Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2009-03-24:
I klimaforliket ble Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre enig med Regjeringen om følgende: «De offentlige bidragene relatert til forskningen på nye fornybare energikilder skal innen 2010 minst være på nivå med tilsvarende offentlige bidrag til petroleumsforskningen.» Dette var et viktig punkt i klimaforliket, og det var også et viktig punkt å få med da vi diskuterte forliket. Dette innebærer ikke at vi skulle kutte i petroleumsrettet forskning, selv om det er slik regjeringspartiene valgte å tolke dette punktet i etterkant. Kristelig Folkeparti er opptatt av å øke utvinningsgraden i eksisterende felt på sokkelen, slik at vi får mest mulig ut av hvert enkelt letehull. Med dagens planer vet vi at over 50 pst. av oljen vil bli liggende igjen på sokkelen etter at installasjonene er fjernet og borehullene er plugget igjen. Dette er ikke god forvaltningstankegang. Det er rett og slett å være dårlige forvaltere. Og vi vet at Oljedirektoratet har påpekt at det her trengs teknologiutvikling – det trengs rett og slett mer forskning. Når Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi skal øke utvinningsgraden i eksisterende felt, henger det også sammen med et annet stort og viktig område: elektrifisering av sokkelen. Vi vet at skal vi skal ha mulighet til – og det må vi med tanke på klimautfordringene – å elektrifisere sokkelen, må vi tenke mer helhetlige løsninger i forhold til nærhet til de forskjellige feltene. Norge var og er en skipsnasjon. Den kunnskapen vi har om å bygge skip, har vi brukt til å utvikle oss til å bli en olje- og gassnasjon. Så har vi brukt den teknologien og kunnskapen vi har fått innen olje og gass, til å utvikle fornybarteknologi. Vi har helt konkrete eksempler innenfor vindkraft, som Aker Verdal driver med. Vi har helt konkrete eksempler innenfor CO2-håndtering, hvor vi er verdensledende med norsk teknologi, som er utviklet nettopp gjennom denne bærebjelken: skip, olje- og gassutvikling og nå fornybarteknologi. Dette er et viktig perspektiv å ta med videre når vi fortsatt skal satse på olje- og gassutvikling. Jeg oppfordrer statsråden til å tolke klimaforliket slik at forskning på fornybar energi skal løftes opp på samme nivå som petroleumsforskningen – ikke slik at petroleumsforskningen skal reduseres for å gjøre avstanden mellom fornybar energi og petroleumsforskningen mindre. Jeg er glad for den prioriteringen statsråden tross alt gjør i forhold til petroleumsforskningen – det at han legger opp til at det er fangst og lagring vi skal satse på, og det han kaller å knekke koden for at olje og gass vil være med som en energibærer også i framtidens energibilde knyttet til de prognosene som Det internasjonale energibyrået setter opp. Men det må også kunne sies fra denne talerstolen – selv om statsråden sier at det er beskjedne midler staten bidrar med til petroleumsforskningen, og at industrien bærer tungt i bidrag – at vi vet fra næringen selv at statens bidrag utgjør en forskjell. Det er viktig for å få nye teknologiske løsninger på plass at staten er der. Statsråden snakket selv om å utgjøre en forskjell, og at staten må stå for den langsiktige politikken. Ja, det er helt rett. Men da er det viktig at vi er der på lik linje når det gjelder fornybarforskningen, som må økes, og at vi får to store forskningsmiljøer som sammen kan være med på å skape et bedre klima for verdens fattige og for den norske befolkningen.