jeg i et replikkordskifte. Det ville representanten hørt hvis han hadde vært til stede. Jeg minner alle dem som hele veien her prøver å gjøre dette til en generell klimadebatt i stedet for en klimakvotedebatt, om at Fremskrittspartiet – som eneste parti i denne sal – har fremmet forslag om hvordan Norge skal redusere sine CO2-utslipp, og hvordan Norge skal innfri sine Kyoto-forpliktelser. Jeg anbefaler representantene som stadig prøver å gjøre dette til en debatt om klimahysteri i stedet for om klimakvoteloven, om å lese forslaget fra Fremskrittspartiet først, og så kan vi ta den debatten i etterkant. Jeg har tidligere sagt at det ikke er tvil om at Fremskrittspartiet er det eneste partiet i denne sal som har våget å sette spørsmålstegn ved en del av de påstandene som kom i klimadebatten. Men vi har aldri av den grunn benektet at det er en utfordring her som vi skal vurdere og se på. Vi har ikke vært imot at man både skal forske på klimaendringer og at man skal innføre tiltak. Det står også i vårt partiprogram. La oss heller diskutere det denne saken egentlig handler om, istedenfor å bruke tid på Fremskrittspartiets faktiske historie. Jeg skulle gjerne høre representanten Jan Tore Sanner si hvor i klimakvoteloven Fremskrittspartiet og Høyre står lenger fra hverandre enn Høyre og Arbeiderpartiet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Til voteringen over forslagene: Hvis Fremskrittspartiets forslag faller, anbefaler jeg Fremskrittspartiets representanter å stemme for loven, selv om debatten i dag har gitt inntrykk av det motsatte. Hvis Fremskrittspartiets forslag faller, anbefaler jeg også Fremskrittspartiets representanter å stemme for forslag nr. 9 subsidiært.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-06-19:
Skyldes dette forslaget som er lagt på bordet i dag, det forhold at regjeringspartiene har begynt å få telefoner fra enkeltbedrifter som nå har oppdaget at de risikerer å måtte legge ned på grunn av det vedtaket som fattes i dag? Det er det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet dreier seg om hvorvidt dette forslaget er sjekket ut av departementet. Er dette holdbart i forhold til statsstøtteregelverket i vår EØS-avtale? Statsråden har for øvrig på et lignende spørsmål tidligere svart at denne typen aktiviteter kan være meget komplisert i forhold til nevnte statsstøtteregelverk.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-06-19:
Jeg har inntrykk av at Fremskrittspartiets politikk på dette området er i en slags gradvis endring, i motsetning til da Stortinget i 2004 behandlet spørsmålet om innføring av en prøveordning med kvotekjøp i Norge. Da viste Fremskrittspartiet både i forslag og i debatten – hvor man stemte imot både kvotesystemet og Kyotoprotokollen – til at man var imot denne loven om kvoteplikt og handel med kvoter for utslipp av såkalte klimagasser. Jeg oppfatter det denne gang som om Fremskrittspartiet ikke stemmer mot loven som sådan. Betyr dette at Fremskrittspartiet ikke lenger er tvilende til om klimaendringene i det hele tatt er menneskeskapt?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-06-19:
Essensen i Høyres klimapolitikk er at vi har en politikk som i proveny ikke skiller seg fra regjeringspartienes og Regjeringens forslag når det gjelder utslipp. Vi har inndekning i forhold til det vi foreslår, som tar høyde for utvidelser etter 2001, eller nyetableringer som vi da henter fra den såkalte frikvoten på 6 millioner tonn årlig som Regjeringen disponerer. Vi mener i tillegg at det å nedlegge i Norge for å spare rundt 3 millioner tonn årlig, vil kunne føre til en fordobling av utslipp i form av utflytting av norsk industri. Jeg deler representanten Kristoffersens syn på dette med gratiskvoter. Vi skulle helst sett at det ikke eksisterte gratiskvoter i det hele tatt, men vi forholder oss til EU-systemet, og at vi selvfølgelig ikke kan gi norsk konkurranseutsatt virksomhet umulige rammebetingelser i forhold til konkurrentland.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-06-19:
