trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-06-16:
Det er mange måter å stille spørsmål på. Kommunene er avhengig av inntektsoverføringer, men også muligheten for handlingsrom og fleksibilitet er vesentlig for kommunene. Det er de to elementene som er helt avgjørende. Det blir snakket om KS i denne sammenheng. Vi har i disse årene hatt konsultasjonsordninger med KS, og vi har nærmet oss hverandre. Det er jo derfor vi har hatt den store veksten i de frie inntektene de siste årene. Når KS nå ber om ytterligere milliarder og peker på behov i forhold til vedlikehold, må jeg si at vedlikehold alltid har vært kommunenes ansvar og oppgave. Vi skal også huske på at 80–90 pst. av kommunene gjør denne oppgaven helt utmerket og har prioritert det slik de skal prioritere det. Men det er noen kommuner som har forsømt vedlikeholdsansvaret sitt. Men det er og har vært en kommunal oppgave. Det beste vi kan gjøre for kommunene, er å skape balanse, og det gjør vi med en økning på inntektssiden, men også med større handlingsrom.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-06-16:
I gårsdagens Aftenposten kunne man lese at 16 000 stillinger er ledige i Oslo og Akershus, og det er 19 pst. flere enn i mai i fjor. I mitt hjemfylke, Telemark, er nedgangen i ledighet størst i landsmålestokk. Vi har fått en melding fra Statens institutt for forbruksforskning om at antall husholdninger med betalingsproblemer er halvert i løpet av de siste to årene, og denne utviklingen har trolig sammenheng med sterk rentenedgang kombinert med betydelig inntektsvekst fra utgangen av 2002 og fram til i dag. Folk flest er fornøyd, de synes de har det bra, og FN kårer oss til verdens beste land å bo i. Det henger ikke sammen med alt det vi hører fra en del av opposisjonspartiene her i dag. Medlemmet fra Senterpartiet sier i en merknad: «Denne medlemen er sterkt uroa over dei totale verknadene av Samarbeidsregjeringa si politiske linje.» Hva er det som er så galt? Er det Aetat som tar feil? Er det forskningsinstitusjonene som tar feil i sitt tallmateriale, eller er det Senterpartiet som ser med helt særegent blikk på situasjonen både i Kommune-Norge og i landet som helhet?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-06-16:
Karin Andersen påstod i sitt innlegg at Høyre ønsker at offentlig sektor skal framstå som annenrangs. Så feil går det an å ta. Det faller for øvrig på sin egen urimelighet. Høyre sørger for bedre økonomisk balanse i kommunesektoren. Vi styrker kommunene for tredje år på rad – og mest siden 1997. Men samtidig sier vi at kommunene selv må fortsette sitt omstillingsarbeid, og ta i bruk sine muligheter. Er det så urimelig? I Høyre ønsker vi et sterkt, godt og sunt lokaldemokrati. Det får vi definitivt ikke med SVs statlige politikk og detaljstyring, for tilliten til lokalpolitikerne er liten der i gården. Det er et verdivalg, sa Karin Andersen i sitt innlegg. Det er riktig. Om SV får styre, vil vi ganske sikkert få se at velferden totalt sett går usikre tider i møte. Én ting er SVs svartmaling, pessimisme og manglende tillit til lokalpolitikerne. Det verste er imidlertid at SVs økonomiske politikk ikke henger sammen. Det er lett å love mye i en kommuneproposisjon. Det er statsbudsjettet som binder. Det er i statsbudsjettet for 2006 at SV og de andre rød-grønne partiene skal vise sine prioriteringer. Der må de tilkjennegi hva de prioriterer. En behøver ikke å kunne spå for å se at skatter og avgifter vil økes mer og mer om SV får være med på å styre og stelle. For næringslivet vil det bety forverrede vilkår – dårligere rammebetingelser – som på sikt vil føre til utflagginger og nedleggelser, til arbeidsledighet og til at folk får betalingsproblemer. Da vil velferden bli satt i fare. Jeg synes det er katastrofalt at SV ikke ser sammenhengen mellom en sunn økonomisk politikk og fortsatt trygg og god velferd. Det er faktisk Regjeringen med sin politikk som sikrer trygghet for hus, hjem og jobb – sikrer trygghet for en god velferd.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
Høgre seier at kommunesektoren skal ha gode rammevilkår. Høgre vil styrkje kommunane, både som tenesteprodusentar og som ein demokratisk arena. Dette er ambisiøse mål. Likevel ser me at eit stort fleirtal av kommunane kuttar i sine budsjett. Seinast denne veka såg me at Nome kommune, som er i representanten Holmbergs eige fylke, måtte kutte 4 mill. kr. Me ser kutt i velferda. Me ser at tilsette blir sagde opp, og enkelte kommunar budsjetterer jamvel med underskot. Representanten Holmberg skryter av realveksten i kommunesektoren. Ja, Regjeringa foreslår ein auke i frie inntekter i området 1,3–2,3 millardar kr. Dette dekkjer berre den demografiske utviklinga. Innrømmer representanten Holmberg, tidlegare ordførar i Skien, at kommunesektoren er underfinansiert, eller er representanten tilfreds med at dei fleste kommunane framleis må kutte i velferdstilbodet sitt?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
Representanten Vihovde representerer eit parti som er oppteke av lokaldemokratiet. Det me ser i kommunesektoren i dag, er at kommunesektoren er underfinansiert. Kommune etter kommune reduserer sitt velferdstilbod, og dei seier opp sine tilsette. Kva blir det da igjen av lokaldemokratiet? Dersom ein spør ein kommunepolitikar i dag om kva som er oppgåva i kommunestyret, vil han fortelje deg at dei sit og fordeler armod – dei fordeler armod. Det er ikkje tilfredsstillande, og det er ikkje med på å rekruttere til lokalpolitisk arbeid. Så til påstanden om overbodspolitikk. Eg registrerer at Venstre har starta den lange valkampen. Meiner verkeleg Venstre at Regjeringa si økonomiske ramme for 2006 er tilfredsstillande for å auke rekrutteringa til lokalpolitisk arbeid, eller slår representanten seg til ro med at det er eit fleirtal i denne salen som likevel vil vedta ei høgare ramme enn det Regjeringa står for?
