Bent Høie (Høyre), 2009-12-08:
Det er bred politisk enighet i Norge om at lik tilgang til helsetjenester er et viktig mål med helsetjenesten. Målet er et likeverdig helsetilbud til alle, uavhengig av sosial og økonomisk status, bosted og bakgrunn. Generelt kan vi si at vi på mange måter kanskje har kommet lengst med å nå det målet, men det har også kostet. Vi er nå på andreplass i verden når det gjelder pengebruken i spesialisthelsetjenesten, men ikke på topp når det gjelder resultater. OECD har i dag lagt fram en ny rapport som bekrefter dette inntrykket. Vi er fortsatt på andreplass i verden når det gjelder ressursbruk, også bruk av menneskelige ressurser, men på flere viktige indikatorer oppnås kun middels resultater når det gjelder helsetilbudet til befolkningen. Sammenlignet med de fleste har vi et godt helsevesen, der tusenvis av mennesker får god hjelp hver eneste dag, men det er noen alvorlige faresignaler, spesielt hvis vi vurderer utviklingen de siste årene ut fra målsettingen som jeg trakk opp innledningsvis. Ventelistene til de offentlige sykehusene våre har økt med 60 000 under Stoltenberg-regjeringen. De rød-grønne prøver å bagatellisere dette gjennom å si at det ikke er så viktig hvor mange som står i kø, men hvor lenge de står i kø. Konsekvensen burde ha uroet dem hvis de deler Høyres mål om et likeverdig helsetilbud til alle. For denne utviklingen har ført til at salg av private helseforsikringer har økt med 130 pst. de siste årene, og de private sykehusene har like høy aktivitet. Men aktiviteten nå er i stor grad knyttet til pasienter som enten betaler selv, får utgiftene dekket av forsikringen eller får hjelp til mindre prioriterte oppgaver. Dermed er vi i ferd med å få et todelt helsevesen: De med god økonomi slipper å vente, mens folk flest står i en kø som bare vokser. Tidligere evalueringer av det norske helsevesenet har vist at vårt helsevesens adelsmerke nettopp har vært at det ikke har gjort forskjell på fattig og rik. Det er nå gradvis i ferd med å forvitre. Vårt helsevesen har imidlertid aldri fått et adelsmerke for at en har hatt en lik prioritering av ulike pasientgrupper. Rusmiddelavhengige, psykisk syke og kronikere har tapt i forhold til det som vi kan kalle blålysmedisinen. Det mest alvorlige er at på disse områdene går utviklingen i feil retning. Hvis vi vurderer det ut fra ventetid og brudd på pasientrettighetene, er det de rusmiddelavhengige og de psykisk syke som har hatt den sterkeste negative utviklingen de siste årene. De har gått fra vondt til verre. Innen psykisk helsevern for voksne har ventetiden økt med tre dager fra 2. tertial 2008 til samme periode i 2009. Antall ventende økte med 11 pst. Nesten én av fem av de sykeste voksne psykiatriske pasientene, de som får innvilget individuell tidsfrist for behandling, opplever brudd på denne fristen. Det bekreftes også i dagens OECD-rapport. Ventetiden for å få tverrfaglig, spesialisert behandling for rusmiddelavhengige har også økt med hele åtte dager i samme periode, og antall ventende har økt tilsvarende, altså 11 pst. Her opplever nesten én av fire av de sykeste pasientene som har fått individuell frist, at de ikke får behandling innen denne fristen. Kronikerne er helt avhengige av et godt faglig og tilgjengelig rehabiliteringstilbud. Helse handler også om å leve, ikke bare om å overleve. Det er med god grunn Rehabiliteringsaksjonen i dag aksjonerer mot statsbudsjettet. Regjeringspartienes svar på brutte løfter er i dag å gå vekk fra løftene. Høyres Sonja Sjøli vil i sitt innlegg komme nærmere inn på dette. Jeg startet med å trekke fram en målsetting som jeg tror det er stor enighet om, og jeg sa også at vi har et helsevesen som for de fleste fungerer bra. Men Høyre vil at vi skal ha et likeverdig helsetilbud. Vi skal prioritere de pasientene som i dag faller utenfor, og vi skal sørge for at vi får mer helse igjen for de kronene som vi bruker. Derfor går Høyre inn for å forandre helsevesenet vårt, for å bevare helsevesenets sentrale verdier. Samhandlingsreformen vil ikke være tilstrekkelig for å møte disse utfordringene. Vi må også diskutere hvordan spesialisthelsetjenesten