Lars Rise (Kristelig Folkeparti), 2002-06-13:
Helt siden pakten ble underskrevet i 1949 har NATO vært Norges viktigste sikkerhetspolitiske allianse. NATO har i dag 19 medlemsland, og flere søker om å bli tatt opp i alliansen. NATOs parlamentariske forsamling har vært et sted hvor man kunne utveksle ideer og synspunkter. Det har vært et forum for debatt. Dette har sikret forutsigbarhet og tilgang for alle parter, og det har gitt bedre innsyn i våre felles sikkerhetsutfordringer. Den vestlige verden trenger et slikt forum for sikkerhetspolitiske konsultasjoner, for dagens utfordringer er mangeartede, og trusselbildet er omfattende. Vi lever dessverre ikke i en fredelig verden, og Norge kan ikke klare å møte denne trusselen alene. Å bygge nye partnerskap for fred for å møte denne trusselen er helt nødvendig, og NATO er en unik ressurs i kampen mot terror på grunn av sitt nettverk av samarbeidsland. Derfor er det nye partnerskapet med Russland så viktig. Norge, som nabo og venn til Russland, ser fram til dette samarbeidet. Det var historisk da avtalen ble signert i Roma. President Putins vilje til reform og en mer vestlig orientert utenrikspolitikk har lagt grunnlaget for dette nye strategiske samarbeidet med NATO og Russland. NATO-Russland-rådet blir et nytt organ der man kan drøfte felles beslutninger, felles handlinger, og der man kan utvide samarbeidet. Rådet vil konsentrere seg om fem hovedområder, nemlig internasjonal terrorisme, krisehåndtering, masseødeleggelsesvåpen, våpenkontroll og felles militært samarbeid. Da USA og Russland skrev under på denne avtalen, godtok begge parter å redusere sitt kjernevåpenarsenal med nesten to tredjedeler. Om dette samarbeidet blir en suksess, kan bare bli målt i konkrete resultater. Men Kristelig Folkeparti har tro på at slikt samarbeid er nyttig. Den 11. september viste at internasjonal terrorisme representerer en alvorlig trussel mot vårt moderne sårbare samfunn, og at terrorisme og spredning av masseødeleggelsesvåpen er trusler som må tas på alvor. Den 12. september fattet NATO for første gang et artikkel 5-vedtak, som slår fast at angrep på en alliert er et angrep på alle. De nye truslene utfordrer etablerte kapasiteter, strukturer og ikke minst etablert tenkning. Også Norge må forholde seg til dette trusselbildet i tiden som kommer. Den politiske utviklingen i Europa utfordrer Norges posisjon, og det nære sikkerhetspolitiske samarbeidet mellom Europa og USA må bli fornyet og stadfestet. I Europa blir det multilaterale samarbeidet stadig mer omfattende, samtidig som bilaterale og uformelle kontakter blir viktigere. EU utvikler en egen sikkerhets- og forsvarspolitisk dimensjon mellom sine medlemsland, uten fullverdig norsk deltakelse. De tradisjonelle stormaktene i Vest-Europa spiller en mer fremtredende rolle enn på lenge, og NATO-prosessene bærer mer preg av uformelle samtaler. For Norge blir det derfor viktig aktivt å utnytte de etablerte mulighetene vi har til å påvirke EU, særlig i sikkerhets- og forsvarssamarbeidet. Våre bilaterale kontakter må bli styrket, spesielt med sentrale allierte. Vi må også venne oss til at viktige beslutninger i enda større grad blir fattet på bakgrunn av uformelle kontakter. Dette stiller store krav til oss politikere og til alle som representerer Norge internasjonalt. Det kan se ut som om USA og Europa ikke har helt sammenfallende vurderinger av det internasjonale trusselbildet. Dersom USA velger å føre videre kampen mot terrorisme med nye omfattende militære operasjoner, vil forholdet til Europa kontinuerlig bli satt på prøve i tiden som kommer. Tett dialog vil derfor være helt nødvendig. Norge bør arbeide aktivt for å styrke de transatlantiske båndene. USA er militært overlegen, og det er fremdeles avgjørende for oss å sikre amerikansk støtte til norsk sikkerhet. Jeg vil likevel understreke at selv om USA militært sett er overlegen, er USA og Europa gjensidig avhengig av hverandre. Dette