trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2016-06-16:
Representanten Andersen tar opp dette med heltidskultur. Er det noe jeg også er glødende opptatt av, så er det at vi trenger en større heltidskultur i pleie og omsorg og i helseforetakene. Helseministeren har vært helt tydelig på at arbeidet for en heltidskultur i sykehusene skal fortsette som i de siste årene. Men den største utfordringen med deltid er jo ikke i sykehusene, den er i kommunene. 74 pst. av de ansatte i pleie og omsorg jobber deltid. Gjennomsnittlig stillingsstørrelse er 63 pst. Kommunene har en stor og viktig oppgave. De er nødt til å ta bedre vare på de faglige og menneskelige ressursene de har i sine ansatte. Da er de grepene som vår regjering har tatt, utrolig viktige. At man jobber mer i team, flerfaglig, i kommunene, vil skape mulighet for større heltidskultur. Og så må man ha en mer moderne innstilling til turnus- og arbeidstid. Man må åpne mer opp for at ansatte som ønsker det – og det er mange av dem – kan jobbe i turnuser som legger til rette for at man kan øke stillingsandelene. Til slutt dette med praksisplasser: Representanten Andersen sa at det å ha folk i praksis, er jobb. Ja, men du verden for en berikende jobb! Studenter er en berikelse i helsesektoren, de kommer inn med ny kunnskap og nysgjerrighet, og de bidrar stort i avdelinger, både på sykehus og i pleie og omsorg. Jeg tror de aller, aller fleste sykepleiere i kommunene ønsker å legge til rette for flere praksisplasser. Så er det dette med desentralisert sykehusstruktur. Ja, det er særdeles viktig for praksisplasser. Det er nettopp derfor det er så viktig at vi gjennom Nasjonal helse- og sykehusplan har sikret en desentralisert sykehusstruktur over hele landet, og særlig fordi pasientforløpet mer enn noen gang er i samhandling mellom kommuner og helseforetak. Da trenger vi selvfølgelig sykehus mange steder, sånn at vi kan få disse praksisnære læresituasjonene hvor man samarbeider mellom sykehus og kommuner.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-16:
Jeg tok ordet fordi representanten Karin Andersen i første rekke trakk opp en diskusjon om utdanning av sykepleiere, som jeg oppfattet det. Det er en viktig diskusjon, men per i dag er ikke den store utfordringen mangel på søkere til sykepleierutdanningen. En del av utfordringen er at sykepleierutdanningen ved de 23 høyskoleinstitusjonene som i dag utdanner, faktisk er forskjellige – 23 ulike. Det er kanskje en litt større utfordring. Men strukturendringene i høyskole- og universitetssektoren kan gjøre at vi går en likere utdanning i møte. Blant annet jobber nå nye NTNU, som har sykepleierutdanning i både Gjøvik, Ålesund og Trondheim, godt for å samordne sin sykepleierutdanning. Når det gjelder praksisplasser knyttet til sykepleierutdanning, som representanten Karin Andersen var innom, hørte jeg ikke at hun tok opp kommunenes ansvar for å skaffe praksisplasser. Jeg tror at de har et betydelig større potensial enn det de tar ut i dag. Vi må mase mer på kommunene. De må ta ut en større bredde i praksisplasser enn de gjør i dag, særlig knyttet til psykisk helse, rus, folkehelse og forebyggende arbeid. For få er f.eks. innom skolehelsetjenesten og helsestasjonene. Denne saken gjelder spesielt utdanningen av spesialsykepleiere, og i den forbindelse etterlyste representanten Andersen sykehus. Nå har vi vedtatt en nasjonal helse- og sykehusplan som sier at ingen sykehus i Norge skal legges ned, så det er ingen mangel på sykehus. Jeg etterlyser nok arbeidsgiverne her i større grad. Jeg synes de har forsømt seg i lang tid. De har hatt, kan man si, mer enn nok med en foretaksreform som har skapt mange utfordringer. Men jeg synes at de for lett har tydd til vikarbyråene og fraskrevet seg arbeidsgiveransvaret. Derfor står vi nå i en litt vanskelig situasjon knyttet til antall spesialsykepleiere på en del områder. Her må foretakene ta et større ansvar enn det vi til nå har sett. Det er en stor utfordring at det er så mange aktører som skal spille sammen. Jeg ser ikke helt at dagens forslag skal bringe oss mye videre på det, men vi må finne incentiver og selvfølgelig økonomiske stimuli, bidra her fra Stortinget – kanskje med litt penger. Men i hovedsak er det aktørene som her må jobbe mer sammen for å få den volumøkningen som må til.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-16:
Jeg må bruke anledningen til å minne representanten Karin Andersen om at et flertall på Stortinget ønsker nye velferdskommuner, som gjør at de får evnen til å ha praksisplasser. Det er faktisk en av de viktige begrunnelsene for at vi trenger en ny kommunestruktur – å skape den bærekraften. Ja, det å ha lærlingplasser og praksisplasser tar tid, og det tar ressurser. Noen kommuner greier å organisere det veldig godt, andre greier det altså ikke. For rusfeltet har vi vedtatt en opptrappingsplan for de neste fem årene på 2,4 mrd. kr, og 1,5 mrd. kr er øremerket til kommunal sektor. Det er rikelig anledning her til både å skape praksisplasser og ha en allsidighet i de praksisplassene knyttet til den virksomheten. Innenfor psykisk helse har vi vedtatt at alle kommuner skal ha kommunepsykolog fra 2020, og vi gjør en innsats for å skape både primærhelseteam og økt kapasitet på forebygging og folkehelse – også der. Det er rikelig anledning til å skape de plassene. Velferdsteknologi er også viktig, både å bringe sykepleiere inn i utdanning og skape praksisplasser knyttet til den nye teknologien vi står overfor, også innenfor akuttmedisin og legevakt – et forsømt område i mange kommuner – hvor kommunene som eiere av de 112 interkommunale legevaktene, sliter med å rekruttere, med å fornye dem teknologisk og få til heltidsarbeidsplasser. Det er mye å ta tak i innenfor velferden i kommunene. Det er et stort behov for at kommunene blir mer robuste for å ta seg av de voksende utfordringene de har.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-06-16:
Vedtak i politikken diskuterer vi hele tida, og vi har vært med på det i mange vendinger, fra kommunestyre til fylkesting og til storting. Det er sånn at et vedtak gjelder til et nytt vedtak er fattet, og vedtak fatter vi jevnt og trutt. Til det å stille spørsmål om gyldigheten av et vedtak: Et Dokument 8-forslag er jo verken en investeringssak eller en byggesak, men det ligger en betydelig intensjon i det vi sier her i dag, og ønsket om Tynset er oppriktig. Nå må jeg snakke på Venstres vegne – men jeg regner også med at det gjelder for Kristelig Folkeparti. Om gårsdagens løsning og pluss/minus én milliard kr, slik det var anslått: Man er kanskje glad for å realisere – hvis det er mulig – det man har behov for for en halv milliard kr. Ingenting er bedre enn det. Det er fortsatt sånn at selv om gårsdagens løsning ikke er morgendagens, er det mulig å realisere både det digitale helsearkivet og depotbygget på Tynset, men ikke nødvendigvis med gårsdagens løsning, for den blir både for stor og for dyr. Noen stiller spørsmål ved grunnforhold og annet – det er det ikke vår sak å gå inn på. Derfor mener jeg at det forslaget som ligger på bordet i dag, gir den fleksibiliteten som er nødvendig for at man kan få til en helhetlig løsning på Tynset. Det forrige forprosjektet ville vært krevende å få til både innenfor økonomiske rammer og ut fra bygningsmessige forhold. Dette er viktig for å holde på en helhetlig løsning fram til vi fatter et investeringsvedtak i en budsjettsak her i Stortinget. Så er det orientert om at det pågår en utredning. Det ser vi fram til, og det skal vi også ha respekt for – at vi ikke griper for mye inn i den utredningen som regjeringa er i gang med og skal fortsette med utover høsten.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Vi er godt i rute med å oppfylle det løftet. I statsbudsjettet for 2016 er det øremerket over 1,2 mrd. kr for å følge opp dette. Det innebærer at en rundt regnet – samlet sett – får grunn-, etter- og videreutdanning for om lag 3 000 personer hvert år i hver av disse gruppene, altså til sammen 6 000 personer. Så er det behov for en ytterligere styrking utover dette. Det kommer en tilbake til i kommende statsbudsjetter. Men det er ingen tvil om at denne regjeringen, sammen med sine samarbeidspartier, nettopp har løftet de øremerkede bevilgningene til disse formålene, for å bidra til at kommunene i større grad er i stand til å gi både grunn-, etter- og videreutdanning for sykepleiere og andre helsepersonellgrupper, i tråd med det som statsministeren sa i valgkampen.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Det er bl.a. en av årsakene til at en har fått den gjennomgangen som Universitets- og høgskolerådet har gjort for Kunnskapsdepartementet på dette området. Det er også slik at denne regjeringen har varslet at den vil vurdere å innføre nasjonale prøver for sykepleiere, nettopp for å sikre bedre gjennomgående kvalitet i utdanningen.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Det er etablert regionale samarbeidsfora nettopp for det. Så er jeg helt enig i at det må bli bedre samsvar mellom de utdanningene som gis, og de behovene som er i tjenestene. Det er nettopp noe av det som bør diskuteres på de samarbeidsarenaene som er etablert. Jeg vil også tro at Arbeiderpartiet er enig i at vi i Norge har en lang tradisjon for at universitets- og høyskolesektoren er en selvstendig sektor. Men derfor er det viktig at en får til de gode samarbeidsarenaene som er. Så er det slik at det skal gjennomføres en gjennomgang av videreutdanningstilbudet for sykepleiere, nettopp for å få en oversikt over dagens studietilbud og for å bidra til at utdanningsinnhold og kandidatenes sluttkompetanse er i samsvar med det som er tjenestenes kompetansebehov. Dette arbeidet er godt i gang.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Oppdragsdokumentet er blitt et mye tydeligere dokument, som vi bl.a. halverte i omfang. Det er tydelige krav til hvilke mål som skal nås, og det er tre veldig klare krav: redusere unødvendig venting, prioritere rus og psykisk helse og sikre pasientsikkerhet og kvalitet – og se det som handler om helse, miljø og sikkerhet, som en integrert del av pasientsikkerhetsarbeidet. Under det ligger også klare krav knyttet til personell. Jeg er helt enig i at det er en stor utfordring at ikke minst Stortinget har bidratt til at mange av fødslene foregår på sommeren – og det tenker jeg ikke å bidra til personlig – gjennom opptaket til barnehagene, samtidig som de som jobber på disse avdelingene, selvfølgelig ønsker å ha ferie sammen med sine barn og sin familie. Det jobbes det veldig systematisk med. Men det er store utfordringer, det er helt riktig.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Jeg mener det er fullt mulig å la også de private aktørene være en del av praksistilbudet i forbindelse med utdanning. Det er en av årsakene til at vi nå bl.a. har satt i gang prøveprosjekt med å ha praksisplasser hos avtalespesialistene. Det er etter min oppfatning et stort uløst potensial for veldig nyttige praksisplasser for leger, så det bør ikke være noe til hinder for det. Jeg har selvfølgelig ikke en fullstendig oversikt over det samlede antallet nå. Jeg hørte representanten Andersens innlegg, som hadde en undertone av at det ville bli færre praksisplasser fordi det har skjedd noe med sykehusstrukturen. Stortinget har vedtatt en nasjonal helse- og sykehusplan som nettopp sikrer en desentralisert sykehusstruktur, der det er slått veldig klart fast at de mindre sykehusene er en del av løsningen for framtiden, og ikke et problem.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Som jeg redegjorde for i mitt innlegg, vil regjeringen nå utrede dette videre, og det vil bli lagt fram innen utgangen av 2016. Da vil regjeringen komme tilbake til Stortinget på egnet måte – når den pågående utredningen er gjennomført, og vi har et tilstrekkelig beslutningsgrunnlag. Jeg vil understreke det som også representantene fra Kristelig Folkeparti og Venstre sa, at vedtaket som gjøres her i dag, må ses i sammenheng med de merknadene som et flertall i finanskomiteen har i innstillingen til revidert budsjett – der også regjeringen har redegjort for statusen for arbeidet med etablering av arkivet. Men det er ingen tvil om at det digitale helsearkivet, med alle de arbeidsplassene som er knyttet til det, skal lokaliseres på Tynset. Det er en god løsning, og det er en løsning som regjeringen jobber for å få gjennomført.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Representanten Trygve Slagsvold Vedum har vært både stortingsrepresentant og statsråd så lenge at han vet hva svaret på det spørsmålet er. Hva som kommer i statsbudsjettet, får han ikke svar på før en kommer til statsbudsjettet. Det som er viktig, er at vi også sikrer et godt beslutningsgrunnlag. Det var jo det som var det ulykksalige i denne saken – og noe historien ofte har lært oss – nemlig at en prøvde seg på politiske snarveier, slik den rød-grønne regjeringen gjorde, nemlig å bevilge penger før det var et beslutningsgrunnlag. I realiteten innebar det en omvei for målsettingen om å etablere et helsearkiv. Det er jo det som er situasjonen. Politiske snarveier i denne typen saker er ikke fornuftig. Det fører stort sett til utsettelser fordi en ikke har tilstrekkelig beslutningsgrunnlag. Det hadde heller ikke den rød-grønne regjeringen da en hadde forslag om en startbevilgning til noe som ikke var utredet.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
For det første er historiefortellingen fra representanten om at personer skal ha vært veldig aktive for å få utsatt eller endret denne saken, ikke korrekt. Det som er korrekt, er at regjeringen leter etter ulike løsninger for å få realisert et helsearkiv. Det har aldri vært spørsmål fra denne regjeringens side om hvorvidt det digitale helsearkivet skal lokaliseres på Tynset, det har vi sagt fra dag én, men vi må også ha et tilstrekkelig beslutningsgrunnlag for å sikre at vi bruker fellesskapets ressurser på en fornuftig måte. Til det konkrete spørsmålet vil jeg si at flertallet i finanskomiteen sier at de viser til helse- og omsorgskomiteens behandling av representantforslaget om sikker lagring av pasientopplysninger, og understreker at denne merknaden, altså merknaden til finanskomiteen, gir uttrykk for et omforent standpunkt. Der kommer det klart fram at regjeringen skal komme tilbake til Stortinget i løpet av 2016 på en egnet måte når de pågående utredningene er gjennomført og det er et tilstrekkelig beslutningsgrunnlag.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Det vedtaket har en verdi, og det var derfor jeg også i mitt innlegg sa at regjeringens videre arbeid med dette vil basere seg både på vedtaket som gjøres i dag, og på innstillingen fra finanskomiteen. Når vi skal tolke hva flertallet mener med vedtaket som gjøres i dag, vil vi selvfølgelig også legge vekt på det som representantene fra Kristelig Folkeparti og Venstre nylig sa i salen. Også representanten Slagsvold Vedum vet utmerket godt at når en skal tolke betydningen av vedtak Stortinget gjør, må en også lytte til hva representantene som står bak vedtaket, sier, og det vil bli vektlagt i vår oppfølging av saken.
Bent Høie (Høyre), 2016-06-16:
Som jeg nylig har svart på: Når en skal jobbe videre med dette for å få et tilstrekkelig beslutningsgrunnlag – det er det viktig å ha i denne typen saker – vil en se både på vedtaket i dag, de innleggene som er holdt fra partier som står bak vedtaket, og ikke minst flertallsmerknaden som står i finanskomiteens innstilling knyttet til denne saken. Så vil en i løpet av 2016 på en egnet måte komme tilbake med et godt beslutningsgrunnlag når utredningen er gjennomført. Men la det ikke være noen tvil: Det er et politisk ønske fra denne regjeringen at det digitale helsearkivet skal lokaliseres på Tynset. Det er dette arbeidsplassene – kompetansearbeidsplassene – er knyttet til, og det er en fornuftig lokalisering. Men det er også viktig at det blir noe av det, og en del av at det blir noe av, er å ha et godt grunnlag for å ta beslutningen og ta fornuftige valg som er realiserbare, sånn at det ikke bare blir et valgløfte, men en realitet.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2016-06-16:
Jeg registrerer at representanten Slagsvold Vedum i hvert fall i sitt første innlegg kanskje ikke var så høylytt og tøff som han av og til pleier å være. Det betyr kanskje at statsråden pekte på noen av de tingene som kanskje er tilfellet når det gjelder hvordan ting skjedde, og hvordan det kom inn penger rett før regjeringsskiftet og rett etter valget. Det er i hvert fall ikke tvil om at alle her er veldig enige om at det digitale helsearkivet skal til Tynset. Men jeg registrerer at spesielt Arbeiderpartiet og Senterpartiet ikke tar inn over seg at det har skjedd noe siden 2006, da NOU-en kom, og siden arkivmeldingen kom i 2012. Det betyr at den hadde vært jobbet med ganske lenge før den ble lagt fram, og det betyr at det har vært en teknologisk utvikling, som gjør at situasjonen er litt annerledes enn den var i 2006, da man fattet disse konklusjonene, som Slagsvold Vedum velger å ta med den ene delen av, og ikke like mye av hele. Jeg viser til merknadene fra regjeringspartiene når det gjelder det. Poenget er at regjeringen har satt i gang et arbeid og gjør en jobb for å få på plass de faktiske forholdene. Flere av representantene har også vært opptatt av at man må vite hva konsekvensene er, og derfor gjør man denne utredningen, som er i gang, og som regjeringen sier at den skal komme tilbake til Stortinget med på egnet måte i løpet av 2016. Så har jeg lyst til å si at jeg er helt enig med representanten Karin Andersen i at Tynset har kjempekompetent arbeidskraft. De har lagt til rette for å få helsearkivet til Tynset. Det er også vi opptatt av, og det er derfor man er helt enig om at man ønsker å legge det digitale helsearkivet til Tynset. Så får man se på funksjonalitet, og hva som skal være der, når utredningen er ferdig. Jeg har også lyst til å si at jeg synes det er spesielt at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV er veldig skeptiske til at private skal kunne få lov til å eie et bygg der det offentlige skal leie. Det viktige er jo at man ivaretar innholdet på en skikkelig måte, at man ivaretar sikkerheten og tryggheten til pasientene og sikrer at disse opplysningene ikke kommer ut på feil måte. Jeg tror det er fullt mulig å ha private som leier ut lokalitetene, men det er selvfølgelig de som skal ha ansvaret for å sikre dette, og de vil gjøre det på en god måte.
Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Det kan ikke være tvil om hva slags vedtak Stortinget fatter i dag. Flertallet her i Stortinget har gått inn for de to forslagene som ligger til grunn for det vi skal vedta i dag. Jeg synes det er veldig merkelig å høre statsråden snakke om at det er noen her som tar snarveier. Det som forslagsstillerne har gjort, og flertallet sier, er jo at vi skal bygge på det som lå i arkivmeldinga og de forslagene som lå der, som kom i 2012. Det er ingenting i det svaret som statsråden gir til komiteen i forbindelse med denne saken, som stiller spørsmål ved det – verken ved det å velge Tynset og den felles lokaliseringen, eller ved at det skulle være så veldig mye mer kostnadskrevende å bygge på Tynset. Hvis det skulle vise seg – mot all formodning – at det skulle være noen forutsetninger på kostnadssida som er helt utenfor alle proporsjoner, så får statsråden komme tilbake til Stortinget med det, men vedtaket i dag, som bygger på NOU-en fra 2006 og arkivmeldinga som ble lagt fram like før regjeringsskiftet, og pengene som ble bevilget til det, har ikke statsråden stilt spørsmål ved i det hele tatt i det svaret han ga til komiteen, og jeg synes heller ikke han har gjort det her. Så vi i Arbeiderpartiet legger til grunn, og jeg tror også at flertallet legger til grunn, at statsråden tar på alvor det Stortinget vedtar i dag, og følger det opp på en skikkelig og ryddig måte.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-16:
Når statsråden sier at han skal komme tilbake til Stortinget på egnet måte, kan vi da forvente at det kommer midler til bygg i statsbudsjettet? Er det der vi kan forvente det, eller er det som en egen sak?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-16:
Tidligere stortingsrepresentant Harald Ellefsen fra Høyre er jo grunnen til at Linda Hofstad Helleland erklærte seg selv inhabil. Det er ingen tvil om at Høyre i Trondheim, med Harald Ellefsen i spissen, har hatt en veldig aktiv rolle i dette og ønsket å få til en omkamp da vi gikk ut av regjeringskontorene og Høyre gikk inn. Jeg er dypt uenig i at det var et ufullstendig beslutningsgrunnlag. Det var et ønske om en annen lokalisering. Det er politikkens natur – og så hadde man behov for penger. Men i dag fatter Stortinget et vedtak der det står: «Stortinget ber regjeringen følge opp arbeidet med Norsk helsearkiv og realisering av depotbygg på Tynset.» Det er et vedtak. Er statsråden enig i at et vedtak er noe helt annet enn en merknad?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-16:
Statsråd Høie har også vært på Stortinget i så mange år at han utmerket godt vet forskjellen på et vedtak som gjøres her i plenum, og en skriftlig kommentar, kalt merknad, i en komitéinnstilling. Det blir ikke vedtatt noe annet om helsearkivet i morgen. Dette er en kommentar fra finanskomiteens medlemmer. Men er det en ny praksis regjeringen legger opp til, at den ikke skal følge opp de vedtak som blir fattet i Stortinget? Her er det et helt tydelig vedtak, og det er ingen tvil om hva som står der. Det er at man skal følge opp arbeidet med – og en realisering av – depotbygg på Tynset. Mener statsråden at det vedtaket ikke har noen verdi?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-16:
Nå har jeg vært på Stortinget i snart elleve år, og en del av den tiden også som statsråd. Det vi har sett i denne debatten, er en litt ny parlamentarisk øvelse, også fra en statsråds side, ved at en på en måte prøver å bortforklare verdien av det vedtaket Stortinget fatter i dag, med en merknad i en komitéinnstilling. Det er ingen tvil om at i stortingssammenheng er et vedtak et vedtak og en merknad en merknad – de har fullstendig forskjellig status. Enhver statsråd vet at i en merknad har en litt tolkningsrom, mens et vedtak må følges opp. Sånn er det, og sånn er vårt styringssystem. Men det er helt tydelig at etter at det ble klart for Høyre og Fremskrittspartiet at det ville bli flertall for at man skulle lokalisere også depotet på Tynset, prøvde man i forhandlingene om revidert nasjonalbudsjett å få til en slags ventil der. Selv om jeg er veldig lei meg for den ventilen, er vi nå i hvert fall i sum litt nærmere det som er målet – å få bygd et samlet nasjonalt helsearkiv på Tynset – enn vi var for tre måneder siden. Det var et veldig stort tilbakeskritt da det ble regjeringsskifte. Da ble plutselig alt satt i spill. Så var det tre steg fram da Kristelig Folkeparti, Venstre, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV sto sammen i det Dokument 8-forslaget vi nå har til behandling. Og så var det ett steg tilbake igjen da vi så merknaden dagen etterpå. Men vi er i hvert fall to steg nærmere. Så vi går litt fram og tilbake. Jeg håper at statsråden nå legger prestisjen og tidligere partitaktiske hensyn til side – miljøet i Trondheim Høyre var veldig opptatt av å få lokalisert det dit – og at en ser at vi nå må få en løsning på den saken, at det er bra for landet å få et nasjonalt helsearkiv, at det er klokt å lokalisere både arkivet, papirmaterialet og digitaliseringsenheten på samme sted, og at det er en god løsning. Jeg håper at en i tillegg ser hvilke enorme ringvirkninger dette kommer til å få for Nord-Østerdal, Sør-Trøndelag og hele Fjellregionen. Dette er en sak som løser et nasjonalt problem, men som samtidig skaper kjempestore ringvirkninger i et område som har et stort vekstpotensial, som en sånn type bygg og en sånn type aktivitet kommer til å bidra ytterligere til.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2016-06-16:
Det var da en raus SV-representant, så gratulerer med det, Høie! Jeg vet ikke om det er en kompliment i Høyre-kretser å bli utropt til statsminister av en SV-er, men det får han vurdere selv. Jeg har en kort merknad, og det er til Bård Hoksrud. For det første får jeg takke for at han synes jeg stort sett er tøff, det er jo hyggelig. Men for det andre til dette med statlig kontra privat: Vi har et helt praktisk forhold til det i mange sammenhenger. Men i NOU-en står det at det bør være i statlig regi. Og så må vi huske på en ting til: Hva er leiemarkedet på steder som Tynset for private bygg? Hvis man er opptatt av å bruke mindre steder som lokalisering for store statlige virksomheter, er det mye mer naturlig at det er i statlig regi, for det er mye større risiko å bygge store bygg der for en privat aktør enn det er å gjøre det i Trondheim sentrum. Så for oss som ønsker å ta hele landet i bruk, er det svært viktig at man også ser at det å bruke staten som byggherre vil være en forutsetning for nettopp å få bygd byggene, og at det er mye mer sårbart for et sted som Tynset hvis det skal være i privat regi ….
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
Flertallet går i dag inn for at depotbygget for sensitive papirbaserte helsearkiver skal legges til Tynset, sammen med de øvrige funksjonene til Norsk helsearkiv. Dette er, som tidligere sagt, i tråd med anbefalingen i utredningen som kom om saken i 2006, og som ble lagt til grunn i arkivmeldinga som regjeringa Stoltenberg II la fram. Som Hedmark-representant er jeg selvfølgelig glad for at det nå er et flertall for en slik løsning, og jeg vil da spørre statsråden mer konkret: Hvordan vil man nå jobbe med det vedtaket som Stortinget i dag fatter, og når kan man forvente at bygget vil stå ferdig?
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2016-06-16:
President! Jeg stemte feil.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-16:
President, kan du gjenta det?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2016-03-14:
Alle tingrettar i landet skal leiast av ein sorenskrivar, jf. domstollova § 19 første ledd. Det som ligg til grunn for saka her i dag, er bl.a. at Domstoladministrasjonen, DA, har jobba med ei forskriftsendring der ein kan opne for at fleire tingrettar kan styrast av ein felles sorenskrivar. Forslagsstillarane meiner at forslaget frå DA inneber at enkelte domstolar vil miste si daglege leiing, og at dette reiser mange praktiske og formelle problemstillingar. Justis- og beredskapsministeren svara til komiteen 5. oktober i fjor at på bakgrunn av høyringssvara som har kome på forslaget til forskriftsendringar frå DA, har forskrifta blitt justert. Statsråden skriv til komiteen at det berre er i særlege tilfelle at det vil vere aktuelt med felles domstolleiar. Statsråden skriv òg til komiteen at praktiseringa av ei slik forskrift langt på veg vil vere i tråd med innspela som ligg til grunn frå høyringsrunden, der departementet la til grunn at ein slik heimel må nyttast med varsemd etter ei konkret vurdering i kvart enkelt tilfelle. Komiteen har motteke høyringssvara frå departementet. Ein samla komité er oppteken av at den enkelte tingrett er organisert på ein forsvarleg og god måte. Arbeidarpartiet og Kristeleg Folkeparti peikar i tillegg til det på fleirtalsmerknaden om domstolsstruktur frå budsjettet i fjor, der ein peikar på viktigheita av lokal einigheit knytt til samanslåingar. Eg er litt usikker på kor viktig dette er for fleirtalet lenger, då ein sjølv ikkje ønskjer å vise til den merknaden i saka. Eg er òg litt usikker på kva ein legg i «DA sin uavhengige rolle». Fleirtalet, frå Høgre og Framstegspartiet, skriv i merknadene at dei er opptekne av DAs uavhengigheit og deira fagansvar for å utvikle struktur og organisering. Betyr det at ein ikkje lenger står bak det som ein formulerte i samband med budsjettet i fjor, eller er det berre ei uheldig formulering? Det ønskjer eg eit svar på. For min del vil eg vise til Arbeidarpartiet sin merknad i den same innstillinga, der me sa at «sammenslåinger ikke skal gjennomføres nå med mindre det er lokal enighet», og eg tvilar på at den situasjonen har endra seg særleg frå i haust til no i vår. Det skal vere ein hovudregel at ein har ein sorenskrivar ved tingretten. Samtidig meiner eg at det vil vere uheldig å vere kategorisk imot felles leiing enkelte plassar, og eg er redd for at konsekvensen, istaden for å ha det nokre få plassar, er å leggje ned. For Arbeidarpartiet er det viktig å ha brukaren i sentrum, og for oss er det viktig med tilgjengelege rettslokale og rettssentre der folk bur, og då trur me at det er betre å ha nokre felles leiingar enkelte plassar enn at ein startar på ein ny runde med strukturendringar og samanslåingar, slik eg har inntrykk av at iallfall Domstoladministrasjonen ønskjer, men òg kanskje enkelte parti i Stortinget.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2016-03-14:
I haust og i samband med budsjettet var det ein del uro knytt til strukturspørsmålet for tingrettane. I dag handlar saka om stadleg leiing, men det heng på ein måte saman. Arbeidarpartiet meiner, som eg sa i innlegget mitt – og som òg justisministeren seier – at det å ha kunne ha stadleg leiing enkelte plassar kan vere eit hinder for samanslåing. Samtidig blir eg litt bekymra når eg ser formuleringane frå Høgre og Framstegspartiet i saka, for der skriv ein at ein er oppteken av DAs «fagansvar for videre utvikling av struktur og organisering i domstolene». Kjell Ingolf Ropstad viser til fleirtalsmerknadene frå før jul, der ein seier at ein krev lokal einigheit. Kan me berre få klarlagt kva Høgre og Framstegspartiet, eller regjeringa, meiner: Meiner ein at det skal vere lokal einigheit før ein kan gjere endringar i domstolsstrukturen, eller meiner ein at Domstoladministrasjonen skal kunne avgjere det?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2016-03-14:
Takk for svaret. I haust blei me glade for at me fekk stoppa dei endringane som var føreslått. Når det gjeld talet på tingrettar i landet, er det nok litt ulike meiningar om det er mange eller ikkje. For Arbeidarpartiet sin del er det ein verdi at rettslokalet er nær der folk bur. Men forstod eg det rett, at det er slik at justisministeren meiner at det som blei formulert før jul om lokal einigheit, var ein slags hovudregel, men ikkje eit krav, som Kjell Ingolf Ropstad sa i innlegget sitt i stad? Kunne me få klarlagt det?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2016-03-14:
Det har skjedd ein feil i innstillinga til saka, akkurat som justisministeren påpeikte. Eg sa i mitt innlegg at me hadde endringar til punkt 2 i representantforslaget, som ser ut til å ha blitt forslag nr. 1. Så i realiteten er innstillinga no blitt slik at forslag nr. 1 i representantforslaga er borte, og endringane som skulle kome i forslag nr. 2, kom i forslag nr. 1. Ja, det blei litt komplisert. Det er ingen tvil om kvar fleirtalet i saka ligg, men det kan iallfall protokollførast at forslag nr. 1 i representantforslaget skulle ha vore i innstillinga. Eg er litt usikker formelt sett på om eg berre kan ta det opp igjen no. – Nei, ikkje det.– Me må iallfall ha det protokollført at det skulle ha vore der. Det ville uansett ha falle, men då har eg iallfall retta opp i det, slik at ikkje det blir meir forvirring rundt det.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2016-03-14:
Jeg ønsker å takke interpellanten for å ha reist et viktig spørsmål her i dag, og også ministeren for gode svar. Som både representanten Henriksen og ministeren sa, er ikke dette en ny problemstilling – det er en problemstilling som har vært i lang tid, og da er det nok heller ikke endring av fedrekvoten som gjør at det har gått ned – for å ta den tilbakemeldingen. Men jeg tror det er viktig at vi har en jevn diskusjon rundt hvordan vi skal løse disse utfordringene. Det å sørge for god rekruttering til Politihøgskolen av kvinner, av kvinner med innvandrerbakgrunn, av personer som er viktige å få inn i politiyrket, er veldig viktig, og det er gjort en god jobb. Nå ser vi at antall kvinner på Politihøgskolen øker, og det samme kan vi også se innenfor andre yrker, så jeg tror at vi framover i tid vil se en helt annen sammensetning av personer både innenfor politiet og innenfor andre viktige yrker: Det er flere kvinnelige jusstudenter enn mannlige, og på legestudiet er det flere kvinner enn menn, så vi vil på sikt se at det vil bli en utvikling. Det er nettopp dette med å ha det mangfoldet som er viktig for å skape et godt miljø, for å hindre diskriminering og ikke minst i forhold til holdninger, og da må vi ha den blandingen av kvinner og menn til stede. Ministeren nevnte mentorprosjekt. Det tror jeg kan være en god vei å gå for å sørge for at kvinner har lyst til å ta lederjobber. Kvinner er tøffe, men i mange tilfeller trenger vi at noen kan veilede oss og gjøre oss trygge på den jobben vi skal gjøre som leder. En mentorordning kan være en god løsning i så henseende. Samtidig ønsker jeg å ta opp den diskusjonen som vi har sett bl.a. innenfor læreryrket. Det er viktig at vi snakker opp politiyrket, at vi snakker opp det å jobbe i politiet, at det ikke blir satt lokk på diskrimineringsutfordringene f.eks. Dette må vi snakke om hele tiden, sånn at alle sammen er trygge på at dette ikke aksepteres, og ikke minst må vi snakke opp politiyrket som et godt yrke å ha. Det tenker jeg er utrolig viktig, og det vil også være med på å øke rekrutteringen. Det har vi sett innenfor læreryrket. Snakker man ned læreryrket, rekrutterer man heller ikke inn i yrket. Det samme gjelder de fleste yrkene.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-03-14:
Jeg vil takke saksordføreren for et godt innlegg og en god redegjørelse om saken – og representanten Ebbesen for å følge opp. I denne saken – i hvert fall slik jeg ser det – er det ikke så mye mer å legge til. For Kristelig Folkeparti har det vært viktig at en i størst mulig grad har lokal ledelse ved domstolene. Den grundige debatten justiskomiteen hadde rundt det med sammenslåing av tingrettene, innebar også at da vi valgte å gå inn som vi gjorde, og sa at det kreves lokal enighet, var alternativet kanskje noen steder heller å ha sammenslåtte domstoler, i den forstand at en ikke har stedlig ledelse. Felles ledelse kan være viktig for å motvirke sammenslåinger i noen tilfeller. Vi må også være ærlig på at uavhengig av hvilke regjeringer som har sittet, har det vært utfordrende med tanke på økonomien for domstolene. En vet at særlig Domstoladministrasjonen har vært opptatt av å få til sammenslåinger eller felles ledelse for å få bedre ressursutnyttelse. Derfor har vi vært opptatt av at det kan være en åpning, men samtidig har vi understreket i merknadene at det kun skal brukes i særlige tilfeller – som statsråden skriver – og at hjemmelen skal benyttes med varsomhet. Derfor mener vi det vi gjorde i budsjettet sist, nemlig at det er kun med lokal enighet at en kan gjennomføre sammenslåinger, og at man, parallelt med det, ikke velger å lukke den døra som er mulighet til felles ledelse, er noe som er viktig. I det henseendet vil jeg også vise til at der det allerede i dag er felles ledelse, og som fungerer godt – Ebbesen viste til et eksempel – ville dette forslaget medført at en måtte splittet opp og ansatt nye ledere. Jeg mener at vi har funnet en god løsning som balanserer hensynene, og derfor kommer vi til å stemme imot det forslaget som foreligger.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-03-14:
Jeg takker statsråden for et teknisk og godt innlegg, selv om konklusjonen ikke nødvendigvis var helt lik min. Det er riktig som statsråden sier: Det er en viss forskjell på representantforslaget og det som ligger i innstillinga nå. Sånn jeg oppfatter statsråden, er han opptatt av at lovene skal virke, og i dette tilfellet av at hallikvirksomhet er forbudt, uansett om det er annonser på mer tradisjonelt vis eller på Internett. Tar en barnepornografi som eksempel, har en utviklet filter for det. Jeg kjenner ikke til hvordan det ble til, men ifølge representanten Rotevatn var det en frivillig ordning der en gikk til tilbyderne og fant gode løsninger. Vil statsråden eventuelt ta denne typen initiativ, eller vil han være mer positiv til å se i den retningen når det gjelder å kunne stoppe det, i alle fall når politiet sier at de ikke har nok lovhjemler og verktøy til å kunne få tatt hallikvirksomheten på nett?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-03-14:
Det kan fort utvikle seg fra en debatt der alle var veldig opptatt av at vi var gode til å holde innlegg og delte samme engasjement, til at vi nå begynner å pirke på hverandre på det mer tekniske. Men jeg vil iallfall understreke det som representanten Vågslid var oppe og sa, at det nok dessverre framkom en feil i forslaget. Jeg brukte også det i min replikk, og derfor vil jeg understreke at det vi har vist til, er nettopp at politiet selvsagt kan straffe hallikvirksomhet på nett, men de har ikke mulighet til å pålegge blokkering av den typen sider som er i utlandet. Det er jo spørsmålet, om vi skal kunne gi dem flere hjemler og verktøy til også å kunne filtrere den type nettsider. Derfor tok jeg ordet også for å kommentere representanten Rotevatns innlegg, for i de prinsipielle debattene rundt dette er det riktig at en skal være forsiktig med å blokkere nettsider. Samtidig er vi enige om at f.eks. barnepornografi, en type kriminalitet som er forbudt, selvsagt, ønsker en et filter mot, og det regner jeg med representanten Rotevatn også støtter. Som vi skriver i merknadene her: «Flertallet støtter derfor politiets oppfatning av at det foreligger et sterkt behov for lovhjemler som gir politiet mulighet til raskt og effektivt å håndheve norsk lov ved å blokkere nettsider med ulovlig innhold av en viss alvorlighet.» Vi ønsker å utvide også det fordi vi vet at veldig mange av dem som er prostituerte i dag, er utsatt for menneskehandel, og dersom en skal unngå at mennesker kan tjene penger på annonser på sine nettsider, mener vi også det vil være riktig å blokkere den type nettsider. Men som jeg sa i min replikk i stad, er det viktigste for meg å oppnå resultater, at vi gjør det vanskeligere for hallikene. Dersom en heller ønsker en frivillig ordning for å kunne unngå at noen kan tjene penger på nettannonser, altså at en kan gi verktøy eller i samarbeid med Internett-tilbyderne eller teletilbyderne finne løsninger som gjør at de kan blokkere eller ønske å blokkere, så er det ingenting som er bedre enn det for meg. Men jeg vil også si at det er interessant at noen hevder at dette ikke vil virke, samtidig som en er veldig opptatt av at det er veldig viktig for hjelpeapparatet. Hvis det ikke vil virke, må det være mulig for hjelpeapparatet også å finne annonsene på andre steder. Jeg registrerer at det er mye debatt fram og tilbake på det tekniske, men dersom vi er enige om intensjonen, er enige om at det er forbudt å annonsere, enten det er på papir eller nett, så må vi iallfall felles finne virkemidler som gjør at en på best mulig måte kan bekjempe hallikvirksomheten.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-03-14:
Jeg takker statsråden for et godt innlegg. Som statsråden var inne på og understreker, er dette veldig positivt for dem det gjelder, som nå får en oppfølging, og som tidligere falt mellom alle stoler. Derfor er det også viktig å passe på at de får et godt tilbud. Men så er det, som representanten Henriksen utfordrer statsråden på, et spørsmål til syvende og sist om ressurser. Samfunnet vil jo ha en viss besparelse i det at en unngår den kriminaliteten eller annen type oppfølging. Derfor kan en også si at det frigjøres ressurser som kan brukes til å gi den omsorgen og den oppfølgingen som disse menneskene trenger. Mitt spørsmål er egentlig litt det samme som Henriksens: Hva gjør statsråden for å sikre at dette ikke betyr at de som nå idømmes særreaksjon, ikke får god nok oppfølging, eller at oppfølgingen av dem betyr at andre ikke lenger får den behandlinga som de hadde trengt, eller som de får i dag?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2016-03-14:
Jeg har ingen tvil om at det er ærlige intensjoner bak forslaget om endring som kommer fra Oslo byråd, og jeg vil si at begrepene som vi bruker i politikken, kan være litt forvirrende innimellom. Jeg kjenner flere opplyste folk som ikke helt vet forskjellen mellom storting og regjering og sånn sett også forskjellen mellom byråd og bystyre. Flere ganger når jeg har hatt besøk av oppegående folk i Stortinget, spør de hvor kontoret til Erna Solberg eller statsministeren er når jeg viser dem rundt i Stortinget. Sånn sett har vi en interpellasjonsdebatt, og kanskje burde vi snakke om lange spørsmål eller andre ting, men jeg skjønner intensjonen bak det Raymond Johansen og byrådet ønsker å endre. Likevel er det gode grunner til at endringene ikke er så lure. For det første er det det som interpellanten er tydelig på, nemlig lovligheten av det, og at man i alle fall bør sjekke det og få gjort vedtaket før en kaller seg en byregjering. Jeg synes også – som flere har vært inne på – at utfordringen med ulike navn bør nevnes. Hvis Oslo byråd hadde fått lov til å kalle seg «byregjering», ville en likevel ha «byråd» i f.eks. Bergen, og andre steder kunne det vært andre navn. Derfor synes jeg det er uklokt. Denne saken har gitt mye oppmerksomhet, og sånn sett har Raymond Johansen allerede lyktes. Jeg tror det er flere som nå har diskutert forskjellen mellom «byråd» og «byregjering» eller «bystyre» og «byråd» enn det var før. Men de aller fleste som jeg snakker med om saken, synes den er heller morsom. Sånn sett vil jeg tillate meg noen flere kommentarer. Egentlig er jeg litt overrasket over at Høyre og Fremskrittspartiet ikke støtter forslaget, for denne regjeringa har jo økt antallet byråkrater betydelig. Sist jeg sjekket, var det 1 500 nye byråkrater siden regjeringsskiftet. Sånn sett kunne dette forslaget om en byregjering vært et godt tiltak i samme retning, fordi det sannsynligvis ville ført til massiv ansettelse av flere på forkontorene for å rettlede folk til «regjeringa i Oslo» når de hadde kommet til byregjeringa. Høyre og Fremskrittspartiet burde kunne senke skuldrene litt og slappe av, for dette kan tyde på at Raymond Johansen har gitt opp de nasjonale ambisjonene om å lede en regjering, for nå har han fått lov til å lede sin egen regjering i Oslo. Jeg skal være forsiktig med kritikk av byrådslederen, for det kan jo komme en lovendring, og da er det kanskje på kanten til majestetsfornærmelse. Dette er en liten utfordring og et lite problem, og derfor skal jeg heller avslutte mitt innlegg, trekke meg tilbake til mine gemakker og arbeide med større samfunnsutfordringer enn dette. Jeg har begynt å kalle kontoret mitt «gemakk», fordi det – inspirert av Oslo bystyre – harmoniserer bedre med det jeg egentlig gjør på kontoret mitt. Sånn sett er det et pedagogisk hjelpemiddel som kan forklare andre hvilken rolle kontoret mitt spiller. Men når jeg tenker meg om, er vel ikke «gemakk» det enkleste ordet å forstå, så kanskje jeg heller skal fortsette å kalle det «kontor».
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Jeg tar opp Senterpartiets forslag.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
I det refererte svarbrevet frå justisministeren framhevar han at ordninga med felles leiing av domstolane berre vil bli nytta i heilt særeigne tilfelle, og at ordninga ikkje skal bli nytta i særleg omfang. No har vi høyrt Ellingsen nemne at dersom det skjer store ting med kommunikasjon og samferdsel, vil forholda bli annleis, men eg kjenner iallfall ikkje til at det er nokre slike forhold rundt desse aktuelle domstolane som har fått felles leiing. Så spørsmålet mitt er om statsråden meiner at det at ein sorenskrivar går av med pensjon eller fråtrer, er eit slikt særeige tilfelle eller ein særeigen grunn til at ein kan innføre felles leiing for fleire domstolar over lengre tid.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Eg skal vere kort. Eg veit at Werp har vore veldig ivrig etter å få opp igjen denne diskusjonen også tidlegare. Det som vi frå Senterpartiets side har presisert og presiserer i alle debattar om moglege strukturendringar, er jo ikkje at vi er kategorisk imot endringar, men vi er imot massive endringar som ikkje kan grunngjevast med at ein får noko positivt ut av dei. Når det gjeld det aktuelle tilfellet som Werp tek opp, der ein hadde gått inn for felles leiing, fekk vi signal lokalt om at dei heller ville ha samanslåing enn ei felles leiing dersom ein skulle gjere endringar, og så gjekk vi konkret for det. Men det står jo ikkje i motstrid til at vi meiner – som sagt – at massive endringar vil vere feil utan at det er ekstremt gode grunnar for det. Heilt til slutt vil eg også presisere at når vi så sterkt er imot det at ein opnar for moglegheita for å ha felles leiing ved tingrettane rundt om og ein felles sorenskrivar, er det fordi vi meiner at det har ein stor verdi at kvar tingrett har sin sorenskrivar. Og som eg også sa i innlegget mitt tidlegare, er det jo slik at sorenskrivarane er med i den dømmande verksemda rundt omkring og då sjølvsagt særleg ved dei minste domstolane. Så når ein plutseleg innfører felles leiing, mistar ein i praksis også ein dømmande ressurs ved dei domstolane der sorenskrivaren blir flytta frå. Så dette handlar for vår del om å presisere at vi ønskjer å ha ein mangfaldig domstolsstruktur i landet framover. Vi er ikkje imot alle endringar, men akkurat den utviklinga som går mot at ein kan opne for felles leiing, meiner vi i praksis fører til at det går i feil retning. Det gjer det mogleg på sikt, trur eg, å få slått saman fleire domstolar enn det vi i Senterpartiet ønskjer. Dette er på ein måte første steg på vegen.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Eg vil starte med å takke forslagstillarane for eit godt representantforslag, som er svært relevant ut frå tida vi lever i. Som lovgjevarar må vi sørgje for å få på plass eit lovverk som beskyttar dei som blir utnytta i dagens samfunn. Mange på prostitusjonsmarknaden har mista retten til å bestemme over eige liv og kjem hit til landet som resultat av menneskehandel. Å prøve å hindre at sårbare menneske blir grovt utnytta, er å ta samfunnsansvar. Så vil det alltid vere vanskeleg å avgjere kva som bør gjerast gjennom lovgjeving, og kva som bør gjerast gjennom andre tiltak. Men når det gjeld dei konkrete tilfella som forslagstillarane nemner, med hallikverksemd via Internett, meiner eg at dette problemet må møtast med lovendringar. Gjennom det gir vi politiet verkemiddel til å motarbeide handlingar som ikkje kan foreinast med å vareta menneskeverdet. Å motarbeide menneskehandel og hallikverksemd er prioriterte område for både oss politikarar og politiet. Det må vere ei klar politisk målsetjing at bakmenn og hallikar kan stillast til ansvar for handlingane sine. Vi veit at dette er menneske som utnyttar andre på det grovaste og bidreg til å øydeleggje livet til enkeltmenneske. Då kan det ikkje eksistere lovtomme rom der enkelte kan operere utan frykt for å bli tekne. Det å fremje prostitusjon er å unytte andre menneske, og politiet må kunne agere mot denne typen handlingar anten det skjer på nett eller i andre forum. Difor er dette forslaget så viktig, og difor burde Stortinget gjere nødvendige vedtak i saka i dag. Prostitusjonsmarknaden er i dag svært uoversiktleg. Politiet slit særleg med å ha kontroll med det som skjer på nettet. Mykje av den kriminelle verksemda blir flytta over på nettet, og politiet har halde fram at dei med dagens lovverk har problem med å kunne stengje nettsider der det er openberr grunn til å tru at det blir gjort straffbare handlingar. Når Stortinget for ein del år sidan vedtok å gjere det straffbart å kjøpe seksuelle tenester, var det fordi vi ønskte å motarbeide denne typen kriminalitet. Det kom også som ei følgje av at ein såg alle dei andre kriminelle handlingane som heng saman med prostitusjon, f.eks. menneskehandel og godt organisert grenseoverskridande kriminalitet. Når denne typen verksemd i dag kan drivast på nett, ved at potensielle kundar kan sitje på nettet og velje prostituerte utan å måtte utsetje seg for risikoen ved å oppsøkje dei på gata, blir det mykje vanskelegere å motarbeide problemet. Ei lovendring er nødvendig for å gi politiet fleire verktøy i kampen mot hallikverksemd og menneskehandel. Senterpartiet meiner difor at forslaga frå Arbeidarpartiet er gode, og er i dag med som forslagsstillarar – også saman med Kristeleg Folkeparti. I og med at det er fleire parti som ikkje sit i justiskomiteen, er eg spent på kva desse partia kjem til å stemme i dag. Eg håper vedtaket i dag blir at regjeringa får marsjordre om å utarbeide lovendringar som gjer hallikverksemd, også på Internett, straffbart.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2016-03-14:
Eg har lyst å følgje litt opp dette med kva vi skal gjere framover, for vi må jo berre innsjå nederlaget i dag i saka om den moglege lovendringa. Eg er interessert i å høyre kva statsråden meiner vil vere særleg viktig for å kjempe mot problemet med prostitusjon og denne typen kriminalitet som vi har talt om i dag, med hallikverksemd og menneskehandel. Planlegg statsråden nye lovendringar eller nye tiltak for å kjempe mot desse problema?