trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-06:
Som presidenten og alle andre er klare over, er det tett dialog mellom komiteen og statsråden, eller statsråden sitt kontor, om korleis saker skal gjennomførast. I dette tilfellet var den beskjeden eg fekk, at det var avtalt at det ikkje skulle vere debatt i salen. Eg har sjølv som kunnskapsminister i slike tilfelle sete i salen under andre sine saker. Dersom det viser seg å vere feil, skal eg raskt bidra til ei oppklaring og finne ut kva som har skjedd i denne saka. Så har eg lyst til å seie lite grann om sjølve innhaldet i saka. Eg er i den spesielle situasjonen at eg skal presentere, eller svare for, eit lovforslag basert på eit representantforslag som eg sjølv la fram – riktig nok ikkje aleine. Den 17. juni 2011 vart Representantforslag 163 S frå stortingsrepresentantane Martin Kolberg, Ketil Solvik-Olsen, Erna Solberg, Dagfinn Høybråten, Trygve Slagsvold Vedum, Trine Skei Grande og meg behandla, og det fekk faktisk samrøystes tilslutning av Stortinget. Eg ser at det vert nikka av enkelte representantar i salen, som så vidt eg kan hugse, var ganske fornøgde med gjennomføringa av det punktet. Det har vore ein prosess fram til det, og det som no vert presentert, er eit lovforslag som gjer ei endring i nødverjeføresegna i naturmangfaldlova § 17 – ei føresegn som gir tilgjenge til å avlive vilt under direkte angrep på bufe, tamrein, gris og fjørfe. Den føreslegne lovendringa inneber at hund vert innlemma i føresegna, slik at det òg vert tilgjenge til å avlive vilt som angrip hund. Eg meiner det er ei riktig endring å gjere. Det er òg heilt i tråd med rovviltforliket som Stortinget står bak. Det er viktig for meg som statsråd å gjennomføre det i tråd med det vi har vorte einige om i Stortinget, fordi legitimiteten til rovviltforvaltinga avheng av at det kan gjennomførast på ein god måte. Så er det òg ei mindre sak: den føreslegne endringa i naturmangfaldlova. Ho omfattar òg ei endring i friluftslova § 5. Det dreier seg om ein inkurie som skjedde då lova vart endra 16. september 2011.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-06:
Når det gjeld ulovleg jakt, støttar eg eigentleg ikkje tankar, men dokumentasjon. Dersom det vert dokumentert ulovleg jakt, skal ein etterforske og påtale det på alminneleg måte. Men kanskje minst like viktig er det å førebyggje, å sørgje for at vi har ei forvaltning som er god og korrekt, og at vi har eit oppsyn, Statens naturoppsyn og andre, som kan vere med på den førebygginga. Eg er sjølvsagt sterk motstandar av ulovleg jakt; det er ulovleg. Det skal slåast ned på, men sjølvsagt med dokumentasjon. Eg vil ikkje gå inn i debattar om tankar eller påstandar; eg er oppteken av at det vert dokumentert, og så får det verte påtalt på vanleg måte.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-06:
Når det gjeld evalueringa av ulvesona, er det, som representanten kanskje er kjend med, sett ned eit utval som skal gjennomføre det, som eigentleg har fått ein ganske kort frist, fordi vi er opptekne av å gjere det rimeleg raskt. Eg tør ikkje stå her og seie noko om framdrifta med omsyn til denne evalueringa. Det vil nok vere avhengig av kva som kjem fram i evalueringa, og kor mange endringar ein styrer mot. I oppfølginga av det vil eg vere oppteken av å gjere det på ein måte som er i tråd med det som ligg i rovviltforliket, og at det skjer i nødvendig dialog mellom partane. Regjeringa vil kome tilbake igjen til spørsmålet, men eg tør ikkje seie i kva form og til kva tid. Kort om forhandlingane med Sverige: Vi er meir i ein prosessdialogfase no. Svenskane er inne i eit stort arbeid. Eg vil kome tilbake både om prosessen og om innhaldet i den saka.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2012-06-06:
Eg svarte vel eigentleg på akkurat det same i stad, så eg vil no gje ein kortare versjon. Eg er oppteken av dokumentasjon. Det er alvorleg med ulovleg jakt. Dersom det skjer, skal det påtalast og forfølgjast på alminneleg måte. Så er eg oppteken av førebygging av det ved ei god forvaltning og ved at staten, ved Statens naturoppsyn og andre, er aktiv for å hindre det.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-12-04:
Som saksordfører for det kapitlet som angår Stortinget, har jeg bare noen kommentarer. Stortingets budsjett har en bruttoramme på 1,9 mrd. kr, derav går om lag 800 mill. kr til drift, og bl.a. 159 mill. kr til støtte til Stortingets partigrupper. Det er viktig det som blir beskrevet i budsjettet, nemlig at Stortingets administrasjon skal støtte stortingsarbeidet gjennom en service og en funksjonalitet, slik at stortingsrepresentantene kan konsentrere seg om det politiske virket på en effektiv måte. Det er en noe ulik vurdering om budsjettet for Stortinget. Som saksordføreren nevnte, har flertallet fulgt opp regjeringas forslag, mens mindretallet, bestående av Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, har ulike kutt i størrelsesorden 30–50 mill. kr. Jeg vil bare understreke at på samme måte som en skal ha nøkternhet i statsforvaltningen på alle andre områder, ikke minst i den tida vi nå er inne i, når vi ser rundt oss at en er nødt til å ha langt mer sparsommelighet i bruk av statens utgifter, er det viktig at vi også i Stortinget, gjennom Stortingets budsjett og gjennom Stortingets administrasjon, gjennomfører nøkternhet i alt en gjør. Samtidig skal en sjølsagt i Stortingets arbeid ha en verdighet og en funksjonalitet som er på høyde med de krav som et moderne parlament stiller. Men det er altså vesentlig at en også fra Stortingets administrasjon følger denne nøkternheten. I forrige års budsjett ble det enighet om en innsparing på 30 mill. kr. Jeg håper at det i administrasjonen er forståelse for at en lojalt følger opp de vedtak som blir gjort, slik at en påser at Stortinget kan gå foran og fylle sin rolle på en god måte i en tid som vil kreve mer nøkternhet framover når det gjelder bruk av offentlige penger.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-12-04:
Det oppsiktsvekkende og helt enestående i denne saken er at Høyres syn på innholdet i eiendomsretten, vedtatt i 2004, når det gjelder festers og bortfesters rettigheter ved forlengelse av tidsbegrensede festekontrakter, er dømt ugyldig i henhold til Den europeiske menneskerettighetsdomstolen. Dagens lov betyr at hele realverdistigningen skal tilfalle fester, og det er det som er dømt ugyldig etter 1. tilleggsprotokoll art. 1, Vern av eiendom, slik saksordføreren, representanten Werp, beskrev det. Det er en meget klargjørende dom i forhold til det som partiet Høyre var med på i 2004, og det er for Senterpartiet utrolig sterkt å oppleve dette. Saken har vært til behandling i høyeste rettsinstans i Norge. Grunneiere, bortfestere, har tapt, men har altså vunnet i EMD. Saken har sin basis bl.a. i en tomtefestesak i Numedal i Buskerud, hvor bortfester prisverdig har skaffet seg dyktige advokater og fått saken fram. Det som vi nå behandler, er spørsmålet om hvilke konsekvenser denne dommen får for at vi må endre tomtefesteloven § 33, om rett til forlengelse av avtaler på ubestemt tid ved like vilkår. Det er det som må endres. Det som vi nå behandler, er altså en midlertidig lov, en midlertidig lov som da må gjelde fra dagens lov ble dømt ugyldig, til ny lov trer i kraft. De kontrakter som inngås i denne perioden, må jo sjølsagt etterregnes, slik at de festere og bortfestere som i denne perioden inngår kontrakt når det gjelder tidsbegrensede festekontrakter, må kunne etterregne slik at det blir et økonomisk oppgjør i henhold til det som blir den framtidige loven. Det er den framtidige loven som blir det vesentlige. Senterpartiets syn er at vi må tilbake til den bestemmelsen i tomtefesteloven som Stortinget vedtok enstemmig i 1996, hvor Gro Harlem Brundtland la fram lovforslaget. Der het det at ved utløpet av en tidsbegrenset tomtefesteavtale skal det framforhandles nye vilkår. Dersom partene ikke blir enige, skal det gjennomføres rettslig skjønn. Om så dette skaper urimelige skjevheter i forholdet mellom tomtefester og grunneier, kan det settes begrensninger i oppregulering av festeavgiften etter § 11 i loven. Det vi nå snakker om, er en midlertidig lov, hvor det må etterregnes og hvor den viktige diskusjonen er: Hvilken lov skal gjelde framover? Og etter den loven som skal gjelde framover, må også en del av verdistigningen tilfalle bortfester, ikke bare fester, slik som det er i dag.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-12-04:
Dette er ikke en ny diskusjon, det er en eldgammel diskusjon om synet på privat eiendomsrett og tilhørende plikter. Og det gjelder ikke skogeiendommer spesielt, det gjelder skogeiendommer som er bebygd, skogeiendommer som er over 500 dekar – det er det viktig å presisere. Representanten fra Fremskrittspartiet har tydeligvis ikke fått med seg at en skogeiendom må være bebygd for at man kan kreve boplikt. Det som er Senterpartiets syn, er at vi her skal drøfte synet på skogeie og skogbruk. Senterpartiet er skogbrukernes parti, altså de som bruker skog, private eiere – privat eierskap – som bruker skog. Vi er partiet for de sjølstendige næringsdrivende, for de mange som legger grunnlag for gründervirksomhet, og de mange som eier skog. Dermed får vi en desentralisert eiendomsstruktur og fordeling av makt. Det er utrolig viktig i demokratiet at eiendomsretten er fordelt. Det som Høyre og Fremskrittspartiet ser henimot, er eiendomsstrukturer i Sør-Europa og i Sverige, hvor de få eier, og hvor det er bolag og selskaper som eier arealer – en tradisjon som historisk og internasjonalt har vist seg å ha mye større svakheter enn vår private eiendomsrett med tilhørende plikter hos de mange. Jeg vil understreke dette veldig, veldig sterkt. Det som er sentralt med vår eiendomsrettsprofil, er at vi hele tida i Norge har hatt privat eiendomsrett med tilhørende plikter, og da må vi ha lovverk som sikrer det. Svaret på det heter konsesjonsloven. Gjennom konsesjonsloven kan man stille krav til priser, og man kan stille krav til at den personlige eier bor på eiendommen når det er en bebygd eiendom – en flott tradisjon. Nå framstilles det som om eiendomsstrukturen er problemet i norsk treforedlingsindustri og skogbruk i dag. Jeg vil be representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet om å virkelighetsorientere seg i stor grad. Problemet i norsk skogbruk i dag er ikke de mange eiendomsbesitterne som ikke hugger nok fordi prisene er elendige. Nei, problemet er på industrisiden, det er avsetningen og lønnsomheten på markedssiden – det er det man må ha i fokus. Det er sterkt å oppleve at man nok en gang skal ha fokus på eiendomsstrukturen, istedenfor å ha fokus på det som nå er den store utfordringa, nemlig lønnsomheten i vår treforedlingsindustri. Her skal vi diskutere gårdsskogbruket, mens det siste år er nedlagt tre fabrikker. Tømmeret eksporteres som rundtømmer til utlandet, og Høyre og Fremskrittspartiet vil ikke gå inn med virkemidler for å gjøre det mulig å få lønnsomhet på treforedlingssiden. Det er en stor skam at vi har en slik diskusjon, når utfordringene ligger på markedssiden – ikke på eiendomsretten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-12-04:
