trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Michael Momyr (Høyre), 2003-12-09:
Vi har et landbruk i Norge som er i sterk omstilling. Den største utfordringen er å få rekruttering til næringen. Landbruket har gjennomgått en stor effektivisering og blitt stadig mer robust. Jeg er glad for de signaler som kommer fra departementet om fortsatt å utvikle landbruket. Det som ble sagt om Landbruk Pluss, har jeg en stor tro på og stor optimisme knyttet til. Vi har også store utfordringer i forhold til WTO-forhandlingene. Regjeringen gjør her en god innsats og balanserer godt de offensive og defensive posisjonene som vi er nødt til å ta. Distriktsmilliarden er et resultat av en avtale mellom SV og regjeringspartiene. Det er noen i denne debatten som har forsøkt å fremstille det som om det er noe halvhjertet over den måten vi går inn i det nye såkornfondet på. Slik er det ikke. Jeg er glad for at vi har fått dette fondet på plass, og jeg er trygg på at det vil få en god og fornuftig innretning. Det er også grunn til å minne om alternativet, som kunne ha vært et strukturfond i titallsmilliardklassen, som etter mitt syn ville ha satt fremtidige pensjoner i fare. Vi merker jo optimisme. I forbindelse med høringene som komiteen hadde i tilknytning til budsjettet, var det flere av næringsorganisasjonene som gav uttrykk for at de var godt fornøyd. Hva var de godt fornøyd med? Jo, først og fremst at Regjeringen har maktet å føre en økonomisk politikk som i sin tur har ført til lavere rente og en svekket kronekurs. Dette året har det ikke vært lett å se næringslivsledere inn i øynene og si at det viktigste er å føre en stram budsjettpolitikk som vil gi en lavere rente, for det visste vi ville ta noen år. Derfor er det desto bedre når vi nå ser resultater av det, og at vi kan se en tydelig optimisme i næringslivet. NHO har uttalt, bl.a. i forbindelse med budsjetthøringene, at undersøkelser gjort blant medlemsbedrifter konkluderer med at de tror det blir flere sysselsatte neste år. Vi ser også en positiv utvikling ved at arbeidsledigheten er på veg nedover. Representanten Akselsen brukte i sitt innlegg uttrykk som den store næringspolitikken, i den forstand at vi fører en økonomisk politikk som gjør at vi som nasjon blir konkurransedyktig. Bakgrunnen for at vi fikk til en budsjettavtale med Arbeiderpartiet, er vel at vi har et noenlunde likt syn på at for å få et konkurransedyktig næringsliv, må vi holde oss innenfor stramme rammer. Jeg er glad for at vi fikk på plass dette forliket.
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Eg skal gripe litt fatt i det siste. Det er verkeleg epokegjerande at ein no skal ha eit såkornfond som ifølgje Inge Ryan berre skal komme folk ute i distrikta til gode. Inge Ryan seier ifølgje Trønder-Avisa at ikkje ei krone skal komme til Trondheim og Stjørdal, og at hovudkontoret skal liggje nord for Namsos og sør for Brønnøysund. Det kunne vere interessant å høyre om dette er det som fleirtalet står bak. Men det som er mitt spørsmål, er: Ville det ikkje då ha vore betre at dette såkornfondet var landsomfattande, for korleis skal vi elles hjelpe gründerar som bor i Stjørdal og i Trondheim, i Ålesund og i Oslo, med venturekapital og såkornfond? Ville det ikkje ha vore betre at også den private kapitalen som finst i desse byane, kunne vere med på finansieringa, slik at vi verkeleg kunne få ein såkornkapital?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Representanten Gjedrem sa at Regjeringas budsjett legg opp til å sikre gode og trygge arbeidsplassar. Då synest eg det er litt underleg at den same regjeringa raderer ut tryggleiksopplæringa for fiskarar, og at ein no må leggje det fartøyet som driv tryggleiksopplæring, i bøyene. Då er det jo litt merkeleg at Kristeleg Folkeparti kan seie at Regjeringa jobbar for å tryggje arbeidsplassane. Vi veit at ein treng 14–15 mill. kr til denne tryggleiksopplæringa. Og alt det som har kome til ved budsjettforliket – kanskje takk vere Arbeidarpartiet – er 3 mill. kr. Då er spørsmålet: Korleis skal ein då lage trygge arbeidsplassar for fiskarane?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Senterpartiet er eit av dei få partia som har bestemt seg for å regionalisere fiskeria. Slik eg oppfattar det, skal kvart enkelt fylke få bestemme over eigne ressursar utanfor eigen kyst. Det kunne då vere greitt å få stadfesta no her i salen av parlamentarisk leiar i Senterpartiet, sidan ho er ein slags stand-in for næringskomiteens medlem, om det er slik å forstå at all fisk utanfor Finnmark skal reserverast for Finnmarks fiskarar? Og er det slik å forstå at dei silde- og makrellførekomstane som no er på Møre-kysten, skal reserverast for ringnotflåten frå Møre og Romsdal?
Lodve Solholm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Vi vedtok struktureringa av fiskeflåten i vår. Vi opplever no at det kjem ein del ønske om at det skal gjerast endringar på nokre ting. Det gjeld kanskje spesielt driftsordninga. Vi opplever no at Nordland Fiskarlag høglydt gir uttrykk for at ein ønskjer å kome inn i denne driftsordninga. Det var dei som var sterkast imot då denne ordninga var ute på høyring, men no vil dei altså inn. For berre å repetere det: Framstegspartiet ønskte at denne driftsordninga skulle gjelde heile landet. Mine spørsmål til statsråden blir: Er det mogleg å opne for endå fleire prøvefylke, t.d. Nordland, når det gjeld denne driftsordninga, eller kan ein ta skrittet fullt ut med ein gong, slik at driftsordninga kan gjelde heile landet? Når ser statsråden at ein tidlegast kan gjennomføre dette, med dagens vedtak?
