trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Som saksordfører har det vært svært så interessant å følge denne debatten og ikke minst kunne sette seg inn i det grundige arbeidet som Harberg-utvalget har gjort. Det er mange interessante innlegg som har kommet. Jeg får ikke kommentert alt, men jeg tror det er viktig å understreke det bl.a. representanten Kolberg har vært inne på, at dette sender et signal, og at dette er et prinsipielt spørsmål som angår hele Stortingets kontrollfunksjon. Jeg kan jo si at vi i kontrollkomiteen også ser på de andre delene av Harberg-utvalgets rapport, som nå går til behandling i andre komiteer. I dag valgte vi saksordfører for dette med Ombudsmannen for Forsvaret. Jeg vil slutte meg veldig til det som blir sagt om det prinsipielt alvorlige ved det Stortinget er i ferd med å gjøre på tirsdag. Så vil jeg også legge til, som jeg ikke sa så mye om i mitt saksordførerinnlegg på starten, at Sivilombudsmannen i Norge er en foregangsmodell for verden. Det synes jeg også salen skal tenke litt over i dag, og særlig på tirsdag til uken. Det er noe vi har vært foran på, noe andre land ser til Norge for. Flere lignende ombudsmenn, som det heter også på engelsk, har kommet til etter inspirasjon fra den norske. Det er jo sånn i disse grunnleggende spørsmålene at man har internasjonale standarder å forholde seg til, og jeg redegjorde kort for Venezia-prinsippene i mitt innlegg. Det er prinsipper som omhandler bl.a. den parlamentariske kontrollen. Stortinget må vitterlig være klar over at vi med denne foregangsmodellen vår nå er i ferd med å legge oss under de internasjonale standardene. Jeg vil si at det gir dette en helt egen dimensjon, som er ganske talende for det vi er i ferd med å gjøre. Derfor vil jeg også slutte meg til den innstendige oppfordringen til hele Stortinget om å tenke nøye over og igjennom stemmegivningen til tirsdag. Jeg vil også si at i den grad det er mulig å se på løsninger, er i hvert fall jeg som saksordfører veldig interessert i det. For her bør vi virkelig unngå den beklagelige ulykken det er at Stortinget begrenser sin egen kontrollfunksjon overfor regjeringen. En sånn historisk ulykke bør vi unngå.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Det var dette med å forlenge debatten og saksordførerens uinnskrenkede mulighet til å gjøre nettopp det. Men jeg vil bare være tydelig her, for Svein Harbergs innlegg nå om de forbedringer som gjøres i loven, slutter hele komiteen seg enstemmig til. Det vil nok også Stortinget gjøre på tirsdag, og det er absolutt grunn til å trekke det fram. Harberg ble jo tidligere gratulert, og jeg kan også gratulere Sivilombudet med en god lov – for all del. Men jeg opplever at representanten Harberg refererte innlegget mitt litt upresist, for den norske foregangsmodellen for sivilombud rakner ikke med dette – det sa jeg ikke. Men det er klart at i en tid – og dette synes jeg representanten Ruth Grung la godt fram – da det er press på nettopp disse tingene, har det noe å si hva selve opphavet for denne modellen finner på å gjøre i et så viktig prinsipielt spørsmål. Det er også blitt snakket godt om forskjellen mellom r-notater og andre dokumenter som er tilknyttet regjeringens dokumenter. Det er også en viktig bakgrunn for mitt innlegg og min klare advarsel, for det er ikke snakk om «bare», det er ikke snakk om en liten, begrenset ting. Nei, det er snakk om andre dokumenter også, og at regjeringen rent prinsipielt får muligheten til å definere det. Så jeg står ved min oppfordring om at Stortinget bør tenke seg om og se på hva som er mulig å gjøre, fram til tirsdag. Jeg mener også at i den tiden vi lever i, hvor disse tingene er under press, har det mye å si hva Norge velger å gjøre. Det er et riktig perspektiv, mener jeg, som Stortinget bør tenke over på tirsdag.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Jeg måtte bare ta ordet for å si at jeg er veldig glad for at Harberg-utvalget har gått inn for å opprette et Nav-ombud, og at komiteen nå enstemmig fremmer forslag om å be regjeringen opprette et eget, selvstendig Nav-ombud. Saksordfører Stein Mathisen redegjorde godt for den grundige drøftingen som utvalget gjorde av hvorfor det må være en ombudsfunksjon utenfor Sivilombudet. Jeg tilslutter meg den begrunnelsen. Dette er noe som mange har tatt til orde for lenge, og vi ser helt tydelig behovet for å øke rettssikkerheten til Navs brukere. Klageordningene som finnes i Nav i dag, er ikke gode nok. Stortinget har nettopp mottatt en rapport fra Riksrevisjonen om de altfor lange køene i saksbehandlingen der, og terskelen for å ta saker til Trygderetten, men særlig til domstolene, er høy. Før var det sånn at de som ikke kunne jobbe, eller av andre årsaker trengte hjelp til å skaffe seg en inntekt, måtte vise seg verdige for å få hjelp fra øvrigheten, fra fattigbestyrelsen, som ofte besto av lokale høye herrer og presteskap. De fattige var helt i deres vilkårlige makt. Den vilkårligheten skulle de universelle ordningene og rettighetene gjøre en slutt på. Nå skal jeg gjøre noe jeg gjør oftere enn mange av kollegaene mine vet, nemlig å sitere tidligere statsminister Einar Gerhardsen. Han sa nemlig dette på en måte som jeg tror ingen egentlig kan si bedre: «Det skal være fødselsattesten og ikke noen verdighetsattest som skal avgjøre om de gamle skal ha trygd eller ikke, og sosiale ytelser skal ikke være fattighjelp, men noe enhver borger har krav på uten å behøve å stå til regnskap for en funksjonær.» Det synes jeg er veldig vakkert sagt. Likevel opplever en del av Navs brukere systemfeil og feilbehandling. Til og med maktmisbruk og straff har vi sett. Og noen opplever nok å måtte stå til regnskap for en funksjonær i dag. Sånn skal det ikke være. Med trygdeskandalen friskt i minne er det helt åpenbart at vi må gjøre mer for å ivareta Nav-brukernes rettssikkerhet. Derfor er vedtaket Stortinget gjør på tirsdag, så etterlengtet. Det er en stor seier for alle dem som har opplevd urett i Nav-systemet, at vi får et ombud som skal sørge for god informasjon og veiledning i systemet og sørge for at brukernes erfaringer fører til en positiv endring av Nav. Det er veldig gledelig.