Bakgrunnen for de to forslagene fra Fremskrittspartiet var i utgangspunktet treforedlingsindustrien og dens behov for tømmer og aktiviteten som var for lav i norske skoger. Det var fokuset. Jeg sa, og det jeg sier nå, er at det er feil fokus i dagens situasjon. I dagens situasjon er ikke hovedutfordringa i norsk skogbruk og treforedling tilgangen på tømmer, problemet er markedssituasjonen og markedsutviklinga. På det området er norsk treforedlingsindustri i en situasjon hvor en taper markeder og hvor konkurranseevnen overfor utlandet svekkes hver dag. Det er behov for å akseptere det faktumet og den virkelighetsforståelsen som ligger i det, og så når det er gjort, diskutere hva som er nødvendige offentlige virkemidler, i samarbeid med private eiere, for å omstille treforedlingsindustrien vår til en konkurransedyktig virksomhet i framtida. Det er den store utfordringa. Regjeringa har sjølsagt et stort ansvar, men det har også denne salen. Dersom denne salen hadde hatt en diskusjon om disse temaene på en måte som dannet et bredt grunnlag for behovet for å gjøre noe nytt, hadde det vært lettere for en regjering å gjøre noe med det. Det var mitt hovedanliggende i det jeg sa. Hvis en skal diskutere det som går på eiendomsrett og tilliggende ting, er det opplagt at eiendomsstrukturen er vesentlig. Min påstand er at dagens eiendomsstruktur har større fordeler enn ulemper. En av de store fordelene ved dagens eiendomsstruktur er at det biologiske mangfold blir bedre ivaretatt med mange eiere og brukere enn med færre, fordi de mange tar forskjellige beslutninger og dermed ivaretar skogen på noe ulik måte, slik at mangfoldet sikres bedre. Hvilke konsekvenser dagens eiendomsstruktur har, er en viktig diskusjon. Den balansen vi har funnet, er etter Senterpartiets vurdering god når en samtidig får ønske fra regjeringa om å endre jordlovens delingsbestemmelse, slik at en kan fradele skog til andre yrkesaktive skogbrukere. Da har en i større grad en dynamikk i endringen av eiendomsstrukturen for å sikre at flere av de aktive kan få tildelt tilleggsskog dersom en ønsker å kjøpe det. Men tilbake til hovedfokuset: Hovedfokuset er treforedlingsindustrien – det er der vi har en jobb å gjøre. Jeg er skremt over at ikke Fremskrittspartiet og Høyre har som fokus å se på nye virkemidler, slik jeg har anført fra denne talerstol mange, mange ganger.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-12-04:
Representanten Flåtten startet med å snakke om en forhistorisk epoke og noe som var gammaldags. Det kan hende at det kanskje er prosaisk å si det på den måten. Det som var mitt anliggende, var at snakk om det er å ikke ha fokus på målet. Målet i dag er den dårlige lønnsomheten, som i alle deler av verdikjeden fører til manglende utdanning, manglende kompetanse. Ansvaret for at eiendommer ikke blir drevet godt nok i dag, ligger først og fremst i denne salen ved at vi ikke greier å tilrettelegge økonomiske rammebetingelser sånn at det blir interessant. Derfor vil jeg be om at vi slutter å moralisere over skogeiere som ikke skjøtter eiendommene sine godt nok: Det er et resultat av rammebetingelsene. Det trengs en kraftig opprusting, det trengs en tankegang som tilsvarer det Ivar Aavatsmark i sin tid hadde i «Under kroners tak» – hvor vi ser faktum, bruker vi nye virkemidler.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Eg sluttar meg til saksordføraren sitt gode innlegg om vårt budsjett. Ikkje minst som saksordførar for Sivilombodsmannen – sivilombodet, som eg gjerne vil at det skal heita – så gratulerer eg med 50-årsdagen. Ein ting som eg òg vil seia frå talarstolen, er at til neste årsmelding ønskjer me at Sivilombodsmannen skal sjå på debattane som no føregår i Sverige og i Danmark, om korleis dei organiserer sivilombodet, slik at det òg blir ein del av den strategien som me skal ha for å gjera sivilombodet betre kjent. Eg er veldig einig i det Anundsen seier om «forsiktighetskultur», noko me òg har vore inne på bl.a. når det gjeld PST i høyringane etter 22. juli-rapporten. Derfor er det veldig gledeleg når det gjeld Traavik-rapporten, som kom i går, at statsråden grip fatt i dei problemstillingane, bl.a. den som blir reist av komitéleiaren knytt til korleis ein skal organisera samarbeidet betre i dei hemmelege tenestene. Det er veldig bra at dette no har kome fram. Det kom òg 50 forslag til korleis ein kan betra PST. Eg trur det blir ein veldig viktig debatt framover om korleis PST skal bli betre, og derfor er det bra at vår justisminister grip fatt i dette på ein god måte.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Det er uhyggelig vanskelig å finne fakta. Når det gjelder dekningsgraden, skriver vi 1,45. Det var det siste oppdaterte tallet vi hadde. Men jeg tror 1,45 faktisk ikke trenger å være nærmere fakta enn 1,59. Det har jeg utfordret justisministeren på tidligere, for etter tverrpolitisk enighet i 2006, skulle man regne operative tjenestefolk. Jeg er stygt redd for at tallet på 1,59 – hvis du tar med PST i tillegg, blir det noe høyere – inkluderer antall årsverk, altså det tallet som Fornyings- og administrasjonsdepartementet har over hvor mange ansatte det er i politiet. I min og Fremskrittspartiets målsetting opererer vi med de tallene som vi ønsket oss i 2006: to operative politibetjenter per 1 000 innbyggere. Dette tallet ønsker jeg meg, men det er veldig vanskelig å få det ut. For jeg tror nemlig ikke vi når det målet med den framdriften vi har nå. Selv om vi har et opptak på 720 til Politihøgskolen, er utfordringene større når det gjelder å få ansatt disse ute.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Jeg venter på svar fra statsråden. Jeg sendte et spørsmål til statsråden for en uke siden der jeg utfordret statsråden til å gi meg noen muligheter til å se på hvor raskt vi kan få det på plass, hva kan vi få på plass, om man kan gjøre det differensiert, om dette kan styrkes i forhold til bedre framskutt lagring osv. Fremskrittspartiet har ikke falt ned på noe endelig standpunkt. Vi har, som også representanten Chaudhry sier, sagt at politiet leverer meget godt i Norge. Politiet jobber meget godt i Norge innenfor de rammene de har. Men det er store mangler. Blant annet føler politiet seg i enkelte deler av dette landet meget utrygge. Det så vi også i en reportasje i går, der politiet sa at situasjonen i det offentlige rom blir tøffere og tøffere for hver eneste dag. Da synes jeg at vi som stortingsrepresentanter skal lytte til hva politiet sier. Men det har jeg sagt: Før Fremskrittspartiet faller ned på noe endelig, skal jeg se hvorvidt det går an å differensiere det, for Politiet Fellesforbund er heller ikke helt enige. Der er det ca. 50–50(presidenten klubber)(presidenten klubber) for bevæpning, er Fremskrittspartiet for. (presidenten klubber) (presidenten klubber)
