Bent Høie (Høyre), 2001-01-30:
Siden den siste stortingsmeldingen om rovdyrforvaltningen ble behandlet av Stortinget i 1997, har rovdyrsituasjonen endret seg betydelig. Dette skyldes flere forhold. For det første har det vært en betydelig vekst i rovdyrstammene. For det andre har selve forvaltningen av rovdyrene skjerpet konflikten mellom ønsket om levedyktige rovdyrstammer og utnyttelsen av utmarksressursene. Det betyr at myndighetene ikke har lyktes i å oppnå det todelte målet som ble slått fast i rovdyrmeldingen: å kombinere målsettingen om levedyktige rovdyrstammer med aktive utmarksnæringer. Dette har medført økonomiske og følelsesmessige belastninger for næringsdrivende i tamreindrift og husdyrhold og konflikt med jakt og friluftsinteresser. Resultatet er et markert høyere konfliktnivå. Utviklingen har tydelig vist at rovdyrforvaltningen og de virkemidlene som ble fastlagt ved behandlingen av St.meld. nr. 35 for 1996-97, og som i hovedsak var en videreføring av St.meld. nr. 27 for 1991-92, ikke i tilstrekkelig grad har klart å håndtere den situasjonen som har oppstått. Høyre mener derfor at det er behov for en ny og helhetlig gjennomgang av rovdyrpolitikken. En slik gjennomgang må skje innenfor rammen av Bern-konvensjonens bestemmelser om ivaretakelse av det biologiske mangfoldet og samtidig sikre næringsdrivende i husdyrhold og tamreindrift muligheten til å ta i bruk utmarksbeitene. Målsettingen må være å utvikle en politikk som gjør det mulig å kombinere levedyktige rovdyrstammer med friluftsinteresser og utnyttelse av utmarksressursene. Høyre mener det er viktig at Stortinget fatter en helhetlig beslutning om rovdyrpolitikken basert på oppdaterte bestandsanslag og faglige vurderinger knyttet til utviklingen av rovdyrstammene samt konsekvensene for de ulike næringene og friluftslivet. Uten en slik samlet gjennomgang risikerer man å trekke fram enkeltstående forslag og vedtak som ikke ses i sammenheng, og som fører til en uheldig fragmentering av rovdyrpolitikken. Dette er det nå bred tilslutning til i Stortinget. Av de fire Dokument nr. 8-forslagene som en nå har til behandling, er det Dokument nr. 8-forslaget fra Høyres representanter som vil bli vedtatt. Da er det naturlig å minne om at det ikke er lenger enn tre måneder siden at miljøvernminister Siri Bjerke i et svar på et skriftlig spørsmål fra representanten Bjørn Hernæs skrev at hun ikke så behov for en ny gjennomgang av de hovedlinjer og mål som ligger til grunn for dagens rovdyrpolitikk. Statsråden begrunnet dette med at stortingsflertallet, bestående av Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre, så sent som i Budsjett-innst. S. nr. 9 for 1999-2000 fastslo at hovedlinjene i rovdyrpolitikken ligger fast. I den siste tiden – ikke minst gjennom de forslagene som er til behandling her i dag – har Senterpartiet i denne saken vist at de nå ønsker å legge seg etter Fremskrittspartiet. Felles for disse partienes forslag er at de tar for seg en begrenset del av rovdyrproblematikken i et forsøk på å løfte fram de upopulære delene av politikken. Da er det lett å glemme at ulven er kommet for å bli i Norge, og det må også deres politikk basere seg på, både sett i forhold til at vi har en lang grense til Sverige, og ikke minst sett i forhold til at vi også skal oppfylle de internasjonale forpliktelsene som vi har gått inn på. Derfor er det spesielt at en i denne saken – for å bruke et bilde – velger å spinne seg et nytt valgkampplagg på den konflikten som er oppstått i forhold til ulven. Det er i denne saken grunn til å berømme saksordførerens arbeid med å etablere et bredt politisk samarbeid for å få til en balansert rovdyrpolitikk som kan dempe konflikten. Og vi er spesielt glad for at en gjennom innstillingene i disse fire sakene har klart å justere rovdyrpolitikken i vår retning, ved å gripe fatt i en del av de utfordringene som vi står overfor. Dermed føler vi i Høyre at vi har fått gjennomslag for viktige ting i disse sakene, bl.a. å få fram en rovdyrmelding der en foretar en helhetlig gjennomgang av politikken, og ikke bare tar for seg løsrevne deler. For oss som var imot den delen som går på kjerneområder da vi behandlet rovdyrmeldingen sist, er det viktig at en ikke her driver politikk på enkeltelementene, men at alle partiene tar et ansvar for helheten. Og det har saksordføreren i denne saken klart å få fram på en utmerket måte. Så får vi håpe at den rovdyrmeldingen som nå blir lagt fram, har en grundig analyse av de problemene som foreligger, og hvor en ikke minst kommer med nye forslag som gjør at en også i Norge kan ha en kombinasjon av levedyktige distriktsnæringer og en fornuftig rovdyrpolitikk.