Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2007-06-07:
Fremskrittspartiet vil understreke at det er viktig å sikre et seriøst og velfungerende arbeidsliv ved at både norske og utenlandske bedrifter skal opptre seriøst og i henhold til gjeldende regler og lover. I kjølvannet av økt arbeidsinnvandring er det behov for gode kontrollrutiner som bidrar til at alle som jobber i Norge, sikres et godt arbeidsmiljø og normale lønnsbetingelser. Det er dessverre slik at det innenfor enkelte næringer har framkommet eksempler på at utenlandske arbeidere har jobbet under dårlige forhold og med lønnsbetingelser som ligger vesentlig under det som kan karakteriseres som normallønn i Norge, noe som er uakseptabelt. De tiltak som settes inn i arbeidet for å motvirke sosial dumping, skal sørge for at alle som arbeider i Norge, skal ha de samme rettighetene og den samme sikkerheten. Tiltakene som settes inn, skal imidlertid ikke være av proteksjonistisk art. Fremskrittspartiet mener det er særdeles viktig at det ikke skal være noen konkurranseulempe å følge de til enhver tid gjeldende lover og regler. Arbeidslivet har endret seg kraftig de siste tiårene. Dette forklarer hvorfor tilfeller av sosial dumping har kunnet opptre, og viser samtidig det behov som finnes for en gjennomgang og en endring av rammene i arbeidslivet for å motvirke sosial dumping. I arbeidet for å motvirke sosial dumping er det helt grunnleggende at tilsynsmyndighetene har tilstrekkelig kompetanse, og at det følger med tilstrekkelig med ressurser til å utøve den kontrollen som er nødvendig. Jeg vil vise til at Justisdepartementet har reist en rekke sterke innvendinger mot flere av forslagene i Ot.prp. nr. 56 for 2006-2007. Spesielt vil jegtrekke fram to hovedinnvendinger fra Justisdepartementets side. I proposisjonen står det: «(…) tilsyn med at forskrifter etterleves normalt er en offentlig oppgave. Departementet er skeptiske til om det såkalte oppdragsgiveransvaret på en egnet måte vil effektivisere tilsynet med Tariffnemndas vedtak.» (…) Det sies også: «Vi kan ikke se at departementet har redegjort for hvorfor oppdragsgivere vil være nærmere til å kontrollere og avdekke brudd, enn Arbeidstilsynet vil være.» Jeg deler denne kritikken og de synspunktene som framkommer fra Justisdepartementet, og mener Regjeringens lovforslag på avgjørende punkter er for dårlig utredet og i altfor stor grad åpner for en fullmaktslovgivning med etterfølgende utstedelse av forskrifter. Fremskrittspartiet er svært bekymret for at vi vil få både et lov- og et forskriftsverk som i praksis blir umulig å etterleve, spesielt for små og mellomstore bedrifter, og videre umulig å håndheve for myndighetene. Deler av denne kritikken deles da også av Regjeringen selv, i og med at Regjeringen skriver i Ot.prp. nr. 56 under punkt 4.6, side 31, at «tiltaket til en viss grad vil kunne favorisere større og etablerte virksomheter». Et funksjonelt og tilpasningsdyktig arbeidsmarked forutsetter at det finnes fleksible muligheter for innleie mellom produksjonsbedrifter. Et regelverk for leie av arbeidstakere mellom produksjonsbedrifter må utformes slik at de kan brukes i både oppgangs- og nedgangstider. De innstrammingstiltak som Regjeringen legger opp til for innleie av arbeidstakere, vil virke i motsatt retning og bety mindre fleksibilitet og mindre tilgjengelig arbeidskraft. Dette vil dermed skape vansker for bedriftenes leveranser ved sesongmessige svingninger, ved leveringstopper. Dette kan igjen skape vansker for arbeidstakerne, fordi denne type innleie er et alternativ til permitteringer og oppsigelser. Dagens regelverk fungerer etter mitt syn bra. Det er etter Fremskrittspartiets syn åpenbart at det offentlige må kunne stille krav om at oppdragsgivere foretar en god og ordentlig vurdering før de inngår kontrakter, og at oppdragsgivere stiller krav om at deres kontraktører retter seg etter gjeldende lover og forskrifter. Det er likevel slik at dersom oppdragsgivere skal være i stand til å påse at underleverandører/leverandører utbetaler lønn, dekker et visst antall hjemreiser, kost og losji samt overholder allmenngjøringsforskriftens arbeidstidsbestemmelser osv., innebærer det at oppdragsgiver må gå