trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-03-10:
Jeg skal også være kort. Først vil jeg si at jeg er positiv til forslaget som er lagt fram av Rasmus Hansson. Jeg vil også gi honnør til regjeringen og stortingsflertallet, som har vært med på å legge dette inn i budsjettet allerede for i år, sånn at vi får en klimastatistikk for hver enkelt kommune, som jo alle skjønner betydningen av, men som jeg også har forståelse for at det er vanskelig å få til. Jeg tror likevel det er viktig at vi bruker ressurser på det, for vi trenger å ha den best tilgjengelige kunnskapen om dette i kommunene når de skal utforme sin politikk. Jeg har selv sittet med dette ansvaret som byråd i Oslo, og vet hvor viktig det er å ha en oversikt over i hvilken retning det går med klimagassutslippene. I en kommune kan man ha kontroll over sine egne, konkrete utslipp. Det klarer de selv fint å få til innenfor sitt ansvarsområde, men det som er viktig, er å se på totaliteten. En kommune har ansvar for kollektivtrafikk, for bygningsmasse og mye konkret politikk der en kan gjennomføre tiltak, men det som er avgjørende, er å se på utviklingen i en kommune der kommune, stat og fylke må spille sammen for å få ned utslipp, som jo vil være på de fleste områder. Det er summen av tiltakene de ulike nivåene kommer med, som vil være avgjørende for at vi får ned utslippene. Derfor trenger vi også å skaffe oss kunnskap, så godt det lar seg gjøre, om hvilke utslipp som er innenfor en kommunegrense. Når vi nå har Paris-avtalen, som jo innebærer at alle må mobilisere – både stat, lokale myndigheter, bedrifter, enkeltpersoner og stater i samarbeid må mobilisere for å nå målene – er det viktig at norske kommuner tar ansvar ikke bare for sin egen virksomhet, men området for kommunen, og dermed også ser på hvilket samarbeid man kan klare å få til: Hvilket ansvar kan man ta selv? Hvilket samarbeid klarer man å bygge opp sammen med staten, sammen med fylkene, men også sammen med det private næringsliv, for å få til resultater? Da er denne statistikken – så godt det lar seg gjøre – fra SSB om utviklingen i klimagassutslippene i den enkelte kommune veldig viktig. Med det er vi godt fornøyd med progresjonen i det arbeidet som her gjøres.
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-03-10:
Jeg skal ikke gå inn i noen faglig diskusjon om hva som er miljøeffekten av bruk av blyhagl. Likevel er det en kjensgjerning at det finnes ingen trygg nedre grense der man kan si at bly i blodet ikke er skadelig – det finnes ingen trygg grense for bly. Det er også en kjensgjerning at i Europa står nå ammunisjon igjen som den største kilden til bly som bevisst blir spredd i naturmiljøet uten regulering fra myndighetene. Etter Venstres mening er dette en helt unødvendig spredning av et tungmetall som bly. Det er særlig spesielt når vi starter opp igjen med bruk av blyhagl etter ti år hvor et forbud har fungert godt, og det finnes alternativ ammunisjon tilgjengelig. At det skulle være noe mer skadeskyting i løpet av de ti årene enn det var før de ti årene, og enn det som kommer nå, vil jeg i hvert fall ha mer dokumentasjon på før jeg skal godta. Jeg tror først og fremst det har med jegerne å gjøre hvorvidt det er skadeskytinger, ikke med ammunisjonen. Det finnes fullgode alternativer. Selv om Venstre er sterkt imot at vi nå igjen tillater blyhagl, og vil fortsette en kamp for å få tilbake et forbud, er det ikke det denne saken handler om. Det denne saken handler om, er ganske enkelt hvorvidt man skal følge prinsippet om at forurenser betaler. Det er det som er det viktige her. Det er mange ting som er lov som vi likevel har en avgift på, både fordi det skal være med på å begrense forbruket, og fordi den som benytter seg av det som skaper denne forurensningen, også skal være med på å betale og ta den prisen som det innebærer. Det er det dette handler om. Det handler om at bly er en miljøgift, og da er det også naturlig at en har en avgift på den. Denne avgiften er ikke noe mer merkverdig enn at den første gang ble foreslått av Jan P. Syse tilbake i 1990. Den gang ble den ikke innført. Vi fikk et forbud etter hvert. Nå bør vi selvfølgelig se på å gjeninnføre en avgift. Argumentet om at her er det små forskjeller mellom de ulike ammunisjonstypene, er nettopp et argument for at en skal ha en avgift, for det gjør at det å ha en avgift også kan gi en reell effekt på den ammunisjonen som kjøpes, og at det kan føre til at en bruker mindre blyhagl, slik at det får en betydning utover bare det at en har forurenser som betaler. Fra Venstre støtter vi dette forslaget og mener det er helt riktig å innføre en avgift, og vi anser vel også at denne diskusjonen – selv om det nå er et flertall imot – ikke er over. Prinsippet om at forurenser skal betale, er et godt prinsipp, og det er det vi vil forsøke å følge, både når det gjelder blyhagl og i andre spørsmål, også i årene framover.
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-03-10:
Jeg vil ta opp det som statsråden sa helt til slutt, som var «dersom spredningen blir uakseptabelt høy». Det er jo ikke det som er målsettingen. Målsettingen er at vi skal avslutte bruken av bly. Målsettingen er at vi ikke skal ha utslipp av bly i naturen. Nå har vi ingen virkemidler. Virkemidlene er enten å begrense den tillatelsen som er, eller bruk av avgifter. Det er ikke særlig mange andre virkemidler som statsråden har til rådighet. Det er ingen tvil om at man nå får økt bruk av bly, når man opphever et forbud. Og når man heller ikke vil innføre avgift, vil det bli mer bruk og spredning av bly. Det går altså i feil retning. Da blir spørsmålet mitt: Hvor lenge tenker statsråden at han trenger å se på og vurdere situasjonen før han vil ta opp dette på nytt? Vi må ha tiltak for å følge opp Stortingets vedtak om å fjerne bruken og spredningen av bly i norsk natur.