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
Representanten Sandberg later som om det står veldig bra til rundt omkring i Kommune-Norge. Det er ikke riktig. I min lokalavis står det: færre sykehjemsplasser. Kommunen har ikke rådhus, og vi snakker om at kommunen mangler penger. Så har jeg et spørsmål til representanten: Fremskrittspartiet mener at kommunene trenger økte rammer for neste år, og det er Arbeiderpartiet enig i. Vi mener at det må være samsvar mellom de oppgavene kommunene skal løse, og de pengene de har til rådighet. Dette følger ikke Regjeringen opp. Det betyr fortsatt kutt i velferden, og det blir ingen gode nyheter for folk flest. Fremskrittspartiet ønsker å kalle seg partiet for folk flest. Men Fremskrittspartiet er ikke enig med Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i at vi trenger en plan for oppretting av denne store ubalansen, og partiet vil stemme imot vårt forslag. Betyr det at Fremskrittspartiet mener at det er samsvar mellom de oppgavene kommunene skal løse, og de pengene de får i overføringer?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2005-06-16:
Det er hyggelig at representanten Per Sandberg trekker fram effektivisering og effektiviseringsgevinster i kommunene – dem finnes det mange av. Det er likevel pussig å se at Fremskrittspartiet nå går imot videre innlemming av øremerkede tilskudd. Er det fleksibilitet og effektivisering Fremskrittspartiet er opptatt av når det fører til økte rapporter til departementet, når det fører til økt kontroll i departementet av kommunene, når det fører til nye forskrifter og regler? Er det effektivisering eller bedre bruk av pengene når Riksrevisjonen skal inn i hvert enkelt tilfelle, for hver enkelt øremerking? Eller er Fremskrittspartiet opptatt av at dette forsterker at de som har god råd, får lov til å bruke de øremerkede tilskuddene, og at de som har dårlig råd, dessverre ikke har muligheten til å søke på de øremerkede ordninger som finnes? Nei, dette fører til mindre fleksibilitet, det låser penger i den sektoren som man eventuelt ønsker å effektivisere, fordi effektivisering vil medføre at øremerkede tilskudd ikke utbetales fordi man bruker mindre penger i sektoren.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2005-06-16:
Jeg har den største forståelse for at akademikerne nå flykter fra SV i hopetall. Det representanten Karin Andersen sier om bevilgningen for 2004, at dette var en engangsbevilgning, er feil. Det må være sagt mot bedre vitende. Den store veksten som var i kommuneøkonomien i 2004, videreføres selvsagt i 2005 – med fire nye milliarder på topp. For 2006 legges det opp til realvekst i kommunesektoren, uansett hvor man bruker vekstintervallet. Så tok representanten Karin Andersen opp det faktum at en moderne skole virkelig er kjernen i vårt samfunn. Det er jeg hjertens enig i. Men er det representanten Karin Andersens erfaring og ønske at en moderne skole også skal inkludere at barn skal kunne gangetabellen når de går ut derfra?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-06-16:
Senterpartiet ser fram til den debatten som skal komma når det gjeld Inntektssystemutvalet, med den største interesse. Vi har meint at det er viktig med grundige vurderingar når ein gjer endringar. Samtidig har altså fleirtalet i denne salen systematisk sørgt for endringar som gjer kvardagen i dei minste kommunane langt verre. Eg tenkjer både på omlegginga når det gjeld rus og psykiatri, og på selskapsskatten, som elles ikkje er ei tilbakeføring, men ei omfordeling av midlar. Dette mottrekket er difor heilt nødvendig, fordi vi meiner det er rett og på høg tid å lyfta ein debatt om kva basis dei mindre kommunane skal ha for si verksemd. Dei skal òg sørgja for ein god skule og ei verdig omsorg, og har mange fleire oppgåver.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-06-16:
Eg er veldig overraska over at ein representant som har vore på Stortinget i fire år, som har følgt dei vedtaka som er gjorde, ikkje har fått med seg f.eks. at Regjeringa, med støtte frå Framstegspartiet, systematisk har kutta i ein del offentlege velferdsordningar som gjer at billetten inn til sjukelønn for dei som er sjuke, er vanskelegare å få, og at dei som går ledige på dagpengar, har fått ein verre økonomi. Vi har altså fått ei ny gruppe nest fattige, som står i fare for å få eit mindre grunnlag for sin kvardag. Så er det òg ei oversikt som viser at det har vorte færre stillingar innan skule og innan omsorg, altså har Regjeringa fått sitt mål om ein mindre offentleg sektor oppfylt, og Regjeringa har fått sitt mål om eit Forskjells-Noreg oppfylt. I Senterpartiet ser vi dei som fell utanfor, og vi ønskjer å gjera noko med det. Eg beklagar at Regjeringa lukkar auga for dagens situasjon.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-06-16:
Det verkar litt merkeleg for meg at representanten Per Sandberg etterlyser føreseielegheit frå kommunane, han som her fleire gonger har vore med på vedtak om hausten som han ikkje har stått ved om våren, og vedtak om våren som han ikkje har stått ved om hausten. Vi i Senterpartiet skal faktisk gjera det vi kan for å sørgja for føreseielegheit for kommunane, ved å stå ved det opplegget som vi føreslår no i vår. Vi meiner at det trengst mellom 5,7 og 6,7 milliardar kr i frie inntekter, og vi vil òg kjempa for å få på plass eit regionalt tilskott. Eg vil òg minna om at vi er tre parti som har sagt at vi vil gjera det vi kan for å få til ei alternativ regjering. Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet har alle meir til kommunane enn Framstegspartiet. Vi kjenner Framstegspartiet og den uføreseielegheita som dei representerer. Det er nok å minna om selskapsskatten og dei store orda dei brukte på det i fjor vår.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-06-16:
Avisa Ryfylke har i den siste utgåva si ein leiar der dei skriv om stortingsrepresentantar som reiser til Oslo, og som gløymer kor dei er komne frå. Det er ikkje sikkert May Britt Vihovde har gløymt kor ho er frå, men eg forstår at ho synest det er heilt OK at Sveio har stengt symjebassenget, og at dei har kutta formidabelt i skuletilbodet. Eg forstår det òg slik at ho er ueinig med sin kollega Anita Apelthun Sæle, som faktisk gav uttrykk for at ho gjerne hadde sett eit betre kommuneopplegg enn det som Regjeringa no legg fram. Så forstår eg at ho ikkje har fått med seg at Senterpartiet har fått SSB til å vurdera sitt budsjett. Dei seier at vårt budsjett vil ha minimal påverknad på rente/inflasjon, men det vil bety 10 300 årsverk i kommunane. Det same har KS gjort med det som dei no har bedt om, altså 5,7 milliardar kr. Dei har fått det kvalitetssikra. Det betyr veldig mykje for lokal velferd.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-06-16:
Statsråden er oppteken av politikarforakt. Det som verkeleg skapar politikarforakt, må jo vera at landet har ein kommunalminister som stadig er oppteken av kva som skjedde ti år tilbake, i staden for å sjå på framtida, og som brukar sine tal som ho vil, og som ikkje seier noko om at det faktisk var noko som heitte meir skattevekst, som kommunane fekk behalda, f.eks. under sentrumsregjeringa. Så vil eg be statsråden bekrefta eller avkrefta at Regjeringa har forlate prinsippet om utjamning – eg har forstått det slik. Og det seier ei rekkje forskarar vil bety ei retning med større forskjellar i dette landet. Og så føreslår statsråden altså 1,3 milliardar kr. Senterpartiet er oppteke av ein god skule, ei verdig omsorg og at kommunane skal ha pengar til vedlikehald. Korleis skal dei klara det innanfor 1,3 milliardar kr?
