trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2021-11-08:
Jeg tipper at jeg ikke var den eneste som i helgen så sesongfinalen av Maskorama, og jeg lurer litt på om det er noen her i salen som kan skjule seg bak maskene. I fjor var det finansministeren, og en av sangene han sang da, hadde refrenget: «Ååå det er langt å gå, og hvem vet om vi kommer i mål? Det trengs mer enn en kubbe for å lage et bål Så kom og gå sammen med meg.» Jeg mener at de ordene egentlig passer ganske bra i dag, for det er veldig langt å gå etter åtte år med en regjering som har økt forskjellene både økonomisk og geografisk. Men jeg er sikker på at vi kan komme i mål, for det er ikke naturlover som har gitt oss økende klasseskiller og bygd ned velferden. Det er det en hardtarbeidende høyreregjering som har gjort, med konkrete politiske vedtak i denne salen. Når vi har hatt et tydelig stortingsvalg som har gitt et ønske om en ny kurs for landet, er det helt mulig å bruke den samme politiske makten til å snu skuta – og det har vært mange maritime referanser rundt akkurat det hittil i debatten. Men budsjettforslaget er langt fra nok. Dette kunne vært en merkedag i kampen mot Forskjells-Norge, men dessverre freder regjeringen 30 mrd. kr av skattekuttene til Erna Solberg. De viderefører kuttene i feriepenger for de arbeidsledige, og de lar store deler av høvelkuttene i offentlig sektor stå helt i fred. Så lenge Arbeiderpartiet og Senterpartiet tviholder på skatteforliket med høyresiden – som gir oss en aksjerabatt, og som gir oss en lav selskapsskatt – vil vi aldri få et skikkelig oppgjør med forskjellene. For alle som sliter med tannlegeregningen, er budsjettet også tannløst og skuffende. Et massivt flertall i befolkningen ønsker seg en tannhelsereform. Likevel – gitt at jeg har klart å lete i tilleggsproposisjonen mens jeg hørte en tale – er det altså null og niks fra regjeringen på det, i strid med Hurdalsplattformens mål, som er veldig godt, om å behandle tennene som en del av kroppen. Akkurat nå ser vi smitteøkning og stor usikkerhet i mange kommuner rundt omkring i landet. Samtidig konkluderer regjeringen allerede nå med å kutte i de forbedrede ordningene for arbeidsledige fra 1. januar. Det kan altså bli sånn at det er en Arbeiderparti-ledet regjering som står ansvarlig for å trekke sikkerhetsnettet vekk under mange av de arbeidsledige i fritt fall. Det mener jeg vil være en historisk mulighet som man da kaster bort, der man kunne brukt erfaringene fra krisen til å utvide og styrke sikkerhetsnettet for arbeidsfolk på varig basis. Jeg står fortsatt ved at vi kan komme i mål, men da må retningen bli tydeligere og tempoet høyere. Hvis det skjer, er Rødt gjerne med på både å fyre bål og gå mot samme mål.
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2021-11-08:
Jeg er enig i at dette er riktig retning, og jeg har vel allerede i media sagt at dette er det beste budsjettet på åtte år. Det kunne jeg konkludere med før jeg hadde sett budsjettet fordi jeg både hadde fått med meg den rause mengden med lekkasjer fra budsjettet og så klart også kjenner regjeringens politikk. Det jeg utfordrer på, og som Rødt nok er mer utålmodig på, handler faktisk om å forbedre sikkerhetsnettet også. Gjennom krisen har man utvidet den maksimale perioden man kan motta dagpenger, noe som gjør at man har unngått at folk har falt helt ut av dagpengeordningen i en tid der det fortsatt er krise i enkelte sektorer. På taxfree-butikkene på Gardermoen er det fortsatt – og har vært i hvert fall halvannet år – krise. Det er det også i reiselivsbedrifter i min hjemkommune. Det er det innenfor kulturen og mange andre sektorer. Rødt ønsker at disse ordningene for det første skal forlenges lenger enn til 1. januar, fordi solidariteten skal vare helt til siste person er ute av krise. For det andre mener vi i Rødt at krisen har vist at sikkerhetsnettet var for dårlig, for da veldig mange ble arbeidsledige, ble det tydelig for veldig mange – egentlig på tvers av partiene – at å få 62,4 pst. av inntekten i dagpenger er lite når man har lav lønn. Derfor lagde man et slags lavlønnstillegg, som Rødt og mange partier var med på å vedta. Det mener vi har vært en forbedring av sikkerhetsnettet, og Rødt mener at vi bør bruke erfaringene fra krisen og faktisk ta med oss noe av det som har vært bra gjennom pandemien – og dette er en av tingene som har vært bra. Vi ønsker å innføre det som en varig forbedring, på samme måte som kriser tidligere har vært brukt av både høyresiden og kapitalkreftene til å skape forverring i samfunnet. Det vil vi fortsette å mase om, selv om jeg konkluderer med at det er et mye bedre budsjett enn vi har hatt gleden av å se på veldig lenge.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-11-08:
Når det gjeld å vere ute og snakke om hyggjelege sider ved budsjettet før heilskapen vert lagt fram og baksida av medaljen dukkar opp, ser vi vel ikkje så mange som har reint samvit. Så eg skal ikkje setje meg til doms over det. Men det er ein risikosport å gjere det, for når heilskapen kjem fram, ser ein den baksida av medaljen. I helga var regjeringa ute og snakka om klimasatsingar i budsjettet. Ein klimamilliard skulle liggje inne der, og det høyrest jo veldig bra ut. Men kva er det vi no ser når vi les budsjettet? Det skal vere avsett 100 mill. kr til ladepunkt for elbil. Det er bra. Men ein skal samtidig auke skattebyrda for elbileigarane med 430 mill. kr. Ein tek mykje med den eine handa og gjev bitte litt tilbake. Ein skal gje 200 mill. kr meir til Enova. Det er bra. Samtidig tek ein 400 mill. kr frå Nysnø. Ein tek 72 mill. kr frå miljøteknologiordninga og svekkjer i sum verkemiddelapparatet inn mot grøn omstilling. Ein skal gje 500 mill. kr meir i grøn bistand, men ein kuttar bistandsbudsjettet med 750 mill. kr. Så når vi ser heilskapen i dette som er vorte lagt fram, er det inga klimasatsing. Det er svekkingar. Den svekkinga som vil få størst konsekvensar for utsleppa, er at ein no gjer det betydeleg billigare å kjøpe fossilt drivstoff. Det skriver regjeringa sjølv i budsjettet vil føre til auka utslepp på 1,5–2 millionar tonn i åra framover. Det er betydeleg. Og når representanten Kari Elisabeth Kaski seier at kvart tonn med kutt er ein siger, får ein vel då konstatere at her er det to millionar nederlag. Dette er ganske alvorleg, for når ein står i Glasgow