Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2013-03-07:
Alle mammaer og pappaer, alle besteforeldre og alle frivillige som er med og utgjør idrettens grasrotbevegelse, er selve drivkraften i norsk idrett og norsk frivillighet. Det er også den vesentlige kraften som er med på å organisere de lokale, gode fellesskapene rundt omkring i Kommune-Norge. Høyre vil ta vare på den demokratiske kraften idretten og frivilligheten bærer i seg. Da må vi bevare idrettens integritet og uavhengighet, da trenger vi flere nøytrale virkemidler som styrker idrett og frivillighet, og da må vi bevare det maktspredningsprinsippet som sørger for at idretten bygges nedenfra og opp. For Høyre er fellesskapene mellom mennesker som er frie og villig til å gjøre en innsats for hverandre, det viktigste. De er kjernen i frivilligheten. Vi vil ha et sterkt sivilsamfunn som balanserer statens makt. Idretten må beholde friheten til å eksistere på sine betingelser og ikke bli redusert til et instrument som kalles statlig idrettspolitikk. Vi som politikere skal gi gode rammebetingelser, og så må idretten selv få rom til å finne de gode løsningene. Nå er det også idrettens tur, lovte kulturministeren i 2011. I fjor lovte regjeringen økning av overskuddet av tippemidlene til 64 pst. til idretten over tre år. Høyre tar løftene til idretten på alvor. Vi gjør det vi sier til idretten. Derfor økte vi tippenøkkelandelen med 6,2 pst. allerede i år. Dessverre sa regjeringen nei til det. Vi hører stadig at idretten bemerker skuffelsen – senest på høring her i huset – over at regjeringen ikke har fulgt opp sine løfter. Bedre rammebetingelser for frivillig sektor skulle være et grunnprinsipp da de rød-grønne la frem frivillighetsmeldingen i 2007. For seks år siden lovte regjeringen å forenkle rapporteringskravene og vurdere prosjektstøtte i statlig idrettspolitikk. De vurderte å styrke Frifondordningen og tilpasse tilskudd til ny organisasjonsstruktur. Etter snart seks år er regjeringen bare så vidt i gang med kartleggingen. Frivilligheten har flere ganger lurt på hvor det ble av de rød-grønnes gjennomføringskraft, når man ser på alt de har lovet frivilligheten. På Høyres egen idrettshøring fremhevet frivilligheten og idretten hvor viktig det er å gi rom for tillit, og hvor kvelende det er når krav til administrasjon og skjemavelde får ta fullstendig overhånd. Vi hadde håpet at det kom endringer for frivilligheten og idretten i denne meldingen, men dessverre manglet det. Høyre vil ta i bruk mulighetene for samarbeid mellom private, frivillige og ideelle krefter. Vi verdsetter engasjement og innsatsvilje, uansett hvem som vil bidra. Vi må kombinere idrettens gode verdifellesskap med verdiskaping i privat og frivillig sektor. Vi må få frem potensialet i å oppmuntre alle gode krefter til å slippe til. Høyre og de borgerlige tok i statsbudsjettet for 2013 felles konkrete grep for idretten: Vi vil la idretten beholde mer av gavene de får ved å øke skattefradraget. Vi tar konkrete grep som reduserer administrasjon og skjemavelde. Vi vil ta et krafttak for idrettsanleggene ved å øke momskompensasjonen med 100 mill. kr. Idretten selv ønsker seg en overordnet anleggsplan – en nasjonal transportplan for idrettsanlegg. Høyre synes det er smart at idretten og regjeringen sammen finner løsninger for å koordinere nasjonale og regionale planer for bygging av anlegg, for vi trenger bedre koordinering. I dag fordeles anleggsmidler i 19 ulike fylkeskommuner uten en helhetlig koordinering. Norge kan ikke lenger arrangere internasjonale håndballmesterskap, fordi vi mangler et nasjonalt håndballanlegg som er godkjent for internasjonale mesterskap. Men store mesterskap