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-03-10:
Dette er definitivt ingen omkamp, men jeg skal ikke legge skjul på at jeg er fryktelig imot det Stortinget gjorde i fjor, da man opphevet forbudet. Det dette handler om, er om vi skal innføre en helt ordinær miljøavgift eller ikke. En miljøavgift ble første gang foreslått tilbake i 1990. Så fikk vi et forbud, og nå er det opphevet. Sånn som det høres ut fra flertallet, er det nærmest som om det er et selvstendig poeng at man skal ta i bruk blyhagl igjen. Det vil jeg håpe at er feil, og at det er en fordel at vi har hagl som er likeverdig, og at det er alternativene som i størst grad blir brukt. Uansett om vi ikke skal ha en diskusjon om hvor stor effekten av den haglen som blir brukt i fjellet, er, er det klart at bly har en negativ miljøeffekt, og det er ingen nedre grense for når den er akseptabel. Da må det være en fordel at det er alternativene til ammunisjonen som i størst mulig grad blir brukt. Da er det riktig å ha en miljøavgift på blyhagl uten at det dermed er forbudt. Da forholder vi oss til det Stortinget tidligere har vedtatt. Så er det også et selvstendig poeng at forurenser betaler. Det er helt ordinært at når man bruker en miljøgift, betaler man en avgift og tar den ekstrakostnaden på grunn av den negative effekten det har. Blyhagl er noe av den største spredningskilden som vi får i Norge. Det er den største spredningskilden vi har i Europa, og da må vi bruke virkemidler for å redusere den. Da er en ordinær miljøavgift som det er forslag om, en miljøavgift som Stortinget bør vedta at man innfører.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Jeg vil også takke representanten Rasmus Hansson for å ha fremmet dette forslaget, og jeg gir honnør til posisjonen for å ha sørget for å få penger på plass til dette, og for at man nå får dette i gang igjen. Det synes vi er veldig bra. Jeg må innrømme at jeg syntes det var dumt da det ble fjernet, selv om det på en måte var gode metodiske begrunnelser – slik Ola Elvestuen akkurat var inne på – for å si at dette er det vanskelig å klare å få til. Men det er veldig bra, for det er et nyttig verktøy. Det bringer meg over til de to konkrete utfordringene som jeg har hatt til statsråden, og som jeg håper han kan svare på i sitt innlegg. Det ene er en sak som jeg tok opp med statsråden i forrige uke, eller uken før, som handlet om fyringsolje. I Oslo er 20 pst. av utslippene knyttet opp mot bruk av fyringsolje, både i statlige bygg, i næringsbygg og i vanlige boliger. Der er bred enighet på Stortinget om at vi skal få på plass et forbud som skal tre i kraft fra 2020. Det ene spørsmålet mitt til statsråden er: Når kommer lovforslaget til Stortinget som innebærer et forbud? Jo raskere vi får det på plass, jo mer forutsigbarhet blir det for alle som skal gjøre noe med oppvarmingssystemet sitt. Det andre er: Er det slik nå, som jeg og statsråden hadde en diskusjon om sist uke, eller uken før, at statsråden er klokkeklar på at han også arbeider med å vurdere innføring av et forbud mot topplast i næringsbygg? Og når kan vi forvente å få dette til Stortinget? Så har jeg et spørsmål knyttet til regjeringens oppfølging av Stortingets vedtak. Saksordføreren pekte i sitt innlegg på at Hordaland fylkeskommune nå har lyst ut en fergeanbudsrunde der de stiller strengere krav enn de har gjort tidligere. Det er bra. Stortinget vedtok i fjor høst at alle nye fergeanbud skal baseres på lav- og nullutslipp. Likevel er det ikke gitt noen beskjed fra regjeringen om når den har tenkt å følge opp forslaget vårt, altså vedtaket fra Stortinget. Dette er et ganske viktig vedtak, for det er betydningsfullt for å klare å nå 2020-målet og 2030-målet at vi raskest mulig kommer i gang med å sørge for at alle fergeanbudene baserer seg på nullutslipp. Ketil Solvik-Olsen har som svar på spørsmål fra meg bare sagt at han regner med å komme tilbake igjen til Stortinget med dette i budsjettproposisjonen neste år, men han har ikke sagt noe som helst om fra hvilken dato vi kan forvente at alle fergeanbud skal være basert på lav- og nullutslipp. Dette er som sagt viktig for å redusere klimagassutslippene, og jeg regner med at statsråd Vidar Helgesen er «hands on» når det gjelder disse tingene, alt som handler om å redusere klimagassutslipp. Jeg regner derfor med at han kan gi oss et svar på følgende: Fra hvilket tidspunkt skal regelverket og pålegget som Stortinget har vedtatt om at alle ferge- og rutebåtanbud skal baseres på null- og lavutslipp, gjelde? Det hadde det vært bra om vi på Stortinget kunne fått svar på.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Jeg stilte to spørsmål i mitt innlegg som jeg ba om å få besvart. Det gjorde ikke statsråden, selv om jeg oppfattet at han strengt tatt hadde tid til det, så derfor stiller jeg dem på nytt. Til statsråden går følgende spørsmål: Fra hvilken dato planlegger regjeringen å følge opp Stortingets vedtak om at alle ferge- og rutebåtanbud skal baseres på null- og lavutslippsteknologi?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Bare til oppfølging: Det er kjempeflott at regjeringen følger opp sine egne planer, men det er jo et poeng at regjeringen skal gjøre det Stortinget ber om. Jeg husker veldig godt at i den debatten vi hadde, var hele intensjonen til Arbeiderpartiet da de fremmet dette forslaget, raskt å sørge for at alle framtidige anbud baserte seg på lav- og nullutslippsteknologi, slik at vi kunne komme i gang med å skape aktivitet på norske verft. Vi var på besøk på Fiskerstrand Verft med komiteen for to dager siden, der de klart ga uttrykk for at dette vedtaket var viktig for å drive gjennom det grønne skiftet, og at de allerede nå hadde oppdrag med å levere en biodiesel- og plug-in-hybridferge til Torghatten. Men det er ikke sånn at dette vedtaket i seg selv kommer til å drive gjennom denne utviklingen før det er klart for alle fylker fra når det er de skal ha dette pålegget om null- og lavutslippsteknologi for rutebåter og ferger. Når kommer det?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Kjempeflott, president. Jeg vil gjerne understreke at grunnen til at jeg tok opp dette spørsmålet, var at saksordføreren snakket om fergeanbud i sitt innlegg. Det andre spørsmålet som jeg reiste til statsråden, handler om fyringsolje. I Oslo er 20 pst. av utslippene knyttet til bruk av fyringsolje. Der er det stor usikkerhet knyttet til hvordan regjeringen vil forholde seg til topplast i næringsbygg. Topplast kan høres tilforlatelig ut, men det er vanskelig å sette en grense, og det betyr i realiteten at man sier ja til å fyre i næringsbygg når det er kaldt, altså med andre ord når man har mest behov for å sørge for at luften er så ren og fin som mulig. Så spørsmålet som jeg stilte til statsråden i mitt innlegg, var: Kan statsråden nå bekrefte med 100 pst. sikkerhet at det vurderes å innføre et forbud mot topplast også i næringsbygg?