inn i bedriftene og foreta kontroll. Fremskrittspartiet er bekymret for de overordnede rettssikkerhetsmessige problemstillingene som følger i kjølvannet av en slik kontroll, og kan ikke anbefale dette. De tiltak som settes inn mot sosial dumping skal gi arbeidstakere som jobber i Norge, gode og likestilte forutsetninger. Det er derfor vesentlig at de lovendringer som settes inn, skal gjøre det mer hensiktsmessig å være lovlydig enn å være lovbryter. I den sammenheng mener Fremskrittspartiet at Regjeringens forslag om påseansvaret er uhensiktsmessig og kan føre til det motsatte utfall av hva Regjeringen ønsker. Gjennom korrespondanse i forbindelse med Stortingets behandling av denne saken har arbeids- og inkluderingsminister Bjarne Håkon Hanssen ikke gitt betryggende svar på om, og i tilfelle hvordan, oppdragsgiver skal foreta en utstrakt kontroll med underleverandører i hele kontraktskjeden. Jeg stiller også spørsmål ved om det for ettertiden skal stilles krav til oppdragsgiver om at de skal inneha nødvendig kompetanse for en slik kontroll. Spesielt problematisk vil det være for små bedrifter og oppdragsgivere å ha krav til en slik kontrollutførelse. Manglende kompetanse og økonomi er to store problemområder i så henseende. Videre vil garanti for lønnsforpliktelser kunne medføre store kostnader og dermed true eksistensgrunnlaget for mindre bedrifter. Derfor er Fremskrittspartiet imot garanti for lønnsforpliktelser. Om lag 80 pst. av norske bedrifter har mindre enn fem ansatte. For disse, og derved det store flertallet av næringsvirksomheter i Norge, vil lovforslaget om påseansvar føre til store utfordringer. Fremskrittspartiet frykter at dette kan føre til at bedriftene kommer i en negativ valgsituasjon, hvor valget er enten å legge ned virksomheten eller drive i konflikt med gjeldende lovverk. Dette innebærer videre at kontrollmuligheten som lovforslaget har til hensikt å legge bedre til rette for, faktisk får motsatt effekt, hvor resultatet vil være mer sosial dumping og ikke mindre, mer svart arbeid og ikke mindre. Fremskrittspartiet er bekymret for en slik utvikling og støtter derfor NHOs forslag om å innføre en sjekkliste for bedrifter, hvor ulike forhold tilknyttet lønns- og arbeidsvilkår mv. skal garanteres av den kontraktsperson som leier ut arbeidskraft. Forslaget vil etter vårt syn fange opp flere av de problemstillingene lovforslaget om påseplikt har til hensikt å motvirke, men uten de uheldige konsekvensene som følger av lovforslaget. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at forslaget om opplysnings- og dokumentasjonsplikt overfor lokalt tillitsvalgte mildt sagt er spesiell. Fremskrittspartiet støtter tillitsvalgtes rett til å sende bekymringsmeldinger til offentlige tilsynsorgan. Regjeringens forslag begrenser seg ikke bare til rene bekymringsmeldinger. De tillitsvalgte skal nå gis rett til å kreve fremlagt dokumentasjon. Fremskrittspartiet mener at forslaget i så måte er en ren delegering – eller for å si det på en annen måte – en privatisering av Arbeidstilsynets og Petroleumstilsynets tilsynskompetanse og arbeidsoppgaver. Fremskrittspartiet mener at det synes lite fornuftig at tillitsvalgte får innsynsrett i lønns- og arbeidsvilkår etter allmenngjøringsforskrifter hos virksomhetens oppdragsgivere. En av de tillitsvalgtes viktigste oppgaver er å ivareta medlemmenes interesser og å forhandle på vegne av disse. Det vil i så tilfelle være et sentralt spørsmål om de tillitsvalgte skal kunne kreve å ta med seg den informasjonen de får i kraft av rollen som kontrollør, når de forhandler. Fremskrittspartiet mener at et slikt forslag helt klart bryter med tillitsmannsapparatets etablerte rolle og det normale partsforholdet i arbeidslivet, og at kontroll med forskriftsbestemmelser er og skal være en offentlig oppgave. Fremskrittspartiet har merket seg at begrepet «sosial dumping» ser ut til å bli tillagt ulik betydning av de ulike aktører innenfor arbeidslivet. Fremskrittspartiet mener derfor at en klargjøring og presisering av hva som menes med sosial dumping, kan synes nødvendig, for å være sikker på at det er lik oppfatning av begrepets betydning og omfang. Jeg tar opp det forslag jeg har referert til.