trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Jeg synes det var fascinerende å høre at representanten Erlend Larsen brukte mesteparten av sitt innlegg til å argumentere for daglig fysisk aktivitet. Ja, representanten la sågar vekt på at aktivitet hver  dag er viktig for folkehelsen. Hvis jeg minnes riktig, mente representanten at det ikke var nødvendig med fysisk aktivitet hver dag da vi debatterte saken om fysisk aktivitet i skolen. Da var argumentet at en overnattingstur kunne fylle kvoten for fysisk aktivitet. Så jeg undrer meg på om Høyre har snudd, eller om de bare stemte imot et forslag de egentlig er for. Det neste innlegget jeg vil kommentere, er fra representanten Synnes. Synnes tar opp en viktig problemstilling under overskriften «Liv kan gå tapt mens vi venter». Jeg er glad for at dette viktige temaet blir tatt opp, og jeg kunne ønske meg at statsråd Høie også var enda mer opptatt av informasjonsdeling og digitalisering i helsetjenesten. I Dagens Medisin kunne vi for en ukes tid siden lese at Kreftregisteret fortsatt mottar 45 pst. av sine rapporter på papir. Patologene registrerer info elektronisk, men tar deretter utskrift og sender det i posten til Kreftregisteret. Skjemaene skannes da av timebetalte ansatte før papirene må makuleres. Til slutt må skjemaene behandles av medisinske kodere som sammenstiller informasjon og koder krefttilfellene. Dette tar tid, og det koster unødvendig mye penger. Jeg mener at det er slike tilfeller statsråd Høie bør sette inn støtet på. Helsetjenestene trenger en digitaliseringsstrategi, og jeg er helt enig i ordene som nettopp ble brukt, at vi trenger en strategi som fornyer, forbedrer og forenkler. I stedet ber helseministeren ansatte i helsevesenet løpe fortere, gjennom en ABE-reform som i realiteten bare er dårlig skjulte ostehøvelkutt.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-12-19:
Forventningane i befolkninga knytte til nivået på helse- og omsorgstenestene ser ut til å auke proporsjonalt med teknologiske framtidsvisjonar. Vi er einige i at det offentlege skal vere berebjelken i helsetenestene, men vi undrast litt på korleis representanten ser for seg at all innovasjon i helsesektoren skal skje i offentleg regi, eller om ein ser behov for òg privat medverknad.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-12-19:
Å ha eit rusproblem er ei stor utfordring og belastning både for den enkelte og for dei pårørande. Høgre ønskjer ei verdig rusomsorg. I sommar møtte eg ein gjeng ungdomar som jobba intenst og målretta med å byggje opp det livet dei hadde drøymt om. Dei var på rusbehandling – heilt utan medikament – og dei lærte seg livsmeistring. Det krev vilje, det krev mot, og det krev tillit. Sjansen er så uendeleg mykje større når nokon viser at dei har tru på ein. Ein heiagjeng gjer løpet lettare. Men kva når sjølvtilliten er borte – og det same med tilliten til samfunnet rundt ein? Rusfeltet er høgt prioritert gjennom opptrappingsplanen, med vekt på tidleg innsats, betre behandling og førebygging. Men vi ser dessverre framleis for mange historier om unge, eller til og med barn, som har opplevd enkelthendingar som har gjort det vanskeleg å tru på samfunnet rundt dei. Regjeringa har i arbeidet sitt vist at dei ser verdien av god psykisk helse, og at det vil kunne demme opp for sosiale forskjellar. Difor er ei satsing på barn og unges psykiske helse, slik vi ser det no i budsjettet for 2018, særdeles viktig. Det førebyggjande arbeidet for god psykisk helse krev tiltak innan fleire sektorar. Eg ønskjer å trekkje fram eitt av dei spesielt: At livsmestring kjem inn som eitt av dei tverfaglege temaa i læreplanen i grunnskulen, vil kunne gi fleire eit betre utgangspunkt enn det vi ser at dei har i dag. Høgre ønskjer å føre ein kunnskapsbasert ruspolitikk med avgrensing av skadeverknader og skadereduksjon som avgjerande mål. «Pasientens helsevesen» er sentralt også her. Vi ser at resultata blir betre når ein får lov til å medverke i eiga behandling. Vegen frå rus til rusfri krev hardt og målretta arbeid, ikkje minst av personen sjølv. Omsorga frå samfunnet rundt må gå gjennom inkludering. I Høgre meiner vi det er rett å gjere meir for å hjelpe, ikkje straffe, rusavhengige. I forslaget til statsbudsjett for 2018 styrkjer vi òg kommunane sitt handlingsrom for satsing på rusfeltet. Kommunen har ei viktig rolle for ei god rusomsorg. Vi må sikre ei meir heilskapleg tilnærming hos kommunane både når det gjeld det førebyggjande arbeidet, og ikkje minst overgangen til og frå behandling. Høgre–Framstegsparti-regjeringa hadde som mål at ventetida på rusbehandling skulle gå ned. Ventetida er no redusert, og i det vidare arbeidet er det viktig at retten til fritt behandlingsval blir styrkt. Høgre ønskjer å sjå at reaksjonen mot personar som blir tekne for å bruke og eige narkotika, skal vere hjelp, behandling og god oppfølging. Vi ønskjer å sikre at riktige incentiv blir gjevne, og ikkje minst å sjå at dei heng saman med vårt overordna mål om eit trygt og godt, rusfritt liv.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-12-19:
Noreg er eit av dei mest digitaliserte landa i verda – eit lite land fylt av «krevjande» kundar. Digitalisering handlar om å bruke teknologi til å fornye, forenkle og forbetre. Det handlar om å tilby nye og betre tenester som er enkle å bruke, effektive og pålitelege. Digitalisering legg til rette for auka verdiskaping og innovasjon og kan bidra til å auke produktiviteten i både privat og offentleg sektor. Regjeringa har høge ambisjonar om å fornye, forenkle og forbetre nettopp offentleg sektor, samtidig som at innbyggjarar og næringsliv har forventningar om at teknologien skal gjere kvardagen vår enklare. Helse- og omsorgssektoren står overfor store utfordringar i åra som kjem, samtidig som at kvar generasjon forventar eit enklare liv og ein endå betre alderdom. Og Noreg treng ein berekraftig velferd. Regjeringa vil i 2018-budsjettet leggje til rette for auka bruk av velferdsteknologi og mobil helseteknologi for å kunne klare å styrkje brukarane si meistring i kvardagen og gje betre utnytting av ressursane til helse- og omsorgstenesta. Vi har starta prosjektet Én innbygger – én journal, og vi har vidareutvikla folkeregisteret, e-resept og helsekort for gravide. Regjeringa satsar på e-helse og digitalisering av helsesektoren, og vi ønskjer òg å skape pasientens netthelseteneste. Å sikre nasjonal styring og koordinering har vore eit viktig grep for å sikre eit godt fundament for e-helse. Eit godt samarbeid mellom kommunane, fylkeskommunane og staten er heilt nødvendig for å kunne utvikle effektive tenester vidare. Digital kompetanse i alle ledd vil vere heilt vesentleg for utviklinga. Difor er det viktig at vi òg har eit godt grunnlag frå utdanningssystemet vårt i botn, med kunnskap om ny teknologi, IKT og sikkerheit, både for pasientane og for dei som jobbar i dei ulike tenestene. Høgre vil sikre at teknologisk utvikling og helsetenester på nett gjer det enklare å meistre både eiga helse og ikkje minst eige liv.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-19:
Det vi hører, er en historie som SV og Wilkinson kommer med, som gir grunnlag for å få en rusreform hvor avkriminalisering skal være et viktig moment. Men kan SV forklare meg hvordan man kan sikre at færre begynner med narkotika og blir rusavhengige av å ta vekk signaleffekten av at narkotika er et farlig og ulovlig stoff?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-19:
Gjennom dagens debatt er det kommet motstridende signaler om årsaken til å avkriminalisere bruk og besittelse av narkotika. Noen prøver å sette dette opp mot å gjøre behandlingstilbudet til syke og tunge brukere av rus bedre. Slik er det selvfølgelig ikke. Men signaleffekten av å si at det ikke skal være straffbart å bruke narkotika, kan være kjempeenorm, og jeg er redd for at det signalet alene vil bidra til å senke terskelen for dem som kan være påvirkelige for å prøve stoff, eller gjøre det vanskelig for ungdom å si nei når de blir tilbudt å prøve. Jeg sitter med veldig mange henvendelser fra både nåværende og tidligere rusavhengige som har meninger om norsk ruspolitikk og nødvendige behandlingstilbud med et godt ettervern. Ingen av disse har sagt til meg at det er viktig å gjøre det risikofritt å bruke narkotika. Avhengighet av rusmidler er til hinder for frihet, selvstendighet og menneskelig vekst. Bruk av narkotika skaper utfordringer for den enkelte, for dennes pårørende og andre i hans eller hennes omgivelser og for samfunnet som helhet. Holdningsarbeid for å forebygge økende aksept for narkotika i befolkningen og tidlig innsats for å gi hjelp til grupper i faresonen er sentralt for å få til dette. Hvor enkelt tror man det blir for politi, skoler og organisasjoner eller for foreldre å drive forebyggende holdningsarbeid hvis storsamfunnet signaliserer en oppmykning? De som er blitt rusavhengige, må tilbys hjelp for å komme ut av avhengighet, og det tilbudet må bli bedre enn det er i dag. Ingen er fornøyd med at mennesker mister livet av en overdose, men hvorfor skal man sette dette i sammenheng med en avkriminalisering? Vil man ikke tvert imot risikere at enda flere vil få behov for behandling ved å signalisere en slik oppmykning? Flere som ruser seg, begår til dels alvorlige straffbare handlinger. Mange begår kriminalitet for å kunne kjøpe narkotika. Disse må møtes med holdninger om at dette ikke er greit, og med et behandlingsapparat som kan hjelpe dem tilbake til en bedre hverdag. Avkriminalisering er overhodet ikke veien å gå for disse. Jeg vil på det sterkeste oppfordre partiene til å tenke seg kraftig om før de går inn på den linjen å myke opp narkotikapolitikken. For Fremskrittspartiet er kampen for at færre ungdommer kommer på skråplanet, atskillig viktigere enn å sende ut signal om at hasj er greit.
Kari-Lise Rørvik (Venstre), 2017-12-19:
Flertallspartiene, Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre, er blitt enige om Norges første psykisk helsestrategi. Det er bra. Neste skritt er en konkret opptrappingsplan for psykisk helse, med særlig vekt på barn og unge. Når vil statsråden legge fram en slik?
Kari-Lise Rørvik (Venstre), 2017-12-19:
Regional sikkerhetsseksjon, RSA, er underlagt Oslo universitetssykehus og lokalisert på Dikemark i Asker. Seksjonen har kapasitet til 22 pasienter som bl.a. er innlagt på judisiell døgnobservasjon etter bestemmelse i straffeprosessloven § 167. Lokalitetene på Dikemark har vært kondemnable i lang tid. Bygget, fra 1926, er trekkfullt og kaldt og sikkerhetsmessig fullstendig uegnet til formålet. De første planene for et nybygg ble framlagt på 1980-tallet. En påtent brann for noen år siden kunne fort ha endt i katastrofe. Enkelte vinduer lar seg ikke lukke, og i korridorene er terrassevarmere montert for å holde kulda ute i vinterhalvåret. Det er ikke å ta for hardt i å si at Dikemark-bygget er en skam for norsk psykiatri.. Det er derfor ikke uten stolthet jeg sier at Venstre har fått gjennomslag under budsjettforhandlingene for å gjennomføre et forprosjekt for et nybygg ved Ila i Bærum med forventinger om at framdriftsplanene skal holdes og bygget stå ferdig i 2021. Tomtevalget ble gjort med utgangspunkt i nærheten til fengselet i området og i samarbeid med Bærum kommune. Det ble avsatt 33 mill. kr til formålet. Det har i det siste framkommet at konseptrapporten for nybygget, som ble godkjent av styret i Helse Sør-Øst 15. juni i år, nå møter motstand i Klima- og miljødepartementet, bl.a. fordi anlegget kan komme i konflikt med markagrensen. Det er overraskende at konseptet for Ila ikke er bedre kvalitetssikret i Helse Sør-Øst enn at slikt kan oppstå, og det må forventes at bevilgningen over årets statsbudsjett fører til at helseregionen gis første prioritet til å utrede forholdet, eventuelt sette fart i arbeidet med å skaffe en ny tomt og å være forberedt på å holde Stortinget løpende oppdatert om framdriften i prosjektet. God jul!
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Jeg tror representanten har en litt selektiv framstilling av hva som var min oppfatning av samhandlingsreformen den gangen den ble lagt fram av den forrige regjeringen. Min hovedkritikk – som jeg sto sammen med Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre om – var at dette var en riktig retningsreform, men at utfordringen for det første var at kommunene ikke var forberedt på reformen, og for det andre at den i veldig stor grad fokuserte på økonomiske virkemidler og i liten grad fokuserte på det som var det store behovet, nemlig innholdet i tjenestene. Det er også en av grunnene til at denne regjeringen har lagt fram en primærhelsemelding, som nettopp handler om innholdet i de kommunale helse- og omsorgstjenestene. En annen vesentlig forutsetning for samhandlingsreformen, som en ikke lyktes med på grunn av at Senterpartiet satt i regjering, var å gjøre noe med kommunestrukturen. Det er en helt nøye sammenheng mellom de viktige endringene i kommunestrukturen som vi nå er i gang med, og å lykkes med å ha en god lokal helsetjeneste, noe som er en forutsetning for å lykkes med samhandlingsreformen.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Utfordringen med samhandlingsreformen – som jeg sa i mitt forrige svar – var at den var en god retningsreform, men den hadde for lite innhold knyttet til det som tjenestene faktisk skulle handle om. Det er også det ansvaret som Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har tatt i de fire årene vi har bak oss, og som vi også er beredt til å ta videre, nemlig å jobbe med det som faktisk betyr noe for pasientene og innbyggerne. Det er å gjøre helsetjenestene i kommunene bedre. Det gjør vi gjennom oppfølgingen av primærhelsemeldingen, som ikke minst foreligger i dette statsbudsjettet, med primærhelseteam og med oppfølgingsteam for de pasientene som har sammensatte lidelser. Vi tar i bruk nye digitale virkemidler som gir avstandsoppfølging, som vi ser gir nettopp den typen resultater: at en får tidligere hjelp, har behov for færre sykehusinnleggelser og klarer å mestre sitt eget liv på en bedre måte. Nettopp derfor er nå innholdet – det som betyr noe for å lykkes med den retningen som er trukket opp i samhandlingsreformen – i ferd med å bli gjennomført.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Vi ser at utviklingen i helsetjenesten knyttet til en overgang til mer dagbehandling ikke har stoppet opp. Tvert imot er det en utvikling som går videre. Det gjør at pasienter slipper å bli lagt inn på sykehus, men kan få god hjelp og komme hjem igjen. Det er en ønsket utvikling, både for den enkelte pasient og for helsetjenesten, og det er også den retningen som samhandlingsreformen, som var oppe i forrige replikkrunde, i stor grad handler om. Jeg tror at den utviklingen ikke er kommet til sitt endepunkt – den kommer til å fortsette. For veldig mange pasienter er det bedre å få en tettere oppfølging både av kommunehelsetjenesten og av spesialisthelsetjenesten hjemme der de bor. Det tror jeg vil bedre opplevelsen som pasienten har med helsetjenesten, og det vil bedre resultatene. Så representantens framstilling er jeg ikke enig i.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Sykehusene kan ikke opprettholde senger fordi en skal ta vare på en gammel måte å jobbe på. Når pasientene får mer dagbehandling, når pasientene får mer desentralisert behandling, nærmere der de bor, når de kan reise hjem og få oppfølging hjemme i stedet for å bli lagt inn på sykehus, kan vi ikke opprettholde sengeposter fordi representanten Toppe synes at ting var bedre før. Dette er rett og slett en medisinsk utvikling, men det innebærer selvfølgelig at når pasienter som har ulike diagnoser, blir liggende på samme sengepost, vil det kreve en ny måte å jobbe på nettopp for å redusere den type risiko som representanten peker på. Det er selvfølgelig et ansvar som det enkelte sykehus har. Utfordringen er at pasienter tilfeldigvis havner på andre sengeposter, noe som er vel kjent, men dette skal ikke skje tilfeldig, dette skal skje planlagt og der en har en risikovurdering i bunnen.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre har ikke ventet på den rusreformen som det nå er flertall for i Stortinget. Arbeidet med å trappe opp og bedre behandlingstilbudet til rusavhengige startet dag én da denne regjeringen overtok, i det aller første statsbudsjettet som regjeringen ble enig med Kristelig Folkeparti og Venstre om. Det betyr at vi nå er midt inne i en kraftig opptrappingsplan, en historisk opptrappingsplan for rusfeltet, der vi skal bruke 2,4 mrd. kr mer ved utgangen av 2020 enn vi gjorde da opptrappingsplanen startet. Jeg forstår at representanten har behov for å markedsføre SVs alternative budsjett, men vil minne om at Kristelig Folkeparti og Venstre i budsjettavtalen har fått gjennomslag for en nesten dobbelt så høy satsing på rusfeltet enn det som ligger i SVs alternative budsjett. Satsingen der ut over regjeringens forslag er på om lag 90 mill. kr, mens SVs forslag er på om lag 42 mill. kr, så representanten bør være fornøyd med at Kristelig Folkeparti og Venstre har fått kraftig gjennomslag, kraftigere enn det representanten selv har foreslått i sitt eget budsjett.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Min målsetting er å legge den fram i løpet av 2018. Jeg ser også selvfølgelig fram til de samtalene vi etter jul skal ha med Venstre om en eventuell felles regjeringsplattform, der jeg er helt overbevist om at satsingen på barn og unges psykiske helse kommer til å bli et viktig tema. Det er et viktig tema for dagens regjeringspartier, og jeg vet at det er et viktig tema for både Venstre og Kristelig Folkeparti, men ambisjonen er å legge fram planen i løpet av 2018.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Kristelig Folkeparti fikk gjennomslag for en kraftig økning på den posten i budsjettet for 2017. Dessverre har det ikke vært nok søknader som tilfredsstiller dagens kriterier, da de midlene hadde kunnet bli brukt dette året. Derfor er det et kutt i omgrupperingsproposisjonen, men likevel står det ubrukte midler på den posten i 2017 som gjør at muligheten for å gi tildelinger vil være like stor i 2018. Men vi har også endret kriteriene på posten, slik at en ikke lenger er låst i den delingen som var mellom aktivitetstilskudd og døgnplasstilskudd. Det vil sannsynligvis gi rom for at en del av de organisasjonene som søkte i 2017 og fikk avslag, kan få tilskudd i 2018, nettopp knyttet til det som handler om å gi folk innhold og aktivitet i hverdagen, og som da vil få større mulighet for å få tilsagn.
Bent Høie (Høyre), 2017-12-19:
Stortingets vedtak og føringene som ligger der, kommer til å bli fulgt opp av både meg, Helse Vest og Helse Fonna. På samme måte som andre sykehus jobber Helse Fonna med budsjettet for 2018 og har gjort sitt vedtak der. Det betyr at Odda sjukehus, på samme måte som sykehusene i Haugesund og på Stord, må ta sin del av arbeidet med å få et budsjett som går i balanse. Det betyr at det skal reduseres med to senger på Odda sjukehus, og det betyr at den eksisterende medisinske sengeposten og den kirurgiske sengeposten blir en felles sengepost med totalt 14 senger. Denne omleggingen får ikke konsekvenser for beredskapen, som var hovedtemaet i forbindelse med Stortingets behandling av representantforslag og det tilleggsoppdraget jeg ga til Helse Vest som en oppfølging av dette.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-19:
I vår var det en massiv mobilisering i Odda for å hindre avvikling av akuttkirurgien og å styrke Odda sjukehus. I stortingsdebatten om Nasjonal helse- og sykehusplan 15. mai gikk et samlet Storting inn for at både akuttkirurgien og øvrig beredskap skulle holdes oppe, og at sykehuset skulle styrkes. Men fredag 24. november behandlet styret i Helse Fonna budsjettet for 2018 med flere kuttforslag ved Odda sjukehus, deriblant samdrift av to sengeposter, færre senger og redusert aktivitet neste sommer. Det fikk de støtte til av styret i Helse Fonna. Etter vårt syn er dette i strid med Stortingets egne føringer for Odda sjukehus, og det er etter vårt syn også i strid med det ministeren selv har sagt, nemlig at Odda sjukehus fortsatt skal være et akuttsykehus, og at tilbudet ikke skal reduseres, men styrkes på mange områder. Hvordan harmonerer det som nå skjer med sykehuset, med ministerens egne uttalelser, og ikke minst med Stortingets eget vedtak?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2017-12-19:
Rødt vil ha et helsevesen som er solidarisk og offentlig finansiert og drevet, for å sikre likeverdige tjenester for alle innbyggerne. Vi vil reversere privatisering av velferden og ønsker en offentlig, demokratisk styrt modell for helsetjenestene som møter folks behov. Vi setter prinsippet om gratis og universelt tilgjengelige helsetjenester høyt. Derfor foreslår vi å bevilge 2,5 mrd. kr til arbeidet med å innfase tannpleie i egenandelsordningen. Etter vårt syn er regjeringens budsjettforslag en videreføring av den systematiske underfinansieringen av sykehusene vi har sett de siste årene. Rødt vil i stedet øke bevilgningene til helseforetakene med 400 mill. kr. Om lag en kvart million nordmenn med kroniske lidelser mistet retten til behandling hos fysioterapeut uten egenandel i fjor. Mange kronisk syke er uføretrygdet og har ikke råd til enda en behandlingskostnad. Dette kuttet var både usosialt og urettferdig. Stadig flere oppgaver i sykehusene blir satt ut på anbud og driftes av kommersielle aktører. En drivkraft bak dette er endringen fra 2017 av sykehusenes betaling av merverdiavgift. Dette gjør det mer lønnsomt å kjøpe tjenester som IT, renhold, vaskeri og kantinedrift eksternt. Rødt går inn for å reversere denne endringen, som kalles nøytral merverdiavgift, for helseforetakene. Vi stiller i dag et løst forslag om å sikre at Odda sjukehus blir opprettholdt på dagens nivå og styrket med nye oppgaver i tråd med Stortingets anbefalinger tidligere i år. Dette handler om trygghet, nærhet og likeverd for alle deler av landet, også i områder hvor det er mye fjell og fjord og vær, og hvor det kreves en annen type struktur enn i mange andre land for å sikre hele befolkningen et godt tilbud. Den 15. mai sa representanten Kristin Ørmen Johnsen fra Høyre i behandlingen av denne saken at det skulle bli ro rundt sykehusene, ikke minst for Odda og Oddas befolkning, og at det skulle tas en god gjennomgang i Stortinget, ikke minst av tilbudet de har. Men nå er det igjen uro i Odda, og de er igjen bekymret for framtiden til sykehuset. Vårt forslag handler derfor om å gjøre det som helseminister Bent Høie selv har sagt, nemlig at Odda skal ha et akuttsykehus, og at tilbudet ikke skal reduseres, men styrkes på mange områder. Med det tar jeg opp Rødts forslag til budsjettet for neste år.
Erlend Larsen (Høyre), 2017-12-19:
Arbeiderpartiet og Senterpartiet går imot at det opprettes en undersøkelseskommisjon i helsevesenet. Det forundrer meg. Jeg håper og tror at motstanden grunner i manglende kunnskap om og forståelse av hva en undersøkelseskommisjon skal gjøre. I Norge har vi undersøkelseskommisjoner innenfor transportsektoren. Der kaller de det havarikommisjoner, noe som lett kan misforstås. Det er ikke bare havarier som etterforskes, men også uhell og prosedyrefeil. Det kan hende at Statens havarikommisjon for transport burde endret navn til Statens undersøkelseskommisjon for transport. Luftfarten var først ute og etablerte havarikommisjon for sivil luftfart i 1989. Det året begynte jeg som yrkesflyger og måtte forholde meg til en mulig gransking en eller annen gang gjennom karrieren, men det har gått bra. Hensikten med en undersøkelseskommisjon i helsevesenet er å gjennomføre en objektiv gransking av uhell, feil og rutinesvikt for å etablere læring, slik at feilene ikke gjentas. Høyre vil sikre høy faglig kvalitet i helsetjenesten, slik at pasientene får best mulig hjelp og pleie. En permanent undersøkelseskommisjon vil styrke den faglige kvaliteten. Spesielt pårørendegrupper har etterlyst en undersøkelseskommisjon for å få mer kunnskap om de sammensatte årsakene til uønskede hendelser. Noen mener at Helsedirektoratet bør stå for granskingen av uønskede hendelser i helsevesenet. Jeg mener det er feil at et direktorat som bl.a. står for autorisasjon og godkjenning av helsepersonell, skal granske feil som blir gjort i helsevesenet. Dersom undersøkelseskommisjonen skal lykkes, må de ansatte først og fremst være uavhengige, og de som intervjues, må føle seg helt trygge på at ærlige og oppriktige svar ikke skal gå ut over deres autorisasjon. Før 1989 ble det opprettet flyhavarikommisjoner ad hoc. Tilfeldig sammensatte grupper ble satt til å granske uhell og havarier. De hadde ingen overordnet struktur, og de hadde begrenset kunnskap om granskingsmetoder. Det førte til at kvaliteten på resultatene varierte. I dag har de ansatte i Statens havarikommisjon for transport høy kunnskap om granskingsmetoder. I tillegg har de stor integritet og tillit i bransjen. Det er avgjørende for å få gode resultater. Før var politiet representert i flyhavarikommisjonen. Politiet tok utgangspunkt i at det hadde skjedd noe kriminelt som skulle etterforskes, noe som førte til at flygerne og andre involverte ble tilbakeholdne med å gi ærlige og oppriktige svar. De som intervjues, må føle seg trygge på at gransking brukes til det det er ment til: Å skape lærdom som forhindrer at den samme feilen oppstår en gang til. En undersøkelseskommisjon må alltid ha klart for seg at hensikten med deres arbeid er å finne årsaken til feil for så å innføre rutiner for å unngå at feilen gjentas. Flyhavarikommisjonen har hatt en uvurderlig betydning for flysikkerheten. En undersøkelseskommisjon for helsevesenet kommer til å få stor betydning for kvaliteten i helsevesenet. Derfor håper jeg at Arbeiderpartiet og Senterpartiet ser betydningen av en uavhengig undersøkelseskommisjon og støtter forslaget.
Erlend Larsen (Høyre), 2017-12-19:
Tuva Moflag hevder jeg sa at det ikke var nødvendig med fysisk aktivitet hver dag, da vi debatterte fysisk aktivitet i skolen. Moflag hevder også at jeg sa at overnattingsturer var nok. Tuva Moflag har nok ikke spesielt godt minne. Jeg sa i den debatten det samme som i dag, at alle nordmenn har behov for å bli flinkere til å være i fysisk aktivitet hver eneste dag. Vi har alle et ansvar for egen helse. Det betyr ikke at ansvaret skal eller bør overføres til skolene, at det er tilstrekkelig. Problemet med vedtaket som Moflag var med på, er at de ikke satte av tid og penger til fysisk aktivitet i skolen. De bare vedtok at det skal gjennomføres. Fysisk aktivitet må gi positive opplevelser som skaper varige verdier, og det vil muligheten for overnattingsturer eller lengre turer i skog og mark gi.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2017-12-19:
«Liv går tapt mens vi venter.» Det var overskriften i Dagsavisen for noen dager siden. Norge er verdens beste land på registrering av helsedata, men norske helsedata ligger spredt på 17 sentrale helseregister, 54 nasjonale medisinske kvalitetsregister, ca. 150 andre medisinske kvalitetsregister, ca. 300 biobanker registrert i Biobankregisteret, et ukjent antall andre forskningsbiobanker, nasjonale og regionale helseundersøkelser, grunndata, sosioøkonomiske data og pasientjournaler. Disse dataene kunne bidratt til å forebygge sykdom og forbedre behandling av kreft, diabetes, hjerte- og karsykdommer m.m. Mulighetene er ufattelig store. Regjeringen ser viktigheten av å utnytte disse dataene på best mulig måte og viderefører i årets budsjett satsingen på Direktoratet for e-helse, som sammen med Forskningsrådet bl.a. skal utvikle en helseanalyseplattform som samler alle disse registrene. Motstanden mot dette arbeidet har vært begrunnet med personvernhensyn, men én nasjonal infrastruktur for helseanalyse vil faktisk sikre at befolkningen får større kontroll og medbestemmelse over egne data, i tråd med ny personvernforordning som styrker personvernrettighetene. Gjennom å etablere én nasjonal helseanalyseplattform med en felles portal der forskere og andre brukere får sikker og kryptert tilgang til helsedata fra ulike kilder, vil man ha en transparent og sikker forvaltning av helsedataene. Dette er tidkrevende arbeid som på sikt vil kunne gi oss viktig kunnskap som kan forbedre nordmenns helse, kunnskap om årsaker til sykdom og effekt av behandling. Det vil spare både ressurser og menneskelige lidelser. Samtidig vil satsingen på en nasjonal anonymisert database over genetiske varianter hos norske pasienter gi informasjon som kan brukes til å utvikle nye medisiner for målrettet terapi. Gjennom etablering og drift av et nasjonalt nettverk med oppbygging av regional tverrfaglig kompetanse om persontilpasset medisin i alle helseregioner, sørges det for kompetansespredning i hele landet. Vi skal sette personvernet i høysetet, men vi må ikke la urettmessig redsel for det ukjente bremse dette arbeidet unødig. Finland er godt i gang med sin forvaltning av helsedata og inngikk våren 2017 et samarbeid med IBM for å analysere både offentlige og private helsedata. Målet er å gi innbyggerne en bedre helsetjeneste. Finland er det første landet i verden som har gjort dette på nasjonal basis. Det er det arbeidet som også er startet her i landet gjennom Direktoratet for e-helse. Dette er framtiden. La oss benytte den kunnskapen som ligger lagret rundt om i skuffer og skap, og skape en bedre helsetjeneste.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2017-12-19:
Utviklingen innenfor medisinsk teknologi når det gjelder helse, skjer i rivende tempo, og det pågår veldig mye helseforskning – på virkningsmekanismer, nye legemidler og behandlingsmetoder. Ny kunnskap om analyse av arvestoffet åpner for langt mer presis diagnostikk, forebygging og behandling av sykdom. Jo mer kunnskap vi har, jo bedre kan vi skreddersy behandlingstilbudet til den enkelte pasient, og såkalt persontilpasset medisin er et satsingsområde i budsjett 2018. Helseforskningen skjer hovedsakelig i helseforetak, universiteter og høyskoler, instituttsektoren og privat helsenæring. Grunnforskning skjer primært ved universitetene. Sykehuset har med sin kompetanse og erfaring fra diagnostikk og pasientbehandling et hovedansvar for den pasientrettede kliniske forskningen. Men sykehuset har også en særskilt rolle for forskning som bidrar til at resultater fra medisinsk grunnforskning kan overføres til diagnostikk og pasientbehandling. Samarbeid mellom grunnforskning og klinisk forskning er derfor viktig for å teste relevansen av eksperimentelle funn til den kliniske virksomheten – og vice verca: bringe erfaringer fra klinikken tilbake til laboratoriet. Målet med regjeringens handlingsplan for oppfølging av HelseOmsorg21-strategien har vært å skape en målrettet og helhetlig innsats i hele verdikjeden – fra forskning til innovasjon og kommersialisering. Vi må se helhetlig på all helseforskning som utføres, enten den er finansiert via Forskningsrådet, EU, innenfor helseforetakenes egne rammer, fra det private eller annet. Samtidig må vi erkjenne at vi ikke klarer å holde innovasjonstempoet oppe dersom vi skal forfekte et kunstig skille mellom privat og offentlig helseforskning. Norge har gode forutsetninger for å utvikle en helsenæring som gir bedre helse for befolkningen samtidig som det skapes både kunnskapsarbeidsplasser og eksportinntekter, men da må vi satse. Menon Economics la i april fram rapporten «Helsenæringens verdi». Den viser at helsenæringen i 2015 sysselsatte 74 000 personer, som omsatte for 123 mrd. kr. Næringen er svært forskningsintensiv og utvikler løsninger til et marked som vokser med 6–7 pst. i året. Mye ble gjort i forrige periode for å legge til rette for økt entreprenørskap, men helsenæringen kan ha helt spesielle utfordringer, som lange utviklingsløp, høyrisiko og høye kostnader. Spesielt gjelder det for legemiddelutvikling. For å lykkes med satsingen på helsenæringen må vi legge til rette for et bedre samspill mellom offentlig og privat sektor. For det er mulig å utvikle en livskraftig helsenæring, som både bidrar til bedre offentlige helsetjenester, og som gir arbeidsplasser og inntekter som finansierer den norske velferden. Målet for den kommende stortingsmeldingen om helsenæringen må derfor være å stake ut kursen for hvordan vi skal oppnå nettopp det.
Marianne Synnes Emblemsvåg (Høyre), 2017-12-19:
I mitt fylke, Møre og Romsdal, har vi sterke tradisjoner for innovasjon og entreprenørskap. Erfaringsbasert kunnskap ligger i stor grad bak den formidable verdiskapingen som over tiår har funnet sted. Den kompetansen må ivaretas. Men med global konkurranse, hurtig teknologisk utvikling og stadig nye omstillingsbehov blir forskningsbasert kunnskap enda viktigere. En kombinasjon av erfaringsbasert og forskningsbasert kunnskap kan bidra til økt innovasjonstakt og ruste næringslivet for en ny tid. Betydningen av utdanning og kompetanse er økende. Stadig flere unge og voksne tar høyere utdanning og etter- og videreutdanning. I trangere økonomiske tider blir det tydelig at arbeidsmarkedet belønner høyt utdanningsnivå og høy kompetanse. Tall fra OECD i 2015 viser at sysselsettingen er klart bedre for dem med høyere utdanning enn for dem med utdanning på lavere nivå enn videregående skole. Da er det godt å se at fraværet i videregående skole stuper, at det er startet en kvalitetsheving av fagskolene, at det er bevilget midler til et historisk høyt antall studentboliger, og at det er innført elleve måneders studiestøtte. Rekordmange fikk tilbud om studieplass i år. Tall fra DBH viser at antallet registrerte studenter i høyere utdanning økte med mer enn 24 000 i perioden 2013–2016. Det gjør det vanskelig å skjønne Arbeiderpartiets kritikk om at regjeringen ikke satser på utdanning. Kvalitet i utdanningen må starte fra 1. trinn, for kvaliteten på ferdigutdannede ingeniører, bilmekanikere og helsearbeidere avhenger også av grunnlaget disse har fått gjennom grunnutdanningen. Nesten 6 000 lærere benyttet seg av muligheten til å øke sin kompetanse gjennom videreutdanning i 2016. I årets budsjett er satsingen ytterligere styrket. Over hele landet startes nye mastergradutdanninger nå opp for å legge til rette for at morgendagens lærere blir enda sterkere faglig sett. Det betyr ikke at alle dagens lærere med gammel lærerutdanning ikke presterer godt nok. Tvert imot viser internasjonale undersøkelser fra 2015 at mye gjøres riktig i norsk skole. Norske elever på 5. trinn oppnår svært gode resultater i matematikk og er blant de beste i Europa. Det må likevel ikke brukes som en sovepute eller som en støtte til stagnasjon i utviklingen. Å sette arbeidstakere bedre i stand til å gjøre jobben sin gjennom påfylling av kompetanse må aldri oppfattes som en trussel mot det eksisterende eller som en underkjennelse av den jobben som gjøres av gjeldende arbeidsstokk. Derimot må vi innse at vi lever i et samfunn i rivende utvikling, hvor det er helt avgjørende at vi holder følge – eller aller helst er i forkant – for ikke å bli akterutseilt. Vi vet ennå ikke hvilke typer jobber som blir sentrale i framtiden, så det viktigste vi kan lære elever og studenter, er å tilegne seg ny kunnskap.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2017-12-19:
Når jeg tar ordet, gjør jeg det for å knytte det til en flertallsmerknad som jeg er redd kommer til å føre til store endringer hva gjelder rus- og narkotikapolitikk i Norge. Det er en flertallsmerknad, og da må den også forstås som en løypemelding til regjeringen. Og jeg må si at som barnas stortingsrepresentant fra familiepartiet Kristelig Folkeparti er det med stor bekymring jeg har fulgt debatten rundt avkriminalisering av narkotikabruk. Liberaliseringsentusiastene synes ikke å ta inn over seg hva fagfolkenes varsko er om hva legalisering vil kunne bety for barn og unges tilnærming til, og bruk av, narkotiske stoffer. Jeg tillater meg i disse adventstider å spørre om det er i den retningen vi ønsker å ta samfunnet, der terskelen for mindreåriges inngang til misbruk av narkotiske stoffer skal bygges ned, og der vi som storsamfunn skyver tunge misbrukere foran oss for å gjøre lovendringer som vil gjøre ungdommene våre mer utsatt for å havne nettopp i den tragiske situasjonen som tunge misbrukere har kommet i. Dette henger rett og slett ikke på greip. Vi skal selvsagt hjelpe tunge misbrukere innenfor helsevesenet, og det gjøres allerede i utstrakt grad i dag – heldigvis. Men det er vår oppgave og plikt som politikere å gjøre vårt ytterste for at færrest mulig av våre ungdommer ender nettopp i det uføret vi ønsker å hjelpe misbrukere ut av. Da er legalisering ikke veien å gå. I denne saken må hensynet til våre barn og unge gå foran. Vi kan ikke, som det sto i et VG-innlegg nylig, svikte hele ungdoms- og foreldregenerasjonen ved å tekkes et lite antall høyrøstede liberalister.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2017-12-19:
Kristelig Folkeparti skal også stemme for!
