Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-11-28:
Representanten Linda C. Hofstad Helleland tar opp at utdanning og skolegang er noe av det viktigste alle barn og unge kan ha med seg som bagasje for å møte ulike utfordringer senere i livet, og det er veldig alvorlig at brukerundersøkelsen blant barn i barnevernet viste at én av fire barn på institusjon ikke gikk på skole. Jeg er derfor veldig glad for at denne interpellasjonen er reist, om at barn i barnevernsinstitusjoner og under omsorg fra barnevernet har utfordringer og behov som i dag ikke dekkes på tilfredsstillende måte. Brukerundersøkelsen som Hofstad Helleland viser til, ble lagt fram av Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet i mars i år. Det er den første brukerundersøkelsen blant barn og unge over ni år i samtlige statlige og private barnevernsinstitusjoner, statlige fosterhjem og blant barn som får såkalt multisystemisk terapi, dvs. at de får behandling i hjemmet. Denne undersøkelsen gir oss noen indikasjoner bl.a. på gruppens syn på deres skolegang. Når jeg presiserer indikasjoner, er dette på bakgrunn av at undersøkelsen på grunn av lav svarprosent ikke kan si så mye om hvor mange i hele målgruppen som er tilfreds med de ulike temaene det spørres etter. Med dette forbeholdet vil jeg likevel referere noen tall fra denne undersøkelsen, fordi den gir oss økt kunnskap om hvordan noen barn og unge som er i statlige barnevernstiltak, opplever det skoletilbudet de får – hva de er tilfreds med, og hva de er mindre tilfreds med. Det gir oss mulighet til å jobbe videre med spørsmålene. Som representanten Hofstad Helleland peker på, viser brukerundersøkelsen at barn og unge i institusjon skiller seg særlig ut ved at hele 24 pst. oppga at de ikke går på skolen i det hele tatt. Dette gjelder ingen barn under 13 år, men en del barn og unge mellom 13 og 18 år, og nesten halvparten av unge over 18 år. Etter opplæringsloven har barn skoleplikt så lenge de går i grunnskolen, og dersom det er disse barna som ikke går på skole, kan det dreie seg om lovbrudd. Det er det imidlertid ikke mulig å identifisere på bakgrunn av undersøkelsen, altså hvor mange som er over og under grunnskolealder. Om det gjelder ungdom som normalt ville ha gått i videregående opplæring, er resultatene fremdeles alvorlige. Vi vet at frafall fra videregående opplæring innebærer en rekke risikomomenter for unge. 75 pst. av barna i brukerundersøkelsen gir uttrykk for at de trives på skolen, at de gjør det bra, og at de får hjelp av lærerne når de trenger det. Selv om dette er en forholdsvis høy andel, er det foruroligende at mange svarer avkreftende på påstanden om trivsel og mestring i skolen. 22 pst. av barn og unge som bor i institusjon, og 17 pst. som bor i henholdsvis statlige fosterhjem eller får behandlingstilbud i hjemmet, MST, er litt eller helt uenig i påstanden om at de trives på skolen. Dette er alvorlig, fordi både det faglige og sosiale læringsutbyttet og motivasjon til å fortsette på skolen er så avhengig av trivsel. Til sammenlikning viste Elevundersøkelsen 2010 at det var færre enn 6 pst. som sa at de ikke trivdes på skolen. Det er altså langt flere av de barna som på ulike måter har tiltak fra barnevernet, som ikke trives. I dagens kunnskapssamfunn spiller skolegang, som vi alle vet, en svært viktig rolle for barn og unges framtid. Noen barn og unge har en vanskeligere oppvekst enn andre, og for mange i barnevernet preger også dette deres skolegang og framtidsutsikter. Tilværelsen på skolen kan også gi barn motgang som svekker deres trivsel og skoleprestasjoner. Det er for øvrig godt dokumentert at barn som får hjelp av barnevernet, ikke lykkes godt nok i utdanningssystemet vårt. I en rapport fra 2008 framkommer det at tidligere barnevernsbarn har lavere utdanning, lavere inntekt, betydelig høyere arbeidsløshet enn øvrige innbyggere, og de mottar mer hjelpe- og omsorgstiltak. De har også dårligere helse og har gjennomgående lettere for å bli uføretrygdet som voksne. Mye tyder på at mange av disse ikke fikk den oppfølgingen som var nødvendig for at de skulle lykkes i skolen. Barnevernet har ansvaret for å gi barn og familiene deres nødvendig hjelp og støtte, og støtte barna aktivt i deres skolegang. Skolen har ansvaret for å tilrettelegge for at barnevernsbarn trives på skolen, oppnår gode resultater og fullfører videregående opplæring. Sammen skal de bidra til å gi barnevernsbarn en bedre hverdag og en positiv framtid. Jeg er kjent med at fylkesmannen i Troms gjennom tilsyn med ulike barnevernsinstitusjoner har erfart at enkelte barn ikke følger ordinære opplæringsløp. Fylkesmannen i Troms har i 2011 kartlagt beboernes skoletilbud