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Jeg har vært veldig tydelig på dette. På kort sikt handler det om å tilføre mer ressurser. Men på lang sikt handler det om helt andre ting også: systemendringer og strukturendringer som gjør at politiet i mye større grad, domstolene i mye større grad og kriminalomsorgen i mye større grad kan bli mer effektive. Jeg er den som er talsperson for å få til system- og strukturendringer, men akkurat nå har denne regjeringen ført oss opp i en situasjon der det strengt tatt er nødvendig med friske midler for å få oss i gang, rett og slett. Og når jeg sier at det er utsatt på ubestemt tid, er det fordi statsråden ikke greier å svare på når hun skal levere meldinger og stortingsproposisjoner til Stortinget. Stortinget vet jo ikke. Nå sies det mai – kanskje – om noen meldinger, som vi burde ha hatt på et langt tidligere tidspunkt. Når det gjelder åpen soning, er ikke det noe problem. Problemet kommer når de som har begått alvorlig kriminalitet, slipper ut etter åpen soning. Åpen soning er Fremskrittspartiet for så lenge det gjelder trafikkforseelser – i mindre grad kriminalitet. Så er det sånn at Fremskrittspartiet ønsker seg mer soning. Vi ønsker tre fjerdedels soning, mens Senterpartiet ønsker to tredjedels soning.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Et øyeblikk trodde jeg at gutten til representanten Klinge tenkte på meg, men det var tydeligvis en lokal Per, så jeg må vel bare jobbe litt ekstra. Jeg registrerer at Senterpartiet og representanten Klinge er veldig bekymret for at utenlandske kriminelle ikke får den standarden som andre har i norske fengsler. Det er litt interessant, fordi i Stortinget, i Senterpartiet og i regjeringen har det vært enstemmighet om å få på plass utleveringsavtaler. Hvis man er bekymret for at standarden skal bli dårligere for utenlandske kriminelle, betyr det også at Senterpartiet ikke ønsker utleveringsavtaler hvis ikke premissene er lagt for at standarden i utenlandske fengsler skal være den samme som i Norge, før vi utleverer utenlandske kriminelle? Det er jo det som er situasjonen, faktisk. Eller ønsker Senterpartiet å kutte i midlene som Norge bruker, når det gjelder å bygge opp kriminalomsorg bl.a. i Romania?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Jeg kan nok strekke meg til å være enig med statsråden i at på enkelte områder er det et skritt framover. Spørsmålet er hvor store disse skrittene er. Det er individuelt, og jeg mener at skrittene er altfor små. Jeg vil gjerne utfordre statsråden – og det har jeg faktisk gjort tidligere også – på dekningsgraden, når det gjelder antall operative politibetjenter per 1 000 innbyggere, som er målsettingen. Tallene skaper stor forvirring: 1,45, 1,54, 1,59, 1,64. Kan statsråden, om ikke tiden her strekker til, komme til Stortinget og fortelle hva som er de faktiske forholdene, og hva som ligger i de dekningstallene som regjeringen opererer med fra uke til uke. Er det slik at man kun snakker om operativt politi, at sivile stillinger og vaskehjelp osv. er tatt ut av disse tallene?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Ja, jeg har registrert det. Men spørsmålet står fortsatt ubesvart. Hvilke årsverk, hvilke stillinger, legges inn i de tallene som POD legger ut? Inkluderer man kantinearbeideren, renholdsbetjenten, sivile stillinger, inkluderer man alle årsverk – alle som er sysselsatt innenfor denne kjeden – i disse tallene, eller er det slik at man opererer med det som det var tverrpolitisk enighet om i 2006, at det kun var operative tjenestemenn og -kvinner som skulle være med i den dekningsgraden som vi var tverrpolitisk enige om, at man skal ha to per 1 000 innbyggere i 2020? Det er disse spørsmålene undertegnede ønsker svar på.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Jeg hadde ikke tenkt å forlenge debatten, men jeg synes innlegget til representanten Bøhler var interessant, for mitt inntrykk er at det kommer nye opplysninger. Da vil jeg gjerne utfordre både statsråden og representanten Bøhler: Er det slik at regjeringen nå har bestemt at beredskapssenteret på Alnabru skal bygges innenfor et kortere tidsrom? Er det slik at man har bestemt seg for hvilket innhold dette beredskapssenteret skal ha? Da er jo det interessant informasjon for Stortinget. Årsaken til at Fremskrittspartiet har fremmet et forslag, er at vår forståelse er at man har bestemt seg for lokalisering, men ikke noe annet. Man har ikke bestemt seg for framdriften og tidsbruken. Hvis det er slik at man kan realisere dette beredskapssenteret som regjeringen har bestemt seg for, er det litt interessant å få vite. Jeg hører at det i innlegget fra statsråden blir presisert at dette vil ta tid. Det vil ta tid, og jeg forstår det slik at det vil ta så mye tid at dette skal legges inn i stortingsmeldingen med bakgrunn i Gjørv-kommisjonens rapport som skal komme til Stortinget. Men hvis det er slik at man har andre planer – en plan B som ikke Stortinget kjenner til – så er det interessant med tanke på diskusjonen. Representanten Bøhler snakker om at man kanskje kan ha et alternativt beredskapssenter som ligger langt utenfor Alnabru. Nei, det finnes faktisk alternativer på Alnabru til det som regjeringen falt ned på, og det kjenner representanten Bøhler meget godt til. Hvis man skal tenke framtidig beredskapssenter, er det flere ting man kan inkludere i det. Representanten Michaelsen pekte på bredde i sitt innlegg i dag, fordi dette med samtrening mellom flere etater – nødetater, Forsvaret og andre – kanskje også kan være en viktig del. Så vet vi at vi skal bygge ny politihøyskole, kriminalomsorgen trenger nye lokaliteter, vi trenger nye treningsfasiliteter, og en helikopterbase – kanskje for større helikopter enn det som eksisterer i dag. Så det er flere ting som gjør at den lokaliseringsplassen som regjeringen har falt ned på, kanskje ikke er tilstrekkelig i forhold til et fremtidig moderne, effektivt beredskapssenter som skal dekke flere områder. Men hvis det er nye momenter her, synes