Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-04-30:
Da jeg gikk på rekruttskolen på Trandum på 1970-tallet, ble jeg fortalt av min sersjant at jeg kunne blitt en god soldat hvis jeg ikke hadde stilt så mange spørsmål. Nå er det selvsagt slik at en god soldat skal kunne ta ordre uten innvendinger. I en stridssituasjon kan ikke mannskapet i felten drives etter allmøteprinsippet, men en soldat må også ha evnen til kritisk vurdering av situasjonen, hvis han eller hun skal utføre krevende oppdrag. Derfor trenger vi soldater som har sin kritiske sans i behold og som kan ta selvstendige beslutninger ut fra situasjonen man er i. Jeg vet at rekruttskolen har utviklet seg siden den gang, og at holdningen til vernepliktige og tjenestens innhold er annerledes nå. Resten av den normale førstegangstjenesten har jeg ingen erfaring fra, for den ble avtjent som journalist i Mannskapsavisa. Men det er også et eksempel på hvordan førstegangstjenesten kan gis et innhold som gjør den attraktiv og langt fra bortkastet – med tanke på den sivile løpebane den vil komme som et avbrekk i. Den allmenne verneplikten er viktig av flere grunner. Den er viktig for å skape et eierforhold til Forsvaret i befolkningen. Å forsvare vårt land er et felles ansvar. Øystein Sunde har en sang som heter «Folk til slikt» – men vi kan ikke ansette folk til slikt som å forsvare landet, det må vi gjøre som et kollektiv. Men den allmenne verneplikten er også viktig fordi den gir Forsvaret tilgang til de beste kandidatene og fordi Forsvaret blir en fortsettelse av den sosiale og kulturelle smeltedigel som norsk skole er. Det er med på å skape et fellesskap om den oppgaven som er den viktigste av alle om det blir alvor: å forsvare nasjonens territoriale integritet. At vi også har vervede avdelinger, endrer ikke dette grunnleggende prinsippet bak den allmenne verneplikten og førstegangstjenesten. Så er det viktig at førstegangstjenesten, som er det sentrale elementet i den allmenne verneplikten, blir meningsfull. Det er om lag 8 000 som fullfører førstegangstjenesten av et årskull på 30 000 mann. Når jentene fra i år av også innkalles til sesjon, vil en enda lavere andel av det samlede årskullet avtjene førstegangstjeneste. Når en mindre andel av ungdomskullene må påta seg denne plikten, er det derfor enda viktigere at den oppleves meningsfull og nyttig. Forsvaret har vært gjennom en omfattende omstilling. I dette arbeidet er det også sett på innholdet i førstegangstjenesten. En egen arbeidsgruppe har foreslått en rekke tiltak som skal heve statusen på denne tjenesten. Statsråden viste til at flere tiltak er satt i gang, og til det gode samarbeidet med Tillitsmannsordningen, noe jeg er glad for. Jeg er enig i den rosen som Tillitsmannsordningen er blitt tildelt her, både fra statsråden og fra interpellanten. Jeg vil også vise til at Ombudsmannsnemnda i sin årsrapport peker på det positive som er gjort i forhold til lærlingordningen, og det initiativ som er tatt av forsvarsministerens forgjenger når det gjelder ytringsfrihet, trakassering og mobbing. Den gang jeg ble innkalt til rekruttskolen, var tvangsklipping av hår som var lengre enn foreskrevet – hvilket i hvert fall rammet alle Beatles-inspirerte hårsveiser – det store tema. Det ble opplevd som umyndiggjørende og demotiverende. Derfor er tiltak som gjør at den enkelte opplever å kunne ivareta sin integritet, enten det er gjennom å beholde sin ytringsfrihet eller å slippe trakassering og mobbing, viktig for trivsel. Og trivsel er viktig for utbytte av tjenesten. Det er fortsatt mange statushevende tiltak som gjenstår, og som bør iverksettes så raskt som mulig, men som en naturlig del av den omstilling Forsvaret er igjennom. Førstegangstjenesten må være slik at den ivaretar Forsvarets og samfunnets behov for velutdannede og motiverte soldater. Men den må også ivareta den enkelte vernepliktiges ulike behov gjennom disse tolv månedene – for opplæring, selvsagt, men også for fritid, muligheter for skolering og for å delta på andre arenaer, slik vi gjør i det vanlige samfunnet. Det som må prioriteres, er det som er aller viktigst for å heve statusen på førstegangstjenesten, nemlig at selve opplæringen til den jobben den enkelte skal gjøre som soldat, er god og meningsfull, slik både interpellanten og statsråden understreket. Det er dette som virkelig gjør tjenesten engasjerende, at man lærer å beherske utstyret man skal benytte, forstår oppgaver og roller, og har muligheter til tilstrekkelig trening. Det er man i gang med. Jeg er sikker på at når omstillingen er avsluttet i løpet av de to kommende årene, vil også treningsnivået være der det bør og skal være.