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Jeg tror, i likhet med representanten Gjedrem, at det var bra med et budsjettforlik. Så må vi leve med at vi blir kalt svartmalere når vi påpeker den høye arbeidsledigheten som er. Den bekymrer oss, selv om vi også ser at det er en liten bedring nå. Det var lite i Olaf Gjedrems innlegg som handlet om landbruket. Jeg vil ta fatt i en merknad fra Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, der vi sier at kommunene må enten i egen- eller samarbeidsform finne løsninger, slik at en i kommunene blir i stand til å drive landbruk. For det er en del av Landbruk Pluss at kommunene skal få håndtere litt penger og litt lovverk, for å få drive litt landbrukspolitikk innenfor en nasjonal ramme. Når det gjelder en slik formulering som at kommunene må finne en løsning, lurer jeg på følgende: Er Kristelig Folkeparti imot at kommunene skal kunne skaffe seg kompetanse på det området, når den nyskapingen er så viktig for oss – at kommunene tar del i en framtidig landbrukspolitikk?
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Mye av det representanten Marit Arnstad er opptatt av, kan jeg til dels slutte meg til. Hun er veldig opptatt av at vi har et desentralisert næringsliv, opptatt av at det kommer nye arbeidsplasser, og opptatt av at vi særlig må bevare de arbeidsplassene som er i distriktene. Marin sektor og verkstedindustrien er viktig, og utnyttelse av næringslivsmulighetene er selvsagt også avhengig av infrastruktur. Alt det er vel og bra. Men når det gjelder eventuelt å gå inn for et varmekraftverk på Skogn, er representanten Marit Arnstad tydeligvis svært imot det, selv om alle de tingene hun snakket om innledningsvis, gjør at det er viktig å få realisert det prosjektet. Der vil det bli forskning og utvikling, og der vil det bli mange arbeidsplasser. Ser ikke representanten Marit Arnstad at det for Nord-Trøndelag vil være enormt viktig for sysselsettingen, men også for nyskapingen i forhold til å ta hånd om CO2?
Aud Gaundal (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Statsråden var inne på både de nasjonale og de internasjonale utfordringene som vi har. WTO er den største utfordringen etter vårt syn. Mange mener at mye vil forandre seg, også for næringsmiddelindustrien. Enkelte medier hevder at så mye som 50 pst. av vår produksjon kan bli borte. Er statsråden enig i en slik beskrivelse? Hvordan og på hvilken måte ser statsråden det naturlig at Stortinget blir orientert om utviklingen som nå skjer etter bruddet i Cancún?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Jo, jeg ser en rekke næringsmuligheter knyttet til utnytting av naturressurser generelt, og til Norske Skog på Skogn spesielt. Betingelsen er bare at Norske Skog også forholder seg til en del miljøbetingelser, knyttet til den virksomheten som skal drives. Når det gjelder å kunne etablere et gasskraftverk der en fjerner eller minimerer CO2-utslippene, er det fortsatt et stykke igjen å gå for Norske Skog på Skogn. Og det er jo det debatten handler om. Den handler ikke om at vi ikke ønsker at en skal utvikle ny næringsvirksomhet på Skogn, eller at Norske Skog ikke skal få lov å etablere et gasskraftverk. Men et flertall i denne sal ønsker altså at det skal være et gasskraftverk der en faktisk gjør noe med de store utslippene av CO2, som ellers kommer til å gjøre at vår oppfyllelse av klimaavtalen og Kyotoprotokollen blir helt illusorisk. Ellers har Skogn mange andre interessante næringsprosjekter. Containerhavna på Skogn er ett av dem som Senterpartiet aktivt støtter opp om.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Hva som er overforbruk av oljepenger, er en interessant problemstilling. Det diskusjonen egentlig handler om, er hva som er et overforbruk, og hva som på en måte er et riktig forbruk. I høstens budsjett la Regjeringen opp til at en skal bruke 50 milliarder kr samlet sett av oljepengene. Senterpartiet la opp til at vi skulle bruke 53,3 milliarder. Det er forskjellen mellom Regjeringens og Senterpartiets bruk av oljepengene. At den forskjellen i seg sjøl skal være så avgjørende at den kunne vippe norsk økonomi, har jeg ingen tro på. Jeg mener at en del av den diskusjonen som foregår omkring den hellige budsjettbalansen, er en illusorisk diskusjon hvis en ikke tar den litt mer grundig enn det Høyre og representanten Momyr gjorde akkurat nå. Når det gjelder omstilling og viljen til å omstille, er jeg opptatt av omstilling, men omstillingen må gå i riktig retning. Det som er problemet når det gjelder en del av de næringspolitiske utfordringene nå, er at Regjeringen bidrar til tiltak som fører omstillingen i feil retning. Fjerning av skogtilskuddene kombinert med veldig lave tømmerpriser er et eksempel på det.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Nei, slik er det ikke å forstå. Det Senterpartiet har sagt, er at vi synes at en burde utrede muligheten for en regional kvotetildeling. Men hvor Møre-fiskerne så henter kvoten sin, er Senterpartiet revnende likegyldig. Det får de gjøre akkurat der de sjøl ønsker. Her er det spørsmål om å få utredet en ordning der det er snakk om kvotetildelinger regionvis. Det er snakk om en utredning for å få på bordet de negative eller positive konsekvensene som har vært knyttet til det. Det er mulig at Fremskrittspartiet har synspunkter på Senterpartiets fiskeripolitikk. Jeg har merket meg i dette budsjettet at Fremskrittspartiet har et ønske om å fjerne fiskeriavtalen. Det virker snarere programmessig enn reelt, særlig når Fremskrittspartiet i neste års budsjett går inn for å avvikle hele fiskeriavtalen, men samtidig ber om at det innen fiskeriavtalen settes av 20 mill. kr til selfangst. Er de litt på glid når det gjelder spørsmålet om å avvikle fiskeriavtalen?