Michael Momyr (Høyre), 2004-10-04:
I den politiske debatten opplever vi altfor sjelden at den absolutte sammenhengen som er mellom verdiskaping og velferd, blir pekt på og understreket. Samfunnets evne til å produsere velferd er hele tiden knyttet til den evnen vi har til å skape verdiene. Norsk næringsliv er avhengig av at vi har den økonomiske bunnplanken på plass. Det betyr at vi må ha et kostnadsnivå som kan måle seg med de land vi konkurrerer med, og de land som vi handler med. Våre eksportavhengige bedrifter deltar i et verdensmesterskap, og våre konkurrenter er meget godt forberedt og ligger i stadig trening. Her finnes det ikke noe kretsmesterskap vi kan delta i. Da Samarbeidsregjeringen overtok for tre år siden, hadde vi et rekordhøgt rentenivå og en rekordhøg kronekurs. Det var slik at det en eksportbedrift fikk 100 kr for i 1999, fikk den bare 85 kr for i 2001. Hvis vi fremdeles skal holde oss til bilder fra idrettsbanen, betyr det at konkurrentene i hundremetersløpet bare måtte løpe 85 meter. En trenger ikke å ha mye fantasi for å skjønne at det lett kunne bli røde tall i de regnskapene. En forstår også at det i en slik situasjon ikke tar mange år før bedriften ikke makter å holde på lenger. Det betyr at flere blir arbeidsledige. Oppskriften for å få rente og kronekurs ned inneholder flere ingredienser, men hovedinnholdet er en stram finanspolitikk. Jeg er stolt over at Samarbeidsregjeringen har klart å gjennomføre denne resepten. Det er helt klart at det ikke har vært enkelt. Det er bestandig mer behagelig å plusse på budsjettene uten å ta ansvar for helheten. Det er krevende hele tiden å forklare at det å holde orden på økonomien vil tjene både fellesskapet og den enkelte innbygger. En annen viktig ingrediens er et balansert lønnsoppgjør. Her er det viktig å gi honnør til partene i arbeidslivet. Lønnsveksten har gjennom de siste årene vært på et moderat nivå. Det har igjen sammenheng med at vi har gjennomført skattelettelser, slik at både bedriftene og de ansatte blir i stand til å klare sine økonomiske forpliktelser. Det styrker konkurransekraften vår. Det viktigste er at denne resepten fører til at arbeidsledigheten går nedover. Det er vårt ansvar å sørge for at våre bedrifter kan stille på samme startstreken og uten ekstralast i ryggsekken i konkurransen med våre handelspartnere. Regjeringen har bl.a. satset på en skattefradragsordning for bedriftenes utgifter til forskning og utvikling, den såkalte SkatteFUNN-ordningen. Denne ordningen er mottatt av næringslivet med stor begeistring. Ordningen er et godt eksempel på at skattesystemet kan brukes på en måte som gir positive vekstimpulser. Gjennom økt satsing på forskning og utvikling vil vi bevege oss bort fra utelukkende å være en råvareprodusent til å bli mer konkurransedyktig når det gjelder foredling, teknologiutvikling og design. Derfor er det viktig å understreke at det som Samarbeidsregjeringen har gjennomført de siste årene, ikke på noen måte er en ferdig jobb eller et fullført oppdrag. Hver eneste dag må vi arbeide for at konkurransekraften til norske bedrifter skal være den beste. Jeg vil derfor advare mot det såkalte flertallsalternativet mellom de sosialistiske partiene. Hvis de klarer å få flertall, vil de i løpet av kort tid kunne ødelegge konkurransekraften ved skatteøkninger og økt offentlig forbruk. Mørke skygger vil sige innover norske bedrifter. Da er det en fare for at vi igjen blir stående noen meter bak våre konkurrenter på startstreken.