trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Terje Halleland (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
I går kunne vi lese om 23 oljeselskaper som bidrar med 147 mrd. kr i skatt. Miljøpartiet De Grønne sier i en kommentar til denne nyheten at disse pengene trenger vi ikke – de går likevel rett inn i oljefondet, og oljefondet gir så god avkastning at fondet vokser uansett. At vi har et parti som mener at 63 pst. av den totale selskapsskatten ikke er nødvendig, er jo overraskende i seg selv, men det jeg kunne tenkt meg å få svar på av Miljøpartiet De Grønne, er konsekvensen av deres politikk når de nå ønsker å stoppe nye letelisenser, noe som vil medføre at oljeselskapene over natten vil slutte å lete og redusere sitt vedlikehold, noe som vil få store konsekvenser for titusenvis av arbeidsplasser mer eller mindre over natten. Hva vil Miljøpartiet De Grønne gjøre for å kompensere for det?
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Rødt ønsker å gjøre Norge mindre oljeavhengig, og det er et ønske Arbeiderpartiet deler. Men måten Rødt ønsker å redusere oljeavhengigheten på, må jeg likevel stille spørsmål ved. Partiet Rødt ønsker nemlig å kutte leterefusjonsordningen, kutte 1,2 mrd. kr i lete- og feltutvikling og kutte alle investeringer hvor staten er medeier. Alle endringer foreslås fra 1. januar 2020 etter hva jeg kan lese. 1. januar er 34 dager unna. Skulle Rødts forslag blitt vedtatt i dag, ville det gitt full investeringsstopp og arbeidsledighet i leverandørindustrien vår. I sitt budsjett skriver Rødt selv at de som jobber innen olje- og gassnæringen, ikke skal få regningen for nødvendig omstilling i form av arbeidsledighet og utrygghet. Mitt spørsmål til representanten Moxnes er derfor: Vil ikke partiets forslag føre til nettopp det?
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Det er fint å investere mer i nye næringer og ny industri. Arbeiderpartiet har også 1 mrd. kr til ny grønn industri i sitt budsjett. Men det er altså flere hundre tusen som jobber direkte eller indirekte i oljenæringen, som er en bransje som planlegger langsiktig under stabile rammevilkår. Derfor er mitt spørsmål – og det er hypotetisk: Hvis Rødt fra i dag hadde rent flertall i Stortinget, ville investeringsstoppen innen olje og gass fra 1. januar, som det legges opp til i deres alternative budsjett, blitt gjennomført, med de konsekvensene det ville hatt for tusenvis av hardtarbeidende folk langs kysten vår?
Eigil Knutsen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Fra et Arbeiderparti-ståsted er det mye å være enig i i Senterpartiets budsjett. Selv om vi ikke alltid er enig i virkemidlene, forenes vi i målet om å ta hele landet i bruk. Byene er avhengige av livskraftige distrikter. Det er i distriktene vi forvalter naturressursene som har gjort oss til et så rikt land. Motsatt vei er distriktene avhengig av at byene våre fungerer, at byene har luft det går an å puste i, og at bussen går. Fungerende byer er bra for hele landet. Derfor er det underlig at Senterpartiet kutter en halv milliard kroner i belønningsmidler til kollektivtrafikk i byene. I Bergen, der jeg bor, ville dette kuttet alene tilsvart 400 daglige bussavganger hver dag gjennom hele året. Mitt spørsmål er derfor: Mener Senterpartiet at det brukes for mye penger på kollektivtrafikk i byene?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2019-11-27:
Regjeringen har innført opsjonsskatteordningen. Det betyr at flere ansatte kan bli medeiere i egen bedrift, og at gründerbedriftene kan tiltrekke seg flere gode medarbeidere. Rødt vil på sin side ikke bare legge ned vår største næring, øke skattene med 40 mrd. kr og sende mange av bedriftene som nå omstiller seg, utfor konkursstupet. De går mot opsjonsskatteordningen og tiltak som løfter små gründerbedrifter i konkurranse med de store og etablerte. Så mitt spørsmål til representanten blir: Hvorfor er Rødt mot opsjonsskatteordningen når de vet at det vil gjøre det vanskeligere for de små bedriftene, og ikke minst gjøre det vanskeligere for de ansatte å bli medeiere i egen bedrift?
Aleksander Stokkebø (Høyre), 2019-11-27:
Norge er et av verdens beste land å bo i, med små forskjeller og høy tillit mellom folk. Det må vi aldri ta for gitt, og for å sikre framtidens velferd må vi skape mer – bake kaken større. Derfor er det bra at det i Norge det siste året er skapt over 50 000 nye jobber. Stadig flere kommer i jobb, både i antall og andel av befolkningen. Arbeidsledigheten har ikke vært så lav på ti år. At flere får bidra til vår felles velferd, er et sunnhetstegn. Norsk økonomi går godt, både i by og bygd. Samtidig er det i gode tider viktig å vise ansvarlighet. Derfor holder vi igjen oljepengebruken og bruker skattepengene klokere og smartere. Med Høyre skal folk få skape mer, ikke skattes i hjel, og Norge skal være et av verdens beste land for å starte og drive bedrift. Vi er godt i gang med nedtrapping av formuesskatten, for det er helt urimelig at lokale ildsjeler, som Bryne kro og hotell og industribedriftene på Jæren, skal måtte betale en straffeskatt som de utenlandske konkurrentene slipper unna. Vi fjerner videre den uforutsigbare maskinskatten og kan allerede nå se effekt – med store investeringer og nye jobber i distriktene. Vi holder videre fullt trykk på havvind og karbonfangst for å skape nye jobber offshore på skuldrene til norsk olje og gass, og vi øker investeringskapitalen til fornybarfondet Nysnø. Gründerbedriften Justify i Stavanger digitaliserer og forenkler vanlige folks tilgang på juridiske tjenester. De startet for ett år siden og har allerede ni ansatte. Da statsbudsjettet kom, kunne de juble, for nok en gang utvider regjeringen opsjonsskatteordningen. Det betyr i praksis at flere ansatte kan bli medeiere i egen bedrift. Ikke minst betyr det at gründerbedriftene, som sjelden kan tilby samme