Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2013-10-22:
Åtte år med rød-grønn regjering ga et rødere og grønnere Norge. Det var en tid for trendbrudd, da landet vårt på mange områder snudde en negativ tendens til en positiv utvikling. Etter to tiår med økende forskjeller gikk den økonomiske ulikheten ned. Etter at Norge hadde sakket akterut sammenliknet med andre land, snudde utviklingen, og resultatene i skolen gikk oppover – mest for de elevene som i utgangspunktet stilte svakest. Ved utgangen av den rød-grønne regjeringsperioden var klimagassutslippene de laveste siden 1995, med unntak for det økonomiske kriseåret 2009. Etter mange år med privatiseringspolitikk under skiftende regjeringer ble fellesskapet styrket med kraftig utbygging av viktige offentlige velferdsordninger. Befolkningen øker nå i hele landet, selv i områder som har opplevd langvarig stagnasjon. SV har vært pådriveren for størst mulig og raskest mulig forandring i retning av mer fellesskap og et bedre miljø. Vi skulle gjerne ha gått fortere fram på mange områder, men vi er stolte over den retningen som Norge har tatt i våre år i regjering. SVs holdning er at vi kan kompromisse om alt, bortsett fra nettopp det – den politiske retningen for samfunnet. Det er derfor SV er i opposisjon til den regjering som på fredag la fram sin erklæring for Stortinget. Den signaliserer på avgjørende områder en annen retning for Norge. Klimaproblemene er vår tids største utfordring. Det er sagt så mange ganger at det låter som en klisjé, men i dag føles det likevel nødvendig å minne om det. For av åtte hovedsatsinger i regjeringsplattformen handler ingen om miljø. Det er en hovedsatsing å redusere skattene, og det er en hovedsatsing å redusere antall kommuner. Det er til og med en hovedsatsing å redusere såkalte særnorske forbud. Men det er ikke en uttalt hovedsatsing å redusere norske klimagassutslipp. Jeg skjønte ut fra innlegget til representanten Helleland at det er å forstå som en honnør til Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er i hvert fall en type honnør de neppe ønsker å bli belønnet med flere ganger. Enhver ansvarlig regjering burde ha kampen mot klimaendringene på toppen av sine prioriteringer. En moderne og kunnskapsbasert regjeringsplattform burde vist en vei mot lavutslippssamfunnet gjennom redusert oljeavhengighet, en storsatsing på fornybar energi, omstilling til grønne næringer og grønn transport. Det vi har fått forelagt oss, er en plattform for et blåere Norge. Men det er ingen plattform for et grønnere Norge. Det er en blågrå plattform. Vår nye miljø- og klimaminister har sagt i media at det ikke betyr noe at klima ikke er en egen satsing i plattformen fordi klimapolitikken skal være styrende for alle statsråder. I SV skal vi vokte de ordene hver eneste dag. For det hviler nå et svært stort klimaansvar på finansministeren, på samferdselsministeren, på landbruksministeren og på olje- og energiministeren. Til sammen har de ansvaret for svært mange av de viktigste virkemidlene for å få utslippene ned. Og når vi vet at nettopp disse statsrådene er fra et parti som stadig reiser tvil om hvorvidt klimaendringene er menneskeskapte – nå sist gjennom landbruksministerens manglende vilje til å rydde opp i egne, tidligere uttalelser – må det være lov å møte denne regjeringen med en viss klimaskepsis. Et grønt lyspunkt i den nye plattformen er punktet om et fortsatt oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja, som også sikrer iskanten, Jan Mayen, Skagerrak og Mørebankene mot oljevirksomhet de neste fire årene. Med det videreføres den rød-grønne politikken som SV fikk til, for disse områdene. All ære til Kristelig Folkeparti og Venstre som fikk gjennomslag for det i samarbeidsavtalen med regjeringen. Likevel har Venstre og Kristelig Folkeparti et stort ansvar, fordi de nå har valgt å overlate initiativet i miljøpolitikken til to partier som til nå ikke har prioritert miljø. Det må de gjøre nå! Det er derfor SV i dag, sammen med Miljøpartiet De Grønne, foreslår at regjeringen skal komme til Stortinget med en sak om hvordan den vil styrke Klimaforliket. Vi i SV og alle andre partier i Stortinget har nå et stort ansvar for å møte alle forslag til klimatiltak på en konstruktiv måte. Vi vil gå inn for ethvert forslag som sørger for lavere klimagassutslipp, og som