trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Jeg setter pris på å høre det ministeren sier. Det skal vi følge med argusøyne, for vi har mottatt motsatte signaler fra private husholdninger og flere andre aktører – i både byggebransje og lignende – om at det primært har vært prestisjeprosjekter som har vært prioritert. I forrige stortingsperiode foreslo ministeren, da som representant i energi- og miljøkomiteen, at alle pengene som ble betalt inn av husholdningene i avgiften til energifondet, skulle gå til å støtte tiltak i husholdningene. Mener ministeren fremdeles det han mente da, og vil ministeren derfor instruere Enova når man skal gi et nytt oppdragsbrev eller et supplerende oppdragsbrev, der det understrekes at alle pengene som betales inn, skal gå til tiltak i husholdningene?
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Et levende lokaldemokrati er helt sentralt for denne regjeringen. Lokaldemokratiet har en egenverdi, men en desentralisert oppgaveløsning tilpasset lokale forhold og behov gir også befolkningen de beste tjenestene samlet sett. Samtidig gir det oss mer velferd for hver krone enn om nasjonale myndigheter skulle bestemme i detalj hvordan oppgaver skal utføres. Som tidligere ordfører vet jeg godt at man som lokalpolitiker står overfor mange krevende avveininger, men jeg har tillit til at våre lokale folkevalgte – uavhengig av parti – gjør det de mener er best for sine innbyggere innenfor rammen av lover og forskrifter. Videre er kommuner og fylkeskommuner selvstendige forvaltningsnivåer som ikke kan overprøves uten hjemmel i lov. Det er derfor heller ingen adgang til å gripe inn i lokale prioriteringer, slik representanten Sve oppfordrer til gjennom sitt spørsmål.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Jeg blir litt overrasket hvis representanten Sve virkelig mener at kommunalministeren skal svare for ulike prioriteringer i landets 356 kommuner og 11 fylkeskommuner. Jeg ser ikke det som min oppgave å svare for de lokale prioriteringene. Tvert imot har jeg tillit til at lokaldemokratiet gjør kloke valg på vegne av sine innbyggere. Jeg er sikker på at det var en politikk som representanten Sve også satte pris på den gangen han var ordfører i Stranda.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Det er ulike syn på hva som er viktig for folk. Representanten Sve hadde sikkert sine resonnement da han satte i gang et stort skiprosjekt i sin kommune – neppe betraktet som en lovpålagt oppgave det heller, men han gjorde vel det fordi han mente det var en klok prioritering for sin kommune. At kommunen fikk økonomiske problemer etterpå, kunne henge i hop med mange ting. Nei, jeg har ikke tenkt å ringe rundt til landets kommunestyrer for å gi mitt syn på lokalpolitiske prioriteringer. Jeg har tillit til lokaldemokratiet.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Tidligere kommunal- og moderniseringsminister Nikolai Astrup ba Statsforvalteren i Rogaland om å utrede en grensejustering mellom Sandnes kommune og Strand kommune. Oppdraget ble gitt på bakgrunn av et innbyggerinitiativ fra innbyggere i Forsand-området. Statsforvalterens utredning skal gi opplysninger om relevante forhold for vurderingen av om det skal gjennomføres en grensejustering. Etter inndelingsloven knytter det seg ulike saksbehandlingsregler til ulike typer grenseendringer, herunder grensejusteringer og delinger. Som del av sin utredning er Statsforvalteren derfor bedt om å vurdere om den grensejusteringen det er søkt om, kan behandles som en grensejustering eller som en deling. Dette har betydning for både hvem som har initiativrett, og hvem som har vedtakskompetanse i saken. Jeg vil la Statsforvalteren i Rogaland arbeide med utredningen, i tråd med det oppdraget som er gitt av min forgjenger. Statsforvalterens utredning vil danne grunnlaget for vurderingen av om det skal foretas en eventuell grenseendring, og hvordan saken skal håndteres videre, og jeg ønsker ikke å forhåndsbehandle søknaden nå.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Det henger som sagt i hop med hva som er rett lovgrunnlag her. Det er blant det Statsforvalteren i Rogaland er bedt om å gi sin vurdering av. Det er korrekt at det er forskjeller på behandlingen av grensejustering og deling. Om det ikke er statsråden som vedtar ved en grensejustering, er det i hvert fall Kongen i statsråd. Det gjelder også ved deling, med mindre kommunen selv er uenig. Da må det til Stortinget. Men jeg vil nå først avvente den utredningen som Statsforvalteren er gitt i oppdrag av min forgjenger å gjennomføre, og vil som sagt ikke gi en nærmere vurdering av saken nå.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Jeg vil først understreke at jeg er på samme linje som tidligere kommunalminister Nikolai Astrup, som skrev i sitt brev til Sandnes kommune at han kun hadde tatt stilling til at utredning kunne iverksettes, ikke tatt stilling til om en grensejustering skulle skje. For øvrig står det også brevet til Statsforvalteren i Rogaland at Sandnes kommune og Strand kommune skal få uttale seg i saken. For øvrig må kommunene selv vurdere om det er nødvendig å innhente synspunkter fra innbyggerne på forslaget om grensejustering. Men initiativet om grensejustering har jo kommet i tråd med loven knyttet til innbyggerinitiativ.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Det høye forbruket av konsulenter kjøpt inn fra det private markedet kan være en indikasjon på at det offentlige har overlatt for mye av sin virksomhet til det private markedet. I 2020 brukte statsforvaltningen 12 mrd. kr på å kjøpe konsulenttjenester. Dette utgjør en konsulentrate på nesten 10 pst. av det totale lønnsbudsjettet. Variasjonen er imidlertid stor, fra en konsulentrate på null til mange hundre prosent. I enkelte virksomheter står eksterne konsulenter for både planlegging, innkjøp, bygging, drift og evaluering av systemer. Dette gjør at virksomheten kan miste kontroll over egen kjernekompetanse og kjernevirksomhet. I den andre enden av skalaen har vi virksomheter som har bygget opp interne kompetansemiljøer som kan ta en ledende rolle i å drifte og utvikle organisasjonen, f.eks. de sterke IT-miljøene i skatteetaten og Nav. Flere andre kan lære av disse virksomhetene. Mindre virksomheter har kanskje bare behov for hyllevare og kan med fordel kjøpe inn dette i stedet for å hyre inn kostbare konsulenter til å utvikle skreddersydde løsninger. Hjelp til innkjøp kan virksomhetene få gjennom ulike typer innkjøpssamarbeid, i både kommunal og statlig sektor. Statens innkjøpssenter framforhandler rammeavtaler for statlige virksomheter og utvikler en markedsplass for skytjenester der også kommunene kan delta. I Hurdalsplattformen sier vi at vi skal kutte i konsulentutgifter, men det står ikke at vi skal kutte ut konsulenter. Det vil