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Riksrevisjonen mener at det er svært alvorlig at arbeidet med å forebygge dataangrep ikke er i henhold til kravene i lov og forskrift. Det er det høyeste nivået for kritikk. Det betyr risiko for liv og helse. Statsråden sier i sitt svar at han tar dette på alvor, og viser til en rekke forbedringstiltak i sitt innlegg, som er bra. Det jeg stusser ved i denne saken, er at Riksrevisjonen også sier at mange av svakhetene rundt IKT-sikkerhet på helseområdet som ble avdekket i 2014 og 2015, fortsatt er til stede. Mitt spørsmål til statsråden er om vi nå kan stole på at det Riksrevisjonen avdekket i denne runden, vil være løst om Riksrevisjonen skulle se på dette igjen om fem–seks år.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Det jeg synes er så rart med denne saken, er at Riksrevisjonen på den ene siden ikke finner noen dokumenterbar økning i effekten etter jernbanereformen og at vedlikeholdsetterslepet har økt, selv om bevilgningene har økt. Men på tross av det, på den andre siden, virker det som at statsrådens svar er mer av det samme, altså mer oppsplitting, mer styring gjennom massevis av avtaler, mer anbudsutsetting. Antallet direktører i jernbanen har økt fra elleve til femti, i hvert fall sist jeg sjekket. Det brukes mer tid og ressurser i dette jernbanebyråkratiet på bestillinger, avtaleinngåelser, koordinering og rapportering internt mellom forskjellige selskaper, som alle driver med jernbane. Det er ett selskap som bestiller at et annet selskap skal gjøre noe, og så er det et tredje selskap som kontrollerer det. Har statsråden bare tenkt tanken i sitt stille sinn, at kanskje dette kan gi mindre effektivitet og ikke mer?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Regjeringen har, som jeg nevnte i mitt hovedinnlegg, forsikret Stortinget om at det ikke finnes informasjon som tyder på at norske strategiske varer har blitt brukt i Jemen i forbindelse med eksporten til Emiratene – det på tross av sivilsamfunnets rapporter, som peker på at norske myndigheter gjennom eksport til aktører som deltar i den saudiledede koalisjonen, utgjør en uakseptabel risiko. Når utenriksministeren har vært så tydelig i sine forsikringer til Stortinget gjentatte ganger, var hun da ikke kjent med de forholdene som Riksrevisjonen kritiserer i denne rapporten?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg vil starte med å takke forslagsstillerne for å ha fremmet en så viktig sak, en sak vi egentlig behandlet i 2018 i forbindelse med stortingsmeldingen om avfall som ressurs – avfallspolitikk og sirkulærøkonomi. Da ba vi sammen med SV om at regjeringen skulle komme med bl.a. en forskrift for å håndtere avrenning fra disse anleggene rundt omkring. Når vi vet at det forsvinner 1 500 tonn per år på norske baner, og at mye mikroplast renner ut i havet enten gjennom bekker eller via klesvasken til fotballfolk, må vi gjøre noen grep. Arbeiderpartiet er glad for at regjeringen har tatt et første grep og innført en ny forskrift, som blir gjeldende fra 1. juli i år, og vi kommer til å følge med på hvordan denne vil gi gode resultater. Men jeg tror ikke det er nok. Samtidig som vi mener at Norges Fotballforbund er veldig klar over at dette er en dårlig sak for miljøet og er veldig opptatt av å finne en løsning, jobber EU med et regelverk. Som statsråden skriver i sitt svar til komiteen, er det uklart om det blir et forbud i EU, hvor lang tid en eventuell innføring vil ta, og hvordan man vil forholde seg til dette også i EU, så det er viktig at vi så langt klarer å holde fokus på å ha en norsk politikk i dette, som også statsråden viser til i svaret sitt. Vi mener at det er viktig at vi har trykket på innovasjon når det gjelder hvordan vi kan se på ulike alternativer som er bedre for naturen, men som også vil være bra for dem som skal spille på disse banene. Ramler du, skal du ikke bli skadet, uansett grunnlag, så det er også en ting som er viktig å ta med her. I diskusjonen kommer det opp at det er veldig få alternativer som er på plass, men det er faktisk noen spennende ting som skjer. Ikke minst har Rælingen kommune begynt med BioFill, som egner seg godt for barn og unge, og Trondheim kommune har virkelig tatt tak og hatt offensive satsinger i samarbeid med NTNU i disse dager. Så det skjer en god del, men fortsatt må vi ha trykket på at vi må få bedre resultater framover. Vi skjønner at idretten står i mange utfordringer nå, og koronatiden har vært krevende også for dem. Likevel legger vi inn et forslag om at vi ønsker å utrede et forbud om dette, men vi har ikke tidfestet det fordi vi mener at det er krevende å gjøre i den situasjonen vi står i nå. Vi ønsker likevel at det blir fokusert på, at man finner gode alternative løsninger, og at man klarer å få et forbud mot dette. Jeg tar opp det forslaget Arbeiderpartiet er en del av.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Statsråden viser i sitt svar til komiteen at det er viktig at regjeringen fastsetter et norsk regelverk nå. Jeg må på vegne av Arbeiderpartiet si at jeg er veldig glad for at man innfører den forskriften som nå blir gjeldende fra 1. juli, og det er ambisjoner der som tilsier at man skal hindre 90 pst. av avrenningen som er på banene nå. Så mitt spørsmål er: Hva vil regjeringen gjøre for å håndtere de siste 10 pst. – har man en klar plan for det?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg er veldig glad for det siste statsråden sa. Statsråden sier at man skal se på hvilke ulike alternativer som skal gjelde for vårt klima, og det er en utfordring i seg selv. Da jeg vokste opp, var det gressbane og grusbane. Det der nye var ikke kommet enda da, så det sier litt om alderen. Men vi må videre. Vi må framover. Så det er ikke sikkert at gummigranulat er svaret på alt framover, uansett om man klarer å hindre avrenning eller ikke. Så mitt spørsmål er: Skal Fotballforbundet og aktørene selv løse dette problemet og få mer og mer krav på seg, eller skal man fra regjeringens side også være med og bidra til at man får økt innovasjonsgraden for å finne nye løsninger, eventuelt med kompensasjon eller andre innretninger?