Morten Lund (Senterpartiet), 2003-11-26:
Jeg vil på nytt bekrefte at vi i Senterpartiet gleder oss sammen med Jon Lilletun. Det var flott at det ble et budsjettforlik med Arbeiderpartiet som gav påplusninger på de områdene som er viktigst for Senterpartiet og for folk flest: mer til skole og omsorg, mer til sykehus og mer til kampen mot ledigheten. Så forstår jeg at Lilletun må si at det er et godt budsjett som har blitt enda bedre. Jeg fastholder at det var et uansvarlig budsjett. Det viktigste med budsjettforliket er at Fremskrittspartiets nakketak på Regjeringen glapp. Det gir også Høyre mindre makt. Det er bra om det blir slik. Når forliket har gitt så stor og allmenn glede, blir spørsmålet: Hvorfor skjedde det ikke før? Og hvorfor ikke gå lenger på den rette vei? Fortsatt får ikke kommunene mer enn det som ble vedtatt i vår. Sykehusene må få mer. Bare 200 av 3 000 ledige vegbyggere får jobb. Fortsatt øker egenandelen til medisin og legebesøk med 600 mill. kr i forhold til i år. Guttene med toppinntekter beholder sitt. Det er oljepengegrensen og skattelettemålet som har diktert dette budsjettforliket. Først over nyttår kan det brukes mer til gode formål. Da vil penger bli tatt fra oljefondet, men ikke fra de rikeste. Handlingsregelen for bruk av oljepenger er stein død, men det lages nye grenser for hva økonomien tåler, samtidig som folk nesten pålegges å låne i banken til flere julegaver. Forstå det den som kan: Bevilgninger slik at ledige lærere og vegarbeidere kan få jobb, skal være ødeleggende for norsk økonomi, mens ny rekord i julehandelen skal være velsignelsen og berge det hele. Avkastningen på 4 pst. for oljefondet har vist seg å være en ren drøm. Ved å følge en forsiktig linje og plassere mer i obligasjoner, ville fireprosenten vært nådd. Gevinsten i løpet av seks år ville vært 100 milliarder kr. I tillegg til de fire drømmeprosentene er det nå brukt 16,5 oljemilliarder. Det beløpet vil nok øke til langt over 20 milliarder kr før 2004 er omme. Budsjettforliket inneholder mange triks for å holde balansen. Å bevilge for bare første halvår er velbrukt, men også nye omveger anvises. Når samme statlige eiendoms- og konsesjonssalg brukes som inndekning flere år på rad, og kassene i statseide selskaper kan tømmes, vil ingen partier lenger ha behov for å bruke mer oljepenger i sine alternative budsjett. Men gir slike tryllekunster mindre press i økonomien og mer til pensjoner? Senterpartiets alternative statsbudsjett har overskriften «3 strategier for økt verdiskaping og velferd i hele Norge». Kjernen er en serie forslag som vil øke både tilbud og etterspørsel når det gjelder arbeidskraft. Bare økt verdiskaping vil over tid kunne skape et trygt grunnlag for framtidig pensjoner til alle. Spare- og skattelettelinjen til Regjeringen bidrar til det motsatte. Regjeringens politikk har gitt større vekst i ledigheten enn i noe annet land. Samfunnstapene er enorme. Reduksjon i arbeidsstyrken på 35 000 som vi har hatt på to år, antas å gi årlige tap på 15–20 milliarder kr. Prosessindustriens Landsforening har beregnet at norske vareeksportører har tapt 30 milliarder kr netto siden 2000 på den sterke kronen. Regjeringen har strittet imot alle forslag til mottiltak. Med Fremskrittspartiets støtte belønner man med skattelette dem som tar ut kapital fra selskaper som aksjeutbytte. 42 milliarder kr utgjorde disse skattefrie inntektene i 2002. Da blir det sparsomt med egenkapital igjen. Senterpartiet vil ha økt fokusering på arbeidskraftreservene som finnes. Vi har lenge sagt det samme som Victor Norman sa i trontaledebatten, at det finnes flere hundre tusen ufrivillig arbeidsledige utenom dem som er registrert. Vi er overbevist om at samfunnet vil tjene mye på at alle får delta i verdiskapingen ut fra sine forutsetninger. Derfor foreslår vi at det i hvert nasjonalbudsjett gis en oversikt over de samlede reservene og tiltak som settes inn for å få folk i arbeid. Senterpartiet vil ha utredet hva gevinsten kan bli på alle sektorer om arbeidsstyrken øker med 100 000 – hva som må investeres for å sette næringslivet i stand til å ta imot så mange, hvordan arbeidsstyrken kan foredles til å produsere smartere, hvordan kvinner kan få delta og tjene mer, hvordan seniorer kan få jobbe lenger, hvordan køer som fjernes på vegene og i helsevesenet, kan bidra, hvordan vi kan forebygge helse- og miljøskader for å redusere de store tapspostene i samfunnsregnskapet, og hva vi kan tjene på å opprettholde bosetting ved å flytte arbeidsoppgaver ut fra pressområdene dit det er ledig kapasitet. Senterpartiet vil investere mer av oljefondet i innenlandsk verdiskaping og mindre i Coca-Cola. Senterpartiets alternative budsjett vil nøkternt regnet gi 17 000 flere årsverk, fordelt