Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-03-10:
Nav-reformen er den største reformen vi har gjennomført i Norge. I tillegg er det en svært komplisert og stor reform, fordi den omfatter samarbeid mellom statlig og kommunal sektor, men også fordi den omfatter mennesker på de kanskje vanskeligste punktene i livet deres, nemlig når de er ute av jobb, uten inntekt, de har blitt syke eller det er noe som de trenger bistand med i en situasjon der livet ofte er vanskelig. Det betyr at dette ikke er en enkel oppgave. Derfor har saken fått veldig mye oppmerksomhet, og den får det hver dag. Og fordi dette berører folk i slike situasjoner, melder folk fra til oss, til departementet selvfølgelig, og til Nav når ting ikke fungerer helt som de skal. Og det tror jeg vi må innrømme at det ikke alltid har gjort. Så er det slik at ett negativt møte sitter mange, mange, mange ganger lenger i enn 100 gode. Det ene dårlige eksemplet blir på en måte bildet på hvordan alt er og farger også ofte møtet med etaten. Det er en bit av dette. Men ministeren viste til at det er mye arbeid på gang nå. Det har kommet flere bøker. Det har kommet en halvveis evaluering. Det pågår en evaluering av Nav. Det kom en bok i fjor som heter «Arbeidsinkludering», og det kom en bok nå som heter «NAV ved et veiskille», og i begge disse kan man finne informasjon og en gjennomgang av situasjonen i Nav. Jeg har mye kontakt både med brukere og med ansatte jevnlig – hver eneste dag, tror jeg at jeg må si. Jeg vil beskrive situasjonen som veldig ulik og forskjellig. Mange beskriver at ting nå begynner å fungere bedre veldig mange steder, og at samarbeidet og den kulturforandringen som har måttet skje, har begynt å gå seg til, og at man får en vi-følelse. Men det er klart at den vi-følelsen ikke er så lett når man fremdeles omtales som kommunalt og statlig ansatt. Jeg legger ikke skjul på at SV hele vegen har ønsket enhetlig ledelse i Nav-kontorene. Det gjør vi fremdeles og ønsker det framover, og vi tror at det i hvert fall er et nødvendig skritt for å få til denne vi-følelsen. For det var ikke bare slik at Nav-reformen skulle få flere folk i arbeid, men det var slik at den skulle sørge for at de mest vanskeligstilte kunne henvende seg ett sted og ikke var en sånn stafettpinne som datt i bakken mange ganger, mellom ulike kontorer og etater. De skulle henvende seg til ett Nav-kontor, og det ene Nav-kontoret skulle faktisk bistå dem gjennom systemet, enten det var statlig eller kommunalt. Der tror jeg at vi har en del igjen å gå på mange steder. Så har noe av interpellasjonen nok blitt utløst av denne litt merkverdige – synes jeg – automatikken mellom tiltaksnivå og bemanning. Dette er en automatikk som ligger der i budsjettsystemene og har vært der hele tida. Det vet jeg, for når jeg laget mine alternative budsjetter før og ønsket å øke på arbeidsmarkedstiltakene, så måtte jeg også øke antall ansatte i det som den gang var Aetat. Det kan kanskje ha noe for seg når det gjelder de tiltakene som er konjunkturutsatt, nemlig de som går lett ut og inn av arbeidslivet, og der det, for å si det sånn, er mindre jobb knyttet til formidlingen. Men jeg tror det er et godt poeng i at det ikke alltid er sånn at Nav får mindre å gjøre hvis man ikke har tiltaksmuligheter å formidle folk som står og både kan og vil, til. Så der tror jeg vi har en oppgave – å se på det. Så er jeg også opptatt av at vi skal lytte til brukerne, men jeg er også opptatt av at vi må lytte til de ansatte, for de har erfaring med hvordan de skal gjennomføre disse visjonene i praksis. Jeg opplever at de ansatte er veldig dedikert til denne oppgaven, men at de har en del tilbakemeldinger å komme med som vi må lytte til. Senest i forrige uke fikk jeg en tilbakemelding fra ansatte om at det fremdeles hersker den holdningen i Nav-systemet at brukerne ikke får lov til å ringe til sin saksbehandler på disse spesialenhetene eller forvaltningsenhetene. Det har Stortinget sagt enstemmig at sånn skal det ikke være, og det har også statsråden bekreftet at sånn skal det ikke være. Jeg er sikker på at hvis slike situasjoner blir ryddet av vegen, vil også tilfredsheten bli mye større.