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Jeg vil fortsette litt med spørsmål om framtiden, for en ting er å håndtere de eksisterende banene, men hva med nye baner som skal etableres framover. Det er viktig for dem som skal investere rundt om i de ulike kommunene, hva de skal forholde seg til, at de har et oversiktlig perspektiv for framtiden. Så jeg lurer på om statsråden kan si noe om det er aktuelt for regjeringen å utrede et framtidig forbud mot nye baner, og eventuelt ha klare føringer, slik at det kan være forutsigbart for dem som faktisk investerer.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Ved utgangen av 1950-årene var det få som trodde at olje- og gassrikdommer langs norskekysten skulle bli et tema. 50 år etter er næringen Norges viktigste, både når det gjelder inntekter til statskassen, investeringer og andel av total verdiskaping. I mai 1963 proklamerte regjeringen Gerhardsen Norges suverenitet over den norske kontinentalsokkelen. Ny lov slo fast at staten var grunneier, og at Kongen kunne gi tillatelse til leting og utvinning. De første konsesjonsrundene ble utlyst 13. april 1965, og det første oljefunnet på norsk sokkel var Balder i 1967. Men det norske oljeeventyret startet for alvor med funnet på Ekofisk i 1969, og det skulle vise seg å være et av de største oljefeltene som noen gang er funnet til havs. I 1970-årene var letevirksomhet konsentrert rundt områder sør for Stad. Sokkelen ble gradvis åpnet, og kun et begrenset antall blokker ble utlyst i hver enkelt konsesjonsrunde. De områdene som virket mest lovende, ble undersøkt først. Det førte til funn i verdensklasse, og produksjonen fra den norske kontinentalsokkelen har dominert store felt som Ekofisk, Statfjord, Oseberg, Gullfaks og Troll. Disse feltene er fortsatt svært viktige for utviklingen i petroleumsnæringen i Norge. Det har vært et sett med ulike rammebetingelser rundt olje- og gassvirksomheten over tid. Det går på tillatelser, konsesjoner, eierskap, fond, skatt, leterefusjoner og mye mer. Alt kom ikke på plass samtidig, men etter hvert som det ble behov for å ta ulike grep, gikk man inn og sikret en god forvaltning av fellesskapets enorme inntekter. Utviklingen har løftet norsk industri og fått med seg andre næringer i denne satsingen. 50 år senere ser vi at næringens betydning for norsk økonomi er større enn noen gang. Utviklingen i petroleumssektorens andel av total verdiskaping, investeringer, eksport og inntekter i Norge er et klart bilde på dette. Aktiviteten på norsk sokkel vil også framover være sentral for norsk økonomi, takket være gjenværende ressurser og nye betydelige utbyggingsprosjekt, som Johan Sverdrup. Opparbeidet kunnskap om disse feltene vil kunne ta oss inn i nye og grønnere satsinger for framtiden. Vi vil legge vekt på at aktiv næringspolitikk vil være helt avgjørende, også i så måte. Når det gjelder forslaget, mener vi det er fullt mulig å feire både de ti bud og de ti oljebud – når som helst, hvor som helst. Det er egentlig helt fritt fram; det trenger vi ikke å ha et vedtak på i Stortinget. Så lykke til med feiringen!
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Norge har i flere tiår vært en del av et nordisk kraftmarked og har hatt et integrert kraftmarked sammen med våre nordiske naboer. Denne kraftsituasjonen har bidratt til å holde strømprisene nede her hjemme i Norge. Jeg vil understreke at Norge har full nasjonal råderett over kraftpolitikken vår, både før og etter implementeringen av tredje energimarkedspakke. I så måte har vårt kraftsamarbeid vært en modell også for kraftsamarbeidet mellom EU og EØS-landene, som representanten Barth Eide sa. Senterpartiet foreslår nå atter en gang at vi skal stoppe all tilpasning til EUs energiregelverk og tredje energimarkedspakke. Argumentasjonen står jo i heftet, men det jeg tenker er utrolig viktig å få avklart, er hva som er konsekvensen av Senterpartiets forslag. Hva vil skje? Det står ingenting om konsekvensene av dette, det står bare kritikk av det som er gjort. Så det er jo ingen i Norge som egentlig vet hva som er konsekvensen av Senterpartiets forslag om at man skal stoppe alt av samarbeid. Det er klart det vil ha store konsekvenser for arbeidsplasser, for industriutvikling og for strømsystemet vårt, og jeg vil gjerne at forslagsstillerne forklarer dette. Jeg må kanskje også skuffe Gjelsvik med tanke på velgergruppen man snakker til, for Industri Energi har fulgt saken nøye og gir i dag Senterpartiet klar melding om at det er nok omkamper nå. Frode Alfheim snakket med utestemme om at totalpakken som Arbeiderpartiet har vært med og framforhandlet i lag med regjeringspartiene, har klare forsikringer om at ACER ikke skal utvikles til noe vi ikke vil ha, og at de er fornøyd. Det sier ganske mye. Og en usannhet blir ikke mer sann jo mer man gjentar den. Til slutt til snuoperasjonen til Fremskrittspartiet: Representantene fra Fremskrittspartiet var i forrige sak veldig tydelige på at Arbeiderpartiet måtte tydeliggjøre sin politikk. Vær så god – de skal få det i retur, om det er representanten Halleland eller hvem det nå er: Vi er veldig opptatt av å få vite hva som har skjedd i denne saken, siden man nå har kastet seg rundt og gått helt i motsatt retning. Det var tross alt Fremskrittspartiet som hadde statsråden da vi kom til enighet i denne saken. Det ville vært oppklarende å få et svar på dette.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Det er ikke lett å få svarene ut av folk som ikke vil snakke om saken, men heller vil snakke ned andre ting. Men jeg har faktisk ikke tenkt å gi meg, og jeg har et par runder til på meg ennå. Jeg vil at Senterpartiet skal forklare oss hvilke konsekvenser forslagene som ligger i dette representantforslaget, vil få. De skal forklare hvordan det vil påvirke Norges energisituasjon, industriutvikling, arbeidsplasser osv. Det er utrolig viktig å få det avklart. Jeg mener at Senterpartiet, når det gjelder den posisjonen man tar, har en mye større utfordring enn dem som faktisk har avklart ting og jobbet for å få til en avtale som sikrer en videreføring av noe som er bra, og luket ut alle utfordringene som kom da vi jobbet med denne saken. Alt som kom inn av ting folk var bekymret for, ble sjekket. Så til slutt, igjen: Fremskrittspartiet, er de her? Jeg ba om et svar, jeg ba om å få en forklaring på hvorfor de har endret syn. Er det noe i sakens gang som har bidratt til at de har endret syn, eller er det noe annet?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2021-05-11:
Vi debatterer to forslag. Det ene er: «Stortinget ber regjeringen umiddelbart stoppe all videre tilpasning til EUs energiregelverk og tilpasning til EUs energibyrå ACER.» Det andre forslaget er: «Stortinget ber regjeringen i EØS-komiteen avslå enhver behandling av kommende rettsakter med tilknytning til EUs energimarkedspakke 3 eller 4.» Jeg vet at Gjelsvik skal opp på talerstolen etterpå, og det er bra, for da er det interessant å spørre: Hva er konsekvensen av de to forslagene? Er det sånn at det er så prematurt at man ikke har et svar på det, eller er det ikke gjennomtenkt, annet enn at man skal gjøre det, og så får man se hva som skjer? Har man en verdiforklaring og en plan for hvordan dette eventuelt skal gjennomføres? Det hadde vært greit om han kunne svare på det. Avtalen vi har samarbeidet om og landet, er veldig åpen, men dette henger i lufta, rett og slett.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2021-05-11:
Jeg tror at alle her inne ønsker seg minst mulig forsøpling. Jeg har til nå ikke truffet noen politikere som sier det motsatte, som sier at man har lyst på mer forsøpling, uansett hvilken type det måtte være. Både plast og gummi og annet avfall må vi i størst mulig grad hindre at brytes ned i naturen og kommer på avveier. Det har denne salen diskutert mange ganger, og komiteen har også gjort det ved flere anledninger. Fremskrittspartiet er så klart også opptatt av dette. Vi ønsker imidlertid ikke et ensidig norsk forbud mot gummigranulat uten at det er gode erstatningsprodukter. Etter en diskusjon og gjennomgang med berørte parter, med fotballen selv, ønsker vi ikke å innføre et sånt forbud nå. For eksempel finnes det, som jeg sa, lite erstatningsprodukter. Jeg og Fremskrittspartiet har bl.a. fremmet et annet forslag i denne salen, hvor vi har en større gjennomgang av plastforsøpling. Det kommer opp til behandling senere. Der har vi både lokale, nasjonale og internasjonale tiltak mot plastforsøpling. Det håper jeg så klart at resten av medlemmene i komiteen vil støtte. Når det gjelder dette forslaget, om gummigranulat, er det også fornuftig med et internasjonalt samarbeid. Det betyr at vi ikke ønsker et ensidig norsk forbud. Jeg er også redd for at det vil få negative konsekvenser for fotballen, for idretten og for barn og unge, i en tid hvor barn og unge trenger en håndsrekning og ikke flere restriksjoner som følge av et sånt forbud. Derfor vil ikke Fremskrittspartiet støtte dette forslaget.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2021-05-11:
Vi behandler i dag to Dokument 8-forslag. Det ene er et forslag om å stoppe videre tilpasning til EUs energiregelverk og EUs energibyrå, ACER, og at vi skal avslå enhver behandling av kommende rettsakter med tilknytning til energimarkedspakke 3 eller 4. I det andre forslaget ligger det et forslag om å starte prosessen med å trekke Norge ut av EUs energibyrå. Fremskrittspartiet kommer til å støtte alle tre forslagene i begge sakene, altså forslag 1, 5 og 6. Vi kommer også til å støtte forslag 2, 3 og 4, som kom underveis i behandlingen av saken i komiteen. For Fremskrittspartiet er nasjonal selvråderett viktig. Vi har tatt et klart standpunkt om at vi ikke ønsker norsk EU-medlemskap og en ytterligere integrasjon med EU. Vi ønsker at norsk kraftproduksjon skal bidra til økt verdiskaping og sysselsetting i Norge. Derfor har vi vært tydelige på at vi heller ikke ønsker at Norge skal være «Europas grønne batteri», som var den rød-grønne regjeringens visjon. Vi har tatt et tydelig standpunkt mot utenlandskabler, og vi fremmer forslag om å si nei til NorthConnect, som i realiteten var en klimakabel til UK, som ville bidra til høyere strømpris i Norge. Lavere strømpris er et av de store konkurransefortrinnene for norsk industri, og det skal det fortsatt være. I motsetning til mange av de andre partiene har vi også tatt et klart standpunkt mot vindkraft. Vi har til og med på landsmøtet i helgen vedtatt et prinsipielt nei til vindkraft. Som en del av en trepartiregjering i 2018 godtok Fremskrittspartiet en tilpasning til EUs tredje energimarkedspakke. Vi føler oss imidlertid ikke forpliktet til å støtte all politikk som regjeringen har, og det er ikke sånn at Fremskrittspartiet i all framtid kommer til å støtte alt regjeringen har gjort helt fram til vi selv gikk ut i 2020. Vi har derimot vært tydelige på, etter at vi gikk ut av regjering, at vi stemmer for de forslagene vi er for, og mot de forslagene vi er imot.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2021-05-11:
Jeg var i mitt innlegg ganske tydelig på hva som var Fremskrittspartiets standpunkt, hva Fremskrittspartiet mente og mener, men jeg registrerer at debatten – dessverre kanskje – går som forventet, for her skal det harseleres. I stedet for å snakke om sin egen politikk, hva man ønsker, skal man snakke om andres politikk og hva man tror de ønsker. Representanten Aukrust brukte hele sitt innlegg på å snakke om Fremskrittspartiet, han snakket ikke om Arbeiderpartiets politikk en eneste gang – ikke bare i det ene innlegget, men også i det andre. Jeg reagerer faktisk på måten man prøver å latterliggjøre andre representanter i denne salen, hvordan andre representanter i salen ler når noen snakker, osv. Jeg synes faktisk det er en uting som vi burde holde oss for gode til. Det var en ting vi likevel ble utfordret på som har skjedd i ettertid, en ting som representanten Heggelund tok opp, og som jeg tror gjorde sterkt inntrykk på mange FrP-ere. Det var bl.a. når Norges olje- og energiminister i et brev til Stortinget skrev at EU regulerer kraftmarkedet i Norge for mye både når det gjelder detaljgrad og omfang. Det er klart at det gjør inntrykk når olje- og energiministeren i Norge skriver det i et offisielt brev til Stortinget, hvor man faktisk da advarer og skriver at EU regulerer kraftmarkedet i Norge for mye. Helt til slutt vil jeg vise til innlegget jeg hadde i begynnelsen, hvor jeg sa at Fremskrittspartiet da vi satt i regjering, også godtok ting som ikke nødvendigvis er vår primærpolitikk – på samme måte som at det heller ikke overrasker noen at Fremskrittspartiet stemmer mot bompenger når vi er ute av regjering. Jeg redegjorde i mitt innlegg for at vi stemmer for de tingene vi er for, og vi stemmer imot de tingene vi er imot. Vi har i løpet av debatten vært tydelig på hva vi mener i denne saken, og det redegjorde jeg for i mitt foregående innlegg.