Svein Flåtten (Høyre), 2008-06-12:
Jeg har tenkt å bruke min taletid på Høyres politikk og Høyres synspunkter. At de i denne saken faller sammen med hva et bredt flertall i komiteen mener, synes jeg for så vidt ikke gjør dem dårligere akkurat i denne omgang. Det er to sentrale begreper når det gjelder Statens pensjonsfond, eller det vi tidligere har kalt oljefondet. Det ene er generasjonsperspektivet, og det andre er forvalteransvaret, i alle ordets fasetter, med tanke på ansvaret for de kommende generasjonene. Oljefondet - for å kalle det det - er så stort at det egentlig er vanskelig å tenke seg størrelsen av det. Det betyr at de systemene som skal behandle dette, må være ansvarlige i alle betydninger av ordet. Altså: Det må være ansvarlige systemer for investeringene, det må være ansvarlige systemer for strategiene, for etikken, for kontrollen og for virksomhetsledelsen. Det er et ganske stort ansvar for Norges Bank, som utøver dette, for Finansdepartementet og til sjuende og sist ikke minst for Det norske storting. Derfor er det beroligende å kunne fastslå, også ved behandlingen av den årlige meldingen om Statens pensjonsfond, at det er en svært stor grad av enighet om forvaltningen. Jeg har lyst til å understreke at noe av det viktigste ved dette er den enigheten som både flertallet og sakens ordfører presiserer, at det skal være en høyest mulig avkastning. Dette er viktig. Det er selvfølgelig også viktig at det skal være innenfor den såkalt moderate risikoen. Der deler man seg noe i komiteen med hensyn til hva som er moderat risiko. Saksordfører peker på den økte aksjeeksponeringen og mener at det kan være usikkert, og ønsker heller en høyere eiendomseksponering i fondets investeringer. Jeg må si at slik verden ser ut i øyeblikket, slik markedene og verdenskonjunkturene ser ut, skal man kanskje fra begge sider være noe forsiktig med å predikere hva som er riktigst. Men trass i den internasjonale uroen som vi nå har hatt i 2007, har det i et langsiktig perspektiv - og det er jo slik man driver dette fondet - vist seg at det er grunn til å være tilfreds med avkastningen. Det er også grunn til å konstatere at forvaltningskostnadene for Statens pensjonsfond - Utland er lave sammenlignet med for de fleste andre store internasjonale fond. Da har jeg også lyst til å peke på at i hvert fall de kontaktene jeg og vårt parti har hatt med den norske finansbransjen, sier at det ikke lenger er noen aktuell politikk at man ønsker å tildeles noen kapitalforvaltning fra Norges Bank. Det som er meldingen fra norsk finansforvaltning nå, er: Gi oss gode virkemidler slik at vi kan jobbe internasjonalt, og la oss få dem raskt, slik at vi kan følge med på det som skjer ute. Det kom særlig frem under den saken som vi behandlet for kort tid siden, om hedgefond, som nok bransjen syntes hadde tatt for lang tid, men som det var riktig å få. Tilbake til dette med den finansielle målsettingen: Det understrekes faktisk flere steder - og jeg tror ikke vi må miste det av syne - at avkastningen er viktig her, for vi har ansvaret i fremtiden, og det er også viktig å ha avkastning av fondet. Derfor er det bra at det er en så vidt bred oppslutning om akkurat disse strategiene. Det er også full oppslutning om å utvide porteføljen til å gjelde flere land, og også dette at man vil øke eierandelsbegrensningen i enkelte selskaper fra 5 pst. til 10 pst. Jeg vil tro at når man kommer litt lenger med å utvikle eiendomsinvesteringene, vil man kanskje se at nettopp dette med å kunne eie mer enn 5 pst., altså opp til 10 pst., vil være mer praktikabelt. Noen ord om de etiske retningslinjene når det gjelder forvaltningen av Statens pensjonsfond - Utland. Det mest etiske ved dette er det som jeg nå har gjentatt et par, tre ganger, at man får en høyest mulig avkastning for de kommende generasjonene. Så vil jeg ikke la være å peke på at de etiske retningslinjene ble fastsatt under Bondevik II-regjeringen i 2004, og det har vært relativt bred enighet om også denne delen av Statens pensjonsfond. Det er klart at med en økning i antall nye land, nye områder som kommer inn, vil nok dette arbeidet ikke ytterligere kompliseres, men kanskje bli mer utfordrende. Det pågår nå et arbeid om nye retningslinjer, som vi fra Høyres side følger nøye med på, og som kommer til behandling i Stortinget i 2009. Jeg vil også gjerne si at det er positivt at departementet og Norges Bank nå ser nærmere på ansvarsforholdene i forbindelse med risikostyringen. Dette er enorme verdier, og det at man nå vil bruke ekstern revisjon, ser vi positivt på. La meg bare si helt avslutningsvis at Høyre er med i det brede flertallet her. Det finner vi veldig ansvarlig ut fra det forvalteransvar og det generasjonsperspektiv som dagens politikere må anlegge. Vi er i en situasjon hvor høy utvinning av olje og høy oljepris gjør at kanskje nettopp vår generasjons politikere må ta dette ansvaret spesielt inn over seg.