lønn som de store, etablerte selskapene, likevel kan konkurrere, vokse og tiltrekke seg de beste medarbeiderne. Forleden besøkte jeg også industribedriften Depro, som fortalte hvor viktig SkatteFunn-ordningen var for økt konkurransekraft og for å utvikle nye produkter. Nå styrker vi ordningen med 150 mill. kr, som vil gi enda mer forskning og innovasjon i bedriftene. På besøk hos gründermiljøet Innovation Dock i Stavanger var det også flere gründerbedrifter som tok opp hvor viktig Innovasjon Norges innovasjonslåneordning er. Regjeringen styrker nå denne ordningen med 200 mill. kr, og det vil bidra til mer innovasjon og mobilisering av privat kapital. Vi må skape mer, ikke bare skatte mer. Derfor er jeg veldig glad for at regjeringen viser at vi holder igjen pengebruken og prioriterer jobbskapingen først. For kun slik sikrer vi et bærekraftig velferdssamfunn for både nåtid og framtid.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
La meg først få lov til å si at hele statsbudsjettet er i sin natur omfordelende. Mesteparten av de utgiftene vi har over statsbudsjettet, går nettopp til å trygge velferdsordninger for mennesker som av ulike årsaker har behov for disse ordningene, enten de er syke, de skal være hjemme med barn eller de av ulike årsaker faller utenfor arbeidslivet fra tid til annen. Det jeg synes er spesielt, er at når man hører Arbeiderpartiets tilnærming til kutt, sier de at de er imot avbyråkratiseringskuttet, som gir oss 1,7 mrd. kr til fordeling hvert eneste år. Så sier de – og har i og for seg demonstrert det i alle sine alternative budsjett – at de er imot alle de kuttene regjeringen legger opp til, og så sier Arbeiderpartiets leder i debatter bl.a. med meg at Arbeiderpartiet heller vil gå inn for målrettede kutt. Da er det veldig lett for meg å stille spørsmålet tilbake til representanten Tajik: Hvilke målrettede kutt er det Arbeiderpartiet ser for seg som skal gi den samme omfordelende mekanismen i statsbudsjettet og samtidig frigjøre handlingsrom til de satsingene vi trenger i årene fremover?
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Jeg synes det er veldig bra hvis Arbeiderpartiet tar den idédugnaden på alvor, men da må man gå inn i den virkeligheten som alle kommer til å måtte forholde seg til fremover, nemlig at vi må omprioritere i hvert eneste statsbudsjett fremover hvis vi samtidig skal sikre og trygge velferdsordningene våre. Det har jo ikke Arbeiderpartiet vist seg i stand til i sine alternative budsjett. De er imot alle reformer, men beholder pengene. De sier de er imot ABE-reformen, men beholder 1,7 mrd. kr fordi de ikke klarer å reversere kutt som de sier at de er imot. Samtidig snakker de om målrettede kutt uten at vi klarer å få øye på hva det er. Jeg er uenig i at det er lurt å gjøre endringer i elbilfordelene, som er forutsigbare, og som bidrar til at vi kan nå klimamålene våre raskere enn hvis vi gjør endringer i dette. Man må klare å ha flere tanker i hodet samtidig, og Arbeiderpartiet står jo ikke til troende. De gjør endringer i de miljørelaterte avgiftene samtidig som de skjerper avgiftene for andre biler i tillegg. Det er altså ikke noe reelt alternativ for vanlige folk å velge med Arbeiderpartiets opplegg.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
For det første svarte jeg på spørsmålet. Regjeringen har til hensikt å opprettholde elbilfordelene fordi politikken virker og utslippene fra transportsektoren går ned. Så må jeg si at den såkalt rørende interessen Arbeiderpartiet har for å øke inntektene til statskassen, ikke står til troende med det skatte- og avgiftsopplegget Arbeiderpartiet legger frem. Man foreslår på ett år å skjerpe skattetrykket i dette landet med nesten 10 mrd. kr, og det aller meste av det skal treffe den kapitalen vi er avhengig av for å investere i de arbeidsplassene som skal skape nye inntekter. Det er ikke sånn at vi får 50 000 nye bedrifter bare av å ønske oss det. Da må vi legge til rette gjennom gode, forutsigbare og konkurransedyktige rammebetingelser, og da betyr skattetrykket noe. Man kan ikke klare å budsjettere seg ut av det gjennom å sende skatteregningen til dem som skal investere i nye bedrifter. Det er det enkleste svaret for opposisjonen, og det ser vi jo. Man samler seg om kraftige skatte- og avgiftsskjerpelser, og da er det veldig lett å finansiere dyre velferdsløfter når man sender regningen til skattebetalerne.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Statens avgiftsinntekter er nå 10 mrd. kr lavere enn sist Senterpartiet satt i regjering. Da Senterpartiet forlot regjeringskontorene, hadde vi 10 mrd. kr mer i avgiftsinntekter til statskassen enn det vi har nå. I tillegg foreslår Senterpartiet en samlet skatteskjerpelse i sitt alternative budsjett. De må gjerne prøve å fremstille seg som et parti som ønsker å gi lettelser til folk over det ganske land, men sannheten er at også Senterpartiet legger frem et alternativt budsjett hvor man samlet skjerper skattene. Men ikke nok med det, Senterpartiet forsøker i tillegg å skape et inntrykk av at de gjennomfører byråkratikutt som bare rammer i Oslo. Det er feil. Man kutter i Justervesenet på Kjeller, i Sjøfartsdirektoratet i Haugesund, i Konkurransetilsynet i Bergen, i Regelrådet på Hønefoss, i Oljedirektoratet i Stavanger og Harstad, i Engerdal, i alle fylkesmannsembetene, i Leikanger. Det er konsekvensene av Senterpartiets såkalte byråkratikutt. Man må altså ikke si én ting og gjøre en helt annen ting.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
