trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg forstår at representanten er veldig opphengt i dette ene prosjektet. Jeg kan nevne at her i Oslo har vi økt f.eks. på «Quo Vadis?», Helseforum for kvinner. Det er mange prosjekter som bidrar til jobbdeltagelse – bedre helse og deltagelse blant spesielt ikke-vestlige innvandrere. Men det jeg lurer på om representanten kan redegjøre for, i og med at hun mener at det meste hovedsakelig er positivt, er om hun mener at totalbildet og det objektive resultatet er positivt, når vi ser at innvandrerkvinner har langt lavere arbeidsdeltagelse enn befolkningen for øvrig, og når vi ser at enkelte innvandrergrupperinger er overrepresentert på alt fra barnevern til kriminalstatistikk, voldsstatistikk, narkotikastatistikk osv.? Mener hun at dette har vært en positiv utvikling, og at det ikke er store utfordringer? At noen også er i jobb, at majoriteten jobber og ikke har problemer, skulle jo bare mangle.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Det var de feilaktige påstandene fra representanten Helga Pedersen som fikk meg til å ta ordet. Det er ikke riktig at Fremskrittspartiet kun har hatt en negativ tilnærming til innvandrings-, integrerings- og asylproblematikken og dette fagfeltet. Vi har også påpekt de positive sidene. Jeg kan vise representanten Helga Pedersen vårt eget valgkampmateriale som påpeker de positive sidene ved innvandring, fra mange år tilbake – lenge før vi ble et regjeringsparti. Dernest er det et faktum at Fremskrittspartiet har vært, er og forblir innovatøren og premissleverandøren på dette feltet i norsk politikk. Det var Fremskrittspartiet som foreslo obligatorisk norskopplæring først. Vi ble stigmatisert, latterliggjort og beskyldt for å ha en rekke motiver som vi overhodet ikke hadde. Så ble dette gjeldende politikk i Norge. Det er rart å bli beskyldt av Arbeiderpartiet for å ha negative og dårlige holdninger, for hvis Fremskrittspartiets politikk på innvandrings-, asyl- og integreringsfeltet er så elendig som de skal ha det til, hvorfor i all verden har de løpt etter oss hele veien da? I 2011 nedsatte Arbeiderpartiet et innvandrings- og integreringsutvalg, ledet av Jonas Gahr Støre. Når man går gjennom punktene som dette utvalget kom fram til, viser det seg at mange av forslagene er tidligere fremskrittspartiforslag fra 1990-tallet og til og med helt tilbake til 1980-tallet. Man kunne lese i dette dokumentet fra Arbeiderpartiet at man bl.a. ønsket å sette krav til imamer om at de skulle ha minimumskunnskaper om det norske samfunnet, man ville ha krav til statsborgerskap, forbud mot søskenbarnekteskap, man ville pålegge fireåringer som ikke behersker norsk godt nok, språkstøtte – og en rekke andre tiltak. Alle disse tiltakene er tiltak Fremskrittspartiet hadde fremmet lenge før 2011. Jeg mener at det man sier, må henge på greip med den politikken man selv fører. Da media laget en stor sak av ordet «snikislamisering» – en fillesak, en helt ubetydelig del av en landsmøtetale av vår partileder, Siv Jensen – hvem løp først ut og tok tak i det? Jo, det var Martin Kolberg. Det var kjempeviktig – også for Arbeiderpartiet – å bekjempe radikal islamisme og ta tak i dette. Jeg mener at Arbeiderpartiet er nødt til å legge om retorikken sin etter den politikken de fører. Det er ingen som opp gjennom årene – gledelig riktignok – har løpt etter Fremskrittspartiet på dette feltet og adoptert så mye av vår politikk, ikke minst vår retorikk, som Arbeiderpartiet.
