Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-03-14:
Først har jeg lyst til å si at jeg var litt usikker på om jeg i det hele tatt skulle ta ordet i dag, fordi interpellasjonsteksten framsto som noe som heller burde ha vært stilt som et skriftlig spørsmål til statsråden, eller blitt tatt opp i spørretimen. Jeg må innrømme at jeg lurte litt på hva som var interpellantens hensikt. Er det å få vite hva statsråden tar opp i bilaterale samtaler, eller er det kronikken til interpellanten i VG på tirsdag, hvor han påstår at Norge nedprioriterer barn, som egentlig er agendaen? Etter å ha hørt interpellantens innlegg var det åpenbart det siste. Jeg synes det er ganske frekt å påstå at regjeringen ikke prioriterer barn og barns rettigheter, fordi det er feil. Jeg vil si at regjeringen de siste årene systematisk har prioritert barn og barns rettigheter i norsk utenriks- og utviklingspolitikk, bl.a. gjennom FN-systemet og FNs menneskerettighetsråd. Norge er et av de landene som hyppigst tar opp barns situasjon der. Hva er egentlig barns rettigheter? Jo, det er retten til helse, til utdanning, til å få mat og til å få muligheten til å leve opp gjennom å få vaksiner, for å nevne noe. Da er det direkte uriktig å hevde at denne regjeringen ikke prioriterer barn. Mødre- og barnehelse var f.eks. den store budsjettvinneren i statsbudsjettet for 2013. Vi er en av de største enkeltgiverne til UNICEF, og vi har en storsatsing på vaksineinitiativet GAVI. Siden 2005 har GAVI og det globale helsefondet reddet sju millioner liv. Hvis dette ikke er å satse på barn, så vet ikke jeg. Høyre ønsker å inngå et regjeringssamarbeid med Fremskrittspartiet, et parti som for 2013 foreslo et kutt på 7 mrd. kr i bistandsbudsjettet. Jeg foreslår at Høyre bruker litt tid på å tenke på om dét ville ha hatt noen konsekvenser for barns rettigheter, for mødrehelse og for vaksiner. For meg er det åpenbart at et sånt kutt ville gått ut over de barna man her snakker så varmt for. Jeg registrerte at lederen av utenrikskomiteen, fra samme parti, rykket ut i Aftenposten i går og sa at Høyre vil dreie utviklingspolitikken bort fra milliarder og legge mer vekt på handel – som om størrelsen på utviklings- og bistandsbudsjettet ikke har noen betydning for hva man faktisk kan oppnå av resultater! Milliarder betyr faktisk ganske mye, og kanskje særlig for de svakeste gruppene i fattige land – som barn. I motsetning til Høyre mener vi at det er viktig med internasjonal solidaritet, og at utviklings- og bistandsbudsjettet må holdes på 1 pst. av BNI. Vårt mål med utviklingspolitikken er å bidra til å sette flere mennesker i stand til å leve i frihet fra undertrykkelse, nød og uverdige forhold. Nettopp derfor er kampen mot fattigdom og for demokrati og menneskerettigheter en av hovedoppgavene for det rød-grønne regjeringssamarbeidet, og nettopp derfor har vi også faktisk ledet an i det internasjonale arbeidet for barns rettigheter. Utviklingsministeren har redegjort for mange av de spesifikke tiltakene som regjeringen har gjort – uten jukselapp, som jeg har fått med meg at noen mener at han burde hatt med seg. Det er greit å være uenig med regjeringen og stortingsflertallet, men rett skal være rett: Det blir litt spesielt når vi vet at Høyre ikke har ett ord om barns rettigheter i partiprogrammet sitt, og i sitt utviklingspolitiske manifest – eller kanskje man kaller det for «paper» i Høyre – nevnes barn nesten ikke i det hele tatt. Jeg er klar over at det nærmer seg valgkamp, og at det er lett å kritisere og gjøre billige poenger, men jeg mener faktisk at i denne debatten, og i andre debatter, er det lov å forholde seg til fakta og være redelig. Velgerne fortjener at alle partiene debatterer på et saklig grunnlag, også når det gjelder barns rettigheter.