For det første har denne regjeringen redusert det samlede skatte- og avgiftstrykket med 25,5 mrd. kr. Det går altså ned. Med Senterpartiets budsjettalternativ går det opp. Så synes jeg det er prisverdig å høre at Senterpartiet anerkjenner at det kan være fornuftig å kutte i byråkrati, og som representanten Gjelsvik sa – uansett hvor i Norge det er. Det er det denne regjeringen har gjort, helt systematisk hvert eneste år, og møtt en massiv kritikk fra Senterpartiet for nettopp det. I budsjettet for neste år foreslår vi å gjøre endringer i skatteoppkreving. Det er nå kommunale byråkratistillinger, og vi skal altså samle det til sterkere regionale enheter. Senterpartiet er mot det og bruker det for å karikere bildet av at de kutter i statlige arbeidsplasser over det ganske land. Det er nøyaktig det Senterpartiet gjør, og det er i grunnen det jeg forsøker å få frem. Det er fornuftig å redusere byråkrati. Det er fornuftig å frigjøre handlingsrom – enten det handlingsrommet befinner seg i Bergen, Trondheim eller Oslo – sånn at vi kan styrke velferdsordningene. Da må Senterpartiet begynne å være ærlige i kommunikasjonen sin. Det er de ikke.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Dette har vi jo gjort beregninger på. Jeg skjønner at det er litt ubehagelig for SV å møte seg selv i døren når det gjelder dette. Sannheten er at hadde vi gått tilbake til innretningen på formuesskatten slik den var under den rød-grønne regjeringen, hadde den altså vært mindre omfordelende enn den er nå. Det skyldes bl.a. at denne regjeringen har tatt seg bryet med å gjøre noe med bunnfradraget. Så er det nå engang slik at for at vi skal skape arbeidsplasser, kunne drive med fordeling over statsbudsjettet – som er det politikere liker aller best, å bruke andres penger – må noen skape verdier. Noen må skape arbeidsplasser, og da betyr det noe hvordan vi skattlegger bedriftene våre. Derfor betyr det noe om vi skattlegger kapitalen ut av Norge eller legger til rette for at den investeres i Norge. Det er en helt ærlig sak at venstresiden er mest opptatt av å bruke penger over statsbudsjettet, men denne regjeringen er altså opptatt av at vi må skape inntekter til statsbudsjettet, slik at vi kan sikre gode, trygge velferdsordninger også i fremtiden.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Det denne regjeringen har gjort helt systematisk gjennom de siste årene, er å legge til rette nettopp for at vi skal ha velferdsordninger som treffer dem som har mest behov for det. Det er en av grunnene til at vi har gjort endringer i barnehageprisene, sånn at de som har råd til å betale makspris i barnehagen, gjør det, mens de som har behov for å få gratis kjernetid i barnehagen, får det. Den måten har vi innrettet en lang rekke velferdsordninger på for å treffe dem som har de største utfordringene i velferdssamfunnet vårt. Men det er nok uansett slik at det aller viktigste vi kan gjøre for å redusere fattigdom, hindre at barn vokser opp i fattigdom, er å legge til rette for at flere kommer ut i jobb. Vi vet at veldig mange av familiene hvor barnefattigdom er et økende problem, er minoritetsfamilier. Den viktigste jobben vi kan gjøre, er å sørge for at disse barna kommer seg i barnehage, slik at begge foreldrene kan komme i jobb, lære seg norsk og være bidragsytere til statsbudsjettet i stedet for å leve av statsbudsjettet.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-27:
Vår perspektivmelding skal dreie seg om å sikre velferdssamfunnet vårt for fremtiden, sørge for at det er bærekraftig, at det bidrar til den sosiale bærekraften, til den økonomiske bærekraften og ikke minst til den miljømessige bærekraften. Vi er nødt til å ha bedrifter som går med positive tall, som ikke har røde tall som gjør at de ikke har råd til å investere i ny teknologi, ikke har råd til å investere i folkene sine, ikke har muligheter til å foreta den transformasjonen som vi er nødt til hvis vi skal nå målene våre. Derfor har vi redusert f.eks. selskapsskatten. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet har vært for nesten alt, men ikke helt alt. Det betyr at også Arbeiderpartiet må mene at skattekutt bidrar til flere jobber. Hvorfor har Arbeiderpartiet ellers brukt titalls milliarder nettopp på de skattekuttene og vært med på det, hvis ikke de også har tro på at det finnes en dynamisk effekt av det? Jeg tror på det. Jeg tror man har råd til å investere i ny teknologi og investere i folkene sine hvis man får sitte igjen med mer i bedriften. Derfor er jeg også for at vi har reduksjoner i skattene.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-27:
Norsk næringsliv består i hovedsak, særlig det som sysselsetter folk, av små og mellomstore bedrifter. Veldig mange av dem er privateide. Arbeiderpartiets opplegg er en systematisk og målrettet skattlegging av norsk eierskap. Det rammer små og mellomstore bedrifter. Det rammer de bedriftene som faktisk skaper jobbene for fremtiden. Vi har en annen politikk for små og mellomstore bedrifter. Det dreier seg om å sørge for at vi løser de utfordringene som teknologibedriftene har, med bedre opsjonsbeskatning, sørge for at de kan utvikle seg. Vi har stimulert og doblet virkemiddelapparatet til forskning og utvikling på næringsrettede virkemidler, og i tillegg har vi gitt bedre skatterammebetingelser. Alt dette er viktig for å sørge for at vi i fremtiden faktisk har nok jobber, samtidig som vi klarer å kvalifisere folk til de jobbene som kommer. Men den politikken Arbeiderpartiet legger opp til, er en politikk for utenlandsk eierskap, mot norsk eierskap, for store bedrifter, mot småbedrifter. Jeg mener vi trenger begge deler.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-27:
Vi har en vifte av virkemidler for å sørge for at vi får flere arbeidsplasser i Norge. Det at vi har løftet infrastrukturinvesteringene våre med 80 pst., er en viktig del av det. Kostnadene ved transport har vært for høye i Norge. Vi må få kostnadene ned. Arbeidsmarkedene må bli større. At vi har doblet bevilgningene til næringsrettede virkemidler knyttet til forskning og utvikling, er også knyttet til at vi kan utvikle flere produkter, at bedriftene kan videreutvikle seg. Når vi har økt betydelig til Enova og de formålene som dreier seg om det grønne skiftet, og sørget for å finansiere mange av de store prosjektene, er det også fordi vi forstår at det å være pilot i første omgang kan være krevende for noen, men samtidig må vi håpe at markedet kan bære mange av disse løsningene fremover. Da må vi sørge for at alle bedrifter i Norge også kan være med på utviklingen ved at de har overskudd som de kan investere med. Da er skatt ett av flere viktige virkemidler. Vår satsing er en kombinasjon av kunnskap, kompetanse, investeringer i det norske samfunnet og bedre rammevilkår.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-27:
Jeg har ikke noen grunn til å betvile noen svar. Nå har ikke jeg lest akkurat det svaret, men det er mange svar som går til Stortinget fra Finansdepartementet, og som er korrekte. Spørsmålet er om representanten gjengir dette korrekt med tanke på hvilken kontekst han setter det inn i. La meg ta et eksempel på den konteksten som representanten Slagsvold Vedum bruker i denne debatten. For det første går han til frontalangrep på at landet er blitt mer oljeavhengig fordi jeg skal ha sagt at vi skal bruke mindre oljepenger – jeg minner om at vi brukte akkurat like mye oljepenger som de rød-grønne før vi kom i regjering, så det har jeg neppe sagt. Det jeg sa, var at vi skulle bli mindre oljeavhengige ved å sørge for å bygge opp andre deler av norsk økonomi. Når vi nå ser at det er en mindre del av Fastlands-Norges økonomi som er drevet av oljeetterspørsel, er det et tegn på at det faktisk går fremover. Men vi er ikke i mål. Dette kommer til å ta mange år. Vi må bygge mye sterkere robusthet. Når han videre begynner å snakke om underskuddet på handelsbalansen, havner han i Coca Cola. Unnskyld meg, men Coca Cola gir ikke forbedringer i handelsbalansen med utlandet. Jeg tror ikke det er Coca Cola vi kan leve av etter oljen.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-27:
Norges to største eksportnæringer er olje og gass, som holdes utenfor Fastlands-Norges eksportoverskudd eller handelsbalanse, og oljeleverandørindustrien. Vi hadde et fall i oljeprisen i 2014 som stoppet oljeproduksjonen rundt omkring i verden, og som hadde store følger for verft og shipping. Det gjorde at verftene i Norge fortsatt sliter, og det betyr at det er ubalanse i handelsbalansen vår. Derfor etablerte vi sikkerhetsordninger, som fortsatt er der. Det er lett å nevne tall, men av og til må vi gå bak tallene og spørre: Hvilke næringer? Hva er årsaken? Det er altså snakk om handelsbalansen basert på Fastlands-Norge, ikke et spørsmål om oljeavhengighet eller ikke, særlig ikke i en tid da servicenæringene til oljen også har hatt en ganske stor nedgang rett og slett på grunn av oljeprisfallet.
Erna Solberg (Høyre), 2019-11-27:
Jeg er opptatt av at det i fremtiden i Norge finnes jobber og arbeidsplasser. Derfor er jeg opptatt av at vi har et skatte- og avgiftssystem som bidrar til å stimulere til nye jobber. Derfor har vi økt formuesbeskatningen på bolig og eiendom, men på arbeidende kapital har vi redusert den. Det er en av de tingene vi har gjort i denne regjeringen for å sørge for å skaffe flere jobber. Et av de feilaktige inntrykkene som har vært skapt i brilledebatten, er at det er noen som har fått brillestøtte fra staten som ikke kommer til å få brillestøtte fra staten. Alle som tidligere har fått brillestøtte fra staten, kommer fortsatt til å få brillestøtte fra staten etter disse reglene. Men det kommer til å være en normert brillestøtte. Det er også kommet opplysninger om at hvis brillene blir knust, må foreldrene ut med mer. Nei, hvis brillene blir knust, får man nye briller. Man har laget en normert ordning for dette. For den gruppen som er særlig svaksynte og må ha spesielle glass, er det en annen ordning, som Nav gir støtte til. Men de aller fleste barn i Norge som trenger briller, får ikke støtte i det hele tatt og har aldri fått det. Det må foreldrene betale, og det har representanten Audun Lysbakken aldri foreslått å gjøre noe med.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Denne regjeringen har prioritert skattekutt som en viktig strategi for å få folk i jobb. De har ikke klart å dokumentere at det har gitt resultater, men vi ser resultatet hvert eneste år: For å finne rom for disse skattekuttene kuttes det i ordninger som er viktige for folk. Finansieringen av den såkalte ABE-reformen, som ikke er en reform, gir en lang rekke kutt som rammer tjenester. Det er mange smålige kutt. Nå var det snakk om tannregulering og briller til barn. Det kunne regjeringen gjort noe med i siste runde her i Stortinget, men det gjorde man altså ikke – de overlevde justeringene. Tidligere har det vært kuttet i støtteordningene til multihandikappede, i fysioterapi til brannskadde og i AAP til unge. Det som er interessant, er neste års perspektivmelding, der regjeringen varsler at det skal handle om hvordan vi skal sikre rom for nye skattekutt. Vi husker fra 2013 at Fremskrittspartiets mål var å kutte 100 mrd. kr i skatt. Man har ikke kommet dit – man er på 25 mrd. kr nå. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvor er det hun ser at de store kuttene skal komme på utgiftssiden, og hvor langt tenker hun å gå i dugnaden for å kutte i skattene til dem som har mest, i årene som kommer?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Det er jo spørsmål om hvilke skatter, og hvordan man gjør det. Vi prioriterer ikke å gi skattekutt til dem som tjener aller mest. I vårt opplegg får folk med under 750 000 kr i inntekt lik eller lavere skatt. Invitasjonen min til statsministeren er følgende – med de store omstillingene vi skal igjennom på 2020-tallet, vi skal omstille og investere i grønne næringer, vi skal gjennomføre store løft i Forsvaret: Kan hun anslagsvis si hvor mye hun tenker at skattekutt blir en del av den strategien? Og hvor har hun tenkt å ta kuttene i den velferdsstaten som også kommer til å møte store oppgaver? En viktig måte å dekke inn inntekter til vårt samfunn på er å få folk i jobb. Andelen av oss som jobber, er fortsatt lavere enn hva den var. Flere titusen ville vært i jobb om vi kom tilbake på det nivået vi var på i 2008. Da er spørsmålet igjen: Er det videre titalls milliarder i kutt til dem med mest som skal skape de endringene, eller er det andre strategier som er bedre?