trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 1999-05-05:
Mitt spørsmål går til kirke-, utdannings- og forskningsministeren. Tidligere i dag har statsråden brukt begrepet minstestandarder. Det faktiske forhold er vel at det er veldig få minstestandarder innenfor skoleverket i dag. Rapporten fra de statlige utdanningsdirektørene viser til dels store forskjeller i ressursinnsats kommunene imellom. I stortingsmeldingen om nasjonalt vurderingssystem understreker for så vidt også statsråden og departementet det samme. I redegjørelsen i går var statsråden opptatt av nye undervisningsmetoder, praktiske arbeidsmåter i grunnskolen, og nøkkelordet var mangfold i skolen. Mitt spørsmål til statsråden blir: Er dette mulig å få til uten å legge inn minstestandarder når det gjelder ressursinnsats, og hvilke tiltak vil statsråden sette i verk for å sikre eventuelle minstestandarder på dette området?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 1999-05-05:
Jeg takker for svaret. Statsråden svarte vel ikke på noe av det som var hovedpoenget mitt, nemlig om statsråden ser klare behov for at det skal være økonomiske minstestandarder, eksempelvis at vi går tilbake til et system vi hadde tidligere, at en for hver klasse skulle sette et minste timetall. Det var i grunnen det som var spørsmålet mitt. Jeg følte at statsråden gikk litt rundt det. Når det gjelder minstestandarder, er det for så vidt riktig det statsråden sier, at det finnes minstestandarder på noen områder. Men vi har jo fjernet noen, det var vesentlig flere minstestandarder tidligere. Vi har altså gått bort fra minstestandarder og overlatt en større del til hver enkelt kommune. Men jeg må tilbake til det som egentlig var hovedspørsmålet mitt: Vil statsråden komme med forslag om at vi skal ha et minste timetall til hver klasse som sikrer gruppedeling, som sikrer mangfold, og som sikrer pedagogisk utviklingsarbeid i den enkelte klasse?
Rune E. Kristiansen (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
Jeg hører at statsråden ikke bare én gang, men gjentatte ganger, uttrykker så sterk tro på den lokale forankring. Hva da hvis disse organisasjonsstrukturene ikke fungerer? Vil ikke statsråden se nødvendigheten av også å ha sentrale styringsmekanismer ikke minst i forhold til å ha et likeverdig tilbud og en utvikling og sikring av enhetsskolen? Jeg er bekymret hvis man prøver å gi uttrykk for at man kan opprettholde enhetsskolen samtidig som man søker et samarbeid med høyresiden her i Stortinget om en organisasjonsstruktur som skal ha så sterk lokal forankring at statsråden på mange måter i realiteten ikke har mulighet til å gå sentralt inn i hele utviklingen av grunnskolen bl. a.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg har et spørsmål til vår ærede landbruksminister. Den reindriftspolitikken som føres i dag, er et klassisk eksempel på hvordan planøkonomi fungerer. Først sprøytes det inn betydelig kapital og reguleringsordninger i denne næringen, og så får vi et altfor høyt reintall i forhold til beitegrunnlaget. Det vi opplever på Finnmarksvidda i dag, kan nærmest betraktes som en økologisk katastrofe. Og så må delvis de samme politikere bidra med nye tilskudd i form av slaktetilskudd og omstillingsprogrammer i hundremillionersklassen, uten at det bedrer situasjonen noe særlig. Mange mener vi spiller russisk rulett med Finnmarksvidda. Hva kan statsråden bidra med slik at vi ikke opplever et økologisk sammenbrudd?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Stort sett ingen er fornøyd med dagens reindriftspolitikk – unntatt en del politikere, da. Reindriftssamene har dårlig økonomi, vi opplever et miljøødeleggende kaos, og skattebetalerne som hele tiden betaler regningen for politiske eksperimenter, er også misfornøyd med politikken. Mitt spørsmål til statsråden blir: Vil han vurdere å redusere og fjerne subsidiene til denne næringen, slik at vi kan få en mer naturlig tilpasning mellom antallet rein og beitegrunnlaget?
Kåre Gjønnes (Kristelig Folkeparti), 1999-05-05:
Jeg vil gjerne bekrefte at det er grunn til betydelig uro omkring tilpasningen mellom reintall og det som er beitegrunnlaget i deler av Finnmark. I dag ligger reindriftsavtalen i Stortinget til behandling. I denne avtalen er det også en protokoll der staten er blitt enig med organisasjonen innenfor reindrift om tiltak for å redusere reintallet, og da med ganske rask virkning. Den som har vært med over en tid og drøftet reindriftspolitikken og reindriftsavtalen, vet at dette misforholdet som eksisterer, har vært påpekt gjentatte ganger, og tiltak har vært forsøkt satt inn. Nå er det enighet om at det er nødvendig med tiltak. De kan bli ganske følbare for en del av dem som blir rammet, men er helt nødvendige i forhold til den situasjonen vi finner i deler av Finnmark.
Kåre Gjønnes (Kristelig Folkeparti), 1999-05-05:
Jeg tror nok at vi også i framtiden vil måtte ha en reindriftspolitikk der vi sammen med næringen bidrar til å finne løsninger som også tjener enkelteiere. Hvis man skal ha frislipp på det området, vil det bli de sterkestes mulighet til å overleve også blant de eierne som får gjennomslagskraft i Finnmark. Det er en politikk som vil være uaktuell for Regjeringen og for statsråden. Vi vil ha tiltak der vi opprettholder muligheten for deltakelse fra mange, men innenfor det det er mulighet for i forhold til ressursgrunnlaget, det er der bekymringen i dag er aller størst. Og vi er nødt til å finne løsninger som er virkningsfulle.
Kåre Gjønnes (Kristelig Folkeparti), 1999-05-05:
For det første vil jeg gi uttrykk for at nettopp bortfall av investeringsavgiften i landbruket har bidratt til å senke kostnadsnivået. Det er beregnet til ca. 400 mill. kr pr. år. For næringen som sådan er det et godt vedtak. Når det gjelder det konkrete spørsmålet som representanten Hanssen tar opp, må jeg si at akkurat det forholdet er ikke jeg kjent med. Skatte- og avgiftspolitikken styres gjennom Finansdepartementet med bakgrunn i det regelverket som er utformet. Så jeg må be om forståelse for at jeg må gå nærmere inn i det for å vite begrunnelsen for og på hvilken måte dette regelverket er utformet. Som representanten sier, er det viktig å finne ordninger der vi framelsker samarbeidstiltak som også vil være kostnadssenkende for landbruket. Jeg vil undersøke denne saken for å finne ut på hvilken måte dette regelverket er utformet. Lenger kan jeg dessverre ikke gå i mitt svar.
