trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-26:
Med all ærbødighet for spørreren er dette den type spørsmål som ikke reduserer konflikter i Norge, og det bidrar ikke til noen opplyst debatt. Jeg kjenner ingen, overhodet ingen – ikke i Stortinget, ikke engang selv i de tøffeste miljøorganisasjonene – som mener at man skal verne alle rovdyr i Norge, som var spørsmålet. Det et bredt flertall i Stortinget har fastsatt, som alle meningsmålinger viser at et dundrende flertall i befolkningen er enig om, er at vi skal ha beitenæring i Distrikts-Norge. Det er en sunn, viktig næring. Det er også en miljømessig næring, som utnytter utmarksressurser på en fornuftig måte. Men vi skal også ha levedyktige bestander av de fire store rovdyrene. Dette er konfliktfylt, og nettopp derfor har regjeringen gjennomført en serie tiltak for å redusere konfliktene. Man kan litt polemisk si at grunnen til at det fortsatt er betydelige konflikter rundt dette, er at politikken virker. Vi har nå fått levedyktige bestander av flere av rovdyrene. Det har gjort at vi får normalisert situasjonen med vanlig jakt. Det langsiktige målet er at vi skal kunne drive alle rovdyrbestandene med normal jakt på høsten.
Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2010-05-26:
Det er selvsagt ikke noe problem at det stilles spørsmål i Stortinget. Det er stortingsrepresentantenes ikke bare rett, men plikt, dvs. at stortingsrepresentanter som ikke stiller et betydelig antall kritiske spørsmål til regjeringen når de kommer fra opposisjonen, ville ikke gjøre jobben sin. Det som derimot er et problem, er når partier som Fremskrittspartiet hamrer løs på synspunkter som ingen har. For det kunne tenkes at det fantes noen der ute som hadde tiltro til Fremskrittspartiet, og siden Fremskrittspartiet hamret løs på disse standpunktene, trodde at det var noen som mente det. Det er ingen – jeg gjentar ingen – som mener at alle rovdyr i Norge skal vernes, at det ikke skal tas ut rovdyr. Spørsmålet er hvordan vi skal finne den fornuftige balansen og den vanskelige balansen mellom å ha utmarksbasert sauebruk, og for den del også andre utmarksbaserte næringer, og rovdyr. Det er vanskelig, men det er altså noe Stortinget har vedtatt med et bredt flertall. Det er noe det er et bredt flertall for i befolkningen, og noe som vi skal fortsette med.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-05-26:
«Hvilke vurderinger gjør statsministeren» – eller justisministeren – «seg i forbindelse med at regjeringen for annen gang på kort tid har fått lovforslag underkjent av Høyesterett med den begrunnelse at forslagene og Stortingets flertallsvedtak har vært i strid med Grunnloven?»
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-05-26:
Jeg er først og fremst glad for at man tar det til etterretning, ellers hadde vi fått en ny statsskikk her i landet – og det har vi vel ikke tenkt til med det første, håper jeg. Først til det faktum at statsministeren ikke velger å svare selv. Han var selv med og presenterte tomtefesteinstruksen. Da var det tydeligvis gildt nok for statsministeren å møte offentligheten i det spørsmålet som gjaldt Opplysningsvesenets fond. Å svare for at man har overtrådt grensene for hva Grunnloven tillater, overlater han til sine regjeringskolleger. Det tar jeg til etterretning. Men Storberget sa da dette ble lagt fram, at staten må gå foran med et godt eksempel. «Med dette vedtaket tar staten ansvar», sa justisminister Knut Storberget. Mitt spørsmål er: Hvorfor bevilget man seg ikke en sikkerhetsmargin på tross av advarsler, slik at man ikke kom på tvers av Grunnlovens bestemmelser?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2010-05-26:
Det som uansett står fast, er jo at regjeringen har gått på to svært alvorlige nederlag, på tross av mangfoldige advarsler i begge sakene om at her var man i ferd med å krysse en linje hvor man kunne risikere et nederlag hvis sakene skulle komme for Høyesterett. Allikevel turet man fram, og dette er ikke tilfeldig. Jeg siterer her nå faglig leder i SV: «Vi er oppgitt. Det som var en politisk seier, er nå blitt nullet ut. Det er problematisk at Regjeringen finner en politisk løsning som Høyesterett i neste øyeblikk setter til side.» Dette viser at det er noe med forståelsen i regjeringspartiene som svikter. Så til fremtiden: Med det tapet man nå har lidt når det gjelder Opplysningsvesenets fond, hvordan har regjeringen tenkt å godtgjøre den situasjonen som er oppstått? Får vi nå en sak fram for Stortinget med det aller, aller første?
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-05-26:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til vår dyktige justisminister: «I saker hvor mennesker som har konvertert og søker asyl i Norge, må det være av interesse for alle parter at mest mulig informasjon som kan belyse saken, kommer fram tidligst mulig. Blant annet er det vesentlig å finne ut om konverteringen er reell. Miljøet rundt den konverterte og medlemmer i det aktuelle kirkesamfunnet blir aldri kontaktet av UDI/UNE i prosessen med å verifisere søkers påstander om konvertering. Vil statsråden sørge for at dette legges inn som en standard rutine i behandlingen av slike saker?»
