trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Petter Eide (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-11:
Denne saken kan kanskje minne litt om den foregående. I utgangspunktet var jeg litt skeptisk til at Norge skulle låne ut politi i forbindelse med Frontex. Det betyr ikke at vi er imot Frontex, vi er for Frontex, men det handlet om hvordan dette skulle gjøres. Vi hadde en rekke spørsmål til Justisdepartementet som vi ønsket å få avklart før vi kunne gå inn for denne ordningen. Jeg skal veldig kort ta de spørsmålene, men jeg kan gi konklusjonene med en gang. Jeg synes svarene fra Justisdepartementet var tilfredsstillende, slik at vi nå med utgangspunkt i det vil akseptere ordningen. Det som var mest maktpåliggende for oss å få klarhet i, var: Hvem har det juridiske ansvaret for det norske personellet som blir utlånt? Vil det være kommandolinjen i det vertslandet de er i, eller vil det være i Norge? Svaret vi fikk var tydelig. Det er Norge som har ansvaret. Hvis norsk politi gjør noe galt, om det er en eller annen type overgrep eller noe annet, står vedkommende til ansvar i Norge. Det er en viktig avklaring. Slik er det ikke alltid. For eksempel når man har felles kommandolinjer i Forsvaret, i militæroperasjoner, er det ikke nødvendigvis tilsvarende som gjelder. Så stilte vi spørsmål om maktanvendelse. Det kan minne litt om den debatten vi hadde i stad, om forholdet mellom Norge og Sverige: Er det slik at norsk politi kan få en ordre om våpenbruk som kanskje bryter med norsk våpeninstruks? Det var vi bekymret for. Svaret vi fikk, var veldig tydelig: Norsk politi kan ikke bruke våpen som går utover det som er vanlig i Norge, utover det som er norsk våpeninstruks. Hvis det er personell som skal lånes ut til Frontex-kontroll i Norge, er det på tilsvarende måte våpenbestemmelser for Norge som skal gjelde for utlånt personell, selv om de fra sitt hjemland har andre typer våpenregulering og våpentillatelse. Det er de norske reglene som gjelder. Det er en svært viktig avklaring, for det betyr at dette ikke nødvendigvis vil føre til en utglidning av våpenbruk i Norge. Jeg vil bare avslutningsvis si at det var helt avgjørende for oss å stille de spørsmålene. Svarene vi fikk, var veldig grundige og vil også følge denne saken i framtiden. I svarene vi fikk, har departementet også klargjort det formelle grunnlaget for måten dette skal håndteres på. Det er jeg godt fornøyd med, og vi kan med det som utgangspunkt støtte denne ordningen.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Jeg er enig i at det framstår som urimelig dersom vergehaver ikke får erstattet verdien som vergen har underslått. Jeg er opptatt av å finne en god løsning for disse tilfellene. Uenigheten i denne saken gjelder egentlig hvilken framgangsmåte vi nå skal velge. Representantforslaget, og komiteens tilråding, som er fremmet av medlemmene fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, er meget vidtrekkende. Man har riktignok gjort noen avgrensninger: Tapet må være økonomisk, den aktuelle handlingen må være kriminell eller uaktsom, og ordningen skal gjelde minst tre år tilbake i tid. For meg er det uklart hvorfor forslagsstillerne og komiteens flertall har valgt akkurat disse avgrensningene. Det er nærliggende å tro at det kan ha en sammenheng med de konkrete underslagssakene som var bakgrunnen for representantforslaget. Men det er flere veier til mål, og man bør helst velge en vei som ikke har uønskede virkninger. Forslaget som behandles i dag, kan bl.a. skape forventninger om utvidelse av statens erstatningsansvar på flere områder. Jeg mener derfor at man må trå svært varsomt og tenke seg godt om. En rekke forhold må vurderes, og det må gjøres avgrensninger og beregninger av økonomiske og administrative konsekvenser. Ikke minst er det viktig å tenke gjennom om forslaget kan ha uønskede følger. For å gjøre det litt mer konkret nevner jeg uønskede følger som forslaget kan få hvis det ikke blir justert. Forslaget vil omfatte alle verger, også verger som er i nær familie med vergehaver, f.eks. et barn. Dersom vergen som har underslått midler, også er arving av den samme vergehaveren, kan man risikere at den kriminelle vergen blir sittende igjen med erstatning fra staten, og det kan skje hvis vedkommende arver vergehaver og man ikke har klart å søke regress for tapet. Det er vel ingen som mener at en verge som har opptrådt uaktsomt, skal belønnes på en slik måte. Det er hevdet at regelen også vil kunne bli svært vanskelig å håndtere i praksis. Det kan f.eks. være utfordrende å fastslå om man står overfor et underslag, eller om det er gjennomført forskudd på arv etter anmodning fra vergehaver. Det er derfor ingen grunn til at man skal haste gjennom og fatte et vedtak, for det kan få uante konsekvenser. Departementet har derimot satt i gang et arbeid med å utrede mulige alternative løsninger. Én av løsningene kan være en privat forsikringsordning, slik det gjelder for advokater, herunder advokatverger. Det er et alternativ jeg mener vi må se nærmere på. Dette arbeidet og denne utredningen bør fullføres før man har låst seg til en bestemt løsning. Ufullstendig eller manglende utredning øker også risikoen for at det blir fattet beslutninger som er uheldige, og som kan ha uønskede virkninger. Jeg er derfor opptatt av at vi må tenke helhetlig og prinsipielt og komme med de løsningene som også harmoniserer med resten av rettssystemet. Jeg mener derfor at det ikke vil være forsvarlig å konkludere med at det skal opprettes en ny statlig erstatningsordning i tråd med dette representantforslaget.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Som jeg nettopp nevnte fra talerstolen, er departementet nå i gang med å utrede en ordning som gjør at vi bedre kan beskytte vergehaveren, slik at vi kan unngå slike tilfeller. Jeg tror tanken i representantforslaget er veldig god, og jeg tror uenigheten her i stor grad dreier seg om hvordan vi skal gjøre det. Vi mener at forslaget fra flertallet i komiteen er litt for vidtrekkende, og det skaper også flere typer problemstillinger, f.eks. når det gjelder skyldkravet. Kriminell eller uaktsom? Er det da slik at det må foreligge en dom? Det er f.eks. litt vanskelig å få en dom for uaktsomt underslag i og med at skyldkravet der er forsett.