Kåre Gjønnes (Kristelig Folkeparti), 1999-05-05:
Jeg tror jeg skal være forsiktig med å begi meg lenger ut når det gjelder å si hva resultatet av mine sonderinger i forhold til Finansdepartementet vil bli. Det jeg vet, er at det skal utformes retningslinjer etter at et vedtak er fattet her i Stortinget, og det er jo gjennom de retningslinjene at vi eventuelt har fått denne skjevheten som påpekes. En mulighet kan være at disse maskinringene i enkelte tilfeller driver leiekjøring for andre, som gjør at de kommer i et konkurransevridningsforhold til andre som opererer på samme marked. Men det er bare en antakelse fra min side, som jeg må få sjekke nærmere. Jeg er enig i at vi skal forsøke å finne løsninger i landbruket som bidrar til samarbeid, og som dermed også virker kostnadsbesparende. Jeg skal følge opp dette overfor Finansdepartementet for å finne ut hva som er grunnlaget.
Jan Johnsen (Høyre), 1999-05-05:
Jeg har et spørsmål til miljøvernministeren. Kommuneplanens arealdel for Stavanger har vært oppe i Stortinget flere ganger. I forbindelse med en interpellasjon fra Tore Nordtun den 14. januar i år var stortingsflertallets intensjon at arealdelen skulle følges slik den forelå fra Stavanger kommune. Ved avslutningen av debatten sa ministeren at hun ville rette seg etter stortingsflertallets ønske. Hvor lang tid trenger statsråden for å iverksette stortingsflertallets oppfatning?
Jan Johnsen (Høyre), 1999-05-05:
Jeg går da ut fra at avslutningen får et slikt resultat som flertallet i Stortinget bad om, nemlig at arealdelen blir slik som Stavanger kommune har lagt den fram, og jeg går ut fra at statsråden kan bekrefte det. Det var nemlig det som var stortingsflertallets klare ønske.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Stavanger kommunes generalplan ble vedtatt med en tilslutning fra nærmere 90 pst. av bystyremedlemmene. Til tross for det ble vedtaket suverent satt til side av miljøvernministeren. Stortinget vedtok med mer enn 2/3 flertall å be Miljøverndepartementet vurdere denne saken på nytt, og i innleggene kom det veldig klart fram at det som var stortingsflertallets klare ønske, var at dette vedtaket skal omgjøres. Vil det ikke da være temmelig arrogant av departementet dersom man nå ender opp med det samme vedtaket som tidligere, og ikke tar hensyn til et veldig klart ønske fra et solid stortingsflertall, og et veldig klart ønske fra de politikerne som er i den byen som er berørt av vedtaket? Og hvordan vil det samsvare med Venstres syn på lokalt selvstyre dersom man ikke omgjør dette vedtaket?
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg vil gjerne få stille følgende spørsmål til justisministeren: «Regjeringen har forpliktet seg til å sikre jobb til samtlige studenter som fullfører sin utdanning ved Politihøgskolen dette semesteret. Hvor langt er Justisdepartementet kommet med forberedelsene til å følge opp denne forpliktelsen, og når regner statsråden med at de studentene som ønsker det, kan være i fast arbeid ved landets politikammer og lensmannskontorer?»
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Det var et høyst utilfredsstillende svar. Jeg er selvfølgelig oppmerksom på at pengebevilgningen må komme i det reviderte nasjonalbudsjettet som legges frem om kort tid, men mitt spørsmål gikk på hvor langt man hadde kommet med forberedelsene. For det går jo an å foreta noen forberedelser. I dagens Aftenposten kommer det fram via lederen for Politiets Fellesforbund at det finnes 150-200 ledige stillinger som ennå ikke er utlyst. Disse stillingene har vært ledige i lang tid, og spørsmålet mitt er: Hvorfor er ikke disse stillingene utlyst ennå? En liten ting til: Det har vist seg tidligere at midler til ledige stillinger har vært benyttet til å dekke variable utgifter ved enkelte politikamre. Når man så besetter disse stillingene, som jeg antar kommer til å bli gjort, vil man ofte komme i en situasjon hvor man mangler driftsmidler. Jeg vil be statsråden være oppmerksom på denne problemstillingen, og jeg håper at han vil foreta seg noe i form av en økning av driftsmidlene.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Stortinget har allerede vedtatt at samtlige av studentene skal sikres jobb. Og da burde det ikke vært noe i veien for at de allerede ledige stillingene var blitt utlyst, slik at studentene raskere kan komme i arbeid når de er ferdige med sine eksamener. Mitt tilleggsspørsmål går på de stillingene som det allerede er bevilget penger til, eksempelvis ved Oslo politikammer. Hvorfor er de ennå ikke utlyst?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
Jeg har et spørsmål til landbruksministeren. Stortinget har etter forslag fra Regjeringen vedtatt bortfall av investeringsavgift for landbruket. Bortfallet er begrunnet med ønske om å lette investeringskostnadene for norsk landbruk. En rekke bønder har gått sammen i såkalte maskinringer, eller maskinlag, for å samarbeide om nødvendige investeringer. Dette er fornuftig både ut fra et økonomisk, faglig og sosialt perspektiv, og sånt samarbeid har vært etterspurt fra det politiske miljø. Jeg har fått opplyst at sånne maskinlag fortsatt må betale investeringsavgift på landbruksmaskiner. Dermed oppstår det en situasjon hvor avgiftssystemet bidrar til å forhindre en positiv utvikling i forhold til samarbeid i landbruket. Mitt spørsmål er da: Hva er begrunnelsen for at man fra statens side nå legger opp til et avgiftssystem som favoriserer bønder som ikke har inngått i et maskinsamarbeid?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
Jeg takker for svaret. Det tyder på at Regjeringen har fremmet et forslag som den ikke helt har hatt oversikt over konsekvensene av. Jeg er enig med statsråden i at det ville være meningsløst om man her får et avgiftssystem som ikke stimulerer til et fornuftig samarbeid, et samarbeid som er viktig både ut fra økonomiske, faglige og sosiale grunner. Man kan da få en dobbel effekt, både samarbeid og bortfall av investeringsavgift. Jeg er glad for at det tyder på at statsråden er enig i at intensjonen bør være at det skal fungere slik. Mitt oppfølgingsspørsmål er: Hvis det viser seg at min situasjonsbeskrivelse er riktig – og som er bekreftet av bønder som er medlem av maskinringer – vil da statsråden ta initiativ til regelendringer som gjør at vi får dette på plass?
