Svein Harberg (Høyre), 2012-05-21:
I dag har vi hatt en debatt der vi har hørt mange særdeles gode og grundige innlegg. Jeg skal derfor begrense meg til noen kommentarer. Som flere har sagt, er det sånn at vi noen ganger i løpet av en stortingsperiode gjør endringer i Grunnloven. Det er nødvendig. Det ville være underlig om de som skrev Grunnloven i sin tid, hadde forutsett alle de utfordringer dagens samfunn gir oss. Selv om det ikke er et ønske om til stadighet å endre Grunnloven, er det nødvendig å gjøre endringer. Vi gjør endringer her i salen, og det får vanligvis liten oppmerksomhet. Den debatten vi har i dag, har fått en del oppmerksomhet de siste ukene, men fikk stor oppmerksomhet da grunnlaget ble lagt, og det er bra. Stat–kirke-forliket, som danner grunnlaget for lovendringsforslagene i dag, har hatt stor oppmerksomhet, har gjennomgått et solid politisk arbeid, har vært gjenstand for mange debatter, og har også, etter at avtalen ble skrevet, vært fulgt opp gjentatte ganger på Kirkemøtet, i debatter rundt om i relevante forsamlinger, og også i media. Ikke minst har jeg i dialog med enkeltmennesker som kommer til meg og snakker om det vi nå gjør, opplevd å få bekreftet at Kirken, og vårt forhold til Kirken, betyr mye for mange. Og det er godt å merke at i det alt vesentlige er det positive tilbakemeldinger. Det er glede over det som skjer. Det kan være behov for oppklarende spørsmål, men når det er kommet oppklaringer, er en trygg for at det er riktig, det som skjer. Det unike ved disse lovendringene er altså det solide politiske arbeidet som ligger bak, at det er felles enighet og klare mål. Derfor er jeg trygg når vi vedtar disse endringene i dag. Jeg synes det er trygt og godt at et tilnærmet enstemmig storting står bak det, jeg synes det er trygt og godt at det er formuleringer som er godt forankret i det politiske miljø, i alle partier, jeg synes det er trygt og godt at vår solide kristne arv er grunnlaget for det videre arbeid, og jeg synes det er trygt og godt at Den norske kirke, den evangelisk-lutherske kirke, skal være vår folkekirke. Jeg setter også pris på – og det er naturlig for oss som er politikere – debatt her i salen, og på forskjellige arenaer, om forskjellige meninger i forhold til de ting vi foretar oss, og de saker vi har oppe. Sånn har det også vært i debatten i dag, og det har jeg stor respekt for. Noen vil gå lenger, noen vil gjøre det litt annerledes. Så har det vært skuffende at en god del av de henvendelsene jeg har fått de siste ukene, har hatt en uverdig form, som en ikke burde bli møtt med, og som i hvert fall ikke tjener saken, ikke minst fordi det tyder på stor mangel på kunnskap om dagens ordning. Det er stadig påstander som er helt uriktige i forhold til dagens ordning, om hvordan f.eks. likebehandlingen av trossamfunnene er, og hvordan dagens kirkestyre er. Det er direkte feil at kristendommen tas ut. Det er jo bare å lese §§ 2 og 16, så ser vi at den fortsatt er solid plantet i det lovverket vi nå vedtar. Staten får et endret forhold til Kirken – det er riktig, og det er viktig. Vi som har jobbet med dette, er jo glad for det, fordi vi mener at det styrker Kirken som trossamfunn, det styrker trossamfunnene i Norge, og det skaper et ryddig forhold til staten. Når det da påstås at Kirken avkristnes, blir det en påstand som jeg ikke helt vet hvor kommer fra, for Kirken skal jo – heldigvis – bygge på det samme grunnlag. Så var det fint at Marianne Aasen rettet opp den misforståelsen som stadig florerer i e-poster, men som også faktisk ble nevnt fra talerstolen her i dag, at man blir født som medlemmer i statskirken. Det er dåpen som er grunnlaget for å bli medlem i Den norske kirke. Slik vil det også være i Den norske kirke framover, i folkekirken. Det er viktig å ta på alvor den enkeltes selvstendige rett til tro og livssyn. Av det kommer det også at vi må legge til rette for at de tros- og livssynssamfunn vi forholder oss til, og er medlemmer av, kan drive sin virksomhet uten at staten skal blande seg inn. I dag tar vi viktige skritt. Jeg mener dette er en god dag for tro og livssyn i Norge. Det er en god dag for Kirken, og jeg slutter meg til dem som gratulerer Kirken med dagen. For meg er det en god dag, fordi verdigrunnlaget fortsatt er klart på plass i Grunnloven – det kristne verdigrunnlaget som vi tar med oss i dag.