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Det er nettopp en av problemstillingene som gjør at vi ønsker å bruke lite grann tid på denne utredningen. Representanten belyser en viktig problemstilling, for veldig mange av vergene rundt omkring i Norge i dag er f.eks. barn eller barnebarn av vergehaver, og de aller, aller fleste gjør en kjempejobb for dem – og for ganske lav betaling. Vi må ikke glemme at det er rundt 63 000 saker årlig, og de aller fleste av dem går bra, men vi må finne et instrument som gjør at vi kan håndtere det slik at vergehaverne ikke får store problemer i de sakene som ikke går så bra. Det krever nok at man tenker seg litt bedre om enn det dette representantforslaget gir uttrykk for, og at man får en ordentlig utredning av det, slik at når vi kommer med en løsning, er det en forsvarlig og god løsning for alle parter.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Nå er vi i gang med informasjonsinnhenting fra Statens sivilrettsforvaltning. Det er et omfattende system vi snakker om. Det er ganske stor variasjon fra verge til verge når det gjelder hva slags nivå man er på. Noen er profesjonelle og har ganske mange vergeoppdrag. Noen av dem som opererer, er advokater, og de er da bundet av advokatforskriften og har forsikring gjennom det. Det er en god del man er nødt til å undersøke, og det er nettopp derfor jeg mener det ikke er forsvarlig å vedta representantforslaget i dag, fordi dette krever nærmere utredning, og det er litt for tidlig å si når vi kan komme tilbake til Stortinget med eventuelt et nytt forslag.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Denne ordningen har vært en god stund, men det er utfordringer med det som er forslagsstillernes beskrivelse av forslaget. Forslaget er egentlig ganske – hva skal man si – presist. Det gir en ganske konkret anvisning om hvor langt tilbake det skal gjelde, det gir en konkret anvisning om hva som skal være skyldkravet. Jeg mener at dette forslaget ikke er godt nok utredet. Og når jeg sier at det har ingen hast, mener jeg det på den måten at det ikke har så bråhast at man skal fatte et vedtak som kan bli upresist – det er ikke upresist – og som kan få utilsiktede konsekvenser. Det tror jeg ingen i Stortinget nå ønsker. Jeg tror alle her nå ønsker at vi skal få til en god ordning for dette. Det skal departementet utrede.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Jeg vil egentlig vise til forslaget. Forslaget sier at man raskt må etablere en ordning der man «sikrer at vergehavere som er påført økonomisk tap på grunn kriminelle eller uaktsomme handlinger fra vergen, holdes skadesløse». Og bare der er det f.eks. slik at det er krav om at man må ha en dom. Det må man jo gjerne ha for å kunne fastslå at det har foregått en kriminell handling. Men da kommer problemet med hva som er uaktsomme handlinger. Hvordan skal man ha et beviskrav om at noe er foretatt i uaktsomhet? Ved f.eks. underslag er det ikke slik at man har en regel om uaktsomt underslag. Det viser bare litt av problemstillingen med dette forslaget, at det ikke er modent nok til å kunne bli behandlet i Stortinget i dag. Og det er jo det som er spørsmålet – om det kan behandles i dag. Derfor mener jeg at det er mer forsvarlig at departementet utreder og kommer tilbake, eventuelt med et nytt forslag.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Stortingets rettferdsvederlagsordning er Stortingets egen vederlagsordning, der enkeltpersoner som har kommet særlig uheldig ut i møte med det offentlige, kan søke om en skjønnsmessig kompensasjon. Ordningen er basert på sedvane og er ikke nærmere regulert i formelle regler. Det er Stortingets eget rettferdsvederlagsutvalg som treffer vedtak i sakene. Det ble oppnevnt et nytt utvalg fra 1. januar 2018. Utvalget består nå av leder og tidligere førstelagmann Arild O. Eidesen, nestleder og sorenskriver Kari Johanne Bjørnøy, medlem og stortingsrepresentant Lise Christoffersen fra Arbeiderpartiet og medlem og stortingsrepresentant Bente Stein Mathisen fra Høyre. I løpet av 2018 ble det avholdt elleve møter i utvalget og avgjort 323 saker, mot 380 saker i 2017. Dette er en nedgang i avgjorte saker på 15 pst. Det ble i 2018 utbetalt 20,2 mill. kr i rettferdsvederlag fra staten, noe som er 1,3 mill. kr mindre enn i 2017. Lavere samlet utbetaling skyldes i hovedsak at utvalget har behandlet færre saker. Årsaken til nedgangen i antall behandlede saker er i hovedsak at det har kommet inn noe færre søknader i 2018. Totalt ble det mottatt 429 søknader om rettferdsvederlag, mot 448 i 2017, og dette utgjør en nedgang på 4 pst. fra i fjor. Nedgangen skyldes bl.a. at det mottas færre søknader etter særordningen for tidligere barnevernsbarn. Nedgangen i antall søknader etter denne særordningen er naturlig, ettersom de aller fleste har fått behandlet sine saker. Når det er flere som har reagert på at bevilgningene til denne ordningen har blitt noe redusert, har jeg bare lyst til å si at det rett og slett er en naturlig konsekvens av at man har justert anslaget for hvor mye man kommer til å betale ut. Men bevilgningene ligger fortsatt over det som ble betalt ut for fjoråret. Jeg vil bare minne om at dette er en rettighetsbasert ordning, slik at det ikke er en aktuell problemstilling at noen ikke får utbetalt erstatningen man blir tilkjent, dersom bevilgningene skulle vise seg å være for små.