Mazyar Keshvari (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg har fortsatt ikke fått svar på det spørsmålet jeg stilte tidligere i debatten. Jeg håper vi snart kan få et svar på det fra de rød-grønne politikerne, som angriper kontantstøtten med den begrunnelsen at det er en overrepresentasjon av ikke-vestlige innvandrere blant dem som benytter seg av ordningen. Når har de tenkt å svare på mitt spørsmål: Hvis man skal avvikle generelle velferdsordninger i det norske samfunn med den begrunnelsen at ikke-vestlige innvandrere er overrepresentert i disse, hva er neste generelle velferdsordning de har lyst til å kutte ut? Er det barnebidrag? Er det botilskudd? Er det økonomisk sosialhjelp? Er det trygd? Hvilke andre generelle velferdsordninger har de rød-grønne politikerne tenkt å avskaffe med den begrunnelsen at ikke-vestlige innvandrere er overrepresentert, og overforbruker disse generelle velferdsordningene?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-12-04:
Venstre har i alle sine alternative budsjetter de siste åtte årene foreslått å øke antallet kvoteflyktninger. Det har Arbeiderpartiet stemt imot. I mars 2011 begynte borgerkrigen i Syria. Det har ført til enorme flyktningbølger over både naboland og Europa. I Europa er det fem land som alene har tatt 90 pst. av de syriske flyktningene som har kommet til Europa – da ser jeg bort fra nabolandene – det er fem land som har tatt den byrden. Det var antakeligvis like mange flyktninger i år som det kommer til å bli framover. Da Venstre ønsket å øke tallet på flyktninger i fjor, var Arbeiderpartiet imot. Når de forlater kontorene, er de for å øke det. Så spørsmålet mitt er enkelt: Når oppdaget Arbeiderpartiet at det var krig i Syria?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-12-04:
Vi har brukt den muligheten, ved at antallet nå øker med 500 i forhold til det Arbeiderpartiet hadde i år.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-12-04:
Vi skylder ikke på Arbeiderpartiet. Vi viser bare til tall og fakta. Tall og fakta viser at Arbeiderpartiet tok imot 500 færre i år enn det vi kommer til å gjøre neste år med den avtalen vi har gjort.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-12-04:
Vi kommer til å bruke lukkede mottak helt likt som det ble gjort av den regjeringa som Senterpartiet var representert i, og etter det lovverket som Senterpartiet foreslo i Stortinget.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-12-04:
Jeg har bare lyst til å replisere tilbake at jeg er veldig glad for alt det som SV og Venstre kan gjøre sammen på dette feltet, og jeg tror vi er veldig enig. Og så kjemper vi alle på vår side. Grunnen til at Venstre har valgt å gå inn for et helhetlig forslag på innvandringsfeltet, er nettopp at man ikke skal danne allianser mellom dem vi av og til slåss med. Når det gjelder sjølbosetting, er vi veldig positive til det. Vi kommer til å jobbe med det. Kanskje må det rammes inn på noen måter, men jeg tror at det kunne være en god løsning for å få til en god integrering. Da hadde folk kanskje kunnet bosette seg der de har en begynnelse på noen røtter – og da er det lettere å slå ordentlig rot. Vi kommer til å jobbe med mange av disse forslagene, og vi kommer også til å ta med oss noen av de forslagene inn i de forhandlingene som vi sitter i nå.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
For inneværende år har vi hatt Stoltenberg II-regjeringens budsjett, der Stoltenberg II-regjeringen økte kontantstøtten til 5 000 kr for 2013 for alle barnefamiliene i Norge. Dagens regjering kommer til å øke den til 6 000 kr. Jeg regner med at den samme bekymringen hadde representanten Pedersen også i fjor. Kontantstøtten er en valgfrihet, en fleksibel ordning, for alle barnefamiliene i Norge. Man må kunne klare å ha to tanker i hodet på én gang. Vi er fullt klar over hvor viktig det er å få innvandrerkvinner i arbeid og få barna i barnehage og på skole, slik at de får lært seg norsk, som gir et godt grunnlag for den videre samfunnsbyggingen. Det er viktig for integrering. Men for regjeringen er det viktig at vi har en kontantstøtte som gjør at familiene i mye større grad kan få lov til å velge hvilken barnepassordning de vil ha for sin familie og sine barn. Så er det ikke sånn at vi tvinger folk til å ta kontantstøtte, men det er viktig at det er en valgfrihet for familien.