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2005-06-16:
Det er kanskje slik at denne debatten har vore prega av både sterke uttrykk og nokre mistydingar. Eg vil for det fyrste avvisa representanten Sandberg sin karakteristikk av Arbeidarpartiet, SV og Senterpartiet når det gjeld midlar til kommunane. Han kalla overføringane «ukritiske» og uhemma. Det er feil. Det det handlar om, er midlar i samsvar med oppgåvene. Så sa Anita Apelthun Sæle at det var «eit bedrag» å seia at den skatteletten som var given, gjekk til privatpersonar. Eg vil berre minna om den oversikta som kjem årleg og femårleg, og som fortel om korleis inntektsutviklinga er mellom dei 10 pst. som har minst, og dei 10 pst. som har mest i dette landet. Ho var òg oppteken av tunge brukarar, og av at den ordninga som er i dag, er så god. Eg er godt nøgd med at Arbeidarpartiet, SV, Senterpartiet og Framstegspartiet står saman om å få til ei betre ordning, og òg om andre forslag som vil gi meir føreseielegheit for grupper som treng spesiell merksemd i kommunane. Det er bra at òg Framstegspartiet bidreg til det i dag. Når det så gjeld grendeskular, er det ein ideleg kamp i ei tid med dårleg og trong kommuneøkonomi. Vårt mottrekk er regionaltilskotet for dei mindre kommunane, men eg ser at det treffer ikkje alle, og vi kjem i så måte til å stemma for SV sitt forslag nr. 15. Så må det seiast at det blir utført svært mykje godt arbeid i kommunane. Det viser òg mange undersøkingar. Desto større er undringa over at Høgre stadig sår tvil om det arbeidet som blir gjort, ved å anbefala konkurranseutsetjing sjølv om ein faktisk har negative erfaringar med det. Heilt til slutt: Det var Bondevik I som tok initiativ til konsultasjonsordninga, og det var Arbeidarpartiet som følgde det opp. Det har òg dagens regjering gjort. Eg – og Senterpartiet – ser fram til ei meir forpliktande konsultasjonsordning. Eg forstår at statsråden ikkje har fått med seg at det faktisk er nokre av oss i denne salen som er parate til å leggja vekt på kva KS seier, og som ynskjer at det skal bli vidareført i ei forpliktande konsultasjonsordning.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-16:
Lat meg starta med det siste. Sjølvsagt står Venstre bak Regjeringa si ramme. Vi vil ha fridomen til, når statsbudsjettet skal setjast opp, å vurdera om den ramma skal aukast, men det må vera innanfor den totale økonomiske politikken, der ein ikkje får ei høgare rente, der ein får ein styrkt kronekurs, og der ein ikkje set arbeidsplassane i fare. Så til det om at det er så vondt og vanskeleg i kommunane: Ja, veldig mange kommunar slit. Det gjer dei fordi dei har hatt ei underfinansiering på ein del øyremerkte ordningar. Og vi ønskjer sjølvsagt òg å styrkja overføringane til kommunane. Men eg trur faktisk at når vi sit her i denne salen og vedtek lover og reglar og så sterke føringar for kommunesektoren som vi gjer, fordi vi ønskjer at dei skal prioritera det som vi meiner at dei burde prioritera, er vi faktisk med på å bandleggja ein del ressursar som våre kommunepolitikarar kunne brukt på ein heilt annan måte, dersom dei hadde hatt den fridommen.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-16:
Venstre står sjølvsagt bak alle dei skattelettane som vi har vore med på i denne fireårsperioden. Ein god del har faktisk òg Sosialistisk Venstreparti støtta. Vi kjem til å halda fram med å fremja forslag om skattelette, i tråd med den skattereforma som vi faktisk fekk vedteke på tysdag. Men det betyr òg auka skatt for nokre, gjennom utbytteskatten. Men vi har vore opptekne av å gi skattelettar, for å sikra arbeidsplassar. Familiane har òg fått auka kjøpekraft, dei har fått redusert sin skatt, og dei har fått låg rente, som dei kan bruka på å sikra ei god velferd for seg sjølve. Det er ikkje berre dei rike som har fått skattelettar, som Sosialistisk Venstreparti så til dei grader ønskjer å påstå. Vi ønskjer å gi skattelette for å stimulera til auka arbeidsinnsats og til fleire arbeidsplassar, men samtidig ønskjer vi å sikra velferda. Og faktisk har denne regjeringa brukt mykje meir pengar på å sikra velferda og auka velferda for folk flest. Det trur eg folk flest òg oppfattar – velferda er blitt betre.