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Norges institusjon for menneskerettigheter, NIM, har en sentral rolle i arbeidet med å fremme og beskytte menneskerettighetene i Norge. Siden NIM ble etablert ved lov i 2015, har institusjonen vært en sterk faglig aktør og en tydelig stemme. NIM gjør for det første et viktig arbeid med å formidle og gi informasjon om Norges menneskerettslige forpliktelser, og bidrar dermed til økt kunnskap om menneskerettigheter både hos enkeltindivider, som menneskerettighetene skal beskytte, og hos myndighetene og samfunnet for øvrig. NIM har i årsmeldingen og på andre måter, som i møter og høringer, kommet med en rekke råd og anbefalinger til departementet og regjeringen. Rådene og anbefalingene fra NIM er generelt viktige og velkomne innspill når departementene og regjeringen skal ta stilling til hva som bør gjøres på de ulike saksområdene. Jeg opplever at det er en god dialog mellom NIM og mitt eget departement, Justis- og beredskapsdepartementet. NIM har også for 2018 avgitt en grundig årsmelding med en rekke nyttige anbefalinger til departementet og regjeringen. Justiskomiteen framhever i innstillingen tre saksområder som gjelder Justis- og beredskapsdepartementets ansvarsområder – vold i nære relasjoner, domstolenes ressurssituasjon og situasjonen for psykisk syke i fengslene. Vold i nære relasjoner er et alvorlig og betydelig samfunnsproblem, og som NIM har vist til i sin temarapport, er det noen særlige utfordringer i det samiske samfunnet. Dette tar regjeringen på alvor. Som justiskomiteens medlemmer fra Høyre og Fremskrittspartiet har påpekt, er kampen for å bekjempe vold i nære relasjoner et viktig satsingsområde for denne regjeringen. Det er riktig, som NIM påpeker, at mange av de innsatte i fengslene har en psykisk lidelse og utfordringer med rus. Regjeringen tar utfordringene dette medfører – og utfordringene med isolasjon og utelukkelse fra fellesskapet – på alvor og jobber kontinuerlig med å redusere bruken av isolasjon og å styrke behandlingstilbudet innen psykisk helsevern i kriminalomsorgen. Når det gjelder domstolene, vil jeg først si meg enig med komiteen i at domstolenes rammebetingelser er sentrale for domstolenes uavhengighet. Nettopp for å sikre at domstolene framover er best mulig rustet til å ivareta høye forventninger om effektivitet og kvalitet, nedsatte regjeringen Domstolkommisjonen i 2017. Jeg ser fram til å motta kommisjonens utredninger, den første kommer nå i oktober i år. Til slutt vil jeg si meg enig med flertallet i justiskomiteens vurdering om at det ikke bør innføres en ordning hvor regjeringen rutinemessig rapporterer til Stortinget på hver enkelt anbefaling i NIMs årsmelding. Anbefalingene fra NIM er mange og av nokså ulik karakter, og en slik ny rapporteringsrutine vil etter mitt syn være lite formålstjenlig. Årsmeldingen kan heller gi Stortinget et grunnlag for å velge ut problemstillinger det er ønskelig å be regjeringen eller den enkelte statsråd å gå nærmere inn på. Det vil svare godt til opplegget for håndtering av årsmeldingen fra Sivilombudsmannen.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Regjeringen la i 2016 fram en opptrappingsplan mot vold i nære relasjoner og vold og overgrep mot barn og unge. Den bygger videre på den forrige handlingsplanen og skal løpe fram til 2021. Regjeringen har sagt at det er vår politikk å vedlikeholde denne planen. Dermed vil vi også se på problemstillingen som gjelder vold i samiske miljøer, spesielt. Men det er ikke nok bare å legge fram en handlingsplan. Det må også gjøres mer forskningsarbeid. Derfor har vi nedsatt et utvalg som skal se på f.eks. partnerdrap.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Man kan alltid være uenig om hvordan man skal rapportere tilbake. Jeg tror det aller viktigste er at vi får implementert rådene og anbefalingene fra NIM i det daglige arbeidet, for det er der ting kan skje – i det daglige arbeidet for å sikre at f.eks. domstolene er uavhengige, og i det daglige arbeidet for å sikre bedre muligheter til å ta vare på de psykisk syke i fengslene. Anbefalingene må legge klare føringer for hvordan arbeidet skal gjennomføres i praksis, og det synes jeg faktisk er viktigere enn hvordan det blir rapportert tilbake. Med forslaget som foreligger om rapportering tilbake, vil Stortinget få god informasjon om hvordan man følger opp de ulike punktene i NIMs rapport. Det føler jeg meg trygg på at Stortinget vil bli godt informert om.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Den ordningen vi legger opp til nå, vil ligge ganske nær opp til måten vi svarer på rapporteringer fra Sivilombudsmannen på. Så det er allerede en innøvd praksis i Stortinget for hvordan man skal håndtere slike ting, og jeg tror det kan være fornuftig at denne NIM-rapporten blir håndtert på samme måte. Det gir gode svar til Stortinget, og det gir også et godt fundament for diskusjoner om hvordan regjeringen har fulgt opp anbefalingene.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Politidirektoratet ga i november 2018 en ny instruks for bruk av politiets arrester. Instruksen har en rekke bestemmelser som sikrer de menneskerettslige kravene knyttet til opphold i arresten. Arrestanten skal gis adgang til å motta besøk fra andre dersom det er praktisk gjennomførbart og det ikke er i strid med hensynet til orden og sikkerhet. Det skal i tillegg gis adgang til å ha samvær med de andre arrestantene dersom det er praktisk gjennomførbart og det ikke er i strid med hensynet til orden og sikkerhet. Fra tidspunktet for innsettelse på cellen skal vaktsjefen sørge for at behovet for å iverksette tiltak for å avhjelpe isolasjonsvirkninger av oppholdet i politiarresten vurderes løpende. Dette gjelder alle arrestanter, uavhengig av hjemmelsgrunnlag for innsettelsen og oppholdet. Det er altså blitt gjort en rekke ting for å forbedre de innsattes forhold, spesielt med tanke på isolasjon.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Jeg finner grunn til å understreke at menneskerettighetssituasjonen i Norge er ganske bra. Men som NIMs rapport også påpeker, er det mangler og utfordringer. Man kan alltid bli bedre, og dette er ikke et statisk rettsområde. Dette er et dynamisk rettsområde, slik at man også – hva skal man si – utvikler en stadig bedre praksis for behandling etter menneskerettighetene. Jeg har i mitt innlegg påpekt tre områder som det har vært viktig å ta tak i: domstolens uavhengighet og, ikke minst, isolasjon og psykisk syke i norske fengsler. Dette er områder som har vært viktige for oss, ikke minst dette med vold i nære relasjoner. Dette er områder som det for oss har vært viktig å ta tak i.