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-05-26:
Jeg vil takke justisministeren for svaret. Jeg er glad for at han vil bringe dette spørsmålet inn for utlendingsforvaltningen for å se på om ikke dette også kan bli om ikke en fast prosedyre, så i hvert fall et element som kan være med og komplettere den praksisen vi har i dag. Det systemet og den behandlingen vi har i dag, hvor konvertitter bl.a. må svare på det jeg vil kalle kunnskapstester, treffer ikke alltid blink, for å si det mildt. Jeg kjenner bl.a. til en sak der en baptist, en som var konvertert til en baptistmenighet, fikk spørsmål om barnedåp. Det er klart at når man konverterer til en menighet som ikke foretar barnedåp, blir slike spørsmål ganske søkte. Jeg er som sagt glad for at dette spørsmålet vil bli brakt inn for utlendingsforvaltningen, og jeg håper at behandlingen kan bli bedre enn den er i dag når det handler om å ivareta rettssikkerheten.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2010-05-26:
Det er jeg helt enig med justisministeren i. Vi må ha et sikkert system som ivaretar asylsøkernes sikkerhet. I Aftenposten i dag reises det spørsmål om rettssikkerheten, bl.a. i UNE, og det henvises til flere avslag i UNE som etter en ny runde i rettsapparatet har blitt gjort om til opphold. Også i saker som dreier seg om det spørsmålet jeg reiser i dag, kjenner jeg til at bl.a. konvertittfamilier har opplevd det samme, at et avslag i UNE ble gjort om til opphold. Det er interessant å se om disse dommene kan føre til en endring i UNEs praksis også når det gjelder konvertitter. Jeg vet ikke om justisministeren har gjort seg noen tanker om det.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2010-05-26:
«Ifølge mediene planlegger regjeringen å flytte dagens ankomstmottak for asylsøkere på Tanum i Bærum til det eksisterende Løren transittmottak på Sinsen i Oslo. Dette har skapt betydelig uro i lokalmiljøet. Refstad/Sinsen er et område som allerede i dag har betydelige sosiale utfordringer. Er statsråden enig i at staten ikke bør påføre Oslo enda flere utfordringer, og vil statsråden derfor ta initiativ overfor UDI slik at nevnte ankomstmottak ikke plasseres i Oslo?»
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2010-05-26:
Det var ikke noe overraskende i det svaret som ble gitt av justisministeren. Jeg registrerer at Oslo på nytt blir stemoderlig behandlet av denne regjeringen, og denne gangen går det faktisk igjen ut over Bjerke bydel, som først mister sitt lokalsykehus, som blir erstattet med et mottakssenter for asylsøkere. Jeg er ikke sikker på om jubelen står i taket heller hos Arbeiderpartiets representanter i bydel Bjerke, eller jeg vet den ikke gjør det. Det er litt overraskende at de ikke heller er tatt med på råd. I forrige uke var jeg på møte med Oslo politiforening, og de har en helt annen oppfatning enn det statsråden sier nå. De sier at det vil kreve betydelige ressurser – tilleggsressurser – for Oslo-politiet hvis det kommer et ankomstmottak i tillegg til det som nå er. Da må ressursene tas annetsteds fra, og det betyr dårligere rettssikkerhet for Oslos innbyggere. Så vil statsråden vurdere tilleggsbevilgninger i den midlertidige tiden dette ankomstmottaket skal være på Løren?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2010-05-26:
Her var det mange unøyaktigheter. At det ikke er mye kriminalitet oppe på Vestmarksetra, ved Tanum, er kanskje ikke så overraskende. Det er ikke så mange steder å begå kriminalitet der, hvis du ikke skal skyte en elg eller noe sånt. Men nå er Sinsen–Refstad et veldig belastet boområde allerede. Det er mange sosialklienter og mye kriminalitet i området der allerede. Det er mye fattigdom relativt sett i det området av Oslo. Jeg antar at statsråden ikke mener at asylsøkere er en ressurs i den forstand at de kommer med økonomiske midler som kan bidra til å pusse opp området der oppe, men altså bidrar negativt. Og dette gjør man helt bevisst. Man har også flyttet Veterinærinstituttet – en attraktiv institusjon – ut av Oslo. Man har en leder i Senterpartiet som driver en mobbekampanje mot Oslo, som innkalte til pressekonferanse for å mobbe Oslo, og så tar man altså 3 mrd. kr av Oslo-innbyggernes skattepenger og gir til distriktene. Dette er en regjering preget av distriktspolitikk, og egentlig er mitt spørsmål til statsråden: Er statsråden fornøyd med politikken som drives overfor Oslo, og spesielt Groruddalen?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-05-26:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Staten ved Landsbruks- og matdepartementet har solgt Møystad gård i Hedmark for 7 000 000 kroner. Prisantydning var 4 200 000 kroner. På generelt grunnlag står ikke dette i forhold til hva landets lokalpolitikere og administrasjon har å forholde seg til når man har en kjøper og selger som har blitt enige om en pris over takst/prisantydning. Salgsprisen må da reduseres for at myndighetene skal kunne godta denne i henhold til regelverket. Har staten en annen regel for sine salg?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-05-26:
Jeg takker statsråden for svaret. Rundt omkring i Norge står det ca. 40 000 tomme gårder/småbruk. Dette er gårder som det finnes kjøpere til, og det finnes selgere. Men på grunn av at myndighetene ikke godkjenner pris, blir det ofte ikke noe av salgene. Dermed får vi et forfall på bygdene ved at disse fortsatt blir stående tomme. Det er mange som reagerer når man ser at man med en takst på 4,2 mill. kr, kommer opp i en salgssum på 7 mill. kr., som i dette tilfellet her. Men jeg stilte bare spørsmål om denne saken på generelt grunnlag. Jeg vil ikke gå i detalj her, for det er en helt annen sak. Men det som er problemet, er at det, som sagt, finnes mange kjøpere, og det finnes mange selgere rundt omkring i Norge av gårder og småbruk der summen man blir enig om, er høyere enn taksten. Dermed godtar ikke myndighetene den summen. Det er det som er problemet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2010-05-26:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg tror jeg går tilbake til denne taksten, som er fra Hedmark Eiendoms hefte. Der står det altså en prisantydning på 4,2 mill. kr, det står ingenting om at boverdien kommer opp på 1,5 mill. kr. Det står ikke at det er en takst på 5,7 mill. kr, bare så det er sagt. Det står en prisantydning på 4,2 mill. kr, og staten selger for 7 mill. kr. Da får man et sprik på nærmere 70 pst., og hvis det hadde vært sånn rundt omkring i alle kommuner at man hadde godtatt en forskjell på 70 pst. i forhold til taksten, hadde det ikke stått nærmere 40 000 småbruk/gårdsbruk tomme i Norge. Da hadde de vært solgt, da hadde det vært lys i vinduene, da hadde det vært oppussing, de hadde drevet med et eller annet på de gårdene. Men sånn som den politikken er som føres i dag, er det dessverre ikke lys i vinduene.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-05-26:
Det gjelder selvsagt ikke andre regler for prisfastsettelse når staten står som selger av landbrukseiendommer, enn det gjør når andre står som selgere. Taksten på Møystad gård på 4,2 mill. kr, som ble utarbeidet i fjor sommer, ble gjort uten tillegg for boverdi. Siden eiendommen ligger i relativ nærhet til Hamar by og har to boligbygg med et totalt bruttoareal på over 700 m2, vil boverdien etter all sannsynlighet ligge på maksimal verdi, dvs. 1,5 mill. kr i henhold til rundskrivet fra februar i år. Etter første visning meldte megleren om uvanlig stor interesse, og allerede før andre visning var det kommet bud på 6,5 mill. kr. Departementet ba derfor megleren om å sette et tak for bud på 7 mill. kr samt å be budgiverne skrive om egne kvalifikasjoner og sine planer for eiendommen, for å sikre en best mulig videre drift av gården. Etter at dette var gjort kjent for interessentene, kom det tre bud på dette nivået. Jeg vil presisere at departementet her opptrer som selger på lik linje med andre selgere, og at det er lokale landbruksmyndigheter, dvs. kommunen, som etter gjeldende retningslinjer avgjør innenfor hvilket prisnivå det kan gis konsesjon. Departementet vil naturligvis rette seg etter det som kommunen finner å kunne godkjenne.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-05-26:
Det er riktig at det er et relativt stort antall gårder som det kunne være mulig å foreta en omsetning av. Jeg ønsker selvsagt at flere gårder omsettes. Vi har en prisreguleringsmekanisme som sikrer at vi får en pris på gårdsbruk som gjør at det skal være mulig å drive det videre som gårdsbruk. Det er en del av eiendomslovgivningen vår. Vi har nylig hatt endringer i dette regelverket gjennom retningslinjene for prisfastsettelse, bl.a. er boverdi oppjustert med 100 pst. Det er ingen formelle begrunnelser der det sies at det ikke skal gå an å omsette eiendommer, og i mange tilfeller er det slik at kommunene foretar en vurdering, og prisen som blir vedtatt av kommunen, blir den prisen som bestemmes. Det må være slik, fordi vi ønsker å prioritere dem som skal inn i landbruket framfor dem som skal ut av landbruket.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2010-05-26:
Jeg vet ikke om jeg skal tolke det slik at representanten Bredvold her ønsker seg priskontroll som system eller er motstander av priskontroll som system. Det som er tilfellet her, er at det er holdt en takst i fjor, eiendommen ble lagt ut for salg i år, og det kom umiddelbart inn et bud på 6,5 mill. kr. Det ble lagt en ramme på 7 mill. kr, det var tre bydere som bød 7 mill. kr, og samtidig ga en beskrivelse av hva de ønsket med eiendommen. En av de byderne er valgt ut. Så vil det gjennom ordinær prosedyre i kommunen bli foretatt en vurdering av det prisnivået, og staten vil selvsagt som alle andre selgere måtte forholde seg til det prisleiet som kommunen kommer fram til. Så er spørsmålet om dette er et riktig system. Ja, det er et riktig system, fordi vi på det viset prioriterer dem som skal inn i landbruket, framfor dem som skal ut av landbruket. Vi prioriterer ungdommen, vi prioriterer dem som skal drive videre framover.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
På vegne av representantene Robert Eriksson, Laila Marie Reiertsen, Vigdis Giltun og meg selv har jeg gleden av å fremsette representantforslag om evaluering av varslerparagrafen og virkningen av denne.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Vi er skjønt enige om mye av det som opprinnelig ligger i forslaget, så jeg skal ikke løfte opp det. Men mange her har nevnt CO2-renseprosjektene som en spesielt viktig tilnærming. Med de begrunnelsene som regjeringen har gitt for å utsette Mongstad, nemlig teknologiutfordringer, er det greit for markedet å vite regjeringens tanker. I dag i Vårt Land er miljøbevegelsen ute og sier at de vil ha rensing på Kårstø, når en ikke får rensing på Mongstad. Politisk rådgiver hos statsråden sier at det skal man ikke utelukke. Men tror statsråden selv at det er mulig å få til rensing på Kårstø før 2020, når regjeringen selv bruker teknologiutfordringer til å utsette Mongstad? Det er jo liten grunn til å tro at noen vil begynne å bygge et renseanlegg på Kårstø før man har sett om det funker på Mongstad. Derfor er spørsmålet: Tror statsråden det er mulig fra regjeringens side å jobbe fram et CO2-renseprosjekt på Kårstø før 2020?