fortsatt være behov for at det offentlige kjøper konsulenttjenester, men denne regjeringen har signalisert klart hvilken retning som gjelder: Statlige virksomheter skal redusere bruken av konsulenttjenester. Dette vil som umiddelbar effekt gi innsparinger for virksomhetene. Samtidig er det et mål at virksomhetene skal bygge opp intern kompetanse. Gjennom større kontroll med egen kjernevirksomhet vil virksomhetene også legge grunnlaget for å utvikle tjenestene til beste for landets innbyggere. Det er et stort potensial for innovasjon i offentlig sektor ved å satse mer på samarbeid og partnerskap på tvers av offentlige virksomheter, mellom kommune og stat, mellom ulike departementsområder og ved klok samhandling med privat næringsliv, f.eks. gjennom innovative offentlige anskaffelser. Denne regjeringen har tillit til at fagfolk i offentlig sektor har kompetanse til å utvikle brukerorienterte tjenester. Gjennom å satse på å utvikle kompetanse innenfor offentlig sektor, herunder innkjøpskompetanse, mener vi at arbeidsgivere i forvaltningen vil tiltrekke seg flinke fagfolk. Det er her vi legger grunnlaget for en innovativ offentlig sektor.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Jeg er egentlig usikker på om jeg skjønte spørsmålet. Det må jo glede representanten Kapur at vi tross alt kutter i offentlig kjøp av konsulenttjenester og sånn sett drifter offentlig sektor billigere. La meg også henvise til et utvalg som nylig la fram sin innstilling, Norge mot 2025, ledet av Jon Gunnar Pedersen, bl.a. tidligere statssekretær i Høyre. Knyttet til IKT-løsninger i offentlig sektor, som er et av de store områdene der det kjøpes inn mye, skriver utvalget: «Utvalget har merket seg de vellykkede resultatene som er synliggjort i de digitale driftsmodellene innen blant annet Nav, Altinn, Ruter og UK Government Digital Service. Dette er blant annet oppnådd gjennom å bygge opp kompetente interne IT-miljøer, som har fokus på å forstå brukerbehov, levere nytte og kvalitet og redusere kostnader, og som også vil være kompetente innkjøpere av konsulenttjenester. Etter utvalgets vurdering er disse vellykkede resultatene noe som også andre offentlige virksomheter kan lære av.»
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Når det gjelder ABE-reformen, har regjeringen sagt i Hurdalsplattformen at den skal erstattes med mer målrettede tiltak for kutt i offentlig sektor, og det vil vi komme tilbake til i kommende budsjett. Men igjen: Det må jo også glede representanten Kapur, vil jeg håpe, at man i tillegg til ABE-reformen for 2022, som lå inne i budsjettene, og som blir videreført, kutter konsulentbruken ytterligere. La meg da bare understreke at det ikke er snakk om å kutte ut alle konsulenttjenester, men å bruke mindre enn i dag – både for rent faktisk å spare penger og i tillegg for å kunne utvikle egne kompetente miljøer internt, f.eks. når det gjelder IKT-løsninger, noe som bl.a. er anbefalt i regjeringens utvalg Norge mot 2025.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Regjeringen har klare ambisjoner for lokaliseringspolitikken. Jeg ser ingen grunn til at statlige arbeidsplasser nødvendigvis må ligge i de store byene når det finnes så mange kompetente folk rundt om i landet. Staten har mange oppgaver som skal løses, og landet har mange velfungerende arbeidsmarkeder. Lokalisering av statlige arbeidsplasser er et av flere virkemidler som jeg ønsker å ta i bruk i arbeidet med en forsterket distriktspolitikk. Statlige arbeidsplasser utgjør et viktig bidrag i mange arbeidsmarkeder. Dette er stabile arbeidsplasser som ikke preges av konjunktursvingninger i samme grad som private. Statlige arbeidsplasser utvider bredden i arbeidsmarkedet ved å gjøre tilbudet av stillinger mer variert. På denne måten er statlig lokaliseringspolitikk ett av flere virkemidler for å bygge sterke kompetansemiljøer som igjen kan gi grunnlag for videre vekst, bosetting og tilflytting. I regjeringens distriktspolitikk er arbeid og velferd det aller viktigste. Vi er godt i gang med å konkretisere hvordan dette skal følges opp. Lokaliseringspolitikken er en del av denne diskusjonen. Overordnet er vi opptatt av å bygge sterke kompetansemiljøer i hele landet gjennom en jevnere fordeling av offentlige arbeidsplasser. Vi ønsker at statlige virksomheter skal organiseres slik at kompetansen ligger så nært innbyggerne som mulig. Vi ønsker en bedre balanse mellom by og land. Nye statlige arbeidsplasser skal legges utenfor Oslo med mindre åpenbare grunner tilsier noe annet. Sektorpolitikk kan ha utilsiktede konsekvenser for distriktsområder. Politikkendringer skjer gradvis, og summen av en rekke små endringer kan over tid påvirke distriktene negativt. For å bøte på dette skriver vi i Hurdalsplattformen at vi vil innføre en regel om distriktsmessige konsekvensanalyser av alle reformer, og kravene om å vurdere distriktspolitiske hensyn skal være gjennomgående i offentlig forvaltning. Arbeidet for en god regional balanse av statlige arbeidsplasser er noe regjeringen skal gjøre i fellesskap. Dette er viktig for å unngå negative konsekvenser i form av tap av arbeidsplasser og tjenestesteder i distriktene.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Når det gjelder fylkesstruktur og oppgaver, vil jeg først bemerke at jeg i liten grad kan se at det oppgavetilfanget som ble tilført av foregående regjering, ikke minst med regionreformen, på noe vis godtgjorde en endret struktur i fylkeskommunene. Oppgavene som ble overført, som var mange færre enn det som var lovet, kunne godt håndteres innenfor den – skal vi si – gamle fylkesstrukturen. Det er det ene. Det andre er regjeringens syn på kommune- og fylkesstruktur. Den skal formes i nært samspill med og basert på lokaldemokratiet og ikke gjennom bruk av tvang overfor kommunestyrer og fylkesting, noe som skjedde i foregående periode, og som vi mener var veldig uheldig.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2021-11-17:
Regjeringen har en ambisjon om å utvikle lokale demokratier gjennom desentralisering av oppgaver til kommuner og fylkeskommuner. Vi vil bl.a. vurdere å overføre statsforvalterens oppgaver som ikke omhandler tilsyn, kontroll eller klage, til fylkeskommunene – jordvern unntatt. Og vi ønsker å styrke fylkeskommunene som samfunnsutviklere. Så har vi i Hurdalsplattformen på flere områder pekt på tiltak som også vil bidra til en annen arbeidsplassfordeling, f.eks. arbeidet med å opprettholde et desentralisert utdanningstilbud innenfor universitets- og høgskolesektoren, med lokale utdanningssentre. Et annet eksempel er ambisjonen om å opprettholde en mer desentralisert politistruktur. Så det er flere områder der vi ser det er naturlig å tilføre flere arbeidsplasser og oppgaver rundt omkring i hele landet for å få en bedre regional balanse av statlig sysselsetting.
