Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2000-04-11:
Ikke-spredningsavtalen, NPT, utgjør det folkerettslige grunnlaget for arbeidet med å forhindre spredning av kjernevåpen og redusere våpenarsenalene. Foran NPT-avtalens sjette tilsynskonferanse blir det særlig viktig å holde fast ved de overordnede målsettingene i det internasjonale nedrustnings- og ikke-spredningsarbeidet. Videre blir det avgjørende at målsettingen følges opp gjennom konkrete tiltak. Utenriksministerens redegjørelse for Stortinget gir en grundig gjennomgang av Regjeringens nedrustningspolitiske prioriteringer forut for Tilsynskonferansen for avtalen om ikke-spredning av kjernevåpen. Nå står vi foran den første tilsynskonferansen i det nye årtusen, og den første etter at Ikke-spredningsavtalen ble forlenget på ubestemt tid. Nå vil det være av stor betydning å sikre fortsatt tillit til de viktigste byggeklossene i det internasjonale regimet for stabilitet, nedrustning og ikke-spredning. Dette rammeverket er bygd opp over mange år, og nå må grunnlaget legges for videre framgang i dette arbeidet. Verden har vært preget av atomvåpen og masseødeleggelsesvåpen i 55 år siden Hiroshima og Nagasaki. Det er 30 år siden vi fikk Ikke-spredningsavtalen. Det var likevel den kalde krigens slutt som skapte dynamikk i nedrustningen. Nedrustningsarbeidet blir utfordret av nye problemstillinger. Før var hovedbekymringen de omfattende våpenprogrammene i noen få land. Nå øker utfordringen knyttet til få våpen hos flere og flere land. Ny teknologi gir større rom for utvikling av langtrekkende leveringsmidler. Dette gjør situasjonen mer uoversiktlig. Enkelte land har bygd opp sine arsenaler av kjernevåpen. Indias og Pakistans prøvesprengninger våren 1998 viser at vi har en lang vei å gå i arbeidet for internasjonal sikkerhet. Nord-Koreas utviklingsprogram for langtrekkende missiler gir grunn til uro. Det samme gjelder den uoversiktlige situasjonen i Midtøsten med hensyn til rakett- og kjernevåpenprogrammer. Kina er i ferd med å gjennomføre et moderniseringsprogram for sine strategiske styrker. Mye tyder også på at Russland legger økt vekt på kjernevåpen som del av sin militære strategi. Det er bl.a. på denne bakgrunn vi må se de amerikanske planene om et begrenset nasjonalt rakettforsvar, kalt NMD, for å beskytte amerikansk territorium mot rakettangrep med masseødeleggelsesvåpen. Disse planene møtes med mange spørsmål både fra norsk side og fra mange av våre vesteuropeiske allierte. Det må f.eks. klargjøres hvilke konsekvenser NMD vil ha for ABM-avtalen og det internasjonale ikke-sprednings- og nedrustningsregimet. De amerikanske planene må ses som en reell bekymring for det nye trusselbildet. Samtidig er ABM-avtalen og NPT-avtalen hjørnesteiner i det internasjonale avtaleverket når det gjelder stabilitet og nedrustning. ABM-avtalen er en bilateral avtale mellom USA og Russland, men har stor betydning for hele det internasjonale rustningskontroll- og nedrustningsregimet. Den strategiske balansen i dette avtaleverket må derfor ivaretas også med henblikk på vurderingene blant andre atommakter. Det er av stor betydning at ABM-avtalen respekteres. Utenriksministerens redegjørelse vektlegger da også sterkt ønsket om å bevare ABM-avtalen som en hjørnestein i den strategiske balansen. Vi ønsker alle at det neste årtusen skal bli sikrere og bedre enn det som vi nettopp er kommet ut av. For å oppnå dette må ikke-spredningsregimet opprettholdes og styrkes. Derfor er det så viktig at utenriksministerens redegjørelse legger hovedvekten på å bevare ikke-spredningsregimet, bygge på det som er oppnådd, og på en realistisk måte søke å ta nye skritt for å utbygge og styrke nedrustningsarbeidet.