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Statsråden er sikkert kjent med at jeg ikke har den største troen på regjeringens handlekraft. Grunnen til at en tar spørsmålet om igjen, er jo at regjeringen ikke svarer på spørsmålet. Dette er vesentlig, for vi vet nå – det har vi ikke visst tidligere, men vi vet nå – at Gassnova flere ganger, første gang allerede i januar 2007, i hvert fall som er dokumentert, har anbefalt regjeringen å ikke ha to CO2-renseprosjekter på gang. Men det er likevel blitt brukt over en halv milliard kroner på å utrede og vurdere ting og tang i forhold til Kårstø-rensing. Når det gjelder tilliten til at regjeringen informerer korrekt – tilliten ut mot næringslivet i forhold til at pengene brukes på de rette prosjektene – så er det ganske avgjørende å vite om Kårstø vil være et spill for galleriet fordi regjeringen ikke er klar til å ta to kamper med miljøbevegelsen om to fallerte renseprosjekter, eller om en faktisk skjærer igjennom og sørger for at alle ressursene kanaliseres inn på det renseprosjektet som alle partiene står bak, nemlig på Mongstad. Derfor spør jeg igjen: Ville det ikke vært ryddig om statsråden bekjentgjorde hva som faktisk er teknisk mulig ifølge regjeringen å …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Det blir litt på siden av Høyres opprinnelige forslag, men det er likevel svært relevant i den debatten vi har hatt, fordi veldig mye av regjeringens troverdighet her bunner i CO2-renseprosjektet på Mongstad. Det er i hvert fall det største. La meg først kommentere representanten Serigstad Valens forsøk på historiebeskrivelse, som åpenbart er full av hull. For det er sånn at ja – SV er det første partiet som har vært med i en regjering der man i regjeringserklæringen har programfestet at man skal ha fullskalarensing av gasskraftverk fra dag én. Men den regjeringserklæringen viser seg ikke å være særlig mye verdt, for det har jo blitt bygd mange gasskraftverk i Norge, på norsk sokkel, uten rensing fra dag én. Det har blitt bygd mobile gasskraftverk i Midt-Norge uten rensing fra dag én. Og det ene fullskala gasskraftverket som har blitt bygd på norsk landjord under den rød-grønne regjeringen – det prosjektet kom under den rød-grønne regjeringen og ikke slik statsråden flere ganger har prøvd å gi inntrykk av, at det kom før de begynte å styre – står uten rensing. Og det blir rensing tidligst åtte år etter oppstart. Jeg vil minne om det samme som representanten Astrup tok opp, nemlig at da Bondevik-regjeringen fremmet klimameldingen, sto det nye krav der om at det skulle være rensing på alle nye gasskraftverk fra dag én. Det som står i Soria Moria-erklæringen, er altså ikke noe nytt. Det som er nytt, er at kravet ikke innfris, og det synes jeg er spesielt. Så vil jeg også minne om hva SV vektla da Stortinget behandlet gassmeldingen året etter, nemlig 2003. Da vektla nemlig SV, som ikke var med på å stille krav om rensing fra dag én i 2002, at CO2-renseteknologi var en umoden teknologi med store utfordringer og store kostnader. Og så prøver man i dag å framstille det som om man har vært forkjemper for CO2-rensing fra dag én. Problemet er at SV har vært imot bruk av gass – selv med rensing – og dermed ikke har vært en pådriver for å få til teknologi som gjorde det mulig. Så utfordrer statsråden Fremskrittspartiet på om vi vil være med på fullskala rensing på Mongstad. Det er verdt å merke seg de nyansene han selv trekker fram: hvis det er et godt prosjekt. Ja, hvis det er et godt prosjekt, så er Fremskrittspartiet med på det. Alle partiene på Stortinget var i 2007 enig i at en skulle prøve å få til CO2-rensing på Mongstad i 2014. Alle stilte seg bak ambisjonene. Forskjellen på Fremskrittspartiet og regjeringen var at vi ville ikke forplikte oss til å bygge et fullskalarenseanlegg i 2014 koste hva det koste ville. Det gjorde regjeringen. Vi sa at det ikke var smart, for du kan ikke vedta når du skal få et teknologigjennombrudd, du kan ikke vedta at CO2-rensing av Mongstad er et bedre tiltak enn andre mulige tiltak for de samme pengene. Da fikk vi mye kjeft. I dag ser jeg at statsråden sier akkurat de samme tingene, som om det er han selv som har båret det til torgs hele veien. Det er det ikke. Det er lov å snu, jeg er veldig glad for at statsråden har gjort det. Men jeg synes han skulle anerkjenne historien i denne saken, framfor å sette spørsmålstegn ved Fremskrittspartiets politikk.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Statsråden snakker som om Mongstad er et gammelt anlegg som eksisterte før regjeringen overtok, men det er et nytt rød-grønt anlegg, så det er et nytt punktutslipp. Men de logrer med halen for Statoil for å la dem få lov til å slippe ut CO2 så lenge de vil, mens alle andre aktører skal ha krav om rensing fra dag én. For å se om det er en logisk sammenheng i en ellers sprikende politikk fra regjeringen, er min utfordring til statsråden følgende: Nå har Statnett sagt at de gjerne kan bygge mobile gasskraftverk i Hordaland for å sikre kraftforsyningen til Bergen. Det er åpenbart et nytt anlegg. Vil statsråden da stille krav om rensing av dette anlegget, eller vil han være realistisk og ta det i bruk og frafalle krav om rensing på et slikt anlegg?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Jeg synes det er interessant å høre statsråden forsøke å ro seg i land i forhold til at én type gasskraftverk skal renses og en annen type ikke skal renses. La meg da prøve en tredje type: gasskraftverk på norsk sokkel. Er CO2-en der så farlig i statsrådens verden at den type gasskraftverk skal renses i framtiden, eller skal han fortsatt tillate bygging av gasskraftverk uten rensing der? Poenget med dette er bare å vise at regjeringens politikk ikke henger sammen. En velger ut enkelte områder som er symbolsk viktige, krever rensing, selv om de innrømmer på Mongstad at teknologien ikke er tilgjengelig, mens i alle andre sammenhenger der det bygges gasskraftverk – store og små – er det ikke krav om rensing. Men opposisjonen får masse kjeft hvis en ønsker å bygge den mest effektive form for gasskraftverk uten rensing i dag. Vi sier ikke at vi aldri skal rense i framtiden. Vi sier bare at vi får stille de samme krav som EU har om rensing, og da må en tilrettelegge for rensing på et senere tidspunkt. Men norsk sokkel – på hvilke nye kraftverk vil det være krav om rensing der?