Representanten Solvik-Olsen vet sannsynligvis ganske godt at Høyre gjennom mange år har vært en pådriver for å få på plass norske gasskraftverk. Vi har ikke stilt som betingelse såkalt krav om CO2-rensing fra dag én for de prosjektene som har vært lansert, enten vi snakker om Tjeldbergodden, Skogn, eller de i Hordaland som er i drift. Jeg kan også vise til Snøhvit osv. Målsettingen er selvfølgelig fra Høyres side at den teknologien som kan ta høyde for CO2-fangst og etter hvert også lagring, er vi før eller siden nødt til å få på plass. Der er vi med Regjeringen både når det gjelder bevilgnings- og målsettingstakt. Vi mener jo selvfølgelig at naturgass gjennom gasskraftverk i Norge er langt bedre løsninger enn når Regjeringen kommer seilende med sine mobile, sterkt forurensende gasskraftverk.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-06-19:
Statsråden startet denne overturen med å si at jo, vi har den beste klimapolitikken i hele Europa, i hvert fall bedre enn EU. Det tror jeg det kan settes nokså mange spørsmålstegn bak. I hvert fall gav ikke høringen rundt Ot.prp. nr. 66 det inntrykk. Tvert imot sier krefter bak Norsk Industri, som på klimaområdet er best i verden, som investerer milliarder i fornybar energi, at dette kan føre til investeringsstans i Norge. Andre hevder at dette forslaget vil føre til nedlegging og utflytting: Franzefoss, NorFraKalk, Mokado og flere. Ser ikke statsråden at hun ved å gjennomføre Regjeringens politikk direkte medvirker til både utflytting og samtidig økte klimautslipp?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-06-19:
Egentlig burde varsellampene vært tent i Regjeringskvartalet i dag – av flere grunner. Bare det at representanten Klungland i dag står her og skryter varmt av Regjeringen, burde vært én grunn til å spørre seg selv om man har havnet på ville veier. Jeg lurer på om representanten Klungland fikk med seg den store lovlige demonstrasjonen som fant sted på plenen utenfor Løvebakken i forrige uke – røde faner flankert av tillitsvalgte som følte seg bedradd av den nåværende regjering, bl.a. når det gjelder industrikraft; man har henvist til at investeringsplaner for rundt 25 milliarder kr nå kanskje må legges på is fordi man ikke er i stand til å vise evne til å gjennomføre dem, samtidig som man legger seg på en politisk linje som kanskje fører til at det beste av norsk industri, som er fremst i verden innenfor fornybar teknologi, nå kanskje må flytte ut. Vi var ærlige i dette spørsmålet som gikk på industrikraft. Det var ikke vår ærede motpart. De vant valget på dette. Det blir fort vind i røde faner når man ikke er i stand til å levere – og takk for det! Så til representanten Torgeir Micaelsen, som viser til at Høyre har foretatt en glideflukt i denne saken, og at vi går for et slappere regime. Jeg synes terminologien blir fullstendig gal. Vi praktiserer en politikk på dette området som er i tråd med den politikken som EU gjennomfører, og som vi burde ha lagt oss på selv. Gjennom innstillingen dokumenterer vi at vi har en politikk som ikke gir ett gram mer utslipp av klimagasser enn det som er tilfellet med Regjeringens forslag. En annen sak er at det med Regjeringens forslag faktisk kan bli litt slapt fremover i en del norske industrisamfunn. Samtidig: Er det noen som har begått glideflukt i denne saken, er det faktisk Arbeiderpartiet. Da den forrige regjering innførte dagens nasjonale klimakvotesystem, stemte de sammen med den forrige regjeringen – de gikk ikke for et prinsipp om å straffe via tilbakevirkende kraft. Til slutt står representanter for regjeringspartiene her og sier at vi har det beste systemet i verden – eller alternativt det beste systemet i Europa. Jeg synes statsråden sa det ganske greit, at hun beklaget at hun ikke hadde vært i stand til å legge frem saken tidligere. Det illustrerer på mange måter hvor vi står i dag.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-06-19:
Arbeiderpartiet ønsker å stå fram med en offensiv profil for å redusere klimautslippene. Dette er et nytt image som rimer dårlig med partiets kamp for bl.a. gasskraftverk uten CO2-håndtering. Vi ser også at arbeidet med klimahandlingsplanen stadig blir forsinket. Hvorfor nøles det? Kvoteloven skal tilpasses EUs kvotedirektiv, men her ønsker Arbeiderpartiet unntak fra begrensningen på bruken av Kyoto-mekanismene, noe som åpner for å kjøpe seg fri fra egne reduksjoner i klimautslipp. Ser ikke Arbeiderpartiet at denne begrensningen er ganske klok, ut fra et etisk argument om byrdefordeling?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-06-19:
Både Kristelig Folkeparti og SV har et sterkt engasjement for bærekraftig utvikling og en klimapolitikk som reduserer utslippene av klimagasser. Vi trenger løsninger som har bred politisk oppslutning i Stortinget over lang tid. Det er årsaken til at Kristelig Folkeparti gjerne vil ha SV og Regjeringen med på et klimaforlik i Stortinget. Et godt bidrag er at SV nå støtter bruken av markedsmekanismer for å redusere klimautslippene. Det har ikke SV alltid gjort. Kvoteloven bruker markedet, og Norge skal bli del av kvotemarkedet i EU. EU legger opp til å begrense bruken av de prosjektbaserte Kyoto-mekanismene, og representanten Sørensen har sagt til Dagbladet at Regjeringen ikke bør søke unntak fra dette. Står SV bak representanten Sørensen i dette synspunktet? Og står representanten Sørensen fast på utsagnet i Dagbladet?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-06-19:
Da Norge sluttet seg til Kyoto-avtalen om å redusere klimautslippene til 1 pst. over 1990-nivået, var det enighet i Stortinget om at man ikke skulle bruke skogskjøtselmekanismen. Nå signaliserer Regjeringen at de vil bruke skogskjøtsel for å overoppfylle Norges Kyoto-forpliktelser med ca. 1,5 millioner tonn. Hvorfor kunne ikke Senterpartiet bruke skogskjøtsel for å nå forpliktelsene da vi tiltrådte Kyoto-avtalen, mens man nå vil bruke det for å overoppfylle avtalen? Er det for å lette omstillingen i næringslivet?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Jeg må få lov til å sitere litt fra innstillingens innledning: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, viser til at klimaproblemet globalt sett er den største miljøutfordring vi står overfor, noe som er klarere og klarere dokumentert gjennom rapportene fra FNs klimapanel(IPCC) (IPCC) I denne forbindelse vil jeg be Fremskrittspartiets representant redegjøre for hvilke globale miljøproblemer som er større enn de utfordringene som nå beskrives som klimaproblemer?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Klimakvoteloven er en del av en større og historisk politikkomlegging fra denne regjeringens side – en ny og miljøvennlig politikk. La meg nevne noe. Det er omlegging av bilavgifteneteknologisatsing for CO2-fangst på Mongstad og Kårstø20 milliarder kr i fond for satsing på ny fornybar energinye energikrav til byggsatsing på målrettet bistand osv., osv. Av den grunn er den saken vi behandler i dag, klimakvoteloven, én av en rekke saker som fører Norge i en ny og mer miljøvennlig retning. Klimakvoteloven er ambisiøs. Det skal den være. Det er Europas strengeste miljøkrav vi lovfester her i dag, men vi har samtidig på en særs god måte balansert nærings- og miljøhensyn. Det viser høringsrunden, der loven jamt over fikk god tilslutning. Vi har valgt ikke å operere med noen kvotereserve. Dette er strengt. Men på samme tid har vi en mer liberal holdning til å nytte Den grønne utviklingsmekanismen samt systemet for de prosjektbaserte Kyoto-mekanismene, Felles gjennomføring, som ligger i Kyoto-avtalen, enn resten av EU. Dette understreker ytterligere at kvoteloven som vi behandler i dag, er særs balansert og godt utformet. Noen må betale for forurensingen. Vi legger forurenser betaler-prinsippet til grunn for vår politikk. Dette tilsier at bedriftene må ta et større ansvar. Alternativet er å skyve regningen over på skattebetalerne. Jeg registrerer at dette er høyresidens, særskilt Fremskrittspartiets, forslag til løsning i denne innstillingen. Vi har valgt en linje der vi tildeler kvoter gratis på bakgrunn av historiske utslipp. Tildelingsperioden er 1998–2001. Energiutslipp fra kvotepliktige virksomheter i landbasert industri tildeles kvoter