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Det var flere som tok opp spørsmål som jeg syntes det var naturlig for meg å kommentere litt. Representanten fra Senterpartiet tok opp dette med domstolenes uavhengighet og bekymringer knyttet til budsjettsituasjonen. Men jeg synes nok representanten bommet lite grann da han påpekte at Domstoladministrasjonen ikke har uavhengighet, og at de derfor slår sammen forskjellige domstoler. Stortinget har sagt at Domstoladministrasjonen har fullmakt til det så fremt det er frivillig fra domstolene selv. Dette er en prosess som domstolene egentlig håndterer ganske alene. Domstolutvalget kommer med en anbefaling i oktober. Den vil vi behandle når vi får den, og se på hva de kommer med av anbefalinger. Så vil vi etter hvert sende en sak til Stortinget om det. Det har også vært noen spørsmål om våpeneksport. Her vil jeg vise til Meld. St. 26 for 2018–2019, som ble framlagt den 7. juni av Utenriksdepartementet, der det ble gjort grundig rede for NIMs innspill til gjennomføring av folkerettslige forpliktelser for kontrollen med eksport av forsvarsmateriell, samt eksportkontrollregelverket og Utenriksdepartementets retningslinjer. Stortingsmeldingen om eksportkontroll går nå til komiteen for senere behandling i Stortinget. Så var det en del spørsmål som gjaldt en bevilgning til Ila fengsel. Dette er en bevilgning på 18,3 mill. kr i statsbudsjettet for 2019, for å etablere en forsterket fellesskapsavdeling i Ila fengsel for alvorlig psykisk syke innsatte. Jeg kan ikke si hva som kommer i statsbudsjettet for 2020 – der må nok Stortinget vente til vi legger fram en proposisjon om det.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Med denne avtalen mellom Sverige og Norge om gjensidig bistand mellom de to lands spesielle innsatsenheter forsterkes et allerede nært politisamarbeid mellom de to nordiske landene. Denne avtalen legger til rette for en effektiv bistand mellom de to lands spesielle innsatsenheter i politiet i krisesituasjoner hvor det foreligger en alvorlig eller direkte trussel mot personer, eiendom, institusjoner eller annen infrastruktur. Bistand vil være særlig aktuelt ved terrorhendelser, gisseltaking, kapring eller annen form for grov kriminalitet. Politiet er en sentral aktør i håndtering av kriser og alvorlige hendelser i Norge, og det er helt avgjørende å ha tilstrekkelige polisiære ressurser til å kunne håndtere ulike situasjoner. La meg i den forbindelse også minne om at våre egne nasjonale bistandsressurser er blitt kraftig styrket de siste årene. Beredskapstroppen, som er tilknyttet Oslo politidistrikt, men skal bistå over hele landet, er økt med over 50 pst., og i dag har jeg tatt imot de nye helikoptrene, som gjør at denne beredskapstroppen også raskt kan flytte seg over hele Sør-Norge. I de øvrige politidistriktene er antallet såkalte IP3-mannskaper, altså de mannskapene fra Finnmark i nord til Agder i sør som er de best trente og utstyrte for skarpe oppdrag, økt fra 650 i 2014 til over 1 000 tjenestemenn og -kvinner i dag. På Taraldrud bygges som kjent vårt nasjonale beredskapssenter. Jeg vil nevne dette mest av alt for å understreke at det er gjort mye for å styrke politiets mulighet til å håndtere grov kriminalitet og terrortrusler. Samtidig vil det alltid være krevende å håndtere en situasjon som strekker seg over tid og øker i omfang, eller når det skjer flere alvorlige hendelser på ulike steder samtidig. Da er det av stor betydning at man kan ha en mulighet til å kunne få bistand fra et nærliggende lands spesielle innsatsenheter. Det ble tatt opp problemstillinger knyttet til bruk av våpen, og jeg kan bare bekrefte det vi tidligere har sagt til Stortinget skriftlig også: Det er de norske våpeninstruksene som gjelder for svenske politifolk som opererer i Norge, og det er de norske våpeninstruksene som gjelder for norske politifolk som opererer i Sverige hvis de svenske våpeninstruksene er mer vidtgående enn de norske, og det er de jo.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Det er alltid gøy når man blir enig om noe, og dette er jo en bra sak. Det har de siste årene vært en omfattende regelverksutvikling på justis- og innenriksområdet i EU, og Norge har deltatt aktivt gjennom Schengen-samarbeidet. Den store aktiviteten har medført at det har tatt lengre tid enn ønsket å legge fram for Stortinget denne proposisjonen om samtykke til godtakelse av forordningen for den europeiske grense- og kystvakten. Jeg er veldig glad for at Stortinget nå har behandlet den og godtar regjeringens forslag om å godta denne rettsakten. Yttergrensekontroll handler ikke bare om å kontrollere hvem som reiser inn i Schengen-territoriet, men bl.a. også om kampen mot organisert og grenseoverskridende kriminalitet. At denne kontrollen fungerer som forutsatt, er avgjørende for Schengen-områdets indre sikkerhet, og grunnleggende for å opprettholde et område med indre reisefrihet. Det sterke migrasjonspresset mot Europa i 2015, med en påfølgende sekundærbevegelse av migranter innad i Schengen-territoriet, avslørte at det var mangler ved håndhevingen av yttergrensekontrollen. Opprettelsen av den europeiske grense- og kystvakten gjennom forordning 2016/1624 er et svar på det. Den europeiske grense- og kystvakten består av et europeisk grense- og kystvaktbyrå, som tilsvarer tidligere Frontex, men med et utvidet mandat. Videre inngår medlemsstatenes nasjonale myndigheter, ansvarlige for grensekontroll, herunder Kystvakten så langt de utfører grensekontrolloppgaver. Hovedansvaret for yttergrensekontrollen er fortsatt hos den enkelte medlemsstat. Forordningens siktemål er å styrke gjennomføringen av fellesskapsregelverket om yttergrensekontroll, herunder at byrået bedre skal kunne assistere medlemsstater som ønsker bistand til å ivareta sine forpliktelser etter regelverket. Samtidig søker forordningen å effektivisere arbeidet med retur av tredjelandsborgere uten oppholdstillatelse i Schengen-området.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