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Jeg vil takke statsråden for svarene på mine spørsmål, og jeg er veldig glad for at statsråden slår fast at målet om sterkt å redusere eller å stanse bruk av bly står fast. Jeg har et oppfølgingsspørsmål til statsråden: Hvilke andre grep for å redusere forekomsten av bly tar statsråden og regjeringen for å kompensere for den økningen av utslipp av bly i naturen som vi må kunne anta kan skje som følge av at dette forbudet ble opphevet? Hvilke andre grep vil han og regjeringen komme til å ta?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Takk for det jeg oppfatter som en positiv vilje og en positiv intensjon om å sørge for å følge opp det som er det overordnede målet til Stortinget, nemlig å redusere det samlede blyutslippet i naturen, selv om det – som statsråden sa – selvfølgelig blir vanskeligere nå når det plutselig er lov å spre mer bly i naturen. Jeg vil likevel spørre: Er det noen konkrete, andre grep som statsråden vil gjøre – utenom ammunisjonsområdet – for å redusere blyutslipp i naturen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Jeg tar ordet nå for å opplyse Stortinget om hva det er vi har vedtatt i forbindelse med budsjettene våre, og fordi jeg stusset lite grann på statsrådens formulering. Statsråden sa nemlig at målet var å stanse eller sterkt redusere bruken av bly innen 2020. Så vil jeg gjerne referere det som står i statsbudsjettet på side 63. Der står det under forurensning og de nasjonale målene: «Utslepp av helse- og miljøfarlege stoff skal stansast.» Det står ikke skal sterkt reduseres, det står skal stanses. Og så står det på side 71 i statsbudsjettet vårt: «For dei særleg prioriterte miljøgiftene på prioritetslista», der er bly en av dem «– for tida vel 30 stoff og stoffgrupper – er det lagt til grunn at bruk og utslepp skal stansast innan 2020.» Morten Ørsahl Johansen sa nå at dette er Fremskrittspartiet og Høyres budsjettforslag. Budsjettframlegget har målsetting om å stoppe bruken av bly innen 2020. Så har Stortinget vedtatt noe annet. I den helt spesielle saken om ammunisjon har flertallet gått inn for å si at det får være greit med mer, men det overordnede målet som regjeringen presenterer i statsbudsjettet, og som Stortinget har sluttet seg til, er at vi skal stanse bruken av helseskadelige stoffer. Vi legger til grunn at bruk og utslipp skal stanses innen 2020. Da finner jeg grunn til å stille følgende spørsmål til statsråden: Vil det være mulig å nå det overordnede målet som Stortinget har sluttet seg til, om å stanse bruken av miljøgiften bly innen 2020, hvis denne lovreguleringen som stortingsflertallet har vedtatt med åpning for bruk av bly i ammunisjon, blir stående fram til 2020?
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
La meg også få takke representanten Hansson for et godt forslag, som gir en mulighet for å enes om et viktig tiltak, men også en mulighet til å diskutere den viktige rollen kommunene har i Norges omstilling til lavutslippssamfunnet. Alle utslipp som ikke skjer på sokkelen, fra skip langt til havs eller fra fly i luften, skjer i en kommune, og det er derfor staten forventer at kommunene er ambisiøse i klima- og energiplanleggingen, og at de iverksetter tiltak for å nå målene. Når man skal iverksette treffsikre tiltak, må man selvsagt ha oversikt over utslippene, og det er der viktigheten av statistikk kommer inn i bildet. Det var et lite tilbakeslag for klimaarbeidet i kommunene da SSB for noen år siden la ned sin statistikk på området. Jeg har likevel forståelse for den beslutningen, for det dreide seg om at kvaliteten på tallene ikke var god nok. I mitt departement har det vært jobbet i flere år for å få en ny statistikk på plass. Som flere har vært inne på, er det satt av 6,4 mill. kr i statsbudsjettet til å starte arbeidet med å utvikle et nytt tallgrunnlag for kommunene. Det er Miljødirektoratet som er satt til å lede dette arbeidet. Det er ingen grunn til å legge skjul på at det er et komplisert arbeid, men det har startet opp. Noe av utfordringen ligger i at utslipp innenfor en kommune ikke lett kan måles og rapporteres, men at det må gjennomføres detaljerte beregninger for den enkelte kommune. Hvor store utslippene for f.eks. veitrafikk i den enkelte kommune er, avhenger bl.a. av hvor mye det kjøres, hva slags kjøretøy som brukes, og hvordan det kjøres. Representantforslaget fra representanten Hansson gir oss en mulighet til å få frem viktigheten av et godt faktagrunnlag. Det kutter ikke utslippene i seg selv, men det er et viktig utgangspunkt for å prioritere gode klimatiltak. Kommunene må få en statistikk over klimagassutslipp fordi det er vanskelig å velge de riktige klimatiltakene uten en slik oversikt. Vi har noen gode nyheter på dette området. For det første har Statistisk sentralbyrå startet å publisere klimagassutslipp fordelt på fylker igjen. For det andre har Miljødirektoratet finansiert et arbeid som resulterte i at SSB for noen måneder siden publiserte en analyse over klimagassutslipp i kommunene. Den analysen er ikke perfekt. Den mangler tall for flere utslippskilder, og SSB har ikke gitt den status som offisiell statistikk, men det er likevel et godt utgangspunkt for videre arbeid med kommunefordelte utslippstall. Det er en krevende oppgave Miljødirektoratet nå har fått. Vi vet at SSB avviklet statistikken over samme tema fordi kvaliteten var for dårlig. Miljødirektoratet har derfor lagt vekt på at det i forkant av etablering av et nytt tallgrunnlag må gjennomføres en grundig kartleggingsfase før man bestemmer hvordan arbeidet skal gjennomføres. Jeg skal derfor være forsiktig med å være for bastant, men Miljødirektoratet arbeider for at publisering av noe av tallgrunnlaget skal skje i 2017, mens mer komplett statistikk kommer senere. Dette vil være et produkt som må utvikles over flere år.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Jeg kan, i likhet med ansvarlig statsråd på feltet, samferdselsministeren, ikke gi noen eksakt dato for når det nødvendige utredningsarbeidet er klart, og et forslag kan fremmes. Men vi følger allerede opp både Stortingets vedtak og Stortingets intensjon i den forstand at vi jobber med å legge til rette løsninger for nettopp lavutslippsteknologi ikke minst innen kystfart. Grønn skipsfart er et av de fem satsingsområdene i klimapolitikken. Blant annet ble det nylig gitt en betydelig Enova-tildeling til landstrømanlegg på Vestlandet. Det er et eksempel på en politikk der vi legger til rette for praktiske klimatiltak, og så vil oppfølgingen av Stortingets vedtak, som representanten Eidsvoll Holmås her konkret refererer til, være noe som samferdselsministeren må komme tilbake til.