tilsvarende 87 pst. av gjennomsnittsutslippene i 1998–2001, mens kvotepliktige prosessutslipp tildeles vederlagsfrie kvoter tilsvarende 100 pst. av det samme grunnlaget. Samlet utgjør dette omtrent 80 pst. av deres utslipp i 2005. Salgbare kvoter medfører et kontinuerlig incentiv for bedriftene til å prøve å få til rensing under kvoteperioden. Dette vil føre til ytterligere teknologiutvikling. Det er jeg veldig glad for, og jeg er overbevist om at så vil skje i industrien. Vi vil også arbeide for en ny og ambisiøs miljøavtale etter 2012. Dette er kanskje det aller viktigste vi kan gjøre for framtidens miljø. Regjeringen har med sine målsettinger stilt seg i fremste rekke internasjonalt med sine ambisiøse mål, som jeg nå delvis har vært inne på i mitt innlegg. Jeg håper nå at et samlet storting kan stille seg bak vår kamp for en ny og ambisiøs internasjonal klimaavtale etter Kyoto-avtalen. Det er det viktigste sett i et internasjonalt perspektiv.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2007-06-19:
Jeg synes det for så vidt har vært en interessant debatt. Når man nå behandler klimakvoteloven for Norge, stiller tydeligvis et stort flertall, unntatt Fremskrittspartiet, seg bak at vi skal ha en klimakvotelov. Men det mest fundamentale spørsmålet, som jeg synes Fremskrittspartiet har en totalt lemfeldig omgang med, er: Står vi overfor et klimaproblem eller ikke? Det spørsmålet har Fremskrittspartiet blitt stilt overfor gang på gang i denne sal. De svarer ikke i det hele tatt på om de vil slutte seg til FNs klimakonvensjon og de forskerne som har levert stålsterke rapporter om dette. Det er ansvarsløshet. Jeg vil også referere til Solvik-Olsens besvarelse på min og Heidi Sørensens replikker, når vi spør om det grunnleggende for hele klimakvoteloven som vi har til behandling i dag, nemlig de utfordringene vi står overfor. Da blir vi svart med – de har ikke skrevet det i innstillingen, for de er ikke enig med flertallet i at vi står overfor et slikt problem – at det var et møte nede i Europa hvor aids egentlig også stod høyt på agendaen, i likhet med klimautslipp, og at det ikke var tvil om – jeg har faktisk vært og sett på referatet fra replikkordskiftet – at aids altså var en like stor miljømessig utfordring som klimaet. Da må jeg nesten spørre Solvik-Olsen – han har antakelig ikke taletid igjen: Skal aids behandles under forurensningsloven i framtiden?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-19:
Det er litt trist at Fremskrittspartiet får 15 minutter på talerstolen til å snakke om en klimasak, og så klarer de å utnytte tiden på den måten at de ikke klarer å bruke ett minutt på å snakke om de utfordringene klimaet betyr for oss alle sammen. De klarer heller ikke å bruke ett eneste minutt på å snakke om det som er Fremskrittspartiets kroneksempel på at man har en miljøpolitikk, nemlig at de flere ganger har vedtatt at forurenseren skal betale. For Ketil Solvik-Olsen handler visst denne saken verken om klimaspørsmål eller om at forurenser skal betale. Derimot får vi i replikkrunden vite at aids er et større miljøproblem enn klimaet. Jeg imøteser forslaget fra Fremskrittspartiet om å behandle aids under forurensningsloven. Jeg vil bare gjenta spørsmålet fra Tore Nordtun: Hvilke andre miljøproblemer oppfatter Ketil Solvik-Olsen er en større utfordring for menneskeheten enn det klimaspørsmålet vi i dag behandler?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-19:
Klimaloven er på dette området en fullmaktslov, så i loven ligger det en fullmakt til også å kunne inkludere andre sektorer. I proposisjonen er det redegjort for én sektor som kan være aktuell – ikke andre – og det er transportsektoren. Det vil bli foretatt en utredning for å se om det vil være hensiktsmessig å kunne innlemme den sektoren. Det har vi sånn sett tatt høyde for. Klimakvoteloven ellers er ganske strengt regulert, og uansett vil alle sektorer som tas inn, hvis det skulle skje – men det er ikke sannsynlig, utenom den som er omtalt – følge de regler som ligger i loven. Det vil på en måte ikke være noe konkurransemessige problem for de sektorene, fordi regelverket som sådant ligger i loven.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-19:
Det hersker en slags oppfatning av at SV har vært imot å bruke markedsmekanismer i miljøspørsmål. Det var tross alt SV som inngikk forlik med Bondevik-regjeringen om den forrige kvoteloven, så det ikke skulle være noen tvil om dette. Når vi derimot har vært kritiske, har det vært hvis det er ureglementerte ting i kvotemarkedene, f.eks. i forhold til CDM-mekanismen, som det nettopp har vært lagt fram en rapport fra FN om. Dette er ting vi har vært opptatt av. Så sier de at 20 pst. av det som har kommet foreløpig, ikke er reelle utslippskutt. Når vi handler utenlands, er det ekstremt viktig at det faktisk representerer utslippskutt, og at vi jobber så godt vi kan for at de mekanismene skal sikres. Så har vi vært opptatt av at vi skal ta betydelige mengder – minst halvparten, som det står i SVs program – av utslippsreduksjonene på hjemmebane. Det samme har Kristelig Folkeparti vært opptatt av. EU betrakter alt kvotekjøp internt som nasjonale utslipp. Derfor stiller den situasjonen seg ganske annerledes for Norge.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-19:
Jeg har betydelig sympati for en del av det Kristelig Folkeparti og Venstre skriver i disse merknadene. Jeg synes de undervurderer én ting knyttet til EUs kvotemarked som er forskjellig fra hvordan vi vil behandle det, og det er at EU innenfor Kyoto er én boble. Det betyr at all kvotehandel mellom EU-land vil være å regne som nasjonale utslipp i EU, mens all kvotehandel i Norge med EU-land vil være å regne som tiltak ute. Derfor har EU denne spesialordningen knyttet til CDM-prosjekter og til JI-prosjekter. Hvis vi skulle gjort det samme, måtte vi gjort det også ved kjøp av kvoter i EU-land. Det ville blitt ganske komplisert. Jeg synes likevel det er viktig å understreke at vi jobber knallhardt for at all CDM og all JI skal være godt dokumentert. Jeg er heller ikke sikker på at det er riktig at de kommer til å være de billigste kvotene i framtiden, men at prisen kommer til å legge seg opp under det som er taket på EUs kvotepriser.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Det er slik at EUs kvotedirektiv legger opp til at også andre sektorer enn de som er med i denne lovendringen, kan tas inn i kvoteordningen i løpet av perioden 2008–2012. Dette vil altså Regjeringen gjennomføre gjennom en forskriftshjemmel. Fremskrittspartiet mener at dette er en såpass viktig sak at den heller bør legges fram for Stortinget framfor å være en sak for byråkratiet og Regjeringen. Da er altså mitt spørsmål til representanten Heidi Sørensen: Hva er egentlig begrunnelsen for at en så viktig sak, som det også å implementere andre sektorer i løpet av perioden, ikke skal legges fram for Stortinget?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
EUs kvotesystem legger opp til at nye bedrifter og utvidelse av eksisterende bedrifter også etter 31. desember 2001 skal kunne tildeles vederlagsfrie kvoter. Men Regjeringen har altså ikke lagt opp til det i Norge. Her er man altså strengere enn EU. Når man ikke vil tildele frie kvoter til ny industrietablering i deler av norsk industri, ser ikke representanten Brekk at dette vil føre til at nye investeringer i norsk industri vil stanse helt opp, at dette er dårlig industripolitikk og dårlig distriktspolitikk, ved at vi får en utflagging av industri fra Norge til andre land?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2007-06-19:
Til siste taler: La meg understreke at Fremskrittspartiet tar denne klimadebatten på fullt alvor. Vi har merket oss at formålet med endringene i klimakvoteloven er å begrense de nasjonale utslippene av klimagasser. Sett i lys av tilgjengelig og nyere informasjon om klimaendringer og årsakssammenhenger, er en målsetting om å begrense utslippene av klimagasser både en riktig og viktig politisk ambisjon. Det finnes i dag fortsatt motstridende informasjon om hvorvidt klimaendringer i vesentlig grad er menneskeskapte, eller om endringene kan forklares ut fra naturens egne sykluser. Men vi har fått stadig mer faktainformasjon som peker i retning av at klimaendringer er på gang, og at det menneskeskapte utslippet av klimagasser er en medvirkende faktor til en pågående og langsiktig endring i det globale klimaet. Stadig flere er av disse grunner av den oppfatning at menneskeskapte klimaendringer er høyst reelle, og at menneskeheten ikke på noen måte kan tillate seg å gamble med disse viktige problemstillingene. Følgelig er vi som enkeltnasjon på mange måter forpliktet til å ta klimadebatten på fullt alvor, både ut fra vitenskapelig dokumenterbare fakta og i lys av de dramatiske konsekvenser klimaendringer kan komme til å medføre i mange land. Vi bør alle innse at vi som land, og som del av det internasjonale samfunn, neppe tidligere har stått overfor en mer krevende og utfordrende debatt enn spørsmålet om hvordan vi skal håndtere de globale klimamessige utfordringene framover. Det er i dag ingen tid å miste. Arbeidet må gå videre. Dette vil ikke bli gratis for noen nasjoner eller noen enkeltmennesker. Men som bl.a. Stern-rapporten konkluderte med, er det mye billigere for verdenssamfunnet å handle nå enn å tilpasse seg klimaendringene i ettertid. Samtidig bør ikke Norge påta seg nasjonalt strengere forpliktelser som sender norsk industri og norske arbeidsplasser ut av landet, til andre land som vil overta produksjonen av de samme varene, men til enda høyere miljøkostnader og med enda mer forurensende industri. Å innføre særnorske miljøtiltak og særnorske krav til en enda strengere nasjonal klimapolitikk enn den man gjennomfører i andre land, er en uheldig måte å håndtere norsk miljøpolitikk på. Dette er Fremskrittspartiet sterkt imot. Det må være klart at hva vi gjør alene i Norge av tiltak for å begrense våre utslipp av klimagasser, er og blir svært marginalt i global sammenheng. Av disse grunner er det uhyre viktig å få til en forpliktende internasjonal avtale om reduksjon i utslipp av klimagasser. Lykkes vi ikke med å få med de store landene som USA, Kina, India osv. på utslippsbegrensninger, må vi nok bare konstatere at den debatten vi har her i dag i det norske stortinget, er nokså verdiløs.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-06-19:
Representanten Sørensen la i sitt innlegg vekt på at det norske opplegget var strengere enn EU-systemets. På noen områder er det rett – på ett område, iallfall, er det ikke rett. Det gjelder det foregående spørrer viste til, nemlig bestemmelsen om at 10 pst. av alle utslipp over frikvoter kan betales med tiltak i u-land, som er en EU-basert ordning. I innstillingen er det Venstre og Kristelig Folkeparti som understreker i en merknad at denne ordningen ikke bør tas i bruk, fordi vi regner med at det igjen vil føre til at de som har kvoter, vil slippe billigere og på den måten undergrave trykket i de omstillingene vi ønsker å få fram. Er representanten Sørensen fra SV enig i de betraktningene som Venstre og Kristelig Folkeparti gjør seg i sine merknader om dette?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-06-19:
Det er nettopp ønsket om å ta hensyn til industrien som gjør at vi går for det hovedopplegget som Regjeringen har her. Samtidig gjør vi det klart at etter 2012 er det forurenser som skal bære kostnaden. Jeg har forstått at det også er Regjeringens posisjon. Så her står vi altså på samme hovedposisjon. Det som gjør meg litt urolig, er at spørsmålet kunne indikere at en også etter 2012 vil avvike fra det som er prinsippet, nemlig at det er forurenser som skal betale. Jeg håper at debatten her vil avklare at det ikke er Regjeringens posisjon. Det framgår av svar fra Miljøverndepartementet til komiteen at opplegget med kvotelov stort sett gir den samme belastning for industrien som før. Men det er også klart i dette svaret at det er enkeltvirksomheter, enkeltbedrifter, som får et lettere opplegg enn det de har hatt før. Etter Venstres syn er det et dårlig utgangspunkt for å lage et strammere regime at noen bedrifter slipper lettere enn før. Minimum bør være at en i alle fall er på det nivået en har nå, og aller helst et strammere opplegg.