Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2001-01-11:
Norge har hatt og har en ambisjon om å ligge i front internasjonalt i forhold til dyrevernsarbeid. Det har vært viktig for oss ikke minst fordi vi mener at det forteller noe om den etiske standarden generelt i et samfunn. Vi bruker veldig mange krefter når vi internasjonalt prøver å forsvare vår rett til å kunne beskytte vårt eget landbruk: Bl.a. er argumentasjonen knyttet til en høy dyrevernstandard. Jeg tror nok at situasjonen har vært den at vi har ligget veldig godt an i forhold til dyrevern. Jeg tror også at situasjonen er den at vi ligger godt an internasjonalt i forhold til dyrevern. Samtidig ser vi veldig klart, ikke minst ute i Europa, at dette er et område der det skjer veldig mye veldig raskt. Det at vi har hatt en god standard på dette området, og det at vi er rimelig fornøyd med den standard vi har i dag, må ikke være et incitament til å hvile på våre laurbær. Sist vi hadde en bred gjennomgang av dyrevernsituasjonen, var, som også representanten Hedstrøm var inne på, i forbindelse med at vi vedtok dyrevernloven i 1974. Det begynner altså å bli lenge siden vi hadde en samlet gjennomgang. Mye har skjedd siden 1974. Vi har ikke minst fått mye ny kunnskap om dyrs atferd og om hvordan man bør legge forholdene til rette for å ha et godt dyrevernsarbeid. Derfor er det viktig at vi oppdaterer oss på ny kunnskap, og at vi legger en ny plattform for dyrevernsarbeid i Norge i framtiden. Dyrevern og dyreetikk opptar folk. Det er bra. Derfor har vi nå konstant en rekke dyreverndebatter på gang, også i denne sal. La meg bare kort nevne pelsdyr, som vi nå diskuterer. Vi har nettopp diskutert reindrift og spørsmål om kastrering av rein og gris. For ikke lenge siden hadde vi en debatt om bruken av ring i nesen på gris. Vi har en debatt om vi skal tillate økt import av slanger og øgler og fremmede dyrearter. Vi har nettopp behandlet en lov om avl på farlige hunder. Vi har hele tiden en debatt om burhøns. I de siste dagene har vi hatt en debatt om transport av dyr. Dette viser at det hele tiden pågår debatter om dyrevern. Det som opptar meg, er at vi ikke bare fortsetter å ha enkeltdebatter, men at vi nå tør å stoppe opp litt og setter det hele inn i en sammenheng, oppdaterer oss på ny kunnskap, legger en ny etisk plattform og på det grunnlaget vurderer om vi har behov for å revidere dyrevernloven, og i så fall på hvilke områder det behovet er størst. Etter min mening vil en slik stortingsmelding i forhold til det temaet vi har i dag, pelsdyr, først måtte handle om hvorvidt det å holde produksjonsdyr for pels er etisk akseptabelt, eller om produksjonsdyrehold bare skal være akseptabelt dersom man fokuserer på å produsere mat. Hvis vi konkluderer med, også etter at en ny etisk plattform er lagt, at det å holde dyr for pels, er akseptabelt, vil debatt nr. 2 handle om hva slags rammer vi skal legge rundt det dyreholdet for å få det dyrevernsmessig godt nok. Så vil debatt nr. 3 handle om, hvis vi da skal ha pelsdyr etter nye forskrifter for dyrevern, hvor i landet det skal skje. Da kommer budsjettdebatten inn i sammenhengen. Nettopp en slik måte å tenke på, og nettopp en slik måte å organisere debatten på vil vi ta sikte på – gjennom å arbeide med denne stortingsmeldingen i hele det året vi nå er inne i, med sikte på å legge den fram så tidlig som mulig i 2002.