Børge Brende (Høyre), 2003-06-18:
Jeg er glad for at komiteens flertall har gitt tilslutning til de forslagene Regjeringen fremmet i St.meld. nr. 30 for 2002-2003, «Norge digitalt» – et felles fundament for verdiskaping. Regjeringen følger også opp Stortingets tidligere vedtak om at ved utgangen av 2006 skal vi ha elektroniske sjøkart klare for de aller viktigste kystledene våre. Vi må huske at for noen år siden hadde vi ikke kommet langt i forhold til denne elektroniske sjøkartleggingen, og nå er vi blant de ledende i verden. Dette dreier seg faktisk veldig mye om sikkerheten til sjøs. Det går på det å få til gode seilingsleder, slik at rustholker ikke går opp i fjæresteinene våre. Jeg er faktisk stolt både over den jobben Kartverket har gjort og det gode samarbeidet vi har hatt i forhold til Stortinget når det gjelder å få til det å være en ledende nasjon knyttet til sjøkartlegging. Det må vi også ta med oss. I en situasjon hvor alle snakker om små ressurser, er det faktisk ganske store ressurser vi nå bruker på denne sjøkartleggingen. Vi er og blir verdensledende. Så tar vi gjerne også en diskusjon i forhold til landkartbiten. Det er ingen tvil om at i det øyeblikket man er ferdig med det kjempesvære nasjonale løftet i forhold til den elektroniske sjøkartleggingen som øker sikkerheten til sjøs, blir det også midler ledig som kan settes inn i forhold til landkartleggingen og en digitalisering der. Det er iallfall det Regjeringen legger opp til. Det er riktig, som flere talere også har vært inne på, at bruken av kart og geodata i samfunnet øker, og flere og flere blir bevisste på at de kan ha nytte av dette som hjelpemidler i sin virksomhet. Det er en klar offentlig oppgave å etablere en grunnleggende infrastruktur av geografisk informasjon til bruk i samfunnet. Det er samtidig nødvendig å dimensjonere denne innsatsen, slik at grensen for hva som er et offentlig ansvar, ikke tøyes i retning av hva privat sektor kan tenkes å bidra med. Her har det også vært en gjennomgang av den biten av Statens kartverk som er i konkurranse med private aktører. Både Statskonsult og McKinsey har faktisk anbefalt at denne avhendes. Statens kartverk er og blir en sentral offentlig institusjon for basisinformasjon, og skal i utgangspunktet ikke konkurrere med private aktører, og kan i økende grad faktisk kjøpe inn fra mange viktige ingeniørfirmaer, mange private bedrifter, som bruker dette i bunnen for å delta i konkurranse om andre oppdrag, både nasjonalt og internasjonalt. Det at Stortinget nå gjennom det flertallet vi har fått i komiteen – et samarbeid mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet – tilrettelegger for en strømlinjeforming av Kartverket og en økt satsing på innkjøp av tjenester og konkurranse om tjenestene, slik at vi kan få mer igjen for pengene, setter jeg veldig stor pris på. Jeg vil gjerne her si at Fremskrittspartiet har opptrådt veldig ryddig i denne prosessen, og også forholdt seg til de økonomiske rammene som Stortinget la i forbindelse med årets budsjett. Så vidt jeg husker, var det bare SV av de store partiene som gikk mot det økonomiske grunnlaget som Regjeringen la for Kartverket inneværende år. Jeg tenker her på flere partier som må forholde seg til de økonomiske rammene som ligger for inneværende år når det gjelder Kartverket, og da må man også foreta en justering i forhold til Kartverkets drift. Det vi har valgt, er en reduksjon i antall fylkeskartkontor – fra 18 til 12 – som da vil medføre en reduksjon i antall årsverk på opp mot 50, samt bortfall av husleie og andre administrative kostnader ved seks kontorer. Når tiltakene er gjennomført, må det kunne påregnes en årlig innsparing i størrelsesordenen 30 mill. kr, som kan omgjøres til tjenestekjøp. Det var også flere representanters poeng. Disse 30 mill. kr kan vi da forsere landkartleggingen med. Når de faglige anbefalingene er at man tross alt innenfor disse stramme rammene må prioritere en slik organisering for å få mer kart igjen for pengene, har ikke jeg problemer med å komme til Stortinget og foreslå dette. Men som jeg sa innledningsvis, er det slik at når vi ved utgangen av 2006 er ferdig med dette svære nasjonale løftet i forhold til sjøkartsiden, skal vi, i tillegg til det vi har fått til så langt på landkartsiden, strekke oss ytterligere, og da blir det også ledige økonomiske midler til det.