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-16:
Eg har ikkje gløymt kor eg kjem frå. Eg har veldig god kontakt med kommunepolitikarane i Sveio. Eg bur der. Eg nyt godt av eit kjempegodt velferdstilbod, som desse politikarane har klart å styra. Kommunepolitikarane må prioritera. Nokre gonger vinn Senterpartiet fram med sine prioriteringar, andre gonger vinn Venstre fram med sine. Men dette er faktisk opp til dei enkelte kommunane. Eg synest vi skal vera litt ærlege og seia at enkelte kommunar slit, men det er òg kommunar som har ein veldig god økonomi, og som kan gi eit kjempegodt tilbod til sine. Så skal vi då slåst for å få auka overføringane til kommunal sektor. Men vi støttar det som ligg frå Regjeringa, og så vil vi sjå det innanfor eit heilskapleg opplegg. Eg må seia: Vi har sete i regjering saman med Senterpartiet, og då var det beintøffe prioriteringar. Eg er veldig spent på korleis det raude alternativet skal klara å prioritera – med dei overboda og dei ulike syna på finansiering som dei har – ved neste års budsjett.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-06-16:
Til Per Sandbergs orientering tror jeg det er mange kommuner som sliter med økonomien. Det er vel enkelte kommuner som har god økonomi, men jeg kjenner ikke til dem. De fleste har dårlig økonomi. Det må være noe galt med inntektssystemet når vi har rike kommuner som bidrar til staten med store summer, men selv går på fattigkassa. Da er det noe galt med inntektssystemet, det er jeg enig med Per Sandberg i. Vi må gjøre noe med det. Men vi må styrke kommunenes økonomi. Det er det viktigste.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-06-16:
Kystpartiet går inn for å øke veksten i overføringene til kommunene med nærmere 10 milliarder kr i 2006. Dette er mye penger, men vi ser det som svært viktig at det blir tatt et krafttak for kommunene. Forfallet på kommunesektoren skjer så fort at det raskt kan bli snakk om betydelige milliardbeløp bare for å rette opp denne skeive utviklingen hvis den får fortsette. Det er regnet på etterslepet. Et etterslep på 40 milliarder kr på vedlikehold vil alene fort føre til årlige ekstrautgifter på flere milliarder kroner. Dette skjer mens staten vasser i penger. Det er lite samsvar mellom statens økonomi og kommunenes økonomi. Det er en situasjon som utfordrer demokratiet og svekker velferdsstaten. Dette må det gjøres noe med før politikerforakten får slå ut i full blomst. Mange lokalpolitikere lurer i fullt alvor på hva vi holder på med her på Stortinget, og det kan de ha all grunn til. Det er dette misforholdet jeg mener vi stortingspolitikere, for vår egen del, må sette søkelyset på. Vi har fått mandat til å opptre som overformyndere og bedrevitere i en situasjon der vi sitter på en stor pengesekk. De aller fleste kommunene, som faktisk står nærmest befolkningsgruppene når service skal ytes, ser at de ikke har råd til å yte den servicen vi som stortingspolitikere har lagt opp til. Da får vi en situasjon der det er folkevalgte på kommunenivå som i frustrasjon legger opp til den store politikerforakten. Forskjellige nivå innen politikken kommer i skvis. Resultatet kan bli at befolkningen snur ryggen til politikken. Kystpartiet håper for demokratiets og politikkens del at denne situasjonen vil mobilisere ved høstens valg. Det finnes alternativer til en overordnet politikk som viser total forakt for politikken på grasrotnivå. Kystpartiet er ett av disse alternativene. Vi tar folket på alvor. På denne bakgrunn vil Kystpartiet stemme for forslagene nr. 2 og 3, fra Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet. Kystpartiet støtter forslagene nr. 4, 8 og 12, fra Fremskrittspartiet, forslagene nr. 13, 14 og 15, fra Sosialistisk Venstreparti, og forslag nr. 17, fra Senterpartiet. Kystpartiet støtter videre komiteens tilråding.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
Vår velferd og vår trygghet avhenger i stor grad av våre felles velferdsordninger – om våre barn har et godt skoletilbud, om våre eldre får gode hjemmehjelpstjenester, om man får sykehjemsplass når man har behov for det, og om man får rask behandling ved sykdom. For de fleste av oss er mangler ved disse velferdstjenestene et større problem enn mangelen på privat rikdom. Derfor vil Arbeiderpartiet bedre kvaliteten i skolen, styrke undervisningen i norsk, matematikk og engelsk, gi leksehjelp, gi opplæring tilpasset den enkelte elev og gi lærerne videre- og etterutdanning. På samme måten vil vi bedre eldretjenestene, styrke kultur- og aktivitetstilbudene, gi dem som har behov for pleie, personlig stell, respekt og privatliv, gi alle som ønsker det, enerom på sykehjem, og gi plass til korttidsopphold for dem som trenger det. Derfor vil vi også styrke kommunesektoren. Det er et politisk veivalg. Under denne regjeringen har vi sett en alvorlig svekkelse av kommunesektorens økonomi. Derfor blir tilbudene svekket istedenfor styrket. Foreldre får brev om at svømmeundervisningen kuttes for å spare penger. Ekstra ressurser til undervisning kuttes. Skoler legges ned. Eldre får beskjed om at det går lengre tid mellom besøkene fra hjemmehjelpen. Avdelinger i sykehjem står ubenyttet. Dette er resultatet av bevisste valg. Høyre og Fremskrittspartiet lar skolebarn og eldre betale for skattelettelsene til dem med høyest inntekt. De kunne valgt annerledes. Høyre og Fremskrittspartiet kunne valgt å styrke skolen, styrke eldretjenestene og styrke helsetilbudet, men de valgte å ikke gjøre det. De valgte heller å gi 23 milliarder kr i skattelette. Arbeiderpartiet velger annerledes. Vi vil styrke skolen, styrke eldretjenestene og styrke helsetilbudet. Derfor har vi hvert eneste år denne perioden gått inn for å bruke mer penger til kommunene og mindre til skattelette. For en kommune som Fredrikstad er f.eks. forskjellen i løpet av perioden summert til 60 mill. kr mer med Arbeiderpartiets opplegg enn det som er blitt vedtatt. I opplegget for neste år forplikter ikke Regjeringen seg til å øke de frie inntektene mer enn til knapt nok å dekke merkostnadene kommunene får som følge av at det blir flere eldre og flere skoleelever, 1,3 milliarder kr. Regjeringen tar ingen grep for å bedre situasjonen i kommunene. Arbeiderpartiet mener at de frie inntektene må økes med 3,5 milliarder kr utover dette – altså med 4,8 milliarder kr. Samtidig mener vi det er nødvendig å etablere en forpliktende plan for å rette opp den økonomiske ubalansen i kommunesektoren. Dette illustrerer forskjellen mellom bedre fellesgoder og skattelette til dem som har mest. Det er dét valget til høsten vil dreie seg om.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
Kommunenes økonomi er blitt betydelig svekket i denne perioden, og det ser vi daglig virkninger av. Så gir statsråden en rosende omtale av utviklingen de siste årene. Ja, i 2004 ble altså kommunesektorens økonomi bedret med 2 milliarder kr som følge av budsjettforliket med Arbeiderpartiet og ytterligere 2 milliarder kr som følge av nysalderingsforliket med Fremskrittspartiet, altså stikk i strid med Regjeringens vilje. I 2005 la Regjeringen opp til en vekst i frie inntekter klart under det som var merkostnadene som følge av befolkningsendringene, så ble den noe større som følge av budsjettforliket med Fremskrittspartiet, men igjen mot Regjeringens vilje. Opplegget for 2006 er altså at Regjeringen knapt forplikter seg til å gi like mye som veksten i folketallet tilsier. Er dette fra Regjeringens side en politikk for å bedre kommunesektorens økonomi? Eller er det slik at det som måtte ha vært av forbedringer, er et resultat av enighet i Stortinget, som har gått mot Regjeringens vilje? Og er det ikke slik at vi like fullt står overfor en situasjon der kommunene samlet sett står atskillig dårligere rustet nå enn de gjorde da denne regjeringen overtok?
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-16:
Nei, men hvis Reidar Sandal hadde lyttet til hva jeg sa i mitt innlegg, ville han hørt min gjennomgang av hva KS og vi er enige om, og hva som faktisk er mankoen ved inngangen til neste år i forhold til driftsutgifter. Det er 1,4 milliarder kr. Det betyr at et opplegg som er innenfor ytterrammene for frie inntekter som vi har lagt opp til fra Regjeringens side, gir et utgangspunkt for at underbalansen som ved utgangen av 2003 ble målt til 5,5 milliarder kr, er tatt igjen. Det er sånn man må lese det når man går igjennom det som KS har skrevet. Da synes jeg det er grunnlag for å si at da er vi på vei til å ta igjen den økonomiske krisen. Det er mange viktige velferdsoppgaver som skal løses fremover, men vi må ha orden i økonomien først. Vi må ha balanse, hvis ikke skyver man utgiftene foran seg. Og det synes jeg faktisk at vi har fått til gjennom de to siste årene. Så har jeg lyst til å minne om en ting, at det i 2004 ikke var noe rekordstort underskudd – det var et bra år, med en bra driftsbalanse – mens i 2002 og i 2003 var det det, på grunn av skattesvikt. Jeg har også lyst til å minne om at i 2002 hadde Arbeiderpartiet totalt sett 250 mill. kr mer enn Regjeringen til kommuneøkonomien, og det hadde ikke bidratt særlig til å redusere underskuddet i 2002.
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-16:
La meg først understreke at når det gjelder den såkalte ROBEK-listen, opplever en for øyeblikket at kommuner forsvinner med rekordfart. Vårt estimat er at vi kommer under 100 kommuner som står på den listen, når regnskapsavslutningen for 2004 er ferdig. Da vil det altså være kanskje 20–25 flere kommuner enn det det var da man opprettet listen i 2001. Jeg har alltid sagt at jeg er mest bekymret for dem som stod der i 2001, og som aldri har kommet seg ut. Vi har der en del kommuner som har noen av de virkelig store strukturproblemene, og kanskje av og til også kompetanseproblemer når det gjelder å få orden på økonomien. Det volder bekymring når det er kommuner som har vært der så lenge. Men vi har også noen eksempler på at noen har kommet seg ut igjen. Vi har 91 pst. eneromsdekning i Norge nå. Det tilsvarer det som også ligger i forskriften. For øyeblikket er det ikke noen grunn til bekymring for at vi ikke når de hovedmålene som er lagt i forskriften om at vi skal ha ca. 90 pst. eneromsdekning, fordi ca. 10 pst. av rommene til enhver tid brukes til så kortvarige opphold at det må være tolerabelt at man der eventuelt har to på rommet. Men det er noen bekymringsfulle signaler fra enkelte kommuner. Så langt synes det som om de kommunene bruker noe mer dobbeltrom fordi de er i en ombygningsfase når det gjelder nye sykehjem, eller sykehjem som skal oppgraderes. Da må man kanskje leve med det en periode, men Regjeringen følger alltid godt med på om forskriftene på disse områdene følges opp.
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-16:
Jeg kunne nå kommet med en god sannsynliggjøring av hvorfor Karin Andersen ikke kommer til å ha råd til det kommuneopplegget hun har lagt opp til, selv ved at hun skal finansiere det ved Høyres budsjett for skattelettelser. Jeg har lyst til å minne om at Høyres program forutsetter skattelettelser. Det kan gjennomføres med ca. 20 milliarder kr. Hvis vi tar 5 milliarder kr hvert enkelt år fordelt på den neste fireårsperioden, så har ikke representanten Andersen engang penger til kommuneopplegget for neste år, ved å finansiere det på den måten. Derfor er det ikke troverdig at man ikke skal øke skattene, eller at man ikke skal bruke mer oljepenger framover, for allerede før man skal finansiere kommuneopplegget sitt, har man brukt opp betydelig mer penger enn dette. Jeg er opptatt av at vi skal gjennomføre IA-avtalen. Regjeringen er opptatt av IA-avtalen, særlig dette med å inkludere flere grupper er viktig. Det er en av de tingene vi setter mer trykk på når vi nå jobber med videreutviklingen av IA-avtalen. Den fungerer etter hvert på sykelønn, men nå er vi nødt til å se på den utstøtingsmekanismen som fins.
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-16:
Jeg mener at det er relevant, og jeg vet at det er plagsomt for Senterpartiet – veldig plagsomt for Senterpartiet – å bli minnet på sin deltakelse og sitt arbeid for kommuneøkonomien da de satt i regjering sist. Den forrige partilederen i Senterpartiet, som også hadde vært kommunalminister, hadde ydmykhet nok til å si at den ubalansen som oppstod i kommuneøkonomien, var det mange som hadde bidratt til – inklusiv at de selv ikke hadde gjort en god nok jobb. Hadde det vært sånn at den ydmykheten hadde vært uttrykt av Senterpartiets talspersoner nå, hadde jeg ikke syntes det hadde vært et stort poeng, men historien viser troverdigheten i hva Senterpartiet klarer å prioritere, og hva de får gjennomslag for. Og så er det altså slik at vi har ikke foreslått 1,3 milliarder kr, vi har foreslått en vekst på mellom 1,3 og 2,3 milliarder kr. Hvor vi havner i det vekstintervallet, er avhengig av hva slags andre utgifter som kommer inn i budsjettet, og hvordan inntektssiden går fremover for hele statsbudsjettet.