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Jeg har svart representanten Eidsvoll Holmås på at en dato er ikke klar, og datoen vil samferdselsministeren kunne kommunisere når det nødvendige arbeidet er gjort. Det er altså ingen tvil om at Stortingets vedtak vil bli fulgt opp. Det er heller ingen tvil om at i praktisk politikk følger vi det opp, for vedtak er veldig viktige, reguleringer er veldig viktige, men det er også viktig med den kjempesatsingen vi gjør på teknologiutvikling og tilrettelegging for disse løsningene, som er i gang, og det er det som vil gi praktiske klimaresultater.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Jeg kan bekrefte igjen at det vurderes. Det er et forslag som kom i fjor, og som Miljødirektoratet nå har til vurdering sammen med det tidligere forslaget om utfasing av fyringsolje. At det kommer et forbud i god tid før 2020, er klart. Når det gjelder spørsmålet om topplast i næringsbygg, har det forsyningssikkerhetsdimensjoner som gjør at det nå er til vurdering, og jeg kan heller ikke i dag, på samme måte som for to uker siden, gi noen eksakt dato, men at det jobbes med og at det har høy prioritet, skal det ikke være tvil om.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Stortinget ba i vedtak av 3. februar 2015 regjeringen om å legge til rette for å tillate bruk av blyhagl utenfor våtmarksområder og skytebaner. Flertallet i Stortinget ga i Innst. 145 S for 2014–2015 uttrykk for at de ønsket å legge opp til human jaktutøvelse og en mest mulig effektiv avliving av viltet. For å følge opp dette anmodningsvedtaket ble det fra 16. juli 2015 tillatt bruk av blyhagl til jakt på jaktbare arter som ikke hovedsakelig oppholder seg i våtmark. Forbudet mot bruk av blyhagl på skytebaner ble videreført. Komiteens flertall vedtok samtidig å be regjeringen følge utviklingen i bruk av blyhagl og innhente mer kunnskap om de helsemessige konsekvensene ved bruk av blyhagl på jakt. Når bly er en miljøgift hvor vi, som representanten Eidsvoll Holmås har vært inne på, har en nasjonal målsetting om å stanse eller redusere vesentlig bruk og utslipp innen 2020, er jeg glad for at Stortinget har vært opptatt av at det er vesentlig å følge utviklingen i bruken. Og for å svare på Eidsvoll Holmås’ spørsmål: Ja, den nasjonale målsettingen om å stanse eller redusere vesentlig bruk og utslipp innen 2020 ligger fast. Og for å svare på det andre spørsmålet: Det er klart at enhver bruk og enhver økt bruk av bly vil gjøre det vanskeligere å nå det målet. Men det er nettopp derfor det er viktig at Stortinget har vært opptatt av at utviklingen må følges, og det er også slik at et flertall i komiteen i saken vi behandler i dag, viser til at jakt med blyhagl kan gi miljøutfordringer og ber regjeringen følge med på utviklingen av bruken etter den gjennomførte regelendringen. Et flertall i denne saken legger samtidig vekt på behovet for å sikre dyrevelferd og en dyreetisk god jakt, og viser til at blyhagl gir en mest mulig effektiv avliving av viltet. Det jeg vil sørge for, er at vi følger med i utviklingen og følger med på virkningene av den gjennomførte regelverksendringen for blyhagl, og også innhenter mer kunnskap om de helsemessige konsekvensene av bruken av blyhagl på jakt. Representantforslaget foreslår å innføre en avgift på blyhagl nå. Jeg mener at det i tråd med Stortingets vedtak og intensjoner er riktig å se på utviklingen og virkningen av bruken av blyhagl over noe mer tid før eventuelle nye tiltak vurderes gjennomført.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Det er slik at bly utfases, og man har hatt en veldig vellykket politikk for å redusere omfanget av bly. En av de gjenstående utfordringene er nettopp ammunisjon. Derfor er det naturlig, når vi skal følge utviklingen og ser resultatet av den regelendringen som har skjedd, at vi også ser på hvilke avbøtende tiltak som må settes inn. Det blir en viktig del av den vurderingen, som Miljødirektoratet med stort alvor kommer til å følge opp.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Vår erfaring er at de tiltakene som er gjennomført, den overvåkningen som skjer, og de virkemidlene som eksisterer, har gitt gode resultater. Vi har ingen nye virkemidler som vi anser for nødvendig å iverksette i kampen mot bly nå, men gitt regelendringen og gitt utsiktene til noe økt bruk av bly, er det viktig, som sagt, å følge utviklingen og da vurdere hvilke tiltak som må iverksettes dersom spredningen bli uakseptabelt høy.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Dette er et område hvor fagmyndighetene må få lov til å gjøre vurderingene av hvilket tidsspenn som kreves før man vurderer situasjonen. Gitt alvoret når det gjelder tungmetallet bly og dets egenskaper, vil jeg tro at Miljødirektoratet følger dette meget tett. Men det er mulig at man trenger et par jaktsesonger for å kunne vurdere utviklingen. Det er ingen tvil om at bly er et tungmetall med alvorlige skadevirkninger og miljøutfordringer. Det kan gi helseskade. Ny forskning viser at helseskadene er større enn det man tidligere har trodd. Men i tillegg til et nasjonalt mål om sterkt å redusere eller avskaffe bruken av bly innen 2020, finnes det andre tungtveiende nasjonale dokumenter. Et av dem er fra 1814 og heter Grunnloven, og regjeringen følger opp Stortingets vedtak og den intensjonen som ligger der fra Stortinget, om å innhente mer kunnskap og sørge for at vi følger utviklingen og virkningene av regelverksendringene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Jeg mener – i likhet med representanten Hansson og stortingsflertallet – at dette er et så viktig og alvorlig tema, og bly er en så viktig og alvorlig utfordring, at det er viktig at vi følger utviklingen nøye. Da må den følges løpende, men det er ikke min rolle som statsråd å ta den faglige vurderingen av når vi er ved et tidspunkt hvor grundigere undersøkelser skal gjøres, og når Miljødirektoratet skal komme med en rapport om hva som er status og situasjonen. Det overlater jeg til fagmyndighetene. Men jeg ser på dette som en sak hvor både Stortingets vedtak og de faglige grunnene til å se på dette med stort alvor, gjør at jeg vil følge det og komme tilbake med vurderinger så raskt som fagmyndighetene ser det som nødvendig.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-03-10:
Det sier seg selv at med fortsatt bruk av bly i norsk natur vil det ikke være mulig å oppnå stans i bruken av bly i norsk natur i 2020. Det er helt åpenbart. Derfor er det veldig viktig at regjeringen har gitt et oppdrag om å følge utviklingen i bruk av blyhagl nøye, og at Stortinget har gitt en beskjed til oss om at vi med den vurderingen også må ha en åpning for å komme tilbake til nye vurderinger av tilstanden. Men at målet ikke nås med økt bruk av bly, burde være innlysende.
