Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2014-06-03:
Da den rød-grønne regjeringen la fram sin nasjonale transportplan i april i fjor, kalte til og med NHO-direktør Kristin Skogen Lund den for et historisk løft for samferdsel. NTP-en overgikk det som var forventet, med en økning i rammene på ca. 150 mrd. kr eller om lag 50 pst. sammenlignet med nivået i 2013. Nasjonal transportplan 2014–2023 er derfor et solid og godt dokument for norsk samferdsel. Høyre og Fremskrittspartiet har varslet i sin regjeringsplattform at de vil satse på utbygging av vei og bane utover den vedtatte NTP-en. De har også signalisert samferdsel som et av sine viktigste satsningsområder. Det er bra at det er bred politisk enighet om å satse massivt på samferdsel de neste årene. Det som er mindre bra, er at Stortinget ikke involveres i en helhetlig prioritering av samferdselsprosjektene i Norge. Det er dette som er temaet for dagens representantforslag. Regjeringen har gått inn for reduserte bompengesatser på flere prosjekter, bl.a. på E6 Helgelandspakken, som vi diskuterte her tidligere, og på ny E16 mellom Bagn og Bjørgo. Det er varslet at staten skal dekke mer av utbyggingskostnadene på flere prosjekter, noe som forrykker den økonomiske balansen som var forutsatt i NTP. Det er viktig for Stortinget at planleggingen av framtidige samferdselsprosjekter ikke bare skal baseres på enkeltprosjekter lagt fram av regjeringen. For Stortinget er det helt nødvendig at Stortinget får foreta en reell behandling av hvordan de økonomiske rammene skal fordeles, inndekningen for disse og eventuelle omprioriteringer av de økonomiske rammene som står i Nasjonal transportplan 2014–2023. Vi er opptatt av at Stortinget skal bli involvert i en helhetlig prioritering av prosjektene. La meg derfor bare si noen ord i forbindelse med revidert budsjett som illustrerer at det er svært lett å kunne bli forvirret av hva det er bevilget penger til, og hvordan dette er dekket inn innenfor en helhetlig planramme. I revidert nasjonalbudsjett forteller regjeringen i en pressemelding at de gir 250 mill. kr mer til fem veiprosjekter. Så langt er alt vel og bra. Men hva er egentlig realiteten her? Jo, realiteten er at regjeringen har foretatt en omdisponering av tidligere bevilgede midler i 2014 til tunnelfornying – noe som i og for seg også er helt ok. Men det var en noe spesiell omdisponeringspraksis vi oppdaget da regjeringen la fram revidert nasjonalbudsjett for 2014. Først har man markedsført økt satsing på tunnelfornying som en av de store satsingene i regjeringens ordinære budsjett for 2014. Deretter har man reist rundt i landet og solgt inn økt satsing på enkeltprosjekter uten inndekning, for så igjen – som nevnt – i revidert å proklamere en storsatsing på 250 mill. kr til riksveiinvesteringer. Men hva er det som egentlig har skjedd? Jo, regjeringen har fått markedsføre seg gjennom å bruke de samme pengene hele tre ganger. Etter vårt syn må denne praksisen i beste fall kunne betraktes som en nokså kreativ regnskapsføring. Den understreker i alle fall behovet for at Stortinget gis bedre informasjon om endringer i de økonomiske rammene innenfor NTP. Det er stor avstand mellom den rød-grønne NTP-en og regjeringspartienes alternative NTP. Fremskrittspartiet foreslo en økning i rammen på 450 mrd. kr, og Høyre foreslo en økning på 20 mrd. kr utover regjeringens forslag. Nasjonal transportplan er et sentralt styringsdokument for samferdsel i Norge. Transportplanen har en sentral funksjon for den helhetlige prioriteringen med hensyn til investeringer og med hensyn til drifts- og vedlikeholdstiltak for vei, jernbane og sjøtransport. Normalt har det vært sånn at endret økonomisk oppfølging av planrammen i NTP og omprioritering innenfor rammen har skjedd som en del av den ordinære budsjettprosessen, og vi er fortsatt enige om at sånn bør det være. Det er derfor nødvendig at regjeringen, når den legger fram budsjettet for 2015, gir Stortinget mer detaljert informasjon om hvilke økninger, omprioriteringer og endringer av planrammen som er blitt gjort, sammenlignet med inneværende NTP for 2014–2023. Dette er også det som er vårt forslag som ligger i innstillingen. Så er det sånn at den forrige debatten går langt inn i denne debatten, så da kan statsråden se bakover. Men nå er det engang sånn at statsråden har ansvaret framover for det som skal skje når det gjelder samferdselsutfordringene i Norge. Vi ønsker også å skjønne hva det er som skjer, og å være med og prioritere, bestemme og gjøre de omprioriteringene som skal finne sted.