vår er organisert og styrt. Retningen på Høyres politikk kommer klart til uttrykk i vårt alternative budsjett, og kan oppsummeres slik: Punkt 1: Vi må ta i bruk de private kreftene for å løse fellesskapets oppgaver. Vi foreslår derfor å bruke den ledige kapasiteten hos de private sykehusene for å få ned ventetiden. Vi bruker over ½ milliard kr på å kjøpe behandling for over 25 000 pasienter. Samtidig overfører vi ansvaret for ordningen Raskere tilbake til HELFO, slik at vi får en mer effektiv utnyttelse av disse pengene. Punkt 2: Det må være en klar prioritering av behandling og rehabilitering av de pasientgruppene som i dag taper i prioriteringskampen i helseforetakene. Dette skal gjøres både økonomisk, gjennom klare måltall og en egen opptrappingsplan tilsvarende den som har vært i psykiatrien. I 2010-budsjettet øremerker vi 585 mill. kr til dette. Punkt 3: Det er behov for å styrke kvaliteten i helse- og omsorgstjenestene for å gi brukerne et bedre tilbud. I finansinnstillingen foreslår vi, sammen med de andre opposisjonspartiene, en kompetansepott for å heve lønnen til utdanningsgruppene i offentlig sektor. Dette må til for å sikre rekrutteringen i årene framover. I tillegg foreslår Høyre å øke bevilgningene til kompetanseutvikling og kvalitet i pleie- og omsorgssektoren med 150 mill. kr. Punkt 4: Vi må starte arbeidet med en smartere og rimeligere organisering av helsevesenet vårt nå. Bedre samordning av støttefunksjoner, nøytral moms og konkurranse på ikke-medisinske tjenester og kutt i kjøp av konsulenttjenester må til. Potensialet i disse forslagene er nesten 5 milliarder kr, og vi regner med å ta inn 1/10> i 2010. Men vi ønsker også å starte arbeidet med å avvikle direktørveldet i de regionale helseforetakene. Den største saken komiteen skal behandle i denne sesjonen, er Regjeringens forslag til en samhandlingsreform. Det var Bondevik II-regjeringen som startet dette arbeidet ved å sette ned det såkalte Wisløff-utvalget, som kom med sin anbefaling like før regjeringsskiftet. Dessverre ble dette liggende i en skuff helt til forrige helseminister, Bjarne Håkon Hanssen, tok det fram igjen. Nå har vi fått et forslag til reform på Stortingets bord, og den samme Wisløff er tilbake i departementet for å lede arbeidet med å gjennomføre reformen. Høyre slutter seg til reformens intensjon om å få til en bedre samhandling i helsetjenesten vår. Det er helt nødvendig å bygge opp helsetjenesten i kommunene. Vi har i dag en for topptung helsetjeneste i Norge, der spesialisthelsetjenesten tar en for stor andel i forhold til kommunehelsetjenesten. Vi er derfor positive til at den nye helseministeren både har vært åpen for å få til et bredt forlik i Stortinget om helsereformen og også har sagt at det som står i meldingen, ikke er bygd i stein. Begge de to forholdene er jo avgjørende for å få til et bredt politisk forlik. Et forlik består ikke i at opposisjonen slutter seg til regjeringens forslag, men at opposisjonen får være med og delta i å påvirke det som blir resultatet. Det mener vi vil være positivt for en reform som det kommer til å ta flere stortingsperioder å gjennomføre, og som kommer til å berøre store deler av samfunnet vårt. Kommuner som ledes også av andre partier enn regjeringspartiene skal entusiastisk være med på å gjennomføre dette. Det er en del store utfordringer knyttet til noe av det som er foreslått, spesielt knyttet opp mot de økonomiske incentivene, pasientenes rettigheter og legenes rolle. Vi ser fram til å være i nær dialog med regjeringspartiene om å få gjøre en reform enda bedre enn den var som forslag fra Regjeringen. Vi mener også at det er fornuftig å starte opp med de gode tiltakene allerede nå. Derfor har Høyre i sitt alternative statsbudsjett foreslått 300 mill. kr til samhandlingstiltak som vi kan starte opp med nå, for det finnes mange gode forslag ute i kommunene allerede. Jeg vil også benytte anledningen til å takke komiteen for et godt samarbeid i arbeidet med budsjettet – det har vært en god prosess. Jeg vil avslutte med å ta opp det forslag som Høyre fremmer alene, og dem vi er med på å fremme i innstillingen.