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Landbruksministeren har helt rett i, og jeg er helt enig i det, at landbruksbasert industri og landbruket er gjensidig helt avhengig av hverandre. I innstillingen sies det fra regjeringspartiene at en ønsker et forbrukerrettet landbruk, og da må en jo stille spørsmål ved den finansieringen en nå legger opp til angående det nye Mattilsynet. Regjeringens opprinnelige forslag var over 90 pst. avgiftsfinansiering av aktørene innenfor landbruket. Regjeringspartiene og Arbeiderpartiet ligger nå etter forliket på 80 pst. avgiftsfinansiering. Når en sier at en ønsker et forbrukerrettet landbruk, er det da virkelig forbrukerrettet å bidra til økte priser på matvarer? Det kan bli konsekvensen av den typen finansiering av statlige oppgaver som Regjeringen sjøl burde bidra til. Mener landbruksministeren at det er en klok strategi å bidra til høye priser og derved også kanskje fyre opp omkring den misnøyen ved ulike prisbilder mellom ulike land, som en ellers kan se?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Dette er en regjering som stadig må instrueres av Stortinget, og som stadig lar seg dra etter hårene fra Stortingets side. Nettolønnssaken har vandret fram og tilbake i Stortinget hvert halvår, og nå har Regjeringen i forliket med Arbeiderpartiet igjen blitt tvunget til å bevilge de pengene som skal til. Distriktsmilliarden som en fikk igjennom sammen med SV i fjor, tok en omkamp på i budsjettet om høsten og gjorde til en landsomfattende ordning igjen, for så å presse den tilbake til en distriktsrettet ordning. Dette etterlater et inntrykk av en regjering som egentlig ikke vil ha disse distriktsrettede virkemidlene, som egentlig ikke vil ha nettolønn, og som egentlig nå har tenkt å blåse i det vedtaket de gjorde sammen med Fremskrittspartiet. Det betyr at en her må stille noen spørsmål som ikke ender opp i et svar som «så langt det er mulig i virkelighetens verden», men at en rett og slett får en garanti her i dag om at: distriktsordningen blir en distriktsbasert ordning det blir en fordeling 70/30 mellom staten og private, noe som er særlig viktig når ordningen nå skal være rettet inn mot næringsfattige strøk
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Vi får vel ta til etterretning at det nok vil være en del langs kysten og i de marine næringene som ikke helt vil dele den siste virkelighetsbeskrivelsen til fiskeriministeren. Om Senterpartiet eller SV hadde anklaget Arbeiderpartiet i et replikkordskifte for ikke å satse på Finko, hadde vel det vært greit. Men at fiskeriministeren velger å beskylde sine egne forlikspartnere for ikke å prioritere noe de hadde i sitt alternative budsjett, som Regjeringen åpenbart har sagt nei til, synes jeg er en ganske oppsiktsvekkende måte å turnere seg ut av problemene på. Er det slik at de akter å gjøre det samme med en del av det som nå er inne i fiskeriavtalen som de valgte å gjøre med Finko, at en her skal satse på å overføre midler som en slags forlenget avvikling av en del tiltak? Er det mulig å si noe pr. i dag om hva som faktisk skal reduseres innenfor fiskeriavtalen, hvilke tiltak som faktisk skal få mindre penger eller fjernes neste år i forhold til i år, rett og slett fordi det er mindre midler til denne posten i år enn tidligere?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2003-12-09:
Næringsministeren fikk anledning til å gjøre seg litt lystig på min bekostning i forhold til uttrykket «så langt det er mulig i virkelighetens verden». Det må han vel få lov til, vi får være litt romslige i disse førjulstider. Men det er klart at den såkalte virkelighetens verden kan fortone seg forskjellig, avhengig av om det er i Oslo 1 eller f.eks. i Røyrvik. Og en del av diskusjonen omkring såkornmidler handler om det. Ellers må jeg få lov til å si at jeg står fast ved at denne regjeringen ikke akkurat har vært til å stole på når det gjelder å følge opp stortingsflertallets vedtak i tidligere sammenhenger. Nettolønnsordningen er kanskje det mest eksplisitte eksemplet på det. Stortingsflertallet har til stadighet gjort vedtak som Regjeringen har gjort alt den kan for å vri seg unna. Permitteringsloven er et annet eksempel, der stortingsflertallet vedtok én ting, men får et helt annet svar og en helt annen respons fra Regjeringen enn det som lå i vedtaket. Det er ikke så farlig for stortingsflertallets skyld, men det er faktisk et problem i forhold til næringslivet, som dermed opplever en utforutsigbarhet som de ikke fortjener. De opplever en uforutsigbarhet ved at stortingsvedtak ikke blir respektert på den måten de bør bli respektert. Det er det som er kjernen i det Senterpartiet i dag har tatt opp overfor næringsministeren, nemlig at nå kan det ikke være noe mer fram og tilbake omkring de midlene som bevilges til såkornfond. Nå kan det ikke være slik at Regjeringen kommer tilbake ved neste budsjett og foreslår noe helt annet enn det de ble enig med stortingsflertallet om ved forrige korsveg. Om man bruker begrepet regionale fond eller landsdekkende fond, går ut på ett for meg. Men det var vel ingen tvil om at de partiene, og ikke minst Sosialistisk Venstreparti, som har sterkest eierskap til dette forslaget, ikke var særlig fornøyd da Regjeringen kom tilbake med sitt forslag i budsjettet i høst. Derfor var det også et behov for de forhandlingene som nå er ført. Derfor er mitt poeng at nå kan ikke Regjeringen foreta flere krumspring, nå kan en ikke prøve noen flere bortforklaringer knyttet til denne saken. Nå må distriktsmidlene knyttet til såkornkapital faktisk følges opp, og nå må en også følge opp det faktum at et flertall i komiteen helt klart sier at her skal en ha en fordelingsnøkkel mellom statlig og privat kapital som går på 70/30. Det er et poeng Senterpartiet synes det er viktig å få fram i slutten av denne debatten, så vi ikke bare skal gjøre oss lystige på hverandres bekostning, men at vi faktisk også skal stå fast på det som er realitetene knyttet til saken.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-12-09:
La meg få lov til å starte med det siste. Det er slik at etter bruddet i Cancún har det vært uklarhet om hva som skjer nå, og hva som egentlig er konsekvensen av det. Det vil i løpet av de nærmeste dagene – den 15. desember – være et nytt viktig møte på ambassadørnivå i Genève, som prøver å stake ut en kurs videre. Det er ingen som har forventninger om at det blir noe avgjørende møte. Det blir en oppsummering av status, hvor vi står nå, og hva som kan være grunnlaget for en videre framdriftsplan. Det er også i forventninger miljøene som arbeider med dette, om at innen februar må prosessen være tilbake på et spor igjen. Ellers vil mye tid kunne mistes. Det tolkes som å være en konsekvens av at det er valg i USA, og at det vil frata amerikanerne betydelig handlefrihet. Selvsagt vil Regjeringen komme tilbake til Stortinget for å få den nødvendige ryggdekning for de skritt Regjeringen måtte finne det nødvendig å ta i WTO-sammenheng. Det er umulig i denne fasen å begynne å antyde hva konsekvensene vil bli for norsk landbruk, annet enn at det vil bli krevende forhandlinger som står foran oss.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-12-09:
Det var en stor og omfattende innledning til denne replikken. Jeg vil som et utgangspunkt gi uttrykk for at vi har en stor og omfattende næringsmiddelindustri i Norge basert på landbrukets råvarer. Det har vi så lenge vi har et omfattende landbruk i Norge. Det er en del som snur denne pyramiden litt på hodet, og sier at det bærende her er at vi har en stor landbruksbasert industri, og at det er litt mer tilfeldig hvor en kan skaffe råvarene til den fra. For å forstå at det er et skjebnefellesskap mellom den landbruksbaserte industrien og norsk landbruk, må en også forstå hvor vanskelig og spesiell Norge er i landbrukssammenheng. Det er ikke slik som representanten Hedstrøm sa i sitt hovedinnlegg, da han snakket om andre land det er naturlig å sammenlikne seg med. Det er ganske vanskelig å finne det på landbruksområdet. Vi må bruke den situasjonen til å rendyrke det vi kan være veldig gode på. Og det vi kan være veldig gode på, når vi er så langt fra markedene og så langt mot nord, er det å ha trygg mat, sikker mat og ren mat, og på alle vis framby matvarer av ypperste kvalitet. Det har vi gode forutsetninger for. Det ligger matloven til grunn for, og det ligger regelverket vårt til grunn for.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-12-09:
Ja, det mener jeg Regjeringen gjør, fordi det satses på bioenergi i et omfang vi ikke har sett tidligere. Delvis er jo dette markedsdrevet. Vi så hva prisene sist vinter førte til. Nå investeres det i bioenergiutstyr rundt omkring blant norske skogeiere og bønder i et omfang vi aldri har sett maken til. Det får som konsekvens at tilbudet av bioenergi blir stort, og alt tyder på at også etterspørselen øker. Kunne vi ha hatt en ambisjon om at vi økte bioenergi f.eks. med to TWh i året de neste årene framover, ville vi altså kunne få nær tusen nye arbeidsplasser rundt omkring i norske distrikter. Vi ville kunne bedre energisituasjonen i landet betydelig, og vi ville få åpenbare miljøgevinster ved at mer lauvskog og annen skog tas ut. Og vi kunne kanskje fått konvertert en del f.eks. fra olje til bioenergi, som ville gi betydelige miljøgevinster. Representanten Ryan har sagt noe viktig i dag, nemlig at bioenergi er et kinderegg: Det betyr arbeidsplasser, miljø og energi, og det må være bra for alle.
Lars Sponheim (Venstre), 2003-12-09:
La meg først si om matavgifter, som vil bli vedtatt gjennom budsjettvedtaket i dag og lovvedtaket om noen dager, at Regjeringen legger i sitt opplegg opp til om lag 76 pst. avgiftsfinansiering, og Stortinget legger et tak på 80 pst. Det gjelder i hovedsak kjøtt, der en nå vil betale de samme matavgifter som en har måttet gjøre så langt for andre matprodukter. Kjøtt har vært en slags gratispassasjer. Man har hatt et spesielt opplegg med kjøttkontroll på kjøttlinja, som har vært dyrt og krevende i Norge, med mange spredtliggende slakterianlegg, og som vi arbeider med å finne fram til gode løsninger på. Det jeg har lyst til å si, er at vi har et forbrukerrettet landbruk nettopp fordi vi har så sterk satsing på matsikkerhet. Det er bra for forbrukerne. Pris er ikke alt for forbrukerne – jeg synes det er viktig å understreke det overfor representanten Marit Arnstad – det er også andre kvaliteter som forbrukerne er villige til å legge vekt på, bl.a. det å ha trygg mat. At vi nå får konkurranse på mange flere områder i landbruket som gir flere merker å velge mellom, er også forbrukervennlig, og er ikke representert så sterkt ved tidligere tiders landbrukspolitikk.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
La meg først si at jeg i hvert fall ikke bekymrer meg over at det er medlemmer av næringskomiteen som gleder seg – det er tilstrekkelig mange som går rundt og bekymrer seg. De såkornfondene som er vedtatt etablert, som vi jobber med innretningen av, som vi undersøker mulighetene for å få inn privat kapital til, og som i neste omgang må notifiseres i ESA, kommer til å bli utformet i samsvar med Stortingets intensjoner, vedtak og ikke minst den merknaden som faktisk ligger i den innstillingen vi i dag har, som en samlet komite, med unntak av Fremskrittspartiet, står bak. Vi skal – så langt det er mulig i virkelighetens verden – gjennomføre det. Det er ingen tvil om at tilblivelsen av disse fondene særlig hadde til hensikt å støtte næringsetableringer, tilføre egenkapital i næringssvake områder. Det er en premiss som vil følge dette arbeidet «to the bitter end».
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Jeg er kjent med det vedtaket som Stortinget har fattet, og som går på utredning av fondskonstruksjoner. La meg si det slik at jeg tror det først og fremst er i forlengelsen av en gjennomgang av våre pensjonsordninger at man vil kunne angripe dette virkelig bredt. Det er klart at det Stortinget har pålagt oss å utrede, må utredes, og vi vet at det er partier i Stortinget som har vært særlig opptatt av å etablere såkalte strukturfond. Jeg er for så vidt mindre overrasket over at det er noen som er opptatt av dette, men at Fremskrittspartiet i særlig grad er opptatt av det, overrasker meg. Jeg trodde kanskje at etter at Opseth hadde gått ut av Stortinget, skulle også Hedstrøm roe seg på dette området. Det har altså ikke skjedd. Men vi må utrede de forslag som vi får fra Stortinget, selv om jeg personlig ikke har noen særlig tro på den type fond der politikere skal sitte og gå inn i næringer som kalles «modne».