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg vil minne om 2013. Med den formuesskatten vi hadde da vi ga fra oss regjeringsansvaret, hadde Norge høy sysselsetting, vi skapte tusenvis av nye arbeidsplasser – de fleste i privat sektor – og vi var et konkurransedyktig land å starte bedrifter i. Noe må jo ha skjedd underveis. Vi har vært imot kuttene i formuesskatten. Statsministeren ville avvikle formuesskatten, men stoppet på 0,85 pst., så det er tydelig at det går an leve med 0,85 pst. Da kan heller ikke 1,1 pst. være en katastrofe. Spørsmålet mitt gjelder strategien for 2020-tallet. Internasjonalt – i land etter land – ser vi at politikken med å kutte skatt på den måten regjeringen har gjort, viser seg ikke å ha dokumenterbare resultater. Det har stor betydning for inntektene til det man skal gjøre på velferd. Blir disse skattekuttene en hovedstrategi for 2020-årene? Er det på den måten vi skal få til omstilling? Er det på den måten vi skal få til klimaskiftet? Er det på den måten vi skal sørge for å få nye bedrifter opp å stå? Eller er det andre virkemidler som trengs mer, som kan dokumenteres bedre, og som andre land også har erfart?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Vi svarer for vårt budsjett. Når vi ikke prioriterer skattekutt, er det en prioritering. 1,7 mrd. kr i konsulenthjelp er omtrent det regjeringen tar inn på ABE-kutt. Hvor mye bruker staten på den type konsulenthjelp? 28 mrd. kr i året. Det er økt ganske mye under denne regjeringen. De bruker 3 mrd. kr på informasjonshjelp i departementene. Vel, et kutt på 1,7 mrd. kr – det går. Denne regjeringen forsvarer kutt til de aller svakeste – de med briller, de med tannregulering, de som blir ledige, de som er syke. Det må de klare, mens de selv ikke klarer et kutt på 1,8 mrd. kr av 28 mrd. kr i konsulenthjelp. Det er en prioritering. Og da rammer ikke vi domstolene, vi rammer ikke sykehusene, vi rammer ikke politiet med flate kutt – vi prioriterer ikke dem imellom. Det er feigt å kutte på den måten. Det er Victor Normans ord, og dem gjør jeg nå til mine.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg sier som det er sagt: Jeg er glad for det spørsmålet. Grunnen til at vi gjør det, er at vi vil se disse menneskene ett sted – i jobb. Dette er mennesker som ikke – som representanten og jeg – har hatt anledning til å bygge opp pensjonsrettigheter gjennom et langt yrkesliv. De kommer fra flukt, krig og elendighet til vårt land. Vi skal få dem fort i arbeid. Det regjeringen gjør, er ikke å få disse menneskene i jobb, men å korte ned veien til sosialhjelp, det å korte ned veien til inaktivitet. Hvis representanten er ute etter å gjøre noe som er rettferdig på pensjon, så vær med og stem på pensjon fra første krone. Hvis man er for å gjøre noe med rettigheter som er usosiale og holder folk utenfor arbeid: Vær med og kutt i kontantstøtten, som jeg forstår Fremskrittspartiet egentlig er for, men som de er med på i denne regjeringen. Vi vil ha flyktninger i jobb, vi vil korte ned tiden de må sitte inaktive, vi vil få dem i jobb, slik at de kan bli bidragsytere og skattebetalere og leve verdige liv.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Representanten kjenner Arbeiderpartiet, han kjenner også meg. Arbeiderpartiet står på EØS-avtalen, står på NATO-medlemskapet, står på forpliktende samarbeid. Vi var åtte år i regjering med de to nevnte partiene. Vi tok ledende ansvar. Men kan jeg anbefale at representanten går og ser seg selv i speilet? Hans parti sitter i regjering med et parti som har sådd tvil om det finnes menneskeskapte klimaendringer, som de må kjempe mot hver dag for å få gjennomført de aller viktigste oppgavene dette samfunnet har, nemlig å kutte klimagassutslipp, skape nye arbeidsplasser og gjennomføre det grønne skiftet, og som må hales igjennom når det gjelder det. Når representanten kan stå i den spagaten, kan jeg fortelle at de internasjonale avtalene vi har inngått, som det er bredt flertall for i dette hus, og som det er bredt flertall for i dette folk, er jeg veldig trygg på at Arbeiderpartiet kommer til å gjennomføre også i regjering.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Tiltakene som får mennesker, unge mennesker i ulike livsfaser, til å velge å få barn, til å være hjemme og kunne være i trygghet med det, er mange. Det handler om gode permisjonsordninger, det handler om trygghet for egen inntekt. Arbeiderpartiet har i dette budsjettet gått inn for å øke barnetrygden. Den har stått stille i mange år. Denne regjeringen har tatt initiativ til det, vi har vært med på det løftet. I tillegg har vi en lang rekke ordninger der vi skal kunne hjelpe folk til fleksibilitet, slik at de kan klare årene med små barn, kombinere god omsorg for seg og sine og så komme i arbeid. Men det er jo andre, viktigere, løft når det gjelder dette. En ordning som representanten støtter sterkt, kontantstøtten, holder igjen og gjør den overgangen vanskeligere. Det er viktigere å sette inn innsatsen der, for å få folk i jobb, enn å bruke pengene på den måten som representanten tar til orde for.