Tomas Norvoll (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
Mitt spørsmål går også til statsråd Lilletun. Vi ser at private skoler har fått en vekst både økonomisk og i antall under denne regjeringen. Statsråden ser ut til å prioritere søknader fra disse skolene, og se det som en fordel at antallet øker. I forrige budsjettkompromiss kuttet Regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet ca. 300 mill. kr i bevilgningene til den offentlige skolen, mens de private ble prioritert. Vi ser stadig merkelige utslag av at skolene lager sine egne regler og opptrer intolerant. Alle mulige religiøse grupper tar nå barna sine ut av nærskolen for å gi opplæring i det de mener er den rette tro, noe som i mange tilfeller isolerer barn fra resten av nærområdet. Disse skolene drives nesten utelukkende med offentlig støtte, likevel ser det ut til at det stilles få krav. Siste eksempel er Hedmarktoppen Folkehøyskole, som er drevet av Pinsebevegelsen, som nektet en elev å være med i elevlaget på grunn av seksuell legning. Vil statsråden gjøre noe for å sikre at de private skolene ikke virker segregerende? Og er det slik at disse skolene er unntatt fra norsk lov og norsk regelverk?
Tomas Norvoll (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
For å understreke: Arbeiderpartiets syn på skolepolitikken generelt er at den offentlige skolen skal være en møteplass for folk med forskjellig bakgrunn. Den skal fremme toleranse og forståelse. Derfor prioriterer vi den offentlige skolen, så får mer private tilbud som skal tekkes særinteresser, komme i andre rekke. I sin utdanningspolitiske redegjørelse i går brukte statsråden mye av sin tid på arbeidet mot mobbing. Er statsråden enig med meg i at mobbing eller rensing på bakgrunn av hudfarge eller seksuell legning i prinsippet er akkurat det samme? Og vil statsråden ta initiativ for å sørge for at det også innenfor det private skoleverket ikke lenger skal være anledning til å diskriminere på noen av disse områdene? Vi ser jo stadig vekk at folk med annen legning blir utsatt for diskriminering og blir skjøvet ut av de miljøene.
Tomas Norvoll (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Det framgår av en undersøkelse ved NTNU at norske jenter bruker PC og Internett minst av alle jenter i Norden. Vil statsråden foreta seg noe i sakens anledning for å hindre at norske jenter blir hengende etter?»
Tomas Norvoll (Arbeiderpartiet), 1999-05-05:
La meg få takke statsråden for et fyldig svar. Det er klart at hvis gapet mellom gutter og jenter i bruk av og i kunnskap om ny teknologi blir stort, er det et alvorlig problem. Det er også et problem for oss hvis norsk ungdom bruker og kan mindre om ny teknologi enn ungdom i de landene som ligger rundt oss. Uten at vi skal hausse det opp til en nasjonal katastrofe på kort sikt, er det viktig at vi stiller den problemstillingen i et visst fokus. Stortinget har bedt om en gjennomgang av nivået på IT-utdanningen på alle nivåer i skoleverket. Jeg kan godt tenke meg å spørre om hvordan statsråden har tenkt å komme tilbake til Stortinget med dette, og om Stortinget vil bli invitert til å delta og få informasjon om de prosessene som departementet driver for å få særlig jenter i Norge mer opptatt av bruk av IKT.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Tilleggssvaret på et spørsmål som ble stilt til fungerende justisminister Lilletun, er følgende: Det er besluttet at den bedrede sikkerhetsmessige og humanitære situasjonen i deler av Somalia, herunder spesielt Nord-Somalia, ikke lenger tilsier at det på generell basis gis oppholdstillatelse til asylsøkere med tilknytning til disse områdene ut fra behov for beskyttelse. Den enkelte sak vil likevel alltid undergis en konkret vurdering. Justisdepartementet har i samarbeid med Utenriksdepartementet startet arbeidet med å avklare den praktiske gjennomføringen av retur til Somalia. Det er i den anledning nedsatt en uformell arbeidsgruppe med deltakelse fra alle deler av utlendingsetaten. Spørsmålet drøftes samtidig i nordisk sammenheng for å innhente kunnskap og erfaringer fra det arbeid som er gjort, særlig på dansk side. Danmark er et av de få land som har lyktes i å gjennomføre retur til Somalia. Norske myndigheter har gitt dette arbeidet høy prioritet, men det er ikke mulig på det nåværende tidspunkt å gi mer konkrete opplysninger.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Vi har et løpende og generelt samarbeid med de andre nordiske land om alle typer asyl- og flyktningspørsmål, og dersom det ikke allerede er tatt kontakt om dette temaet i noen utstrekning, skal jeg selvfølgelig forsikre meg om at det blir gjort, for det er en logisk del av den måten vi jobber på.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Voldelig høyreekstrem virksomhet er en prioritert arbeidsoppgave for politiet. Politiets overvåkingstjeneste har i henhold til sin instruks som oppgave å forebygge, motvirke og etterforske politisk motivert vold. Det arbeides aktivt med å innhente informasjon om organisasjonene og gruppene i dette miljøet i Norge. Dette skjer i nært samarbeid med det øvrige politiet og samarbeidende utenlandske tjenester. I tillegg er forebyggende virksomhet i miljøene høyt prioritert. Dette arbeidet utføres i nært samarbeid med andre etater. Jeg vil ikke kommentere de saker som representanten har tatt opp, men vil vise til at de fortsatt er under etterforskning. Det er jo slik at personer tilknyttet høyreekstreme miljøer har utført voldshandlinger hvor innvandrere og politiske motstandere har vært involvert. Disse sakene blir etterforsket av politiet på ordinært vis.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Når det gjelder enkeltsaker, forutsetter jeg alltid at de anmeldes, og anmeldes de, blir de etterforsket. Da gjelder det jeg sa, at innsats mot høyreekstrem politisk motivert vold er en prioritert oppgave hos alle politiets tjenester. Jeg kan som eksempel på innsatsen nevne områder hvor politiet har samarbeidet med andre organer og etater for å bekjempe nynazistiske miljøer, bl.a. i Haugesund og i Nordstrand-området i Oslo, som så langt jeg kan skjønne, har gitt resultater. Slik at dette er et prioritert område, og jeg tror ikke jeg kan si det sterkere som statsråd, når jeg sier det på den måten.