Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2016-06-02:
La meg også få lov til å takke representanten Tingelstad Wøien for at hun har tatt opp denne interpellasjonen. Den er godt timet og godt begrunnet, og vi deler intensjonene bak den og den kritikken som har kommet fram fra flere partier knyttet til den høringsrunden som har vært, og det som ser ut til å være retningen i planleggingen av den nye lærerutdanningen. La meg raskt legge til, som det også er bred enighet om her, at en femårig lærerutdanning på masternivå er fornuftig, det er ønskelig, og det er et viktig steg framover for lærerutdanningen. Vi har sett hvordan femårig lærerutdanning på masternivå er, og har vært, etterspurt fra profesjonen selv. Den integrerte lærerutdanningen var i den tiden vår regjering styrte sektoren, også den lærerutdanningen der søkertallene for førsteårsstudenter økte mest. Så lærerutdanning på masternivå er et populært studium, og derfor er det så store forventninger knyttet til det arbeidet som nå skal gjøres, når det skal lages en rammeplan for den femårige grunnskolelærerutdanningen på masternivå. Nettopp derfor deler jeg den bekymringen som flere andre har gitt uttrykk for knyttet til de sterkt kritiske innspillene som har kommet til forslaget som har vært ute på høring. Det er ikke ofte vi opplever at sindige folk i UH-sektoren tyr til underskriftskampanjer, men det har skjedd i dette tilfellet. Det er en stor bekymring i sektoren for hva regjeringen er i ferd med å gjøre med pedagogikkfaget og forståelsen av den pedagogiske kompetansens plass i skolen. SV deler den bekymringen som har kommet fra fagfolk ved lærerutdanningsinstitusjonene, fra studenter og fra lærerorganisasjonene. Jeg mener at det vi ser her, er enda et eksempel på at denne regjeringen har et for smalt syn på hva slags kunnskap skolen skal formidle, og derfor også på hva en lærer må være, og hva en lærer skal kunne. Skolen handler om å formidle fag, men for å kunne formidle fag er det mye annet du må kunne. Du må kunne det som handler om å skape trygghet og trivsel, den emosjonelle kompetansen, og så må du kunne ledelse. Ikke minst denne våren, når Stortinget og vår komité har diskutert de ulike nye tiltakene mot mobbing, er det viktig å minne oss på hvor avgjørende klasseromsledelsen er i det arbeidet, som i alt annet arbeid i skolen, for å sørge for at vi har en inkluderende skole der det er plass til alle, og der alle barn lærer. Du trenger ikke bare fag for å formidle fag, og derfor er den ensidige oppmerksomheten mot mer fag, og det er også bare noen få fag, en farlig retning å gå, også hvis du vil ha en skole som gir bedre læring, og det er det som er målet vårt. Det er særlig to innvendinger som har kommet fram, som vi er opptatt av. Den ene gjelder utforming og omfang av pedagogikkfaget, at det må få en plass i den nye masterutdanningen som reflekterer viktigheten av den typen kompetanse, og den andre er at det ikke er mulig å ta masteremne innen pedagogiske og spesialpedagogiske tema. Det mener vi det bør være. Jeg deler også Senterpartiets bekymring for de praktisk-estetiske fagene i skolen generelt. Det er nødt til å bli – det viser Ludvigsen-utvalget veldig tydelig – et hensyn vi setter høyere på vår dagsorden, og vi må ta politisk ansvar for å gjenreise respekten for praktisk læring i den norske skolen. Avslutningsvis vil jeg anbefale statsråden – og det er en generell anbefaling, for vi ser at det er mange saker nå: Lytt mer til sektoren selv og til fagfolkene og pass på at det ikke nå blir sånn at innhold og kvalitet i en profesjonsutdanning blir avgjort av en hestehandel mellom Høyre og Kristelig Folkeparti!