Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2012-06-04:
Norsk fiskerinæring har i generasjoner hatt stor betydning for lokalsamfunnene langs kysten vår og for hele landets velferd. Ikke minst er fiskerinæringen en viktig verdiskaper og en eksportnæring med stor betydning for Norge. Norsk sjømateksport var i 2011 på 53 mrd. kr, og av det sto den tradisjonelle fiskerinæringen for en eksportverdi på 22 mrd. kr. Norge eksporterer nå sjømat til 140 land. Norsk fiskeri- og sjømatnæring har alle forutsetninger for å opprettholde den positive trenden vi ser, forutsatt at næringen også i framtiden blir sikret stabile rammevilkår for å opprettholde lønnsomheten og øke internasjonale markedsandeler. Fiskeressursene må forvaltes i et langsiktig perspektiv. Hensynet til levedyktige bestander må gå foran kortsiktige næringshensyn, slik at fiskeressursene kan fortsette å danne grunnlag for sysselsetting både på sjøen og på land. Kristelig Folkeparti vil her påpeke den viktige rollen salgslagene har som kontrollinstans for uttak av marine ressurser og omsetning av disse ressursene. Det må være helt opplagt at det er i næringens egen interesse at disse kontrollfunksjonene blir utøvd effektivt og etter like prinsipper innenfor virkeområdet til de ulike salgslagene. Vi registrerer med bekymring at det ikke later til å være tilfellet i dag. Kristelig Folkeparti forventer at det blir satt i gang et mer omfattende arbeid for å få på plass en samstemt og ensrettet praktisering av kontrollfunksjonene som salgslagene ivaretar. Hvis det også skal innebære kontroller på kaikanten som en del av de faste rutinene, mener Kristelig Folkeparti at det vil være naturlig at salgslagene blir tilført nødvendige midler for å ivareta dette arbeidet. Deltakerloven og råfiskloven er viktige pilarer i fiskeripolitikken. Råfiskloven har siden starten sikret fiskerne gode og stabile priser for fisken, men salgslagssystemet har også utviklet seg i stor grad, og det har blitt stilt spørsmål ved enkelte sider av salgslagssystemet. Det gjelder særlig spørsmålet om ordningen har tilstrekkelig legitimitet når den gir de fiskereide salgslagene rett til ensidig å fastsette minstepriser som er bindende for både selger og kjøper av fisk i førstehånd. Prøveprosjektet med en egen meklingsinstans med to meklingsnemnder, én for hvitfisk og én for pelagisk fisk, trådte i kraft fra 1. januar 2007. Da det ble evaluert, viste rapporten klare forskjeller mellom pelagisk sektor og hvitfisksektoren når det gjelder bruken av meklingsinstansen. Evalueringen viste også at meklingsinstansen hadde en bedre forankring på kjøpersiden enn på fiskersiden, og at meklingsinstansen hadde en bedre forankring i pelagisk sektor enn i hvitfisksektoren. Men ingen av aktørene på fiskersiden, verken i pelagisk sektor eller i hvitfisksektoren, ønsket en videreføring av prøveordningen. Kristelig Folkeparti er av den oppfatning at fiskesalgslagene i dag har en god og konstruktiv dialog med kjøperne om prisfastsettelse. Den 26. oktober 2011 overleverte en arbeidsgruppe, som skulle se på evalueringen av prøveprosjektet med meklingsinstanser, forslag om å erstatte råfiskloven med en ny lov som er harmonisert med havressursloven og deltakerloven. Kristelig Folkeparti imøteser departementets oppfølging av det forslaget med spenning.