med 6 000 innen helse, skole og omsorg, 5 000 innen bygg og anlegg og 6 000 i næringslivet for øvrig. Flere i arbeid er beregnet til å gi 3 milliarder kr i gevinst. Av Senterpartiets næringslivspakke på 4,7 milliarder kr i tillegg til Regjeringens opplegg går bare 100 mill. kr til arbeidsmarkedstiltak. Vi satser mest på å koble ledige hender til gode ideer, ugjort arbeid og tilgjengelig kapital der verdiene skapes. Vi vil satse 1 milliard kr ekstra i samferdselssektoren. Slik satsing står øverst på alle næringslivets ønskelister, og planene og folk til å gjøre jobben har ventet lenge. Senterpartiet vil satse på en målrettet næringslivspolitikk, med mest hjelp til de bransjene der vi er sterke fra før. Vi bevilger derfor penger til utviklingspakker for verftsindustri, marin sektor, reiseliv og møbelindustri. Vi øker SND-bevilgningene til over 2001-nivå, slik at SND gis mulighet til å gi like god hjelp som før alle støtteordninger ble samlet i ett organ. Senterpartiets næringslivspakke er i samsvar med næringslivets ønsker. Vi tilbyr forutsigbarhet. Vi ser ingen grunn til å endre reglene for permitteringer hvert halvår – verken når det gjelder lengden av dagpengeperioden, eller antall dager med lønn fra arbeidsgiver. Vi tror ikke permitteringsordningen misbrukes. Senterpartiet vil øke kontrollinnsatsen mot svart økonomi. I høringene i finanskomiteen er vi fortalt at hvert ekstra kontrollårsverk i skatteetaten gir en gevinst på 3–5 mill. kr. En kontroll i Oslos utelivsbransje avslørte at en tredjepart av de ansatte ikke var registrert. Det er slike avsløringer som må avgjøre hvor innsatsen skal settes inn. Den dominerende årsak til problemene i eksportnæringene er den pengepolitikk som ble innført i 2001. I ettertid ser vi at den har vært mislykket og skadelig på alle vis. Næringslivet har behov for stabile og forutsigbare vilkår. Inflasjonsstyrt pengepolitikk har medført det motsatte. Det er åpenbart at Norges Bank ikke har godt nok prognoseverktøy. Senterpartiet mener fortsatt at det må presiseres at hele renteinstruksen skal gjelde, og at stabile vilkår for sysselsetting og produksjon må telle mest. Det er ikke nok at en slik presisering gjemmes bort mellom linjene i nasjonalbudsjettet. Senterpartiets skatteopplegg for 2004 gir lavere skatt for midlere og lave inntekter gjennom økt prosentsats i minstefradraget, økt frikortgrense og skattefradrag for aleneboende med lav inntekt. Alle som tjener over 330 000 kr, får økt skatt. Vi fjerner den mest usosiale skatteletten som noen gang er gitt, ved å gjeninnføre utbytteskatten. Kvinner er de fleste og største vinnerne i dette opplegget. 500 000 kvinner får skattelettelser, bare 170 000 får høgere skatt. 330 000 menn får lavere skatt, 590 000 får høgere. Dette er et skattegrep for bedre likestilling og bedre fordeling. EU tvinger oss til å fjerne gradert arbeidsgiveravgift. Det burde endt med en rettssak. EU vil tvinge gjennom denne endringen like før de selv skal gjennomgå egne ordninger. Senterpartiet er fornøyd med at hele Stortinget nå står bak et vedtak til fordel for norsk næringsliv. Bedre tid til omlegging og mer treffsikre og varige kompensasjonsordninger må bli resultatet av de vedtakene. Vi treffer på EØS-avtalens overstyring også i andre sammenhenger. Ulik permitteringsperiode i ulike bransjer skal bli ulovlig. Elavgiften må fjernes for all produksjon fra nyttår og innføres for lys og varme i de samme bedriftene fra sankthans. Trolig trengs det milliardinvesteringer, og vi får mange gråsoner som resultat. Tilskudd til miljøvennlig forbrenning av avfall kan bli forbudt. Og slikt skal være til fordel for næringslivet! Senterpartiet øker de frie inntektene til kommunesektoren med 4 milliarder kr og de øremerkede med 1 milliard kr. Det følger ingen forutsetning om å innføre en ny kostbar reform med disse pengene. Gårsdagens nødrop her i Oslo fra 124 ordførere understreker at disse pengene trengs. Etter høstens valgkamp var det ingen som drømte om at det ville bli foreslått nesten 2 milliarder kr mindre til kommunene enn det Stortinget vedtok i vår. Det var bare spørsmål om hvor mange milliarder ekstra som ville komme. Kommunalministerens kommentarer til forlikets påplussing på 2,2 milliarder kr forteller at ønsket om overføring av lokale velferdstjenester til private firma er sterkt. Den kjappe gjennomføringen av full momsomlegging for kommunene forteller det samme. De som ikke vil konkurranseutsette, skal tvinges til det. De som ikke vil slå seg sammen, skal også tvinges. Hvorfor ble ikke det sagt rett ut før valgdagen? Da tror jeg valgdeltagelsen ville ha blitt høg! Men det var vel det man fryktet. Så vil jeg ta opp de forslagene fra Senterpartiet som ikke allerede er tatt opp.