Odd Henriksen (Høyre), 2016-03-10:
Forslaget som vi i dag skal behandle, handler om hvorvidt vi skal innføre en miljøavgift på blyhagl. Det har vært en grei sak å behandle i komiteen – ikke fordi vi kommer med en enstemmig innstilling, men fordi vi den 3. februar 2015 hadde til behandling en sak hvor flertallet på Stortinget myket opp forbudet mot bruk av blyhagl. Den saken som vi nå skal behandle, kommer som en direkte følge av ovennevnte sak. Flertallet og mindretallet i denne saken er, etter hva jeg kan se, identisk med det det var i den forrige saken, som vi behandlet for litt over et år siden. Mindretallet ønsker å innføre en avgift på blyhagl, og jeg regner med at mindretallet selv kommer til å utdype sine argumenter for det. Litt historie: Da vi myket opp forbudet i fjor, ønsket ikke flertallet å innføre en avgift. Begrunnelsen for å myke opp forbudet mot bruk av blyhagl forrige gang var selvfølgelig behovet for å sikre dyrevelferd og en dyreetisk god jakt, med den mest mulig effektive avlivningen av viltet. Blyhagl er den mest effektive ammunisjonen som er tilgjengelig i dag for å sikre en rask avlivning av byttedyr, og blyhagl er tryggere å bruke for jegere siden rikosjettfaren er større ved bruk av alternativ ammunisjon. Det var bakgrunnen for at vi myket opp forbudet. Når det gjelder innføring av avgift, legger flertallet merke til at Finansdepartementet mener at det er usikkert om en avgift vil være et egnet og målrettet virkemiddel for å regulere bruken av blyhagl. Innføring av en avgift på blyhagl i tillegg til dagens regulering innebærer altså dobbel virkemiddelbruk, og så vidt vi kan se, advarer man i forslagene fra grønn skattekommisjon mot denne bruken av doble virkemidler. Selve oppmykingen av forbudet har nettopp trådt i kraft. Å konkludere nå med hvordan bruken av blyhagl vil bli, synes vi er litt tidlig. Så til pris: Jeg har gjort en rask undersøkelse av pris på ammunisjon. Prisen på ammunisjon varierer selvfølgelig fra merke til merke, og den varierer også med hensyn til hvilke egenskaper den enkelte patron har. Selv om jeg ikke har gjort en utstrakt undersøkelse, ser vi – i hvert fall slik jeg klarer å finne ut av det – at selv om prisen varierer, er prisen på bly, stål, tinn og sink omtrent lik. Det er noe dyrere å bruke vismut og tungsten. Så det er ikke noe som tilsier at blyhagl er langt billigere enn annen ammunisjon, slik mindretallet har hevdet i sine merknader. Hovedregelen er fremdeles at det er forbudt å bruke blyhagl. Det må være rimelig å anta at der man virkelig vil jage pris, vil være ved kjøp av ammunisjon når man skal på skytebanen. For ordens skyld: På skytebanen er det fremdeles forbudt å bruke blyhagl. På bakgrunn av det åpnet man i fjor sommer – da kom forskriften – for at man nå kunne bruke blyhagl. Flertallet synes det på det nåværende tidspunkt er altfor tidlig å konkludere med at det å innføre en miljøavgift nødvendigvis vil gjøre at bruken av blyhagl vil gå ned. Derfor ønsker man ikke å innføre avgift på blyhagl på det nåværende tidspunkt.