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Ja, det er et faktum – jeg tør ikke si om det har vært gjennomgående siden krigen – at i løpet av det siste kvarte århundret har i hvert fall ca. halvparten av Norges kommuner opplevd reell tilbakegang i bosettingen. Det har vært ført en politikk i Norge i det samme kvarte århundret som antakeligvis uten sidestykke – sammenliknet med andre land – har tilført distriktene store beløp for å prøve å motvirke dette, og man har altså ikke lyktes. Jeg tror at en av hovedgrunnene til at man ikke – i større grad i hvert fall – har lyktes, er at det i for liten grad har vært fokus på å etablere lønnsomme arbeidsplasser. Det er umulig å forestille seg at man kan nå Stortingets målsetting om bosetting i det ganske land hvis vi ikke makter å etablere lønnsomme arbeidsplasser. Derfor er jeg for så vidt glad for at representanten Ryan gang på gang også i forbindelse med såkornfondet har poengtert at det er lønnsomme arbeidsplasser vi trenger i distriktene. Jeg tror det er det vi trenger for at folk skal bli boende i Distrikts-Norge.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Ja, Senterpartiet fornekter seg ikke. Her prøvde jeg i hvert fall å si at vi må lage en ordning som er mulig å gjennomføre i virkelighetens verden. Selv det er ikke nok for Senterpartiet. Da må man lure på hvilken verden man skal være i. Det er en merknad som regjeringspartiene også er med på, som sier at i den grad det ikke er mulig å gjøre det som står i St.prp. nr. 1, nemlig å få til en 50/50-fordeling mellom statlig og privat kapital, skal det kunne åpnes for 70/30-fordeling. Det synes jeg kan være en fornuftig løsning for i det hele tatt å få gjennomført dette. Og det representanten Arnstad prøvde å skape et inntrykk av knyttet til distriktsfond og ikke-distriktsfond, distriktsmilliarden og landsdekkende ordning, er ikke riktig. De fire regionale såkornfondene står i statsbudsjettet, i St.prp. nr. 1. Jeg forventer ikke at man hvis man er stand-in, skal få med seg alle detaljene, men i den grad man påstår det motsatte av det som står, bør man i hvert fall ha sjekket det.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Representanten Fossli har rett i at de såkornfondene som har vært omtalt som denne distriktsmilliarden som Regjeringen inngikk en avtale med SV om, hadde noen geografiske begrensninger som betyr at det er noen områder som er hvite. Og kartet for distriktspolitiske virkemidler – over de såkalte A-, B- og C-områder – omfatter ikke hele Norge. Vi har samtidig satt i gang en evaluering av alle de såkornfondene som vi har. Det er både for å se i hvilken grad det har vært vellykket, og om de begrensningene vi har satt, har vært de riktige. La meg si det slik: Vi må foreta en vurdering også av det representanten Fossli er opptatt av, at det vil være noen hvite flekker på kartet som vil ha bruk for midler kanskje i minst like stor grad som områder som er omfattet av distriktsmilliarden for såkornmidler. I den forbindelse må vi selvfølgelig komme tilbake til Stortinget – det gjelder både innretning og eventuelt beløp – i kommende budsjettbehandlinger.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Toneleiet til representanten Akselsen kunne tolkes dit hen at støynivået skulle holdes på et anstendig nivå i disse førjulstider. Det har for så vidt også vært gjort. Jeg registrerer hva som antakeligvis kommer til å bli vedtatt, og premissene. Så langt jeg kan se, er det ingen av merknadene som stortingsflertallet står bak fullt ut, men det er felles berøringspunkter noen steder. Men det er også til en viss grad en del forskjellige synspunkt. Som jeg ser av merknadene, er det litt forskjellig oppfatning av hva man mener er bakgrunnen for det vedtak man fattet i juni, og det man nå er kommet opp med. Det har vært stilt spørsmål – det var en representant som nevnte det – om Regjeringen vil følge opp dagens vedtak. Dagens vedtak er et budsjettvedtak, så det er ingen tvil om at Regjeringen vil følge det opp, selvfølgelig vil vi det. Vi kommer med en total gjennomgang av Statkraft og de ting som det er nødvendig å avklare overfor Stortinget, før påske. Men jeg vil si som et generelt utgangspunkt, som har generell relevans, som ikke bare gjelder Statkraft: Det er jo slik at det ikke er noe selskap – hel- eller deleid – som har klippekort for påfyll av egenkapital, enten eieren heter staten eller noe helt annet. Det er også slik at når et selskap fremmer en søknad om kapitalpåfyll, må man agere inntil videre som om man ikke har fått kapitalpåfyll, og ikke gjøre disposisjoner som gjør at det bare er én utgang av det revehiet. Det ville være særlig uklokt! Det er også slik at det tilligger Regjeringen å ta beslutninger om avslag på kapitaltilgang. Når det gjelder å delta eller ikke delta i emisjoner, er det slik at i den grad man er positiv til det, må man få det stortingsbehandlet, selvfølgelig, for da skal man ha et budsjettvedtak. Det er jeg fullstendig klar over. Jeg tror heller ikke det tjener Statkrafts interesser at man holder på på denne måten som man har gjort. Men jeg registrerer at det vedtaket Stortinget gjør i dag, først og fremst er begrunnet med at man ønsker å restituere de negative konsekvensene av de vedtak Stortinget for øvrig har gjort, knyttet til det å ta utbytte. Jeg vil ikke gå så langt som representanten Ryan gjorde da han antydet at Stortinget har gjort noe i «panikk». Jeg forutsetter at Stortinget ikke fatter beslutninger i panikk. Men når det gjelder en sak som impliserer milliardbeløp i bevilgninger, er det vel ingen tvil om at det i fremtiden, som det har vært i fortiden, ville være klokt å ha en skikkelig utredning. Det ønsker jeg å legge frem, slik at Stortinget kan få en samlet vurdering av alle sider ved Statkraft-saken.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Svaret på representanten Hedstsrøms spørsmål er ja.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2003-12-09:
Det var et interessant spørsmål, egentlig. Jeg må si at i utgangspunktet mener jeg at man over tid skal holde seg til de retningslinjene man selv har trukket opp. Stortinget har jo trukket opp noen retningslinjer. Men Stortinget avviker suverent fra de retningslinjene når man fastsetter utbytte. Når det ellers gjelder hvor stort utbytte man kan ta ut av et selskap, er det ikke noen tall som er riktige, og ikke noen som er feil. Null kan være like riktig som 100 pst. og 150 pst. Det avhenger av hvilken idé man har med selskapet, hvilken egenkapitalsituasjon selskapet er i, hvilken strategi man har, gjeldsbelastning og andre sider av saken. Når det gjelder det å ta ut 95 pst. utbytte i to år, bør det normalt ikke være en katastrofe for et selskap. Det er jo ikke utbyttegraden i seg selv som har vært utslagsgivende for den svekkede ratingen. Det er bortfall av statsgarantier, selvfølgelig, som har gjort det, i og med at vi hadde staten som stod bak og dermed følgelig trippel A for Norges vedkommende.