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Det er ikke nødvendig for meg å ta et initiativ for noe som allerede foregår. Det ligger til grunn at man i et slikt arbeid som dette, som er en del av politiets såkalte forebyggende arbeid, samarbeider på den måten jeg skisserte i mitt svar. Det gjelder for øvrig ikke bare i forhold til disse miljøene. Jeg nevnte med vilje to eksempler fra Haugesund og Nordstrand, der man jobber på den måten. Men generelt kan representanten regne med at jeg vil holde alle former for politisk motivert vold under oppsikt. Det er også vel kjent at det er begått politiske drap fra den ekstreme høyresiden i Norge. Vi har hatt saker på det. Derfor er jeg særdeles oppmerksom på fenomenet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Det følger av ekteskapsloven § 4 at det er et absolutt forbud mot å inngå nytt ekteskap så lenge det tidligere ekteskapet består. Bigami er straffbart etter straffeloven § 220 og kan straffes med fengsel i inntil fire år, eller inntil seks år dersom den andre ektefellen var uvitende om at ekteskapet var i strid med bigamiforbudet. Medvirkning er også straffbart. Bestemmelsen får også anvendelse når personer bosatt i Norge unndrar seg de norske vilkår ved å inngå ekteskap i utlandet. Det er offentlig påtale i slike saker. Falsk forklaring og bruk av falske eller forfalskede dokumenter – eller medvirkning til det – vil dessuten kunne rammes av straffeloven §§ 166 og 182, som har strafferammer på henholdsvis to og fire år. Også her er påtalen ubetinget offentlig. De offisielle tallene over bigamisaker er lave. I perioden 1990-1999 har Barne- og familiedepartementet hatt 14 mulige bigamisaker til behandling, hvorav 8 ble oversendt fylkesmannen for videre behandling. Siste gang var i 1996. Presseoppslagene i det siste tyder imidlertid på store mørketall. Det er derfor et behov for å få kartlagt omfanget av bigami, i den grad det er mulig. Justisdepartementet vil samarbeide med andre departementer og nødvendige instanser for å forsøke å få dette til. Presseoppslagene om bigami omhandler også situasjoner som ikke er i strid med norsk ekteskapslovgivning. Dette er de tilfeller hvor en person er lovlig skilt etter norsk rett, men ikke etter muslimsk rett, og som så gifter seg på nytt i Norge. I henhold til norske regler er dette ikke bigami. Når det gjelder forstandere som har foretatt vigsler i strid med norsk regelverk, har Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet nedsatt en arbeidsgruppe med representanter fra Barne- og familiedepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og Fylkesmannen i Oslo og Akershus. Gruppen skal vurdere hva som kan gjøres for å forsterke myndighetenes oppfølging ved godkjenning av forstandere og sanksjoner ved mislighold av offentlig myndighetsutøvelse, herunder ekteskapssaker. Jeg vil understreke at etter mitt inntrykk handler dette om et mindretall av tilfeller blant innvandrere. Jeg tror de aller fleste, et overveldende flertall, vil være innstilt på å bekjempe dette ondet, og jeg vil derfor be norske imamer ta et ansvar for å rydde opp i problemene med bigami. Jeg har selvfølgelig også med stor glede registrert de sterke reaksjonene som i det siste er kommet fra viktige talspersoner i innvandrermiljøet i denne sammenhengen. Jeg vil understreke at det er viktig at imamene sammen med norske myndigheter tar fatt i problemene. Jeg vil også se nærmere på hvordan fylkesmannen og utlendingsmyndighetene bør følge opp bigamisaker med anmeldelse. Etter min oppfatning er først og fremst oppfølging og sanksjoner etter det regelverket vi allerede har, og informasjon om dette, veien å gå for å få løst problemet. Enkelte tiltak i handlingsplanen mot tvangsekteskap kan utvides til også å omfatte bigamiproblematikken. Dette vil kunne gjelde tiltak innen informasjon, dialog og samhandling, hjelpetiltak, opplæring, utenriksstasjoners rolle, forskning og dokumentasjon.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
La meg på grunn av spørsmålets karakter si følgende: En borger er en borger uansett hudfarge og bakgrunn, og en kriminell er en kriminell uansett hudfarge og bakgrunn. Jeg går ikke inn på generaliseringer i forhold til lovbrudd. Jeg har som utgangspunkt at de fleste borgere er lovlydige – også innvandrere. Jeg har som utgangspunkt at et overveldende flertall imamer vil være med på å rydde opp i dette, som ikke har dekning i forhold til norsk lov, men heller ikke i forhold til muslimsk forståelse av muslimsk lov, hvor det klart fremgår at man skal rette seg etter lovene i det landet man er i. Jeg går ut fra at det er et stort antall mennesker som vil stille opp sammen med meg for å rydde opp i dette. Det er mitt utgangspunkt. Bryter man norsk lov må man ta følgene i henhold til den lovgivning vi har på alle konkrete punkter. Det er slik jeg tenker. Og jeg forutsetter selvfølgelig at alle mennesker som har sterk moral og god vilje, stiller opp for å rydde opp i noe som må være en provokasjon. Jeg vil også tilføye at det er viktig at vi i konkrete tilfeller går fram på en slik måte at ikke bigamisten sitter igjen med alle rettighetene, mens f.eks. kvinner til slutt sitter igjen med alle problemene. Jeg er mot enhver form for kvinneundertrykkelse, også i de sammenhenger som her er trukket fram, enten den er direkte eller indirekte. Og man kan stole på at jeg kommer til å forfølge dette med betydelig engasjement og intensitet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