jeg at både justisministeren og representanten Bøhler kan opplyse Stortinget om det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Det blir sagt at beredskapssenterets innhold skal diskuteres bredt når det kommer en melding til Stortinget. Da regner jeg med at diskusjonen skal tas der, så mitt spørsmål er: Har regjeringen allerede bestemt seg? Da er det jo ikke noe grunnlag for å diskutere dette i denne meldingen som skal komme til Stortinget? Det kan også være andre momenter som skal diskuteres. Så får man beskyldninger for at man trekker ut prosessen fordi man nettopp ønsker en debatt om innhold. Og i forhold til framdrift: Nei, det er ikke Fremskrittspartiet som har sagt åtte år. Denne regjeringen har sagt at det kan ta inntil åtte år, og da er mitt spørsmål: Kan det ta inntil åtte år når det finnes alternativer som kanskje innebærer at vi kan få gjort det på tre år? I så fall er det en viktig diskusjon for Fremskrittspartiet og Høyre.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Jeg fikk ikke med meg hvorvidt statsråden svarte på to av spørsmålene fra representanten Eriksson. For det første: Er statsråden kjent med at det foregår stopp i ytelsene i dag på ulike måter, og er det i tilfelle brudd på internasjonale konvensjoner – er det situasjoner der barn blir utsatt for lidelse? Og det andre spørsmålet jeg følte at vi ikke fikk svar på: Hvorfor er det i enkelte sammenhenger enklere å stanse ytelser der far er bortfører, og er statsråden kjent med at i tilfeller der far er bortfører stopper man i dag ytelsene?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Dette handler egentlig ikke om representanten Erikssons frustrasjon eller representanten Sandbergs frustrasjon. Det handler om barns rettssikkerhet. Og det handler i stor grad om konvensjoner som Norge har ratifisert, og som skal ta hensyn til barnet, men som brytes hver eneste dag av Norge. Jeg registrerer at barne- og familieministeren nå skal ha flere runder som trekker dette ut i tid, slik at flere og flere barn må lide under at Norge bryter internasjonale konvensjoner som vi er forpliktet til å følge. For nå skal man ta mer hensyn til livsopphold til den som er barnebortfører, enn barnets sikkerhet og rettigheter til samvær med sine biologiske foreldre. Jeg synes ut fra replikkrunden at det er noe merkelig at man skal ha nye runder når man er så klinkende klar på at å stoppe barnetrygden etter seks måneder er uproblematisk – det er rett og slett enkelt å stoppe. Det finnes ikke tvil om at det er en rettighet den enkelte nasjon har. Innenfor alle de forpliktelsene man har internasjonalt, er det helt uproblematisk å gjøre det. Men når det er snakk om barnebidrag, der den enkelte private – enten det er mor eller far – betaler bidraget, er det uhyggelig problematisk. Man har altså holdt på i sju år med å finne ut hvorvidt man har mulighet til det. Min påstand er at denne muligheten selvfølgelig ligger innenfor de rammene og den handlingsfriheten den enkelte nasjon har innenfor disse internasjonale forpliktelsene. Ellers må jeg virkelig få lov til å stille spørsmål ved at man i sju år skal drive og utrede og ha høringer med runde på runde for å finne svaret på hvilket handlingsrom man har. Det må da være en svikt i kompetansen, noe jeg tviler på. Jeg tror det er en svikt i forhold til samordning og agendaen man har fra de forskjellige partiene som sitter i dagens regjering. Nå skal man altså ha en arbeidsgruppe som skal jobbe i over ett år, vi skal ha nye høringer, og nå per dags dato – jeg ble oppdatert før helgen – er det 50 eksisterende saker der barn er bortført fra Norge og mister retten til samvær med en av sine foreldre. At denne regjeringen lar det flyte og gå, er for meg uforståelig.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-12-04:
Denne regjeringen setter ned en arbeidsgruppe som skal gi tilbakemelding 31. desember 2013. Det er over ett år fram i tid. Det andre som jeg vil peke på, er at denne regjeringen ikke vil slutte seg til det forslaget som ligger på bordet, fordi man skal ha nye utredninger, nye høringer, fordi man skal fremme et forslag som reduserer effektiviteten av opprinnelig forslag, sier statsråden. Man skal fremme et forslag som reduserer effektiviteten av opprinnelig forslag – da er man ikke enig i det forslaget som ligger på bordet her nå. Man vil fremme et forslag der man skal ta individuelle hensyn. Betyr det at noen kan bortføre barn og fortsatt kreve barnebidrag fra samværsforelder? Det handler om å fryse utbetalinger og bidrag til barnebortførere, og det kan man gjøre, sier statsråden her nå. Det er ikke noe problem, man kan gjøre det i morgen. Men man gjør det ikke. Man kunne gjort det for sju år siden. Men man har ikke gjort det. Nå sier statsråden: Nei, det er uproblematisk å fryse utbetalingen av barnebidrag til barnebortfører. Hvorfor gjør man ikke det, da? Dessuten handler det i denne saken om barns rettigheter. Når vi registrerer at Norge sannsynligvis er det eneste landet i hele verden som aksepterer denne praksisen, er det helt merkelig at vi skal drive i sju–åtte–ni år og utrede hvorvidt vi kan gjøre dette innenfor handlingsrommet for internasjonale forpliktelser. Derfor tror jeg ingenting på – men jeg vil i så fall bli utrolig positivt overrasket – at vi i januar får et lovforslag fra denne regjeringen som støtter det forslaget som ligger på bordet per dags dato. For Norge kan ikke være bekjent av at hver eneste dag er det norske barn som blir røvet bort fra landet sitt og fra den forelderen som har foreldreansvaret og omsorgsansvaret. Og så må en i ettertid utøve makt og gi barn traumatiske opplevelser ved at vi sender ut geriljagrupper for å hente disse barna hjem igjen, som vi har vært vitne til, og som utvikler seg i større og større grad. Det har blitt en profesjon, faktisk, der foreldre i sin fortvilelse engasjerer profesjonelle folk til å kidnappe barna sine hjem igjen. Jeg gjentar det: Dette kan vi ikke være bekjent av. Og dette har vi altså holdt på med i sju år.
