Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2013-06-17:
At fellesskapet har ansvar for å gi oss omsorg når vi trenger det, er for Arbeiderpartiet en av bærebjelkene i velferdsstaten. Vi er opptatt av at generasjonene etter oss skal ha samme trygghet. Alle som har behov for hjelp og omsorg, skal få det. Ordet «mulighetsmelding» er brukt om Morgendagens omsorg. Det handler om å tenke nytt, annerledes og bedre. Ingenting kan eller skal erstatte personlig omsorg, men ny teknologi og nye måter å gjøre ting på kan gi større trygghet, større frihet og økt livskvalitet. Flere vil kunne bo der de aller helst vil bo: hjemme hos seg selv. Utfordringene på omsorgsfeltet er beskrevet mange ganger tidligere. Alt tyder på at omsorgstjenestene løser sine grunnleggende oppgaver – behandling og pleie – på en god måte. Men tjenestene kommer ofte sent inn og er ikke like gode på å forebygge og rehabilitere eller på å se helheten i fysisk, sosial og kulturell aktivitet. Hagen-utvalget har også pekt på flere utfordringer: vekst i yngre brukergrupper, flere eldre med større hjelpebehov, færre frivillige omsorgsytere og knapphet på helse- og omsorgspersonell, for å nevne noe. Det er mulig å løse disse utfordringene. Det handler om å se de ressursene som ligger hos brukerne selv, deres familier og nettverk, i organisasjoner og lokalsamfunn. Det innebærer også omstilling, mer forebygging og rehabilitering i tillegg til utvikling og styrking av den pleiefaglige kjernevirksomheten. Komfyrer som slår seg av automatisk, hindrer brann. Sensorer som utløser en alarm om noen faller, redder liv. GPS-sendere kan gi demente frihet til å bevege seg i naturen, mestringsfølelse og livskvalitet. En fuktsensor i senga kan bidra til at hjemmetjenesten slipper å låse seg inn og stikke en hånd inn i sengetøyet. Å unngå vekking og opplevelse av å få sin personlige integritet krenket er viktig for begge parter. Trygghetsalarmen har vist seg bare å være begynnelsen på en teknologisk revolusjon som vil forenkle livet, og gjøre eldre og pårørende tryggere. Et annet eksempel på nytenkning og omstilling er det viktige arbeidet som pågår på demensfeltet, bl.a. gjennom Demensplan 2015. 70 000 personer har demens i Norge i dag, og tallet kan være doblet i 2040. Det bygges ut dagplasser for demente i hele Norge, dagtilbud som aktiviserer, stimulerer og gir gode opplevelser, og som avlaster de nærmeste på dagtid. Et godt utbygd dagaktivitetstilbud gir økt livskvalitet og bidrar i tillegg til å forhindre eller utsette institusjonsinnleggelse. For Arbeiderpartiet handler dette om at vi ikke bare skal forsvare, men kontinuerlig utvikle velferdsstaten. Det er viktig at det offentlige har ansvaret for pleie- og omsorgstjenestene. Ideelle aktører og frivillig sektor er gode og viktige samarbeidspartnere. Frivillighet har en egenverdi. I tillegg er frivilligheten en ressurs for mange eldre, og eldre en ressurs for frivilligheten. Likevel er det gjennom en offentlig modell samfunnet best sikrer at ressursene kommer pasienter og brukere til gode, at det skapes forutsigbarhet i tjenestetilbudet, og at ressurser fordeles rettferdig. Erfaringene med utstrakt kommersialisering viser at det ikke gir bedre kvalitet, og at tjenestene heller ikke kan utføres billigere uten at det går ut over lønns- og pensjonsvilkår for de ansatte. Vi er grunnleggende skeptiske til det vi ser i Sverige, der stadig større og færre helsekonsern med adresse i utlandet driver den konkurranseutsatte delen av pleie- og omsorgsfeltet. Det bidrar til at betydelige beløp bringes ut av landet uten skattlegging. I fremskrittspartistyrte Austevoll kommune tar selskapet Aleris nå over alle omsorgstjenester. Et privat omsorgsmonopol gir ikke mer valgfrihet. Men det gir mer byråkrati: Et bestillerkontor med flere årsverk har nå som eneste oppgave å inngå og følge opp kontrakter med kommersielle leverandører. Hva skjer med omsorgen om den private leverandøren går konkurs, slik vi nylig så en privatskoleleverandør i Sverige gjøre? Og om nye tanker kun forstås som «bedriftshemmeligheter» og vernes av konkurransehensyn, hvordan kan da nytenkning komme andre deler av omsorgstjenestene til nytte? Vi har vanskelig for å forstå høyrepartienes ukritiske begeistring for private løsninger, og registrerer at vi bl.a. har Pensjonistforbundet med oss i denne skepsisen. Vårt svar er et annet. Vi vil videreutvikle de gode fellesskapsløsningene vi har i Norge. Vi vil ha faglig omstilling og dele kunnskap. Vi vil utvikle tjenester i samarbeid med og i respekt for dem det gjelder: brukerne, de pårørende, ansatte i helse og omsorg, ideelle organisasjoner, forskningsmiljøer og næringsliv.