Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-06-09:
Denne saken illustrerer dessverre med all tydelighet det den forrige saken handlet om, nemlig mangelen på forutsigbare og stabile rammevilkår for ideelle aktører som driver institusjoner – mange har drevet i mange tiår – og behovet for å rette opp i dette. Det som i tillegg bekymrer meg sterkt i denne saken og i mange saker som dukker opp for tiden, er den store irrasjonaliteten i å legge ned gode helsetilbud før nye tilbud er bygget opp fullverdig. Dette har skjedd flere ganger, og jeg synes dette er forferdelig trist å se. Pasienter og brukere lider på grunn av denne politikken. Vi ser gang på gang at fagmiljøer går i oppløsning, og at kompetanse går tapt. Ansatte mister jobben, og samfunnet påføres store ekstrautgifter. Dette er ganske opprørende, slik jeg ser det. Det er også bekymringsfullt at Sykehuset Innlandet avvikler døgntilbudet ved Kløverhagen samtidig som døgntilbudet ved det distriktspsykiatriske senteret ikke blir styrket slik som forutsatt – slik jeg har oppfattet det. Helse- og omsorgsministeren som helseforetakenes eier er ansvarlig for at spesialisthelsetjenestens tilbud utvikles i tråd med helsepolitiske føringer, og ikke minst i tråd med pasientenes behov. Jeg mener at statsråden i denne saken må forhindre at pasienter med demens får et dårligere tilbud om døgnbehandling som følge av de planlagte endringene i Helse Innlandet. Jeg merket meg at representanten Tove Karoline Knutsen sa at ingen skulle skrives ut uten at de hadde fått et alternativt og bedre tilbud. Jeg vet ikke om alle de pasientene som var der, har fått et bedre tilbud eller et alternativt like godt tilbud. Noe av bakgrunnen for at jeg ønsker å si noen ord om en annen institusjon, er nettopp at dette har skjedd flere ganger før. La meg ta Solbu som eksempel, også en kløverinstitusjon, som opererte her i Oslo, og som var en god institusjon for unge med psykiske lidelser. Den ble avviklet. Da sa tidligere helseminister i Stoltenberg-regjeringen at alle disse klientene, pasientene, ville få et like godt og tilsvarende tilbud før institusjonen ble nedlagt. Det var statsråden blitt forsikret om. Det som skjedde i den institusjonen da den ble avviklet, var at to eller tre av disse ungdommene ikke fikk noe alternativt tilbud. De reiste hjem til gamle foreldre, og jeg vet ikke hvordan det gikk med dem. Jeg har prøvd selv å finne ut hva som skjedde med disse klientene, og hvilket tilbud de fikk. Problemet er at når man legger ned en institusjon, da splitter man hele fagmiljøet. Da er de ansatte spredt for alle vinder i løpet av kort tid, og pasientene har ikke lenger kontakt med hverandre. Organisasjonen som drev denne institusjonen, vet heller ikke hva som skjer med klientene, fordi tilbudet blir borte. Jeg håper inderlig at dette ikke skjer med de klientene som har vært på Kløverhagen, at de ikke får et like godt tilbud. Jeg håper at statsråden i sitt innlegg kan forsikre om at hver eneste én av dem som var der, har fått et tilsvarende eller bedre tilbud. Jeg er selvfølgelig lei meg, for kompetansemiljøet var veldig bra, og her har det ikke vært snakk om at dette har vært et dårlig tilbud eller at kvaliteten har vært annerledes enn i det offentlige. I mange tilfeller ser vi jo at det å ha en ideell institusjon som driver nonprofit, enkelte ganger faktisk klarer å gi et enda bedre tilbud enn det vi noen ganger ser innenfor det offentlige. Jeg håper at statsråden i dag kan forsikre oss om at alle klientene har fått et bedre tilbud.