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
I dag er det eit rekordstort opptak av studentar til Politihøgskolen. Erfaringsmessig får om lag 94–95 pst. av dei uteksaminerte jobb i politiet. Frå 2011-kullet har 94,2 pst. fått stilling i politiet per 15. oktober – ikkje 64 pst., som Framstegspartiet skriv i innstillinga. Det er gamle tal. Framstegspartiet skriv òg i innstillinga at politidekninga nå er ca. 1,45 per 1 000 innbyggjarar. Dette er feil. Oppdaterte tal på Politidirektoratet si heimeside er 1,59 per 1 000, når ein held PST utanfor. Tar ein med PST òg, er talet 1,64. Representanten Sandberg sa i sitt innlegg at alt står stille. Det er feil. Det går framover. Vil representanten Sandberg erkjenne at fakta er annleis enn det han gav uttrykk for i sitt innlegg nå?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Norge er et trygt land. Det kan vi alle sammen være enige om og konstatere. Vi har et profesjonelt politi som leverer trygghet hver eneste dag. Vi har et politi som er ubevæpnet, og som har svært liten terskel for å ta kontakt med folk, og andre veien – folk har svært liten terskel for å ta kontakt med politiet. Svensk politi, som til daglig er bevæpnet, utløste 76 skudd i 2011, ifølge Aftenposten. Norsk politi utløste skudd én eneste gang. Politiets Fellesforbund har nå vedtatt at de skal jobbe for å bevæpne politiet også i Norge. Fremskrittspartiet har gått ut og støttet det umiddelbart, uten at det foreligger noen forskning, noen utredning eller noen grundige data på det. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er: På hva bygger Fremskrittspartiet sin støtte til å bevæpne politiet og til å endre Norge for evig?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Det er en kjent profil i Høyres politikk at de som har minst, skal betale regningen for at de som har mest, skal få enda mer. Det ser vi nå igjen i Oslo. Fri rettshjelp har eksistert i Oslo siden 1893. Der får de som sitter lengst nede ved bordet, hjelp av fellesskapet. Dette har byrådet i Oslo nå foreslått å legge ned for å betale regningen til skattelette. Mitt spørsmål til representanten Oktay Dahl er: Er det denne politikken vi kan forvente dersom Høyre mot formodning skulle vinne valget neste år, nemlig at de som har mest, skal få enda mer, og de som har minst, skal betale regningen?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Jeg er stolt over det politibudsjettet som regjeringen har lagt fram både for landet og for Oslo. Jeg er en osloborger, ferdes i denne byen og kjenner meg ganske trygg både på Furuset, hvor jeg bor, på Tøyen, hvor jeg ferdes, på Grønland, hvor jeg går av T-banen, og rundt Stortinget. Jeg viser til det budsjettet som regjeringen har lagt fram. Det vil gjøre Oslo enda tryggere.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Jeg må konstatere at Høyre er mest opptatt av fortiden. Jeg er mer opptatt av framtiden. Jeg er også, som representanten vet, opptatt av rettssikkerheten til alle, men ikke minst – og særlig – kvinner som blir utsatt for vold. Denne regjeringen har i løpet av de siste syv år styrket kvinners rettssikkerhet, bl.a. ved å opprette DNA-register, sørge for at det er nye stillinger i Kripos – og styrke DNA-forskningen i landet. Det Høyre er opptatt av, er kun én ting, og det er hvordan private aktører kan komme inn i markedet. Det er ikke denne regjeringens fremste mål. Vi har trygg DNA-forskning i landet. Når jeg reiser rundt og snakker med politiet, har jeg aldri hørt at det er noe problem, heller ikke for domstolene er det noe problem. Det leveres godt forskningsmateriale og etterforskningsmateriale til domstolene i Norge.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Det viktigste er ikke om det er ett eller tre eller seks eller ti, det viktigste er at det er kompetente miljøer. Vi har et kompetent miljø. Det bør representanten begynne å ha tillit til. Vi har vårt eget miljø. Det leverer meget gode resultater, og jeg forventer at representanten har tillit til det miljøet.