har president Bush gjort klart i sin omtale av NATO som en helt sentral del av USAs sikkerhetspolitikk. Det vil være i USAs interesse å opprettholde støtte fra Europa. NATO må ha evne til å bidra til de militære utfordringer som Europa og USA stilles overfor. NATO trenger ny kapabilitet om organisasjonen skal forbli den fremste sikkerhetsorganisasjonen og ankeret for Europas stabilitet. For Norge er det viktig å sikre effektiv internasjonal ressursutnyttelse og unngå overlapping. Den 11. september viste at vi i dag står overfor en rekke trusler, og en kan vanskelig møte dem med militære virkemidler alene. Her er jeg helt enig i det representanten Jacobsen sa tidligere. Militærmakt har vært nødvendig for å ødelegge al-Qaida-nettverkets hovedbase i Afghanistan. Slik sett er militærmakt nødvendig, men bare som ett av flere virkemidler i den videre kampen mot internasjonal terrorisme. I denne situasjonen må Norge være aktiv, moderne og endringsvillig. Vi må tilpasse oss, samtidig som vi bevisst prøver å påvirke våre omgivelser. Vi omstiller nå Forsvaret på grunn av de nye internasjonale utfordringene. Raske og omfattende endringer i mange lands lovverk har også vært svært viktig i kampen mot internasjonal terrorisme. Slike endringer har bl.a. åpnet for nye muligheter til å fryse finansieringen av terrornettverk. Når NATO blir oppfattet som en tungrodd organisasjon, er det nok en del i det, men det aktive og brede samarbeidet mellom medlemslandene som vi har i dag, skal ikke undervurderes. Samarbeidet mellom alliansens styrker og myndigheter bidrar på en unik måte til at NATO-landenes militære styrker kan operere sammen i skarpe operasjoner. For at NATO skal bli best mulig, må små nasjoner være villige til å konsentrere seg om utvalgte nisjekapasiteter og overlate til NATO å koordinere arbeidet. For mindre land er det viktigere å være veldig god til noe på ett eller få områder enn relativt dårlig til noe på flere områder. Norge kan bidra med alliert trening og øvelser, spesialstyrker og etterretning. Operasjonene i Kosovo og Afghanistan har vist at norsk erfaring med trening i vinterklima og fjellandskap fremdeles er viktig for alliansen. Vi har mye god kompetanse når det gjelder etterretning og erfaring fra internasjonale operasjoner. Et sterkere NATO med styrker som kan operere sammen, og som raskt kan komme på plass, er viktig for å kunne møte alle potensielle trusler. Uroen for spredning av masseødeleggelsesvåpen og missilteknologi har fått forsterket fokus. Biologiske våpen kom på ny i fokus etter gassangrepet i undergrunnssystemet i Tokyo noen år tilbake. Den 11. september viste at terrorister har evne og vilje til å ta livet av store uskyldige menneskemengder. Spredning av masseødeleggelsesvåpen må derfor stoppes. Vår jobb internasjonalt blir å forhindre at biologiske og kjemiske våpen faller i hendene på terrorister, og vi må hindre at atomvåpen blir utviklet av regimer som kan komme til å støtte terrorister. NATO har lansert et ambisiøst initiativ for å utvikle reelle militære kapasiteter som alliansen kan nytte i situasjoner som inkluderer biologiske og kjemiske våpen. Målsettingen er å ha de første gruppene klare for øvinger og trening til toppmøtet i Praha. Norge er positiv til dette initiativet. NATO skal utvides. Tallet på nye land er ikke avklart, men det vil høyst sannsynlig bli mange. President Bush har sagt at det nye NATO skal strekke seg fra Østersjøen til Svartehavet. Dette vil innebære en betydelig utvidelse. Inntaket av nye medlemmer vil medføre store utfordringer for NATO som en integrert militær allianse. Det må stilles krav til nye medlemmer, ikke bare for å bli tatt inn som medlem av NATO, men også i perioden etter at de er innlemmet i alliansen. De nye medlemmene må bidra med relevante militære midler. Et sterkt NATO er viktig for å kunne møte de truslene vi står overfor i dag. Norge er sårbart, men sammen med våre partnere for fred er vi sterke.