Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2002-03-15:
Representanten Akselsen tar opp viktige utfordringer i sin interpellasjon. Regjeringen ser det som et viktig innsatsområde å stimulere til verdiskaping og næringsutvikling i hele landet. For å kunne opprettholde og videreutvikle livskraftige og fremgangsrike regioner og lokalsamfunn er vi avhengig av at det utvikles næringer med høy verdiskaping. Dette krever både omstilling i næringslivet og tilstrekkelig med nyetableringer. Målet for næringspolitikken er å legge til rette for verdiskaping. Verdiene som skapes i næringslivet, er grunnlaget for velferd, sysselsetting og bosetting. Gode arbeidsvilkår for bedriftene er derfor helt nødvendig. Samarbeidsregjeringen vil legge bedre til rette for bedrifter og mennesker med pågangsmot og skaperevne. Det skal bli enklere å starte og drive egen bedrift. Det er en særlig utfordring å utvikle et vekstkraftig næringsliv som kan redusere avhengigheten av olje- og gassvirksomheten. Det er vekstevnen i fastlandsøkonomien som på lang sikt vil bestemme velferdsutviklingen i Norge. Regjeringen vil derfor legge avgjørende vekt på langsiktighet i den økonomiske politikken. Vi vil forbedre og sørge for stabile rammevilkår for næringsvirksomhet. Alle deler av den økonomiske politikken må virke sammen for å sikre målene om høy, stabil og bærekraftig økonomisk vekst. Det kan neppe sies å være et problem i seg selv at enkelte regioner i landet har flere nyetableringer enn andre. Dette skyldes bl.a. forskjell i næringsstrukturen. Servicenæringene er f.eks. større i Oslo-området og i de øvrige større byene enn de er i distriktene. Antall nyetableringer i forhold til bedriftsbestanden, dvs. nyetableringsfrekvensen, er større i mange av servicenæringene enn i industrien og i primærnæringene. Et høyere utdanningsnivå i befolkningen i Oslo-området enn landsgjennomsnittet synes også å være en medvirkende årsak til forskjellene. Det er etter mitt skjønn også stimulerende og sunt med en viss konkurranse mellom regionene for å bidra til gode rammevilkår for verdiskaping. Det er derfor ikke aktuelt å hindre positiv utvikling i enkelte regioner. Hovedmålet må være å stimulere til gode rammebetingelser for verdiskaping i hele landet. Den globale økonomien og den teknologiske utviklingen medfører at premissene for næringsvirksomhet er forandret. Næringslivet opererer i større grad i global konkurranse. Viktige vekstnæringer i distriktene er globale, slik som f.eks. havbruksnæringen. Verdiskapingen i landet er avhengig av at bedrifter og investorer realiserer lønnsomme investeringsprosjekter med Norge som lokaliseringssted. Da må vi satse på flere fronter. Vi må etablere rammebetingelser som legger til rette for norsk verdiskaping i bred forstand. Referansetesting er én metode for å sammenligne rammebetingelser mellom land, for å lære og for å forbedre seg. Regjeringen tar sikte på å bruke referansetesting for å identifisere problemområder i næringslivets rammebetingelser som et viktig grunnlag for fremtidige næringspolitiske beslutninger og prioriteringer. Et av Regjeringens mål for offentlig sektor er at næringslivet skal oppleve forvaltningen som ryddig og ubyråkratisk og norsk offentlig tjenesteyting som et konkurransefortrinn. Ikke minst er dette viktig for nyetablerere og små og mellomstore bedrifter som bruker en relativt større andel av sine ressurser til oppfølging av lover og regler enn større bedrifter. En velfungerende og effektiv offentlig sektor er et viktig bidrag for å stimulere til næringsutvikling i distriktene. Et effektivt næringsliv forutsetter konkurranse. Regjeringen vil gjennomføre et konkurransepolitisk handlingsprogram der de viktigste elementene er styrking av Konkurransetilsynets posisjon, gjennomgang av lover, forskrifter og offentlige reguleringer for å fjerne bestemmelser som kan virke konkurransehindrende, og utøvelse av statens innkjøpsrolle på en måte som fremmer konkurranse. En konkurransepolitikk som er forutsigbar og ryddig, gir også økte muligheter for næringslivet i distriktene. Et bredt og generelt skattesystem med lave skattesatser er i alminnelighet bedre for verdiskapingen enn et system med smalere skattegrunnlag og høyere satser. Samarbeidsregjeringen har i Sem-erklæringen varslet reduksjon av skatter og avgifter som hemmer nyskaping og svekker bedriftenes konkurranseevne. Den