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
I helgen ble eliteserien delvis sparket i gang. Selv holder jeg med Lillestrøm og må smøre meg med tålmodighet i ytterligere noen dager. Forrige gang Lillestrøm spilte i toppen av Eliteserien – det begynner å bli noen år siden, 20 år – da trente Lillestrøm på grus om vinteren. Det ble trukket fram av fotballekspertene som en av hovedgrunnene til at Lillestrøm var så solide. I dag er det ingen eliteserielag som trener på grus. Det spilles knapt nok eliteseriekamper på gress. Det kan vi selvsagt mene mye om, men det faktum at vi de siste 20 årene har hatt en fantastisk utvikling av treningsfasiliteter for fotballen gjennom utbygging av kunstgressbaner, har gjort det mulig å spille fotball i hele landet hele året i all slags vær. Enkelte fotballnostalgikere vil sikkert hevde at det er et tilbakeskritt. Jeg mener det er et framskritt som gjør at norsk fotball har blitt bredere, bedre og at flere kan drive med den idretten de elsker. Vi i Senterpartiet er helt enig med forslagsstillerne – det er bekymringsfullt med de utslippene av mikroplast fra gummigranulat som brukes på disse banene. Flere forsøk er gjennomført, og flere er under gjennomføring for å finne andre former for fyllmasse med samme egenskaper. Men etter det vi erfarer, har man ikke så langt lyktes med å finne et slikt erstatningsmiddel. Så et slikt forbud som forslagsstillerne ønsker, vil etter vårt syn være et alvorlig tilbakeslag for breddefotballen. Senterpartiet velger i stedet å heie på de ulike forsøkene som gjøres for å finne gode alternativer, og vi mener også vi må ta oss tid til å høste erfaringer av den forskriften regjeringen har lagt fram, som har til hensikt å hindre gummigranulat på avveie gjennom å bygge fysiske barrierer rundt banen og sørge for en forsvarlig håndtering av dren og overvann. De fleste av dagens kunstgressanlegg er møysommelig bygd opp gjennom frivillig innsats og på dugnad. Bak fotballen ligger det litervis med vaffelrøre, kaffekopper og mange dugnadstimer. Senterpartiet er derfor bekymret og mener det er viktig å ta hensyn til at den frivillige innsatsen ikke rammes uforholdsmessig av forskriftens nye krav. Vi mener derfor det må legges fram et forslag som kompenserer berørte idrettslag og klubber for merutgifter knyttet til forskriftens nye krav, og for at fotballbanene skal oppfylle de kravene. Jeg tar med det opp Senterpartiets forslag.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
Jeg er nok i stor grad enig med statsråden her. Om det er fordi jeg holder med Lillestrøm og han med Venstre og ingen av oss kan sies å være medgangssupportere, er jeg litt usikker på(munterhet i salen) (munterhet i salen) Fotballen drives i stor grad av frivillighet, og ordningen utløser ikke spillemidler, og man får heller ikke tilbakebetalt merverdiavgiften. Ser statsråden noen utfordringer og problemer knyttet til å komme med et sånt krav uten å komme med en kompensasjonsordning?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
Utslippene fra norsk sokkel utgjør en betydelig andel av norske klimagassutslipp, og det er et tverrpolitisk mål å jobbe for å redusere de utslippene kraftig. Det er et mål næringen selv slutter opp om og jobber aktivt mot. Forslaget vi behandler her i dag, er løsrevet fra alle sammenhenger som kreves for å redusere utslippene knyttet til sokkelen, slike som energipolitikken og klimapolitikken totalt sett. Senterpartiet er grunnleggende opptatt av at utslippsreduksjoner ett sted ikke skal skje på en måte som øker utslippene andre steder. Det er derfor avgjørende viktig at målet om nullutslipp fra sokkelen ikke går på bekostning av industrien på land og norske forbrukere, gjennom å øke sosiale og geografiske skiller. Elektrifisering av sokkelen må derfor skje på en slik måte at en ikke driver strømprisene på land i været og slik setter arbeidsplasser i den landbaserte industrien i fare. Senterpartiet mener at elektrifisering av oljeinstallasjoner til havs først og fremst bør skje gjennom kraft fra havvind. En slik strategi vil samtidig også kunne bidra til å utvikle en ny, norsk havvindnæring, og det er på en måte en politikk jeg opplever det er bred enighet om. Senterpartiet er også opptatt av å framheve at målet om reduserte utslipp fra sokkelen også må handle om teknologiutvikling, fangst og lagring av CO 2 , og andre former for karbonnøytral produksjon. Vi velger i dag ikke å støtte noen av forslagene fordi, som vi påpekte i forbindelse med behandlingen av klimameldingen, klimapolitikken generelt forutsetter en storstilt elektrifisering av samfunnet på alle områder, inkludert elektrifisering av sokkelen, transportsektoren, landbruk, etablert industri og ny fornybar industri, m.m. Det tilsvarer ifølge prognoser fra ekspertene at vi vil trenge et sted mellom 37 og 70 nye TWh i årene framover. Samtidig viser debatten og konfliktene knyttet til ny energi at dette er blant vår tids mest krevende debatter. Senterpartiet ser fram til den varslede stortingsmeldingen om langsiktig verdiskaping fra norske energiressurser. Der forventer vi å få muligheten til å behandle dette sakskomplekset i den bredden og den sammenhengen det fortjener og ikke minst krever – ikke gjennom et tilfeldig framsatt representantforslag, som det vi i dag behandler.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
