Ivar Odnes (Senterpartiet), 2017-03-30:
Lat meg fyrst få slå fast at både private grunnskular, vidaregåande skular, høgskular og fagskular spelar ei viktig rolle i det norske utdanningssystemet. Dei private aktørane bidreg til å utdanne elevar og kandidatar med kompetanse som har stor betyding for samfunns- og arbeidslivet. Det er årsaka til at det offentlege understøttar dette gjennom statsstøtte for godkjente tilbod. Når denne saka no vert behandla, er det med eit alvorleg bakteppe. Sjølv om det store fleirtalet av private skular og private høgskular i Noreg er profesjonelle og solide aktørar, som er opptekne av å gje opplæring og utdanning av god kvalitet, er det innanfor både vidaregåande opplæring og høgskuletilbodet det siste året rulla opp ei rekkje saker der privat aktørar med urette har gjort seg sjølve rike og teke seg for godt betalt av kundane sine – altså elevane. Fleire har vore innom Westerdals-saka, som har vist at trass i strenge utbytereglar har eit privat konsern klart å henta ut millionar av kroner og med urette gjort seg rik på statsstøtte og elevane sine skuleskillingar. Utan å gå nærare inn i sjølve saka viser dette eit stort behov for å styrkja lovverket og leggja tydelegare avgrensingar på dei aktørane som skal forvalta sitt samfunnsmandat i denne marknaden. Dette viser dessverre at trass i gode intensjonar og strenge reglar forsøkjer enkelte private eigarar av vidaregåande skular og høgskular å omgå lova og henta ut privat profitt, anten gjennom kompliserte selskapsstrukturar og transaksjonar, kunstig høg husleige eller andre krumspring. Slike lovbrot er ikkje berre eit ran av elevanes og studentanes skillingar. Det er også eit ran av skillingane som fellesskapet set av til utdanning. I tillegg vert det offentlege tvinga til å setja av store summar til tilsyn og kontroll. Som kjent har Riksrevisjonen kome med skarpe merknader til departementets manglande kontroll og oppfylging av tilskotsordninga. På bakgrunn av dette har også Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité kome med kritikk. Så konkret til forslaga i proposisjonen: Senterpartiet er glad for at regjeringa gjennom lovforslaget forsøkjer å stramma inn lova, slik at smotthol vert tetta, og at det skal verta vanskelegare å omgå intensjonane i lova. Samtidig er vi noko usikre på om lova går langt nok for å forhindra at kreativiteten og kompliserte selskapsstrukturar framleis skal kunna forsøkja å omgå forbodet mot å ta ut profitt frå private høgskular. Dette er ei kompleks sak, med juridiske teknikalitetar, så eg vil visa til innstillinga og merknadene frå partiet for utfyllande kommentarar til dei ulike elementa i lovforslaget. Heilt stutt: I proposisjonen opprettheld regjeringa forslaget om at private tilbydarar av høgare utdanning og fagskular skal vera organiserte som aksjeselskap eller stifting. Sidan dei fleste private tilbydarane allereie er organiserte som AS eller stifting, kan ikkje Senterpartiet sjå at forslaget vil innebera noka reell endring når det gjeld å sikra at skattebetalaranes skillingar og studentanes eigenbetaling skal koma studentane til gode og ikkje verta tekne ut i privat profitt eller forteneste. Eg viser her til innstillinga og det forslaget som er fremja frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti, om å greia ut ein modell som berre tillèt sjølveigande stiftingar. Senterpartiet er fornøgd med at regjeringa snudde og opna for eit unntak, slik at dei to eksisterande fagskulane som vert drivne av Studieforbundet AOF og Folkeuniversitetet, kan fortsetja verksemda si utan å skilja ut fagskuledrifta i eit eige AS eller ei stifting. Når det gjeld regulering av utdelinga frå verksemder som ikkje får statsstøtte, viser eg her til innstillinga, der Senterpartiet støttar det som i proposisjonen er kalla alternativ 1. Alternativet inneber ei regulering der det framleis skal kunna drivast akkreditert og ikkje akkreditert utdanning i same rettssubjekt, men med utdelingsforbod for den akkrediterte delen av verksemda. Eg viser elles til dei to forslaga som representanten Aasen tok opp i sitt innlegg, som er felles forslag frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti.