Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-04-29:
Takk til komité og komitésekretær for godt samarbeid. Denne innstillinga har ikke vært et krevende komitéarbeid, for her har det kommet ryddige, raske innspill fra de rød-grønne, Høyre og Kristelig Folkeparti – og så var arbeidet gjort. Årsaken til at det har gått så raskt og smertefritt, tror jeg, som saksordfører, er at temaet er grundig debattert i stortingsmeldinga Barn på flukt, i innstillinga til denne meldinga, som ble debattert og stemt over i Stortinget rett før jul, i media, på mange konferanser, og i tilknytning til mange asylbarnaksjoner i fjor og i år. Når vi samtidig vet at den stortingsvedtatte evalueringa av meldinga er i gang og skal presenteres allerede om en og en halv måned, er nok, forståelig nok, mange avventende med hensyn til å ta asylbarndebatten opp igjen i sin fulle bredde. Utgangspunktet her i dag er et Dokument 8-forslag, et representantforslag, om barns beste i asylpolitikken, der det fremmes følgende forslag: For det første at Stortinget ber regjeringa endre utlendingsforskriften slik at den tydeliggjør at hensynet til barnets beste må vektlegges i større grad når det gjelder innvandringsregulerende hensyn, for det andre at Stortinget ber regjeringa klargjøre hvordan vurderinga av barnets beste skal foretas, for det tredje at Stortinget ber regjeringa vurdere hvorvidt innholdet i barnets-beste-vurderinga er i tråd med internasjonale og nasjonale forpliktelser, og til slutt at Stortinget ber regjeringa foreta en gjennomgang av gjeldende praksis i asylsaker som omfatter barn. Forslagsstillerne deler, som de skriver, den unisone tilbakemeldinga fra høringsinstansene om at stortingsmeldinga bidrar til ytterligere forvirring gjennom vage og til dels motstridende utsagn framfor å komme med avklaringer om innvandringsregulerende hensyn, og at den ikke konkretiserer hvordan barnets-beste-vurderinger bør foretas. Forslagsstillerne støtter derfor den anbefalinga som kom fra et stort flertall av høringsinstansene. Forslagsstillerne redegjør nærmere for hvorfor de mener at «barnets beste» er det primære hensynet. Forslagsstillerne mener at en juridisk gjennomgang av forholdet mellom bestemmelsene i utlendingsloven og FNs barnekonvensjon og praktiseringa av gjeldende regelverk opp mot de folkerettslige forpliktelsene som følger av FNs barnekonvensjon, kunne bidratt med viktige avklaringer. Forslagsstillerne sier til slutt at regjeringa og stortingsflertallet trodde at det kom til å skje en praksisendring som konsekvens av den meldinga. Det ser ikke ut til å ha slått til, og vil heller ikke slå til videre framover. Til komitébehandlinga: Etter å ha fått et brev fra statsråd Grete Faremo som er lagt ved saken her, sier komiteen samlet at den støtter forslagsstillernes ønske om en asylpolitikk som er rettferdig, rettssikker og human. Videre sier komiteens flertall, alle unntatt medlemmet fra Kristelig Folkeparti, at det i denne meldinga fremmes en rekke tiltak for å sikre en mer rettferdig, rettssikker og human behandling av asylsøkende barn og deres familier, og det blir presentert i innstillinga. Når det gjelder hensynet til barnets beste, understreker flertallet at dette skal være et grunnleggende hensyn når opphold på grunn av sterke menneskelige hensyn vurderes, noe som er fastlagt gjennom forskrift, jf. utlendingsforskriften § 8-5. Flertallet viser også til at det i stortingsmeldinga blir slått fast at den senere tids praksis i UNE tyder på at det i en del saker legges mer vekt på innvandringsregulerende hensyn enn det som ble forutsatt da regelverket ble vedtatt, samtidig som praksis framstår som lite entydig. Flertallet gir også sin vurdering av de nevnte høyesterettsdommene, som også blir trukket fram i representantforslaget, og nevner også Oslo tingretts behandling av den såkalte Nathan-saken og UNEs undervegsrapportering fra november i fjor, når det gjelder hva slags praksis vi har hatt etter at stortingsmeldinga kom i fjor. Flertallet mener – i motsetning til det forslagsstillerne hevder – at en ikke har grunnlag for å konkludere med at meldinga ikke har innvirkning på praksis. En må avvente junievalueringa og så ta stilling til i hvor stor grad det har skjedd en praksisendring, og om det kreves ytterligere tiltak for å sørge for at praksis blir i tråd med lovgivers intensjon. Høyres medlemmer har en egen komitémerknad der dette drøftes på en god måte, men der konklusjonen er at dagens praksis, hvor barns beste skal vurderes individuelt så vel som opp mot innvandringsregulerende hensyn, fortsatt bør være gjeldende politikk. Komiteens medlem fra Kristelig Folkeparti bruker denne innstillinga til å utdype og argumentere for representantforslaget og fremmer eget forslag i tråd med det. Det vil sikkert bli presentert og kommentert senere i dag. Jeg legger fram komiteens tilråding. Komiteen har for øvrig ingen merknader, viser til representantforslaget og rår Stortinget til å gjøre et vedtak som går på at det vedlegges protokollen.