I Norge gjelder en enkel spilleregel: Bor du her, så må du rette deg etter norsk lov, uansett hvem du er og hvilken bakgrunn du har. Det er veldig enkelt, og slik det må være. Det som kan være spesielt utfordrende og krenkende i forbindelse med bigamisaker, er at det kan se ut som bigamisten sitter med alle rettighetene, mens den som er blitt misbrukt, sitter med alle pliktene i forskjellige sammenhenger. Det er helt selvsagt at vi ikke kan leve med at regler omgås eller misbrukes, uansett hvilken sammenheng det skjer i. Så enkelt, tydelig og klart må det være. Mitt utgangspunkt er at alle mennesker som er gode borgere vil stille opp sammen med meg for å rydde opp i dette. Og det er det helt nødvendig å gjøre. Det var selvfølgelig derfor jeg engasjerte meg i saken, ut fra min generelle grunnholdning at vi ikke kan akseptere den krenkelsen av kvinner som dette handler om. Og jeg må gjenta at det spiller ingen rolle hvor den kommer fra, kvinneundertrykkelse vil jeg bekjempe enten den har en direkte eller indirekte form. Det er like uspiselig uansett.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Stortinget har bedt Regjeringen i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett å legge fram forslag som gjør det mulig at ferdig utdannede politihøgskolestudenter kan tilbys stillinger som ledd i arbeidet med å redusere kriminaliteten. Dette er en sak som vil bli behandlet i revidert nasjonalbudsjett, som kommer på mandag, og derfor kan jeg ikke nå gå inn på ulike sider av det spørsmålet som er reist, annet enn å si at det vil finne sin meget omfattende behandling der.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Det må vel oppfattes som tilfredsstillende at en sak legges fram i revidert nasjonalbudsjett, der den behandles på en skikkelig måte. Det sier seg selv at man alltid har en løpende forvaltning av de midler man har. Men midler eksisterer jo ikke før de er behandlet i Stortinget og bevilget av Stortinget. Generelt må vi si om alle som skal ha stilling i Politiet, at de må ha faste og ordnede forhold rundt dette, så også folk som blir utdannet ved Politihøgskolen. Vi har ingen generell interesse av at de skal komme i midlertidige situasjoner, vi har interesse av at de skal komme inn i faste og ordnede situasjoner. Jeg jobber selvfølgelig med disse spørsmålene generelt, og med dette som bakgrunn. Representanten Simonsen vet at revidert nasjonalbudsjett kommer mandag den 10. mai, altså om fem dager, og jeg vil gjenta det jeg sa: Saken vil få sin behørige og omfattende behandling der.
Odd Einar Dørum (Venstre), 1999-05-05:
Politiet styrer etter de generelle budsjettvilkår de har, og budsjettet er jo kjent ved Stortingets budsjettbehandling. Ytterligere behandling av budsjettet skjer ved revidert nasjonalbudsjett. Det er styringsinstruksen til politiet, og det er jo generelt i det at stillinger skal besettes. Om det da midlertidig foretas disposisjoner, går jeg ut fra at det finnes lokale grunner til dette, men det generelle er selvfølgelig at det Stortinget har sagt, skal følges opp – slik er jo reglene. Men det helt spesielle knyttet til politihøgskolestudentene – for å gå tilbake til tidligere – er at Stortinget her faktisk går inn på tvers av den generelle målstyring i systemet og altså vil instruere at dette blir gjort. Da må jeg være helt sikker på at det er det som blir situasjonen, hvordan det skal behandles og hvordan det skal dekkes inn, og, som jeg sier, det er et tema som vil bli omfattende og greit behandlet når vi legger fram revidert nasjonalbudsjett.
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var litt usikkerhet i svaret vedrørende tilbakesendelse av somaliere, men ettersom jeg forstod på statsråden, var det et vellykket initiativ som ble tatt i Danmark. Og da er mitt spørsmål: Vil Regjeringen v/statsråd Dørum sørge for å ta kontakt med myndighetene i Danmark for å se hva de har gjort, og hva som er årsaken til at de har returnert somaliere dit de egentlig kommer fra? Ønsker statsråden å samarbeide med Danmark i denne sammenhengen?
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til justisminister Dørum: «Bigami er straffbart i Norge. Likevel klarer muslimske menn og andre å importere flere kvinner til landet som man er gift med, eller blir gift med under oppholdet i landet. Jungeltelegrafen går i særdeleshet i innvandrermiljøene om de aktuelle metodene for å omgå lovene. Statsråden vil etter sigende kartlegge problemets omfang. Hva vil statsråden gjøre utenom kartleggingen, slik at norsk lov om forbud mot bigami kan forsterkes og så etterleves?»
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Hvis ikke utlendinger som kommer til landet, følger norsk lov, og at eksempelvis imamer, som også statsråden var inne på, ikke rydder opp i problemene med flerkoneri, bør vel norske myndigheter se på moskeenes vigselsrett. Det er vel egentlig den farbare vei å gå for å hindre flerkoneri i et sivilisert samfunn. På et lukket møte om flerkoneri i Oslo er det blitt sagt av en politisjef at det er hevet over enhver tvil at bigami og polygami blir praktisert i stor skala over hele landet. Dette skyldes familielovene som innvandrere bringer med seg til landet, og som de praktiserer når det gjelder flerkoneri. Vil statsråden vurdere å utvise ikke-norske statsborgere til sitt opprinnelsesland hvis man ønsker å praktisere flerkoneri i fremtiden?
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Det er godt at statsråden og jeg har samme kvinnesyn på dette området, det lover godt. Omfanget av bigami som følger en del fjernkulturelle gir grunn til de betraktningene som også statsråden var inne på. Først og fremst utgjør bigami et klart lovbrudd i seg selv, og det blir ikke mer moralsk hvis flergifte utnyttes til ytterligere omgåelse av lovene. Det som er et etisk problem, er effekten av bigami. De som begår lovbruddet har de beste utsikter til å profittere på det. Uansett religion eller livssyn bør en ha en absolutt plikt til å melde fra til norske myndigheter om inngått ektepakt. Jeg regner med at statsråden ikke synes det er urimelig eller diskriminerende å forlange at norsk lov følges på alle punkter, også når det gjelder bigami.