Et flertall i denne salen vil tilpasse Norge til EU uten blygsel, uten betenkeligheter og uten å ta hensyn til at det norske folk to ganger har avvist norsk medlemskap i EU. EØS-avtalen ligger til grunn for denne EU-tilpasningen. EØS-avtalen ble aldri gjenstand for verken valgkamp eller folkeavstemning, og konsekvensene har vært mer vidtgående enn det tilhengerne tilbake i 1992 noen gang ville innrømme. Gjennom EØS-avtalen griper EU inn i norsk sjølstyre på stadig nye områder, bit for bit. Energi skulle ikke være en del av EØS, men har blitt det. Det er også utfordringen med EUs energiunion. Det framstilles av tilhengerne som at dette kun er av teknisk karakter. Samtidig er det hevet over enhver tvil at EU ønsker en samordning og et harmonisert strøm- og energimarked. Konsekvensen av et slikt marked er en utvikling av pris med den følge at vi vil kunne få høyere strømpriser, mens de delene av Europa som i dag har høye priser, vil kunne få en tilnærming mot norsk nivå. Slik fungerer markedsmekanismene. Norge har lang tradisjon for å bruke våre rike naturressurser, bruke vannkraften til å skape arbeidsplasser, bygge gode samfunn rundt om i hele vårt langstrakte land, skape verdier. At vi som en stor energinasjon nå skal underlegges EUs energiunion på viktige områder, er noe Senterpartiet har argumentert sterkt imot, og vi kommer til å fortsette å gjøre det, for vi vet hva den hånda tar når den først har fått lillefingeren. Som representanten Barth Eide var innom, ble denne saken behandlet i 2018. Jeg hørte at man prøvde å latterliggjøre den motstanden som finnes mot ACER. Ja – det må man bare gjøre. Problemet er vel heller at man tok lett på Grunnlovens krav til myndighetsavståelse, og da mobiliserte de samme kraftfulle kreftene som to ganger har vunnet kampen mot norsk EU-medlemskap. Denne gangen mobiliserte man de kreftene så langt at man gikk rettens vei, og det blir spennende å se hva som blir utfallet av de rettslige prosessene. Uansett utfall bør det være en lærdom at man ikke tar lett på myndighetsavgivelse av norsk sjølråderett, og det er det saken i dag bl.a. handler om. Jeg er også undrende til at man ikke velger å stille ytterligere tilpasninger til ACER i bero inntil man har fått avklart de rettslige prosessene. Det ville vært naturlig, sakens alvorlighetsgrad tatt i betraktning. Flertallet i Høyesterett har slått fast at «domstolene må kunne prøve om Stortinget har gått frem i samsvar med Grunnlovens bestemmelser» da Stortinget samtykket til innlemmelse i EØS-avtalen av rettsaktene som inngår i den tredje energimarkedspakken. Kjennelsen i Høyesterett reiser spørsmål om hvorvidt dette vedtaket overhodet var konstitusjonelt gyldig. Det ville da vært naturlig om stortingsflertallet gjorde et holdt i EU-tilpasningen inntil en rettslig avklaring forelå. Men den gang ei – innstillingen viser at man fortsetter som om intet har skjedd, og jeg tror folk vil merke seg videre at EU-tilpasning er viktigere enn norske interesser og Grunnlovens intensjon. Jeg tar opp forslagene fra Senterpartiet og SV.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
I Høyesteretts slutning anfører flertallet at ACER via ESA kan fatte vedtak av betydning for Statnett, og at det er EFTA-domstolen og ikke norske domstoler som kan prøve om en eventuell bøtelegging er i tråd med regelverket. Vi har tidligere i dag hørt at ACER ikke går ut over norsk sjølråderett. Mener statsråden at dette er et eksempel på redusert norsk sjølråderett?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
Jeg registrerer at statsråden mener at det å overføre makt til en internasjonal domstol ikke er reduksjon av norsk sjølråderett. Det tar jeg til etterretning. En av grunnene til at vi står her i dag, er Nei til EUs søksmål. Spørsmålet om hvorvidt Grunnloven § 15 er brutt, skal nå prøves rettslig. Kjennelsen i Høyesterett reiser spørsmål om hvorvidt dette vedtaket overhodet var konstitusjonelt gyldig eller ei. Hvorfor vil ikke statsråden gjøre et holdt i videre tilpasning til ACER inntil det foreligger en rettslig kjennelse?
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2021-05-11:
Dette er en debatt med klare fronter, det kan vi i alle fall si. Men jeg reagerer jo på den retorikken som går på å forsøke å få det til at de som er skeptiske til ACER-tilslutning, liksom bygger på feil premisser. Det er sånn at innholdsmessig er vi uenig i saken, hvilken betydning ACER vil ha. Høyesterett har som jeg nevnte i replikkordskiftet her i sted, slått fast at det er EFTA-domstolen som kan overprøve en bøtelegging av aktører i markedet, og det er ACER via ESA som kan fatte vedtak av betydning for Statnett. For meg er det altså en frasigelse av selvråderett. Og så får velgerne avgjøre om de mener det samme. For meg er det ganske klart, det er intet mindre enn en suverenitetsavståelse. Representanten Svein Roald Hansen snakket om EØS, og han forstår altså ikke motstanden mot ACER. Nei, men dette er også en historie, en historie med EØS som har lært oss hvor dyptgripende EØS-avtalen faktisk stikker. Noen påsto at EØS ikke ville påvirke f.eks. norske tariffavtaler, noen anklaget i partilederdebatten under EØS-debatten på 1990-tallet Senterpartiets leder for løgn. Daværende statsminister, Harlem Brundtland, anklaget Anne Enger Lahnstein for løgn i den direktesendte tv-debatten. Men Transportarbeiderforbundet, som gikk til boikott for å tvinge et transportselskap til å akseptere tariffavtaler, tapte på grunn av EØS-avtalen. Det var Anne Enger Lahnstein som hadde rett. Det er bare ett eksempel på hvor dyptgripende EØS-avtalen er, og det er en frykt vi ser at også ACER – med tredje energimarkedspakke og fjerde energimarkedspakke, som Arbeiderpartiet liker å kalle ren energi-pakken – kommer til å bli. Det er årsaken til skepsisen. Kraftutveksling er greit, Senterpartiet er ikke imot kraftutveksling, men vi ønsker altså å ha suverenitet over dette selv, og det er som representanten Gjelsvik sa, mange land utenfor EU som eksporterer kraft inn til EU uten å være medlem av ACER. Det fungerer helt greit, og det fungerte helt greit inntil vi ble medlem av ACER – så vidt jeg har fått med meg. Så kommer representanten Heggelund sedvanlig sent i debatten og spør om hva Senterpartiet mener hvis Høyesterett dømmer mot det som er Senterpartiets standpunkt. Senterpartiet har altså en innholdsmessig motstand mot ACER, som jeg nå har prøvd å forklare. Vi ønsker å beholde suverenitet over norske kraftressurser, og vi frykter at vi her må gi tapt for EU-systemet. Dette vil ta lang tid, og innen denne dommen er falt, vil altså fjerde energimarkedspakke ligge på bordet.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2021-05-11:
Jeg synes langt på vei det er et godt forslag fra forslagsstillerne. Dette er en sak vi egentlig er veldig tverrpolitisk enige om og har jobbet med ganske lenge. Mikroplast, og særlig mikroplasten fra gummigranulat på kunstgressbaner, er en stor utfordring. Jeg tror alle mammaer og pappaer som har barn som spiller fotball, har sett seg ganske lei på all gummigranulat både i vaskemaskin, på baderomsgulv, i fotballsko og det som er. Når det er sagt, er jeg veldig glad for at regjeringen egentlig allerede har innfridd når det gjelder det som forslagsstillerne tar opp i Dokument 8-forslaget. Det som ligger i forskriften fra regjeringen, kommer sannsynligvis til å samle opp mot 90 pst. av den mikroplasten som kommer på avveie fra fotballbanene. Jeg tror veldig på det forslaget – ikke overraskende. Jeg tror kanskje forslagsstillerne går litt langt fordi vi har en del alternative materialer til gummien på kunstgress som ikke er helt klart for markedet ennå, men det er rett rundt hjørnet. Jeg tror vi kommer til å få til det med de kravene som stilles i forskriften fra regjeringen.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Representanten Haltbrekken er i karantene. Det er slikt som skjer nå for tiden, så jeg er en litt raskt inntredende vikar i denne anledning. Plastforsøpling av verdenshavene er en av våre store utfordringer. Hvert år havner mellom 8 og 12 millioner tonn plast i havet. Det er en trussel både mot dyrelivet i havet, og mot mennesker. I Norge er gummigranulat fra kunstgressbanene den nest største kilden til mikroplastforurensing fra landjorden. Denne forurensingen er verre enn vi har trodd. Miljødirektoratet anslår nå at det havner minst dobbelt så mye gummigranulat ut i naturen fra kunstgressbanene som de trodde for noen år siden. Anslagene har gått fra 1 500 tonn per år til minst 3 000 tonn – i verste fall opp mot 10 000 tonn. Regjeringens forslag om å sette i verk tiltak for å begrense forurensingen av gummigranulat er langt fra godt nok. Regjeringen sier det vil forhindre 90 pst. av gummigranulatene å lekke ut i naturen, men UEFAs egen risikovurdering av tiltakene regjeringen foreslår, viser at rundt 70 pst. av effekten avhenger av hvor godt brukerne følger et sett med instrukser både under og etter aktivitet. Derfor foreslår SV et forbud mot å anlegge nye baner med gummigranulat fra 2023, og at alle eksisterende baner må ha fjernet dette innen 2025. Alternativene finnes, som f.eks. olivengranulat. Vi foreslår i tillegg en kompensasjonsordning for klubbene, slik at barne- og ungdomsidretten ikke skal måtte ta kostnaden. Det som forundrer oss, er at MDG, som har gått høyt på banen mot regjeringen i denne saken, ikke støtter SVs forslag. De vil bare utrede et forbud. Det er mildt sagt merkelig. Til Dagsavisen 20. april i år sa byråd Lan Marie Berg: «Regjeringens forslag er tafatt og tar ikke tak i det grunnleggende problemet. Vi må slutte å bygge miljøskadelige kunstgressbaner som forurenser naturen med plast.» Vi i SV er helt enige i det. Det er derfor vi har foreslått et forbud fra 2023 – et forbud MDG dessverre ikke stiller seg bak til tross for tiraden fra miljøbyråden i Oslo. Dette viser hvor viktig det er at SV er med og styre miljøpolitikken, slik vi er i Oslo, der vi går foran, for der er det nemlig innført et forbud. Med det tar jeg opp det forslaget SV har alene og de forslagene vi har sammen med MDG.
Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2021-05-11:
Det er ofte nesten dødskysset i politikken å ikke ha noe fotballag man holder med, så jeg får heller gå rett på sak. Jeg nevnte i mitt innlegg at det slippes ut langt mer gummigranulat i naturen enn man tidligere har anslått. Anslagene har gått fra 1 500 tonn per år til minst 3 000 tonn, men i verste fall kan det være opp mot 10 000 tonn. Gitt hvor store utfordringer vi har med gummigranulat – mener statsråden virkelig at han er tilfreds med regjeringens innsats, og at det ikke foreligger noen planer om i det hele tatt å utrede et sånt lovforbud? For det bare å belage seg på at man nærmest skal børste av sokkene sine når man går fra banen, er etter SVs syn ikke tilstrekkelig hvis vi skal få bukt med utslipp opp mot 10 000 tonn gummigranulat i året.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-11:
Plastforureining er eit viktig miljøproblem som denne regjeringa fører ein offensiv politikk for å gjere noko med, både nasjonalt og internasjonalt. I desse dagar jobbar eg med å ferdigstille ein brei og revidert plaststrategi, og eg er heilt einig med representantane i at gummigranulat på avvegar er eit alvorleg forureiningsproblem. Noreg var tidleg ute med å påpeike dette som ei kjelde til mikroplastforureining, og vi delte også kunnskapen vår med andre land. Det er i dag om lag 1 700 slike kunstgrasbaner i Noreg som vert eigde og drivne av kommunar eller idrettslag. Difor er det viktig at vi får på plass ei regulering som skal hindre forureining av gummigranulat frå desse banene. Det har vi fått på plass. Reguleringa trer i kraft 1. juli og vil kunne redusere forureininga med opp mot 90 pst. I representantforslaget vert det vist til at EU vurderer eit forbod mot gummigranulat på kunstgrasbaner. Noreg følgjer den prosessen tett. Samtidig veit vi at det er ein prosess som kjem til å ta tid, og det er heller ikkje gjeve kva konklusjonen