Eg vil vise til årsrapporten for 2018 frå Stortingets utval for rettferdsvederlag. I innstillinga skriv komiteen at ein merkar seg at utbetalinga i 2018 var på 20,2 mill. kr, og at det er 1,3 mill. kr mindre enn i 2017. Bakgrunnen for ned gangen er først og fremst at utvalet har behandla færre saker totalt. Komiteen merkar seg at saksbehandlingstida har gått noko ned frå 2017 til 2018, noko som er positivt. Så har Arbeidarpartiet og SV fremja eit forslag i saka som omhandlar at ordninga bør bli betre kjend. Det at talet på søkjarar går ned, kjem nok ikkje i seg sjølv av at det er eit mindre behov, slik ein kan få inntrykk av frå regjeringspartia. Rettferdsvederlagsordninga er ofte ei siste moglegheit for dei som ikkje har nådd fram med sakene sine når det gjeld mobbing, vald og omsorgssvikt. Og som ein kan sjå av innstillinga, er det utført ei undersøking av meiningsmålingsinstituttet Norstat for stiftelsen Rettferd for taperne, der det kjem veldig tydeleg fram at ordninga er lite kjend. Av 1 000 respondentar er det berre 7 pst. som kjenner til denne ordninga. Det er altså behov for å gjere ordninga meir kjend. Så vil eg òg påpeike at alle parti i Stortinget i valkampen 2017 lova at ein ville gjennomgå alle ordningar som omhandla valdsoffererstatning osv. Særleg Kristeleg Folkeparti har fullstendig abdisert i det spørsmålet, mens me ventar på bl.a. oppfølginga av NOU-en om valdsoffererstatning. Eg hadde håpa at dei forslaga som Arbeidarpartiet og SV fremjar i dag, hadde fått fleirtal. Eg synest det er noko spesielt å skulle vere mot at denne ordninga blir betre kjend. Me meiner òg at ein bør gjennomgå heile ordninga og sjå på grupper som ikkje er omfatta av ho, på same måten som alle parti på Stortinget har sagt at dei ønskjer å gjere generelt med både erstatnings- og valdsoffererstatningsordningar. Skal ein halde det ein seier i valkampar, burde desse forslaga fått fleirtal i dag. Eg tek opp forslaga.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
I fleire år har Arbeidarpartiet føreslått at regjeringa må utarbeide ein ny handlingsplan mot vald i nære relasjonar og seksuelle overgrep. Me hadde ein lang og god tradisjon for dette tidlegare, men høgreregjeringa har ikkje følgt opp dette arbeidet. NIM anbefaler ein sektorovergripande handlingsplan, peiker på dei forpliktingane me har etter Istanbul-konvensjonen, og lyfter særleg fram utfordringane med samiske valdsutsette. Statsråden seier at regjeringa tek dette på alvor. Regjeringa er god til å kommentere situasjonen, men kjem med litt få forslag til tiltak. Så spørsmålet mitt er: På kva måte kjem justisministeren til å ta dette på alvor – for det må jo bety at statsråden har tenkt å gjere noko med det? Kva er grunnen til denne motstanden mot å utarbeide ein slik sektorovergripande handlingsplan som NIM etterlyser?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
Nei, det har statsråden heilt rett i – ein heilt grunnleggjande ting for at det skal fungere, er at planane er finansierte. Opptrappingsplanen mot vald og overgrep var jo langt ifrå finansiert, mangla fleire vesentlege tiltak og hadde utelate eldre som gruppe totalt. Difor har me ynskt ein handlingsplan som er sektorovergripande, lik dei me hadde tidlegare og hadde god erfaring med. Anbefalinga frå NIM er jo òg veldig tydeleg. Så meiner me at det er av stor verdi at regjeringa informerer Stortinget på ein god måte når det gjeld rapporten, og me føreslår at regjeringa skal kome til Stortinget med ei samla framstilling, ikkje slik statsråden refererte til frå talarstolen, om korleis anbefalingane frå 2018 er fylgde opp. Regjeringspartia meiner at dette ikkje er føremålstenleg. Spørsmålet mitt er då: På kva måte vil ikkje ei slik samla framstilling eller rapportering til Stortinget vere føremålstenleg?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
Me hadde nokre dårlege erfaringar i fjor med korleis regjeringa valde å svare opp NIMs anbefalingar. Det tok veldig lang tid, og me meiner at ein kunne gjort dette på ein betre måte gjennom ei samla framstilling i Stortinget. Viss det er slik at regjeringa verkeleg tek dette på største alvor og kjem til å implementere dette i det daglege arbeidet framover, ville det ikkje då vore ein god idé for ein justisminister og ei regjering å kunne kome til Stortinget og både skryte av og vise til alle dei gode tiltaka me no kan forvente når det gjeld kampen mot vald i nære relasjonar, styrking av domstolane og ikkje minst arbeidet med psykisk sjuke i norske fengsel?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
Det seier jo litt når Arbeidarpartiet må opp på talarstolen og skryte av løyvingane som regjeringa har gjeve. Kanskje beskrivinga frå Maria Aasen-Svensrud kan vere litt av grunnen til at det ikkje blir nemnt. Eg ser òg fram til eit svar frå statsråden på akkurat det. NIM minner oss i årsrapporten på at staten har eit ansvar for å sikre samarbeidet mellom kriminalomsorga og helsevesenet for å ta vare på dei menneskerettslege krava EMK, Den europeiske menneskerettsdomstolen, har i sin artikkel 3. Både Helsedirektoratet og Kriminalomsorgsdirektoratet er bekymra for om helsetilbodet i norske fengsel er tilfredsstillande, og om psykisk sjuke får den hjelpa dei har krav på. Det er det all mogleg grunn til å vere når ein les rapporten, når ein kan sjå at 92 pst. av dei innsette i Noreg har teikn på personlegdomsforstyrring, 12 pst. har suicidale tendensar og 848 innsette har behov for behandling for psykiske lidingar som fengselstilsette ikkje har kompetanse til å behandle. Vidare har me alle lese i Bergens Tidende at 39 pst. av tvangsbruksvedtak i fem fengsel blir grunngjevne med sjølvskading, sjølvmordsforsøk