Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2016-06-17:
La også meg helt innledningsvis, som flere talere har vært innom, rette blikket mot Storbritannia og gårsdagens alvorlige hendelse. Det er en hendelse som berører oss alle, og ikke minst en hendelse som minner oss om hvor verdifullt politiske demokratier er, og hvor viktig det er for oss å hegne om dem. Vi kan alle forestille oss hvordan det er å miste jobben. Du er vant til å være etterspurt, vant til å se kollegene dine daglig og få lønna inn på konto, og plutselig stopper det hele opp. Det rammer også familien din, og det rammer hele samfunnet rundt deg. På kort tid har det kraftige oljeprisfallet i norsk økonomi fått stor betydning for mange små og store lokalsamfunn på Sør- og Vestlandet. Regjeringens hovedsatsing er derfor å bidra til at flere får en trygg jobb å gå til, og at nye lønnsomme arbeidsplasser skapes. Den økonomiske politikken innebærer en kraftfull innsats for å sette ledige hender i arbeid, og for å skape nye lønnsomme arbeidsplasser. Svakere krone hjelper eksportbedriftene, mens lav rente gjør det billigere å skaffe kapital til nye bedrifter og prosjekter. Regjeringens politikk som har gitt lavere skatter og sterkere satsing på forskning, utdanning og infrastruktur, legger samtidig godt til rette for omstilling, nye arbeidsplasser og større inntekter til velferd, trygghet, helse og omsorg. Tiltakspakken rulles nå ut, og gjennom enigheten om revidert nasjonalbudsjett forsterker vi innsatsen for arbeid, aktivitet og omstilling. Tiltakene som nå rettes mot Sør- og Vestlandet, vil bidra til flere jobber og til å redusere arbeidsledigheten i hardt prøvede områder. Men utviklingen i norsk økonomi er todelt. I april besøkte jeg Møre og Romsdal. Her fikk jeg tydelig se hvordan noen bedrifter, rett i nærheten av hverandre, var sterkt preget av nedgangen i oljeprisen, mens andre dro nytte av den svakere kronekursen. Bedriftene kunne ligge side om side og likevel ha en helt ulik opplevelse av den økonomiske situasjonen. For noen er det tungt og vanskelig å se veien ut av uføret. Mange familier er berørt og opplever utrygghet om fremtiden. Andre bedrifter har gode tider og betydelige inntekter. Det illustrerer hvordan konsekvensene av en lavere oljepris og svakere kronekurs varierer svært mye mellom ulike næringer. Sør- og Vestlandet rammes hardt av et av de største oljeprisfallene i historien. For dem som mister jobben eller opplever økt usikkerhet om jobben sin, er situasjonen alvorlig. Jeg er glad for at vi er kommet til enighet om å utvide de målrettede tiltakene for å støtte opp om aktivitet og sysselsetting i disse områdene. Og det er grunn til en viss optimisme. Oljeprisen har tatt seg opp igjen fra bunnivåene i vinter. Det reduserer faren for et større og mer alvorlig tilbakeslag i norsk økonomi. Arbeidsledighetstallene kan variere mye. Over noe tid har det nå likevel vært tegn til at oppgangen i ledigheten har bremset opp for landet sett under ett. Dette er svært gledelig og et tegn på at politikken virker. Vi ser allerede at bedret konkurranseevne har bidratt til økt eksport fra fastlandet og høyere aktivitet innen reiselivsnæringen. Norske leverandører har vunnet en stor andel av oppdragene knyttet til utbyggingen av Johan Sverdrup-feltet. Norges Banks regionale nettverk understøtter bildet av at bedret konkurranseevne og offentlig etterspørsel har trukket opp aktiviteten i økonomien. I NHOs siste kvartalsrapport meldes det om at den økonomiske politikken stimulerer økonomien kraftig, og at det har vært en markert bedring i fremtidsutsiktene blant NHOs medlemsbedrifter. Kommuneøkonomien er god. Nye regnskapstall bekrefter at kommunene hadde høy