og organiseringen av dette ved barnevernsinstitusjonene i fylket. Det er en svært alvorlig sak dersom barn og unge ikke får opplæring. Jeg vil derfor be alle fylkesmennene om å gjennomføre samme type kartlegging av opplæringstilbudet i barnevernsinstitusjoner som fylkesmannen i Troms har gjort. På bakgrunn av den informasjonen vi da får, vil jeg drøfte med Utdanningsdirektoratet og fylkesmennene om det er behov for tilsyn i noen fylker, og hvordan disse tilsynene eventuelt bør innrettes. Det er viktig å være klar over at det kan være flere og sammensatte årsaker til at barnevernsbarn ikke får den opplæringen de har krav på. Det kan være at fylkeskommunen ikke har rutiner for til enhver tid å ha oversikt over hvilke barn og unge som bor i barnevernsinstitusjonene. Det kan være forhold ved barnet eller ved den unge selv, slik som sykdom, skolevegring osv., og det kan være forhold ved institusjonen, f.eks. for dårlig samarbeid med skolen eller for dårlig kjennskap til elevenes rettigheter og plikter. Fylkeskommunens opplæringsansvar forutsetter gode samarbeidsrutiner mellom institusjon og ansvarlig fylkeskommune. Ikke minst er det viktig at institusjonene har gode rutiner for å melde fra til ansvarlig fylkeskommune om nyankomne barn og unge til institusjonen, slik at opplæringen kan komme i gang så raskt som mulig etter ankomst til institusjonen. Regjeringen har invitert fylkeskommunene – og alle har takket ja – til et systematisk samarbeid over en treårsperiode for å øke gjennomføringen i videregående opplæring – kalt Ny GIV. Dette er et partnerskap som har som mål å etablere varig samarbeid mellom stat, fylkeskommuner og kommuner for å bedre elevenes forutsetninger for å fullføre og bestå videregående opplæring. Siden barnevernsbarn er overrepresentert i frafallsstatistikken, håper vi å nå mange av dem gjennom denne satsingen. Gjennom prosjektet får bl.a. mange elever på 10. trinn mulighet til å heve kompetansen sin, sånn at de har en bedre mulighet til å gjennomføre videregående opplæring senere. Ny GIV har også et prosjekt, kalt Oppfølgingsprosjektet, som er rettet mot unge mellom 16 og 21 år som verken er i videregående opplæring eller i arbeid. Etter et halvt år med prosjektinnsats har den fylkekommunale oppfølgingstjenesten på landsbasis halvert antallet ukjente ungdommer, altså ungdommer som vi ikke visste hvor var, fra nær 10 000 til under 5 000. Det jobbes hardt med å få skoler, oppfølgingstjenesten og Nav til å samordne bruken av virkemidler overfor målgruppen. Unge under barnevernet og tidligere barnevernsbarn er helt klart en viktig gruppe vi forsøker å nå gjennom dette prosjektet. Gjennom partnerskapet Ny GIV har vi også tilknyttet Losprosjektet, som Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet har satt i gang. Prosjektet, som er satt i gang i 14 utvalgte kommuner i åtte fylker, er rettet mot ungdom i alderen 14–23 år som særlig sliter med å mestre skole og arbeidsliv. Målgruppen er avgrenset til ungdom med sammensatte behov, dvs. ungdom som har behov for oppfølging fra flere tjenester og aktører. Gjennom prosjektet skal ungdom får én person å forholde seg til som sørger for tett oppfølging og hjelper ungdommene i kontakt med andre hjelpetjenester, samt bidrar til at ungdommene bedre kan nyttiggjøre seg av tilbud som gis i skolen eller av andre tjenester. Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet har også satt i verk en rekke tiltak for å styrke skoletilknytningen til barnevernsbarn. Blant annet er det utviklet en praktisk skoleveileder som verktøy for fosterforeldre og ansatte i institusjoner. I Kunnskapsdepartementet har vi tatt kontakt med Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet angående samarbeid om et oppdatert brev om varslingsrutiner når barn blir plassert utenfor hjemmet etter barnevernstiltak. De to departementene har også satt i gang et langsiktig arbeid for å bedre barnevernsbarns skoletilknytning. Første arrangement var en brukerhøring i februar i år. Denne brukerhøringen ga verdifulle innspill til hva som kan gjøres for å bedre barnevernsbarnas tilknytning til skolen. Neste skritt er å hente inn forskning om tiltak som kan bedre barnevernsbarnas skolesituasjon og utdanningsresultater. Regjeringen foreslår i statsbudsjettet for 2012 at det skal avholdes en internasjonal forskerkonferanse om dette. Innspillene fra brukerhøringen og forskerkonferansen, sammen med satsingene under Ny GIV, vil gi bidrag til en langsiktig strategi for å bedre barnevernsbarns skoletilknytning. Til slutt vil jeg takke representanten for å ha tatt opp denne viktige problemstillingen. Vi har alle et ansvar for å samarbeide godt for å forbedre dette.