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
De siste dagene har vi lest en rekke intervjuer med en jublende Inge Ryan, som har fått til noe han selv lenge har ønsket. Men jeg regner også med at næringsministeren har hatt en hånd med i laget når det gjelder den avtalen. Arbeiderpartiet har også vært med på merknadene. Men jeg er bekymret, for i evalueringsrapporten om såkornordningen kan vi lese: «I det tett befolkede Østlandsområdet som også har flere betydelige forskningsmiljøer har det siden august 2002 ikke vært investert i nye prosjekter til tross for at det har vært slike. I noen av de regionale fondene har det i samme periode vært ledig kapital for investeringer.» Når det gjelder den avtalen som er inngått mellom regjeringspartiene og SV – for øvrig et paradoks – betyr det at mens Arbeiderpartiet og regjeringspartiene flyttet på 10 mill. kr, flyttet SV og regjeringspartiene på 400 mill. kr. Mitt spørsmål er: Hvordan vil næringsministeren følge opp evalueringen av såkornordningen i forhold til det som nå har skjedd?
Grethe Fossli (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Arbeiderpartiet var med på disse merknadene om endringer når det gjelder disse distriktspengene – det er ikke noe spørsmål om det. Men jeg fikk ikke noe svar fra næringsministeren i stad. Det landsdekkende såkornfondet, START-fondet, er nå tomt – alle pengene er brukt opp. Hvordan vil Regjeringen følge opp de områdene i Norge som på SNDs kart over områder for distriktspolitiske virkemidler, er hvite, altså østlandsområdet og de store byene osv., som nå ikke har mulighet til midler?
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-12-09:
Jeg er tilfreds med at man kom fram til en budsjettavtale mellom Arbeiderpartiet og Regjeringen for neste år. I det budsjettet lå det ikke forslag om å videreføre Finko. Det gjorde det heller ikke for 2003. Men nettopp for å få til en avviklingsperiode bidrog jeg i 2003 til en viss finansiering. Men allerede i fjor, for dette årets budsjett, la man opp til at næringen skulle overta et større ansvar etter at staten har brukt ca. 100 mill. kr på Fiskerinæringens Kompetansesenter. Jeg blir litt overrasket over at representanten Arnesen argumenterer sterkt for å videreføre Finko, men ikke prioriterte det da vi i fellesskap laget det budsjettet som foreligger. Så jeg tar til etterretning at flertallet i Stortinget ikke har prioritert det, i samsvar med det forslaget som ble lagt fram av Regjeringen tidligere i høst.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-12-09:
De forslag som vi la fram for Stortinget, og som Stortinget vedtok i år knyttet til strukturforhold i kystflåten, var særdeles omstridt politisk. Jeg er tilfreds med at et flertall i Stortinget gav sin tilslutning til dem. Det vi nå ser i ettertid, etter at Stortinget har vedtatt det, er at næringen i økende grad gir sin tilslutning til dem. Ja, ikke bare det – de som var sterkt mot f.eks. driftsordningen, ber nå om å få lov til å være med og delta i den. Det synes jeg vitner om at næringen og politikere har innsett at det var gode og nødvendige ordninger som Regjeringen la fram. Når det gjelder de frivillige driftsordningene, var det et ønske at vi skulle innføre dem for hele landet. Jeg lyttet til de politiske råd jeg fikk, ikke minst fra næringen, og vi foreslo ett fylke. Stortinget utvidet det til tre, Finnmark, Troms og Sogn og Fjordane. Jeg opplever det slik at Stortinget ikke har åpnet for en generell åpning. Derfor kan jeg ikke inkludere flere fylker, men jeg har tatt mål av meg til å innføre dem fra 2005, hvis det er vellykket. Skulle Stortinget ønske å innføre ordningen for hele landet, er jeg åpen for å gjøre det, men da er det opp til Stortinget å gjennomføre det.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-12-09:
Det er nesten, hvis jeg får lov til å si det, skremmende at et sentralt medlem av næringskomiteen ikke har fått med seg at i det budsjettet som Fiskeridepartementet og Regjeringen har lagt fram, er det en rekke sterke virkemidler knyttet til fiskerinæringen. Jeg viser bl.a. til satsingen på forskning og utvikling. Det er en betydelig satsing på å skape verdier i næringen. Jeg viser til den betydelige satsingen på kystforvaltningen som er et viktig virkemiddel for å utvikle fiskerinæringen. Hvis man kun ser på den biten som ligger i næringskomiteen, som faktisk er den minste delen av vårt budsjett, blir man med respekt å melde noe nærsynt i forhold til fiskerinæringens behov for rammevilkår. I tillegg er den økonomiske politikken en av de aller, aller viktigste virkemidlene for å øke verdiskapingen og lønnsomheten i næringen. Derfor sier næringen også at det er godt håp om at vi nå får en snunad i 2004, ikke minst på grunn av renten og utviklingen i kronekursen.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-12-09:
Årets avtale er, som er vel kjent, på 50 mill. kr. I tillegg er 35 mill. kr knyttet til strukturtiltak. Da bruddet oppstod, var kravet 200 mill. kr, og vi så ikke noen mulighet for å komme fram til en avtale. Dette årets avtale var på 70 mill. kr. Etter hvert la man til ekstra midler gjennom overføringer og revidert nasjonalbudsjett. De 50 mill. kr som er til fordeling nå, skal fordeles ut fra en helhetsvurdering. Som jeg sa i et tidligere innlegg, vil selvfølgelig 50 mill. kr ikke strekke til det samme som 70 mill. kr. På den annen side ønsker vi å videreføre de prioriteringer som også komiteen synliggjør i sin innstilling. Det skal vi komme tilbake til. Men de 50 mill. kr kan altså strekkes med overføring av ubrukte midler og ved at vi finansierer tiltak som tidligere har vært under fiskeriavtalen, på annen måte. Tar man alt dette i betraktning, vil man ha 92 mill. kr, inklusive strukturtiltakene, til fordeling på neste år.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2003-12-09:
Det er et faktum at næringen som sådan er mer optimistisk for 2004 enn den var for 2002 og 2003. Hvis man lukker øynene for det, har man på en måte dårlig kontakt med det som rører seg i næringen. Men som jeg også sa i mitt innlegg, har 2002 og 2003 vært svært vanskelige år. Det er sammensatte årsaker til det. En av årsakene er knyttet til at vi har hatt svært lav kvote på 1990-tallet. Det har sammenheng med at vi har en overkapasitet både i flåte og industri. Der har vi tatt et grep. Det har sammenheng med et meget høyt rentenivå og kronekursen, som har vært til ugunst for en eksportnæring. Blant annet har Regjeringens økonomiske politikk bidratt til at fiskerinæringen kan forvente et plussbidrag i størrelsesorden 2,5 milliarder kr bare på grunn av den økonomiske politikken knyttet til kronekursens forbedringer. Så vil det alltid være politisk uenighet hvorvidt tiltakene er gode nok. Men jeg er tilfreds med at Arbeiderpartiet og Regjeringen har blitt enige om et budsjett som også inkluderer Fiskeridepartementets budsjett.