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg har følgende spørsmål til statsråd Høybråten: «Ifølge Sosial- og helsedepartementet får seks fylkeskommuner, Østfold, Vest-Agder, Vestfold, Oslo, Nordland og Troms, ikke de inntekter man har kalkulert med, fordi staten mener at deler av den økte pasientbehandlingen ved sykehusene ikke er reell. Resultatet blir flere titalls millioner kroner i inntektstap. Dermed blir det røde tall i sykehusregnskapene og uante konsekvenser for pasientene. Mener statsråden det er riktig å straffe de sykehusene som er blitt effektive, og som baserer sin drift på «innsatsstyrt finansiering»?»
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tror bare ikke at en dialog fører til de resultatene fylkeskommunene er ute etter. Hvis retningslinjene har vært såpass dårlige fra de ansvarliges side og ikke alt er tatt med, burde man sørget for at alt var tatt med, og ikke straffet fylkeskommunene i ettertid. Jeg skjønner ikke at statsråden ikke forstår at systemet med ISF må være forutsigbart, slik at resultatene av økt antall behandlede pasienter kan realiseres. Det må være det grunnleggende. Uforutsigbare nedskjæringer på bakgrunn av endringer i utbetalingene til fylkeskommunene vil faktisk rive bort grunnlaget for ISF-systemet. Jeg får håpe at det ikke er det som er målsettingen. Det vil være svært uheldig. Man kan rette opp dette uten å legge den skylden på fylkeskommunene at man har beregnet feil. Jeg vil spørre statsråden: I forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett, som han selv var inne på, hva har statsråden til hensikt å gjøre? Ønsker han å få overført de midlene som han allerede har signalisert å trekke tilbake for 1998?
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 1999-05-05:
Det haster for fylkeskommunene med å få klargjort hva departementet egentlig mener med sine beregninger. At seks fylkeskommuner har trukket dette for langt, skal ikke jeg gå inn i noen diskusjon om. Det jeg er ute etter, er at man i begynnelsen av denne fasen ikke straffer de fylkeskommunene som eventuelt har gjort noen feil i sakens anledning. Det jeg gjerne vil stille spørsmål til statsråden om, er: Ser ikke statsråden hvilke konsekvenser det vil få med reduksjon i antall pasientbehandlinger, og kanskje med menneskelige lidelser, hvis ikke fylkeskommunene totalt sett får de 100 mill. kr som det er signalisert at man vil trekke tilbake? Det har store konsekvenser, spesielt for pasienter som trenger en operasjon straks ved et av våre sykehus.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-05-05:
Jeg har følgende spørsmål til fiskeriministeren: «Fiskeriforvaltningen og Havforskningsinstituttet sliter med sin troverdighet i bestandsanslagene, spesielt på torsk og sei. De beregningsmodellene som brukes, inkluderer ikke det fiskekonsumet som de store sjøpattedyrene står for. I tillegg trenger Havforskningsinstituttet data fra uavhengige observatører som tar prøver på fartøy under aktivt fiske. Hva vil statsråden gjøre for å få en bedre forskning og forvaltning?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg registrerer at Havforskningsinstituttet nå er i ferd med å beregne data for sjøpattedyrenes konsum. Jeg vil opplyse statsråden om at modeller allerede ligger ferdig hos Fiskeriforskning i Tromsø. De har utarbeidet og gjort ferdig modeller i forbindelse med det store sjøpattedyrprogrammet. Var det ikke en tanke at Havforskningsinstituttet henvender seg til Tromsø og får de beregningene, slik at de i det minste kunne spare penger på det arbeidet, og kanskje få penger til overs til observatører som kan gå om bord i fartøy under aktivt fiske? For problemet Havforskningsinstituttet har, er at de har ikke penger til å sende ut observatører som kan samle inn data. Det er grunn til å anta at det er store avvik mellom det som faktisk fiskes, og det som blir registrert som landet. Det skaper usikkerhet.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-05-05:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Men jeg er ikke fornøyd, for de opplysningene jeg har fått, går akkurat på det at Havforskningsinstituttet ikke har konsumet til sjøpattedyrene i sine modeller. Når det finnes nøyaktige data hos en fiskeriforsker ved Fiskeriforskning i Tromsø, er det underlig for meg å registrere at Havforskningsinstituttet ikke bruker dem. Det er anslagsberegninger som nå legges inn i beregningsmodellene, og det er noe helt annet enn forskningsresultater som beviselig finnes i Tromsø. Den samme forskeren sier til meg at ved å få observatører ut på båtene i aktivt fiske – det kan dreie seg om tre-fire mann som kan ambulere rundt om – så ville de fått et mye bedre beregningsgrunnlag. Men de har ikke penger til det. Ville det ikke ha vært positivt om statsråden hadde sagt at dette gjør vi?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-05-05:
Jeg har et nytt spørsmål til fiskeriministeren: «Et nytt Lofotfiske er nå avsluttet med middelmådige resultater. De målinger som forskerne har foretatt av gytestammen indikerer et voldsomt sprik i forhold til det modellen viser. Store deler av den gytende skreien gytte på Moskenesgrunnen i år som tidligere år, i slutten av mars og begynnelsen av april. Samtidig ble det drevet et intenst bunntrålfiske på den gytende fisken. Mener statsråden det er fornuftig å bruke trål på gytefelt, og burde ikke dette fisket stoppes i gyteperioden?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret, og konstaterer at han ikke ser trål som noen stor fare på gytefelt. Når det gjelder akkurat Moskenesgrunnen, fungerer den sonen slik at når garnbåtene drar opp garnene, er trålerne der og tar feltet med én gang. Det var det som skjedde i vinter. Men dersom statsråden mener at trål ikke er skadelig på gytefelt, da er det vel i orden at man tråler både på Henningsværstraumen og på Hølla, og for så vidt også på Nappstraumen og på Breivikfjorden? Det er også gytefelt.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret, og jeg deler delvis hans oppfatning. Når det gjelder forbudet mot tråling innenfor 4 mil, er det jo nettopp av hensyn til at trål er et meget aktivt redskap, og dermed for å beskytte bl.a. gytebestanden. Det er da litt underlig å registrere at fisk som gyter konsentrert i en kort periode – det dreier seg om ca. tre uker – er mindre utsatt for skade av trål utenfor 4-milsgrensen enn innenfor. Det dreier seg om som jeg sa, et meget aktivt redskap, og det er iallfall etter fiskernes syn, og sikkert også etter fiskeriministerens syn hvis han tenker seg om litt og går i seg selv, opplagt at å fiske på et gytefelt med trål, skader gytinga langt mer enn om en drar line, garn eller for så vidt også juksa. Om statsråden ikke tør å si det i Stortinget, er jeg sikker på at vi blir enige når vi kommer inn i kafeteriaen.