under eit viktig klimatoppmøte og snakkar om kor viktig det er at verda skal handle, så må vi også gjere jobben på heimebane. Desse svekkingane gjer ein under overskrifta «rettferdig klimapolitikk for vanlege folk». Men det er ikkje slik at vanlege folk køyrer pickup frå Oslo vest til Oslo vest med dokumentmappe om morgonen. Dei tek kollektivtrafikk. Og no er kollektivtrafikken i Noreg i ein alvorleg situasjon: Bilbruken går opp, talet kollektivreiser går ned, inntektene går ned, og det vert ikkje løyvt noko for å avhjelpe den situasjonen. Då regjeringa tiltredde, sa statsminister Jonas Gahr Støre at framover er det ei viktig endring som skal skje i klimapolitikken; ein skal telje CO 2 -utslepp like mykje som ein tel kroner og øre. No har vi talet på kroner og øre, det er lagt fram i dag. Det spørsmålet eg håper finansministeren vil svare på i kommentaren sin, er: Har han talt CO 2 -utslepp? Kva vert den samla klimaeffekten av det som i dag vert lagt fram? Det einaste talet eg finn, er svekking på 1,5–2 millionar tonn CO 2 . Men kanskje er det noko her finansministeren har berekna vil føre til kraftige klimagasskutt. Eg ser i så fall fram til det.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-11-08:
Vi har eit 2025-mål vi skal nå. Då skal alle bilar som vert selde i Noreg, vere nullutsleppsbilar, og kvar innstramming i det systemet vi har i dag, gjer det vanskelegare å nå det målet. Det er klart at når ein aukar skattebyrda til elbileigarane med nesten ein halv milliard, vil det gjere det vanskelegare å kome dit. Då vert det meir lønsamt å kjøpe ein fossildriven pickup og ha det som firmabil framfor ein nullutsleppsbil. Det er mogleg at det er ønskt politikk, men det gjev ikkje ønskt resultat dersom ein tek klimamåla på alvor. Det ligg eit alvor over dette, for vegen fram mot 2030 er ganske krevjande. Vi skal kutte betydeleg. Eg registrerer at finansministeren ikkje har gjort det statsministeren sa han skulle, nemleg å telje CO 2 -utslepp. Det einaste talet som står her, handlar om at klimagassutsleppa kjem til å auke betrakteleg – med millionar av tonn – framover. Det bør regjeringa ta på alvor. Det er mykje anna ein kunne ha gått inn i her, f.eks. om skatteprofilen. Vanlege folk skal altså få 200 kr i året i skattelette, men vanlege folk inkluderer tydelegvis ikkje studentar eller unge i arbeid, som får 5 000 kr i skatteskjerpingar. Det er mykje som regjeringa har lovd og sagt at ein skal gjere, som ein ikkje gjer. Men heldigvis – eg får avslutte positivt – er det nokre ting som regjeringa har snudd på. Senterpartiet har openbert gjort heilomvending når det gjeld synet på CO 2 -avgift fram mot 2030. Det er bra. Ein beheld ABE-reforma. Dei unnataka frå CO 2 -avgifta som Arbeidarpartiet før har vore for, som for avfallsforbrenningsanlegg og veksthus, er ein ikkje lenger for – det er bra. Ein følgjer opp budsjettpolitikken til den borgarlege regjeringa der. Men summen her er det vanskeleg å sjå skal gjere det enklare å gjennomføre det grøne skiftet. Tvert imot svekkjer ein verkemiddelapparatet, og ein gjer det billegare å forureine. Ein skriv sjølv at det vil få konsekvensar i form av høgare utslepp, i ei tid der vi må ha lågare utslepp. Det håpar eg at Stortinget og dei som skal forhandle med regjeringa om statsbudsjett, tek på det aller djupaste alvor, for det er det vi står i Glasgow og lover – at vi skal oppfylle våre klimamål. Då må ein vise det i faktisk handling.
Kristoffer Robin Haug (Miljøpartiet De Grønne), 2021-11-08:
Jeg vil starte med å uttrykke min respekt for den store jobben finansministeren har hatt med å endre statsbudsjettet under høyt tidspress. Hadde samfunnet vårt vært i en situasjon uten spesielt store utfordringer, ville det vært mye godt å finne her – bl.a. omfordeling, økte frie midler til kommunene osv. Men på noen helt grunnleggende områder setter vi spørsmålstegn ved om regjeringen har forstått alvoret. Jeg vil tro at finansministeren i hastverket med det nye budsjettet ikke rakk å høre talen som David Attenborough holdt på klimatoppmøtet i Glasgow. Der beskrev han hvordan framtiden til alt liv på jorden er avhengig av en eneste ting, nemlig at vi tar vare på naturen som utgjør vårt felles livsgrunnlag, og får kontroll over karboninnholdet i atmosfæren. Det vi trenger nå, er en regjering som legger all sin kraft i å håndtere natur- og klimakrisen, som truer framtiden. Vi trenger mot, lederskap, kampvilje og dugnadsånd. Løsningene er klare. Det som gjenstår, er handling. I det budsjettet som er lagt fram her, forsvinner f.eks. mye av effekten av Ernas beskjedne økning i CO 2 -avgiften. På dette feltet settes klimapolitikken i revers. Jeg forstår det også slik at det ikke finnes noen større grep for å dempe den vanvittige satsingen på olje som regjeringen har arvet fra høyresiden. Jeg vil minne finansministeren om at Statistisk sentralbyrås siste anslag viser at det vil bli investert 67 ganger mer i fossil energi i 2022 enn i all annen industri til sammen. Men noe av det mest alvorlige i dette budsjettet er at det – så vidt jeg kan finne – ikke settes av en eneste krone til koronastøtte for kollektivselskapene. Et samlet Norge, alle kollektivselskapene i hele landet, har krevd 1,1 mrd. kr i øremerket støtte. 500 mill. kr som fylkeskommunene skal bruke til veldig mange andre gode tiltak, vil ikke rette opp i dette. Bussavganger og bussruter kan rett og slett forsvinne. Prisene vil kunne gå opp i en tid der de burde gå ned. De som rammes hardest av dette, er særlig dem med lavest inntekt, som ikke har råd til verken sertifikat eller bil. Det vil ramme sykepleieren og renholdsarbeideren som må tidlig eller sent på jobb. Det vil ramme mange av våre eldste, det vil ramme ungdommen og dem som av helsemessige grunner ikke kan kjøre bil. Til slutt vil jeg si at selve grunnen til at klimakrisen er en av våre største utfordringer, nettopp er at den rammer den skjøre balansen i naturen, som utgjør livsgrunnlaget vårt. Da er det oppsiktsvekkende at dette budsjettet ikke setter av tilstrekkelig med penger til naturen, men tvert imot ser ut til å gå på bekostning av naturen og bl.a. kutter 120 mill. kr til skogvern. Nå blir det opp til Stortinget å slå ring om naturen og vårt felles livsgrunnlag og sikre at budsjettet ikke bare gir velferd for gjennomsnittsnordmannen akkurat nå, men velferd for alle for alltid.
Kristoffer Robin Haug (Miljøpartiet De Grønne), 2021-11-08:
Jeg setter pris på intensjonen om å bygge opp nye arbeidsplasser. Et problem som fastlandsindustrien i dag kommer til oss politikere med, er at de nettopp har ledige arbeidsplasser, men de får ikke tak i de beste talentene. Når en nyutdannet sivilingeniør har valget mellom å tjene 800 000 kr i en framtidsrettet grønn arbeidsplass eller å tjene godt over millionen på norsk sokkel, er det åpenbart at kun de aller sterkeste idealistene vil kunne bidra til det grønne skiftet og vekst i fastlandsindustrien. Her er det flere næringslivsledere som kommer til politikerne og trygler og ber om at vi omprioriterer midlene fra ensidig å fokusere på subsidier av oljebransjen til faktisk å bruke like store muskler – helst større – på å bygge opp grønn industri i næringslivet. Jeg er også enig med finansministeren i at det er viktig å bruke de fornybare ressursene fornuftig, men det er forskjell på å bruke og å bruke opp. Her er nok en stor del av virkelighetsoppfatningen forskjellig mellom nettopp regjeringen og Miljøpartiet De Grønne. Det er selvfølgelig viktig å bruke skogressursene på en god måte, men vi risikerer at overforbruk og altfor mye flatehogst skader det sårbare økosystemet i jordbunnen, som er der forskningen viser at noe av den aller største CO 2 -fangsten foregår. Det hjelper ikke å kutte opp masse tømmerstokker som fanger litt CO 2 , hvis det ødelegger det biomangfoldet som fanger størst mengder CO 2 , jordbunnen. Dette er noe vi i tiden som kommer, kommer til å forhandle om og sikkert være uenige om, men også finne gode løsninger på, og vi ser fram til et utfordrende samarbeid med regjeringen.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-11-08:
Jeg skal love finansministeren at han skal møte et Kristelig Folkeparti som er konstruktivt, som går inn i budsjettene og dokumentene som kommer, på en konstruktiv måte. Derfor skal jeg begynne med å gi honnør der jeg kan nikke anerkjennende når jeg leser dokumentet. Jeg synes det er bra at en øker kommunebudsjettet med såpass store bevilgninger som en gjør. Jeg synes det er bra at en gjør endringer i taxfree-ordningen, som er et fornuftig grep. Jeg er også glad for at en ikke bruker mer oljepenger, for jeg vet hvor fristende det er å bruke litt mer for å kunne få inn litt flere av de gode formålene en ønsker. Jeg er helt enig med finansministeren i at spesielt i tider som dette, når mange er bekymret for økt rente og vi vet det går bedre i norsk økonomi, er det viktig at vi klarer å holde igjen. Men jeg skal også love finansministeren at Kristelig Folkeparti skal si tydelig fra når vi er uenige. Når en kommer til inndekning i budsjettet, er første setning at bistandsbudsjettet reduseres med 750 mill. kr. Det skuffer meg. Mye av den store satsingen som ligger på bistandsbudsjettet, er bl.a. et klimainvesteringsfond, der vi skal generere kanskje 10 mrd. kr, som igjen vil bety kanskje 100 mrd. kr i investering i ny fornybar energi istedenfor kullkraftverk – sol, vind og andre fornybare kilder i de fattigste landene, noe som betyr enormt mye for å få ned utslippene. Regningen for det sender altså den nye regjeringa til verdens fattigste. Det er de som skal betale regningen for at utslippene skal kuttes. Der kommer vi til å protestere. Det var en gjennomgangstone at det nå var andre svar, en ny retning. Dessverre er det også en ny retning for familiene. Fritidskortet, som vi la til grunn at skulle gi ca. halvparten av ungene i Norge 2 000 kr i året fra neste år – enten det var i Bergen eller det var Stavanger, Trondheim, Tromsø, Bodø, Kristiansand, Kvinesdal osv. – tar de vekk. Det vil bety enormt mye for mange barn og unge mellom 6 og 18 år som ikke kommer seg inn på fritidsaktiviteter. Nå ville det vært gratis for dem. De kunne brukt fritidskortet og deltatt på fritidsaktiviteter. Hvis ikke det er vanlige ungdommer og vanlige barn som i dag opplever ikke å bli med på leken, så vet ikke jeg. Det er ufattelig at regjeringa velger å skrinlegge det prosjektet. Kuttene i kontantstøtte er begynt. Den første måneden tas i dette budsjettet. Vi vet fra Hurdalsplattformen at det skal tas videre et halvt år til. Når det gjelder foreldrefradraget, som ville gitt en økning fra 15 000 kr til 25 000 kr for dem som har barn nummer to eller tre i barnehagen, gjøres ikke den endringen vi foreslo. Det er også et større kutt i private barnehager, med 170 mill. kr. Kontaktfamilieordningen, som er viktig for alle som opplever å få beskjed om at barnet de bærer på, kan ha en alvorlig sykdom eller utfordringer, fjernes. Samlivskurs for førstegangsforeldre skal kuttes. Lista er lang når det gjelder familiene. Dessverre er det en helt annen retning, en helt ny kurs, enn det Kristelig Folkeparti hadde. Når finansministeren er fra Senterpartiet, skuffer det meg kanskje særlig.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2021-11-08:
Jeg takker for svar. Jeg vet at det er vanskelige prioriteringer som gjøres, men mange av disse tiltakene er målrettede tiltak nettopp for familier. Hva er grunnen til at en kutter samlivskursene for dem som skal få sitt første barn? Det er et så målrettet tiltak for å forebygge, noe som jeg vet er viktig også for denne regjeringa. Fritidskortet er et helt nytt tiltak, som vil være målrettet. Jeg fikk et brev om at en guttunge gikk rundt og bar på et kort, og han sa at han var unik, for han hadde fått 2 000 kr som han kunne bruke på sine fritidsaktiviteter. Det er så mange som opplever at foreldrene ikke prioriterer det. Her vil de få det gratis – en ny måte å gjøre det på. I denne sal har vi prioritert barn og unge i så mange sammenhenger. Her var det et helt nytt, målrettet tiltak, som regjeringa velger å skrote. Jeg ber om at en vurderer det på nytt, at en kan se gjennom forsøkene og se om dette er noe som en likevel kan finne rom til framover. Det samme gjelder skattefradrag med hensyn til frivillige organisasjoner. At Senterpartiet velger å kutte det, som også er et målrettet tiltak for å stimulere til at folk gir til frivillige organisasjoner, fra 50 000 til 25 000 kr, synes jeg også er skuffende. Men vi skal gå grundig inn i budsjettet, vi skal være konstruktive, og vi skal forsøke å hindre at det blir en ny retning for verdens fattigste – at det ikke tas fra verdens fattigste når vi skal gjøre de tøffe prioriteringene. Vi skal prioritere frivilligheten, og vi skal løfte ideell sektor, for jeg vet at når kuttene innen private barnehager eller kapitaltilskuddet til friskolene kommer, er det veldig mange ideelle, små barnehager eller skoler som vil bli rammet, og det er de frivillige kreftene som tilbyr et alternativ. Da vi satt i regjering, prioriterte vi verdens fattigste, vi styrket familiene målrettet, vi skapte nye arbeidsplasser, og vi bidro ikke minst til å kunne få omstilling til en ny og grønnere retning. Økningen i formuesskatten på f.eks. traktorer, maskiner, utstyr og fiskebåter vet finansministeren rammer spesielt de små og mellomstore bedriftene i distriktene. Er det noe vi trenger nå, er det at de har kapital til å klare omstillingen og til å skape nye, viktige arbeidsplasser for folk som bor rundt om i hele landet.
Seher Aydar (Rødt), 2021-03-11:
På vegne av representanten Sigbjørn Gjelsvik og meg selv vil jeg fremme forslag om stans i videre tilpasning til EUs energibyrå ACER. Rødt vil fremme forslag om å innføre kvotetrekk for eksport av ubearbeidet fisk for å sikre at norsk fisk skaper norske arbeidsplasser.
Seher Aydar (Rødt), 2021-03-11:
Jeg vil starte med å takke alle kvinner som snakker ut, og alle som jobber mot seksuell trakassering daglig. Som en respons på metoo, fremmet vi forslag på Stortinget som resulterte i noen viktige vedtak, men det er mye som fortsatt gjenstår. Det er like mange som blir utsatt for seksuell trakassering på jobb som på byen. Likevel har ikke regjeringen gjort så mye for å stoppe seksuell trakassering i arbeidslivet. Flere som blir utsatt for seksuell trakassering på jobb, sier at de får psykiske plager som følge av hendelsene, eller at det bidrar til at de ønsker å slutte i jobben. Dette viser undersøkelser som er gjort blant ansatte i hotell, restaurant, helse og omsorg. Vi ser det også i kulturbransjen, der de fleste som har blitt utsatt for seksuell trakassering, er midlertidig ansatt. Det gjør det vanskelig å si fra, og de aller fleste melder ikke fra om hendelsen. Det er derfor Rødt ett år etter at vi fremmet forslag om tiltak mot seksuell trakassering, også fremmet forslag mot seksuell trakassering i arbeidslivet. Men siden den første runden, da folkelig engasjement presset gjennom noen viktige tiltak, har det ikke kommet noe særlig i arbeidet mot seksuell trakassering fra regjeringen. Vi trenger derfor å sikre i det minste at Likestillings- og diskrimineringsombudet, som arbeider mot seksuell trakassering, har gode nok ressurser. Dette forslaget kommer Rødt til å støtte. Rødt ønsker også stortingsmeldingen velkommen, men primært støtter vi mindretallsforslaget om et offentlig utvalg for å få kunnskap og innhente ny forskning om seksuell trakassering i Norge og gi anbefalinger om tiltak mot dette, ikke minst med et gjennomgående maktperspektiv. Det er dette maktperspektivet regjeringen er nødt til å forholde seg til, for hvis vi skal få løst problemene, må vi faktisk også se at det handler om makt og avmakt. I dag tjener kvinner fortsatt mindre enn menn. Det er flere midlertidig ansatte kvinner enn menn, til tross for at ønsket om fast jobb er likt fordelt. Midlertidighet og deltid gjør folk mer avhengige og mindre trygge. Det er økonomisk ulikhet og maktulikhet i samfunnet vårt, og det påvirker våre muligheter og i hvor stor grad vi er frie. Det er derfor mindretallets forslag har et viktig perspektiv som regjeringen ikke foreløpig ser ut til å inkludere, og det mener jeg regjeringen bør ta med i arbeidet. Seksuell trakassering oppstår ikke i et vakuum. Det er en konsekvens av skeivhetene som finnes. Det er derfor, tre dager etter den internasjonale kvinnedagen 8. mars, helt riktig å presisere at dette har vært og fortsatt er en kamp for frihet for kvinnebevegelsen. Vi som samfunn har ikke lyktes i å lære opp og lære om at min kropp er det kun jeg som bestemmer over, og det ansvaret hviler på oss alle. Derfor kommer Rødt til å stemme for alle forslagene i dag.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2021-03-11:
På vegne av representantene Åshild Bruun-Gundersen, Hanne Dyveke Søttar og meg selv vil jeg legge fram representantforslag om å endre gradsforskriften sånn at flere studiesteder kan tilby utdanninger arbeidslivet har behov for.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2021-03-11:
Jeg hørte saksordføreren forsvare enerettsmodellen bl.a. med at det ikke er et folkekrav om å endre norsk spillpolitikk. Det kan være korrekt, men det er et rart standpunkt å ta. En sier jo indirekte at hvis folket skifter mening, skal Arbeiderpartiet også vurdere å skifte mening – vi har våre prinsipper, men vi kan godt endre dem hvis du ikke er enig. Det blir en rar tilnærming til politikk. Vi burde heller diskutere det prinsipielle. Spørsmålet burde ikke være om et flertall har et ønske eller et behov for å bruke andre tjenester enn Norsk Tipping, spørsmålet burde være hvorfor flertallet skal nekte mindretallet å gjøre det. Jeg kan forstå at de rød-grønne partiene nekter folk det, men det burde være et grunnleggende prinsipp for de ikke-sosialistiske partiene å fjerne monopolordninger og la hver enkelt forbruker få velge det produktet som de selv ønsker å benytte seg av. Fra et forbrukerperspektiv vil det å fjerne enerettsmodellen være et stort pluss. En vil få større konkurranse, få flere spill å velge blant, tilbud om bedre odds på de spillene en vil satse på, en kan velge bort selskaper en er misfornøyd med, og en kan velge selskaper som tilbyr nisjeprodukter som en ikke har i dag, f.eks. valg på amerikanske presidenter, utfall av brexit, hvem som vinner snookerturneringer, eller andre ting som Norsk Tipping i dag ikke tilbyr. Et hovedargument mot lisensmodell handler om finansiering. Jeg er overbevist om at den totale spillomsetningen vil øke. Det vil føre til økt beskatningsgrunnlag og mer å fordele til frivilligheten og idretten. Jeg tror også det vil være positivt om flere utenlandske spillselskaper kan reklamere, støtte fotballklubber, idrettsarrangementer og enkeltspillere på en helt annen måte enn det som gjøres i dag. Det vil kunne løfte flere idretter til et nytt nivå fra det som er i dag. Jeg skjønner at vårt representantforslag om å liberalisere spillmonopolet vil falle i dag. Men vi gir oss ikke, for vi vet at vi har rett, og vi vet at vi vil få rett. I den anledning vil jeg sitere fra en bok: «Sanninga er at det som har blitt innført av liberaliseringar i Noreg dei siste 30 åra, slik som kjønnsnøytral ekteskapslov, oppløysing av telemonopolet og rusbrus i butikk, har møtt kraftig motstand. Det har blitt rekna som unødvendig og risikabelt. Men når ein gjer opp status i ettertid, syner historia at liberaliseringar, det vere seg i økonomien eller privatsfæren, stort sett har gjeve svært positive resultat. Og «alle» er etter svært kort tid einige om at det var fornuftig.» Jeg hadde tenkt å anbefale kulturministeren å lese denne korte, men inspirerende boka, men i hans fravær ser jeg at det er forfatteren selv som møter som settestatsråd, så jeg trenger vel ikke å anbefale boka «Liberalisme på norsk» til ham. Men jeg kan takke for inspirasjon, og jeg håper at statsråden ved neste anledning har funnet tilbake til sine røtter.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2021-03-11:
Det er et litt merkelig skue å følge denne debatten og delta i den. Det virker som om alle de som har vært på talerstolen, har vært mer opptatt av å kritisere Fremskrittspartiets forslag enn f.eks. å reflektere litt over hvordan dagens system er. Fungerer det i dag? Det virker som om alle er strålende fornøyd, for det er ingen alternative forslag i salen i dag. Ergo er man fornøyd med Norsk Tipping, på tross av at vi vet at 50 pst. av markedet er uregulert, at 50 pst. spiller i et uregulert marked. Samtidig vet vi at det har vært en enorm økning i antall spillere som har problemer. Allikevel er det ingen som ser ut til å foreslå å gjøre endringer. De mener altså at systemet vi har i dag, med enerettsmodellen og Norsk Tipping, fungerer utmerket. Det fungerer perfekt – selv om vi går glipp av omsetning og taper skatteinntekter. Det er også en rørende omsorg for sårbare som sliter med spilleproblemer. Jeg deler det fullt ut. Jeg synes også det er problematisk med folk som har problemer, og vi må klare å få på plass systemer som kan fange dem opp. Men å kritisere Fremskrittspartiet og si at de vil sørge for at folk får problemer – når vi allerede vet at det har blitt en stor økning i problemspillere, og vi vet at man i dag kan ha en tapsgrense, som det står i notatene, på 20 000 kr i måneden hos Norsk Tipping. Da lurer jeg på hvor sympatien for de sårbare inntreffer hos representanten Trond Giske eller hos representanten Trettebergstuen. Er det ved 20 010 kr? Er det først da denne omsorgen for de sårbare slår inn? Er det først da man skal begynne å bekymre seg for selvmordsstatistikk og for om familier blir lagt i grus? Jeg tror Fremskrittspartiets forslag med en lisensmodell vil få flere inn i et regulert marked, og det vil bli lettere å fange opp problemspillere. Vi vil få økt omsetning, og vi vil få mer penger som kan fordeles til idrett, kultur og frivillighet, samtidig som forbrukerne vil få et mye bedre tilbud.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-03-11:
På vegne av stortingsrepresentantene Helge André Njåstad, Gisle Meininger Saudland, Kjell-Børge Freiberg, Per-Willy Amundsen, Hanne Dyveke Søttar og meg selv ønsker jeg å sette fram et representantforslag om å stoppe innstramminger i sjølaksefisket i 2021.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2021-03-11:
På vegne av stortingsrepresentantene Rigmor Aasrud, Elise Bjørnebekk-Waagen, Arild Grande, Fredric Holen Bjørdal og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om nødvendige endringer i regelverket for yrkesskade, herunder de såkalte oljepionerene.
Helge André Njåstad (Fremskrittspartiet), 2021-03-11:
På vegner av representantane Per-Willy Amundsen, Hanne Dyveke Søttar, Tor André Johnsen, Bengt Rune Strifeldt, Terje Halleland, Bård Hoksrud, Morten Ørsal Johansen, Kjell-Børge Freiberg, Gisle Meininger Saudland og meg sjølv har eg gleda av å setja fram eit forslag om full internettdekning til heile landet i løpet av 2025.