gir viktig inspirasjon som styrker bredden i idretten, for topp- og breddeidrett lever i et gjensidig samspill. Derfor mener Høyre at Norge jevnlig bør være vertskapsnasjon for større internasjonale mesterskap. Høyre ønsker å støtte idretten i å beholde de øremerkede tilskuddene til nærmiljøanlegg som regjeringen vil fjerne. Sport og friluftsliv gir trening og rekreasjon. Turtradisjoner er viktige i norsk kulturarv og gir flotte naturopplevelser. Da trenger vi lavterskeltilbud for inaktive voksne. Det bør også bli lettere for det lokale idrettslaget å få drive idrettsanlegg. Regjeringen sier dessverre nei. Før reglene ble strengere kunne Bærum kommune finansiere byggingen av Gjønneshallen og la idretten drifte haller med overskudd. Slike løsninger som finnes der, vil Høyre ha flere av. Vi ser at idretten i Norge har behov for flere ulike løsninger for organisering og drift. Med enklere og mer fleksible regler kan vi få lavere kostnader for kommunene, nye inntektsmuligheter for idretten og frivilligheten og bedre utnyttelse av hallkapasiteten. Idrettsforbundet har jobbet for gode samarbeidsmodeller for idrett og folkehelse. Aktiv på Dagtid tilbyr tilrettelagt fysisk aktivitet for alle voksne som mottar trygd eller sosiale stønader. Deltakerne forteller at trening og samvær med positive medmennesker gir sosialt samhold som bygger opp og gir bedre fysisk og psykisk helse. Dette er eksempler på å gi folk i en vanskelig situasjon god kvalitet i hverdagen. Vi trenger også nært samarbeid og god dialog mellom idrett og skole. Vi må gi et sømløst tilbud til de barna som har størst behov for det. Mer positivt fokus på fysisk aktivitet i skolen har veldig mange gode effekter. Da må også idrettsanleggene og skolen samarbeide om å fange opp dem som ofte faller utenfor. Da må vi få idrettens gode ordninger for utlån av utstyr og bruktsalg flere steder, slik at barna kan være med uavhengig av hva mamma og pappa tjener. Høyre mener idretten må få frihet til å lage gode og inkluderende tilbud på egne premisser. De frivillige i idretten gir mangfoldsarbeidet en merverdi som staten aldri kan oppnå. Idrettsmeldingen har dessverre få konkrete tiltak for å stoppe ungdomsfrafallet. Jo lenger barn og unge fortsetter i idretten, jo flere fortsetter i studentidrett, bedriftsidrett og som aktive foreldre og besteforeldre. Det er viktig for folkehelsen. Det er kanskje noe av det viktigste for en god helse og for en god livskvalitet. Idretten tilbyr mange ulike sosiale og kulturelle fellesskap som utvikler seg og inkluderer oss alle når vi deltar. Det er vår viktigste rolle å legge til rette for at idretten fortsatt skal ha muligheten og forutsigbarheten for å få til nettopp dette. Vi trenger alle foreldre som stiller opp. Det har jo den siste tiden vært en debatt om foreldre i trenerrollen. Vi må huske at foreldredugnaden på trenerområdet er helt avgjørende for idrettens eksistens. Samtidig trenger vi økt trenerkompetanse når barna blir flinkere. Frivillige trenere må få kompetanseheving og oppfølging, slik at de blir trygge på oppgaven og kan yte en best mulig innsats som trener. Her har idretten selv utviklet Trenerløypa – et program som gir både idrettsfaglig, pedagogisk og organisatorisk kompetanseheving. Vi må sørge for å legge best mulig til rette for at idretten selv får den friheten og muligheten til å legge til rette for nettopp det fellesskapet som preger gode lokalsamfunn. Da må vi gi idretten tillit og mulighet til å påvirke og til å finne de beste lokale tiltakene og initiativene. Så er det vår rolle som politikere å legge til rette for at idretten selv skal få muligheten til å utvikle seg videre – til det beste for alle.