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg synes det har vært en god debatt, og jeg sier tommel opp til representantene fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, som jeg mener har holdt gode innlegg, engasjerte innlegg, for noe de vil framover. Og jeg synes vi fra regjeringen har fått innlegg som ser bakover og lovpriser egen innsats. La meg si det: Jeg har selv sittet i regjering i åtte år, og det er gjenkjennelig på dette tidspunktet i syklusen. Men jeg merker meg at det er ikke én parlamentarisk leder fra regjeringspartiene i denne salen – ikke én. Det har jeg ikke opplevd. Det er uttrykk for arroganse og tretthet. Men så skal vi løfte blikket, og jeg spør meg selv: Hvem skal vi tro på når vi skal se på Norge og perspektivet for framtiden – Hårek Elvenes på sykkeltur eller Martin Kolberg med sin lange erfaring? Jeg er stolt av å ha Martin Kolberg på mitt lag, en som ser samfunnets ulikheter. Elvenes sykler rundt og blir slått av all rikdommen. Martin Kolberg har åpnet dører og sett bak. Stort sett er det bra i arbeidsmarkedet, sier høyresidens representanter. Ja, det er det. Men det er jo problemet for vårt samfunn: at når det stort sett er bra, lar vi det som ikke er bra, ligge – fordi vi har det bra. Det er det Martin Kolberg, med levd liv, sier til oss. Neste år er det perspektivmelding. Det handler om perspektiv, og da skal vi ha dugnad om kutt. Representanten Bjørnstad sier: Tenk om vi kan få konkurranse om å gi skattekutt – det hadde vært noe. Er det perspektiv? Dette er et nyord: vekstfremmende skattelettelser. Internasjonalt handler debatten om at det sikreste man kan si om å gi den typen skattekutt, er at de som får dem, betaler mindre skatt. Noe annet er ikke mulig å dokumentere. Og her er det nærmest et frontalangrep dersom man overfor en utfordring antyder at de som har mest, må betale noe mer – det er et frontalangrep på folks frihet og arbeidslyst. Men det man gjør, er å støvsuge etter andre, de aller svakeste. De skal bidra – det er der leiet er. Det er det Martin Kolberg påpeker. Dit er debatten kommet. Det er dit Høyre og Fremskrittspartiet har fått med seg Kristelig Folkeparti, som gikk inn i fortapelsen i fjor: til å være med på denne debatten. Her står representanten Storehaug, finanspolitikeren, og smiler og er fornøyd og synes vi har en spennende debatt, og han, som jeg, lovpriser Terje Aasland. Men skal vi leve av hverandres arbeid, setter vi hverandre i stand til å arbeide, og da kan vi ikke si at vi stort sett har det bra. Den perspektivmeldingen som kommer, burde handle om hvordan vi kan få verdens beste velferdsstat, med en offentlig sektor hvor de som jobber der, blir trodd på, hørt og stolt på. Hvordan kan vi få en klimadugnad som er rettferdig, som sikrer jobber, får ned utslippene og skaper nye ting? Og hvordan kan vi få en dugnad for et anstendig arbeidsliv? Da nytter det ikke å si at tingene stort sett er bra, da må vi være ambisiøse, gå etter manglene og rette opp. Det er Norge på sitt beste.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Ulikheten i makt og rikdom øker i Norge, og en sak som denne høsten har blitt stående som en symbolsak for den forskjellspolitikken regjeringen fremmer, er det usosiale kuttet i støtte til briller til barn som trenger det. Det er en sak som har vært håndtert med feil på feil fra denne regjeringen – et feilaktig inntrykk av at pengene gikk til dyre innfatninger, det inntrykket ble skapt av statsministeren selv, et feilaktig inntrykk av at dette hadde faglig støtte, noe optikerne måtte ut og avkrefte, et feilaktig inntrykk av at de nye grensene regjeringen har satt, faktisk er tilpasset familienes behov. Sannheten er at mange familier risikerer å få en kjemperegning, og at kuttet har utløst stor motstand. Denne regjeringen er den økonomiske elitens regjering, og jeg tror at upopulariteten til den sittende regjeringen egentlig kan oppsummeres godt i følgende spørsmål: Hvorfor har Erna Solberg så utrolig god råd når overklassen ber om skattekutt, mens hun har dårlig råd når familiene til barn som trenger briller, ber om å få beholde støtten?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Det spørsmålet har helt galt premiss, og det tror jeg egentlig representanten vet. SV er for en omfordeling av samferdselsmidlene, og det utspillet som representanten nevner, handlet om hvordan vi ved å gå over til en mer edruelig standard for veiutbygging enn den voldsomme satsingen på fire felt som regjeringen har gått inn for, kan få veier der det trengs rundt om i landet, for en billigere penge enn det regjeringen går inn for. Regjeringen er nå i ferd med å møte veggen selv med sitt gigantomane E39-prosjekt, som folk på Vestlandet ikke vil ha. Det er nå en voksende allianse mellom naturvernere, yrkessjåfører og lastebileiere mot f.eks. Hordfast i mitt fylke. Det er et upopulært prosjekt, som regjeringen insisterer på å bruke kolossalt med penger på. Det vi heller vil gjøre, er å bruke penger på trygge bruksveier med rassikring rundt om på Vestlandet og i Nord-Norge. Jeg tror folk er mer enig med meg enn med representanten Finstad.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Jeg sa i mitt forrige svar hva SV vil gjøre for å sikre at vi får trygge veier i Norge, noe som er langt mer fornuftig enn Fremskrittspartiets satsing på store motorveier inn mot de store byene. Vi vil ha trygge bruksveier med gul stripe rundt om i hele landet. Fordeler man veipengene bedre, kan man skape trygghet for flere på flere steder enn det regjeringen legger opp til. Det er ingen hemmelighet at den typen dobbelorganisering som Nye Veier innebærer, har SV og resten av opposisjonen vært skeptisk til. Det er noe med denne regjeringens tro på å lage mange parallelle strukturer, organisasjoner og administrasjoner som jeg tror det er vanskelig å se for seg skal være effektivt i lengden. Vi vet heller ikke hvordan det hadde gått hvis man f.eks. hadde latt Vegvesenet få lov til å bruke de samme metodene som man har tillatt Nye Veier å bruke. Nytenkning er bra. Det er helt sikkert mye vi kan lære av måten dette er gjort på, men vi trenger ikke å lage stadig nye organisasjoner.