vert. Det ligg føre eit forslag om forbod, men også forslag om andre typar reguleringar og uansett signal om ein lang overgangsperiode. Eg meiner difor det er viktig at regjeringa fastset eit norsk regelverk no, slik vi har gjort, og ikkje ventar på prosessen i EU. Regjeringa ser det ikkje no som aktuelt å innføre eit særnorsk forbod mot gummigranulat. Det vil vere veldig inngripande å innføre eit forbod no, særleg for dei baneeigarane som allereie har gjennomført krevjande tiltak, og som difor har kontroll på granulatet for banene sine. Regjeringa ønskjer med forskrifta vår å sikre ei mest mogleg effektiv regulering av utforming og drift av kunstgrasbaner som vil hindre spreiing av mikroplast, samtidig som ein tek omsyn til dei mindre banene og baneeigarane. Det er veldig bra med prosjekta som no er på gang for å finne gode alternativ til gummigranulat. Forskrifta som vi har vedteke, fastset også ei substitusjonsplikt. Den pålegg eigarar av banene å vurdere alternative fyllmateriale og å bruke dei om det kan skje utan urimeleg kostnad og ulempe. Til slutt er det slik at sjølv om nokre sikkert fortset å meine at eg er ung, vil eg likevel tillate meg å seie at då eg var ung, var det stort sett grusbane ein trente på og ikkje kunstgrasbane. Den gongen var nok skrubbsår ei større bekymring enn plastforureining. Samtidig som kunstgrasbaner har auka og auka og auka i dette landet, har eg også merka meg at resultata til det norske fotballandslaget har gått ned og ned og ned, i same tidsperiode. Om det er eit tilfelle av korrelasjon eller kausalitet, skal ikkje eg gje meg ut på, men når vi eingong likevel har gjort desse investeringane, med alle desse banene, må vi i alle fall sørgje for at plastforureininga frå dei er så låg som mogleg. Det er nettopp det regjeringa gjer.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-11:
Ja, eg trur det er heilt riktig at vi har fått på plass desse reguleringane no. Eg er glad for at Arbeidarpartiet støttar det. Det vil gjere mykje for å løyse dette problemet. Eg registrerer òg at dei reguleringane vi no har lagt fram, har vorte tekne godt imot både av dei som skal få ansvaret for å gjennomføre dei, og av krefter innanfor miljøbevegelsen. Det er bra. Så er det nok riktig som òg vert peikt på, at dette ikkje vil løyse heile problemet. Så vi må sjølvsagt vere opne for nye tiltak som kan ta oss endå nokre steg vidare. Og så er det ikkje til å kome vekk frå at det er viktig at ein etter kvart får på plass alternativ til gummigranulat. Det finst nokre slike alternativ i dag som vert prøvde ut, og så er det ganske stor ueinigheit mellom dei som utarbeidar dei og fotballen, kor vidt det fungerer godt. Det har litt med temperatur å gjere og skaderisiko, og kva som fungerer i Noreg og i andre land. Men som sagt, den substitusjonsplikta som ligg inne i forskrifta, vil vere viktig for å få dei alternativa i bruk.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-11:
Eg trur i alle fall ikkje det er nokon tvil om kva veg utviklinga går, og at det er mange som ønskjer seg vekk frå gummigranulat. Eg trur også at veldig mange i fotballen ønskjer det, men det er klart dei er bekymra for om alternativa er gode nok med tanke på f.eks. skade. Det er nokre alternativ som vert prøvde ut. Eg ser komiteen nemner olivengranulat i innstillinga si, og det er eg også kjent med vert prøvd ut. Så vidt eg har skjøna er litt av utfordringa med det at på grunn av lave temperaturar kan det verte ganske hardt, og at ein dermed kan auke skaderisikoen. Men no er eg nok litt utanfor mitt spesialfelt. I alle tilfelle registrerer eg at det er ganske ulike syn på kva som eignar seg. Og eg trur at den vegen vi no har valt, med ganske tøffe reguleringar for å få ned utsleppa og jobbe vidare med alternativ, er den rette vegen å gå. Og så er det som sagt også slik at det går føre seg prosessar i EU som vi følgjer med interesse, og som også fort kan verte EØS-relevante dersom det kjem reguleringar på det området.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-11:
Det som har vore mykje diskutert rundt dei forskriftsreguleringane vi no har gjort, er nettopp forskjellen på eksisterande baner, nye baner og kostnader ved krav. Den modellen vi har valt, medfører at når ein skal byggje nye baner, gjeld alle desse nye krava akutt, inkludert barrierar rundt ei bane. Det å byggje ei ny bane har ganske høge kostnader i utgangspunktet, ca. 8 mill. kr. Og det vi snakkar om her, vil vere ein kostnadsauke i området 200 000–300 000 kr. Så det bør vere overkomeleg. Når ein byggjer ei ny bane, har ein også denne substitusjonsplikta. Ein skal vurdere om det finst andre alternativ enn gummigranulat. Og om det er mogeleg å bruke andre alternativ utan at det vert ein urimeleg kostnad eller ulempe ved det, har ein faktisk plikt til å ta det i bruk. Men om det skal vere eit totalforbod mot å bruke gummigranulat for alle nye baner framover, har ikkje regjeringa gått inn for per no.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2021-05-11:
Eg får understreke overfor Kanari-Fansen på motsett side her at i tillegg til å halde med Venstre held eg også med Brann – utan at det gjer meg til nokon medgangssupporter i større grad, trur eg vi får seie, i alle fall ikkje ut frå første runde i denne sesongen. Men når det gjeld kostnader, har det vore ein veldig viktig del av diskusjonen. Det er ingen tvil om det. Og mange har vore bekymra for at ein no skal få nye krav som medfører veldig store kostnader for idrettslag og kommunar. Den løysinga vi har valt, meiner eg bør vere til å leve med. For dei mest kostnadskrevjande tiltaka vi pålegg no, gjeld først når ein skal renovere ei bane, og det må ein gjere med jamne mellomrom, eller når ein skal byggje ei helt ny bane. Då er det meir overkomeleg å få det til. Utover det er det forureinar betaler-prinsippet som gjeld her som elles. Men eg er klar over at det finst mange som gjev støtte til den typen etableringar, anten det er Sparebankstiftelsen eller andre. Så det finst også finansieringsmoglegheiter utanfor det offentlege, som eg veit vert tekne i bruk.