Knut Werner Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Det går bra, sier statsråden. Han skryter av hva han har fått til. Han sier klokelig lite om hva han ikke har fått til. Han bruker næringen som vitne og som alibi. Han sa lite om en annen virkelighetsbeskrivelse, om at næringen sliter, som andre har sagt noe om tidligere i dag. Påstandene kommer ute på kysten om at Fiskeridepartementet kobler seg ut. Fiskeridepartementet vil ikke ta ansvar. Det som skal være av tiltak, skal være næringsfinansiert. Jeg deler langt på vei de påstandene. Mitt spørsmål til statsråden er: Hva mener statsråden om slike påstander? Hvis statsråden mener at påstandene er feil, hva vil han da gjøre for å få fram sannheten om påstandene?
Knut Werner Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Det finnes mange måter å beskrive virkeligheten på, det har vi hørt før, også her i Stortinget i dag. For meg som sjelden er på Stortinget og for øvrig har relativt begrenset kontakt med det sentrale maktapparatet, er poengene høyst relevante. Et eksempel: På side 41 i innstillingen framkommer en kort beskrivelse av kap. 1040, Fiskeristøtte og strukturtiltak, som for øvrig har vært nevnt tidligere i debatten. Det er en liten sak økonomisk, men den har stor betydning for kysten av Norge. Regjeringen fremmer et forslag om en ramme på 50 mill. kr. Forslaget fremmes etter at det ble brudd i forhandlingene mellom Norges Fiskarlag og staten. Til sammenligning har den reelle disponible rammen for 2003, etter overføringer fra tidligere år, vært på ca. 96 mill. kr. Statsråden snakket om overføringer fra i år til neste år. Etter det jeg kjenner til, finnes det nesten ikke noen overførbare midler, alt er brukt opp. Presidenten sa tidligere i debatten at det å kalle et stortingsvedtak for ran, er uparlamentarisk språkbruk. Så jeg skal ikke gjøre det. Jeg må likevel få lov til å si at Regjeringens forslag framstår som et planlagt ran. Slik man må oppfatte Regjeringen, vil ikke rammene på 50 mill. kr få konsekvenser. Regjeringen har sin virkelighet, kysten har en annen! Stortinget er flink med tall. Stortinget skjønner at et kutt fra 96 mill. kr reelt til 50 mill. kr reelt er dramatisk og vil måtte få konsekvenser. Det er ikke mulig å få plass til de tiltakene og ordningene vi har hatt i år innenfor en ramme på 50 mill. kr. Jeg ser at det ikke ligger mer midler inne etter behandlingen i komiteen. Det kunne jeg beklaget hvis jeg hadde villet det, men jeg skal ikke gjøre det. Jeg synes det er positivt at næringskomiteens ulike flertall har merknader til Regjeringens framlegg. Det handler ikke om innføring av overføringer og subsidier, som Fremskrittspartiets representanter i komiteen påstår i en mindretallsmerknad. Næringen er subsidiefri. Midlene over støtteavtalen har de siste årene vært brukt til å smøre – for å bruke et slikt billedspråk – en del av hjulene i fiskerinæringen. Jeg oppfatter komiteens ulike flertall slik at man mener at Regjeringens tilbud om smøreolje er for dårlig, det gjelder både med hensyn til mengde og kvalitet. Jeg kan ikke se hvordan Regjeringen skal kunne unngå å komme tilbake til Stortinget med denne budsjettposten.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-12-09:
Jeg deler nok mange av statsrådens vurderinger når det gjelder behovet for en helhetlig gjennomgang av situasjonen i Statkraft. Men det er helt opplagt at det er bekymringsfullt at man flere år på rad tar ut et utbytte av et selskap som er så vidt stort som det man har gjort, både foregående år og for 2003. Mitt spørsmål til statsråden er: Er den utbyttepolitikk staten har praktisert i den senere tid overfor Statkraft, noe som næringsministeren vil anbefale overfor det øvrige næringslivet i landet?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-12-09:
Jeg stemte feil. Jeg skulle ha stemt mot.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Flere av oss stemte feil.
Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Jeg stemte feil.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
På vegne av representantene May Hansen, Audun Bjørlo Lysbakken og meg selv vil jeg fremme forslag om å forby salg av billetter til konserter og sportsarrangementer til overpris, på svartebørs.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2003-06-12:
Det var feil det presidenten sa. Senterpartiet vil stemme for både forslag nr. 7 og forslag nr. 8.
