Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2015-06-04:
Først av alt vil jeg takke saksordføreren for en god jobb. Han har klart å samle komiteen. Det er virkelig på tide med en egen stortingsmelding om industriens rammevilkår. Som kanskje noen husker, er det ikke så veldig mange år siden – to–tre år – at Fremskrittspartiet fremmet forslag om det samme. Da var ordlyden: «Stortinget ber regjeringen fremme en stortingsmelding om industriens rammebetingelser.» Da falt forslaget. Nå er ordlyden: «Stortinget ber regjeringen legge frem en stortingsmelding om industriens rammevilkår.» Forslaget er fremmet av Kristelig Folkeparti, og det er nå en enstemmig næringskomité som står bak dette. Dette er meget gledelig – av flere grunner. Som det har blitt sagt fra talerstolen flere ganger og nevnt i komitébehandlingen, i ulike settinger, har Stortinget de senere år behandlet både fiskerimelding, landbruksmelding, forskningsmelding og petroleumsmelding, og det er igangsatt arbeid med flere andre meldinger, men behovet for en egen industrimelding har ikke vært der før nå – det er nå stemning for det hos flertallet i komiteen – selv om det er veldig mange store utfordringer innen konkurranseutsatt industri. Utfordringer var det også i 2012, da Fremskrittspartiet fremmet forslag om dette, bl.a. på bakgrunn av Konjunkturrapport Norge 2012, som viste en todeling av norsk industri. Og nå er det jo blitt enda verre. Den gangen var det olje- og gassnæringen som opplevde vekst, mens andre tradisjonelle næringer, fastlandsindustrien, slet tungt med høye kostnader og et eksportmarked som utviklet seg meget negativt. Men bekymringen og den negative utviklingen i den tradisjonelle fastlandsindustrien har vært nedslående lenge før det. Jeg husker veldig godt den gang jeg drev valgkamp i 2001, altså for 15–16 år siden. Allerede da var konkurranseutsatt industri på dagsordenen. Én av grunnene til at jeg husker det veldig godt, er selvfølgelig at Dagens Næringsliv 4. september 2001 hadde en større artikkel om hvilket parti som hadde den beste politikken for å styrke konkurranseutsatt industri. De hadde nemlig bedt SSB – Statistisk sentralbyrå – gjøre beregninger av de ulike partienes partiprogrammer. Konklusjonen kom over to helsider med bilde av daværende partileder Carl I. Hagen, med overskriften: «Industrien best ut med Hagen». Beregningene og tallene viste at avkastningen av oljefondet burde brukes til avgiftskutt hvis målet var å styrke konkurranseutsatt industri. Det var ikke satsing på skattelette som var fasiten, heller ikke å bruke mer penger, slik i hvert fall SV og Arbeiderpartiet den gangen ville, men det var å gi avgiftslettelser, slik Fremskrittspartiet ønsker. Nå er dette mange år siden, men jeg vil mene at prinsippene er de samme, så jeg håper og ber om at man i den kommende industrimeldingen i stor grad drøfter dette: hvilke virkemidler som er best for å styrke konkurranseutsatt industri. Da må skatte- og avgiftspolitikken ses på, men det må også, regner jeg med, foretas en kraftig opprydding og avvikling av en rekke særnorske skatter og avgifter – avgifter som i dag uten tvil gir norsk industri en konkurranseulempe. Næringslivet etterlyser også tilgang til risikokapital. Her har regjeringen allerede levert på noe og jobber fortsatt med mer, men det er altså noe en industrimelding må se nærmere på: om dagens virkemidler er gode nok. Det må også ses nærmere på fortsatt utbygging av veinettet. Jeg vet selvfølgelig at regjeringen og min kollega Ketil Solvik-Olsen jobber dag og natt med dette, men sannsynligvis må det nok satses enda mer på det, og da uten bomavgifter. Regjeringen registrerer for øvrig at Kristelig Folkeparti i sitt representantforslag bl.a. nevner at man må se nærmere på avskrivningssatsene. Jeg vil tro at regjeringspartiene fort kan bli enig med Kristelig Folkeparti her.