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-17:
«Den viktigste årsaken til at staten kjøper konsulenttjenester er behovet for en spisskompetanse i en kortere periode. I Hurdalsplattformen står det at regjeringen ønsker å kutte i konsulentbruken i staten ved å utvikle denne kompetansen selv. Kan statsråden svare på hvor mye dette vil koste og hvordan dette vil påvirke innovasjonen i offentlig sektor?»
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-17:
Dette var jo et svar som forventet, ikke minst når statsråden maler ut om konsulentbruken. Da er det litt forunderlig – men samtidig positivt fra vår side – å se at regjeringen i sin tilleggsproposisjon kutter i konsulentbruken med om lag 40 mill. kr, selv om statsråden er bekymret for 12 mrd. kr, og at dette gjelder kjøp av tjenester i kommunikasjonsbransjen i tilleggsproposisjonen. Vi har hele tiden ment at det ville vært svært uheldig og ville forsinket en rekke kritiske, viktige prosjekter dersom regjeringen faktisk hadde valgt å gjøre det som særlig Senterpartiet snakket mye om i valgkampen. Kan man nå si at regjeringen – fra man har skrevet denne Hurdalsplattformen, til man skal legge fram et ansvarlig budsjett, hvor man også må ta inn over seg at effektiviseringen må fortsette – har oppdaget noe ny informasjon som man ikke hadde da man laget plattformen?
Mudassar Kapur (Høyre), 2021-11-17:
Jeg tror faktisk statsråden utmerket skjønner spørsmålet jeg har stilt. Det er også en glede for meg å se at statsråden og regjeringen etter hvert har forstått behovet for å ha spisskompetanse inn i det offentlige, at det ikke alltid er det offentlige selv som har de riktige svarene, og at man gjennom å trekke inn ekstern kompetanse kan få utviklet prosjekter både raskere og rimeligere. Vi er alle enige om at noen av de generelle offentlige utgiftene bør gå ned. Derfor har det vært veldig rart å ha et Senterparti som har vært imot alle reformer som kan bidra til effektivisering. Én av reformene som også bidrar til mindre kostnader i det offentlige, er ABE-reformen. Også der ser vi at regjeringen velger å fortsette med reformen selv om man har vært imot den i opposisjon. Det er en glede for oss å se, men jeg vil gjerne høre statsråden utdype hvordan man har kommet fram til den erkjennelsen at det er en fin reform å ha.
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-17:
«I 2006 lovet daværende kommunalminister Åslaug Haga å flytte 6 000 arbeidsplasser fra staten til kommunene. Utfallet kjenner vi. Solberg-regjeringen flyttet imidlertid 1 650 årsverk til fylkeskommunene og sams vegadministrasjon i tillegg til utflytting og nyetablering av over 1 200 arbeidsplasser utenfor Oslo. Hva er statsrådens ambisjoner for ytterligere nødvendig utflytting av oppgaver og arbeidsplasser til kommuner og fylker?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-17:
Senterpartiets kommunalminister i Bondevik I-regjeringen satte ned et oppgavefordelingsutvalg, og i 2000 la de fram nye regioner med mer makt. Det skulle avløse de 19 fylkeskommunene. Stoltenberg II fortsatte arbeidet i 2005, og daværende kommunalminister Haga foreslo ni fylker. Enden på visa ble imidlertid at Stortinget sa nei til regionreform. Haga bemerket etterpå at det blir ingen desentralisering av makt når Stortinget ikke ønsker det. Hva tenker statsråd Gram om det arbeidet som Senterpartiet i sin tid la ned stor prestisje i, og hvorfor er det sånn at Senterpartiet nå mener at flere regioner enn det vi har i dag, i større grad vil gi en desentralisering av makt?
André N. Skjelstad (Venstre), 2021-11-17:
Det er helt nødvendig i årene framover å se på mer desentralisering av makt. Senterpartiet brukte mye av valgkampen og årene i opposisjon til å overbevise velgerne om at det er behov for både oppgaver og arbeidsplasser. Jeg hører i statsrådens svar nå at han hele tiden prater om nye oppgaver for staten, altså ikke eksisterende statlige arbeidsplasser. Er det et bevisst valg at man ikke ønsker å flytte på eksisterende arbeidsplasser, bare å se på nye –at man ønsker en oppblomstring av flere statlige arbeidsplasser? Da skjønner jeg godt at man vil avvikle ABE-reformen. Jeg vil igjen spørre statsråden: Vil det skape problemer med å tilføre nye oppgaver når man samtidig ønsker å oppløse en del av fylkene? Og uansett: Vil statsråden ta opp tråden fra sentrumspartienes kampsak en gang i tiden og foreslå ytterligere tunge oppgaver til fylkeskommunene, eller blir dette en umulig oppgave, f.eks. for fylker som da kanskje vil ha 74 000 etter en stund?
Trond Helleland (Høyre), 2021-11-17:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Regjeringen Støre har kuttet bevilgningen til tilskuddsordningen for mindre byområder med 30 mill. kroner. Det vil si at det ikke er midler til denne ordningen i 2022. I stedet er det satt av 10 mill. kroner til en pilotordning for bygdevekstavtaler. Betyr det at en nå nedprioriterer byområdene?»
