Thorbjørn Jagland (Arbeiderpartiet), 2001-05-16:
Jeg er åpen for å besøke Cuba hvis det er mulig av praktiske hensyn. Jeg sier det også fordi Norge, på linje med en lang rekke andre land, har styrket samarbeidet og kontakten med Cuba. Samkvem og kontakt mellom stater og folk, selv i tilfeller der det eksisterer sterke politiske og andre forskjeller, er i tråd med det som har vært en norsk utenrikspolitisk linje. Vi tror på dialog, ikke isolasjon. Vi erkjenner samtidig at enkelte land praktiserer en annen politikk overfor Cuba. Det tar vi til etterretning. Det bilaterale forholdet mellom Norge og Cuba har de siste årene vært inne i en interessant utvikling med økt politisk kontakt. Det må likevel sies at selv om forbindelsene er gode, er de fortsatt begrenset. Særlig det økonomiske samkvemmet er lite. Desto mer gledelig er det at flere norske organisasjoner har engasjert seg i samarbeid med ulike sektorer av cubansk samfunnsliv. La meg her spesielt få peke på LOs samarbeid med cubansk fagbevegelse og Norsk Folkehjelps prosjekter. Jeg tror nøkkelen til vårt framtidige samarbeid med Cuba nettopp ligger i en bredest mulig samfunnskontakt mellom våre to land. Uansett hvilke samfunnssystem et land er bygd på, er dette helt avgjørende kunnskap for å kunne greie seg i en globalisert verdensøkonomi. Cuba bør gis anledning til å settes i stand til å delta fullt ut i verdenssamfunnet. Dette er også bakgrunnen for at Norge på FNs generalforsamling, i likhet med det store flertall av medlemslandene, hvert år tar avstand fra embargoen mot Cuba. Samhandelen med Cuba utgjorde i 1999 mindre enn 10 mill. kr. Regjeringen ser gjerne at de økonomiske forbindelser med Cuba øker, og er innstilt på å bidra til at forholdene for næringslivssamarbeid legges best mulig til rette. Initiativet til økt næringslivsengasjement må i første rekke komme fra næringslivet selv og under hensyntagen til de rammebetingelser som gjelder. Norske bedrifter som viser interesse for Cuba, i hovedsak små og mellomstore bedrifter, er i høy grad avhengig av forutsigbarhet. Derfor er det viktig at det også fra cubansk side legges til rette for deres tilstedeværelse. For å bidra til en bedre ramme for næringslivssamarbeidet har vi også satt i gang arbeid med å utarbeide forslag til en investeringsbeskyttelsesavtale mellom Norge og Cuba. Det er videre under vurdering å inkludere Cuba på listen over land som er omfattet av ordningen med støtte til markedsføring av varer fra utviklingsland og garantiordningen for å redusere importørenes risiko ved direkte import fra utviklingsland. Regjeringen vil bidra til å styrke cubanernes kjennskap til sektorer hvor norsk næringsliv har spisskompetanse. Cuba er i ferd med å engasjere seg i utvinning av petroleum på sokkelen og har et potensial innen fiskerisektoren. På energi- og miljøsektoren har Norge allerede bidratt til å kartlegge mulighetene for å produsere miljøvennlig energi av biomasse. Her fins det interessante muligheter som kan gjøre Cuba til en samarbeidspartner også for andre latinamerikanske land. Etter at den politiske kontakten ble gjenopprettet i 1996, har det vært en rekke besøk på politisk nivå begge veier. Jeg har selv møtt den cubanske utenriksministeren i forbindelse med møter i FN, og det foreligger gjensidige invitasjoner om bilaterale utenriksministerbesøk. Statssekretær Johansen besøkte Cuba i november sist år, og i løpet av det siste året har vi hatt to besøk av den cubanske viseutenriksminister hit til Norge. Disse besøkene har gitt anledning til en bred utveksling om perspektivene for den videre utvikling av forbindelsen mellom Cuba og Norge. Det er Regjeringens målsetting å styrke og bygge ut forbindelsene med Cuba. For å ivareta dette er det som kjent besluttet å gjenåpne ambassaden på Cuba. Dette vil skje i løpet av neste måned. Dermed vil Norge igjen for første gang på flere tiår ha en egen stedlig representasjon i landet. Gjennom permanent nærvær på Cuba vil vi bedre kunne følge opp de forskjellige elementer i den dialog vi de siste par-tre årene har bygd opp med Cuba. Det er fremdeles slik at Cuba er kommet mye lenger i gjennomføringen av de sosiale, økonomiske og kulturelle rettigheter enn de politiske og sivile. Fortsatt er ideologisk ensretting et problem som bl.a. gir seg utslag i forfølgelse av og menneskerettighetsbrudd overfor opposisjonelle. Fra 1998 og framover lyktes det Norge å komme i en konstruktiv dialog med Cuba om menneskerettighetsspørsmål. Det fant sted to seminarer med fokus på rettsstatsprinsipper, demokrati og menneskerettigheter. De involverte parter mente den gang at de avholdte seminarene var et godt utgangspunkt for videre dialog og samarbeid, og nye seminarer var under planlegging. Imidlertid ble denne dialogen suspendert fra cubansk side etter FNs menneskerettighetskommisjons 56. sesjon våren 2000 på grunn av cubansk misnøye med Norges og andre europeiske lands stemmegivning i ulike spørsmål som behandles av kommisjonen. Vi anser imidlertid at det bør være mulig å føre en konstruktiv bilateral dialog uavhengig av stemmegivning i internasjonale organisasjoner, og vi er rede til å fortsette denne dialogen. Det samme gjelder dialogen mellom journalister fra Norge og Cuba. Vi vil fortsatt være innstilt på å støtte denne når de berørte parter finner det hensiktsmessig å gå videre med den. I det hele tatt er ytrings- og pressefriheten et verdifullt grunnlag for utbygging av kontakter. Tradisjonelt søkes det fra cubansk side å forklare de fleste problemer på Cuba med den amerikanske blokaden overfor landet. Det inkluderer ikke bare økonomiske forhold, men også begrenset ytringsfrihet og brudd på menneskerettighetene. Det er i dag ytterst få land som finner den amerikanske politikken på dette området meningsfylt eller forsvarlig. Norge stemte, som tidligere, også under FNs 55. generalforsamling sist høst for resolusjonen om å oppheve USAs blokade av Cuba. Cuba har i mange år markert seg som et av de mest utviklede landene i Latin-Amerika når det gjelder helsevesenet. Et mulig samarbeid på dette området i tredjeland har vært et av elementene som har vært drøftet i våre kontakter med cubanske myndigheter, og det pågår nå en dialog for å søke å konkretisere samarbeidet på dette området. Generelt sett ønsker Norge en tettere dialog med Cuba også om regionale spørsmål. Dette gjelder særlig spørsmål rundt utvikling av fredsprosessen i Colombia, der vi begge er medlem av vennelandsgruppen, og så langt har hatt et godt samarbeid i de prosesser som er i gang i Colombia. Til slutt: Som nevnt verdsetter vi de mange kontakter som fins mellom institusjoner og personer i Norge og på Cuba, ikke minst på kulturområdet. Likeledes bidrar turismen til økt kunnskap om og interesse for landet. Når vi nå får en ambassade i Havanna, vil denne kunne bistå i utviklingen og styrkingen av slike kontakter, i tillegg til de offisielle forbindelser, og dermed bidra til å skape ytterligere bredde i forbindelsene mellom våre to land.