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Vi går mot høytid, og mange drømmer om en hvit jul – fine feriedager som av mange benyttes ute i skog og mark, på tur med nye ski eller med rattkjelker som er pakket opp på julaften. Arbeiderpartiet ønsker å legge til rette for at flere skal få oppleve den flotte naturen vi har i Norge. Derfor styrker vi Den naturlige skolesekken. Vi vet med sikkerhet at barn som får glede av natur, også i sitt voksenliv benytter naturen som rekreasjons- eller treningsarena. Men viktigst av alt ligger det mye god helse i en skitur, i en topptur eller i en vandring fra hytte til hytte i Den Norske Turistforenings regi. Mange barn drømmer om en hvit jul. Da tenker jeg ikke først og fremst på snø, men uttrykker meg i så måte for å se på muligheten for å begrense alkoholkonsumet blant voksne. Det er alvorlig at så mange barn gruer seg til jul med tanke på nettopp det forbruket vi nære voksne eventuelt har. Det er en nasjonal folkevalgts rolle å legge til rette for god informasjon om skadevirkninger ved alkohol. Derfor benytter jeg dagens debatt til å ønske meg en god, tverrpolitisk dialog i 2018 for å se på muligheten for å begrense alkoholforbruket. Vi bor i et av verdens rikeste land. Vi er et opplyst folk. Men det er dessverre slik at den største bekymring vi som voksne har i møte med hyllene og flaskene på Vinmonopolet, ikke er om vi har økonomi til å bære det, men om vi har evne til å ta så mange flasker som vi eventuelt ønsker, med hjem. Jeg ønsker ingen pekefinger eller moralpreken. Men jeg vil innrømme det alvoret som ligger i at alkohol kan ødelegge psykisk helse hos barn og voksne, og iallfall den fysiske helsen hos voksne. Det er helsefremmende å ha et restriktivt forhold til alkohol. Jeg synes det er flott at vi har en rød tråd i vår politikk for mer friluftsliv og mindre alkoholforbruk. Med det ønsker jeg alle en god jul, og gjerne en hvit jul.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Vi blir eldre, også i Drammen, der jeg er fra. I 2040 er det dobbelt så mange drammensere over 80 som i dag. Den kraftige veksten starter i denne stortingsperioden. Dagens eldreomsorg er ikke bærekraftig. Bystyret gjorde i 2016 en behovsanalyse mot 2040, som bl.a. dekker behovet for heldøgns omsorgsplasser. Det satses på ett knutepunkt i hver bydel, med plasser og tjenester av god standard i hvert knutepunkt. Den statlige tilskuddsordningen er en viktig del av kommunens regnestykke. Så kom statsbudsjettet for 2017. Det ble, bokstavelig talt, litt av en blåmandag. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa endret den statlige tilskuddsordningen til kun å gjelde nye plasser. Et mer virkelighetsfjernt vedtak skal en lete lenge etter. Nå har omsorgsministeren hatt ett år på seg til å rette opp dette feilskjæret, men nei. Vedtaket gjentas i budsjettet for 2018. I helsekomiteens innstilling kaller Høyre og Fremskrittspartiet det til alt overmål for en forbedring, og at staten tar mer ansvar. Regjeringa bør faktisk snu, for kartet stemmer ikke med terrenget. Det har kommet kraftig varsko fra forskerhold, som SINTEF, men virkeligheten er det beste beviset. Drammen kommunes behovsanalyse er et stjerneeksempel i så måte. Det legges der opp til 75 plasser i hvert knutepunkt, basert på en grundig gjennomgang av behovet for nye plasser, relokalisering, rehabilitering og ombygging av kostnadstung bygningsmasse som er lite egnet for moderne drift, samt erstatning av leide lokaler. Et forsiktig anslag viser at Drammen, med Høyre og Fremskrittspartiets innsnevring av tilskuddsordningen, risikerer å miste tilskudd for 477 plasser. Et like forsiktig anslag, basert på at alle disse skulle vært omsorgsboliger, viser over 770 millioner tapte kroner. Skulle alle vært sykehjemsplasser, nærmer vi oss milliarden. Den dystre virkeligheten ligger et sted imellom. Det vil få dramatiske konsekvenser både for eldreomsorgen og for andre viktige tjenester. Hadde det bare vært Drammen, men en rask runde til andre kommuner i nærheten viser at det gjelder flere. Modum har bygd 72 nye plasser og må rehabilitere 24. I Kongsberg legges trolig 68 plasser ned når nye står ferdig. Ål skal skifte ut eller rehabilitere 16 boliger og 31 sykehjemsplasser. Krødsherad skal bygge nytt og rehabilitere for 100 mill. kr. Nedtrapping av tilskudd i årene framover er en veldig dårlig politikk, sier ordføreren i Krødsherad. I merknadene fra helsekomiteen går det fram at Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV er imot å begrense tilskuddet til bare å gjelde nye plasser. Det samme sier Kristelig Folkeparti. Statsråden gjør lurt i å lytte til stortingsflertallet, men enda smartere er det å lytte til norske kommuner, som vet hvor skoen trykker.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
