Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-05-05:
Denne saken gjelder et forslag om å opprette et professorat ved Universitetet i Tromsø, Norges arktiske universitet, for å styrke forskning og formidling om annen verdenskrig i det nordlige Norge og nordområdene. Den tyske okkupasjonen av Norge under annen verdenskrig er en av de mest alvorlige, mest sentrale og mest betydningsfulle hendelsene i nyere norsk historie. Det er fremdeles mange i samfunnet vårt som opplevde krigen, og som har tydelige minner fra årene under tysk okkupasjon. Men det blir, etter hvert som årene går, stadig færre av dem. For de fleste i min generasjon er det gjerne besteforeldre som kan fortelle fra krigen, og for mine barn er det oldeforeldre. Men selv om tiden går, er det viktig at kunnskap om krigen bringes videre, og at det forskes videre på hva som skjedde i krigsårene. Det er viktig at vi har kunnskap om hvordan Norge var involvert i og ble berørt av krigen, og det er ikke minst viktig at vi har kunnskap om de bakenforliggende faktorene, både politiske og ideologiske, som kunne føre til at det kunne bryte ut en slik krig i Europa. Det har blitt forsket mye på krigen, og det har blitt skrevet mye om krigen, men det er fremdeles behov for ny forskning som kan gi økt kunnskap om årene 1940–1945, og om hva som foregikk i Norge på den tiden. Hele historien er ennå ikke fortalt, og hele bildet er ennå ikke presentert. Nord-Norge har sin egen helt spesielle historie fra krigen. Mange hendelser berørte Nord-Norge i særlig grad, og komiteen deler forslagsstillernes oppfatning av at krigen, sett fra et nordnorsk perspektiv, er en kompletterende fortelling til den nasjonale fortellingen om krigen. På noen områder er historien om annen verdenskrig i nord godt beskrevet, mens det på andre områder er behov for ytterligere forskning. Derfor er det positivt at Universitetet i Tromsø har utviklet fagmiljøer innenfor historie og innenfor annen verdenskrig. I sin uttalelse til komiteen viser kunnskapsministeren til at statlige universiteter og høyskoler får rammefinansiering over statsbudsjettet, og at departementet ikke tildeler stillingshjemler for opprettelse av professorater. Statsråden peker også på at Universitetet i Tromsø skal utvikle sin egen strategi og prioritere fagområder, og at det etter universitet- og høyskoleloven ikke kan gis pålegg om læreinnhold i undervisning eller innholdet i forskningen. I forbindelse med at det i 2015 er 70 år siden frigjøringen av Norge, har Stortinget likevel vedtatt å opprette et professorat som får ansvar for å holde oppe og videreutvikle vår kunnskap om denne særegne og sentrale delen av nasjonens historie. Det er jeg glad for. Komiteens flertall mener at dette professoratet skal være et bidrag til forskning og framstilling av krigen slik den utspilte seg både i Nord-Norge og i andre deler av landet, uavhengig av hvilken institusjon professoratet vil opprettes ved. Det viktigste er ikke at dette professoratet legges til Universitetet i Tromsø. Kristelig Folkeparti mener at kvalitetsvurderinger bør være førende for hvilken institusjon som mottar midler til å opprette dette professoratet, og er tilfreds med at det er innledet en dialog med Norges forskningsråd om mulige framgangsmåter for å avgjøre tildelingen. Men med Universitetet i Tromsøs satsing på å bygge opp kompetanse innen historie og innen feltet annen verdenskrig, kan det jo godt hende at nettopp denne institusjonen likevel vil være den best egnede til å få dette professoratet.