Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2014-10-06:
Europeisk sikkerhetspolitikk er på vei inn i en kvalitativt ny fase. Norges sikkerhetspolitiske omgivelser er varig endret. For første gang siden annen verdenskrig har en europeisk stat med makt erobret en del av et naboland. Gjennom den folkerettsstridige anneksjonen av Krim og aggresjonen mot Ukraina har Russland brutt folkeretten og de sikkerhetspolitiske spillereglene, med ustabilitet og uforutsigbarhet som resultat. NATO har svart på utviklinga gjennom flere viktige vedtak på toppmøtet i Wales i september. Blant annet skjer det gjennom økt vektlegging av kollektivt forsvar, reaksjonsevne og beroligelse av NATOs medlemsland i øst. I Irak og Syria ser vi en utvikling der terroristorganisasjonen ISIL i løpet av kort tid har erobret store landområder. Deres brutale framferd er godt dokumentert og har skremt en hel verden. I sum er det grunnlag for å si at dagens sikkerhetspolitiske bilde er preget av større usikkerhet og et skjerpet trusselnivå i Europa. Den nye sikkerhetspolitiske situasjonen må også få konsekvenser for hvordan vi innretter Forsvaret. Jeg ba onsdag i forrige uke derfor forsvarssjefen om å utarbeide et nytt fagmilitært råd. Det vil danne grunnlaget for den neste langtidsplanen for Forsvaret. Vi bygger et moderne forsvar, slik at vi kan ha trygghet og sikkerhet for våre verdier i framtida. EUs medlemsland er ved siden av USA våre viktigste partnere i utenriks-, sikkerhets- og forsvarspolitikken. Vi deler et felles verdigrunnlag basert på demokrati, menneskerettigheter og rettsstatsprinsipper. Regjeringa la i juni fram en strategi for samarbeidet med EU og våre partnere i Europa. Nær dialog med landene i EU og de europeiske institusjonene skal bidra til å ivareta våre interesser. Nordområdene er Norges viktigste utenrikspolitiske interesseområde. I nord har vi sentrale norske interesser å ivareta: hav-, fiske- og energiressurser, miljø- og folk-til-folk-samarbeid, stabilitet og sikkerhet. Regjeringa har med økt vekt på kunnskapsdrevet næringsutvikling innledet et nytt kapittel i nordområdesatsinga. Norges tradisjonelle markeder er i ferd med å komme seg over de siste årenes økonomiske krise. Den globale veksten og ikke minst veksten i global etterspørsel kommer likevel først og fremst fra nye og framvoksende markeder. Det er mot dette bakteppet at regjeringa vil gjennomføre et taktskifte i arbeidet med å fremme norske næringsinteresser internasjonalt, bl.a. gjennom mer aktiv bruk av utenrikstjenesten. Den overordnede ambisjonen for regjeringas utviklingspolitikk er å bidra til å utrydde ekstrem fattigdom. Regjeringa opprettholder derfor et høyt nivå på den internasjonale bistanden, der Norge er blant de største bidragsyterne. En sterkere konsentrasjon av bistanden, langsiktige partnerskap med samarbeidsland og sterkere krav til resultater vil gi en mer effektiv utviklingspolitikk med bedre resultater. Regjeringa la i juni fram Meld. St. 25 for 2013–2014, Utdanning for utvikling, og har gjort utdanning til en hovedprioritering i utviklingspolitikken. Norge har en pådriverrolle med å innfri FNs tusenårsmål. Regjeringa er aktivt med i arbeidet med å utforme FNs utviklingsagenda etter 2015, der man er i ferd med å utforme nye universelle mål under navnet Sustainable Development Goals – eller bærekraftmål, som vi kaller det i Norge. Flere store, komplekse og langvarige humanitære kriser krever at det internasjonale samfunnet stiller opp. Norge bidrar med betydelig humanitær innsats både bilateralt og gjennom multilaterale organisasjoner. I forbindelse med bekjempingen av ebolaepidemien er Forsvaret beredt på å kunne stille lufttransportstøtte til transport av personell og utstyr inn og ut av Sierra Leone, og vi holder også nå på med et intenst arbeid for å etablere en back up-løsning for medisinsk evakuering av norsk personell når det eventuelt blir nødvendig. Vi kan i tillegg på kort varsel stille med sykesenger og smittevernutstyr som doneres fra Norge. Klimaendringer er vår tids største globale utfordring. Arbeidet med å møte dette må gis høyeste prioritet og en tydeligere plass i Norges utenriks- og utviklingspolitikk. Norge skal være en pådriver for en ambisiøs internasjonal klimaavtale med bindende forpliktelser for alle land. I tider som nå, med store utenriks- og sikkerhetspolitiske utfordringer, ser vi betydningen av å slå ring om folkeretten og det multilaterale systemet. Norge skal være en solid og pålitelig partner og alliert, som i samarbeid med andre bygger sikkerhet og stabilitet i våre egne nærområder og i den verdenen som omgir oss.