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Han svarte ikke på spørsmålet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Dette forslaget fremmet Fremskrittspartiet fordi vi ønsket å kunne styrke kraftsituasjonen når bruk av gasskraftverk anses som nødvendig, og for å få bort prinsipiell forskjellsbehandling i regelverket. Det er urimelig at et gasskraftverk på Mongstad kan få bygges uten krav om rensing ved oppstart, mens alle andre må ha det. Det viser også at regjeringens retorikk her ikke henger sammen, for en sier at det er greit med punktutslipp på CO2 på Mongstad, for da var det nødvendig for å redde regjeringens ære og overlevelse i 2006, men en later som at det ikke skal gjelde for andre. Det er uryddig. En krever altså bruk av en teknologi som en selv ikke klarer å vise til at fungerer, og som en på Mongstad har utsatt implementering av fordi en synes at det er problematisk. Man fraviker dette kravet når det gjelder norsk sokkel, eller når det gjelder Statnett. Så lenge statlige selskap, eller Statoil, ønsker å bygge gasskraftverk, er det ikke så viktig, mens hvis private aktører ønsker å bygge gasskraftverk, er det viktig å ha rensing ved oppstart. Til SV stiller jeg spørsmålet: Hva skjer med CO2-utslipp fra den gassen som Norge pumper fra norsk sokkel? Er det slik at hvis vi bruker den i andre land, har det ingen CO2-effekt, mens hvis den brukes i Norge, er det helt grusomt? Selvsagt er det ikke slik. Da vil jeg prøve å forklare representanten Serigstad Valen og statsråden hvordan kraftmarkedet fungerer. For det er nettopp slik at om en bruker gassen i Norge eller i EU, er helt irrelevant med tanke på de totale globale CO2-utslippene, så lenge ingen land renser. Men selvsagt er det slik at om en bruker den i Norge, så har en tilsvarende mindre å eksportere, men importbehovet for kraft blir også tilsvarende mindre. Det å kunne bruke kraften, eller gassen, i et kraftverk nær der den pumpes opp, gjør at en får større energieffektivitet ut av den. Enten kan en redusere importen av kullkraft fra andre land, eller så kan en eksportere mer norsk gass. Så vil det påvirke behovet for kullkraft i de landene som importerer den norske gassen. Den effekten har det uansett, det fortrenger kull så lenge kull er det marginale i kraftmarkedet – og det er det. Konklusjonen på denne debatten er at regjeringen forsvarer at den har en prinsipiell ulik behandling av like aktører. De krever en teknologi som de selv mener ikke er tilgjengelig. Norsk energipolitikk blir underlagt nasjonale CO2-rammevilkår i stedet for at man ser på energiforsyningssikkerheten som en nasjonal ting og klimapolitikk som en global ting. Det viser at uansett hva Kristin Halvorsen prøvde å kommunisere for fem år siden at 15 år med norsk gasskraftstrid er over, så lever den i beste velgående. For med en gang en nevner ordet gasskraftverk i denne sal, svartner det fullstendig i de logiske sammenhengene i regjeringens energipolitikk, og en klarer ikke å komme videre. Norsk gass er bra så lenge en eksporterer den, men det er grusomt når vi bruker den i dette landet. Det er en politikk jeg tar avstand fra, og jeg tror velgerne i 2013 også vil ta avstand fra det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
Jeg kan stille meg bak det meste som ble sagt fra forrige taler. Jeg vil bare legge til at det er i kommunenes egen interesse å bruke de energi- og miljøressursene en har, fornuftig. I så måte er det en grei påminnelse å ha et forslag som dette og en debatt som dette for å stimulere kommunene til å gjøre det. Samtidig synes jeg at vi skal unngå at en fra sentrale myndigheters side ender opp med å legge stadig mer press på kommunene i klimaarbeidet, mens regjeringen selv utsetter sin klimamelding og ikke minst overfor f.eks. Lindås kommune ødelegger fullstendig ethvert forsøk på å få et normalt CO2-regnskap etter at regjeringen har skrinlagt Mongstad-prosjektet. Samtidig er det viktig at en gjør kommunene i stand til å utføre de oppgavene som er fornuftige, og ikke minst at en gjør kommunene i stand til å utføre de oppgavene som sentrale myndigheter pålegger dem å gjøre. Vi kan ikke ha det sånn at en nasjonalt ikke klarer å forplikte seg til noe, ikke legger fram helhetlige stortingsmeldinger fordi en venter på utenlandske prosesser, samtidig som en forventer at en kommunalt har framdrift på disse områdene og gjør vedtak nærmest koste hva de koste vil. Fremskrittspartiet har derfor en merknad i denne innstillingen der vi ber om at Miljøverndepartementet sørger for at klimaplaner som nå lages i kommunene, blir evaluert – ikke nødvendigvis samtlige, men at et representativt utvalg av tilfeldige kommuner blir gjennomgått for å se at de planene som er lagt til grunn, og som det er blitt brukt mye tid på i mange kommuner, faktisk gir noe igjen, at ikke dette blir byråkratiske oppgaver som en gjennomfører uten at en egentlig får så mye igjen for de pengene og den tiden som lokale politikere bruker. Fra Fremskrittspartiets side mener vi det er, hvis en skal kutte CO2-utslippet og ta den delen av forslaget, en nasjonal og ikke minst global tilnærming som må til. Det å legge et stort press på kommunene har relativt liten nytte i forhold til hva de faktisk kan påvirke. Jeg vil også påpeke at det er mange områder der en fra sentrale myndigheter har store gap. For eksempel handler det om noe så enkelt som innkjøp av strøm, der alle i denne salen er veldig glad for at vi har fornybar energi i Norge, og mange tar avstand fra kjernekraft, og gasskraft også er svært problematisk, men det er veldig få statlige bedrifter eller kontorer som kjøper strøm med opprinnelsesgaranti. Sånne tiltak ville gjort regjeringens krav mer troverdige, når de er ute og forteller kommunene hva de skal gjøre, for da har man i hvert fall gått foran som et godt eksempel selv. Det gode eksempelet mangler mange steder. Regjeringen er veldig flink til å stille krav til kommunene uten å levere på egen hånd. Men alt i alt: Det er i kommunenes egeninteresse og i nasjonal interesse at en bruker sine energi- og miljøressurser på en god måte, og det å gjøre kommunene i stand til dette er noe også Fremskrittspartiet støtter.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