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2003-01-28:
På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 86 a første ledd ny bokstav a antas å burde lyde:Tiltaket ikke har et bruttoareal over 300 m2§ 86 a første ledd bokstav a, b og c antas å bli ny bokstav b, c og d.2. § 93 a nytt sjette og sjuende punktum antas å burde lyde:Overskrides denne tidsfrist kan tiltakshaver kreve redusert byggesaksgebyr i henhold til bestemmelsene i § 95 nr. 4. Kommunen plikter å gjøre forhåndskonferansen bindende for den videre behandlingen.3. § 93 b nr. 1 første ledd antas å burde lyde:Søknad for tiltak etter § 93 kan forestås av ansvarlig utførende eller tiltakshaver selv. Søker skal sørge for at det er dokumentert i søknaden hvorledes alle relevante krav i bestemmelser gitt i eller i medhold av denne lov skal oppfylles, hvis ikke annet fremkommer uttrykkelig i søknaden. Søknad undertegnes av den som søker.4. § 95 nr. 1 første ledd antas å burde lyde:Når søknaden er fullstendig skal den snarest mulig og senest innen 6 uker behandles og avgjøres av kommunen.5. § 95 nr. 3 annet ledd første punktum antas å burde lyde:Andre myndigheter må innen 3 uker fra oversendelse fatte avgjørelse eller avgi uttalelse.6. § 95 nytt nr. 4 antas å burde lyde:Ved overskridelser av de tidsfristene for saksbehandling som er fastsatt i denne lov gjelder følgende: Ved overskridelser inntil 1 uke skal byggesaksgebyret halveres. Ved overskridelser inntil 2 uker skal byggesaksgebyret bortfalle i sin helhet. Ved overskridelser ut over 2 uker anses byggetillatelse for gitt. Skyldes overskridelser av fristen forhold som klart kan tillegges andre enn kommunen gjelder ikke bestemmelsene her.§ 95 nåværende nr. 4 og nr. 5 antas å bli nytt nr. 5 og nr. 6.7. § 95 b femte punktum antas å burde lyde: Avgjørelse om sakstype kan påklages.8. § 98 nytt nr. 5 antas å burde lyde:Bestemmelsene under § 98 gjelder ikke for enkle tiltak etter § 95 b.9. § 110 ny nr. 7 antas å burde utgå.10. § 116 a femte punktum antas å burde lyde:Tvangsmulkten ilegges den ansvarlige for overtredelsen og skal tilfalle statskassen.»
Thore A. Nistad (Fremskrittspartiet), 2003-01-28:
På vegne av Fremskrittspartiet vil jeg fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 1 andre ledd antas å burde lyde:Loven skal legge til rette for at materialet i biobanken kan benyttes til helsemessige formål, herunder sykdomsforebygging, diagnostikk, behandling, forskning, undervisning og næringsutvikling, på en etisk forsvarlig måte.2. § 2 antas å burde lyde:§ 2 DefinisjonerMed biobank forstås i denne lov en samling av humant biologisk materiale.Med humant biologisk materiale forstås i denne lov organer, deler av organer, celler og vev og bestanddeler av slikt materiale fra levende og døde mennesker.Med giver forstås i denne lov en person som avgir biologisk materiale til en diagnostisk biobank, behandlingsbiobank eller en forskningsbiobank.3. § 4 antas å burde lyde:§ 4 Opprettelse av biobankerInnsamling av humant biologisk materiale for opprettelse av en biobank skal meldes til departementet ved innsendelse av en protokoll som inneholder opplysninger om formålet med opprettelsen, hva slags materiale biobanken skal inneholde og hvor mange personer det er innhentet eller skal innhentes materiale fra. Det skal videre gis opplysning om hvor lenge materialet skal oppbevares, hva som skal skje med materialet etter den tid, samt hvem som skal være ansvarshavende for biobanken i samsvar med § 6.Dersom departementet ikke innen 30 dager etter mottagelse av slik melding har bedt om ytterligere opplysninger i samsvar med første ledd, skal biobanken etter dette tidspunkt være å anse for godkjent og registrert. Dette gjelder allikevel ikke dersom departementet innen fristen har gitt tilbakemelding om at biobanken ikke kan godkjennes, eller dersom det kreves ytterligere opplysninger for å ta stilling til spørsmålet om godkjenning.Departementet kan ved forskrift gi nærmere regler om hva slags opplysninger som skal meldes etter første ledd.4. § 5 antas å burde utgå, og §§ 6-22 i lovforslaget antas å bli §§ 5-21.»
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2003-01-28:
På vegner av Arbeidarpartiet vil eg fremje følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 95 nytt nr. 4 skal lyde: Ved overskridelse av de tidsfrister for saksbehandlingen som er fastsatt i denne lov reduseres byggesaksgebyret med 5 pst. for hver uke fristen oversittes. Bestemmelsen gjelder ikke når overskridelsen klart skyldes tiltakshavers forhold.»
Sigrun Eng (Arbeiderpartiet), 2003-01-28:
På vegne av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti vil jeg fremme følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 13 femte ledd tredje og fjerde punktum antas å burde utgå.»
Michael Momyr (Høyre), 2003-03-27:
Utgangspunktet for den saken vi behandler i dag, er et Dokument nr. 8-forslag fra representantene Åslaug Haga og Marit Arnstad. Næringskomiteen har behandlet denne saken, og vi har enstemmig gått inn for at dokumentet skal vedlegges protokollen. Et flertall i komiteen har også gått inn for et forslag til vedtak II, som jeg føler meg trygg på at de selv vil redegjøre for. Departementet har i skriv til komiteen, et skriv som er vedlagt saken, redegjort for de spørsmålene som komiteen har stilt. Jeg føler at de er blitt besvart på en meget betryggende måte. Vi har gode internasjonale avtaler som ivaretar matsikkerhet og opprinnelsesmerking. Jeg har lyst til å nevne at forslagsstillerne i sitt forslag tok utgangspunkt i en meget kjedelig episode der nederlandske egg ble ommerket og omsatt som om de var norske. Det er en helt klart lovstridig aktivitet, og det er naturligvis også i strid med det lovverket vi har i dag. Derfor er det ikke først og fremst snakk om endring av lover og regelverk, men om håndheving av disse. Jeg ser fram til at vi får en ny matlov som koordinerer de lover vi har, og gjør lovverket enda bedre for å oppnå det som vi er enige om, opprinnelsesmerking og mattrygghet. Det er flere lover i dag som vil bli sett på i den sammenheng, og det vil gi forbrukerne og kontrollapparatet en bedre mulighet for å utøve den kontrollen som vi skal ha med matvarer.