Michael Tetzschner (Høyre), 2012-12-11:
Denne proposisjonen inneholder det jeg vil kalle en innholdsdel og en del som går på ordensforskrift for innretningen av det kommunale kontrollapparatet. Når det gjelder innholdsdelen, støtter vi den delen som går ut på at man ikke skal kunne ta opp lån til noe som inkluderer merverdiavgift – en merverdiavgift man senere får refundert. Hvis man hadde tillatt det, ville man i realiteten åpnet for en omgåelse av en av grunnsetningene i kommunalforvaltningen, nemlig at man ikke skal kunne ta opp lån til drift. Så det er en god og riktig presisering som er gjort i proposisjonen. Når det så gjelder ordensforskriften, foreslår departementet å lovfeste at møtene i kontrollutvalget og styremøter i kommunale foretak som hovedregel skal gå for åpne dører. Når det gjelder kontrollutvalget, foreslår departementet at det skal velges på det konstituerende møtet i kommunestyret. Til disse ordensforskriftene vil jeg si at staten går svært langt i en detaljert lovgivning, uten at man er sikker på at dette fører til det man er ute etter – mer åpenhet, bedre kontrollregime eller hva det nå er. Noen av oss i denne sal har faktisk ganske bred erfaring fra kommunestyret. I ethvert kommunestyre er det, uansett partibakgrunn, noen som er opptatt av kontroll og formaliteter. Min erfaring er at man meget vel kan overlate til det enkelte kommunestyre å gjøre de beslutninger og velge de utvalg de trenger i forbindelse med konstituering, ut fra hva som er en praktisk rekkefølge for dem. Problemet med å lovgi på for mange av samfunnets områder, her kommunesektoren, som i seg selv er under demokratisk kontroll fra velgerne og pressen i en kommune, er at man selvfølgelig også øker sjansen for at det blir begått brudd på slike ordensforskrifter, som i pressen blir slått opp som materielle lovbrudd. En sideeffekt av det er at man ikke lenger tar så nøye på om det er lovbrudd som har med innhold å gjøre, som er satt for å ta vare på folks integritet eller rettigheter, eller om det er rene ordensforskrifter. Over tid vil man rent rettspolitisk konstatere at respekten for lover og regler ikke er den samme, fordi det rett og slett er gått inflasjon i dem. Det er mye å si om denne tendensen til i enhver sammenheng å skulle gardere seg mot hva som er riktig fremgangsmåte i hverdagen for et kommunestyre. Det å tro at man kan forutse enhver praktisk situasjon og så gi regler for denne, er ambisjoner som man nok har sett tidligere. Men det har alltid ført til mye formaljus og mindre reell etterlevelse av bestemmelsene fordi det rett og slett ikke er praktisk håndterbart å holde orden over så mange viktige og uviktige bestemmelser. Det kan fort føre til at man mister oversikten over de viktige bestemmelsene. Vi mener også at der kommunen organiserer deler av sin aktivitet som et selskap, må kommunen som eier eller selskapet selv vurdere om de vil praktisere mer offentlighet etter vanlige regler. På ett punkt er vi derimot helt enig i at det skal være offentlighet som er hovedregelen. Det er i de tilfellene hvor kommunene slutter seg sammen med andre kommuner og organiserer samarbeidet gjennom interkommunale selskaper. Da er man på utsiden av vedkommende kommunestyre, og jeg mener at offentligheten skal ha full anledning til å se hva som foregår i de interkommunale selskapene. Med dette vil jeg advisere at vi kommer til å stemme imot noen av de paragrafene som er foreslått.