I dag er vi blitt tutet ørene fulle fra de rød-grønne partiene om at når regjeringspartiene bygger et gasskraftverk, så er det bra. Hvis opposisjonen foreslår et gasskraftverk, er det dårlig. Tilsvarende vet vi at regjeringen gjerne sender statsråder og får med kongefamilien hvis man skal åpne et gasskraftverk eid av norske aktører i utlandet. Men ønsker man å bygge det samme i Norge, stiller ingen. Og da får man også kjeft, for da er man klimabølle. Hvis regjeringen kan hjelpe u-land med å komme i gang med oljevirksomhet, er det bra. Hvis man kan komme i gang med oljevirksomhet langt fra fastlandet i Norge, f.eks. i Gråsonen mot Russland eller Jan Mayen, er det bra. Men hvis Fremskrittspartiet og Høyre ønsker å ha oljevirksomhet utenfor Vesterålen, er det plutselig galt for klimaet. Er det slik at CO2-utslipp blir bedre jo lenger vekk fra Norge de er?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-07:
I forbindelse med mitt forrige spørsmål fikk vi bekreftet at norsk kapital brukes til å tilrettelegge for oljevirksomhet i fattige land. Statsråden kommenterte ikke at Norge i stor grad bidrar med kapital til å bygge gasskraftverk i andre land, mens det altså er grusomt å gjøre det i Norge. Regjeringen skryter i sin retorikk av at de har en offensiv oljepolitikk. Til og med SV er med i merknader i komitéinnstillingen om at en skal opprettholde nivået i Norge. Men det jeg påpeker, er hykleriet – forskjellen mellom det regjeringen sier om andre partier, og det den faktisk gjør selv. Det siste er jo at Norge gjennom Verdensbanken er med på å finansiere et kullkraftverk i Sør-Afrika, samtidig som en opprettholder kullgruvedriften på Svalbard. Vil statsråden på noen måte bidra til at Norge kutter kulldriften hvis det går ut over klimaet, eller mener han at det er en fornuftig politikk å opprettholde kullgruvedrift så lenge det er de rød-grønne som administrerer den?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-07:
Det er mange prioriteringer som er gjort opp gjennom historien av skiftende regjeringer hvor hensynet til verdens klima ikke akkurat har vært det førende. Men Høyre har ingenting å komme med, ingenting å vise til, på klimafeltet. Man snakker om noen forslag om energieffektivisering som er reist i opposisjon. Man har noen påstander om grønne sertifikater, men det var åpenbart veldig langt fra noen avtale som var i nærheten av å kunne signeres den gangen, tvert imot, de tyngste avklaringene om byrdefordeling lå igjen. Det skjedde absolutt ingenting med bevilgningene til fornybar energi og teknologiutvikling på dette området under den forrige regjeringen. Den rollen som Norge har internasjonalt, har noen vært inne på. Opposisjonen støtter det som gjøres. Det er fint, men det ble et annet driv også over Norges internasjonale klimaengasjement med denne regjeringen. Alle som så hvilken rolle Norge spilte både før, under og ikke minst i innspurten av København-toppmøtet, må anerkjenne det. Og selv om jeg hører til dem som sterkt mener at vi trenger en offensiv klimapolitikk for innenlandske kutt, bl.a. fordi det fører til teknologiutvikling, kommer jeg likevel aldri til å være med på en beskrivelse av at utenlandske kutt på en eller annen måte er mindreverdig. Regnskogsatsingen, som representanten Astrup avla en visitt, er utrolig viktig for tillitsbyggingen mellom nord og sør. Representanten Meling håpet og trodde på enighet og fryd og gammen her i dag, men det er grenser for hvor mye moralisering over klimapolitikken man skal måtte tåle fra et parti som har utrettet fint lite. Én ting er hva en sier i debattene som handler om klima, som handler om miljø. Men ta en prat f.eks. med Høyres egne folk i transportkomiteen. Det er nok å se på alle de OPS-prosjektene man vil legge inn i Nasjonal transportplan, og som vil bidra til kraftig økt veitrafikk. Det bekymrer meg. Høyre er et av de partiene som var med på klimaforliket og de tingene som ble sagt om behovet for reduserte utslipp fra veitrafikken der, men senest for noen dager siden gikk Høyre og Fremskrittspartiet sammen i innstillingen om Bergensprogrammet og advarte kraftig mot bruk av køprising som virkemiddel. I hele vinter har vi hatt Høyre-politikere på denne talerstolen – representanten Røbekk Nørve har det blitt referert til – som har ropt på å sette i gang sterkt forurensende mobile gasskraftverk i Midt-Norge av prishensyn, selv om vi vet at effekten på prisen ville vært minimal. Hadde man gjort en sammenligning av hvor store CO2-kutt denne regjeringen totalt sett har bidratt til, med det den forrige bidro med, tror jeg de fleste vet hvordan den ville sett ut. Det er tross alt det som teller, og det gir absolutt ingen grunn til desperasjon fra denne representantens side.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-07:
Jeg må si at denne debatten er av de mer interessante vi har hatt i denne salen på en stund. Jeg registrerer at Høyre er opptatt av den himmelvide forskjellen det visstnok skal være på ikke å stille krav til rensing kontra ikke å stille krav til rensing fra første dag. Men Høyre har presentert svært få tanker om når det eventuelt skal kreves. «På et senere tidspunkt», står det i innstillingen. Når er det? Når utbygger sier at de er klare? Jeg tviler på at det vil være mange som rekker hånda i været frivillig. Når gasskraftverket nærmer seg slutten på levetiden sin, er det da man skal stille det kravet? Jeg tror at representanten Meling, i likhet med meg selv, har fantasi til å se for seg alle de diskusjonene – alle de debattene – som da vil oppstå. Vi har et eksisterende kraftverk, det er krevende å koble til, ikke mulig å koble til nyeste teknologi. Skal vi virkelig stille krav om gammeldags, dyr rensing nå som gasskraftverket har levd halve levetiden sin? Det er den typen diskusjoner. Og når Høyre ikke har noen tanker om krav, men tvert imot har vist at de glir bort fra sitt gamle standpunkt om rensing fra dag én, som de sto for for åtte år siden, så har jeg ingen tro på at det vil bli noe krav av betydning. Med Høyres retorikk i replikkvekslingen med statsråden kan man spørre seg om hvorfor Høyre vil rense i det hele tatt. Det må jo