eller dårleg psykisk helse. Sivilombodsmannen har vore tydeleg i sin tale – manglande bemanning gjer at alvorleg psykisk sjuke og suicidale innsette risikerer å bli sette på sikkerheitsceller utan oppfølging. I tillegg krev ikkje reglane i straffegjennomføringslova medisinsk vurdering før tvangstiltak blir sette i verk. Dette er alvorleg og uverdig. Det må gjerast noko med denne situasjonen. Det er all grunn til å bli bekymra når gode tiltak frå høgreregjeringa, som dei midlane til Ila faktisk var, kan sjå ut til ikkje eingong å ha blitt sette i gang. Og det er ikkje berre Arbeidarpartiet som peikar på problemstillinga – det gjer fleire opposisjonsparti. Det er ikkje berre NIM, det er òg FNs menneskerettskomité, FNs torturkomité, CRPD-komiteen og Den europeiske torturførebyggingskomiteen, både i 2018 og 2019. Arbeidarpartiet støttar difor NIMs anbefalingar og fremjar forslag i pakt med det. NIM har i årsrapporten òg omtalt menneskerettslege utfordringar på ei rekkje andre område, som me ikkje rekk å kome innom i dag, og gjev klare anbefalingar om korleis dei kan følgjast opp. Difor vil eg uttrykkje veldig sterkt at eg meiner det er viktig at regjeringa følgjer det opp, men at ein òg kjem tilbake til Stortinget – om ikkje på den måten me vil, så på den måten ein finn det best, eventuelt i budsjettsamanheng eller andre samanhengar. Me forventar faktisk meir enn at regjeringspartia står her på talarstolen i Stortinget og problembeskriv. Eg meiner det får vere slutt på den evige problembeskrivinga utan å kome med forslag til tiltak.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Representanten Eide kalte posisjonens holdning til behandling av denne årsrapporten om menneskerettigheter generelt som en postkassehåndtering eller ansvarsfraskrivelse. Det er en beskrivelse jeg er uenig i, men vi har tross alt en maktfordeling og arbeidsfordeling mellom storting og regjering som vi som representerer regjeringspartiene her, mener følges opp på en god måte. De lovene vi vedtar i denne sal, skal være godt innenfor rammene og ta hensyn til både menneskerettighetene, som vi respekterer, og de konvensjonene og internasjonale avtalene vi er en del av. Dette stortinget, eller denne salen, valgte også å endre Grunnloven for nettopp å styrke menneskerettighetenes posisjon i Norge på den måten som er Stortingets ansvar gjennom vedtak av lover – i tillegg til at vi årlig bevilger og vedtar budsjettrammer for å styrke de samfunnsområdene vi mener trenger styrkede budsjetter. Vold i nære relasjoner, og ikke minst også bekjempelse av seksuelle overgrep generelt, har vært en viktig prioritering for denne regjeringen. Man har økt midlene, også tilgjengelige frie midler, til politiet. Og politireformen, som vi har vedtatt mange av føringene for i denne salen, gjennomføres nettopp av en av hovedårsakene, som er å styrke politiets evne til å løse den typen oppgaver. Vi vet at vold og seksuelle overgrep er noen av de voldstypene som øker raskest og der vi i framtiden vil trenge mer kunnskap og bedre ekspertise i politiet enn vi har hatt de siste årene. Det er nok noe ulikt syn blant partiene her på hvordan Stortinget skal følge opp anbefalingene i NIMs rapport. Vi som representerer regjeringspartiene, mener at den beste måten å gjøre det på er i det daglige arbeidet som foregår i departementene, at man kontinuerlig har bevissthet om utfordringene når man i det daglige jobber med å styre landet. Vi på Stortinget har en mulighet til å løfte opp de problemstillingene vi ønsker, og ikke minst gjennom budsjettbehandlingene å styrke de områdene som vi mener bør styrkes. Jeg kunne nevnt flere ting når det gjelder psykisk syke i fengsel, som eksempler på hvordan regjeringen har styrket det arbeidet. Ikke minst står det i Granavolden-plattformen at dette er noe vi ønsker å løfte. Når det konkret gjelder spørsmålet om framgangsplanen for Ila, er det noe jeg dessverre ikke har kjennskap til.
Himanshu Gulati (Fremskrittspartiet), 2019-06-11:
Jeg vil i denne saken på vegne av saksordfører Solveig Horne takke komiteen for et godt samarbeid. Denne avtalen og denne proposisjonen legger til rette for en effektiv bistand mellom Norges og Sveriges spesielle innsatsenheter i politiet i krisesituasjoner eller om det foreligger alvorlige hendelser eller direkte trusler mot personer, eiendom, institusjoner eller annen infrastruktur. Slike bistandstilfeller vil være særlig aktuelt ved terrorhendelser, gisseltaking, kapring eller annen form for grov kriminalitet, og det er godt å se at de to landene med en slik avtale kan spille på egne styrker for å samarbeide ved slike alvorlige hendelser. De spesielle innsatsenhetene er definert til å være politiets nasjonale beredskapsressurser. Det vil normalt bety beredskapstroppen, helikoptertjenesten, bombetjenesten, krise- og gisselforhandlertjenesten, samt taktisk og teknisk spaning. Tilsvarende vil gjelde på svensk side. En svensk enhet som bistår norsk politi, vil alltid operere under norsk kommando og være underlagt norske regler. Avtalen innebærer derfor at det ikke avgis noen form for suverenitet. Avslutningsvis vil jeg bare si at det er gledelig at en samlet komité stiller seg bak denne proposisjonen, og jeg vil nok en gang takke for samarbeidet i denne saken.
Peter Frølich (Høyre), 2019-06-11:
Hensikten med denne forordningen er å forbedre og forsterke et viktig samarbeid i Europa, nemlig Frontex. Forordningen har som mål å styrke yttergrensene i Europa. Det vet vi er veldig viktig. Det handler ikke bare om mulige akutte trusler mot Europa, det handler også om på sikt å sikre den økonomiske, sosiale og politiske stabiliteten, som vi vet er viktig å beskytte. Forordningen gir Frontex en enda mer aktiv rolle i bistanden til medlemslandene i Schengen. Frontex kommer også til å få en rolle i retur av personer uten gyldig opphold i Schengen-området. Alt i alt er dette en veldig viktig sak for EU og dermed en viktig sak for Norge. Jeg vil takke komiteen for rask og god behandling.