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-11:
På vegne av stortingsrepresentantene Nicholas Wilkinson, Mona Fagerås, Freddy André Øvstegård, Arne Nævra og meg selv vil jeg framsette et representantforslag om en rettferdig nettleie i Norge.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-03-11:
På vegne av representantene Geir Pollestad, Liv Signe Navarsete, Willfred Nordlund, Ole André Myhrvold og meg selv vil jeg sette fram forslag om en stortingsmelding om nasjonalt eierskap og kontroll over strategisk viktige naturressurser, bedrifter, infrastruktur og teknologi.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-03-11:
Dette er en helt annen type sak, som jeg er veldig glad for at representantene Svein Harberg, Magne Rommetveit, Eva Kristin Hansen, Bente Stein Mathisen, Freddy André Øvstegård, Karin Andersen, Terje Breivik, Une Bastholm og Bjørnar Moxnes har stilt seg bak som forslagsstillere. Bakgrunnen for at forslaget kommer med akkurat den ordlyden som nå foreligger, nemlig at allemannsretten skal stå ved lag, er at dette er et tema som har vært oppe til grunnlovsbehandling flere ganger. Det har vekket mye sympati – og for så vidt mye tilslutning til prinsippet, som jo er et gammelt prinsipp i norsk lovgivning – men det har altså ikke vært mulig å finne fram til én formulering som har klart å samle et grunnlovsmessig flertall. De av oss som deltok i debatten ved forrige gangs behandling, hørte at her var det mye enighet om formål, men en del motforestillinger mot måten forslag var formulert på. De av oss i kontroll- og konstitusjonskomiteen som har vært engasjert i og fulgt denne debatten, ble derfor enige om, faktisk under Stortingets behandling av det forrige forslaget, at vi burde sette oss ned sammen og prøve å finne fram til en felles tekst som kunne samle grunnlovsmessig flertall. Nå er det slik at de representantene som står her, ikke nødvendigvis står her på vegne av et samlet parti, men det er i hvert fall representanter for partier som vil gjøre det mulig å få til et grunnlovsmessig flertall, som nå er med som forslagsstillere. Jeg mener det vil være resultatet av et godt arbeid og et stort gjennombrudd hvis vi kunne få gjennomslag for å grunnlovfeste allemannsretten. Grunnen til det er at det er en gammel rett i norsk sammenheng. Allemannsretten var en del av Magnus Lagabøtes landslov fra 1274 og ble stadfestet som lov i friluftsloven fra 1957. Men bakgrunnen for at flere av oss altså mener at det er viktig å få fastslått det prinsippet i dag – og det mener jeg til tross for at jeg egentlig er grunnlovskonservativ og mener at det skal være gode grunner for å endre på Grunnloven – er at det er bred enighet om det. Det er en verdi i det norske samfunnet, men vi ser også stadig diskusjoner om utnyttelse av utmark som kan komme i konflikt med prinsippet om allemannsretten, og vi opplever av og til diskusjon om prissetting av bruk av det som andre oppfatter som en åpenbar del av allemannsretten. La meg understreke: Hvis dette nå blir grunnlovfestet, noe jeg altså håper på, betyr ikke det at vi opphever annen norsk lov. Det betyr at en skal ferdes skånsomt. Det betyr at en ikke kan ødelegge den utmarka en har rett til å disponere. Det er ingen endring når det gjelder det. Det er altså en skranke for mulig framtidig innskrenkning i allemannsretten vi mener å oppnå ved å foreslå at den grunnlovfestes. Mitt ønske er at minst to tredjedeler av dem som skal være i Stortinget i neste periode, gir sin tilslutning til et forslag som vi nå har klart å formulere med bred enighet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-03-11:
Forslag nr. 9 er et forslag som i likhet med det forrige har blitt til fordi vi har diskutert prinsippet om fellesskapets eiendomsrett til havets ressurser. Tidligere har det vært uttrykt stor grad av enighet om det, men det har ikke vært mulig å finne en felles formulering. Derfor har vi satt oss sammen og jobbet for å prøve å finne en løsning, og forslaget legges nå fram av Eva Kristin Hansen, Magne Rommetveit, Svein Harberg, Bente Stein Mathisen, Nils T. Bjørke, Terje Breivik og meg selv. Både til dette forslaget, det forrige forslaget og det vi skal diskutere senere, har vi hatt gleden av å få innspill fra professor Eivind Smith. For én ting er om vi kan bli politisk enige om formuleringer som vi synes er dekkende, men det har vært viktig også å sørge for å få kvalitetssikret det sånn at det holder kvaliteten også juridisk. Bakgrunnen for dette forslaget er for så vidt litt den samme som for det forrige forslaget, om allemannsretten, at vi i Norge langt på vei er enige om at fisken i havet tilhører fellesskapet. Derfor er også formuleringen som vi har foreslått, ganske enkel. Den sier: «De viltlevende marine ressurser, og retten til å høste disse, hører fellesskapet til.» Det er en kort og grei formulering. Hvorfor er da det nødvendig, hvis mange mener det som hovedregel og det for så vidt er gjeldende særlovgivning? Jo, det er fordi vi stadig ser diskusjoner om retten til å høste av og forvalte de marine ressursene. Og en direkte årsak, kan jeg si, er Voldstad-dommen fra 23. oktober 2013 i Høyesterett, der det riktignok ble slått fast at myndighetene hadde lov til den reguleringen som var foretatt, men det var bare med én stemmes overvekt. Da er det sånn at det prinsippet som vi her søker å få grunnlovfestet, i hvert fall etter min oppfatning ikke ville vært oppfylt hvis det hadde vært én stemmes overvekt for den motsatte konklusjonen. Det har gjort at når det gjelder presset på mulighetene til å ha et fellesskap til havets ressurser og til å regulere hvem som kan høste av dem, har det blitt enda tydeligere at det er viktig og nødvendig å slå det prinsippet, som er en del av fiskerilovgivningen, fast i grunnlovs form. Jeg har noen eksempler fra land som vi av og til diskuterer fiskeripolitikk med, som i langt større grad har tillatt privatisering og evigvarende fiskekvoter, som viser at utviklingen i de landene når det gjelder det å kunne høste av og tjene på havets ressurser, gjør at de havner i situasjoner der veldig få sitter på den egentlige bruksretten til de ressursene. Det er en fiskeripolitikk som jeg mener det i Norge er relativt bred enighet om ikke å forfølge, men som allikevel understreker den betydningen det kan ha at grunnlovsforslaget som her er framlagt med bred støtte, forhåpentligvis kan vedtas i neste periode.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-03-11:
Jeg har en kommentar til innlegget fra Øvstegård. Jeg vil bare understreke at når det gjelder det at fiskeriressursene skal komme kystsamfunnene til gode, så er det ingen uenighet om det. Det er i dag regulert i særlov. Grunnen til at vi har forholdt oss bare til retten til å forvalte en ressurs som skal være fellesskapets, er at vi mener det er riktig når vi vedtar Grunnloven, at den ikke skiller blant folk i Norge, men slår fast et prinsipp som er viktig. Jeg var litt skuffet over at SV ikke ville være med på dette grunnlovsforslaget, for når mange av oss har satt oss sammen for i ærlighetens navn å prøve å finne fram til noe som kan samle så bredt at vi kan få til en grunnlovsendring, hadde jeg ønsket at SV var med. For å være ærlig: Jeg synes at det å ikke være med blir litt for mye symbolpolitikk og for lite realitetsorientert. Men jeg kunne tenke meg å stille et spørsmål til Øvstegård, hvis han er klar til å kommentere det nå. Det er få av oss som har avklart politiske standpunkter i partiene, men jeg tillater meg likevel å spørre Øvstegård om det kan være aktuelt, hvis avstemningen blir lagt opp på den måten, at SV kan stemme for det grunnlovsforslaget vi nå diskuterer, hvis hans eget alternativ ikke skulle få grunnlovsmessig flertall?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-03-11:
Jeg var muligens utydelig, men jeg har ikke hevdet at det er symbolpolitikk hvordan vi fordeler retten til å høste av havets ressurser. Tvert imot har jeg understreket at det er viktige prinsipper i den særloven det gjelder. Det jeg mener er symbolpolitikk, er hvis det foreligger et grunnlovsforslag som en ellers er enig i, og en ikke kan støtte det fordi en skulle ønsket enda flere betingelser inn i det samme grunnlovsforslaget. For ordens skyld: Fordelingen av retten til å fiske er langt mer enn symbolpolitikk, men det å avvise et forslag fordi det ikke fullt ut er akkurat sånn som en vil ha det, kan være symbolpolitikk. Det er trist hvis det fører til at et grunnlovsforslag med ellers bred tilslutning ikke skulle bli vedtatt på grunn av SVs stemmer.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2021-03-11:
Det grunnlovsforslaget vi nå skal diskutere, er altså nr. 10, som presidenten sa. Det er fremmet av representantene Eva Kristin Hansen, Magne Rommetveit, Svein Harberg, Hans Fredrik Grøvan, Freddy André Øvstegård, Terje Breivik, Nils T. Bjørke, Une Bastholm og Bjørnar Moxnes og lyder: «Det påligger statens myndigheter å legge forholdene til rette for at det samiske folk, som urfolk, kan sikre og utvikle sitt språk, sin kultur og sitt samfunnsliv.» I likhet med de to foregående forslagene er dette et resultat av at de som både har deltatt i og lyttet til diskusjonen som har vært i denne stortingsperioden om grunnlovsforslag, har registrert at det kanskje var grunnlag for å komme fram til en enighet. Når det gjelder dette forslaget, er det kanskje det av de forslagene vi diskuterer i dag, som Michael Tetzschner var inne på i stad om den juridiske delen av lovdiskusjonen, der det har vært veldig mange kloke og kompetente folk som har vært med også i tidligere diskusjoner om hva som er den rette distinksjonen mellom folk, folkegrupper, nasjonalitet osv. Vi har fått mange gode innspill på det. Et videre grunnlag for at noen av oss fant ut at dette må vi jobbe litt mer grundig med for å prøve å finne fram til den enigheten som lå litt bak voteringene i denne perioden, var at vi i kontroll- og konstitusjonskomiteen også hadde møte med Sametinget og diskuterte de forslagene som forelå til behandling i denne perioden. På denne bakgrunnen, og også med juridiske innspill i saken, har vi altså funnet grunnlag for at de nevnte representantene i fellesskap fremmer forslaget slik det nå foreligger. Så litt til debatten rundt, for det er noen ganger en litt opphetet debatt rundt de spørsmålene vi her diskuterer. Bare for å understreke det: Det er noen som prøver å framstille det som – noen med utgangspunkt i lingvistikk, og noen med utgangspunkt i andre tilnærminger, f.eks. oversettelse av «indigenous peoples» – at vi her tar stilling til hvilke folkegrupper, samer og andre, som kom først til Nord-Norge. Nei, det forholder vi oss ikke til gjennom dette forslaget. ILO-konvensjon nr. 169 viser bl.a. til og understreker, og det er det som er hjemmelen for den urfolkspolitikken som har vært ført med relativt bred enighet i Norge de siste årene, at den også gjelder for de folkegruppene som var i landet da nasjonens grenser ble trukket. 1826 var den siste grensefastsettelsen i Norge, da på strekningen fra Nesseby til Grense Jakobselv. Det er ingen tvil om at den samiske folkegruppen var til stede i Norge på det tidspunktet. Vi ønsker altså ikke å bidra til å dyrke den konflikten, men vi ønsker å få grunnlovfestet urfolksbegrepet som en naturlig del av vår oppfølging av at vi ellers har hatt bred enighet, bl.a. gjennom oppretting av Sametinget og andre tiltak de senere år. Da virker det å være en løsning som ligger her for muligheten til også å få slått fast det i grunnlovs form.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-11:
Den stafettpinnen har jeg tenkt å ta med meg og ta i mål. Allemannsretten er, som det ble sagt, en veldig gammel verdi i Norge, og den har på en måte konstituert oss både som folk og samfunn til hvordan vi tenker – på menneskesyn, på verdier og på det vi har sammen. Den er en av de aller viktigste frihetsverdiene vi har. For meg er allemannsretten frihet, enkeltmenneskets frihet – under ansvar, selvfølgelig, som representanten Andersen fra Arbeiderpartiet sa. Det er den friheten som går ut på at vi kan benytte de friområdene som er i landet, til rekreasjon og til rett og slett bare å ferdes fritt uten å måtte be om lov. Det har gjort noe med oss, med synet på hverandre som mennesker, som likeverdige mennesker, og at det faktisk går an å bruke noe som andre eier. Man kan bruke det forsiktig, og det er til fordel for alle. Det skaper rett og slett samfunn som er gode. Det er jo ikke første gangen dette forslaget blir fremmet, som det er sagt. Den formuleringen som nå står, er jeg veldig glad for, for den sto også forrige gang, som et av alternativene den gangen. Det er en veldig god grunnlovsformulering fordi den er likelydende på både bokmål og nynorsk, men den slår også fast det som Grunnloven bør slå fast, nemlig at denne retten skal stå ved lag. Da er det viktig, som det ble sagt av første taler, at dette skal være en skranke mot å begrense allemannsretten framover. Det er jeg tydelig på at jeg mener. Det betyr ikke at man ikke kan gjøre enkelte endringer i lovverket knyttet til dette, men at prinsippet nå skal slås fast som en grunnlovsverdi