Trond Helleland (Høyre), 2021-11-17:
Den forrige regjeringen hadde satt av 30 mill. kr i neste års budsjett for å komme i gang med tilskudd til mindre byområder for en klima- og miljøvennlig byutvikling og god framkommelighet. Tiltakene skulle vært investert i gang- og sykkelveier samt kollektivtiltak. Dette blir nå tatt ut uten noen begrunnelse. Det blir skrotet og erstattet med en annen ordning – det blir framstilt som at en tar ut de mindre byområdene og erstatter det med en ordning som skal gå til kommuner med befolkningsnedgang, svak sysselsetting og et tynt næringsgrunnlag. Det som skal etableres, er en pilotordning med bygdevekstavtaler som er fratatt samferdselsministeren og lagt til Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Det foreslås en bevilgning på 10 mill. kr. Er det slik at det er viktigere med tilrettelegging for sykling, gange og kollektivtrafikk i disse små kommunene enn i pressområdene, som de mindre byområdene er?
Trond Helleland (Høyre), 2021-11-17:
Nei, opposisjonen er ikke imot vekst og utvikling. Det vi er imot, er den usikkerheten som nå er skapt i Bodø, Ålesund, Haugesund, Arendal, Grimstad, Tønsberg, Sandefjord og Larvik. De hadde nå kommet seg fram i skoene og var klare til å starte opp, og det var planlagt at i hvert fall to byområder skulle komme i gang i 2022. Så sier statsråden at en skal øke fra 50 pst. til 70 pst., prioritere de fem byene bak og disse områdene. Spørsmålet blir da egentlig: Hvor har statsråden tenkt å hente alle disse milliardene fra? Det er et litt urovekkende tegn at det første statsråden bidrar til, er å fjerne 30 mill. kr som er satt av, og skape usikkerhet i disse mindre byområdene. Hva vil klimaeffekten være av dette tiltaket som regjeringen nå skroter, hvis en ikke går videre?
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg kan berolige representanten med at regjeringen ikke på noen måte har tenkt å nedprioritere byområdene. Det er det flere punkter i Hurdalsplattformen som underbygger. Av store saker på transportområdet vil jeg nevne at vi viderefører arbeidet med byvekstavtaler. Det betyr at vi vil følge opp de avtalene som er inngått med de fire største byområdene. Her går vi også lenger enn den forrige regjeringen i vår satsing. Vi vil øke det statlige bidraget i de såkalte 50–50-prosjektene til 70 pst. Innretningen på en slik ordning må vi selvfølgelig komme tilbake til. Vi er også ivrige etter å komme i gang med byvekstforhandlinger med de fem neste byområdene i størrelse, altså byer som f.eks. Tromsø, Kristiansand mfl. Regjeringen har heller ikke tenkt å avvikle den nye tilskuddsordningen til de neste byområdene i den mindre kategorien, nemlig Bodø, Haugesund, Ålesund, Vestfoldbyen og Arendal/Grimstad. Vi har imidlertid ikke funnet grunnlag for å prioritere midler til det formålet nå i 2022, men det betyr slett ikke at ordningen som sådan er avviklet. Vi ser også positivt på at disse mindre byområdene ønsker nullvekst som målsetting for sitt byområde og ønsker å bidra til at målet kan nås.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg gjentar at vi ikke har tenkt å skrote denne ordningen. Ordningen til disse byområdene vi snakker om, handler om ca. 600 mill. kr som er satt av i NTP-rammen, og vi vil selvfølgelig komme tilbake til og følge opp disse tiltakene. Når det gjelder ordningen som Helleland viser til, regner jeg med at han er kjent med at disse 10 mill. kr skal gå til å fremme vekst og næringsutvikling i Distrikts-Norge. Det antar jeg opposisjonen ikke er imot.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg minner om at dette er et lite beløp av et totalbeløp på 600 mill. kr. Det vi egentlig sier klart og tydelig, er at det er en utsatt oppstart på dette, så jeg tror representanten kan ta det med ro med hensyn til at vi skal kunne nå disse klimamålene.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Østfold Arbeiderparti har ønsket at Moss lufthavn, Rygge bør bli en avlastningsflyplass for Oslo lufthavn Gardermoen. Av Hurdalsplattformen følger det at regjeringen ønsker å nedsette et uavhengig utvalg for å se på framtidig kapasitet og behov ved Oslo lufthavn Gardermoen. Det følger videre at utvalgets arbeid vil danne grunnlag for regjeringens konklusjon i spørsmålet om en tredje rullebane. I et tidligere svar på skriftlig spørsmål fra Stortinget har jeg svart at jeg vil vurdere om spørsmålet om Rygge som avlastningsflyplass for Gardermoen bør være en del av mandatet i dette utvalget. Avinors økonomiske situasjon og trafikkgrunnlaget på Gardermoen og Rygge vil være noen av de momentene som vil bli vurdert når mandatet til dette utvalget skal utarbeides.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Statsråden har ikke uttalt at Avinor bør kjøpe Rygge, men en kandidat til Stortinget har uttalt det på et tidligere tidspunkt. Jeg ser ingen grunn til at vi skal endre på eierstrukturen for Sandefjord lufthavn. Den eksisterer i dag og er et godt supplement til flyplasstilbudet på Østlandet, og sånn sett er den selvfølgelig også med og avlaster Gardermoen.
Jon-Ivar Nygård (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Denne regjeringen har ingen planer om ikke å ha stabile rammevilkår for luftfarten, men som representanten vet, er vi i en situasjon nå hvor pandemien har herjet fælt med luftfarten. Det gjelder alle flyplasser, og det gjelder alle flyselskaper.
Erlend Larsen (Høyre), 2021-11-17:
«I Hurdalsplattformen står det «at Avinor som hovedregel skal drive lufthavnene». Før valget skrev statsråden et leserbrev hvor det står at «Avinor bør kjøpe terminalbygget på Rygge sivile lufthavn», at «Rygge bør bli avlastningsflyplass for Gardermoen så snart som mulig», og at samfunnet kan «spare store utgifter ved at Avinor tar driftsansvar for Rygge og bruker Rygge som avlastningsflyplass». Hva er det som gjør at statsråden mener at Rygge er bedre egnet som kommersiell lufthavn i dag enn det har vist seg å være til nå?»
