Jan Petersen (Høyre), 2002-12-02:
Så har da også denne budsjetthøsten endt godt. Vi får et bra budsjett – et godt budsjett for arbeidsplasser og verdiskaping, et budsjett med god sosial profil, med mange nye satsinger, et budsjett som har 213 milliarder kr over folketrygden. Det forteller at det er store penger som brukes på det sosiale området. Regjeringen vil fortsette sin reformpolitikk for å forandre Norge. På mitt eget område, på utenriksområdet, hvor det ikke først og fremst er pengene som uttrykker politikken, vil allikevel dette budsjettet gi en meget god støtte til de politiske målsettinger som vi prøver å gjennomføre. Jeg tror nettopp de fredsforhandlinger som i disse dager finner sted i Oslo når det gjelder Sri Lanka, er et godt eksempel. Vi bruker midler for å sørge for at det blir en fredsdividende til folket i Sri Lanka. Det støtter opp under en fredsprosess på en god måte, og dette budsjettet gir muligheter for å støtte opp på denne måten. Vi har et meget høyt bistandsbudsjett. Vi fortsetter vår bistand på Balkan. Vi har en god bistand, ikke minst til miljøet i Øst-Europa. Dette er jo områder der man får god uttelling, også på grunn av den høye norske kronekursen. Fremskrittspartiet skal ha sin del av blomstene for at dette endte godt, at det var mulig å bygge bro over forskjellig politisk-økonomisk tenkning, og også at det ble forhandlet på en slik måte at ingen ble ydmyket, men med forståelse for hverandres smertepunkter. Alle vet at Fremskrittspartiet ikke er spesielt begeistret for bistandspolitikken, men de lot allikevel være å trykke på dette punktet, nettopp for å kunne nå frem til enighet. Jeg tror dette viser en samarbeidsvilje som nok Arbeiderpartiet har atskillig å lære av. Men det er også et stramt budsjett, slik kravet var fra næringslivet, og slik kravet var fra distriktene – nettopp for å bevare arbeidsplassene og gjøre det lettere med verdiskaping. Men det er ikke dette som er vårt eneste bidrag. Gjennom skattepolitikken får arbeidsplassene ytterligere håndslag, og gjennom forsknings- og kunnskapspolitikken setter man nettopp også nyskapingen i sentrum. På skatteområdet ser vi en del av de interessante konfliktlinjene mellom Regjeringen og Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet tror at de kan få til mer verdiskaping og trygge arbeidsplassene ved å legge en ytterligere skattebyrde på bedriftene. Det er prøvd før, med dårlig resultat. Vi har nå endelig fått vite hva Arbeiderpartiet mener med de rike i samfunnet, de som skal betale mer skatt. Jo, de rike i samfunnet er lærerne og sykepleierne. Det er den kvarte millionen mennesker som har en inntekt tidlig i 300 000 kronersklassen. Vi mener det er riktig å skyve innslagspunktet for toppskatten oppover, mens Arbeiderpartiet ikke ønsker å følge oss på det området, med det resultat at 250 000 flere mennesker måtte betale toppskatt hvis Arbeiderpartiet hadde fått gjennomslag. Ja, det er det de mener med de rike. Dette er en av de viktigste skattepolitiske slagmarker i dette stortinget. Men vi fører også en kunnskapspolitikk som tar innover seg det faktum at en god kunnskapspolitikk bare delvis kan måles over et bevilgningsnivå, fordi det er så mange andre ting som skal gjøres. På en del viktige områder får man mye fint for penger. En av Høyres kampsaker, nemlig lærerlønningene, er et eksempel på det. Forskningsbevilgningene er et annet eksempel. Kvalitetsreformen som også ligger inne i budsjettet, er et tredje eksempel på det. Men hvis man tror at dette først og fremst er et bevilgningsspørsmål, vil man ikke være i stand til å forbedre norsk skole. Det er ikke rart at en debatt mellom Kristin Halvorsen og meg i Standpunkt i NRK endte opp i en debatt om svømmehaller. Det er mye fint med svømmehaller, men det er ikke kjernen i det norske kunnskapssamfunnet. Derfor har det vært viktig for oss å sørge for kvalitetsreformer som bedrer læringsutbyttet. Derfor var ny lærerutdanning viktig for oss, derfor er det viktig med forsøk, derfor er det viktig med større lokal frihet, og derfor er det viktig med utfordringene fra de frie skolene, og eksempler fra Sverige viser at vi får en bedre skole av dette. I forhold til de to viktige tingene Høyre la på bordet i valgkampen i fjor, bedre skole og lavere skatt, er vi nå godt i rute.