Jon Gunnes (Venstre), 2019-06-11:
Representantforslaget fra SV om å åpne for person- og godstransport på Østfoldbanens østre linje til Sarpsborg har egentlig vært en ganske spennende sak, særlig siden jeg er svært interessert i jernbanedrift og de tingene der, men også siden det er mange ting som kan skje, og som ikke minst kan oppklares. Jeg må takke komiteen for samarbeidet, og jeg må også takke for den informasjonen vi fikk da komiteen var på tur til Østfold for bare kort tid siden. Der hadde Jernbanedirektoratet klar informasjon om hvordan forholdene er på denne linjestrekningen, og hva slags utvikling vi vil ha framover. Da lærte vi mye. I tillegg har vi også fått god informasjon fra Samferdselsdepartementet og er godt oppdatert i saken. Det er slik at østre linje på Østfoldbanen har ikke trafikk på en del av området. Fra Ski til Mysen er det meget stor trafikk, og den går også ned til Rakkestad i rushtiden, men mellom Rakkestad og Sarpsborg er det ikke noe drift i dag. Det har selvfølgelig å gjøre med at det ikke er et markedsgrunnlag for den. Jernbanedirektoratet har klart sagt fra om at det ikke er markedsgrunnlag for å drive, verken for person- eller godstrafikk på den linjestrekningen nå. Det er det som blir den store spenningen framover, om det kanskje vil bli det i framtiden. Det er nok slik at jernbane blir mer og mer populært. Vi ser det på utviklingen i antallet passasjerer som tar jernbane, og det kan godt hende at vi om kort tid har et behov for å bruke også denne linjestrekningen, kanskje særlig for gods. Komiteen har en klar merknad om at man er positiv hvis Borregaard i Sarpsborg og Norske Skog Saugbrugsforeningen i Halden har et utvidet behov for å ta i bruk godstog. Da er man åpen for at det kan løses ved å åpne den linjen. Vi ser fram til utviklingen her, men foreløpig har Jernbanedirektoratet konkludert med at det ikke er et markedsgrunnlag.
Jon Gunnes (Venstre), 2019-06-11:
Jeg må først si at det for saksordføreren er fantastisk bra å ha representanten Jegstad til å forklare i klar tale om tingenes tilstand, og ikke minst om hvordan det ser ut i området rundt Rakkestad. Jeg har aldri vært der, men alle vi som sitter i transportkomiteen, var på tur sammen med Jernbanedirektoratet. Jernbanedirektoratet fortalte ganske mye om den praktiske tilpassingen som må til, som statsråden også var inne på. ERTMS må monteres i de lokene som eventuelt skal kjøre gods. Det har en kostnad. Det er kanskje derfor de ikke har tilbudt eller spurt om å få kjøre – ikke vet jeg. Men det er klart det er noen utfordringer. Det som var ganske klart når det gjelder persontog, var at det ikke er kapasitet på Sarpsborg stasjon sånn som det er i dag. Vi må undersøke om dette er det samfunnsøkonomisk riktigste prosjektet å satse videre på, for trafikkgrunnlaget har vært for lite. Det kan godt hende, og vi får håpe, slik det er mitt ønske, at både gods- og persontrafikk øker i det området, at vi får avlastet bilbruken. Det er det som må være målet med å få åpnet opp denne linjen igjen, men da må det være folk som er villige til å ta toget på den strekningen. I dag er det slik at andre strekninger har flere passasjerer. Det er volum vi snakker om når vi tenker samfunnsøkonomi og hvordan vi skal prioritere.
Jon Gunnes (Venstre), 2019-06-11:
Først må jeg jo svare ut quizen! Det jeg er glad for, er at Bent Skammelsrud har bosatt seg i Trondheim, etter å ha hatt en fantastisk karriere i Rosenborg. Vi satte stor pris på ham, og gjør det fortsatt. Så den skulle vel være grei. Venstre har helt klart ønske om mer jernbanespor som skal fylles med tog. Da må det faktisk være et grunnlag for det. Vi har økt til 76 millioner passasjerer, jeg tror det er det man driver på med nå, i året. Det har økt ganske markant i både prosent og millioner de siste årene, og Venstre er helt klar på at vi ønsker å sette inn de nye togsettene og også de nye godstransportørene på de strekningene hvor det er mest behov. Det er det store, å prioritere i henhold til det. Vi kan ikke begynne å lage en linje som ikke har en samfunnsøkonomisk gevinst i forhold til en annen. Det er prioritering vi snakker om. Venstre har et sterkt ønske om at østre linje snarlig kan være åpen både for gods og for passasjerer. Det tror jeg at det blir på sikt, men det må gå sin gang med tanke på prioritering.
Jon Gunnes (Venstre), 2019-06-11:
Jeg har stor forståelse for at representantene som har sendt inn dette forslaget, ble bekymret da de første meldingene kom fra Telenor. Det er klart at man kunne oppfatte det som at dette plutselig ble et mye dårligere tilbud enn hva en god del innbyggere rundt omkring i landet hadde fra før. Så kom det en korrigering – det nevnte også representanten fra Arbeiderpartiet – der Telenor sa klart ifra om at det skulle repareres. Vi hører også at det er reparert der hvor man har hatt uhell. Fiberbasert bredbånd og kobbernett sammenlignes. Det tror jeg er som å sammenligne epler og pærer. Det er helt andre hastigheter som kreves og tilbys gjennom fibernettet. Det man kan sammenligne med, er det mobile bredbåndet – 4G-systemet – som det oppgis fra Nkom at 99 pst. av husstandene har i dag. Det er et godt nett for de fleste husstander i Norge. Det er ikke godt nok for næringslivet med tanke på at de har store datamengder, og at det er 80 pst. landareal som har tilgang til mobilt bredbånd rundt omkring i landet i dag – i gjennomsnitt. Det er for dårlig. Derfor har Venstre sammen med Kristelig Folkeparti – ja, det er helt klart – kjempet igjennom økte bevilgninger på de forskjellige budsjettene de siste årene. Nå i revidert er det også en økning, slik at man er oppe i 250 mill. kr. Vi har en klar målsetting om at innen 2020 skal det være 90 pst. Venstre hadde nok kunnet tenke seg å jobbe videre sånn at det ble enda bedre lenger framover. Det ser jeg at det er flere partier som synliggjør gjennom merknadene, og det er veldig bra og positivt. For framtiden er der at vi må ha et meget godt elektronisk samband, slik at vi kan få enda mer effektiv jobbing og god informasjon. Men som sagt, de fleste husstander har nok 4G i dag.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