framstå som ganske bortkastede penger. Det lyder også noe hult når representanten Røbekk Nørve forsikrer om at Høyre er opptatt av klima. Teknologiutviklingsperspektivet i dette, som man var så opptatt av i første sak, er i hvert fall ikke lenger særlig viktig i denne debatten. Det er jo nærliggende å spørre Høyre om de tror det blir mer eller mindre urensede gasskraftverk i Norge med dette forslaget. Så må jeg også si at Kristelig Folkepartis forsøk på å angripe posisjonen på en sak hvor vi er helt enige, framsto som ganske underlig. Men jeg velger å la det ligge. Jeg er først og fremst glad for og tar det som et uttrykk for at det bare er to partier som vil ta to steg tilbake i denne saken og fravike kravet om rensing fra dag én. Representanten Solvik-Olsen sier at de rød-grønne ikke har forstått Fremskrittspartiets politikk. Det er meget mulig, den er ikke alltid så enkel å forstå. Men jeg hører i hvert fall Solvik-Olsen argumentere med at har du utslipp ett sted, så er det helt greit å ha det alle andre steder også. Og én ting er helt sikkert, at du løser ikke klimaproblemet med den tilnærmingen. Så må jeg beklageligvis bare registrere at til tross for innstendige oppfordringer er Høyre ikke i nærheten av å prøve engang å gi oss et svar på hvor de skal ta de klimakuttene som skal kompensere for økte gasskraftutslipp.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-07:
Billedbruken i denne debatten når stadig nye høyder. Representanten fra Kristelig Folkeparti prøvde tidligere i debatten å forklare at det å sammenlikne epler og pærer ikke er lett, og det er det helt sikkert ikke. Men det å sammenlikne gasskraftrensing med gasskraftrensing bør være en overkommelig oppgave, også for Kristelig Folkeparti. Jeg er, som sagt, veldig glad for at Kristelig Folkeparti sammen med posisjonen er med på å stille krav om rensing fra dag én, og på den måten er med på å isolere Høyre og Fremskrittspartiet som de eneste partiene som vil ha mer urenset gasskraft i Norge. Det er bra. Så forsøker representanten Astrup å klargjøre hva Høyre egentlig mener om rensing en gang i framtiden. 2020-målsettingen skal stå fast, sier han. Det er også betryggende å høre. Det er greit at man som en konsekvens av det må ha ambisjoner om rensing innen 2020, men det er ganske rart å begynne med å skulle bygge ut mer urenset gasskraft. Det må i hvert fall være lov til å si at man ikke gjør det noe lettere for seg selv på den måten. Så må jeg oppi all kritikken som har vært mot Høyre i dag, si at det er fint å observere at de nå sier at man må lytte til Gassnova. Det er nye, men veldig velklingende toner derfra. Representanten Astrup etterlyser konkrete tiltak. Jeg kan godt bruke tid på å ramse opp: Europas strammeste kvotetildeling, innstramming av bygningsforskriften, tredobling av bevilgningene til fornybar energi og energieffektivisering, omlegging av bilavgifter, åtte sentre for miljøvennlig energi som kom i fjor, dobling av bevilgning til kollektivsatsing i de store byene, fjernvarmesatsing, og nå sist 500 mill. kr til klimateknologi. Det finnes flere punkter, men det er ikke det viktigste i denne debatten. Når jeg likevel velger å gjøre denne oppramsingen, er det fordi det blir veldig rart å framstille det som at det å føre en klimavennlig konsekvent politikk, er det samme som å stemme for Høyres ganske løsrevne Dokument nr. 8-forslag fremmet i opposisjon.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-07:
Jeg hadde egentlig ingen planer om å ta ordet i denne saken. Både representantene Sande og Sund og statsråden har holdt gode innlegg om de rød-grønnes holdning til riksantikvaren og hans viktige rolle. Men etter at Fremskrittspartiets Oslo-politikere kastet seg inn i debatten, føler jeg at jeg er nødt til å si noe. Jeg kan i grunnen forstå at Fremskrittspartiet blir irritert over at riksantikvaren blander seg inn og snakker om at kulturhistoriske verdier forstyrrer de markedsøkonomiske kalkylene. Men når riksantikvaren går inn, er det med bakgrunn i Lambda – dette museet i tolv etasjer med knekk på som vil slå i hjel hele Bjørvika hvis det blir bygd slik som det er prosjektert. Den innsigelsen har gitt byrådet en ny mulighet for vurdering, og det er en mulighet som byrådet burde være glad for. Gå ut og snakk med folk i byen vår. Det er svært mange av våre innbyggere som gir uttrykk for at dette vil de ikke ha. De føler at riksantikvaren reiser en innsigelse på vegne av dem. Når Fremskrittspartiet fnyser av begreper som siktlinjer og snakker om markedsøkonomi, hva er det da vi snakker om? Vi snakker om hvordan vi tar vare på ruinene av det som var Norges opprinnelige hovedstad. Det perspektivet er fullstendig borte når Fremskrittspartiet og Høyre snakker i salen her i dag. Det er en skam hvordan den arven har blitt behandlet fram til Middelalderparken ble en realitet. Man har gjort noen forsøk, bl.a. gjennom vannspeilet, på å gjenskape det som var et opprinnelig vannskille. Nå blir dette liggende bak en vegg uten kontakt med sjøen og Akershus festning. Dette handler om veldig mye mer enn pen utsikt. Når riksantikvaren tar dette opp, gjør riksantikvaren jobben sin. Her er det ikke snakk om å verne noe som helst, men å klare å ha en bevissthet rundt byens kulturhistoriske arv når man bygger noe som er helt nytt. Dette er også en nasjonal kulturhistorisk arv. Se bare på hvordan Trondheim, f.eks., klarer å bygge en identitet rundt det opprinnelige Nidaros. Jeg mener at det er synd at de partier som styrer Oslo, ikke ser det, men reagerer med å skulle ta fra riksantikvaren makt fordi man ikke liker hva han sier. Det mener jeg er grunnleggende udemokratisk.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-07:
Hvis statsråden gjerne vil stille spørsmål, så går det jo an å ordne det ved et valg, men det må altså skje først. Da kan vi bytte roller. Jeg vil gjerne stille et spørsmål til statsråden som ikke går på Mongstad – det blir han sikkert glad for – men på dagens virkemiddelapparat, som i hovedsak er Enova. Da spør jeg om statsråden er enig i at Enova ikke er et målrettet nok virkemiddel for å utløse den type teknologi som vi her snakker om, i kommersialiseringsfasen. Og hva er statsrådens vurdering av den kraftige kritikken som Riksrevisjonen har fremmet overfor Enova når det gjelder byråkrati, hvor transparent det er, og hvilken effekt virkemidlene som Enova har til rådighet, har.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-07:
Det er interessant, når det fremmes et offensivt forslag om hvordan vi skal bidra til å kutte klimagassutslipp i Norge, at Høyre kritiseres for at vi ikke er miljøvennlige nok på andre områder. Jeg skjønner at regjeringspartiene har et sterkt behov for å få oppmerksomhet bort fra egen politikk og egne resultater. Her har man altså utsatt klimameldingen, slik at det tidligst kommer tiltak ut fra klimameldingen i statsbudsjettet for 2013, i realiteten. Det haster åpenbart ikke å redde verden likevel. Vi har utsettelser på Mongstad i minst fire år i et nedskalert prosjekt, og dette er da regjeringens prestisjeprosjekt. Høyre har fremmet en rekke offensive forslag. La meg også minne om at vern av regnskog, som jo er det eneste området hvor regjeringen virkelig lykkes, var et forslag fra Høyre i forbindelse med klimaforhandlingene. Det er et utmerket forslag, fordi det er billig og effektivt å verne regnskog for å få ned utslippene, og jeg synes regjeringen så langt har gjort en meget god jobb på det området. Men på alle andre områder har man altså ikke lykkes. Jeg minner også om at det var vi som foreslo at man skulle slette noen av kvotene i det europeiske kvotehandelsmarkedet, fordi vi vet at det vil gi umiddelbar effekt med hensyn til å redusere utslippene. Vi har foreslått konkurransedyktige rammebetingelser i hjemmemarkedet for biodrivstoff, vi vet jo alle hva regjeringen mener om det. Vi har foreslått i dag dette fondet for klima- og miljøteknologi, som regjeringspartiene stemmer ned. Vi har kommet med forslag som går på energieffektivisering – med klare mål og konkrete tiltak, som virkelig vil ha effekt på energieffektivisering – som regjeringspartiene har stemt mot. Vi har foreslått mer småkraft, mer vannkraft, avgift på forbrenning og dobling av deponiavgiften. Det siste er delvis innfridd nå, men så sent at veldig mange av de kontraktene som var i markedet, er gått til Sverige, dessverre, og klimagevinsten av det er heller tvilsom. Så jeg mener at her har Høyre ingenting å skamme seg over, mens regjeringen kanskje burde gå mer i seg selv før de retter pekefingeren mot andre.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-07:
Jeg skal være kort. Representanten Marthinsen har mange muligheter i dag til å stemme for offensive forslag fra opposisjonen på miljøområdet. Jeg håper hun benytter den sjansen. La meg bare kort si om Bondevik II-regjeringen: Det er vel ingen regjering som har gitt så mange konsesjoner til vannkraft som Bondevik II-regjeringen gjorde. Det var Høyre som tok initiativ til å innføre CO2-avgift på norsk sokkel, som er det enkelttiltaket som har gitt det største bidraget til reduserte klimagassutslipp i Norge. Det er greit å ha det i hodet. Det er vel ingen som har vernet så mye skog i Norge som det Børge Brende gjorde da han var miljøvernminister. Når det gjelder veitrafikk, vel, se til Oslo, styrt av Høyre og Fremskrittspartiet: Veitrafikken går ned, kollektivandelen øker dramatisk. Det mener jeg er et resultat av fornuftig miljøpolitikk med Høyre i forsetet.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-07:
Det kommer mange påstander om at det er motsetninger mellom Høyres klimapolitikk på den ene siden og Høyres energipolitikk på den andre siden. La meg en gang for alle tilbakevise det. Det er åpenbart slik at det tar litt tid for noen å få det med seg. Høyre står fast på klimaforliket, og jeg vil nesten si i motsetning til regjeringen, da det jo ikke skjer noen ting for at de skal oppfylle klimaforliket. Jeg blir ganske provosert over den kritikken som blir Høyre til del, når da klimameldingen er utsatt, og vi ikke får noen konkrete tiltak før i 2013. Vi har foreslått i dag igangsetting av samfunnsøkonomisk lønnsomme tiltak. Det fikk ikke regjeringspartienes støtte. Jeg minner om det. Så vi står på klimaforliket, og det betyr at vi forutsetter at rensing må på plass innen 2020 på nye gasskraftverk i Norge, alternativt at vi må implementere og kompensere med andre tiltak dersom teknologien fremdeles ikke er tilgjengelig. Men vi må jo forutsette at når det var mulig så sent som i 2009 å ha anbudsrunde, eller i hvert fall tanker om å ha anbudsrunde, på rensing av Kårstø, er det også mulig å rense et nytt gasskraftverk i 2020. Forutsetningen vår er altså ikke rensing fra dag én, men at det blir rensing – ikke nødvendigvis fra dag én fordi teknologien ennå ikke er tilgjengelig, men selvfølgelig skal vi ha rensing. Dette har vi støttet hele veien. Og dette er vi helt enige om i hele partiet. Jeg bare forsikrer om det også. Så er det også sånn at et gasskraftverk på land i den delen av landet som kan kompensere for offshore gasskraft, vil være god klimapolitikk på nettoen. Det bør man også tenke litt over. Det hadde vært enda bedre med vannkraft, men vi har fremmet forslag, som har blitt nedstemt i denne sal, om mer vannkraft i dette landet. Det hadde vært enda bedre med småkraft, men la oss si det sånn, at der har jo bransjen selv omtalt dette hus som skammens hus. Det var regjeringens tvilsomme ære. Så vi er krystallklare på at vi skal satse på fornybar energi, og ikke skal ende nest nederst, kun med Tyrkia bak oss, på oversikten over hvem som er best på fornybar energi i Europa. Vi er for mer vannkraft, vi er for mer småkraft. Vi er også for at vi skal kunne bygge gasskraftverk i de delene av landet der det er behov for det, med rensing til slutt. Og det er klart at på marginen importerer vi kull, og erstatter vi det med gass, er det også god miljøpolitikk. Det tror jeg nok også representanten Serigstad Valen kan slutte seg til.