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg registrerer at representanten Pedersen nå stigmatiserer innvandrergrupper som kanskje har gjort et valg for sin familie: En ønsker å være hjemme en liten periode av småbarnslivet til barna sine framfor det som representanten Pedersen her snakker om. La det være helt klart: For denne regjeringen er kontantstøtte viktig i forhold til fleksibilitet og i forhold til valgfrihet for familien. Noen velger i en liten periode å være hjemme med små barn. Her er det ikke snakk om fire- og femåringer, det er snakk om ettåringer med utvidelse til toåringer. I budsjettet for 2014 er det lagt opp til en økning for ettåringene til 6 000 kr per måned. Jeg er glad for at denne regjeringen satser på at familiene skal få større valgfrihet. Så er det viktig at vi har fokus på at også innvandrerkvinner kommer ut i arbeid, og at de ser viktigheten av å være ute i arbeid og tjene penger og bli selvforsørgende. Jeg er mer bekymret for unge jenter med minoritetsbakgrunn i dag som tar høy utdanning, men ikke kommer seg ut i arbeid.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Det er godt også å ha justisministeren til stede i salen. Han kan sikkert svare på dette spørsmålet hvis han får replikk om det. Det viktigste for meg som integreringsminister er at vi har gode oppvekstmiljø for den ungdommen som vokser opp i dag, det at ungdommen føler tilhørighet, og at de føler en mestring når det gjelder både skole og hverdag. Det er viktig for meg som barne- og integreringsminister at vi har gode oppvekstmiljø. Så registrerer jeg også i dag at antall hatmeldinger har gått ned, og det er jo gledelig. Men samtidig har vi en utfordring, og dette er et viktig område som denne regjeringen vil ta tak i. Vi jobber nå med flere tiltak knyttet til et så viktig tema som dette er. Jeg ser også fram til at vi skal begynne å jobbe med en antidiskrimineringslov som er universell, hvor en del ting kan inngå av det som representanten etterspør.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Takk for et godt spørsmål. Jeg tror det viktige først og fremst her er at vi spiller på lag med kommunene for å lykkes med bosettingen. Så har altså Stoltenberg II-regjeringen lagt fram en økning i egenandelen på 120 mill. kr, eller på 10 pst., og denne regjeringen har økt egenandelen til 20 pst. for mindreårige asylsøkere og flyktninger med barnevernstiltak. Det har vi igjen reversert over til integreringstilskuddet for å gjøre det enklere for kommunene, men vi har også spesifisert det slik at de 120 millionene skal gå til mindreårige asylsøkere innenfor barnevernet for å sikre at barna får en så god oppfølging som det er mulig for dem å gi. Jeg tror det er viktig at vi nå lytter til kommunene – hva det er de trenger, hvilke utfordringer de har – for å få på plass en så god bosetting som mulig, slik at vi får sikret at barna og familiene som sitter i mottak, og som har fått opphold, får startet livet sitt ute i en kommune.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Først vil jeg takke for spørsmålet. Jeg har lyst til å si at integreringstilskuddet foreslås styrket med 250 mill. kr for 2014, og det er den største økningen siden ordningen ble opprettet. Så er det viktig det som kommunene etterspør, nemlig en forenkling av ordningene, og vi har forenklet integreringstilskuddet slik at man også får høyere satser for barn, dvs. lik sats for barn som for voksne, noe som gjør det enklere for kommunene. Men dette er ikke nok. Vi er nødt til å se videre på integreringstilskuddet, slik at vi får dekket litt mer av de kostnadene som kommunene har med bosetting, hvis vi skal lykkes på dette feltet. Så til gratis kjernetid. Det er slik – hvis representanten også hadde fått det med seg – at i vår fremmet alle de fire borgerlige partiene et Dokument 8-forslag for å redusere fattigdommen blant småbarnsfamilier, der ett av punktene var gratis kjernetid i barnehagene, også knyttet opp til introduksjonsprogrammet. Det er noe denne regjeringen kommer til å følge opp videre. Vi må kunne få lov til å være enig i ting som nå ser ut til å fungere. Jeg har ikke problemer med å si at dette er en ordning som ser ut til å virke, og som kan være positivt for barn som trenger språkopplæring.