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-16:
Det er slik at kommunene faktisk er i en bedre situasjon, den leverer flere tjenester, det gis flere undervisningstimer, det gis omsorg til flere i hjemmehjelpstjenestene. Det eneste området som kanskje har en liten bikk fra 2001, er antallet institusjonsplasser, og det visste vi ville bli et resultat av eldreomsorgsreformen, altså av eldreplanen, fordi det ble bygd for få institusjonsplasser, altså sykehjemsplasser til eldre, og eneromsreformen spiste opp noe av den kapasiteten som har vært. Hvis man går igjennom hva man leverer av tjenester på alle områdene i kommunesektoren, så leverer altså kommunesektoren mer tjenester nå enn de gjorde i 2001. Situasjonen økonomisk er altså at vi mangler 1,4 milliarder kr på å nå målet vårt på 3 pst. driftsresultat, men det har vært flere år tidligere hvor man også har vært i ubalanse i forhold til det. Så har jeg bare lyst til å si til det Magnhild Meltveit Kleppa i forrige replikkrunde sa, at det hadde vært så stor mervekst i skatteinntektene. Vel, i 1999 var det 200 mill. kr i merskattevekst, og likevel foreslo Senterpartiet samme året bare 0,2 pst. vekst i de frie inntektene – ikke særlig mye.
Erna Solberg (Høyre), 2005-06-16:
Jeg beklager at jeg ikke kan gi motsvar på samme måte. Jeg får heller ta den mer byråkratiske innfallsvinkelen. Jeg har bare tenkt å kommentere noen få ting. Først til Arne Sortevik, som mente at metoden til Riksrevisjonen var så mye bedre enn den metoden som resultatene i kommuneproposisjonen er basert på. Jeg har lyst til å gjøre oppmerksom på at det er spørreundersøkelser i det Riksrevisjonen også har gjort, en egenevaluering fra dem som er rektorer, og andre som gir en vurdering. Så det er vel i og for seg den samme metoden. Vi kan diskutere hvilke tall som er de riktige, osv. Jeg er enig i at man kan stille spørsmål ved en metode hvor man selv skal gi en egenvurdering av tilstanden ved byggene. Så til Grethe G. Fossum, som sa at det er færre ansatte i kommunesektoren. Det er faktisk slik at i 2004 var det 1 pst. aktivitetsvekst. Det var 1 pst. økning i antall timeverk som ble utført. Det er mulig at en del av de timeverkene ble utført fordi det var et lavere sykefravær. Men jeg går ut fra at man ikke ønsker et høyere sykefravær for å få flere ansatte i kommunesektoren. Det er altså ikke slik at det er mindre aktivitet. Det er mer aktivitet. Aktiviteten økte med 1 pst. Så har det vært nevnt mange kommuner i Hedmark. Men det er én som glimrer med sitt fravær, Rendalen kommune. Rendalen kommune er Sør-Norges største kommune geografisk sett. Den har i underkant av 2 000 innbyggere. Det er altså en virkelig grisgrendt kommune. Den har 4,3 pst. i driftsresultat. De har 13 mill. kr på bok, og de har styrt sikkert hvert eneste år for ikke å komme i underskudd. Det har vært en tett og god styring for å få det til. Det har vært en tradisjonell, god og gammeldags senterpartist som har styrt, som altså har ment at det å holde tilbake er viktig, for da står en bedre rustet for fremtiden. Jeg forstod det slik at det var ikke Senterpartiets kommunalpolitiske talskvinne særlig imponert over. Ressurskrevende brukere er blitt tatt opp av flere her. Jeg har bare lyst til å si at denne modellen som man nå ber om, gikk ikke flertallet inn for ved forrige gangs behandling av denne saken. Bakgrunnen den gangen var at man var opptatt av at de kommunene som hadde størst utgifter til ressurskrevende brukere, altså de som har en unormalt stor andel av disse utgiftene, skulle komme bedre ut, og ikke bare at de skulle være gjennomsnittlige. Det betyr at vi har kommuner som får opp mot 95 pst. dekning av utgiftene på dette området, og noen kommuner som får en betydelig lavere dekning. For Sarpsborg kommune vil den modellen som her er lagt til grunn, innebære at de taper vel 5,7 mill. kr, og de har altså 51 mill. kr i utgifter utover innslagspunktet i dag. En kommune av tilsvarende størrelse, Asker kommune, vil tjene 2,2 mill. kr, men de har bare 12 mill. kr utover innslagspunktet når det gjelder den typen utgifter. Det er mulig at vårt system er byråkratisk, men det er faktisk bedre for ressurskrevende brukere at kommunen har råd til å gi dem et tilbud.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
På mandag diskuterte vi Makt- og demokratiutredningen. Den reiste mange viktige spørsmål knyttet til forholdet mellom staten og kommunene. Reformene som ble gjennomført fra midten på 1980-tallet, skulle øke den lokale handlefriheten. Resultatet er imidlertid, ifølge utredningen, at staten har stilt standardiserte krav til kommunene og dermed har begrenset den lokale selvbestemmelse. Kommunene er pålagt en rekke nye oppgaver, men uten at de er tilført tilstrekkelige ressurser til å kunne utføre alle oppgavene på en tilfredsstillende måte. Kravene til effektivisering øker. Kravet til budsjettbalanse også i kommunene synes i mange tilfeller å være viktigere enn at tilbudet til befolkningen holder en akseptabel standard. Også bruken av øremerkede midler representerer en innskrenkning i det lokale selvstyret. Kommunenes økonomi er valg av samfunnsretning, og innstillingen viser forskjellene i samfunnssyn. Vi i Arbeiderpartiet mener det gis større handlefrihet og trygghet for det enkelte mennesket om kommunene blir satt økonomisk i stand til å levere kvalitetstjenester til sine innbyggere. Omsorg skal ikke være en vare. Det er ikke vanskelig å få kommunebudsjettene i balanse hvis en ikke bryr seg om, og ser bort fra, at det er tjenester til mennesker det handler om. Bare i opplandskommunene det siste året er det kuttet 190 mill. kr i budsjettene, med den følge at det har blitt færre tjenester til innbyggerne. Med Regjeringens økonomiske opplegg for kommunene neste år blir det ytterligere kutt som må gjennomføres, og som vil svi enda mer, og som enda tydeligere vil få fram forskjellen på hvilken samfunnsretning Arbeiderpartiet vil ha, og hvilken høyrepartiene vil ha. Dessuten er det en merkelig holdning at alt kommunalt er ineffektivt. Hele tiden er det et jag om at man skal effektivisere mer og mer. Det er kanskje på tide å se på om statens ulike etater og departementer drives effektivt nok. Den som har vært ute på sykehjem i bygda si, ser at det går ikke an å løpe fortere. De ansatte yter maksimalt allerede. Jeg vil heller ha penger å gi til omsorgstjenester i kommunene, og gi brukerne den trygghet det er å ha ei hånd å holde i, enn å ha lommene fulle av penger som jeg har fått i skattelettelse. Bak hvert kutt i budsjettene er det mennesker det handler om. Derfor har jeg en utfordring til statsråden, og det er om hun har god nok oversikt over hva det egentlig koster å ha mange ressurskrevende brukere i en kommune. De skal ha et godt tilbud, selvfølgelig, men f.eks. i Jevnaker, der jeg bor, utgjør utgiftene til ressurskrevende brukere 11 pst. av brutto driftsutgifter. Det forteller at innslagspunktet på 725 000 kr er for høyt. Jeg er klar over at ordningen skal evalueres, men jeg ber statsråden om å se nærmere på den enkelte kommune for faktisk å kunne gi ekstra midler til dem som har særlig høye utgifter til ressurskrevende brukere. Det vil i hvert fall øke den kommunale handlefriheten betraktelig.
