Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-19:
Å snyte på skatten og jukse på trygden er å stjele fra fellesskapet, har representanter sagt før meg, og det er jeg helt enig i. SV og jeg tar på oss den rollen å være en veldig sterk forsvarer av dem som trenger trygd og samfunnets bistand når de er syke eller ikke har jobb – eller når det er andre forhold som gjør at de trenger bistand fra samfunnet. En slik rolle krever også at man er veldig oppmerksom på at juks ødelegger dette systemet. Det ødelegger tilliten hvis vi ikke greier å stoppe dem som jukser med dette. Jeg synes at det å jukse på skatten er like ille som det å jukse på trygden, men jeg vet at i samfunnsdebatten slår dette ulikt ut. Det må man bare ta hensyn til. Det er utrolig mye å hente på å øke tiltakene mot skattesvindel og skattejuks. Det mener jeg vi skal gjøre, men jeg mener også at vi skal gjøre det på disse områdene. Jeg har lyst til å takke saksordføreren for et veldig godt innlegg. Jeg har også lyst til å takke representanten Røe Isaksen fra Høyre for et veldig godt innlegg, der han tok opp noen av dilemmaene rundt personvern som jeg deler. Jeg vil bare si litt om det. Det åpenbare prinsipielle i dette – som representanten fra Høyre tok opp på en god måte – er der. Men jeg synes også at jeg i debatten i det siste har sett at man på en måte har hatt en veldig – litt ufortjent, synes jeg – tillit til de gamle arkivsystemene i forhold til de nye. Jeg skjønner at dette har noe med samkjøring og muligheten til å koble og samle informasjon å gjøre, men det har opp gjennom tidene også vært ganske store personvernutfordringer knyttet til papirarkiv – bare så det er sagt. Det ble også sagt at det hadde vært bra om vi hadde hatt regler som var så enkle at det ikke var mulig å gjøre feil. Det tror jeg ikke er mulig på dette området. Her er det så mange ulike områder som skal dekkes, at jeg tror vi rett og slett kommer til å ha et veldig komplisert regelverk framover. Det gjør at det å få disse systemene til å fungere godt i seg sjøl er uhyre viktig, særlig fordi vi vet at feilutbetalinger er et stort problem. Det kan være etaten som har gjort feil, eller det kan være at den som har søkt om en eller annen ytelse, har gjort feil, men ikke i den hensikt å svindle. Og det er ganske ille. Jeg har sjøl vært med på en sånn runde, og det var ikke det minste morsomt. Det ble oppklart. Det var en feil som ble gjort av etaten. Men det er ikke særlig moro å få en sånn sak – og kanskje at noen i tillegg tror at det er svindel. Jeg mener at mye av det vi gjør på dette området, henger veldig nøye sammen med det vi gjør i kampen mot sosial dumping. Det er ikke noen tvil om at i deler av arbeidsmarkedet – også der det foregår mye sosial dumping og svart arbeid – er det et stort potensial for trygdemisbruk og trygdesvindel. Regjeringens innsats på dette området er utrolig viktig, slik at de som jobber, jobber under ordentlige forhold – at det betales inn avgifter og skatter på riktig måte, og at man blir registrert riktig og på en slik måte at man får de rettighetene man skal ha. Jeg tror det også er behov for at vi ser på dette at det er en del folk som ikke får det de skal ha. Dette krever også en innsats fra myndighetene: å sikre at de menneskene som har klare rettigheter til bistand, får det. Det mener jeg nesten krever en egen handlingsplan. Til slutt litt om dette med karantene, som det er et forslag om. Jeg er veldig glad for at det er bred enighet om at karantene knyttet til disse ytelsene og rettighetene ikke er verken egnet eller – synes jeg – et prinsipielt mulig virkemiddel. Det man har gjort feil, skal straffes. Og det man har gjort feil, skal rettes opp. Det kan godt hende at man allikevel har krav på andre rettigheter, eller det kan hende at man i en situasjon i ettertid har krav på denne ytelsen. Da skal vårt system være sånn at man skal få det man har rett til. Man skal ikke få noe man ikke har rett til. Man skal få straff hvis man gjør noe feil, men man skal også få sine rettigheter.