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-05-05:
I beregningsmodellen som brukes i Det internasjonale råd for havforskning – ICES – antas det at sjøpattedyr konsumerer en konstant andel av fiskemengden hvert år: Jo mer fisk det er i bestanden, jo mer konsumeres av hval og sel. Hittil er dette konsumet ikke gjort avhengig av antallet sjøpattedyr. Sjøpattedyrbestandene forandrer seg relativt langsomt sammenlignet med fiskebestandene, og deres totalkonsum vil derfor også forandre seg lite fra et år til neste. Det hval og sel konsumerer av ett bestemt fiskeslag, vil imidlertid variere mye mer, avhengig av de innbyrdes forandringene i fiskebestandene. Med lite lodde og sild i Barentshavet vil hval og sel spise mer torsk og hyse enn når det er mye lodde og sild. Havforskningsinstituttet arbeider med å legge inn slike forhold i modellen som er under utvikling ved instituttet. Inngangsdata til bestandsvurderinger er i hovedsak av to typer: data fra tokt og data fra kommersielt fiske. Begge typer data er i større og mindre grad beheftet med usikkerhet. De viktigste kildene til feil, både systematiske og usystematiske, og hvordan feil påvirker resultatene av bestandsberegningene, er kjent. Havforskningsinstituttet har til oppgave å gi fiskeriforvaltningen de best mulig faglige underbygde råd om utviklingene i fiskebestandene. I den grad slike data som representanten Bastesen viser til, kan være av betydning for en kvalitativ forbedring av bestandsvurderingene, bør Havforskningsinstituttet søke å finne plass for nødvendig datainnsamling innenfor rammen av sitt budsjett.
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-05-05:
Som jeg sa i mitt første svar, er konsumet til sjøpattedyrene tatt med i den beregningsmodellen som Havforskningsinstituttet bruker, bl.a. for torskebestanden. Det er egentlig ikke noe nytt. Det har faktisk vært kjent gjennom mange år, og det er gjort et betydelig arbeid med beregninger av hva sjøpattedyrene konsumerer av ulike fiskearter. Så det er vel kjent også i Havforskningsinstituttet, og dette brukes i modellen. Hvorvidt det redskapet kan gjøres bedre, er en annen sak. Det må i første rekke være opp til forskerne og Havforskningsinstituttet å vurdere hvordan det kan prioriteres. Når det så gjelder innsamling av data fra fangstflåten, er det viktig at dataene er sammenliknbare fra år til år, at det er en kontinuitet i innsamlingen av dataene, for at de skal kunne legges inn i modellen. Det er ikke dermed gitt at innsamling av data fra fangstflåten kan være et godt nok redskap til å forbedre forvaltningen.
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-05-05:
Jeg kan ikke forholde meg til påstander fra en representant som kommer med opplysninger fra enkeltpersoner i forskningsmiljøene. Jeg må forholde meg til de organene som samarbeider med departementet, og som vi i departementet skal forholde oss til. Jeg var medlem av sjøfarts- og fiskerikomiteen på 1980-tallet, og da var akkurat dette spørsmålet et tema. Det var et helt kjent begrep, hvor spesielt havforskerne i samarbeidsforum både i Tromsø og Bergen la fram tall på hva sjøpattedyrene konsumerte. Jeg kan derfor ikke skjønne at de påstandene som kommer fra representanten Bastesen, kan være riktige. Men jeg skal selvfølgelig forsøke å følge opp det som er sagt her i denne runden, og se på hva som kan gjøres for å få de dataene som måtte finnes fra forskere, inn i arbeidet med bestandsberegningene på en skikkelig måte. La meg også si at slik forskning ikke kan gi eksakte resultat. Det blir tross alt en beregning som gjøres av det som skjer.
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-05-05:
Alle undersøkelser som er gjort vinteren 1998-99, tyder på at bestanden av norsk arktisk torsk er mindre enn det som var ventet ut fra bestandsvurderingen høsten 1998. Spesielt kan gytebestanden i år 2000 og 2001 bli lav, både fordi målingene indikerer at gytebestanden i år er mindre enn forventet og fordi det er relativt lite fisk i de årsklassene som skal bli kjønnsmodne de neste årene. Det endelige svaret på forskernes beregning av tilstanden til torsken i Barentshavet vil ikke foreligge før til høsten i forbindelse med den ordinære rådgivning for fiske i år 2000. Norske fiskerimyndigheter har ansvar for å sikre et rimelig driftsgrunnlag for alle grupper. Dette gjelder også for trålflåten. Rent biologisk er det ikke noe som tyder på at trålfiske er farligere for gytebestanden enn annet fiske. Ut fra en ren biologisk vurdering foreligger det dermed ikke grunnlag for å utelukke trålflåten fra dette fisket. Hvorvidt denne redskapstypen bør utelukkes under gyteperioden av andre årsaker, vil være et rent fordelingspolitisk spørsmål. Her vil råd fra fiskernes organisasjoner måtte veie tungt. Jeg vil for øvrig vise til at det på Moskenesgrunnen gjennomføres havdeling mellom trål og faststående redskaper, hvilket innebærer at betydelige deler av dette viktige gyteområdet har forbud mot trålfiske under vinterfisket.
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-05-05:
Nå er det slik at vi har forbud mot trålfiske innenfor 4 nautiske mil, og det står fast. Det er ut fra mange hensyn vi har et slikt forbud, så jeg kan vanskelig se at det har sammenheng med det spørsmålet som er tatt opp. Når det så gjelder om fisket på gytebestanden på gytefelt er skadelig, kan man vel være enig om at det beste for en vill bestand ville være at den ikke ble beskattet. Ethvert fiske er et inngrep i bestanden, som vil føre til reduksjon av den. Vi har foreløpig ikke forskningspåvisning som kan gi den slutning at fiske med ulike redskaper har ulik grad av skader på gyteprosessen, men selvfølgelig kan man ikke utelukke at så kan være tilfellet. Men la meg bare si at torsken gyter pelagisk. Trålfisket er et bunnfiske, så slik sett vil ikke trålredskapen i seg selv være til forstyrrelse for selve gyteprosessen.
