Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-10-12:
Norske forhandlere fikk kraftig applaus da de la fram de økte klimamålene i Norges nye regjeringserklæring under klimaforhandlingene i Bangkok på torsdag. Flere har sagt at det nye norske målet om 40 pst. utslippskutt innen 2020 vil øke presset på andre land i forhandlingene om en klimaavtale i København i desember. Sammen med satsing på regnskog og CO2-rensing, retningslinjer for pensjonsfondet og initiativet for finansiering av klimatilpasning har dette plassert Norge som et betydningsfullt land i klimaforhandlingene. Dette viser at det er viktig hvem som sitter med regjeringsmakt, og at det går an å få til viktige ting sjøl om man er et lite land. Samtidig er det bekymringsfullt at hver femte nordmann ikke tror at klimaendringene er menneskeskapte. Det viser nemlig en fersk undersøkelse som er utført for den nordiske forsikringsbransjen. Norge har dobbelt så mange klimaskeptikere som våre nærmeste naboer. Tidligere statsminister i Sverige, Göran Persson, la skylda for dette på Fremskrittspartiet, og uttalte til Dagbladet 6. oktober: «Dette er effekten av at et stort politisk parti som Frp har bygget opinionen rundt dette.» Persson stilte følgende alvorlige spørsmål: Om man i et lite land som Norge har problemer med å nå ut med kunnskap, hvordan skal man da forvente å nå ut til folk i Kina og India? Dette viser at det er viktig hva slags debatt ansvarlige politikere fører i eget land. Det er også viktig at vi viser i handling at vi mener alvor med det vi sier. Klimaforliket og Regjeringas plattform gir et godt grunnlag. Men vi må ha flere tiltak på plass framover og vise at det er mulig å kombinere høy grad av velferd med lave utslipp. I SV mener vi dessuten at det er en forutsetning for velferd at vi får utslippene ned. Norske arbeidsplasser og næringsliv er avhengig av at vi omstiller oss i tide. Jo lenger vi venter, jo dyrere blir det å løse problemet. I tillegg handler dette om rettferdighet og solidaritet. De som rammes hardest, har bidratt minst til klimaproblemet. Det dreier seg om de fattigste i verden, og det dreier seg om dem som ikke er født ennå. Vi har et ansvar overfor dem også. En viktig oppgave for Norge framover på det internasjonale planet vil også være å drive fram systemendringer som sikrer hensynet til mennesker og miljø framfor kortsiktig profitt til noen få. I regjeringsplattformen sier vi at vi skal arbeide for å innføre nye globale finansieringskilder som kan medvirke til omfordeling og styrking av globale fellesgoder, f.eks. gjennom flyavgift, karbonskatt, skatt på våpenhandel og avgift på valutatransaksjoner. I tillegg skal vi jobbe for bedre kontroll med finansstrømmene, bekjempelse av skatteparadiser og ulovlige internasjonale pengetransaksjoner. Vi skal også jobbe for økt matvaresikkerhet i verden og anerkjennelse av retten til å produsere mat til egen befolkning. Dette er viktige spørsmål og store spørsmål. Den nye regjeringsplattformen vil fortsatt bygge ut velferdsstaten i Norge. Velferdsstaten er det viktigste virkemiddelet vi har for omfordeling, for innbyggernes trygghet og hver enkelts mulighet til å realisere sitt potensial. Felles, gratis arenaer for deltakelse, omfordeling og offentlige ordninger som favner alle, er helt avgjørende for å sikre dette og for å sikre solidariteten mellom innbyggerne i samfunnet. SV kommer til å arbeide systematisk med å redusere sosiale forskjeller, inkludert lønnsforskjeller mellom kvinner og menn. Vi kommer til å stå på for å bekjempe fattigdom og ekskludering. Jeg skvatt til i stad da jeg hørte parlamentarisk leder i Fremskrittspartiet, Siv Jensen, i hennes replikkveksling med statsministeren. «Skal velferdsstaten fortsette å vokse og ese ut», spurte hun – ja, hun nærmest spyttet det ut. Hennes kollega Christian Tybring-Gjedde følger opp i dagens Aftenposten med et frontalangrep på velferdsstaten. Det skal bli spennende nå å se hvordan Fremskrittspartiet posisjonerer seg framover, og hvordan dette påvirker Høyre. Vi tar mer enn gjerne debatten om velferdsstatens framtid. Hva mener Siv Jensen ikke bør prioriteres? Er det flere sykehjemsplasser hun mener når hun snakker om velferdsstaten som eser ut med den nye regjeringsplattformen? Er det flere lærere, det at vi sikrer at det blir færre elever pr. lærer gjennom en ny minstenorm, hun er imot? Dreier det seg om bedre grunnbemanning i eldreomsorgen? Hva er det egentlig Fremskrittspartiets partileder mener? Hun er herved invitert til å konkretisere det, og jeg håper vi kan få noen ordentlige debatter om hva som egentlig er forskjellene i norsk politikk.