I mange land er tilgang til god helsehjelp avhengig av privatforsikringer og størrelsen på kontoen. I Norge har vi bygd opp et sterkt fellesskap der en skal være trygg på at velferdssamfunnet tar vare på en og familien den dagen en trenger hjelp. Norges motto har vært og bør være: Trygge mennesker satser mer, vi bryr oss om hverandre, og derfor bruker vi mye penger på helse. Selv er jeg utdannet radiograf og startet min karriere på et lite lokalsykehus, Rjukan sykehus, og endte opp på et mellomstort lokalsykehus, Kongsberg sykehus. Sykehusene våre er viktige institusjoner i mange lokalsamfunn. I Buskerud har vi Hallingdal Sjukestugu, som er et utstillingsvindu, der sykehuset samarbeider tett med kommunen, der det er brukt moderne teknologi til å bygge opp et desentralisert sykehustilbud – dette i tett samarbeid med Ringerike sykehus, som har stått i front i arbeidet med sykehusledelse og det å tenke nytt. På Kongsberg sykehus har vi nylig fått en ny CT-maskin, og det er bra, men snart, i 2018, mangler Kongsberg sykehus MR-maskin. Det betyr at inneliggende pasienter med mistanke om hjerneslag må sendes til Drammen for å ta en nødvendig undersøkelse, samtidig som et mellomstort lokalsykehus som Kongsberg burde ha MR-maskin i 2018. Dersom pasientene er for dårlige, er alternativet at de dropper undersøkelsen. Det betyr et dårligere helsetilbud for innbyggerne i Kongsberg og Numedal. I Drammen skal vi bygge et nytt sykehus på Brakerøya. Endelig står man sammen om hvor det skal bygges. Her skal vi bygge Norges mest moderne sykehus, med arbeidsplasser for 4 000 ansatte. Det vil gi et bedre helsetilbud til flere hundre tusen innbyggere, med stråleterapi, og her skal vi bygge helseklynge der Norge går i front i arbeidet med utvikling av ny helseteknologi. Allerede i dag ser vi at sykehusene sliter med bemanningssituasjonen. Det er kritisk. Jeg har den siste tiden utfordret helseministeren flere ganger på den uholdbare situasjonen rundt patologien i Drammen, som er sentral i kreftbehandlingen. Når vi vet at vi skal bygge et nytt sykehus, og at en stor del av den regningen må de ansatte ta – for hvis dette Stortinget ikke stiller opp, må det tas fra driften, allerede presset – vil det gå ut over tilbudet. Derfor er vi bekymret for framdriften for et nytt sykehus i Drammen. Arbeiderpartiet følger opp det vi lovet i valgkampen. Vi øker sykehusbudsjettene, slik at vi tar hverdagen til de ansatte på alvor, sikrer bedre behandling, gir helseforetakene økonomiske muskler til å kjøpe nytt moderne utstyr, samtidig som de har økonomiske muskler til å bygge et nytt, flott sykehus i Drammen.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Jeg vil snakke om betydningen av rehabilitering. Det har dessverre vært sånn at når man skal prioritere, plasseres rehabilitering nederst ved bordet. Trass i ulike stortingsmeldinger der man har snakket om et nasjonalt løft for rehabilitering, har dette feltet ikke fått like stor oppmerksomhet eller like mange ressurser som f.eks. akuttmedisin. Rett over fjorden, på Nesodden, ligger et lysende fyrtårn i norsk og internasjonal rehabilitering, Sunnaas sykehus HF. Sykehuset har visjonen «en vei videre», og veldig mange er de menneskene som har fått en vei videre med Sunnaas. Det oppdaget jeg til fulle da jeg satt i et telefonpanel, bl.a. sammen med statsråd Høie, under en tv-aksjon der man kunne ringe inn og donere til inntekt for Sunnaas-stiftelsen. Innringerne her var ofte familie, venner, kollegaer og tidligere pasienter. Felles for dem alle var at de var enormt takknemlige for den behandlingen og rehabiliteringen som de hadde fått på sykehuset. Det er sånn at et liv som reddes, er et liv som skal leves. Vi må ikke glemme at den pasienten som helsevesenet setter store ressurser inn på i akuttfasen, er den samme pasienten som skal rehabiliteres og skal komme hjem til en ny tilværelse. God rehabilitering handler om god livskvalitet. Jeg har sett betydningen av den jobben som Sunnaas gjør, på nært hold. Med Arbeiderpartiet i regjering ville Sunnaas hatt nærmere 6,4 mill. kr mer enn det regjeringen har lagt inn i budsjettet sitt. Jeg er stolt av Arbeiderpartiets vilje til å investere i våre felles sykehusbygg – 12 mrd. kr de neste fire årene. Vi øker lånerammene for sykehusbyggene, medisinsk utstyr og IKT fordi vi vet at det er et vedvarende behov for fornyelse og utvikling. Nå er Sunnaas i gang med den nødvendige fornyingen for sin del, men for mange av sykehusene er i for dårlig stand. Når regjeringen ikke er villig til å legge inn reelle budsjettøkninger, forsømmes de felles byggene og vår felles helsetjeneste. Samtidig åpner regjeringen for at private skal kunne ta fra fellesskapets ressurser. Til slutt: Det er ikke alle som er like heldige når de er uheldige, og får komme inn på Sunnaas. Det er på rehabiliteringsfeltet store variasjoner i Helse-Norge. Derfor er det også viktig og riktig av Arbeiderpartiet å ville stanse utviklingen mot en todelt helsetjeneste og bruke fellesskapets ressurser på velferd istedenfor på skattekutt.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Nylig hadde Adresseavisen en sak der det gikk fram at forholdstallet mellom elever og lærere har stått ganske stille de siste årene, antallet elever per lærer har gått svakt ned. Leder i Venstre, Trine Skei Grande, uttalte da i en kommentar at dette var tall som hun ville ta med seg inn i regjeringsforhandlingene, «fordi det å sørge for flere kloke, gode og kvalifiserte lærere er det viktigste vi kan gjøre for elevene våre». Jeg vil gjerne stille representanten Almeland fra Venstre disse muligens høyst aktuelle spørsmålene: Hvis partiet Venstre hadde styrt Kunnskapsdepartementet, hva ville et slikt statsrådsskifte ha betydd? På hvilken måte ville en kunnskapsminister fra Venstre sette sitt preg på utdannings- og forskningspolitikken?
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2017-12-19:
Jeg har også bitt meg merke i at Venstre gikk til valg på mottoet «Alt starter i skolen», men at Almeland nå modererer det utsagnet lite grann, for jeg hadde tenkt å spørre om det egentlig gjør det. Representanten Almeland var nå litt inne på hva som er Venstres syn på barnehage og tidlig innsats på utdanningsfeltet, men jeg kunne tenkt meg å høre litt mer om det.