Erlend Larsen (Høyre), 2021-11-17:
Som nevnt skrev statsråden at Avinor bør kjøpe terminalbygget på Rygge sivile lufthavn. Det er jo noen blant oss som mener at Avinor skal eie samtlige lufthavner i Norge. Hvordan ser samferdselsministeren på eierskapet til Torp Sandefjord lufthavn? Bør Avinor overta eierskapet, eller anser ministeren at dagens eierstruktur er mer hensiktsmessig?
Erlend Larsen (Høyre), 2021-11-17:
Det var betryggende å høre. Jeg har fulgt utviklingen ved Sandefjord lufthavn gjennom mange år og ser hvor sårbar driften av lufthavnen er. Overskuddet er marginalt, og kostnadene ved investering og drift er store. Det er ikke bare koronaen som har utfordret inntektene, de har hatt trafikknedgang tidligere også. Nylig ble rullebanen oppgradert for flere hundre millioner kroner, en investering som forutsatte stabile inntekter. De ikke-statlige flyplassene er utsatte med tanke på de politiske valgene storting og regjering tar, som f.eks. om taxfree skal være på anbud, som i dag, eller om Vinmonopolet skal overta, slik bl.a. Senterpartiet ønsker. Vil samferdselsministeren sikre at ikke-statlige flyplasser, som Torp Sandefjord lufthavn, fortsatt vil få stabile, langsiktige og rettferdige rammevilkår?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-11-17:
«I Klassekampen 2. november uttalte statsråden at det som står om næringspolitikk i Hurdalsplattformen er mer progressivt enn Solberg-regjeringens næringspolitikk, og at denne regjeringen skal føre en mer aktiv næringspolitikk. Hva mener statsråden er den mest vesentlige forskjellen på Solberg-regjeringens aktive næringspolitikk og Støre-regjeringens aktive næringspolitikk?»
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-11-17:
Jeg takker for svaret. Jeg deler langt på vei næringsministerens ambisjoner, og når næringsministeren peker på at Støre-regjeringens aktive næringspolitikk handler om partnerskap med næringslivet, infrastruktur, å bidra med mer kapital og forenkling både i hverdagen til bedrifter og i virkemiddelapparatet, er det jo i stor grad det regjeringen Solberg også gjorde i åtte år. Vi prioriterte mer til næringsrettet forskning, økte bevilgningene til Enova og til Nysnø, etablerte Langskip, satte i gang med havvind, Hywind Tampen, og bedret opsjonsbeskatningen. Så det er rett og slett litt vanskelig å forstå. Hva er det næringsministeren nå aktivt vil foreta seg for å skalere opp forretningsmulighetene innenfor havvind, batteri og hydrogen – bortsett fra statlige selskaper?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2021-11-17:
Det er fortsatt litt uklart, å forstå den vesentlige forskjellen, for veldig mange av de tiltakene og virkemidlene næringsministeren peker på, satte regjeringen Solberg i gang med. Vi ser at på mange områder er det viktig med et sterkere offentlig-privat samarbeid og partnerskap med næringslivet, det å tilføre kapital og sørge for at mange av de bransjene der vi har konkurransefortrinn, også skal ha mulighet til å eksportere utenfor landets grenser. Jeg går ut fra at næringsministeren har gjort seg noen tanker om grep som skiller den aktive næringspolitikken til regjeringen Solberg og regjeringen Støre, annet enn å etablere et eget selskap og økt statlig eierskap?
Jan Christian Vestre (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg kan love representanten og alle andre at vi skal komme tilbake med en lang rekke forslag til Stortinget. Jeg er utålmodig og tenker å levere resultater. Vi har styrt noen få uker og trenger litt mer tid på oss. Men jeg kan jo redegjøre for noen eksempler og noen forskjeller. I den forrige regjeringens politiske program var det et mål å redusere statlig eierskap. Jeg har ikke noe mål om å redusere statlig eierskap. Vi har et pragmatisk syn på statlig eierskap og vil bruke det der det kan fremme mest mulig verdiskaping i Norge. Forrige regjering sa veldig lite om å øke norsk eksport. Forrige regjering sa at Norge skal være en pådriver for frihandel. Det er vel og bra, men det løser ikke det store problemet vi har med å ha tapt flest markedsandeler målt i eksportvolum i OECD de siste 20 årene. Derfor har vi som første regjering et tydelig eksportmål, og vi skal legge fram en veldig offensiv eksportsatsing. Forrige regjeringsplattform nevnte ordet «aktiv» 42 ganger, men «aktiv næringspolitikk» var ikke nevnt en eneste gang. Man skulle ha aktiv litteraturpolitikk, aktiv trospolitikk og aktiv deltakelse i militære fora. Det er vel og bra, men det løser altså ikke problemene i næringslivet. Det er noen forskjeller på forrige regjerings og denne regjeringens politikk.
Jan Christian Vestre (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Som jeg sa, er det en lang rekke verktøy vi er villige til å bruke som forrige regjering vegret seg for. For eksempel vil det ikke være et mål for oss å redusere det statlige eierskapet. Vi har et pragmatisk syn på statlig eierskap og vil bruke det der det har størst mulig effekt. Mens forrige regjering ikke satte et mål for norsk eksport, og til og med i sin eksportstrategi skrev noe sånt som at det ikke er et mål i seg selv å øke norsk eksport, mener vi at det er det, og vi skal lage bransjevise programmer der hvor vi har størst potensial. Mens forrige regjering var mer opptatt av å tilføre kapital til generelle ordninger og til generell omstilling, skal vi også gjøre det, men vi skal i tillegg gjøre særskilte grep der hvor det er åpenbart at Norge har store industrielle muligheter, og hvor det haster å gripe mulighetene, for å sikre at den teknologien, den industrialiseringen og den skaleringen ikke skjer i andre land enn i Norge. Der har i hvert fall representanten Hofstad Helleland tre eksempler på ting jeg tror skiller oss, og så lover jeg – med respekt for Stortinget – at vi skal komme tilbake med en lang rekke saker som viser at vi mener alvor, og at vi er utålmodige i næringspolitikken. Utslippene skal ned, jobbene skal opp, investeringene skal opp og eksporten skal opp – og det er det vi vil bli målt på.
Margret Hagerup (Høyre), 2021-11-17:
«Jeg viser til artikkel i Avisa Oslo, 3. november, hvor det står at byrådet de siste årene har brukt nær 600 millioner kroner på oppkjøp av ti private barnehager for å gjøre dem kommunale. Synes statsråden at det er rett å bruke hundrevis av millioner på aktive oppkjøp av private barnehager?»
