Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2010-11-16:
Før jeg kommenterer forslagene, vil jeg understreke min tilfredshet over at representanter fra Høyre – og også andre i debatten – på denne tydelige måten bidrar aktivt til å heve fokuset og også foreslå tiltak mot organisert kriminalitet. Tida er inne for det. De trend- og trusselvurderingene som foreligger, viser at den kriminaliteten som er organisert, er i vekst. Innsatsen må derfor intensiveres både her til lands og i andre land. Jeg vil også gi min tilslutning til det representanten Werp var oppe på talerstolen og sa om bredde i tiltakene. Det er en forutsetning for at vi skal kunne lykkes. Vi kan ikke bare plukke ut én sektor i samfunnet for å gripe an den organiserte kriminaliteten. Vi vet at den organiserte kriminaliteten er mangslungen og utarter på mange måter. Det er et argument for bredde i tiltakene. Men vi vet også at skal vi kunne forebygge og også forhindre at de som blir tatt, faktisk havner utpå igjen – enten det er ungdom fra Sørlandet eller voksne fra andre land – er vi helt avhengig av å ha med oss sanksjonskjeden i dette. Nå har vi en god mulighet til å løfte dette, og Stortinget vil jo bli invitert til debatt når den varslede stortingsmeldingen om organisert kriminalitet skal behandles. For regjeringas del er dette – altså stortingsmeldingen – anledningen til å kunne ha et overordnet «breddeblikk» på innsatsen. I forslag nr. 2 foreslår representantene at det skal opprettes en fast faggruppe i Justis- og politidepartementet som skal tilrettelegge for bedre justissamarbeid med EU. Til dette vil jeg si at vi har forskjellige fagavdelinger i departementet som jobber tett med EU. Og det er vi helt avhengig av, enten det er kriminalomsorg, domstoler eller politisamarbeid. Men jeg syns det er viktig å si at vi også har etablert et internasjonalt sekretariat i Justisdepartementet som koordinerer mye av denne innsatsen. Jeg vil gå så langt som å si at etableringen av dette sekretariatet bidro mye til at vi fikk fokus på samarbeidet med EU, og at vi også har fått til konkrete avtaler, bl.a. det vi har overfor Europol, Eurojust og Prüm-samarbeidet, og ikke minst det arbeidet som nå pågår for å få en tilslutning til rammebeslutningen om soningsoverføring. Så foreslår representantene i forslag nr. 3 å foreta en gjennomgang av lovverket for å vurdere om dette er godt nok for å møte de utfordringene som organisert kriminalitet representerer. Til det vil jeg si at etter høringen i kontroll- og konstitusjonskomiteen fikk jeg et bestemt inntrykk av at man slo seg til ro med at sjølve straffebestemmelsene er tilstrekkelige for å fange opp den organiserte kriminaliteten. Men så er det jo slik at man har en gjennomgang bl.a. med tanke på metodebruk, som er helt avgjørende. Det er mange typer metoder som er under debatt etter Metodeutvalgets innstilling, men jeg vil særlig peke på den debatten som Stortinget vil bli invitert til å delta i, om en av de viktige metodene, nemlig mulighetene for politiet til å lagre trafikkdata. De som jobber med prosjektet Operasjon grenseløs, de som jobber med organiserte overgrep mot barn, og de som jobber med økonomisk kriminalitet, har – unisont – sagt at hvis vi skal være effektive i å bekjempe denne type alvorlig organisert kriminalitet, må vi ha adgang til trafikkdata. Derfor mener jeg at det er kanskje én av de viktigste lovpolitiske utfordringene Stortinget står overfor. Jeg har sjøl sagt hva jeg mener om datalagringsdirektivet. Jeg mener at det er et av de viktigste virkemidlene vi har, og jeg synes fortsatt det er rart at bl.a. Fremskrittspartiet, som tidligere i dag har annonsert at de skal være blant de mest aktive i å bekjempe kriminelle handlinger, til de grader har valgt å distansere seg fra et av politiets viktigste virkemidler. Når det gjelder forslag nr. 4, om oppretting av egne fengselsavdelinger, har jeg sagt at det har vi til vurdering i departementet. Jeg vil komme tilbake til Stortinget på egnet tidspunkt vedrørende dette. Når det gjelder forslag nr. 5, om en strategi for å forebygge rekruttering av unge inn i kriminelle miljøer og gjenger, vil Stortinget – ved siden av den debatten som kommer tilknyttet stortingsmeldingen – få anledning til å diskutere dette i forbindelse med konkrete proposisjoner som kommer til neste år, knyttet til hvordan vi skal reagere overfor barn og ungdom. Men jeg viser også til at her pågår det et betydelig arbeid, og jeg vil særlig trekke fram gjengsatsingen i Oslo, der man har høstet gode erfaringer for hvordan vi skal forebygge at ungdom ramler ut. Jeg viser også til handlingsplanen Gode krefter, der man fra departementets og regjeringas side nettopp peker på flere strategier. Så her har vi mange anledninger til å kunne diskutere de forslagene som er lagt på bordet, og i så måte lukker jeg ikke døren for noen av dem.