Per-Kristian Foss (Høyre), 2010-06-15:
På Høyres vegne slutter jeg meg i all hovedsak til saksordførerens grundige gjennomgang, ikke minst hennes understrekning av at de forhold i Norsk Tipping som er avdekket av Riksrevisjonen, er meget alvorlige. Saken er ikke avsluttet med dette. Statsråden vil – etter det vi har fått vite – i løpet av juni få en rapport på sitt bord, en granskingsrapport, får vi nesten kalle det, ved bruk av ekstern ekspertise, som har gjennomgått en rekke av de forhold i Norsk Tipping som kan være ulovlige. Det er selskapet selv, ved det nye styret, som har igangsatt denne rapporten, eller granskingen. Jeg regner med at statsråden om nødvendig går til anmeldelse, dersom det foreligger grunnlag for det. Det er viktig – selv om forholdene ligger et stykke tilbake – at det markeres at det er grenser, og at det også skal være klare bestemmelser om etikk og moral i et selskap som dette. Jeg vil også bare si følgende: Jeg er i grunnen fornøyd med den redegjørelse som nåværende statsråd ga i høringen for de prinsipper man nå har lagt til grunn for eierstyring. Det virker ordentlig, det virker som om man har lagt vekt på formelle linjer og sporbarhet, som det heter – altså at det føres referat og at det ikke er for mye uformellhet i styringen. Praksis vil forhåpentligvis da være i tråd med dette. Men det som slår meg, er at regjeringen fremmet i 2006 – en eierskapsmelding, som ble fremmet av Næringsdepartementet, og som skulle gjelde alle departementer. Når man leser hvordan det har vært mellom departementet og Norsk Tipping – jeg understreker har vært – lurer jeg egentlig på om den eierskapsmeldingen er kjent i alle departementer. Vi har en annen sak, som kommer til behandling på torsdag, hvor det avdekkes at Stortingets vedtak om kryptering av helseregistre i Forsvaret ikke ble kjent for Forsvarsdepartementet før det var gått ca. ett og et halvt år etter Stortingets vedtak. Så man kan alltid lure på om informasjonsflyten internt i regjeringssystemet er tilfredsstillende. Debatten om denne eierskapsmeldingen ble ført med næringsministeren i salen, og den omtalte krypteringsdebatten med helseministeren i salen. Følger virkelig ikke departementene mer med på hva som foregår i Stortinget? Det spørsmålet er det i alle fall all grunn til å stille, også med utgangspunkt i denne saken. To kommentarer også til der det er dissens i innstillingen, først sponsing. Vel, Høyre og jeg ser på sponsing som noe som er kommersielt styrt av selskapet for å øke selskapets inntjening og dermed utbytte og dermed også bidra til de formål som skal tilgodeses, bl.a. idretten. Sponsing trenger ingen annen politisk styring enn det. Departementet har så trukket opp enkelte etiske retningslinjer som for meg også virker helt selvsagte, men som det åpenbart har vært brudd på tidligere. Utover det trenger man ingen politisk styring av sponsingen. Sponsing skal ikke være idrettspolitikk, det er resultatet av virksomheten som skal skape og gi grunnlag for idrettspolitikk. Så spørsmålet om revisor. Det er i og for seg ingen mistillit til Riksrevisjonen når et flertall, et stort flertall, nå ber departementet om å vurdere om ikke Norsk Tipping bør bruke annen revisor enn Riksrevisjonen, altså engasjere privat, ekstern revisor. Det er av to grunner – det ene er fordi jeg tror at Norsk Tipping åpenbart trenger en mer aktiv revisjon enn det Riksrevisjonen etter sitt formål kan være. Da sier Fremskrittspartiet at da kan de bare gå ut og leie den hjelpen. Vel, det ville være litt pussig hvis man skulle ha én revisjon, og i tillegg skulle gå til en annen revisor og be om råd. Det kan nok skape visse etiske problemer både for den ene og den andre, særlig for dem som blir leid inn for å gi råd til et selskap som er under revisjon av et annet selskap igjen, eller av en annen revisor. Den andre grunnen er at jeg i og for seg synes det er ryddig at Riksrevisjonen reviderer departementers eierstyring, mens det er en annen revisor som reviderer selskapet Norsk Tipping. En har paralleller til dette i andre deler av administrasjonen. Jeg minner om at det er Riksrevisjonen som reviderer Finansdepartementets eierstyring av Statens pensjonsfond utland, mens det er Statens pensjonsfond utland som har egen revisjon og styres av selskapets representantskap. Det er en god parallell.