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg skulle ønske at representanten var like bekymret da hennes parti selv var i regjering, over at man ikke gjorde mer for å få bosatt dem som har fått opphold, men som fortsatt sitter i mottak. Når det sitter over 5 000 der, sier det seg selv at vi har en stor utfordring. Vi har hatt noen uker på oss til å lage et bedre budsjett enn det Stoltenberg II-regjeringen la fram, og det har vi gjort ved å flytte en del penger over på integreringstilskuddet, slik at kommunene på en mye enklere måte kan forholde seg til det. Så ser jeg at dette ikke er nok. Vi må komme tilbake til det. Vi må ha en dialog med kommunene for å få vite hva utfordringene deres er. Men integreringstilskuddet blir altså økt i 2014, og det har aldri vært så høyt som det er neste år.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg skulle ønske at de tidligere regjeringsrepresentantene hadde vært like bekymret for barn som sitter i mottak for noen måneder siden, som det de er i dag. Nå er det liksom sånn at de beskylder oss for at ikke vi er bekymret nok. Det sitter altså 5 000 i mottak nå som venter på å bli bosatt. Det etterlyses tiltak. Ja, hvorfor har ikke disse tiltakene kommet før? Jeg registrerer at flere Arbeiderparti-representanter snakker om at de ønsker tydeligere virkemidler. Er det tvang de ønsker? Vil de tvinge kommunene til å bosette? Er det det de ønsker seg? Det kunne jo vært litt fristende å få et svar på. Jeg lurer på hva kommunene hadde sagt hvis vi hadde gått ut og tvunget kommunene til å bosette flyktninger. Derfor har det vært mitt mål å få til en dugnad. Nå har vi skrevet et brev til alle kommunene – ikke sånn som den foregående regjeringen som bare valgte ut noen kommuner, men alle kommuner har nå fått et brev fra regjeringen for å få en bosetting til alle dem som trenger det. Så hører jeg også at man er bekymret med tanke på enslige mindreårige flyktninger. Vi foreslår nå at det særskilte tilskuddet styrkes med 120 mill. kr ved bosetting av enslige mindreårige flyktninger. På den måten vil dette gå til alle kommuner som bosetter enslige mindreårige flyktninger, ikke bare til dem som fatter vedtak om at de skal ta imot barn som trenger barneverntjenester. Det er med på å øke tilskuddssatsene per barn, fra 135 000 kr til ca. 185 000 kr. Det vil gi et bedre tilskudd for enslige mindreårige flyktningene – helt til de fyller 20 år. Vi foreslår også å avvikle skoletilskuddet og legge det inn under integreringstilskuddet. Det vil gjøre at vi får økt ettårssatsen for barn i integreringstilskuddet, sånn at satsen for barn blir den samme som for en voksen. Det vil gi insentiver til kommunene for å ta imot barn som trenger bosetting. Jeg er glad for at vi har en solid avtale med de borgerlige partiene på hele innvandringsfeltet. Det gjelder integrering, og det gjelder asylpolitikken. Bare på et slikt grunnlag klarer vi å lykkes med den utfordringen som vi har. Mitt ansvar er å få til integrering. Da må vi ha virkemidler som gjør at vi får på plass en vellykket bosetting og integrering. Da må vi spille på lag med kommunene og frivillige. Vi vet hvor viktig det er med både språk og arbeid, og det foregår mye godt arbeid ute i kommunene som denne regjeringen vil følge opp videre.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg er litt usikker på om spørsmålet er rettet i forhold til hvor mange asylsøkere som skal få lov til å søke asyl i Norge, hvor mange som skal få lov til å bli, eller om det er den samlede innvandringen til landet representanten etterspør. Utgangspunktet er at vi må forholde oss til de søknadene vi til enhver tid får, og benytte oss av det regelverket som til enhver tid gjelder, for å avgjøre de konkrete søknadene. Særlig på asylområdet er det ikke noen tvil om at det er mange grunnløse asylsøkere som kommer til Norge. Det ser vi også på statistikken over hvem som får, og hvem som ikke får, opphold. Det er en viktig del av denne regjeringens politikk at vi skal bidra til å være konsekvente, slik at grunnløse asylsøkere ikke søker asyl i Norge, samtidig som vi skal behandle de asylsøknadene som kommer, raskt og effektivt. På den basis gir antallet seg etter hvert selv. Jeg kan ikke som statsråd si at vi skal innvilge et bestemt antall asylsaker i løpet av et bestemt antall år. Det tror jeg representanten godt forstår.