Det er et godt representantforslag og et godt forslag i dokumentet. Jeg registrerte på saksordføreren her at man var positiv dersom Norske Skog og Borregaard ønsket å få flere godstog. Det kan vi bekrefte at de ønsker. Det har vært kjent lenge. Jeg har selv vært i flere møter med bl.a. Saugbrugs i Halden, som helt klart og tydelig har sagt at de ønsker å bruke mer bane, men de får det altså ikke til. Og nå ser det ikke ut til at man får det til her i dag heller. Østfoldbanen har fått mye omtale og kritikk. Hvis vi går litt tilbake i tid, husker vi alle at den rød-grønne regjeringen fikk kritikk for at den ikke bygde ut fort nok, man måtte bygge ut mye fortere. Nå registrerer jeg at denne regjeringen snakker mer om utsettelser og nedskaleringer enn raskere framdrift, slik man lovte Østfolds innbyggere for noen år siden. Så hørte vi også at denne regjeringen skulle være næringslivets beste venn – og Østfolds næringslivs beste venn. Jeg kan ikke akkurat si at det heller har slått helt til, når vi ser en flypassasjeravgift og en sukkeravgift som har vært særdeles negative for Østfolds arbeidsplasser. Så det er litt underlig at man ikke kunne klare å få et flertall her i dag som hadde sørget for at man kunne åpne østre linje, slik at både folk og næringsliv i Østfold kunne gjort seg nytte av det. Man kunne også hatt noen klimafordeler av det. Det er litt synd at regjeringspartiene er så vidt negative at de ikke kan stemme for det forslaget som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV fremmer her i dag. Jeg tar allikevel opp forslaget Arbeiderpartiet er medforslagsstiller til, og jeg håper at statsråden kanskje ser at det fremdeles er tid til å få i stand noe fornuftig på østre linje.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-06-11:
Jeg hører statsråden og andre fra regjeringssiden her løfte fram mye problemer. Det er mye vanskeligheter, det er ikke så lett, det er ikke en del av en godspakke, det er ikke noen markedsmekanismer som er gode nok som man har sett på, og her er det veldig mye om at noen må søke om noen kjøretilbud som ikke departementet skal legge seg opp i, men som direktoratet skal legge seg opp i. Her er det altså mye. Så blir jeg litt overrasket når Rakkestad, midt i Østfold, får en så sentral plass i debatten, for dette handler egentlig ikke om Rakkestad i det hele tatt, kan jeg opplyse representanten Jegstad om. Vi kan være helt enige om at noen bybane i Rakkestad blir det ikke – det tror heller ikke vi på. Men at Rakkestad på mange måter er et knutepunkt, det tror jeg nok kanskje man kunne være med og diskutere på ulike måter. At sarpingene kanskje ikke vil sette seg på et tog for å kjøre over østre linje, fordi de vil kjøre Follotunnelen, stusset jeg litt over, for det siste jeg har fått beskjed om – jeg vil gjerne ha det korrigert av f.eks. statsråden hvis det er feil – er at østre linje også skal bruke Follotunnelen. Hvis det er endringer på det, vil jeg gjerne at det blir oppklart og avklart, for det er en svært viktig sak. Jeg skal ikke raljere noe over Jegstads innlegg når det gjelder Rakkestad osv., men jeg må si at jeg legger merke til at det blir ikke lagt noe vekt på næringslivets interesser i dette. Her har man nevnt to store, tunge bedrifter i Østfold som er avhengige av en fornuftig transport av råvaren sin, som er tømmer. Hvorfor kunne man ikke da legge vekt på godssiden og si at man kan gå inn i deler av forslaget? For i det forslaget som Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV står bak, står det veldig tydelig at østre linje skal kunne trafikkeres av persontog og godstog . Hvis man har så store problemer med markedet når det gjelder personene og at de ikke skal behøve å se Rakkestad, kunne man kanskje konsentrere seg om å si at man skal hjelpe næringslivet i Østfold og sørge for å legge til rette for at det kan bli gods på denne banen. Jeg synes det hadde vært veldig bra om regjeringspartiene og statsråden kunne tenkt seg om en gang til. Kanskje kunne de gått inn på dette forslaget som ligger her, allikevel, for det er som sagt et veldig godt forslag.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2019-06-11:
Dette Dokument 8-forslaget har mye for seg og bør kanskje utredes. Det er mange store investeringer og utbygginger på vestre linje mellom Moss og Sarpsborg, noe som vil føre til mange stengninger de neste ti årene. Det betyr buss for tog og tømmer på bil for bane. Borregaard i Sarpsborg og Norske Skog Saugbrugs i Halden peker på Østfoldbanens østre linje som en viktig brikke for å redusere transportkostnadene, og som et viktig supplement til Østfoldbanens hovedlinje Det som taler mot forslaget fra SV, er at prosjektet ikke er en del av godspakken som ble vedtatt i forbindelse med Nasjonal transportplan i 2017. Godspakken har en økonomisk ramme på 18 mrd. kr og vurderes å være samfunnsøkonomisk lønnsom. 5,5 mrd. kr er satt av i første periode. Hovedelementene i godspakken er for det første elektrifisering av banestrekninger, som strekningen Hamar–Elverum–Kongsvinger på Røros- og Solørbanen og strekningen Hønefoss–Fossum på Randsfjordbanen, som skal bidra til en miljøvennlig og mer kostnadseffektiv godsframføring. Disse strekningene er i dag dieseldrevne. Nye banekoblinger i Elverum, Kongsvinger og Hokksund vil også legge til rette for at næringslivet i Nord-, Vest-, Midt- og Nord-Norge får bedre muligheter til å nå det europeiske markedet via Kongsvinger i stedet for å kjøre om Oslo. Andre viktige prosjekter er oppgradering av Alnabruterminalen, oppstart for nytt logistikknutepunkt i Trondheim og modernisering av godsterminalen i Bergen, osv. Godspakken inneholder også bygging av nye, eller forlenging av, eksisterende krysningsspor. Det er behov for å øke framføringskapasiteten, slik at flere eller lengre godstog kan trafikkere godstogstrekningene. Større volum betyr mer effektiv frakt og dermed styrking av konkurranseevnen overfor annen godstransport. Det skal bygges nye krysningsspor, eller de skal forlenges, på så å si alle de viktige godstogstrekningene. Flere av tiltakene i godspakken, som bygging av nye krysningsspor, kan også gi positive effekter for persontogtransporten. Jernbanedirektoratet har ansvar for å vurdere tidspunkt og rekkefølge for realisering av tiltakene. Arbeidet skal skje i tett dialog med Bane NOR. Det er ikke passasjergrunnlaget mellom Mysen og Sarpsborg som er det sentrale i denne saken, men godstransport på permanent basis som avlasting for all togtrafikk mellom Göteborg og Oslo ved stengning på vestre linje. Det må allikevel sees i en større sammenheng.