Erna Solberg (Høyre), 2000-10-19:
Sjelden har jeg sett en innstilling som oser slik av byråkrati som flertallets innstilling i denne saken. Det er fremmet et Dokument nr. 8-forslag som dreier seg om demokratiske rettigheter og muligheten til å påvirke vårt samfunn der vi bor, og så er svaret at effektene på økonomien til kommunene må vurderes nærmere, og at man må ha noen objektive kriterier for å velge. Svaret fra Venstre er at dette egentlig står i deres utdanningspolitiske program, men de må vente til byråkratene har ferdigutredet saken. Denne saken – spørsmålet om registrering, ikke spørsmålet om valgfrihet – har vært til behandling i fem år i Finansdepartementet. Spørsmålet har vært om man skulle skifte hovedprinsipp. Da jeg fremmet dette Dokument nr. 8-forslaget, var det bl.a. på basis av studentorganisasjonenes ønske om at det ikke var det som skulle være hovedbiten, men heller valgfrihetselementet, de demokratiske rettighetene man har til å kunne påvirke der man bor. Alle andre prinsipper her vil medføre at enkeltmennesker får mindre mulighet til å påvirke sin hverdag. Skulle man velge det som antydes fra Finansdepartementet, at alle over 22 år skulle registreres et annet sted, så betyr jo det at alle de som er over 22 år og er politisk aktive hjemme, men er borte ett år eller to for å få seg en videre- eller etterutdanning, på en måte mister muligheten til å fortsette sitt politiske arbeid der de kommer fra. Det å være student i dag er veldig lite ensartet. Noen er det i ti år – det er altfor lenge selvfølgelig – på et annet sted enn der de kommer fra, noen er det i ett år. Det går derfor ikke an å lage noen objektive regler som kan tilpasses hvordan studentene enkeltvis oppfatter sin situasjon. Derfor syns vi at valgfrihet burde vært prinsippet man hadde lagt seg på. Og man kunne kanskje skåret igjennom når det gjelder det problemet man diskuterer, om det skal være distriktspolitikk eller bypolitikk som skal avgjøre valget mellom hvem som skal få pengene for studentene, den kommunen de opprinnelig kommer fra, eller den kommunen hvor utdanningsstedet er. Og så må man diskutere vertskommunenes forpliktelser. Problemet er, hvis man er for valgfrihet, at ingen beregninger som kommer fra Finansdepartementet, vil kunne fortelle noe om hvordan utslagene i kommuneøkonomien blir, for det vil jo avhenge av hvordan folk velger. Det går ikke an å regne ut det, det tror jeg ikke Finansdepartementet faktisk har kreativitet nok til å tenke på. Det er altså snakk om over 100 000 personer som da eventuelt kan velge å være registrert annerledes enn de er i dag. Jeg er glad for at man på en måte ikke har lagt forslaget dødt, at det kan komme opp igjen i løpet av høsten, men jeg syns Stortinget burde tatt stilling til prinsippene, og så burde utredningene, basert på de hovedprinsippene, komme i ettertid. Det bør ikke nødvendigvis være slik at byråkratiet skal gå foran med utredninger uten at det egentlig er gjort noe valg av prinsipp, slik jeg inviterte Stortinget til å gjøre i denne saken. Så får vi håpe at Venstre velger å følge sitt eget vedtatte program i neste omgang, og ikke lar seg styre av alle byråkratene som sitter i departementet. Jeg vil for øvrig få lov å ta opp forslaget i innstillingen.