Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2015-01-13:
La meg først få takke saksordføreren for et godt utført arbeid og en veldig ryddig innstilling og understreke det som ble sagt, at alle politiske partier slutter seg til hovedkonklusjonen i meldingen. For mer enn 35 år siden lanserte SAIH, Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond, slagordet «Utdanning for frigjøring» – en erkjennelse av hva utdanning betyr for utvikling, vekst og frigjøring. Dette slagordet er fortsatt SAIHs motto: retten til utdanning, uansett kjønn, uansett sosial, økonomisk eller etnisk bakgrunn og naturligvis, sett fra SAIHs side, kamp for akademisk frihet og mot undertrykking av studenter. Det er derfor viktig at komiteen i innstillingen merker seg innspillet fra SAIH nettopp om prinsippet om akademisk frihet, og forventer at Norge framhever dette prinsippet der det er relevant. Da SAIH fylte 50 år, laget de en plakat der frontfiguren på bildet er en kvinnelig student. Det blir en god symbolikk, særlig når vi ser hvilke despoter hun og hennes kolleger utfordrer – god symbolpolitikk også fordi jenters rett til grunnutdanning trues mange steder i verden av autoritære regimer og fanatiske terrororganisasjoner. Det er nok å nevne Boko Haram i Nigeria og Taliban i Pakistan og Afghanistan. Jeg vil vise til det som saksordføreren sa i den anledning. På verdensbasis går ni av ti barn i grunnskole, men hvem er de siste ti prosentene? De utgjør 57 millioner barn. Halvparten av dem er i såkalte krise- og konfliktområder – eller «fragile states», om man vil. I tillegg tas 25 pst. av barn som går på skole, ut av skolen før 4. klasse, ca. 34 millioner barn. Flertallet av dem er jenter. Komiteen slutter seg til regjeringens overordnede hovedmål for økt utdanningsinnsats – med særlig vekt på jenters utdanning, barn i konfliktområder og marginaliserte grupper, slik at barn får samme muligheter til å begynne på, men også til å fullføre skolen. Det er en krevende jobb, men det er en svært viktig jobb. Men vi må ha en helhetlig tilnærming fordi forhold utenfor skolen ofte er avgjørende, noe også høringsinstansene la veldig stor vekt på da vi hadde høring. Det gjelder ikke minst jentene. Mange steder tas jenter ut av skolen for at de skal arbeide eller passe på småsøsken mens mor jobber ute for å tjene penger. I tillegg kommer faktorer som barneekteskap, tvangsekteskap, som hindrer jenters videre skolegang. La meg også legge til at kvinnelige lærere kan være viktige i denne sammenhengen, fordi lærerne spiller en nøkkelrolle. De kan være viktige som forbilder for jentene, også fordi de forstår kjønnssensitive problemstillinger. Blant faktorer i skolehverdagen som fører til at jenter faller ut, er sanitære forhold for jenter. Derfor utvikles det nå såkalt barnevennlige skoler, der det bl.a. er separate toaletter for jenter og gutter, og hvor det jobbes særskilt med kjønnsproblematikk, f.eks. det at barna får med seg rent vann hjem. Det er viktig å prioritere det fordi jentene ofte må hente vann til familien. Det globale fondet samarbeider bl.a. med UNICEF om denne problemstillingen og også om utdanning av lærere. Det er ellers et tankekors at halvparten av de barn som ikke går på skole, lever i Afrika sør for Sahara, og at fattigdom, kjønn og bosted avgjør om barn får utdanning. Det understreker at vi må se på grunnutdanning i et bredere utviklingsperspektiv. Arbeiderpartiet hilser velkommen at Norge skal ta en global lederrolle i utdanningsbistanden, og at den økes kraftig. Det betyr bl.a. å fremme de gamle tusenårsmålene 2 og 3, men la meg i tillegg nevne at vi fortsatt må stå oppreist for og ha en global lederrolle når det gjelder tusenårsmålene 4 og 5, som er mødrehelse og kamp mot barnedødelighet. Det er også viktig at barn vokser opp.