Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-04-27:
Det er beklagelig at den mye omtalte opptrappingsplanen for rusfeltet har hatt så få synlige resultater. Ruspasienter må vente stadig lenger for å komme til behandling. Behandlingstiden går også ned, i strid med fagfolks anbefalinger, og uten at oppfølgingen i kommunen har blitt bedre. I stedet for å konsentrere seg om å gjennomføre den foreliggende planen for rusfeltet, har Regjeringen nedsatt et utvalg som vurderer kontroversielle tiltak, som heroin på resept. Jeg mener dette er feil. Kristelig Folkeparti er opptatt av at rusfrihet må være et mål innen rusbehandlingen som den norske helsetjenesten gir. Når den enkelte rusavhengige har mistet håpet, må andre holde det oppe. Kristelig Folkeparti mener det er avgjørende å tette hullene i behandlingskjeden for rusmiddelavhengige. Det er innlysende at behandling må komme i gang umiddelbart etter avrusing – og ikke uker eller måneder senere. Derfor er Venstres forslag om å innføre en modell som sikrer rusavhengige time til poliklinisk eller annen behandling innen 24 timer etter avrusing, et veldig godt forslag. Dette vil samtidig synliggjøre mangel på behandlingsplasser. Vi støtter dette. Som det har kommet frem både nå og tidligere i dag, er ruspasienter en av målgruppene som virkelig trenger bedre samhandling mellom nivåene i helsetjenestene, men også med andre sektorer. Forslaget om en nasjonal opptrappingsplan for rusfeltet parallelt med innføring av en samhandlingsreform vil være riktig og viktig. Mange rusmiddelavhengige mangler i dag tilpassede botilbud som kan gi rammen for å benytte seg av andre tiltak. Det mangler også gode lavterskeltiltak lokalt. Kristelig Folkeparti støtter også forslaget om tiltak for å sikre at retten til individuell plan blir fulgt opp. Individuell plan må gjøres til et arbeidsverktøy på brukerens premisser. Det er også leit at vi har en regjering som lar behandlingsplasser i private ideelle institusjoner stå ledige samtidig som køene vokser. Dette rammer først og fremst rusavhengige – i stor grad. Men det rammer også de frivillige organisasjonene som driver institusjonene. Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon, HSH, har uttalt at disse institusjonene vil forsvinne i løpet av fem–ti år dersom ikke dagens praksis legges om. Ja, mange er allerede blitt borte de siste årene. Statsministeren viste i forrige uke til hensynet til lov om offentlige anskaffelser, EØS-avtalen og kvalitet når tjenester fra private ideelle institusjoner til det han kaller «velferdsproduksjon» skal benyttes. Det han ikke sier, er at tjenester tas bort fra de ideelle aktørene og skal gjøres av det offentlige selv. Eksempler på dette er avrusing og legemiddelassistert rehabilitering. Ja, med et pennestrøk er private ideelle organisasjoner helt avskåret fra å bidra til disse tjenestene – etter at de har gitt disse tjenestene, har hatt ansvar for disse tjenestene i mange år. Dagens anbudspraksis gjør de ideelle institusjonene til konkurrenter. Det hindrer utvikling av fagmiljøene på tvers av institusjonene, og også muligheten til å dra sammen. Disse anbudskonkurransene hindrer kontinuitet, det gir lite forutsigbarhet, og langsiktige investeringer i kvalitetstiltak og bygninger blir for risikabelt. Det er et ønske at Regjeringen må endre holdning til dette. Ideelle rusinstitusjoner er ikke fabrikker eller produsenter. De består av mennesker, de behandler mennesker, de har kompetanse og erfaring. De utgjør en svært viktig del av helsetjenesten i Norge, og er et viktig korrektiv. Dette må Regjeringen og alle forstå før det blir for sent, før de er borte. Det er en illusjon å tro at en rendyrket offentlig tjeneste er det eneste saliggjørende. Helt til sist: Når det gjelder dobbeltdiagnoser, som ble tatt opp her i stad, har jeg bare lyst til å minne om at det var en sak som i sterk grad opptok tidligere helseminister Dagfinn Høybråten, kanskje som den første som tok dette opp i ulike dokumenter.