May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-16:
Først beklager jeg overfor Fremskrittspartiet at så har hendt. Vi kommer til å støtte Arbeiderpartiets forslag og tar ikke opp forslag nr. 2, som er omdelt på representantenes plasser. Vi behandler i dag et historisk barnehageforlik i denne sal, som har blitt en realitet etter Dokument nr. 8:75 for 2001-2002, fra Kristin Halvorsen, Øystein Djupedal, Carl I. Hagen og Siv Jensen, som ble vedtatt etter en barnehageavtale mellom Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet 11. juni i fjor. Vi er veldig glad for at sju partier stiller seg bak dette forliket som behandles her i dag. Det har vært mye uro og usikkerhet etter vedtaket i fjor, og det er nødvendig at vi nå alle setter i gang jobben med å få bygd barnehageplass til alle som ønsker det. Makspris er viktig og bakgrunnen for SVs forslag og reformen. Det er nødvendig med en makspris, for det er først når den er på plass, man vil se behovet – hvor mange plasser det er bruk for. Det ser vi av det som har skjedd i Sverige. Det er prisen som for mange avgjør om de har muligheten for å benytte seg av en barnehageplass. I SVs valgprogram står det at en barnehageplass skal ha en makspris, og at vi skal lovfeste retten til barnehageplass. Ved det forliket som de sju partiene nå har kommet fram til, har SV fått gjennomslag for det som var en av våre hovedsaker i valgkampen, og en sak vi har kjempet for i mange år. Alle barn skal ha rett til en barnehageplass, på samme måte som de har rett til en skoleplass. Vi er glad for at det er flertall i denne sal for denne retten. SV har kjempet denne kampen i så mange år fordi barnehager er bra for barn. Barnehager er et godt omsorgstilbud, en god fellesarena og et godt pedagogisk tilbud. Barnehager gir også utsatte barn nødvendig supplerende omsorgstilbud parallelt med foreldre og andre omsorgspersoner. Barnehager er en god arena for språklig og kulturell integrering av barn med flerkulturell bakgrunn. Undersøkelser viser at barnehagebarn, også norske, har bedre språkutvikling enn de som ikke er i barnehage. Å utvikle språk og felles plattform gjennom barnehagene før skolegang er viktig. Barnehagene skal være tilgjengelig for alle barn uavhengig av geografisk plassering og foreldres økonomiske, sosiale eller etniske bakgrunn. Stadig flere familier er utestengt fra å benytte dette tilbudet. Kontantstøtten har forverret dette, og vi har hatt en negativ utvikling når det gjelder likestilling mellom småbarnsmødre og småbarnsfedre. Dette barnehageforliket gir foreldrene en større valgfrihet. Full barnehagedekning har vært en kampsak for kvinner, kvinnebevegelsen og arbeiderbevegelsen siden kvinnene gjorde sin entré i arbeidslivet. Muligheten for kvinners deltakelse i arbeidslivet og likestilling mellom kjønnene har ved dette forliket blitt styrket. Barnehageforliket er en stor og viktig reform. Forliket er en stor seier for SV, som i over 20 år har kjempet for full barnehagedekning og lavere egenbetaling for foreldrene. Det jeg synes er litt trist, er at vi i dette forliket ikke har fått flertall for forslaget fra SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet om å gi likeverdige lønns- og arbeidsforhold for private og kommunale barnehager. Kvinner gjør denne viktige jobben med våre barn, og fordi de ikke er ansatt i en kommunal barnehage, har en stor del av dem ikke tariffavtale og ikke pensjonsordninger. Den offentlige støtten vi nå legger inn i de private barnehagene ved at kommunale og private barnehager likestilles, bør følges opp med dette kravet. Til slutt vil jeg si at de som virkelig har vunnet det store loddet i dag, er barna selv og deres familier. Jeg vil gratulere dem. Jeg vil si én gang til, som jeg sa i forbindelse med oppvekstmeldingen tidligere i dag: Dette har vært en god prosess, vi har kommet fram til et forlik, og vi bør gratulere hverandre.