Einar Holstad (Kristelig Folkeparti), 2005-06-16:
Viktigere enn det å overby hverandre med løfter om mer penger til kommunesektoren er det å etablere fordelingsmekanismer i inntektssystemet som er treffsikre i forhold til utfordringene. Regjeringen har gjennomført flere viktige endringer i inntektssystemet de siste årene som møter denne utfordringen. Inntektssystemutvalget har bl.a. som oppgave å vurdere alternative mekanismer på henholdsvis sentralt og kommunalt nivå som kan bidra til større stabilitet i utgiftene til velferdstjenesten i det finansieringssystem for kommunesektoren som er etablert fra og med 2005. Inntektssystemutvalget har fått forlenget tidsfristen til 1. oktober i år. Kristelig Folkeparti har forventninger til utvalgets arbeid, og vi ser fram til å drøfte fordelingsmekanismer som gir bedre grunnlag for å møte nye utfordringer i kommunesektoren. Jeg vil likevel tillate meg å se tilbake i tid. Da tidligere kommunalminister Gunnar Berge var på besøk i Akershus for om lag ti år siden, fikk han spørsmål om Rattsø-utvalgets arbeid med inntektssystemet, og om dette ville føre til tap for mange kommuner. Svaret var at ingen kommuner skulle tape på Rattsø-utvalgets konklusjoner. Det ble etter den tid en liten endring av systemet, men behandlingen i denne sal har siden den gang ikke vist at det er noen vilje til endring. Flertallet i denne salen har stått som garantist for dette løftet om ingen endring. Mange bynære kommuner opplever i dag, som den gang, at inntektssystemet ikke gir den rettferdighet i fordeling av midler man viste til i Rattsø-utvalgets innstilling for ti år siden. Det er urovekkende at et flertall i denne sal på den ene siden har bestemt at bruken av skjønnsmidler skal reduseres, mens man på den andre siden over tid legger inn midler til spesielle formål i skjønnsmidlene, som forsterker en skjevfordeling kommuner og fylkeskommuner imellom. Over lang tid har kommuner og fylkeskommuner som representerer 40 pst. av befolkningen, fått 60 pst. av skjønnspotten. Skjønnsmidlene skal kompensere for forhold som inntektssystemet ikke fanger opp. Dersom inntektssystemet fungerer så dårlig for en gruppe kommuner og fylkeskommuner at de snart må ha en stor del av hele skjønnspotten, er det på høy tid at hele inntektssystemet pensjoneres. Det hadde etter manges mening vært mer oversiktlig å lage et kriteriesystem hvor de såkalte objektive kriteriene hadde vært fri for politiske føringer og geografi. Utenfor systemet kunne man så legge politikken. Da ville det være synlig for langt flere hvor pengene ble sendt, og hvordan virkningen av dem ble. Målet for den pågående og sikkert også framtidige gjennomgang av inntektssystemet må være å finne en mer rettferdig fordeling av den overfloden som tross alt er mange steder i Kommune-Norge.