Margret Hagerup (Høyre), 2021-11-17:
Jeg takker for svaret. Vi er helt enige om at kommunene har det overordnede ansvaret for å gi dette tilbudet. Samtidig må vi sikre at de offentlige midlene brukes best mulig for å gi best mulig kvalitet til ungene. Når sykefraværet i private barnehager i Oslo ligger to prosentpoeng under de kommunale, sier dette noe om både trivsel og kvaliteten i tilbudet, og foreldreundersøkelsene viser også at foreldre er hakket mer fornøyd med private barnehager. Men det viktigste for ungene er å ha det bra i barnehagen, ikke hvem som drifter den – og for å være helt ærlig: Vi foreldre bryr oss heller ikke noe særlig om det. Det er ingen tvil om at de private barnehagene har bidratt til mangfold, valgfrihet og ikke minst å heve kvaliteten i sektoren. Jeg har forståelse for at statsråden ikke vil uttale seg om Oslo, men jeg lurer på: Hvilken holdning har statsråden til at en kommune velger å bruke penger på å kjøpe opp barnehageplasser, istedenfor å bruke dem på å heve kvaliteten?
Margret Hagerup (Høyre), 2021-11-17:
Jeg takker for svaret. Vi er enige om at det er viktig at rammebetingelsene er gode for private og offentlige barnehager. Men statsråden nevnte at en i Hurdalsplattformen også sier at en ønsker å begrense og stramme inn regelverket for private barnehageaktører. Vi er nok uenige om en trenger både offentlige og private for å ha en bedre kvalitet. Både oppkjøpene som skjer i flere byer nå, arbeidet med Storberget-utvalget og diskusjonen om styring og finansiering av private barnehager har imidlertid skapt stor usikkerhet innenfor sektoren. Samtidig går en tredjedel av de private barnehagene med underskudd. Dette gjør at flere nå vurderer framtiden og frykter for livsverket sitt. Hvordan vil statsråden bidra til ro, trygghet og forutsigbarhet i en sektor som er – og har vært – helt avhengig av å ha private aktører med som bidragsytere? Eller innrømmer statsråden rett og slett at det er en villet politikk å stramme skruen så hardt til at de private aktørene til slutt vil måtte legge ned?
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er kommunen som er lokal barnehagemyndighet, og som har det helhetlige ansvaret for både private og kommunale barnehager i egen kommune. Dette innebærer at det er kommunen som har ansvaret for å oppfylle retten til barnehageplass, og for å utforme et barnehagetilbud som er tilpasset lokale forhold og behov. Jeg mener det er riktig at kommunen har det overordnede ansvaret for dimensjoneringen av barnehagetilbudet. Det er kommunen som kjenner de lokale forhold best. Likevel ville ikke den borgerlige regjeringen gi kommunene mulighet til å styre kvalitet og dimensjonering av det private barnehagetilbudet. Det er et problem av flere grunner. Mellom 2014 og 2020 har antall barn i norske barnehager blitt redusert med mer enn 14 000 unger. Etter dagens regelverk har ikke kommunene mulighet til å redusere antall barnehageplasser i private barnehager. Dermed er det kommunene som må bære risikoen og redusere antall kommunale barnehageplasser, mens de private kan fortsette som før så lenge de har søkere og foreldre som betaler for barnehageplassene. Med et større innslag av private barnehager når barnehagepolitikken som vedtas lokalt, ut til en stadig mindre del av barna. I en kommune som har flertall av private barnehager, når altså ikke den lokalt vedtatte barnehagepolitikken ut til flertallet av barnehagene. Det er et tankekors i en tid da ambisjonene for barnehagen er økende. Flere kommuner med stort innslag av private barnehager har de siste årene valgt å overta driften av private barnehager og private barnehageeiendommer, og en del kommuner har også valgt ikke å godkjenne flere private barnehager. Noe av begrunnelsen er altså at den borgerlige regjeringen ikke ga kommunene mulighet til å styre kvaliteten og dimensjoneringen av private barnehager. Det er viktig for regjeringen å sikre demokratisk styring og kontroll med barnehagesektoren. I Hurdalsplattformen har vi bl.a. sagt at vi vil gi kommunene anledning til å prioritere små privateide og ideelle barnehager, og vi vil vurdere innføring av meldeplikt ved eierskifte og kommunal forkjøpsrett. Utover det har jeg ikke noe grunnlag for å kommentere vurderingene som Oslo kommune har gjort i denne saken. Storberget-utvalget leverte før sommeren en interessant utredning om finansieringssystemet for private barnehager. Flertallet i utvalget har foreslått en modell som vil gi kommunene sterkere virkemidler til å styre både dimensjonering og utvikling av kvalitet på barnehagetilbudet. Utvalgets rapport har nylig vært på høring, og vi jobber nå i disse dager med en oppsummering av høringsinnspillene. Jeg ser fram til å komme tilbake til Stortinget med forslag til videre oppfølging av utvalgets rapport og funn.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Representanten Hagerup legger til grunn at det at kommuner kjøper private barnehager, ikke går sammen med å arbeide for å øke kvaliteten. Det premisset er jeg uenig i. Jeg er overbevist om at alle norske kommuner gjør det de kan for å sikre et best mulig tilbud til alle unger, uavhengig av om det er i kommunale eller private barnehager. Det regelverket vi har for private barnehager, stammer fra 2003, hvor vi inviterte hele landet med på en storstilt dugnad for å bygge ut antallet barnehageplasser på svært kort tid. Barnehagesektoren har endret seg dramatisk de senere årene og siden den gang. Derfor er det behov for å se på regelverket og lovverket for de private barnehagene. Målet må være at kvaliteten er høy, at tilgangen er stor, og at det er demokratisk styring med de milliardene av kroner vi bruker hvert eneste år fra myndighetenes side på å bevilge penger til barnehageplasser, enten det er i privat eller offentlig regi.