Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 1999-06-07:
La meg først bare si et par ord til til Kvassheim. Det er slik at han overhodet ikke svarte på problemstillingen. Først hadde han et innlegg der han sa at det var mange viktige, store miljøsaker denne regjeringen hadde lagt fram, og nevnte da Øvre Otta, skytefelt, Lofast og mange andre saker. Så påpekte jeg at etter å ha tapt samtlige av de du nevnte som du mente var de viktigste, går du opp og begynner å snakke om helt andre saker, f.eks. grønn skatt. Det er altså slik at det må være en grense for hvor lenge en regjering kan krype for et stortingsflertall i saker den selv mener er viktige. Jeg er uenig med dere. Jeg mener at det standpunktet dere har i skytefeltsaken er feil. Det er ikke miljøvennlig å gå mot verneområde på Hjerkinn. Jeg mener at det å gå mot enhver utbygging av Øvre Otta, ikke er et miljøvennlig standpunkt. Jeg mener det er feil. Men mitt poeng er altså ikke i og for seg selve saksdebatten. Den kan vi ta i andre anledninger. Mitt poeng er at det er noe manglende samsvar mellom den veldig høye prinsipielle profilen denne regjeringen har på miljø, og hvor likegyldige de er over at de taper absolutt alle saker. Grønn skatt – vel, dere tapte det viktigste der og ble pålagt å innføre disse kvotene som Arbeiderpartiet foreslo – ikke noe problem for dere. Dere er opptatt av at dere fikk igjennom om lag 1 milliard kr i økte grønne skatter. Ja, Arbeiderpartiet har innført 15 milliarder kr i grønne skatter gjennom 1990-tallet, det mangedobbelte av de småjusteringene dere fikk til gjennom grønn skatt. Så dere har fått til helt bagatellmessige ting, og alle de tingene dere selv mener er store, har dere tapt. Det betyr bare at dere er åpenbart ikke så opptatt av miljøet at dere setter det foran deres egne taburetter. Det er greit at velgerne har det med seg. Diskusjonen om vannkraftprosjekter er alltid en diskusjon om avveining av ulike hensyn. Arbeiderpartiets forslag når det gjelder utbygging av Øvre Otta er et resultat av en avveining. Det er en avveining dels av ønsket om å sikre mer forurensningsfri vannkraft som kan redusere behovet for import av kullkraft opp mot det andre hensynet, nemlig ønsket om å unngå nye inngrep i norsk vassdragsnatur. Vårt forslag som åpner for en såkalt halv utbygging, er en slik avveining, og vi mener vi har funnet et rett og godt balansepunkt. En slik utbygging vil gi minimale nye inngrep i vassdragsnaturen. Likevel vil det gi oss betydelige krafttilskudd. Alle de seks sideelvene til Øvre Otta vil forbli urørte, og hele hovedvassdraget fra Grotli ned til Pollfoss vil renne akkurat som i dag. Dette innebærer at så godt som hele vassdraget vil være akkurat som i dag uten nye inngrep. Det vil likevel gi betydelig kraftproduksjon, fordi vi utnytter den nesten 40 m høye demningen som har stått der i snart 50 år, og som innebærer et stort energipotensial som det er fornuftig å benytte seg av. Det tror jeg også er grunnen til at aksjonen Vern Øvre Otta i sin høringsuttalelse ikke bare kunne akseptere, men ifølge sine egne formuleringer foreslo halv utbygging. Det er det som er gjengitt på side 79 i stortingsmeldingen med sitat av Vern Øvre Ottas høringsuttalelse. Vern Øvre Otta har altså i to høringer, først med Arbeiderpartiet i fjor vår og så med komiteen i vinter, sagt at de går for en utbygging på 540 GWh. I ettertid har det oppstått litt usikkerhet om det. Men altså både skriftlig og muntlig har man sagt det til komiteen. Det ville være underlig om vi sa at det er en miljømessig uakseptabel utbygging, når Vern Øvre Otta to ganger skriftlig, gjengitt i stortingsmeldingen, har gått for en slik utbygging, i en størrelsesorden som Arbeiderpartiet foreslår. Det er ikke Stortingets oppgave å vedta utbygging av Øvre Otta-vassdraget. Vår oppgave er å fastlegge rammene for hva slags utbygging vi kan akseptere, og så er det utbyggerne som må avgjøre om de vil bygge ut innenfor de rammene. Opplandskraft har søkt om omtrent 1 000 GWh i utbygging. De har ikke søkt om 900 GWh, de har ikke søkt om 700 GWh, og de har selvfølgelig heller ikke søkt om 500 GWh. Det som er gledelig, er at de er åpne for en utbygging også innenfor de rammer Arbeiderpartiet foreslår, og som sannsynligvis får flertall her i dag. Det innebærer at vi kan få flertall i dag for en utbygging som er miljømessig svært skånsom, men som samtidig gir oss en god del ny fornybar kraft, og det mener jeg er en fordel for miljøet. Det er til slutt Regjeringen som skal vedta utbygging i henhold til vassdragsloven, og Stortinget ber ikke om å få saken tilbake. Vi overlater utbyggingsvedtaket til Regjeringen, slik det er nedfelt i lovverket. Med denne regjeringens – hva skal jeg si – fleksibilitet i miljøsaker regner jeg med at den på en entusiastisk måte vedtar halv utbygging og sørger for at det blir gjennomført, selv om de altså mener at det er en miljømessig skandale.