midlertidige dobbeltskatten på utbytte er avskaffet, avgiften på flyseter blir fjernet, og investeringsavgiften er vedtatt fjernet fra høsten. Regjeringen har ambisjoner om ytterligere skatte- og avgiftsreduksjoner for å bedre rammebetingelsene for verdiskaping i Norge. Regjeringen har varslet en reform av inntekts- og formuesskatten. Et ekspertutvalg skal vurdere disse delene av skatte- og avgiftssystemet og skal levere sin innstilling innen utgangen av 2002. En funksjonell og effektiv infrastruktur er av stor betydning for verdiskapingen. For eksempel er en effektiv samferdselssektor avgjørende for at økonomien skal fungere. Norsk næringsliv og særlig næringslivet i distriktene har lengre avstander til de europeiske markeder enn mange av sine konkurrenter. Regjeringen vil føre en politikk som sikrer gode samferdselsløsninger over hele landet og i forhold til utlandet. Vi vil styrke samferdselsinnsatsen og øke veibevilgningene. De senere årene har det både nasjonalt og internasjonalt vært en stadig økende oppmerksomhet om den betydning entreprenørskap – etablering og utvikling av ny virksomhet – har for fornyelse og vekst i økonomien. Entreprenørskap er en viktig kilde til etablering av nye arbeidsplasser, samtidig som entreprenørskap kan innebære stor grad av uavhengighet og personlig utvikling for den enkelte. Stimulering til entreprenørskap har vist seg å bidra positivt til økt deltakelse av kvinner og innvandrere i næringslivet. Entreprenørskap og nyskaping vil på flere områder ha hele befolkningen som målgruppe. Det innebærer bl.a. at entreprenørskap i utdanning bør vies særlig oppmerksomhet. Regjeringen ønsker økt oppmerksomhet om entreprenørskap og nyskaping og vurderer for tiden å utvikle en helhetlig norsk entreprenørskaps- og nyskapingspolitikk. Det sier seg selv at en slik politikk må basere seg på et bredt samarbeid mellom flere departementer. Når det gjelder arbeidet for å utvikle vekstkraftige regioner, tar vi utgangspunkt i at bedrifter utvikles i et samspill mellom bedriften selv, leverandører, kunder, utdannings- og forskningsinstitusjoner og offentlig sektor for øvrig. Innenfor godt fungerende regionale verdiskapingsmiljøer vil gjerne arbeidskraft, kapital, informasjon og ideer flyte lettere mellom aktørene. Mye av innovasjonskraften ligger i samspillet mellom mennesker, og det kan ha en god effekt hvis de fysiske avstandene er så korte at folk lett kan møtes og tett faglig samarbeid mellom ulike næringslivsaktører kan blomstre. I alle landsdelene finnes det vekstkraftige regioner med sterke kompetanse- og næringsmiljøer. Ved å dyrke særtrekkene og videreutvikle det man allerede er god på, vil mange regioner i Norge ha gode fremtidsutsikter. Utvikling av vekstkraftige regioner og regionale verdiskapingsmiljøer i alle deler av landet vil også være et bidrag for å få en god balanse i veksten i de ulike landsdeler. Samtidig kan dette utgjøre et viktig bidrag til en positiv økonomisk utvikling nasjonalt. Jeg vil i denne forbindelse vise til at kommunal- og regionalministeren i vår vil gi en samlet oversikt over Regjeringens distrikts- og regionalpolitikk. Regjeringen ønsker å formulere nye målsettinger og strategier for de næringsrettede virkemidlene. Dette gjelder også midler med en klar innretning mot distriktene. Derfor har vi iverksatt en fullstendig gjennomgang av virkemiddelapparatet. Målet for denne gjennomgangen vil bl.a. være å få avklart balansen og samspillet mellom generelle rammebetingelser og direkte virkemidler. Vi vil se på hvor det offentlige bør spille en rolle, og hva markedet kan løse på egen hånd. I forlengelsen av dette må vi sette spørsmålet om organiseringen av virkemiddelapparatet på dagsordenen. Gjennomgangen vil danne basis for en debatt som Regjeringen på egnet måte vil ta opp med Stortinget. I Sem-erklæringen sier Regjeringen at vi vil spisse de direkte virkemidlene inn mot bl.a. forskning og kompetanseheving samt idé-, utviklings- og kommersialiseringsfasen. I lys av stadig mer åpne internasjonale markeder er det videre viktig at næringslivet tilbys et effektivt og konkurransedyktig virkemiddelapparat for handelsfremme og internasjonalisering. Både målsettinger for virkemiddelbruk, strategier, omfang av virkemidlene og organisering av apparatet er tema i virkemiddelgjennomgangen. Jeg ser frem til å komme tilbake til Stortinget for en bred debatt på dette området.