Grethe G. Fossum (Arbeiderpartiet), 2005-06-16:
Kommunalminister Erna Solberg har i det siste avlyst skattelette som den store valgkampsak for Høyre, og vil i stedet satse på en mykere, varmere og mer kvinnelig profil. En god politisk strategi, spør du meg, selv om det ikke var et eneste spor av denne myke, kvinnelige profilen i statsrådens innlegg i dag. Her var det rene ord for pengene – orden i økonomien, Høyre har funnet balansepunktet i kommuneøkonomien, alle bevilgninger utover det Regjeringen har foreslått, er etter statsrådens oppfatning uansvarlig, bortkastet, og vil bare skape politikerforakt. Med tre og et halvt års erfaring fra kommunesektoren siden sist jeg var i Stortinget, er jeg forundret over regjeringspartienes beskrivelse av hvordan det står til i kommunene. Mange har orden i økonomien, påstås det. Er det da ikke et problem at 115 kommuner ikke har det? – Og at orden i økonomien ikke gir orden på kvaliteten. Har den tanken slått statsråden? Det er flere kommuner som må nedlegge sykehjemsplasser, som må redusere antall lærere i skolen, og som ikke ser seg i stand til å vedlikeholde kommunebygningsmassen. Det er ikke fordi politikerne ikke vil, men det er fordi pengene ikke strekker til. Det å være kommunepolitiker i dag er en øvelse i nedskjæring og nedbygging, noe som neppe er en drivkraft for den demokratiske utviklingen. Jeg synes følgende skulle være en bønn fra Kommune-Norge: Slutt å si effektivisering, når man mener nedskjæring. Slutt å si modernisering, når man ikke selv går foran med et godt eksempel. Kommunaldepartementet økte antall stillinger, mens resten av Kommune-Norge måtte skjære ned. Slutt å kalle det svartmaling når noen sier ifra, «whistleblowerne» sitter også i Kommune-Norge. Slutt å si at kommunene ikke forsøker, for det gjør de, det kan jeg forsikre om, men de mangler penger.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-06-16:
Det er etter Fremskrittspartiets mening beklagelig at så mye av utdanningsfinansieringen ligger innen rammene som går til kommuner og fylkeskommuner. Det er en ordning som gir liten sikkerhet for elevene. I grunnopplæringen er det slik at eleven er viktigst. Kommuner og fylkeskommuner er mindre viktige. Derfor burde vi ha en annen finansiering. Vi burde ha en finansiering hvor pengene følger elevene. Et begredelig eksempel på hvordan denne ordningen virker, har vi knyttet til leirskolesituasjonen. Heldigvis har et flertall, sammen med Fremskrittspartiet, nå avvist ytterligere innlemmelse av midler til leirskoler. Det er synd at SV ikke hadde den oppfatningen for to år siden, da vi behandlet kommuneproposisjonen for 2004. Da var SV med og tok vekk en del av de øremerkede midlene til leirskolene. Effekten av det er jo blitt at tilbudet nærmest er forsvunnet. Mange steder hvor det er blitt opprettholdt, er det slik at foreldrene må betale. Da er vi ganske langt fra det SV iallfall sier at de er opptatt av å forsvare, nemlig gratisprinsippet i skolen. Så til en annen sak, nemlig byggvedlikehold, som også foregående taler var inne på. Vi har med ulike konstellasjoner i Stortinget nå bevilget 10 milliarder kr til byggvedlikehold, og vi har 5 milliarder kr igjen på det programmet som Regjeringen la frem, og som det har vært enstemmig oppslutning om i Stortinget. Det er lagt inn i kommuneproposisjonen en vurdering som er en slags selvvurdering. Man spør skoleeierne om de synes byggene er bra. Det er omtrent like troverdig som å spørre råkjørere om de synes de overholder fartsgrensen. Vi har i dag fått en ny rapport fra Riksrevisjonen som slår i hjel dette bildet, og som viser at seks av ti skoler får stryk, som det står i Dagsavisen i dag. 58 pst. av skolebyggene har en bygningsmessig tilstand som ikke er tilfredsstillende. Vi snakker om elevenes læringsmiljø, vi snakker om arbeidsmiljøet for norske skoleelever. Her må det fortsatt tas et krafttak. Det er ikke slik at jeg frikjenner kommuner for skyld når det gjelder prioritering av byggvedlikehold. Der er nok bildet veldig varierende. Noen kan med rette si at de har hatt det trangt med midler, og andre har ikke prioritert det. Men jeg vil frikjenne elevene for straff. Når det gjelder å avgjøre skyldspørsmålet her, har det akademisk interesse for elever og foreldre. Det som er viktig for dagens elever, er at vi får gjort noe med den bygningsmessige skolestandarden i Norge, som altså jevnlig roser seg av å være blant verdens rikeste land, men hvor 58 pst. av skolebyggene har en bygningsmessig tilstand som ikke er tilfredsstillende. Det er en skam. Her må det tas et krafttak.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2005-06-16:
Til byggvedlikehold: Poenget er bl.a. at det er fremvist et ganske betydelig sprik. Det er også en av grunnene til at vi i merknads form har lagt inn et ønske om å få en uavhengig vurdering av dette. Det er i hvert fall åpenbart at det er et langt sterkere behov enn det skoleeierne, de som har ansvaret for å betale, synes. De som har ansvaret for skolemiljøet, for læringsmiljøet, altså de som driver skoler med levende elever, ser dette på en helt annen måte. Det er faktisk slik at elevene har rettigheter nedfelt i opplæringsloven kapittel 9a. Jeg vil også når det gjelder dette området, minne statsråden om det som også står i vår merknad, nemlig at fra 2007 begynner tilbakebetalingen å løpe for dem som var først ute. Da har de brukt opp sine første fem avdragsfrie år. Når de 10 milliardene som nå er lagt inn i ordningen, treffer med full tyngde, er det 0,5 milliard kr i året, basert på 20 års avskrivning. Da blir det merkbart. Vi må altså ha et svar å gi dem som håper på et liv etter de første fem avdragsfrie årene. Så noen ord om private rusbehandlingsinstitusjoner. Jeg har ikke oppfattet at noen har snakket om dem. Det gjelder Tyrilistiftelsen og 40 andre private rusbehandlingsinstitusjoner, som også gjennom grep i kommuneproposisjonen har mistet sine øremerkede tilskudd. I den saken står SV og Fremskrittspartiet sammen. Vi gleder oss over å se at nå har Arbeiderpartiet kommet på litt andre tanker. Den praktiske konsekvensen av at 35 mill. kr, som tidligere var øremerket via et annet departement til undervisning, til opplæring, av dem som er inne til rusbehandling, er vekk, er at tilbudet er i ferd med å bli borte. Det var slett ikke hensikten. Det beste er å legge tilbake de øremerkede pengene, for ikke å snakke om å la dem følge direkte den enkelte som blir behandlet i institusjon. Men det er åpenbart for voldsomt for flertallet i salen å la penger følge den enkelte. Så til slutt: ROBEK-listen har vært diskutert. Det er riktig at mange av de kommunene som er på listen, nå er på vei ut av den. Men vi bør kanskje stoppe opp og tenke litt på om vi skal gi noen føringer med på veien for dem som har stelt seg så dårlig at de har havnet på denne listen og må kontrolleres av offentlig og statlig myndighet for sine økonomidisposisjoner, og som nærmest slipper fri i etterkant. Da må jeg si at jeg dessverre må bruke min egen hjemkommune, Bergen, som et grelt eksempel. Bergen er på denne listen fortsatt, men har et kjempeprosjekt på gang. Man vil bygge en bybane til 2 milliarder kr og er uten å nøle villig til å ta på seg et udefinert ansvar for et årlig driftsunderskudd. «Vanvittig» er helt sikkert et uparlamentarisk uttrykk, så det skal jeg ikke bruke, men det er sterkt beklagelig hvis man skal slippe fri fra offentlig økonomistyring og nærmest kaste seg ut i fullstendig økonomisk uansvarlighet. Vi bør faktisk ta inn over oss også å vurdere om det skal legges noen føringer med på veien når man har fått orden i eget bo.