Trond Helleland (Høyre), 2019-11-27:
Representanten Gahr Støre brukte store deler av innlegget sitt til å kritisere måten Nav er organisert på, og at det var mangel på tid til brukerne. Da er det jo litt pussig at Arbeiderpartiet foreslår å kutte 1,8 mrd. kr i konsulentbruk i staten, der det aller meste av dette går til digitalisering – en stor del av det går til Nav – for å gjøre arbeidsoppgavene enklere og få mer tid til brukerne. Det henger ikke på greip. Men det er det også mye annet i dette budsjettet som ikke gjør. Arbeiderpartiet sier én ting og gjør noe annet. De kritiserte f.eks. at arbeidsledige ikke får feriepenger, men har ikke bevilget én krone til det selv i sitt budsjett. De kritiserer at staten overtar skatteoppkrevingen, men bruker de 86 millionene vi sparer. De er imot ABE-reformen, som vi hørte, men bruker alle pengene. I tillegg ser vi at SV, MDG og Rødt vil øke skattene med mellom 20 mrd. kr og 40 mrd. kr, og Arbeiderpartiet vil øke med 10 mrd. kr til neste år. Hvor mye skal skattene øke dersom Jonas Gahr Støre skal danne regjering med venstresiden?
Trond Helleland (Høyre), 2019-11-27:
Jeg hadde gleden av å sitte sammen med representanten Sivertsen i kommunalkomiteen, da var det vel Arbeiderpartiet som styrte, mener jeg, og da husker jeg at det var veldig mange norske kommuner som var på den såkalte ROBEK-listen. Det var dårlig kommuneøkonomi. Det var sånn at selv om Arbeiderpartiet styrte, var det Arbeiderparti-ordførere som sa at dette er for dårlig, at man måtte satse mer på kommunene. Vi har hatt en kraftig satsing på kommunesektoren nå i flere år, samtidig som vi har klart å holde orden i økonomien. Som jeg sa i innlegget mitt: Ledigheten går ned, skatteinntektene går opp, også i norske kommuner. Hva er resultatet? Jo, resultatet, som representanten Sivertsen kan lese ut av statistikken, er at det aldri har vært så få kommuner i ROBEK-registeret som det er nå. Det går altså bra i norske kommuner. Det er synd at Arbeiderpartiet skal prøve å snakke ned den utviklingen.
Trond Helleland (Høyre), 2019-11-27:
Regjeringens politikk er Norges politikk. Det er den politikken som føres av regjeringen, som vedtas her i dag – statsbudsjettet – som er utgangspunktet norske kommuner skal forholde seg til. De har altså klart seg veldig bra de siste årene. Det er færre kommuner som må underlegges Fylkesmannens kontroll, i ROBEK-registeret. Norske kommuner får økte skatteinntekter fordi det går bra innen fiskeoppdrett, fordi det går bra i verftsindustrien, fordi det går bra i reiselivet, fordi det går bra i de næringene som er distriktsnæringer, som skaper sysselsetting, og som gir skatteinntekter til norske kommuner. Da kan gjerne representanten Sivertsen snakke om sine byråkratiske innganger til dette. Vårt hovedpoeng er å skape en bærekraftig økonomi som gir velferd i Norge, og det har vi fått til.
Trond Helleland (Høyre), 2019-11-27:
Neste år vil vi nå målet om to politifolk per 1 000 innbyggere. Antall politistillinger har økt kraftig under denne regjeringen, og vi har hatt en politireform. Den politireformen skal vi selvsagt gå nøye igjennom og sørge for at en følger opp de punktene som ikke er på stell. Men jeg har lyst til å legge til at vi har sett en voldsom endring i kriminalitetsbildet, der mye av kriminaliteten er flyttet over i den digitale verden, og der overgrep mot barn – gutter og jenter – foregår fra deres eget barnerom. Dette er ting vi måtte ta tak i, som den rød-grønne regjeringen ikke hadde tatt tak i. Så har vi samtidig sagt at vi skal styrke politiet ute i hele landet. Vi sørger for at politipatruljene er på hjul mer og oftere enn de var før. Jeg mener at hvis det er mangler her, må vi ta tak i det, men det viktigste er å sørge for at vi har et politi som kan svare på dagens kriminalitetsbilde.
Trond Helleland (Høyre), 2019-11-27:
Jeg brukte ganske store deler av innlegget mitt på å snakke om utviklingen i norsk økonomi. I fjor kom det 50 000 nye personer i jobb, 40 000 av dem i privat sektor. Det var ikke 50 000 milliardærer, det var 50 000 vanlige mennesker som fikk seg et arbeid, som gjør at de kan forsørge familien, som gjør at de kan løfte barn ut av fattigdom. Det er derfor man har en inkluderings- og integreringsdugnad nå, for vi vet at mange av dem som har kommet til Norge som flyktninger, eller andre, sliter med å komme seg ut i arbeidslivet. Det er derfor vi satser på et fornyet introduksjonsprogram, som gir mer språkkompetanse, som gir mer yrkeskompetanse, som gir mulighet for å bli en del av det produktive og skapende arbeidslivet. Det er veien ut av det: Folk må komme i arbeid. Det er det vi jobber med, og den jobben tar vi svært alvorlig. Det handler ikke om den økonomiske eliten, det handler om å hjelpe dem som trenger det aller mest, og det gjør denne regjeringen.