Peter Angelsen (Senterpartiet), 1999-05-05:
La meg bare først slå fast at det at vi har forbud mot trål innenfor 4 mil, ikke har noe med gyteprosessen til torsken å gjøre. Det dreier seg om helt andre forhold. Det har historisk sammenheng, hvorledes man har regulert fisket tilbake i tid og spesielt i forhold til det internasjonale fisket langsmed kysten. Når det så gjelder gyteprosessen på Moskenesgrunnen, vil jeg bare få slå fast at Moskenesgrunnen er en meget liten del av det området som torsken gyter i langs kysten. Det fokuseres veldig på Moskenesgrunnen på grunn av at det er et godt fiskeområde, der man ønsker å delta med alle redskapstyper. Den havdelingen som har vært gjennomført, vil jeg påstå har vært til fordel for de faststående redskapene, i og med at selve Moskenesgrunnen har vært belagt med faststående redskap. Det er riktig at grensene er blitt flyttet etter som redskapsmengden har utviklet seg. Jeg kan ikke ha noen formening om grenseflyttingen er riktig og rettferdig. Den har som sagt skjedd, men jeg vil avvise påstanden om at trålfisket på Moskenesgrunnen er avgjørende for gyteprosessen til torsken.
Tor Nymo (Senterpartiet), 1999-05-05:
Jeg tillater meg å rette følgende spørsmål til finansministeren: «I henhold til et oppslag i avisen Harstad Tidende fredag 23. april 1999 har en yngre kvinne i fraflyttingstruede Bjarkøy kommune tre ganger blitt avvist av kommunens folkeregister når hun har meldt flytting til farsgården på Flatøya der det i dag kun er to fastboende. Folkeregisteret har en rekke innvendinger mot kvinnens ønske om å bli bostedsregistrert på Flatøya. Vil statsråden ta de nødvendige initiativ for at kvinnen kan få anledning til å bli folkeregistrert på farsgården på Flatøya slik hun ønsker?»
Tor Nymo (Senterpartiet), 1999-05-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er enig i at hvor personer skal folkeregistreres som bosatt, må avgjøres i forhold til det regelverket som foreligger. Jeg konstaterer òg at Folkeregisteret ikke har hjemmel eller mulighet for tvangsflytting eller umyndiggjøring. Jeg er glad for den siste delen av besvarelsen fra statsråden, der han antydet at han vil vurdere om kriteriene for bostedsregistrering av enslige ukependlere bør mykes opp, slik at bolig i hjemkommunen lettere slår igjennom overfor bolig i arbeidskommunen, og at han vil komme tilbake til Stortinget med regelverkstemaet til høsten. Mitt spørsmål er om statsråden allerede nå kunne antyde hva han tenker seg i den forbindelse.
Gudmund Restad (Senterpartiet), 1999-05-05:
Hvor personer skal folkeregistreres som bosatt, må avgjøres i forhold til det regelverk som foreligger, og ikke i forhold til hvor den enkelte ønsker å være bostedsregistrert. Det er selvsagt ikke tale om tvangsflytting eller umyndiggjøring, men om praktisering av gjeldende regelverk. Den aktuelle saken gjelder uenighet om faktum etter at kvinnen flyttet fra farsgården på øya Flatøy i Bjarkøy kommune. Hun har lærerjobb i Harstad, og er enslig. Folkeregisteret har lagt til grunn at hun på grunn av arbeidet også har selvstendig bolig i Harstad, og at hun må antas å ha flere overnattinger i denne boligen enn på farsgården. Etter den såkalte døgnhvileregelen som gjelder for enslige, skal et slikt faktisk forhold lede til bostedsregistrering i Harstad. Kvinnen hevder at hun ikke har egen bolig i Harstad, og at hun stort sett dagpendler mellom farsgården og Harstad for å skjøtte lærerjobben sin. Legges dette faktum til grunn, blir døgnhvileresultatet motsatt, og hun skal være bostedsregistrert på farsgården. Jeg kan naturligvis ikke gå inn i en slik uenighet om faktum. Folkeregisteret må bygge sin bevisvurdering på det mest sannsynlige faktiske forhold etter at alle relevante opplysninger er tatt i betraktning. Er kvinnen misfornøyd med denne bevisvurderingen, kan hun be om at saken forelegges Folkeregisterets overordnede i skatteetaten. Hun kan naturligvis også vurdere om hun kan fremskaffe bedre dokumentasjon på at hun faktisk dagpendler og ikke ukependler. Når det gjelder regelverket, minner jeg om at Finansdepartementet har til vurdering om kriteriene for bostedsregistrering av enslige ukependlere bør mykes opp, slik at bolig i hjemkommunen lettere slår igjennom overfor bolig i arbeidskommunen. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med dette regelverkstemaet til høsten.
Gudmund Restad (Senterpartiet), 1999-05-05:
Det temaet som vi nå har til vurdering i Finansdepartementet, om hva som skal anses som bopel, er såpass komplisert at det er vanskelig for meg allerede nå å antyde noe sikkert om hva resultatet vil bli. Men min vurdering er at det har vært urimelig at man kanskje har en veldig bra bolig i hjemkommunen, f.eks. arvet fra foreldrene, hvor man bor så sant og så ofte det er mulighet for det, og så arbeider i en annen kommune og har der en – skal jeg kalle det – noe «mindreverdig» bolig, men hvor det bl.a. er kokemuligheter, som er ett av de kriteriene som legges til grunn i dag for om man skal anse boligen i arbeidskommunen som ens egentlige bopel, og derfor må anses bosatt der. Det er dette vi nå må forsøke å finne noe mer ut av. Problemet er at man kan risikere å gå fra den ene grøfta, som jeg nok må si at vi i dag føler at vi er i, og rett over i den andre grøfta, hvor det vil slå igjennom at det er boligen i hjemkommunen som mer eller mindre alltid vil være den boligen man skal anses å bo i, selv om det – nær sagt – kun er en feriebolig.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-05-05:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «De totale kostnadene for Regionfelt Østlandet skal bli forelagt Stortinget i en av de faste budsjett- og investeringsproposisjonene, står det i St.meld. nr. 11(1998-99) (1998-99) Kan statsråden bekrefte at dette medfører riktighet, og at oppstart av tiltaket ikke vil skje før budsjettvedtak er gjort?»