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Nei, det innrømmer ikke statsråden. Våre private aktører står for halvparten av de private barnehagene i Norge. Det er bra. De gjør en formidabel jobb, og det skal de få fortsette å gjøre med forutsigbare rammevilkår fra regjering og storting. Det som ikke er bra, er at vi i mange år har sett en sektor endre seg og samtidig unnlatt å endre reglene for hvordan sektoren styres. Det betyr f.eks. at andelen barn som går i en barnehage som i dag er eid av et utenlandsk konsern, har økt ganske dramatisk de siste årene. Det er ikke bra for styringen med kvalitet på barnehagetilbudet, det er ikke bra for kommunenes mulighet til å utforme et tilbud i tråd med det som er behovene lokalt, og det er ikke bra for å sørge for at vi har legitimitet i overføringen av milliarder av kroner til denne sektoren på vegne av fellesskapet hvert eneste år. Målet er god kvalitet i barnehagesektoren, uansett hvor ungene går i barnehage, og strenge regler som gir etterrettelighet, forutsigbarhet og trygghet både for skattebetalerne og for foreldre og unger.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Vi må tørre å tenke stort om de minste i samfunnet vårt. Selv om vi har kommet langt i å bygge ut et godt barnehagetilbud i Norge, har vi fortsatt mye igjen som kan bli bedre. Regjeringen har høye ambisjoner for barnehagene, og det mener jeg kommer godt fram i tilleggsnummeret til statsbudsjettet for 2022. Her foreslår regjeringen å kutte i maksprisen i barnehagene for første gang siden 2013. Det vil legge til rette for at flere barn vil kunne bli med i barnehagefellesskapet. Samtidig foreslår vi en styrking av kommunenes frie inntekter på 3,6 mrd. kr, der 2 mrd. kr kommer i tillegg til det den forrige regjeringen la inn. Dette vil selvfølgelig gjøre at flere kommuner får mulighet til å styrke både bemanning og kompetanse i barnehagene. Jeg er derfor ikke enig i representantens tilnærming om at økt grunnbemanning ikke er nevnt i regjeringens forslag til statsbudsjett. Jeg siterer fra proposisjonen: «Ved fastsettelsen av veksten i frie inntekter har regjeringen tatt hensyn til kommunenes kostnader til økt grunnbemanning og flere pedagoger i barnehagene de siste årene.» En begrunnelse for den økte rammen til kommunene er bl.a. bemanning og kompetanse i barnehagene. Jeg må minne om at den forrige regjeringen innførte bemanningsnormen uten økte statlige overføringer fordi kravene i normen i gjennomsnitt allerede var oppfylt. Samtidig vet vi at på kommunenivå er det flere kommuner som hadde økte kostnader knyttet til innføringen av normen. I forslag til ytterligere vekst i frie inntekter har regjeringen altså tatt hensyn til kommunenes kostnader til økt grunnbemanning og flere pedagoger i barnehagene de siste årene. Nok voksne i grunnbemanningen i barnehagene kombinert med nok voksne med barnefaglig kompetanse er avgjørende for et godt barnehagetilbud. Under pandemien har barnehagene vært under stort press, og vi ser nå et økende sykefravær i mange barnehager. Det er forsket mye på sykefravær, også i våre barnehager. God grunnbemanning, tilstedeværende ledelse og høy kompetanse er en del av svaret på hvordan vi øker nærværet. Det er også noe av bakgrunnen for at regjeringen vil, som representanten Bae Nyholt refererer til, forbedre bemanningsnormen for å sikre nok ansatte i barnehagene. Det vil vi gjøre bl.a. gjennom å stille krav til vikarbruk, krav til stedlig leder og gjennomgå tidsbruk for ansatte. I tillegg vil vi se nærmere på finansiering av normen. Så må jeg til slutt få minne om at barnehagelovens krav om tilstrekkelig bemanning også gjelder ved sykdom og annet fravær. Det betyr at kommunale og private barnehager må innkalle vikarer når dette er nødvendig for at personalet kan drive en tilfredsstillende pedagogisk virksomhet. I tråd med Hurdalsplattformen vil jeg se nærmere på vikarbruk i barnehagene. Selv med en bemanningsnorm kan mange ansatte i barnehager oppleve at det blir for lite tid til å være sammen med barna, og vi kommer derfor til å gjennomgå tidsbruken i barnehagene og se på hvilke oppgaver som gjør at ansatte ikke opplever å få den tiden de trenger med barna.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg tror jeg som statsråd skal være ydmyk nok til å si at vi aldri kan si at vi er helt fornøyd, og at det overalt er helt presis på stell hele tiden. Jeg mener fortsatt allikevel både til dels at bemanningsnormen har fungert, selv om den ikke har vært finansiert til nå, fordi antall barn per voksen er redusert i perioden mellom 2017 og 2020, og at styrking av kommuneøkonomi er et effektivt virkemiddel for å sørge for flere kompetente voksne til stede i barnehagene. Så tror jeg at det store arbeidet vi skal gå i gang med, med å se på nytt regelverk for private barnehager, kan være et veldig nyttig bidrag også for å legge inn noen krav om kvalitet i forbindelse med etablering av barnehageplasser, og at vi må ha tydelige mål for øye når vi styrer hele sektoren. Men målet må være at vi har god kvalitet i alle barnehager, enten de er offentlige eller private, og da er styrking av kommuneøkonomien et første viktig bidrag i det store arbeidet.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Jeg er enig i det representanten sier om at barnehage er svært viktig. Mandag denne uka kom det faktisk tall som viser at de ungene som fikk et tilbud om gratis kjernetid i barnehagen i Oslo under den forrige rød-grønne regjeringen, og som nå har kommet seg gjennom ungdomsskolen, viser bedring i flere fag. Det sier noe om hvordan en god barndom også i barnehagen er viktig for senere skoleliv og livet for øvrig. Jeg tror representanten og jeg er enig i at vi må gjøre flere grep for å sørge for at det er mange nok kvalifiserte ansatte på jobb og mange nok ansatte totalt sett i den enkelte barnehage. Det handler både om å utvide muligheten til å ta fagbrev på jobb, det handler om styrking av kommuneøkonomi, og det handler om å ha normer og regler som reelt sett lar seg følge opp i den enkelte barnehage. Jeg tror jeg nøyer meg med å si at dette vil vi komme tilbake til både i arbeidet med reglement for de private barnehagene og i øvrig oppfølging av både statsbudsjett og andre grep for barnehagesektoren.
