Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2001-05-21:
Fremskrittspartiet er enig i hovedintensjonen med de endringene som foreslås i denne stortingsmeldingen. Det er åpenbart at en reduksjon av antall politidistrikt gjennom fjerning av unødvendige administrative stillinger og en bedre tilpasning av grensene for politidistriktene til dagens befolkningsstruktur, kriminalitetsmønster, kommunikasjonsmønster og geografi vil føre til en mer effektiv bruk av politiets ressurser, slik at vi bedre enn før kan bekjempe kriminalitet. Et par elementer i reformen er jeg likevel skeptisk til. For det første: Regjeringen legger opp til at det skal være én sentralarrest i hvert politidistrikt. En slik sentralisering kan umulig være fornuftig. Det vil føre til at mye unødvendig tid går vekk til å kjøre arrestanter rundt omkring i et distrikt. Jeg har også merket meg at Politiets Fellesforbund frykter at det kan føre til nattstengte stasjoner. Jeg er derfor glad for at komiteen enstemmig har trukket den konklusjonen at det må være opp til det enkelte politidistrikt å finne fram til en hensiktsmessig organisering av vaktarrester ut fra behovene og ikke ut fra standardmodeller. For det andre: Regjeringen foreslår en ordning med såkalt fremskutt påtale. Det betyr et enda tettere samarbeid mellom påtalemyndigheten og politiet enn i dag. Jeg ser selvsagt at det kan fremme effektivitet. Men samtidig øker det faren for at det blir begått alvorlige feil – at feil person blir siktet, tiltalt eller i verste fall dømt – fordi påtalemyndighetens representanter går med de samme skylappene som resten av etterforskningsteamet. Det er ønskelig med et klart skille mellom politi og påtalemyndighet, slik at påtalemyndighetens kvalitetssikring av politietatens arbeid blir reell. Dagens modell, hvor påtalemyndigheten er integrert i politietaten, er etter min vurdering en rettssikkerhetsrisiko. Påtalemyndighetens kontrollfunksjon kan lett bli illusorisk når påtalemyndighetens tjenestemenn sitter med det direkte ansvaret for politiets etterforskningsarbeid. Kontrolløren havner i en bukken passer havresekken-situasjon, og resultatet kan i verste fall bli justismord. Den risikoen bør vi ikke ta. Effektivitet må aldri gå ut over kvalitet. Det kan også stilles spørsmål ved om det egentlig er så effektivt dersom resultatet er at politiet går for langt på et feil spor. Påtalemyndigheten bør samles under ledelse av Riksadvokaten og politimyndigheten under ledelse av politidirektøren, og disse myndighetene bør holdes klart atskilt fra hverandre. Det har vært en debatt om antall politidistrikt. Fremskrittspartiet har i sine forslag i hovedsak forholdt seg til, og fulgt opp, forslagene fra Politiets Fellesforbund. Det samme gjelder i spørsmål om hvor i et distrikt ledelsesfunksjonene bør plasseres. Jeg har registrert at Politiets Fellesforbund mener at relativt få politidistrikt, slik at alle distrikt får en viss minimumsstørrelse, vil føre til den mest effektive polititjenesten, også i de områdene som nå mister sin politimester og sine administrative ledelsesfunksjoner. Det er jeg enig i. Det avgjørende er hvor store distriktene er, og hvor grensene går. Betydningen av hvor politimesteren og hans administrative stab er plassert, er sannsynligvis av langt mindre betydning enn det støynivået i enkelte lokalsamfunn kan tyde på. I Rogaland har justiskomiteen enstemmig foretatt en fornuftig grensejustering i forhold til departementets forslag, ved å si at kommunene Stord, Fitjar og Bømlo skal legges inn under Haugaland politidistrikt. Det er en seier for fornuften. Både kommunikasjonene, befolkningsstrukturen og kriminalitetsmønsteret gjør en slik løsning til en selvfølge. Like naturlig vil det av samme årsaker være å plassere kommunene sør for Hardangerfjorden i Haugaland politidistrikt, slik politiorganisasjonene i Nord-Rogaland og PEL i Hardanger har anbefalt, og slik Fremskrittspartiet, Høyre, Senterpartiet og representanten Jørn Stang går inn for. Dessverre har Kristelig Folkeparti satt en stopper for en slik løsning i denne omgang. Partiet har riktignok som primært standpunkt at Hardanger politidistrikt skal opprettholdes. Det er greit nok, men Kristelig Folkeparti burde kunne signalisert klart og tydelig et sekundært standpunkt om at disse kommunene skal legges til politimesteren i Haugesund. Kristelig Folkeparti ønsker at dette skal vurderes nærmere av departementet i samarbeid med de kommunene som blir berørt. Einar Steensnæs sier til Haugesunds Avis at det er normalt i slike typer distriktspolitiske vurderinger. Poenget er at dette ikke er distriktspolitikk, dette dreier seg om hvordan man kan fremme rasjonelle grenser for politiet og få et rasjonelt politi. Det er derfor beklagelig at Kristelig Folkeparti på denne måten svekker mulighetene for en effektiv kriminalitetsbekjempelse på Haugalandet og i Sunnhordland.