Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2003-12-15:
Dette er en viktig prinsipiell sak som berører kjernepunkter i vårt demokrati. I Norge har vi ikke regler som begrenser de økonomiske gavene til partiene, slik andre land har. Det krever desto mer av oss når det gjelder åpenhet om de økonomiske tilskuddene partiene får. Det er fritt fram for både bedrifter, enkeltpersoner og organisasjoner å gi pengegaver til partiene. Da er det viktig at velgerne vet hvem det er som betaler. Vi vet at de politiske myndighetene på både lokalt og sentralt plan tar avgjørelser som er viktige for ulike økonomiske interesser. I en kommune kan det dreie seg om salg av kommunal eiendom. Det kan dreie seg om reguleringsspørsmål, anbudsutsetting osv. Da er det viktig at vi vet om de som er inne i disse rundene, også har vært bidragsytere til de politiske partiene. For noen år siden fikk vi en lovendring som påla partiene å offentliggjøre gavene over en viss grense som de får på sentralt plan. Den loven viste seg å ha begrenset effekt fordi den etterlot seg et stort gapende hull, nemlig at det er fritt fram for å gi så store tilskudd som man bare ønsker til partienes lokal- og fylkesledd. Det hullet bør tettes, slik at vi unngår den mistenksomheten og de spørsmålene som kan stilles ved lokalpartiene. Vi har – særlig i Oslo – hørt diskusjoner rundt eiendomssalg av kommunale eiendommer og spørsmål om folk har vært bidragsytere til det regjerende partiet i Oslo. Den type spørsmål ville ha vært fjernet dersom man hadde hatt offentlighet. Og når partiene selv ikke har anstendighet til å sørge for åpenhet, må vi herfra sørge for en lov som pålegger partiene å offentliggjøre inntektene sine. Det som forundrer meg, er den snuoperasjonen som regjeringspartiene har hatt i denne saken. Da Stortinget behandlet tilsvarende sak forrige gang, gikk et enstemmig storting inn for en offentliggjøring. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ønsket da å vedta en lovendring slik at vi fikk åpenhet. Det hadde i så fall sørget for at vi under valget i år hadde hatt den åpenheten. Det fikk vi ikke flertall for. Derimot ble det vedtatt at statsråden skulle komme tilbake med et lovforslag om offentliggjøring på lokalleddene i partiene. Siden det har vi hørt lite fra statsråden i så måte. I stedet er det nedsatt et utvalg som Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet den gang påla statsråden. Det er vel og bra, men det er ingen unnskyldning for ikke å fremme et lovforslag og få vedtatt en lov om åpenhet. Det brede mandatet som utvalget som skal se på finansieringen av demokratiet, har, går langt utover spørsmålet om offentliggjøring. Og spørsmålet om offentliggjøring er ikke avhengig av den innstillingen som det utvalget skal fremme. Dette forslaget kan vi vedta nå, slik at vi tar bort tvilen som finnes ved de ulike partienes pengegaver. Den loven vi har i dag – eller rettere sagt den mangel på lov vi har – åpner for korrupsjonslignende tilstander. Den åpner for mistenksomhet i forhold til hva slag gaver partiene får, særlig i forhold til de beslutningene man tar. Vi fikk denne diskusjonen særlig i den siste valgkampen. Jeg synes det er interessant å se hva komiteens leder fra Høyre, Sonja Irene Sjøli, uttalte til Dagsavisen den 7. august i år. Hun kommenterer Oslo Høyres manglende åpenhet om sine gaver, og sier: «Jeg synes rent prinsipielt at Oslo Høyre burde ha åpenhet om dette. Det er det mest ryddige. Når det blir satt spørsmålstegn ved praksisen, bør man vise åpenhet». I Trondheim Høyre holdt de også gavene hemmelig. Valgkampsjefen til Trondheim Høyre, Erling Paulsen, uttalte til Adresseavisen 6. august i år: «Vi støtter forslag om offentliggjøring og vil forholde oss til det når loven blir innført. Men så lenge vi ikke har en slik avtale med våre bidragsytere, vil vi ikke offentliggjøre dem». Så det Høyre sier, er at den dagen det kommer en lov, vil de sørge for offentliggjøring, men inntil da vil de fortsette praksisen med hemmelighold. Jeg synes det er oppsiktsvekkende når Høyre under valgkampen sa i media at de er for offentliggjøring, at de støtter regler om det, men ikke vil offentliggjøre noe før slike regler er på plass, at de i denne innstillingen går tvert imot, snur opp ned på det de tidligere har ment, og dermed stemmer ned en slik lovendring. Det synes jeg er høyst beklagelig.