Hege Bae Nyholt (Rødt), 2021-11-17:
«Ifølge Hurdalsplattformen vil regjeringa «Forbetre bemanningsnorma slik at ho sikrar barna nok tilsette». Nå øker sykefraværet i barnehagesektoren. Årsaken oppgis å være for mange arbeidsoppgaver på for få ansatte og et høyt press. Barnehagene har vært under stort press i hele pandemien. Nå øker smitten blant barn og unge. Til tross for lovnader nevnes ikke økt grunnbemanning i regjeringens forslag til statsbudsjett. Hvordan vil statsråden sikre barna nok ansatte i barnehagen i den situasjonen vi står i nå og på sikt?»
Hege Bae Nyholt (Rødt), 2021-11-17:
Jeg takker for svaret. KS har dokumentert at gjeldende bemannings- og pedagognorm er underfinansiert med om lag 930 mill. kr fra 2022. Samtidig vet vi at å oppfylle regjeringens egen lovnad om 50 pst. barnehagelærere vil koste 645 mill. kr. Beregninger fra Finansdepartementet viser også at kostnader til bemanningsnorm i hele barnehagens åpningstid vil utgjøre om lag 13,6 mrd. kr. Kommunene har dårlig økonomi og må prioritere mange tjenester. Mange i sektoren har uttrykt bekymring for at ikke pengene kommer fram til barnehagene når det ikke er lovpålagte oppgaver. Dette tatt i betraktning – mener ministeren at det er satt av tilstrekkelig med midler for å sikre god nok bemanning i barnehagene?
Hege Bae Nyholt (Rødt), 2021-11-17:
Takk for svar. En barndom er ferskvare. Den skjer nå, samtidig som vi har barndommen med oss resten av livet. De aller fleste barn går i barnehage. Årene i barnehagen er starten på utdanningsløpet, men det er også arenaen hvor barn skal tilegne seg sosial kompetanse, kunnskap om seg selv og andre, danne relasjoner og ta skrittet ut av hjemmet. Ansatte i barnehagen forteller at det ofte er for lite folk, og som regel er man f.eks. bare én om morgenen når ungene kommer inn døra – den ungen som har sovet dårlig, den som har sett noe artig på veien, osv. Det samme gjelder på ettermiddagen. Man kjenner rett og slett på at det er sårbart. Det er bare noen få timer midt på dagen hvor man opplever å være fullt ut bemannet. Det er også gjort en undersøkelse i fjor på vegne av Utdanningsdirektoratet der nesten en tredjedel av barnehagene opplyser at de har tilstrekkelig bemanning kun to–tre timer daglig. I Hurdalsplattformen heter det, og jeg gjentar det, at barn skal sikres nok tilsatte. Kan statsråden utdype hvordan dette skal gjøres, og i hvilket tempo?
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-11-17:
«Ved spørsmål om hvordan midler til politiet skal fordeles, har statsråden ved flere anledninger vist til at politireformen skal evalueres og arbeidet skal pågå i 2022. Når vil regjeringens evaluering av politireformen være ferdig?»
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-11-17:
Jeg noterer at man ikke kan gjøre rede for når denne evalueringen skal bli ferdig, men allerede før evalueringen er igangsatt, har man bestemt at det skal opprettes 20 nye polititjenestesteder. Kan statsråden garantere at de 20 polititjenestestedene står ferdig innen 2025, og har justisministeren noen idé om hva det vil koste?
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-11-17:
Jeg har flere ganger sagt at det er fint med mer penger til politiet, men det er også fint med en plan for hvordan de pengene skal brukes. Det er interessant å notere at den planen ikke foreligger. Hva tenker statsråden om at man vil bruke politiressurser til å bemanne kontorbygg, som absolutt ingen i politiet vil, framfor å sørge for å ha flere polititjenestemenn ute blant vanlige folk i hele landet som vi er så glad i?
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-11-17:
I Hurdalsplattformen har regjeringen nedfelt store ambisjoner for politiet. Vi vil sikre trygghet, god tilstedeværelse og tilgjengelighet for innbyggerne i hele landet. Det framgår av plattformen at effektene av nærpolitireformen skal evalueres. Vi skal gå gjennom konsekvensene av nærpolitireformen, og så skal vi legge fram en plan for hvordan vi skal styrke politiet. Tidslinjen for det arbeidet må vi komme tilbake til. Planen skal bygge opp under kriminalitetsutviklingen og politiets nærvær av beredskapshensyn. Regjeringen har store ambisjoner om å styrke både politiets evne til kriminalitetsbekjempelse og politiets beredskapskapasiteter for innbyggerne i hele landet. Vi er nødt til å bruke tid på å utarbeide planen. Arbeidet skal skje i dialog med kommunene og politiet. Arbeidet med å styrke politiets nærvær er langsiktig, og vi skal starte i 2022. Gjennomgangen av Politidirektoratet, som også er nedfelt i plattformen, er en del av dette arbeidet. Det er viktig å ha et godt kunnskapsgrunnlag for å kunne gjøre riktige prioriteringer og for å kunne sette inn ressurser der det trengs mest. I dag har vi kunnskap som sier en del om hvordan nærpolitireformen oppleves i ulike deler av landet. I 2020 ble det foretatt en evaluering av Direktoratet for forvaltning og økonomistyring som slo fast at målet om økt tilstedeværelse og synlighet lokalt så langt ikke er nådd. DFØ anbefaler videre at det vurderes hvordan politiet kan bli mer synlig og tilstedeværende, og at innbyggernes kontakt med politiet forbedres. Politiets innbyggerundersøkelse fra i fjor viste at tilliten til politiet er lavest i de minste kommunene, og at folk i de minste kommunene føler seg mindre trygge enn innbyggere i større kommuner. Det er viktig for regjeringen å ta dette på alvor. En del av det er at vi vil se på opprettelsen av 20 nye tjenestesteder, som også er et arbeid vi vil komme i gang med til neste år. Nye tjenestesteder kan bli opprettet der det lokalt er et ønske om det, eller der geografiske avstander eller kriminalitetsbildet tilsier at det er et behov. Regjeringen har i tilleggsproposisjonen for statsbudsjettet 2022 også foreslått å bevilge 200 mill. kr til styrket kriminalitetsbekjempelse, forebygging og etterforskning. De pengene skal gi politiet økt bemanning og tilstedeværelse. Vi skal også starte arbeidet – som jeg allerede har vært inne på – med de nye tjenestestedene i 2022. Så er det viktig å ha med seg at når vi sier at vi vil ha 20 nye steder, er det et langsiktig arbeid for hele perioden.