Jon Engen-Helgheim (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Representanten Gahr Støre sa i sitt innlegg at han er uenig i regjeringens kutt, men må akseptere at det av og til må kuttes. Regjeringen har foreslått kutt i særordninger for flyktninger i dette statsbudsjettet og også å øke botidskravet for en del trygderettigheter, for både flyktninger og innvandrere generelt. Dette er kutt man vil innføre for å styrke arbeidslinjen, slik at flere skal komme i arbeid, og for at det ikke skal fremstå som mer lukrativt i Norge, at vi har bedre ordninger enn andre land, og den urimeligheten som folk oppfatter ved at flyktninger skal få tilgang til rettigheter som andre må være medlem i folketrygden i 40 år for å få. Da er mitt spørsmål til representanten Gahr Støre: Hvorfor er det så viktig for Arbeiderpartiet å beholde særordninger for flyktninger som er langt bedre enn det alle andre kan oppnå, og heller ikke sørge for økt botidskrav for innvandrere?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Nå lyttet jeg nøye for å høre om representanten Helleland berørte en viktig del av velferdssamfunnet, nemlig Kommune-Norge. Det gjorde han ikke, så jeg skal gi ham anledning til å utdype litt om det. Regjeringen har i statsbudsjettet for 2020 presentert det dårligste kommuneopplegget noen regjering har laget de siste 15 årene. Regjeringen gir kommunene trippelsmell – det er lav inntektsvekst kombinert med ekstraregninger og nye oppgaver som ikke fullfinansieres, og det toppes med innskrenkninger i muligheten for å ta inn eiendomsskatt. Konsekvensene ser vi over hele landet. Arendal kommune må kutte med 100 mill. kr i sitt budsjett, noe som rammer viktige velferdstjenester for folk som bor i kommunen. I nyetablerte Kinn kommune må det kuttes rundt 80 mill. kr. Der kutter de stillinger i skolen og utsetter nødvendige investeringer, også et viktig velferdstilbud. I Øst-Finnmark må kommunene til sammen kutte i størrelsesorden 110 mill. kr, det rammer velferden til folk som bor der. Hvorfor mener Høyre at det er riktig å sultefôre norske kommuner?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg gleder meg like mye som representanten Helleland over at det er rekordfå kommuner i det såkalte ROBEK-registeret. Jeg gleder meg også over at mange kommuner de siste årene har hatt penger til overs da året var slutt. Det jeg kritiserer, eller snakker ned, som representanten Helleland velger å si, er jo ikke det. Det jeg snakker ned, for å bruke representanten Hellelands ord, er regjeringens politikk, for resultatene kommer på tross av regjeringens politikk, ikke på grunn av. Det som har gitt store overskudd i kommunene, er skattetilpasninger, lavere pensjonskostnader enn forutsett og lavere kostnader til demografi. Dette er altså på tross av regjeringens politikk – ting som regjeringen ikke har planlagt. Det har gjort at man har hatt penger til overs på slutten av året fordi man ikke kunne planlegge for hvordan man skulle ansette sykepleiere. Jeg skal igjen gi representanten sjansen til å svare for regjeringens politikk. Hvorfor mener Helleland det er riktig å sultefôre norske kommuner?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Representanten Limi snakker mye om alt det som går bra, og om hvor bra det er at vi har denne regjeringen. En ting som var bedre før, da man hadde den rød-grønne regjeringen, var optimismen i Nord-Norge. Norge er avhengig av ressursene som skal utnyttes langs hele kysten – ja, i hele Norge. Men det som er ganske utfordrende, er at i Nord-Norge er det kun i 11 av 87 kommuner befolkningen øker. Skal man utvikle, må man også ha folk til det. Man kan heller ikke vedta at folk skal føde flere barn, eller at folk skal flytte dit. Man må ønske det. Kommuneøkonomien blir dårligere. Politiet kommer ikke når man trenger det. Man kutter i virkemidlene for næringslivet og i studieplassene i distriktene, og beredskapen er svekket. Det bidrar ikke til at man ønsker å flytte til et sted. Mitt spørsmål til Limi er: Hvilke grep ønsker regjeringspartiet Fremskrittspartiet å være med på å ta for å snu denne trenden?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Jeg er litt usikker på hva som egentlig var svaret her. Det var bare litt snakk om at olje og gass er viktig. Jeg er usikker på om det er det som skal til for at det skal komme flere mennesker til Nord-Norge. Det er lav arbeidsledighet – ja. Men problemet er jo at man også har veldig høy grad av utenlandsk arbeidskraft fordi man må fylle opp de jobbene hvis man skal drive med utvikling og vekst i denne landsdelen. Et eksempel på regjeringens misforståtte forståelse av Nord-Norge og distriktene er det som står i distriktsmeldingen til regjeringen. Der sier man at formuesskatten er det som skal være med på å skape vekst i distriktene. Sist jeg sjekket, var det sånn at de som nyter godt av kutt i formuesskatten, bor i Oslo og omegn. Jeg er usikker på om det kommer distriktene veldig mye til gode. Så jeg spør igjen: Hva er tiltakene denne regjeringen har tenkt å sette i verk for å sørge for at den befolkningsutviklingen vi nå ser, skal snu?
Stefan Heggelund (Høyre), 2019-11-27:
Det står mye rart i Senterpartiets alternative budsjett. For eksempel påstår de et sted at de gir en avgiftslettelse der de i realiteten ikke gjør noen ting. Det var som en venn av meg sa til meg i går: Det er sånn man bare regner med at politikere gjør. Det er detaljer. Marit Arnstad snakket i sitt innlegg om sosiale og geografiske forskjeller, og det er viktig. Derfor vil også jeg spørre om kuttet i bypakkene på 500 mill. kr, for jeg er enig med representanten Arnstad i at vi skal bevilge mer til kollektivtrafikk over hele landet. Men kan representanten forklare meg hvorfor innbyggere på Grorud, i Åsane og i Kvernevik skal få både dårligere kollektivtilbud og mer bompenger? Det er det som er realiteten med Senterpartiets alternative budsjett: Noen får dårligere tilbud, men må samtidig betale mer i bompenger.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Det er med stor skuffelse jeg har lest at Senterpartiet i sitt alternative budsjett foreslår å fjerne det nasjonale eldreombudet og foreslår å avvikle ordningen med statlig finansiert eldreomsorg, som har hatt stor suksess i flere kommuner. Mitt spørsmål til representanten Arnstad er: Hva vil hun si til alle de kommunene som opplever gode resultater med statlig finansiert eldreomsorg, hva vil hun si til enhetslederen på Hobøl eldrehjem, som sier at de opplever at brukeren blir satt i sentrum, hva vil hun si til kommunalsjefen i Lillesand, som sier at de opplever økt kvalitet på tjenestene, hva vil hun si til rådmannen i Os, som sier at de opplever større likebehandling mellom brukerne, hva vil hun si til etatssjefen i Stjørdal, som sier at de opplever faglig utvikling og større økonomiske muskler, og sist, men ikke minst, hva vil hun si til de mange eldre som opplever bedre kvalitet på tjenestene sine etter at de har kommet inn i dette prosjektet med statlig finansiert eldreomsorg?