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-03-10:
Nå kan det jo se ut som om saksordføreren har stjålet store deler av mitt innlegg, så jeg skal nøye meg med å poengtere et par ting. Det første er å slå fast at Stortinget faktisk har opphevet totalforbudet mot bruk av blyhagl. Det ble vedtatt fordi det var et sterkt ønske fra jegerne om å sikre god dyrevelferd, som representanten Henriksen snakket om, og at jegerne mener at bruk av blyhagl er trygt. Og i høst kunne jegerne igjen velge fritt hva de skulle bruke av ammunisjon under jakten. Jeg var en av forslagsstillerne bak forslaget som endte opp med vedtaket i Stortinget, og jeg skal erkjenne at det ikke er sånn at det ikke har vært debatt om denne saken, for det har det. Det er mange som er bekymret for miljøkonsekvensene, og for at det kan være en mulig helsefare ved det. Jeg er opptatt av det samme, men jeg mener at den begrensede bruken av blyhagl man har tillatt, ikke står i stil til den bekymringen og frykten enkelte har for miljø og helse. Men i innstillingen her i dag skriver flertallet at det er viktig å følge utviklingen når det gjelder miljø. Når det gjelder helse, skriver man at det vil være viktig å innhente kunnskap om mulige helsemessige konsekvenser. Også her må vi følge utviklingen nøye. Mindretallet ønsker å innføre en miljøavgift for blyhagl for å hindre at den kan være billigere enn annen ammunisjon. For Arbeiderpartiets del synes vi det er litt søkt å obstruere en sak vi nylig har gått inn for å tillate. Jeg opplever forslaget om å innføre en avgift som et forsøk på en omkamp på en sak man faktisk har tapt. Det er helt greit å ta en omkamp, men jeg mener at mindretallet i denne saken må leve med at man faktisk ikke fikk flertall. Når det er sagt, er det heller tvilsomt at en sånn avgift vil ha den effekten som mindretallet ønsker seg, all den tid jegerne hadde helt andre argumenter enn prisen på ammunisjon for å ønske å myke opp forbudet mot bruk av blyhagl. Dessuten: Hvis man skal se denne avgiften i et litt større perspektiv, vil jeg si at det er heller tvilsomt at den vil generere store inntekter til staten, hvis man er opptatt av det. Jeg tror ikke regjeringens skattekutt kunne blitt dekket opp av dette, for å si det sånn. Arbeiderpartiet stemmer i dag imot mindretallets forslag i innstillingen, og vi er veldig tilfreds med at saken vedlegges protokollen.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-03-10:
Jeg skal bare knytte noen korte kommentarer til det forslaget som ligger på bordet, og som et flertall i dag velger å avvise. Senterpartiet deler flertallets synspunkt og ser ikke noen grunn til å innføre en særlig avgift på blyhagl, verken ut fra den begrunnelsen som er knyttet til at en opphevet forbudet i fjor, eller ut fra spørsmålet om prisforskjeller. Vi opplever dette forslaget som et forsøk på å få en omkamp om en sak som mindretallet i Stortinget tapte i fjor, nemlig spørsmålet om å tillate bruk av blyhagl. Vi registrerer at departementet er tydelig på at de mener at en eventuell effekt av en slik avgift vil være usikker. Jeg synes også det er interessant at saksordføreren i dag viser til at prismessig er det i dag små forskjeller mellom ammunisjon av ulik kvalitet, enten den er av stål, eller den er av bly. Jeg har lyst til å knytte et par kommentarer til spørsmålet om forurensningsfare. Mindretallet viser i sine merknader til den rapporten som Miljødirektoratet kom med i fjor når det gjaldt spørsmålet om forurensningsfare. Men det Miljødirektoratet knytter sine kommentarer til, er bly i sin alminnelighet, ikke blyhagl i særdeleshet. Jeg tror veldig få av oss er uenig i at det er en forurensningsfare når det gjelder bly, men at det kan knyttes direkte til blyhagl, finnes det ingen dokumentasjon på fra norske fagetater eller fagorganer. Derimot finnes det en rapport fra Naturvårdsverket i Sverige som viser at spredningen av blyhagl i svensk natur – som for så vidt er veldig sammenlignbar med norsk natur – er svært beskjeden. I skogsterreng er det snakk om 1 hagl per 25 m2 per 100 år, og i fjellterreng er det snakk om 1 hagl per 100 m2 per 100 år. Det er en spredningsfare når det gjelder blyhagl, som er svært beskjeden. Senterpartiet kan ikke se at det dermed er faglig dokumentert at blyhagl i seg sjøl medfører en stor forurensningsfare. Senterpartiet ser ikke noen grunn til å drive noen omkamp om det vedtaket som et flertall gjorde i fjor i denne saken. Vi er overbevist om at norske jegere og også jegernes interesseorganisasjoner kommer til å forvalte det vedtaket som Stortinget gjorde i fjor, på en klok måte og i tråd med de rammer og de begrensninger som ligger i det vedtaket – som altså ble gjort i fjor.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2016-03-10:
Også jeg finner grunn til – etter dette ordskiftet og særlig, kanskje, etter replikkordskiftet – å understreke at dette er en omkamp. Dette handler jo ikke om en avgift i det hele tatt; dette handler om en omkamp om et klart vedtak som ble gjort for et år siden. Det synes jeg i grunnen både innleggene og replikkene bekrefter i fullt monn. Spørsmålet om avgift er på en måte bare en proformasak. Dette handler om en omkamp om hele saken, som en tapte i fjor vår. Det er fair nok. Men når representanten Hansson står her og sier at vi må ha en kunnskapsbasert forvaltning, er det viktig å slå fast to ting. Det ene er at det finnes ingen faglige vurderinger i Norge om spredning av blyhagl – ingen! Det finnes én rapport som handler om blyforurensning i sin alminnelighet. Det finnes ingenting som sier noe om spredningsfare av blyhagl. Det er den kunnskapsbaserte fagforvaltning i Norge per i dag. Det finnes én rapport, fra Sverige, og da sier representanten Hansson at det kan vi ikke bry oss med, for den er svensk. Jeg må si at jeg har tillit til det svenske Naturvårdsverket, som har den samme rollen i Sverige som Miljødirektoratet har i Norge, at de er til å stole på. De sier at når det gjelder blyhagl, er spredningsrisikoen minimal – ett hagl per 100 kvadratmeter per hundre år på fjellet, ett gram hvert hundrede år per 100 kvadratmeter. Den spredningsfaren er minimal. Det sier Naturvårdsverket. Det ønsker ikke representanten Hansson å forholde seg til, men det er det beste faglige grunnlaget en faktisk har for den omkampen som mindretallet i Stortinget i dag prøver på.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2016-03-31:
På vegne av stortingsrepresentantene Else-May Botten, Odd Omland, Torstein Tvedt Solberg og meg selv ønsker jeg å framsette et representantforslag om å sikre bredbånds telekommunikasjon i nordområdene.
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-03-31:
Jeg tror Jette F. Christensen kom i skade for å sitere meg galt, for jeg sa ikke at hun ikke snakket om § 115. Store deler av innlegget gikk ut på en henvisning til § 115. Men det jeg rett og slett stilte spørsmål om, og som det kunne være anledning til å utdype gjennom denne replikken, er: Hvorfor er det en god idé at man vil åpne for at vanlig lov skal tilsidesette grunnlovsbestemmelser? Hvorfor synes Arbeiderpartiet det er en god idé?
