Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-12-04:
Står Forsvaret ved enda en ny skillevei? Blir det bevilget nok penger til et forsvar vi ønsker, eller blir det bare noen kroner ekstra i forhold til tidligere budsjetter for å få litt ro? Riktignok får Forsvaret en svak økning i kroner, men alle vet at reelt er det en nedgang på grunn av økte priser og økte lønninger. Forsvarsbudsjettet følger en trend fra tidligere budsjett, nemlig en fortsatt nedprioritering. De løfter som er gitt gjennom de vedtatte langtidsplanene, blir ikke fulgt opp. Forsvaret får derfor ikke den nødvendige forutsigbarhet i forhold til økonomi og organisasjon. Resultatet blir dermed at man setter Forsvaret i en vanskelig situasjon når det gjelder gjennomføring av pålagte oppgaver. Dagens budsjettforslag vil gå ut over den daglige aktivitet i våpengrenene. Det vil dermed bli færre øvelser og dårligere utstyr enn forespeilet for de kommende og stadig tjenestegjørende i de ulike våpengrener. Det legges opp til at man kutter ut store øvelser for å spare penger til drift, og det vil derfor i 2008 knapt bli øvet i Hæren. Dette vil òg gå ut over Forsvarets mulighet til å delta i internasjonale operasjoner. Budsjettet reflekterer ikke Regjeringens såkalte nordområdesatsing. Det er ikke noen større styrking av tilstedeværelse i nordområdene. Budsjettet vil føre til en ny usikkerhet i forhold til den kommende langtidsmelding om Forsvarets størrelse og form. Kort oppsummert vil vi merke at materialanskaffelsene ikke vil være tilstrekkelige i forhold til vedtatt struktur. Aktivitetsnivået til våpengrenene vil måtte fortsette på et lavt nivå. Personellsituasjonen vil fortsatt være uavklart i forhold til strukturvedtak. Anskaffelsesprosesser vil bli skjøvet ut i tid. Men den største utfordringen er innfasingen av nye fregatter og de kommende nye MTB-ene. Det er ikke økonomi verken til å drifte fartøyene eller til å ansette mannskap. I tillegg har vi Forsvarsstudie 07, og det er heller ikke noen lystig lesing for dem som ønsker et sterkt og robust forsvar – et forsvar som kan løse de oppdrag som Stortinget setter dem til å løse. Med mindre økonomiske midler til å løse disse oppdragene blir det såpass dramatisk: For å kunne løse noen av oppdragene på en godkjent måte må man kutte utgiftene, og da kan det bli mindre tilstedeværelse enkelte steder – dvs. på tolv steder – og fartøy kan f.eks. blir lagt til kai for å bli glemt, enda man har investert 5 milliarder kr bare i disse. Hvis man ser på hvordan forsvarsbudsjettet har forandret seg fra 1970 til i dag, er dette svært dramatisk. I 1970 var det på nesten 14 pst., og i dag er det på ca. 4 pst. Dette sier mye. Den ubalansen som er mellom struktur og budsjettet, har forsterket seg. Selv om omstillingen har pågått lenge, kan det synes som om Forsvaret likevel ikke har klart å omstille seg fort nok. Forsvaret befinner seg stadig i en situasjon med stor struktur for de økonomiske ressursene som er tilgjengelige. Denne underfinansieringen er ikke noe nytt fenomen. Ubalanse mellom vedtatt forsvarsstruktur og økonomiske rammevilkår var også en reell utfordring før 1990, i en periode da forsvarsbudsjettene økte hvert år. Heller ikke den nåværende forsvarsstrukturen, som Stortinget vedtok i 2004, ville være bærekraftig over tid dersom den historiske budsjettutviklingen som vi har erfart den siden 1990, fortsetter. FFIs beregninger viser at de årlige kostnadene knyttet til å drifte og fornye dagens vedtatte forsvarsstruktur vil ligge ca. 4 milliarder kr over et slikt årlig budsjettnivå i perioden 2009–2012. I den påfølgende perioden blir forskjellen enda større. Ubalansen rammer først og fremst Forsvarets operative evne, fordi materiellinvesteringer, øvelser og annen treningsaktivitet må utsettes eller kanselleres for å skaffe penger til å drifte en for stor struktur. En annen konsekvens av ubalanse mellom forsvarsstruktur og tilgjengelige ressurser er at økonomiske beslutninger kan bli preget av kortsiktighet og ende opp som tilsynelatende sløsing, noe vi dessverre har sett flere eksempler på de