som dette samfunnet skal bygge videre på og rett og slett sørge for at står ved lag. Jeg gleder meg til dette kommer inn i Grunnloven. Det er av og til en diskusjon om hva det er som skal stå i Grunnloven, men jeg tenker at med en så grunnleggende verdi, som konstituerer hvordan vi ser på oss sjøl som deltakere i et samfunn, og der eiendomsretten er grunnlovfestet, er det riktig at også allemannsretten blir grunnlovfestet, sånn at det er en balanse i det. Jeg vil igjen minne om at jeg tror det er veldig få som bruker allemannsretten så mye som nettopp grunneiere. De bruker allemannsretten nesten hele tida. Jeg tror at det nok finnes eksempler der man kan peke på at dette kanskje har skapt noen problemer, men det fanges jo opp av annet lovverk, som sier at det er forbudt å forsøple, og den type ting. Vi som er ihuga forkjempere for allemannsretten, er også ihuga forkjempere for naturvern og for at man skal ferdes skånsomt og ikke etterlate seg spor som skader det fantastiske naturgrunnlaget som vi til nå har hatt åpent for allmennheten, og som vi nå ønsker å verne framover for allmennheten. Det gjelder både skogen, friområdene, ikke minst strandsonen – det er der allemannsretten er mest truet i dag – og alle de små områdene i bebygde strøk der allemannsretten er viktig, der man kan ta vare på stier og muligheter til å bevege seg i nærområdene sine, så det blir gode nærområder av det også. Jeg gleder meg til neste stortingsperiode, da dette grunnlovsforslaget kommer til å bli vedtatt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-11:
Representanten Harberg sa noe som jeg er veldig enig i. Han sa at han så på dette som et grunnleggende prinsipp om hvordan vi organiserer oss. Det synes jeg var en veldig bra måte å beskrive det på. Han sa også at han hadde sett på underliggende lovverk, hvordan man kunne gjøre dette på andre måter. Man kan jo selvfølgelig endre på f.eks. plan- og bygningsloven og den type ting for å få det til, men dette er et grunnfestet prinsipp i Norge, og jeg vil si at jeg mener det faktisk har konstituert oss som folk og land, hvordan vi tenker om disse tingene. Og det truer ingen, det å kunne bruke allemannsretten, innenfor de forutsetningene som er. Jeg er veldig glad i ordet «frihet». Jeg har vokst opp under forhold der allemannsretten var frihet for meg, for jeg har vokst opp blant eiendomsløse og sett verden fra en litt annen synsvinkel enn det representanten Tetzschner har gjort. Jeg har sett hva det har gjort med mennesker at de kan få bruke naturen, strandsonen – jeg har til og med opplevd hvordan det er å møtes på tvers av lagene i samfunnet. Når vi møtte skogeieren ute i skogen, var vi mer likeverdige. Vi satt rundt det samme bålet, vi delte kaffe, vi spiste matpakka vår – og det var ikke sånn det var ellers. Og det gjør noe med folk. For å si det sånn – jeg tror vi er omtrent på vårt beste når vi møter hverandre ute i skogen og bruker allemannsretten vår, for da prater vi med folk som vi ikke har sett før. Jeg mener at dette gjør veldig mye bra med oss, og derfor er det en viktig verdi å ta vare på. Allemannsretten er under press, særlig i strandsonen, og der er det interessekonflikter, det er ikke noen tvil om det. Der er vi fra vår side veldig bestemt på at strandsonen skal ivaretas av allemannsretten, og at den skal være åpen for alle. Og så til slutt: En viktig grunn til å få dette inn i Grunnloven er at hvis det skal gjøres endringer i dette, vil det kreve tid, slik at det er mulig å få opp debatter om endring av et så viktig rettsprinsipp, som Norge har hatt i flere hundre år.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-11:
Jeg registrerer bare at vi ser verden fra litt forskjellig synsvinkel. Jeg kommer fra de eiendomsløse og har benyttet meg av allemannsretten hele mitt liv uten å skade noen verdens ting. Dette handler ikke om at man skal ta seg til rette og forsyne seg av andres eiendom. Dette handler om at man kan bruke den – forsiktig. Ja, det er riktig at noen av og til kan bruke allemannsretten uforsiktig. Det er ikke lov. Det er forbudt. Men det hender faktisk også at noen grunneiere forsømmer seg i å ta vare på den naturen de eier – dessverre. Det har vi også lovverk som beskytter mot. Dette handler om det frihetsprinsippet vi har bygd samfunnet vårt på i mange år, og som jeg håper at Stortinget vil gi tilslutning til at vi skal verne for framtida, for det gjør både folk og land godt.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-11:
Det representanten Tetzschner sier, er feil. SV ønsker ikke å uthule asylinstituttet. Men i tilknytning til noen av de sakene har vi også andre internasjonale forpliktelser, slik som Barnekonvensjonen, rett til familie, som står i vår grunnlov, og vi har Den europeiske menneskerettskonvensjon, som også gir noen rettigheter, som Norge er enda sterkere forpliktet på. Det er knyttet til en del av disse sakene vi har et annet syn på hvordan asylretten eller retten til å få opphold i Norge skal praktiseres, enn det Høyre har, og enn det representanten Michael Tetzschner har. Det vi ønsker med denne saken, er å grunnlovfeste retten til å søke asyl. Og ja, det skal være i første land, men når det er krig og konflikt, er verden av og til litt vanskelig, og litt vanskeligere enn den er for oss som sitter her nå. Så det å gjøre dette til en debatt om streng eller liberal migrasjonspolitikk er helt forfeilet. Vi har stor migrasjon til Norge, det aller meste av den er arbeidsinnvandring, og det er overhodet ikke det vi snakker om her. Her snakker vi om retten til å søke asyl. At det i vurderingen av noen av de sakene også skal legges avgjørende vekt på f.eks. Barnekonvensjonens bestemmelser, det mener SV at vi er forpliktet på – men det er ikke det denne saken handler om. Vi skal legge vekt på det som står i Grunnloven, at folk har rett til å være sammen med familie – og ikke begrense det, slik som Høyre og regjeringen har gjort, til å sette så høye inntektskrav og krav til så langt opphold at barn nesten ikke får se foreldrene sine før de er voksne, det er SV imot – men det er ikke det denne saken handler om. Den handler heller ikke om at vi skal respektere de forpliktelsene vi har etter EMK, for det skal vi, og det regner jeg med at også kanskje Høyre mener. Nei, denne saken handler om det som også Menneskerettighetsutvalget tok stilling til, drøftet og hadde gode argumenter for, men konkluderte imot, fordi de mente at det kanskje kunne være vanskelig å praktisere i en vanskelig situasjon. Ja, det er det, og det er nettopp grunnen til at det bør stå i Grunnloven.