Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2007-05-22:
Denne saken handler om hva vi gjør i møte med barn og unge under 18 år som ruser seg – kanskje den største skrekken for foreldre, at ungene deres kommer ut for rusing i mild eller alvorlig form. En ønsker det beste for sitt barn, og rus kan true en positiv framtid for en ungdom. Det kan kanskje være den aller største bekymringen foreldre har, at skolen skal være en frisone for rusmisbruk. Skolen må ikke være det. Men Kristelig Folkeparti tror ikke på testing, en slik kollektiv testing for å hindre at skolen har rusede elever, som veien å gå. Her må en bruke andre tiltak. En kan bruke politiet for å avvise rusede ungdommer fra skolen. For skolens del er ikke testing svaret. Skolen skal være en medspiller når en ungdom får et rusproblem. Men hvilke verktøy har skolen til å gjøre dette? Jo, en har barnevernet. Jeg har som rektor på en ungdomsskole vært i den fortvilte situasjonen at vi har hatt rusede ungdommer der foreldrene vil hjelpe og barnevernet vil hjelpe, men barnevernet har bare frivillige tiltak dersom det «bare» er et rusmisbruk. Barnevernet kan kun gripe inn med tvang når problemet blir alvorlig nok. Det er et tankekors. Men i en situasjon der foreldrene ønsker hjelp og tiltak, der barnevernet er på banen med frivillige tiltak, der læreren og skolen stiller opp i nettverket rundt eleven, og eleven ikke vil selv, kan det være behov for testing, for å få eleven – barnet eller ungdommen – til å innse at en har et problem. Skolen kan være en medspiller i dette – ikke en tester som kontrollerer for å utvise, men en medspiller som er med på å oppdage, avdekke og løse et problem. Hva skal en si til foreldre som kommer med sin 14 år gamle jente til kontaktlæreren og sier: Vi tror at vår datter ruser seg. Læreren sier: Det tror jeg også. Helsesøster har knapt tid til å møte barnet, men sier: Ja, her er det et rusproblem som barnevernet bør ta fatt i, og barnevernet sier: Vi kan ingenting gjøre så lenge eleven ikke vil. Hva svarer en disse foreldrene? Kanskje testing kunne vært et skritt i rett retning. Kristelig Folkeparti vil at vi skal se til Sverige, at vi skal utrede og vurdere om et slikt lovforslag kan hjelpe i situasjoner der vi ønsker å hjelpe ungdom på rett vei. Men skal dette redskapet, en eller annen form for testing, bli tatt i bruk, må det skje i samarbeid med foreldrene. Det hadde vært godt om vi kunne ha en politikk som ikke sa til foreldrene at de må vente til problemene blir litt mer alvorlige før de får hjelp. Vi må ha hjelp nå til dem som har et rusproblem. Kristelig Folkeparti er enig med statsråden i at en må se rusproblematikken under ett. En må ta alle rusproblemer på alvor. Det er sant at det er en sammenheng mellom liberal alkoholpolitikk og bruk av narkotika. Først når en fokuserer på rus generelt, kan en få gjort noe med problemet i forhold til tilgjengelighet. Selvfølgelig skal en drive holdningsskapende arbeid. Ja, vi skal ha tiltak som begrenser omsetning av alkohol og forbyr andre stoffer, men vi kommer ikke utenom at vi også må ha tiltak i forhold til dem som blir rusmisbrukere. Det nytter ikke bare å satse alt på informasjon og holdningsskapende arbeid, en må også ha gode svar til dem som er fortvilet over å ha en ungdom som ruser seg. Kristelig Folkeparti ønsker en rusplan der Regjeringen ikke bare kommer med selvfølgeligheter, men med konkrete endringer der samfunnet tar et oppgjør med rusproblematikken. Selv om den kanskje ikke har økt, er den et stort problem for hver eneste ungdom det gjelder, og fører til en fortvilet situasjon for foreldre som er oppe i dette. Så jeg håper at statsråden vil vurdere testing, ikke slik kollektiv testing, men som hjelp i den enkelte situasjon der et barn ruser seg i ung alder.