Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2013-04-16:
Den saken Stortinget har til behandling i dag, innebærer lovendringer i deltakerloven og fiskeriforbudsloven. Regjeringen har foretatt en grundig etterkontroll av deltakerloven med sikte på å oppdatere og forenkle regelverket. Forenkling er som kjent et stort satsingsområde for denne regjeringen, og det har vært et av målene med arbeidet. Gjennomgangen har også vært gjort med sikte på å vurdere om loven virker etter sin hensikt. Noen av de foreslåtte endringene er rene oppdateringer og flyttinger fra en lov til en annen. Høringsinstansene har gjennomgående vært positive til regjeringens forslag, og det er gitt uttrykk for at arbeidet må ses på som en fornying av regelverket. Komiteens flertall mener at forslagene som fremmes i proposisjonen, er i tråd med dagens fiskeripolitikk i praksis. La meg innledningsvis slå fast at plattformen i Senterpartiets fiskeripolitikk ligger fast. Det gjør den også for regjeringen. Fiskereid flåte er et bærende prinsipp, og fiskeriressursene skal komme kystbefolkningen til gode. Aktivitetskravet ligger fast. Det samme gjelder bostedskrav og fylkesbinding, i motsetning til det Høyre står for i denne debatten. Det var interessante runder vi hørte fra Høyre i stad, og det skal vi utfordre nærmere på. Fylkesbinding er viktig for å beholde ressursgrunnlaget i nord. En samlet komité er opptatt av forutsigbarhet for næringen og et regelverk som er tilgjengelig og forståelig for både forvaltningen og næringen. Dette understrekes i merknadene til saken. Det er bred enighet om at en kombinasjon av dyktige og framtidsrettede næringsutøvere og en ansvarlig, tydelig og streng forvaltning med fokus på miljømessig bærekraft har bidratt til at Norge i dag framstår som en av verdens fremste sjømatnasjoner. Deltakerloven ble vedtatt i 1999 og erstatter tidligere lover som har regulert deltakelsen i fiske og fangst. Lovens formål er dels å tilpasse fiskeflåtens fangstkapasitet til ressursgrunnlaget for å sikre en rasjonell og bærekraftig utnyttelse av de marine ressursene, i tillegg til å øke lønnsomheten og verdiskapingen i næringen og gjennom dette trygge bosettingen i kystdistriktene og legge til rette for at høstingen av de marine ressursene skal komme kystbefolkningen til gode. Fiskeriforbudsloven regulerer adgangen til å drive fiskeriaktivitet i norsk territorialfarvann utenom Svalbard for personer som ikke er norske statsborgere eller er likestilt med norske statsborgere. Blant regjeringens forslag i denne proposisjonen er en hjemmel til å fastsette forskrift med nærmere regler om når tillatelser til å drive ervervsmessig fiske kan avslås ut fra hensynet til fiskeflåtens distriktsmessige fordeling, ut fra hensynet til ressursgrunnlaget eller ut fra lovens formål for øvrig. I dag er det først og fremst gjennom kjennskap til relevant forvaltningspraksis at aktørene kan beregne på forhånd om en søknad vil bli avslått ut fra nevnte hensyn. En endring som her er foreslått, vil altså gi aktørene økt forutsigbarhet og må anses som en bedring av loven. Regjeringen mener fortsatt at nordnorsk eierskap er viktig for å sikre råstofftilførselen til foredlingsanlegg i landsdelen, og vil medvirke til å opprettholde et fiskerimiljø. Det er et mål for Senterpartiet og de rød-grønne å legge til rette for en moderne fiskeflåte. En moderne fiskeflåte er miljøeffektiv og klimavennlig – og bidrar til bedre arbeidsmiljø og bedre fangstmetoder. Forslaget om å tillate bruk av leiefartøy ved kontrahering av nybygg vil være et godt bidrag til å modernisere flåten i så måte. Regjeringen har også foreslått å harmonisere straffebestemmelsene i deltakerloven med den nyere havressursloven, fordi det er naturlig å ha et likt reaksjonsregelverk i disse sentrale fiskerilovene. Bakgrunnen for å drive fiske som næringsaktivitet er økonomisk gevinst. De fleste som driver fiske som næringsaktivitet i Norge, driver lovlydig og er dyktige næringsaktører. Fisk omfatter viktige verdier og innebærer dermed store profittmuligheter. Regjeringen har de senere år hatt økt oppmerksomhet rettet nettopp mot økonomisk kriminalitet. Grenseoverskridende og organisert kriminalitet slås hardt ned på av norske myndigheter, men også av det internasjonale samfunnet. For å kunne samarbeide med andre land i kampen mot organisert kriminalitet er det i noen tilfeller avgjørende at strafferammen for organisert fiskerikriminalitet møter kravene i internasjonalt regelverk. Lovendringen i seg selv er ikke et signal om endring av normalstraffenivået. Gjennom å heve strafferammen for grove brudd på havressursloven tar regjeringen et viktig grep for å beskytte norsk fiskerinæring. Jeg presiserer: Mindre overtredelser regnes ikke som grove brudd på havressursloven.