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Jeg ser at min kollega er innom Stortinget som vararepresentant, og jeg skal ikke gå veldig detaljert inn i tallbudsjettet, men forholde meg til overordnet politikk. Jeg forstår at Kristelig Folkeparti har et varmt hjerte for det svake mennesket og for medmennesker som sliter. Vi har hatt en debatt om romfolket i det siste i Norge som man meget trygt kan si mange ganger har vært på et nivå hvor Kristelig Folkeparti er uenig. Nå ønsker Kristelig Folkeparti å gå i et regjeringssamarbeid – dersom det, mot formodning, skulle bli flertall – med Høyre, som har hatt en hard retorikk mot romfolket, og som ønsker å forby muligheten til å tigge, selv om man ikke har muligheten til å forsørge seg selv. Hvordan forholder min kollega seg til det?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Høyre hamrer og hamrer på at de har bevilget flere penger til politiet, og de vil ha mer politi. Da stiller jeg et enkelt spørsmål: Hvor skal man hente disse politifolkene? Per 15. oktober var det 300 ikke-besatte politistillinger, og 95 pst. av dem som var uteksaminert, hadde jobb. Hvor skal man hente politifolk for å ansette der hvor Høyre sier de vil ansette dem? For SV og denne regjeringen er det viktig å sørge for at vi har et kompetent og nært politi som nyter høy tillit i befolkningen. Det har vi i dag. Det er viktig at avstanden mellom folk og politiet er minst mulig, og terskelen for å kunne kontakte politiet må være lav. Alt som kan hindre denne dialogen, bør vi være meget kritiske til. Et knapt flertall av delegatene på Politiforbundets landsmøte har vedtatt at de skal jobbe for en generell bevæpning av politiet. Dette mener SV av mange årsaker er et feilspor, og det er vi ikke alene om. Det støttes heller ikke av dem med kompetanse i Norge, og heller ikke i virkeligheten i Norge. Som jeg tidligere nevnte, meldte Aftenposten at det ble avfyrt 76 skudd av politiet i Sverige i fjor. Norsk politi gjorde det én eneste gang. Vi har veldig stor respekt for de menn og kvinner som gjør Norge trygt hver eneste dag, men vi mener at det å bevæpne politiet vil gjøre politiet utrygt, ikke mer trygt. Jeg stilte et spørsmål til komiteens leder fra Fremskrittspartiet: Hva bygger Fremskrittspartiet sitt syn på når de ønsker å bevæpne politiet – hvilke utredninger, hvilken kompetanse osv.? Da sa representanten at han ikke var helt sikker på det ennå, og henviste til et spørsmål han hadde sendt til statsråden. Jeg har hentet det spørsmålet som representanten sendte, og der står det: «Hvilken tidsbruk og kostnadsramme ser statsråden for seg er nødvendig for å innføre fast bevæpning for operative polititjenestemenn?» Han uttalte til TV 2 Politisk: «Når både politiet og publikum er utrygg i hovedstaden vår – da er det verdt et forsøk på å få på plass generell bevæpning i Oslo.» Spørsmålet er: Har Fremskrittspartiet truffet en beslutning, eller har Fremskrittspartiet ikke truffet en beslutning om å bevæpne norsk politi? Og hvis Fremskrittspartiet ønsker å bevæpne norsk politi – på hvilket grunnlag gjør de det? Hvordan skal de begrunne å gjennomføre dette tiltaket, som vil endre norsk politi og det norske samfunnet for evigheten?
Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2012-12-04:
Jeg skal gjøre det veldig kort. Jeg konstaterer at dette er en sak som har vært under behandling over lengre tid, helt fra loven ble vedtatt i 2004 og gjennom hele domstolsapparatet i Norge og i EMD. Jeg konstaterer at det er uenighet i saken, men jeg konstaterer også at det nå er enstemmighet i komiteen om hvordan vi skal gå fram, og hvordan vi skal få saken endelig avgjort i Norge. SV og jeg er helt enig med saksordføreren i hans vurderinger, slik de ble framført i hans innlegg. Det er rettferdigheten som ligger til grunn for SVs vurderinger i denne saken. Det må bli en balanse mellom fester og bortfester. Det er slik vi kan komme til enighet. Det vil i denne type saker alltid være slik at ingen blir fullt ut fornøyde; alle blir litt misfornøyde. Men til slutt må det bli slik at folk er mer fornøyde enn misfornøyde. Det er det vi fra SVs side legger til grunn. Jeg ser fram til behandlingen og har tillit til at regjeringen kommer med en god sak.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2012-12-04:
Eg har lyst til å spørje representanten Sandberg: Kva er problemet med open soning og soning med elektronisk kontroll dersom det kan bidra til at straffedømte som skal ut i samfunnet igjen etter enda soning, lever lovlydige liv? Meiner Framstegspartiet at løysinga er å halde fangar i maksimalt lukka soning, for så å sleppe dei rett ut på gata igjen med berre ein plastpose i handa? Sandberg nemner i innlegget sitt at alt er utsett på ubestemt tid. Eg vil nekte for akkurat «alt», men det er tydeleg at det er eit viktig poeng å få fram. Resultatreforma er openbert noko som er utsett. Eg vil m.a. presisere at det at departementet har vorte bomba sund og at Gjørv-kommisjonen har kome med konklusjonar som bør vere relevante for kva vi gjer framover i justiskomiteen, er noko av bakgrunnen for at noko har vorte utsett. Eg har lyst til å spørje Sandberg om det berre er pengar han meiner det står på, og om det berre er å knipse i fingrane for å gjere politiet betre i stand til å takle terror. Gjørv-kommisjonen peika på at det ikkje er ressursane og strukturane som ein nødvendigvis måtte endre på, men at det var snakk om ressursane som ikkje fann kvarandre.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2012-12-04:
Regjeringa etablerte Kongsvinger fengsel som eit fengsel for utanlandske innsette som skal utvisast. Målet er tilpassa soning, lettare tilgang til tolketenester osv. Framstegspartiet har eit framlegg om å ha dårlegare standard for utanlandske fangar i norske fengsel. Det er i strid med internasjonale konvensjonar, det er mot diskriminsering på bakgrunn av etnisitet, osv. Det går sakte og gradvis mot eit val. Eg har lyst til å spørje representanten Oktay Dahl om Høgre kan støtte det forslaget Framstegspartiet har om at det skal vere dårlegare standard for utanlandske fangar i norske fengsel. Dersom de ikkje kan det: Er det ein forskjell i menneskesyn som ligg til grunn, og er det eit godt utgangspunkt for eit regjeringssamarbeid framover?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2012-12-04:
Det vil alltid vere stor diskusjon rundt lokalisering, uansett kva vi taler om. Det som er utvilsamt, det er at viss vi får på plass beredskapssenteret på Alnabru raskast råd og på ein fornuftig måte, vil det bety eit stort framskritt for samhandlinga mellom de ulike aktørane. Eg er oppteken av at det skal vere vel gjennomtenkt, men òg av at vi skal kome i gang, og då er det – slik eg ser det – kanskje betre å gjere det aller beste ut av det alternativet som er godt grunna, enn heile tida å stille spørsmål ved alternativ og bruke tid på å vurdere nye.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2012-12-04:
Eg er glad for det spørsmålet, fordi det er eit utruleg viktig poeng at vi skal bidra til at kriminalomsorgen blir betre og tek betre vare på fangar i andre land òg. No er det slik at når det gjeld internasjonale menneskerettar, som konvensjonar og samarbeid som vi har forplikta oss til, er det trass i alt innanfor norske grenser og norske fengsel at vi er nødt til å ta stilling til dette. Men det betyr ikkje at vi skal sjå bort frå at det sjølvsagt skal vere best moglege vilkår også i utlandet, og derfor er det heilt rett, slik vi gjer, å bruke pengar på EØS-prosjekt, m.a. i Romania, som representanten Sandberg nemnde, for å betre vilkåra der. Justiskomiteen har vore der for å sjå korleis det er der, og det er ille, så det trengst heilt tydeleg ei forbetring der òg. Men det er viktig, som eg påpeika i stad, at standarden sjølvsagt ikkje skal vere betre for utanlandske fangar, men han skal heller ikkje vere dårlegare. Hovudsaka er at det skal vere ei tilpassa soning for dei som skal ut. Det trur eg òg gjer at soninga for dei norske fangane i dei andre fengsla vil bli betre, fordi det då kan rettast meir mot dei som gruppe.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2012-12-04:
Det er sjølvsagt viktig å ha målretta midlar til IKT, men her er det eit stort budsjett på fleire milliardar som ein tar utgangspunkt i, som har vorte politiet til del i fleire år, og det ein dessverre ser, er at IKT-satsinga har vore for dårleg i mange år. Det at ein målrettar midlar til IKT, er veldig viktig, og eg er opptatt av at òg politidistrikta innanfor dei budsjettrammene dei har elles – i tillegg til dei midlane som blir «øyremerkte» til det – sørgjer for å prioritere IKT som område. Det handlar ikkje berre om dataverktøyet i seg sjølv, men det handlar i høgste grad om kva type tenester politiet kan levere, kor effektive dei kan vere, og kor godt dei kan samarbeide på tvers av grenser.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2012-12-04:
Representanten tok opp veldig mykje viktig i innlegget sitt som vi i Senterpartiet òg støttar. No er ikkje avstanden altfor stor mellom Kristeleg Folkeparti og Senterpartiet i ein del saker, og kanskje spesielt ikkje der det er snakk om det varme hjarta og omtanken for enkeltmenneske. Eg har lyst til å kome litt inn på noko vi var inne på òg tidlegare, nemleg dette med fengsel og fengselsavdelingar knytte til utanlandske fangar som skal ut igjen, som ikkje har opphald her. Det vi har høyrt frå Framstegspartiet no, og eg forstår òg at det er eit mogleg punkt i Høgres program, er at det skal vere lågare standard i fengselsavdelingar eller fengsel med utanlandske innsette. Eg kunne tenkt meg å høyre kva Kristeleg Folkeparti sitt standpunkt er på det området, all den tid det er mogleg – måtte gud forby, men det er mogleg – med eit regjeringssamarbeid no etter valet i ei ny regjering. Eg kunne tenkje meg å høyre korleis representanten frå Kristeleg Folkeparti ser på det.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
Det var en voldsom oppramsing, og spørreren gjør det umulig for meg å svare på hvert enkelt punkt. Men hvis jeg hadde hatt mulighet til det, skulle jeg gjerne svart på alt sammen. Når det gjelder beredskapssenter, er det regjeringen som har gått foran og avklart hvor man ønsker å legge det, mens opposisjonspartiene fortsatt diskuterer alternativer i Akershus og rundt omkring i landet og holder det ene og det andre åpent, mens regjeringen har tatt det første steg, bevilget penger, sagt hvor man ønsker å legge det, og vil komme med en konkret plan i stortingsmeldingen om Gjørv-kommisjonens rapport. Når det gjelder – jeg må ta eksempler her – innsatsen for å forebygge voldsekstreme miljøer, har Oslo-politiet svart veldig godt på det jeg ba om, en samordnet forebygging i disse miljøene, og lagt en plan for hvordan man følger dem døgnet rundt, og i høyeste grad avsatt ressurser til denne innsatsen. Når det gjelder gjengkriminelle, har det vært et gjengprosjekt gjennom mange år, som virkelig har oppnådd gode resultater når det gjelder å ta hånd om bl.a. B-gjengen.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
Tallet i 2012 skulle ligge rundt 250 mill. kr. Til sammen brukes det 360 mill. kr i år på IKT i politiet. Det var 80 mill. kr som var øremerket i tillegg til det som brukes i politidistriktene. Det er også noen midler som Politidirektoratet og enheten som heter PDMT, Politiets data- og materielltjeneste, bruker i tillegg. Det gjør at det er en kraftig opptrapping av innsatsen for å bygge ut infrastrukturen når det gjelder IKT i politiet, og den vil bli ferdigstilt i løpet av 2012–2013, som er varslet i budsjettet. Det er åpenbart at det er ting der som vi gjerne ville gjort tidligere, men i denne siste fasen er det ganske hard jobbing som må til for å få den infrastrukturen på plass.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
Nei, absolutt ikke. Den gir mye viktig kunnskap, og noe av det som tas opp i høringene, og som ble tatt opp i år, er også reflektert i vår budsjettinnstilling. For eksempel når det gjelder påtalemyndighetenes kommentar til sitt budsjett, sier vi at vi vil følge det opp og komme tilbake til det i revidert budsjett, samtidig som vi peker på at påtalemyndighetene – når vi ser på resultatene – ligger svært godt an når det gjelder kravene til saksbehandlingstid osv. Det samme gjelder domstolene. De fikk ekstra midler i 2010–2011 for å ta unna en kø, og de innsatsmidlene er redusert noe de to siste årene – de beholder 20 mill. kr av dem til neste år. Nå har de akkurat fått 7 mill. kr ekstra i år, som resultat av midler som ble overført i en saldering nå før jul, hvor de får mulighet til å investere mer i IKT i år. Vi hører, men vi kan ikke gjennomføre alt på en gang.