Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2014-06-03:
Norske finansinstitusjoner går godt. Vi hadde høye overskudd i 2013, og en vesentlig del av overskuddet har blitt brukt til å øke kapitaldekningen. Dette bidrar til å øke evnen til å bære risiko, og til at de er godt rustet til å oppfylle de skjerpede kravene til kapitaldekning. Et lavt rentenivå over lang tid bidrar til økt risiko for at veksten i gjeld og aktivapriser blir for høy. Til tross for høy inntektsvekst og et nokså lavt rentenivå har veksten i husholdningenes forbruk vært moderat, og spareraten har økt de siste årene. Samtidig er gjeldsbelastningen i norske husholdninger høy. Med høy gjeld og i hovedsak lån med flytende rente er mange norske husholdninger sårbare for et høyere rentenivå eller en svakere utvikling i økonomien. Gjeldsbetjeningsevnen til børsnoterte, ikke-finansielle foretak har falt noe siden 2012. Den videre utviklingen i foretakenes gjeldsbetjeningsevne vil være avhengig av hvordan økonomien i Norge og våre handelspartnere utvikler seg. Konkurranse mellom bankene kan gjøre dem mer effektive, gi lavere priser og mer innovasjon. Norske forbrukere og økonomien samlet tjener på sunn konkurranse mellom bankene. Jeg mener det ligger til rette for god konkurranse om norske bankkunder, men både myndighetene og bankkundene må bidra til at konkurransen fungerer. I den senere tid har bankenes utlånsmarginer fått stor oppmerksomhet. Dette gjelder særlig boliglånsmarginene. Siden 2011 har bankenes boliglånsmarginer økt, om enn fra et lavt nivå. Det er nå litt lavere enn marginene på foretakslån. Foretakslån er normalt mer risikable enn boliglån. Tradisjonelt har det derfor vært høyere marginer på disse. Den beskjedne forskjellen på utlånsmarginene kan tyde på at konkurransen mellom bankene i boliglånsmarkedet kunne vært sterkere, men vi ser nå at det er tegn til at forskjellene igjen er på vei opp. For at konkurransen skal fungere godt, må kundene få tilgang til god informasjon om alternative tilbud, og det må være enkelt å bytte bank. I finansmarkedsmeldingen lanserer jeg derfor en rekke initiativ for å bidra til økt konkurranse i finansmarkedet. Det må være enkelt for forbrukeren å få oversikt over priser og vilkår. Det er allerede krav om at markedsføring av lån skal inneholde informasjon om nominell og effektiv rente, som inkluderer gebyr og andre kostnader, før en avtale inngås. Vi skal nå også gå igjennom kravene til informasjon med sikte på å gjøre den lettere tilgjengelig og mer forståelig. Finansportalen er ikke en markedsplass, men den fungerer som en informasjonssentral. Jeg ønsker å sikre at finansinstitusjonene på egne hjemmesider lenker til finansportalen. Finans Norge har allerede oppfordret bankene til å sørge for dette. Det bør også legges til rette for enklere bankbytte. Derfor vil vi sette i gang arbeidet med nummerportabilitet, bl.a. for å undersøke om teknologien gjør det mulig å innføre løsninger som ikke var på bordet forrige gang forflytting ble vurdert, i 2007. Jeg vil også opprette et konkurransefaglig forum for finansnæringen. Kredittforetak som utsteder obligasjoner med særskilt sikkerhet, såkalte OMF-er, har fått stor utbredelse. Jeg har varslet at vi vil se nærmere på koblingen mellom banker og kredittforetak, og om koblingen påvirker konkurransen. Vi vil i tiden fremover arbeide med hvordan de ulike tiltakene skal følges opp. Mange land, institusjoner og organisasjoner arbeider med forslag til nye regler. I EU er det foreslått og gjennomført endringer på en rekke andre områder, bl.a. om innskuddsgaranti, avviklingsordninger for banker, forbrukervern, verdipapirhandel, hedgefond, kredittvurderingsbyrå og ny europeisk tilsynsstruktur. Mange av disse spørsmålene er komplisert. Regjeringen jobber hardt for å finne gode løsninger, særlig når de gjelder tilsynsbyråsaken, som har vist seg å være en utfordring ikke minst i relasjon til EØS-regelverket. Bare kort til slutt noen ord om Norges Banks utøvelse av pengepolitikken: Forskriften fra 2001 ligger fast. Pengepolitikken skal sikte mot stabilitet i den norske kronens nasjonale og internasjonale verdi, og den operative gjennomføringen av pengepolitikken skal i samsvar med dette rettes inn mot lav og stabil inflasjon definert som en årsvekst i konsumprisene som over tid er nær 2,5 pst. Samtidig skal pengepolitikken bidra til å stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting. Det synes å være bred tillit til inflasjonsmålet. Jeg er også veldig glad for at komiteen har sluttet seg til forslagene som regjeringen har lagt frem i meldingen.