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-03-31:
Disse eksemplene med at det skulle være umulig å lovgi begrensninger i f.eks. bevegelsesfriheten, er et innbilt problem. Grunnloven selv forutsetter jo at man kan ilegge begrensninger, bl.a. straffebestemmelsene, som nettopp legger slike restriksjoner, så det er ikke noe ved dagens rettstilstand på bakgrunn av den Grunnloven vi har nå, som hindrer slike begrensninger, som da følger av lov og grunnlov, og at det skulle være umulig å regulere til bolig, er et like søkt eksempel. Men mitt spørsmål er: Mener virkelig representanten Christensen at grunnen til at man nå skal høvle ned tersklene som Grunnloven beskytter overfor vanlig lovgivning, er at Høyesterett altså bryter Grunnloven? Er det det som er representantens anliggende?
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-03-31:
Vi er på slutten av debatten, så jeg skal være kort. Det er to punkter: For det første tror jeg representanten Kolberg kom i skade for å overse at det jeg kommenterte, ikke var Arbeiderpartiets synspunkter, slik de er fremkommet i innstillingen. Det jeg kommenterte, var det helt nye forslaget som ble annonsert fra talerstolen her, som altså var en meget omfattende hjemmel for Stortinget til gjennom ordinær lov reelt sett å sette Stortinget til side – og på helt andre premisser enn det som ligger selv i § 115. Så la det være klart. Da skal det heller ikke være slik at det er noen representanter som påtar seg å være stildommere over andre. Det tror jeg vi kan overlate til presidenten, hvis det er slik at man ikke holder seg til reglementet eller forretningsordenen. For det andre: Henvisningen til EMK, som representanten Kolberg også var inne på, har vi omtalt i innstillingen. Det er riktig at man rent lovgivningsteknisk har skrevet inn mulighetene for begrensninger av de enkelte bestemmelsene, men de har et annet perspektiv, nemlig at proporsjonalitetsprinsippet i EMK tar et individutgangspunkt, hvor det altså ikke skal kunne gjøres inngrep i enkeltpersoners rettigheter hvis de er uproporsjonale og unødvendige og ikke tjener samfunnsformål. Så det er et individperspektiv, bl.a. dette som også er en del av europeisk rettstradisjon nå. Det som er innvendingen mot § 115, er nettopp at det er en proporsjonalitetsbestemmelse for staten. Når staten synes det er for byrdefullt å respektere de rettighetene som ellers står i Grunnloven, kan man altså da gjøre politiske eller andre, mer opportunistisk betonte, innhugg i Grunnloven, og det er et annet system enn EMKs system.
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-03-31:
Jeg slutter meg til de to foregående talere. Adgang til å nedlegge sitt mandat er fremmed for vår konstitusjonelle praksis. Man kan hevde at det fungerer godt i andre lands nasjonalforsamlinger, men da må man kanskje også ta i betraktning at de har andre spilleregler, som gjør at valgperioden ikke er så fiksert som vår, f.eks. anledning til å skrive ut nyvalg, som i grunnen gjør at disse periodene gjennomsnittlig blir kortere enn de fulle, fikserte periodene. Ellers er jeg også veldig enig i de momentene som vi har valgt å legge vekt på, nemlig at bak en offisiell begrunnelse som er vakker, kan det skjule seg en reell begrunnelse som ikke er fullt så vakker. For dem som har vært med i partipolitikk en stund, behøver jeg ikke utdype det nærmere. For å hegne om representantenes uavhengighet ved å avskjære diskusjonen: Er man valgt til Stortinget, så sitter man der; diskusjonen er over. Så har vi de få unntakene – fra det som bør være hovedregelen, men dem er det så mye offentlighet og transparens rundt at de ikke skaper problemer.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-03-31:
Jeg tar ordet fordi jeg trenger å imøtekomme noen påstander. Jeg vil også markere at i noen av de siste innleggene har det vært en karikering av andres holdninger og påstander som rett og slett ikke er en grunnlovsdebatt verdig. Jeg er rystet, særlig når man påberoper seg å ha den eneste riktige grunnlovsforståelsen og være dens fremste forsvarer. Det er underlig. Jeg er opptatt av Grunnloven. Arbeiderpartiet er opptatt av Grunnloven. Vi er akkurat like opptatt av Grunnloven som f.eks. Menneskerettighetsutvalget, ledet av Inge Lønning, som foreslo å innføre ny § 115. I dag har vi også lært litt om kjærlighet og forelskelse fra denne talerstolen. Kjærlighet kan jo komme i mange former – den kan forvirre, den kan gjøre blind. Jeg vet ikke hva som er kjærlighet for deg, president, men for meg er det å sette andres behov foran sine egne. Av og til er det slik at oppførselen leder ut ifra det. Når man hører Abid Q. Rajas kjærlighetserklæring til Grunnloven, er det litt underlig at den kjærligheten ikke følges av at han ønsker den det beste. Jeg vil også irettesette representanten Tetzschner, når han sier at jeg i mitt innlegg ikke redegjorde for hvorfor jeg vil innføre ny § 115. Jeg tror jeg sto her oppe i 20 minutter, og jeg leste jo ikke værmeldingen. Jeg redegjorde for hvorfor Arbeiderpartiet mener at det er viktig og nødvendig at den folkevalgte forsamlingen trekker opp et grensesnitt og illustrerer i hvilke tilfeller begrensninger skal forekomme, hvordan det skal forekomme, og hvilke paragrafer som overhodet ikke skal rammes av en begrensning. Det er det som er tilfellet. Når man hører Michael Tetzschner her i stad – dette skjer. Stortinget kan jo ikke late som om tolkninger, begrensninger og vekting ikke forekommer. Vi i Arbeiderpartiet ønsker at Stortinget skal være med og påvirke den vektingen. Derfor har vi fremmet et nytt grunnlovsforslag. Dersom dette faller, ser jeg fram til å diskutere det når den tid kommer.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-03-31:
Arbeiderpartiet mener at det er en god idé å innføre ny § 115, all den tid Høyesterett allerede opererer innenfor den. Arbeiderpartiet er for å innføre ny § 115 fordi vi f.eks. er for besøksforbud selv om vi er for at alle mennesker i Norge skal kunne ferdes fritt og velge sitt eget bosted.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-03-31:
Nei. Men i motsetning til representanten Tetzschner forholder jeg meg til virkeligheten, og virkeligheten er altså at Høyesterett når de i dag dømmer, bruker formuleringer i ny § 115, og det er nødvendig, fordi menneskerettighetskatalogen er formulert slik at alle rettigheter er absolutte, under den forventning at ny § 115 også skulle bli vedtatt. Det er den måten menneskerettighetskatalogen er innrettet på. Vi i Arbeiderpartiet ønsker å følge Menneskerettighetsutvalgets forslag og innføre ny § 115, slik at denne katalogen skal bli helhetlig og fungere etter hensikten.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-03-31:
Representanten Rajas utøvelse av kjærlighet til Grunnloven i denne sal og i disse debattene har vist at den kjærligheten kan være springende, uforutsigbar og allsidig. Men det er alles rett å definere hvordan kjærlighet er for den enkelte, og det har jeg respekt for.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-03-31:
Dette forslaget handler om «å muliggjøre fritak for å møte på Stortinget». Men det muliggjør også noe annet. Det muliggjør å legge utilbørlig press på enkeltrepresentanter for å fratre sitt verv i nasjonalforsamlingen, enten fra deres eget parti, fra meningsmotstandere eller fra pressen. Vi kan alle sammen se for oss situasjoner og aktualiteter der dette kunne skjedd. Arbeiderpartiet mener at de som er valgt inn på Stortinget, er valgt inn av folk, det er en kontrakt som består av tillit som folk har gitt den enkelte representant, og som man må prøve å forvalte ut fra sitt eget talent og grad av folkeskikk. Like fullt mener vi at dette forslaget er det viktig å ta avstand fra fordi denne kontrakten mellom folk og representant, uavhengig av parti, uavhengig av presse, er så viktig og dyrebar at den er verdt å hegne om.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2016-03-31:
En styrking av det kommunale selvstyret har alltid vært en viktig sak for Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet har lagt vekt på å få en økt brukermedvirkning og delegering av makt til de lokale politiske organer, og at kommunene får større mulighet til å kontrollere sine inntekter og utgifter samt større frihet til å organisere sine tilbud på den måten de mener at innbyggerne har størst utbytte av dem. Det er i denne saken fremsatt tre forslag som alle går på grunnlovfesting av lokaldemokratiet, slik saksordføreren har redegjort for. Det forslaget som må antas å kunne få det nødvendige, kvalifiserte to tredjedels flertallet ved Stortingets behandling i dag, er det forslaget som er utarbeidet av de tidligere stortingsrepresentantene Anders Anundsen, Ulf Erik Knudsen og Øyvind Vaksdal og nåværende stortingsrepresentant Ib Thomsen, alle fra Fremskrittspartiet. Da det antas – som tidligere nevnt – at forslaget får kvalifisert flertall ved dagens votering, vil Fremskrittspartiet slutte seg til noen av flertallsmerknadene i saken. Den ene merknaden gjelder forutsetningen om at et vedtak om grunnlovfesting begrenser seg helt og holdent til «primærkommunens stilling overfor statlig myndighet og at ingen andre lokale ordninger, samarbeidskonstruksjoner eller forvaltningsnivåer omfattes av grunnlovsbestemmelsen». Det forutsettes videre at «kommunenes antall og geografiske inndeling vil forbli et statlig ansvar». Fremskrittspartiet ønsker ikke at en grunnlovsbestemmelse om lokaldemokrati skal bli brukt til å innsnevre enkeltborgeres rettigheter eller rettssikkerhet. Fremskrittspartiet slutter seg således til merknaden om «at man med vedtaket om en ny grunnlovsbestemmelse ikke i utgangspunktet vil endre grensen mellom kompetansen til et kommunalt organ og klageorganet, og at det definitivt ikke ønskes en rettsutvikling som gir private parter dårligere muligheter til å vinne frem med klage enn i dag(…) (…) Ved Fremskrittspartiets relativt vide behandling av de fremsatte forslagene er Fremskrittspartiet kommet til at det ikke er nødvendig å grunnlovfeste det lokale selvstyret, ettersom det lokale nivået allerede er forutsatt i flere av de eksisterende grunnlovsbestemmelsene. Det antas derfor at en egen grunnlovfesting av det lokale selvstyret ikke vil medføre noen vesentlig endring i så måte. Fremskrittspartiet vil på denne bakgrunn ikke bifalle noen av de fremsatte forslagene.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2016-03-31:
Denne saken gjelder grunnlovsforslag fra Hallgeir H. Langeland, Snorre Serigstad Valen, Eirin Sund, Truls Wickholm, Marianne Marthinsen og Jette F. Christensen om endring av en rekke paragrafer i Grunnloven med formål å innføre republikk som styreform i Norge. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet De Grønne og komitémedlem Jette F. Christensen fra Arbeiderpartiet, viser til at tilsvarende forslag om innføring av republikk har vært fremmet og behandlet i Stortinget en rekke ganger. Forslagene, som innebærer et grunnleggende brudd med den norske statsformen, har blitt avvist ved samtlige tidligere stortingsbehandlinger. Flertallet viser til at monarkiet som statsform har en mer enn tusenårig lang tradisjon i Norge. I tilknytning til unionsoppløsningen i 1905 ble det holdt en folkeavstemning om Norge fortsatt skulle være et kongedømme. Den nye kongen som ble foreslått, ønsket at folket skulle få si sitt – om de ønsket ham som konge – før han svarte ja. Resultatet av folkeavstemningen viste et klart flertall for den foreslåtte kongen. Komiteens flertall viser til at dersom det en gang i fremtiden skulle bli aktuelt å endre styringsform, bør det etter flertallets mening vurderes hvorvidt det er hensiktsmessig at saken forelegges befolkningen i en rådgivende folkeavstemning. Meningsmålingene som har vært gjennomført de senere år, viser imidlertid at monarkiet har bred oppslutning i befolkningen, og det er derfor ingen signaler som skulle tilsi en endring i det standpunkt som Stortinget tidligere har hatt i dette spørsmålet. Komiteens flertall vil på ovennevnte grunnlag tilrå at det fremlagte forslaget ikke bifalles. Jeg forutsetter at medlemmer fra Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet De Grønne og medlemmet Jette F. Christensen fra Arbeiderpartiet selv gjør nærmere rede for sin begrunnelse for å tilrå forslaget. Jeg anbefaler med dette komiteens tilråding, slik det fremgår av innstillingen.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2016-03-31:
Jeg vil gjøre oppmerksom på at Fremskrittspartiet fristiller gruppen i denne saken.