inntektsvekst i fjor, og skatteinngangen så langt i år har vært god. Samtidig er det viktig å understreke at mange fortsatt opplever utrygghet for jobbene sine. Deler av næringslivet møter både lavtrykk og kastevinder. Derfor er det viktig for meg å formidle at regjeringen har høy beredskap og følger utviklingen nøye. Hvis situasjonen krever det, kan vi – som vi til nå har gjort – reagere raskt og komme med tiltak. Det handler om å bruke det handlingsrommet vi har i Norge, hvor vi i dårlige tider kan bruke budsjettet aktivt til å stimulere aktivitet og sysselsetting. Revidert budsjett er først og fremst en stasjon der vi oppdaterer budsjettet i tråd med ny informasjon. Det har vi holdt fast ved. Utover de nye tiltakene mot arbeidsledighet skyldes endringene i budsjettet forhold som vi vanskelig kommer utenom. De strukturelle skatteinntektene er satt ned fordi det går dårligere i norsk økonomi, og staten mottar også mindre utbytteinntekter fra statsselskapene. Samtidig er utgiftene til håndtering av asylankomster økt. Egentlig er det siste en god nyhet. Utgiftene til integrering øker fordi vi bosetter raskere i kommunene enn vi tidligere trodde var mulig. Når utgiftene nå øker, betyr det lavere utgifter senere. Så registrerer jeg at enkelte kritiserer regjeringen for å bruke for mye oljepenger. I budsjettet for 2016 bruker vi 2,8 pst. av Pensjonsfondet. Det er godt innenfor den rettesnoren som er trukket opp for finanspolitikken, og det er riktig i dagens situasjon. Alternativet er at statsbudsjettet kuttes når skatteinntektene går ned. Det vil innebære en dramatisk omlegging av norsk økonomisk politikk, der statsbudsjettet i så fall ville forsterket nedgangskonjunkturen i stedet for å motvirke den. Heldigvis viser partienes alternative budsjettforslag at det i realiteten er små forskjeller i bruken av oljepenger. Enkelte partier tyr til urealistiske inndekningsforslag for å kunne fremstille bruken i sitt opplegg som litt lavere enn regjeringens. Den store forskjellen mellom partiene ligger ikke i hvor mye som brukes, men i hvordan pengene brukes. Arbeiderpartiet ønsker f.eks. store skatteøkninger i en krevende tid for norsk næringsliv. Høyere skatt ville nå vært svært skadelig medisin. I år vil lønnstagerne oppleve lavere kjøpekraft. Å øke skattene kan svekke privat konsum og øke ledigheten. Vi trenger omstilling. Da må vi gjøre det mer lønnsomt å investere i norske arbeidsplasser. Arbeiderpartiet vil bruke alt på økte offentlige utgifter. Arbeiderpartiet er kritisk til utgiftsveksten under denne regjeringen, men ønsker altså selv en enda større offentlig sektor. Det er ensporet, og det er kortsiktig politikk. Da svekker vi vekstevnen i økonomien, og vi gjør bedriftene mindre omstillingsdyktige. Vi reduserer ikke skattene av kortsiktige hensyn, men fordi vi trenger et konkurransedyktig næringsliv i fremtiden. Oljeprisfallet viser med all tydelighet at norsk næringsliv trenger flere ben å stå på. Da må vi legge til rette for nye arbeidsplasser i privat sektor. Vi kan ikke erstatte tapte arbeidsplasser fra oljeindustrien med arbeidsplasser i offentlig sektor. Det vil være å erstatte arbeidsplasser som finansierer velferd, med arbeidsplasser som skal finansieres av private jobber. Vi trenger omstilling. Da må vi gjøre det mer lønnsomt å investere i norske arbeidsplasser. Derfor er skattelettelsene denne regjeringen har foreslått, viktige. Derfor satser vi på samferdsel, på forskning og på utvikling. Regjeringen prioriterer områder som øker vekstevnen i norsk økonomi og styrker det private næringslivet. Vår viktigste oppgave er å sikre at flest mulig har en trygg jobb å gå til, samtidig som vi staker ut en ny og bedre kurs for norsk økonomi.