siste årene. Det skaper heller ikke troverdighet til Forsvaret hos folk flest. Ubalansen mellom struktur og budsjett har også ført til en ubalanse mellom kapasiteter i Forsvaret. Store investeringsbeslutninger har ofte blitt fattet ut fra en forventning om at Forsvarets størrelse skulle være uendret i framtiden. Men mens de enkelte plattformene, som fly og fartøy, er blitt stadig dyrere, har ikke budsjettene holdt følge. Når alt dette er sagt, hva kan redde Forsvaret og gjøre Forsvaret i stand til å klare å utføre alle de ordrer de får, på en tilfredsstillende måte og kunne si til Stortinget og det norske folk at ordren er utført? Jo, det svaret har tre bokstaver, og det er FrP. Fremskrittspartiet ønsker en forsvarspolitikk og et forsvar som bygger på de utfordringene vi står overfor i dagens og morgendagens samfunn, og er opptatt av at Forsvaret må være av en slik karakter at det lett kan tilpasses de ulike trusselbilder. Fremskrittspartiet mener dette best kan sikres ved å beholde et grunnleggende forsvar med kjerneoppgaver på norsk jord, men med kapasitet til å delta i operasjoner også andre steder i verden. Vi ser utfordringer i at det i de senere år er oppdaget store og meget verdifulle forekomster av olje og gass i de store havområdene vi har ansvar for, i tillegg til de rike fiskeforekomstene i norsk farvann. Vi ser at Norges uavklarte grense- og ansvarsforhold i disse områdene øker risikoen for konflikter og kriser – kriser som det vil kunne være sterkt ønskelig at vi kan håndtere selv, med egne ressurser, fordi det vil kunne virke eskalerende dersom vi trekker inn allierte. Fremskrittspartiet minner om at helt siden Norge tiltrådte FN-traktaten, har vi vært forpliktet til å delta i internasjonale fredsoperasjoner. Da NATO gikk inn for å utvide sitt engasjement til også å gjelde dette, økte våre forpliktelser på dette området tilsvarende. Vi ser nødvendigheten av denne type engasjement innenfor et nivå som er forsvarlig med tanke på våre mannskaps- og materiellressurser. I denne sammenheng er det spesielt viktig å videreføre og utvikle det strategiske partnerskap med USA. Dette forutsetter at de generelle bilaterale relasjonene til USA må håndteres slik at båndene styrkes. Fremskrittspartiet er opptatt av at Norge i størst mulig grad skal kunne ha et forsvar med bredest mulig forankring i befolkningen. Dette kan best sikres gjennom et vernepliktforsvar. Vi mener det er viktig å stimulere til at flest mulige gjennomfører førstegangstjeneste, og at førstegangstjenesten er meningsfylt. Profesjonalitet er noe som i større grad aktualiseres gjennom Forsvarets nye og utvidede oppgaver. Det må stimuleres til større grad av verving av personell til utenlandstjeneste og beredskapstjeneste. Vi er opptatt av at de ansatte i Forsvaret, både militære og sivile, må sikres forutsigbare arbeidsforhold. På grunn av alt dette har Fremskrittspartiet økt forsvarsbudsjettet med 2 milliarder kr, og spesielt til den spisse enden av Forsvaret, samt hatt et større fokus på våre nordområder. Fremskrittspartiet registrerer at det bare i Hæren er behov for 500 nye befal for å løse de oppgavene Hæren har. Vi har styrket Sjøforsvaret med driftsmidler, da vi ønsker at bl.a. våre fregatter og etter hvert MTB-er skal kunne brukes. Vi øker bevilgningen til Luftforsvaret, bl.a. for overvåking av våre nordområder, og til internasjonale oppdrag. Vi styrker Heimevernet for å gjennomføre nødvendige og tidsmessige treninger og utdannelse: Fremskrittspartiet forstår også at utstyret Heimevernet har, må fornyes hele tiden. Fremskrittspartiet ser også med bekymring på at FLO ikke alltid er i stand til å levere materiell og tjenester de operative avdelinger etterspør. Slik kan jeg fortsette. I disse tider er det også viktig å ha et sterkt fokus på alle jenter og gutter som er utenlands på oppdrag. Trening og utstyr skal være i orden og av beste sort. Og når de kommer tilbake, skal det være et apparat som kan hjelpe dem som trenger det, samt at alle rettigheter skal være til stede. Det skylder vi dem som er villige til å ofre livet for freden.