sørger for at Klimaforliket blir gulvet i norsk klimapolitikk og ikke et tak. Norges velstand og velferd bygger på en samfunnsmodell som har noen unike trekk. Vi skaper for å dele, men vi har også erkjent at vi må dele for å skape. Velferdsstaten, med omfattende fellesskapsløsninger og sterke sikkerhetsnett, er lønnsom. Et regulert arbeidsliv med betydelig makt til arbeidstakerne er effektivt. En aktiv politikk for likestilling mellom kvinner og menn tjener hele samfunnet. SVs mål er å forsterke disse sidene ved det norske samfunnet. Vi vil gi arbeidstakerne mer makt gjennom nye tiltak mot sosial dumping og gjennom å satse på tillit i stedet for privatisering. Vi vil satse mer på utdanning gjennom en mer helhetlig skoledag for barna våre og større investeringer i forskning. Vi vil ta likestillingspolitikken videre ved å sikre rett til heltid for kvinner i arbeidslivet og fortsette å gjøre det lettere å kombinere familie og arbeid ved å sikre to opptak i året i barnehagene og forsvare maksprisen. Vi vil at alle i Norge skal få verdig omsorg og rett behandling innenfor et offentlig helsevesen som er likt for alle, som styres etter folks behov og ikke etter hva som er lønnsomt. Vi vil redusere forskjellene i Norge ytterligere for på den måten å styrke tilliten og det sosiale samholdet i vårt samfunn. Og for å klare alt dette tør vi å si det få andre i norsk politikk sier: At de som har mye, må bidra mer, at finansnæringen, de som sitter på store verdier i eiendom, de med høye inntekter eller store formuer, alle burde bidra mer til fellesskapet, at det er viktigere med vekst i skolenes, helsestasjonenes og barnevernets budsjetter enn med enda mer vekst i privat forbruk. Og vi sier at velferdsstaten og skolen skal tjene innbyggerne, de skal ikke tjene penger. Vi vil ha et kvalitetsprinsipp i velferd og skole: Hver krone som bevilges til barnevern, rusomsorg, skoler eller eldreomsorg, skal gå til det og ikke til profitt i kommersielle selskaper. Grunnleggende velferdsoppgaver skal utføres av private, ideelle eller offentlige aktører, det skal ikke være kommersiell butikk. Det er vårt verdivalg. Den nye regjeringen vil gå en annen vei. I plattformen heter det: «Regjeringen mener i utgangspunktet at produksjon av velferdstjenester skiller seg lite fra andre tjenester.» Dette er en ordrett avskrift fra Fremskrittspartiets program. Hvis det som her står i plattformen er gjennomtenkt og bokstavelig ment, er den på dette punktet ytterliggående. Det er en ideologisk krigserklæring mot en bærebjelke i den norske modellen, som nettopp bygger på at noen oppgaver er så viktige for innbyggerne at vi velger å løse dem i fellesskap. Sagt på en annen måte: Å gi barna våre skolegang eller å pleie våre gamle og syke innebærer noe helt annet og fundamentalt forskjellig fra å tilby andre tjenester som manikyr eller skifte av eksospotte. Økt privatisering er et ideologisk standpunkt. Det finnes ingen forskning som viser at kvaliteten på velferdstjenestene går opp hvis de drives av kommersielle interesser. Likevel kan kvaliteten på offentlig velferd bli bedre – i noen tilfeller veldig mye bedre. Veien dit går ikke gjennom å gi mer makt til markedet, men ved å gi mer makt til dem som vet hvor skoen trykker. Det betyr å lytte til brukerne og til deres erfaringer og å gi større faglig frihet og tillit til de ansattes faglige vurderinger. Offentlig sektor trenger en tillitsreform som erstatter byråkrati med faglig handlingsrom og konsulentmakt med brukermakt. SV vil invitere alle som bryr seg om offentlig sektor, til å være med på å utvikle en sånn tillitsreform i årene som kommer. SV har tre hovedsatsinger denne stortingsperioden: En helhetlig miljøpolitikk for å omstille Norge til et bærekraftig lavutslippssamfunn, en helhetlig økonomisk politikk for å bygge ut fellesskapet, styrke likestillingen og redusere de økonomiske forskjellene mellom folk og en solidarisk utenrikspolitikk for fred, miljø, fordeling og menneskerettigheter, som tar utgangspunkt i hva som er bra for verden, ikke bare hva som er bra for Norge. Disse tre perspektivene er enten altfor svake eller fraværende i regjeringens plattform og erklæring. Vi vil jobbe utrettelig, både i og utenfor Stortinget, for at miljø, rettferdighet og solidaritet ikke blir glemt i den tiden Norge skal styres på en blå-grå plattform.