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Dette består av to tall. Det er ikke bare antallet som er berettiget til asyl, som er viktig å få opp. Det er også viktig å få antallet asylsøkere ned, og da må man ha flere virkemidler tilgjengelig. Denne regjeringen har allerede fra dag to satt i gang mye arbeid i departementet for å se hvilke virkemidler som vil ha størst effekt. Så er man i den heldige situasjonen at vi har et utmerket samarbeid med de partiene i Stortinget som vi har en samarbeidsavtale om dette området med, nemlig Kristelig Folkeparti og Venstre. De konkrete tiltakene som denne regjeringen sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre vil iverksette, vil bli klare og tydelige når de forhandlingene er endelig ferdig. Vi er i den prosessen nå, og det er en del av det å ha muligheten til å utøve politikk: at man må være til stede når det skjer. Der er nok ikke Arbeiderpartiet nå – til Arbeiderpartiets frustrasjon og min glede.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Det er en komplisert problemstilling representanten tar opp. Dette er forhold som vil bli vurdert i den enkelte søknadssak, og statsråden vil ikke gi særskilte signaler om at man skal vektlegge konvertitters situasjon på en bestemt måte. Det er åpenbart at våre utlendingsmyndigheter er bevisst på den problemstillingen, men det er også viktig å sikre at man ikke misbruker muligheten til å konvertere. Derfor er det nødvendig å forholde seg til det i hver enkelt sak, uten å ha en felles holdning til alle – at alle som konverterer, automatisk skal få opphold. Det vil være en helt umulig situasjon og skape enorme utfordringer for håndhevelsen av asylinstituttet. Så det er nødvendig å ta de hensynene konkret i den enkelte sak, og der gjør utlendingsmyndighetene det de kan.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Jeg tror ikke det er noen tvil om at vi legger det samme i «lukkede mottak», og hvorvidt vi skal ha flere lukkede mottaksplasser, er avhengig av behovet. I dag er det ledig kapasitet på Trandum, og så lenge det er ledig kapasitet, må man vurdere hvordan asylutviklingen blir, og hvorvidt man skal fengsle i større grad på lukkede mottak, enn det som er tilfellet i dag. Der har samarbeidspartiene sagt at vi ønsker å benytte den muligheten i større grad enn det som er tilfellet nå, og hvis kapasiteten på Trandum ikke er tilstrekkelig, må vi selvfølgelig opprette flere lukkede mottaksplasser. Men det er noe annet enn det som er retursentre. De er ikke lukkede mottak. Den nye mottaksstrukturen vil forholde seg til integreringsmottak og returmottak. Innholdet i returmottakene snakker vi nå med Venstre og Kristelig Folkeparti om, så jeg kan ikke gå nærmere inn på det, men det er de to mottakstypene pluss lukkede mottak. Det er ikke sånn at et retursenter er et lukket mottak, selv om et lukket mottak ofte benyttes av personer som skal sendes ut av landet, i påvente av effektuering av utvisningsvedtak.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Å sammenligne norsk utlendingsforvaltning med Kafka-prosessen synes jeg er å dra det altfor langt, og det er overhodet intet grunnlag for den typen sammenligninger. Det er en rettssikker og god asylprosess i Norge, og det ligner ingenting på den såkalte Kafka-prosessen. Premissen for spørsmålet er heller ikke riktig: at man bare kan endre en liten del av vedtaket og deretter rykke tilbake til start. Jeg tror det er nødvendig at representanten leser det som faktisk står i vedtakene, og det som står i dommen om disse forholdene, før det kommer slike påstander. Da vil han også se at det som er realitetene, er basert på domspremissene. Jeg kan ikke gå inn i den konkrete saken, men å hevde at norsk asylforvaltning ikke fungerer godt nok på rettssikkerhetsområdet, med en karakteristikk av at det er en Kafka-prosess, er rett og slett relativt uvørent.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2013-12-04:
Til det første spørsmålet kan jeg si at jeg har hatt gleden av å lese Franz Kafka ved flere anledninger, og «Prosessen» har jeg vært igjennom mer enn to ganger. Jeg har hatt glede av det, for jeg mener det er et stort litterært verk som også kan brukes i en politisk setting når det er relevant, og jeg mener det overhodet ikke er relevant i den politiske settingen vi nå befinner oss. Så forstår jeg at representanten vil vite når jeg mener at barns beste skal telle. Det må nesten tas stilling til i de konkrete sakene som er til behandling. Denne regjeringen har en avtale med Kristelig Folkeparti og Venstre, hvor vi skal vektlegge barns beste enda mer enn det som er tilfelle i dag, men jeg tror det vil være en feilslutning å hevde at barns beste i dagens forvaltning ikke tillegges vekt. Spørsmålet er forholdet mellom innvandringspolitiske hensyn og barns beste, og der er vi nå i en prosess med Kristelig Folkeparti og Venstre som er svært fruktbar, og som vil gi gode resultater.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-04:
For SV er omsynet til barns beste eit høgthengande prinsipp. Noreg har altså skrive under på Barnekonvensjonen, og det forpliktar oss til å setje omsynet til barnet aller høgast. I dag kom den gledelege meldinga om at Yalda, som er elleve år, vann gjennom i tingretten med saka si. Tingretten grunngav det også med omsyn til Barnekonvensjonen. I åtte år har ho budd i Noreg, ho snakkar tromsøværing, osv. Men dette er andre gongen ho har vunne i tingretten, fordi UNE berre kan endre litt på vedtaket, og så må dei som har vunne saka, rykkje tilbake til start. Denne rykkje-tilbake-til-start-praksisen har ein del uheldige konsekvensar, også i andre saksprosessar. Det er som å ha å gjere med Kafka i «Prosessen», viss presidenten kan førestelle seg noko slikt. Ser ministeren det problematiske i ein slik tilbake-til-start-praksis?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-04:
Då lurer eg på om ministeren har lese Kafka og «Prosessen», for det det handlar om der, er rett og slett at ein ikkje er klar over korleis ein skal kome seg gjennom denne prosessen. Og det er akkurat det desse asylfamiliane har opplevd: Dei har opplevd at dei har vunne saka – gong på gong. Dei har ikkje tapt. Det er akkurat som å vere i cupen – du vinn alle kampane, og du taper aldri, men du må stadig vekk møte det nye laget igjen og igjen og igjen. Dermed kan du i prinsippet vere i ein uendeleg prosess. Viss ein ikkje klarer å sjå at det faktisk er noko som begynner likne ein uendeleg prosess – sånn som Josef K. opplevde – synest eg det er merkeleg. Men la oss avslutte dette. Eg har lyst til å stille eit anna avsluttande spørsmål: I kva situasjonar er det omsynet til barn veg tyngst for ministeren?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-12-04:
Eg skal gi Keshvari frå Framstegspartiet rett i éin ting: Framstegspartiet har vore ei sterk drivkraft for endringa av norsk asylpolitikk. Det har vore sånn at dei store partia har orientert seg meir og meir i retning av Framstegspartiet – det oppfattar denne representanten som eit faktum. Men det gjeld ikkje alle partia, og da er vi tilbake til det som minister Horne er inne på i sitt innlegg – at ein har fått til ei einigheit mellom sentrumspartia og den blå-blå regjeringa. Det stemmer ikkje. Dei har jo ikkje klart å einast om den kanskje viktigaste og vanskelegaste saka innan asylfeltet: Skal barns beste vege tyngst, eller berre sånn passeleg, i asylsaker? Dette har jo vore ei mare også i den tidlegare regjeringa. Eg reknar ikkje med at dette er noko som kjem til å løyse seg straks. Hadde det løyst seg – sånn at det faktisk blir sånn at barns beste skal vege tyngst, som SV meiner – hadde det vore ein fantastisk siger, men eg har mine tvil. Til slutt: Det er fleire som har påstått at innsatsen til den raud-grøne regjeringa på skuleområdet, har vore for svak. Vi har fått på plass ei ny lærarutdanning. Det har auka nyrekrutteringa av lærarar. Vi har etablert ei statleg etter- og vidareutdanning som har vore meir enn ti gonger større enn den som var under den førre blå regjeringa. Vi har fått til fleire tusen fleire lærarar i den norske skulen. Vi auka timetalet i norsk, engelsk og matematikk i løpet av vår periode – for å nemne noko. Vi har i tillegg fått til ei satsing på gratis frukt og grønt og på kulturskuletilbod i skulen. Dette er veldig viktige integreringstiltak. Det er generelle tiltak, som gjer at dei som ikkje har det så enkelt, dei som ikkje har god råd, har moglegheit til å delta. Når det gjeld årets budsjett, er vi i den situasjonen at alle partia er einige om dei store lyfta for lærarane. Ingen er ueinig i det. Den einaste forskjellen på dei raud-grøne partia og den blå regjeringa er at regjeringa ønskjer å ta bort frukt og grønt og det gratis kulturskuletimetilbodet – det er den store forskjellen. Det er ikkje sånn at dei har prioritert lærarar i staden for frukt og grønt – dei har priortert det bort. Dette er tiltak der ein målretta går inn for å styrkje læringa i skulen – det har vi tonnevis av forsking som viser – og integreringa av nye folk i samfunnet vårt. Den framstillinga som Høgre her forsøkjer seg på, er – etter denne representantens meining – feil.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2013-12-04:
Mye kan sies om endringene som Solberg-regjeringa har gjort i det framlagte budsjettet, der mye ikke henger sammen, fordi det plukkes fra ett sted og fylles opp et annet sted. Pengene omdisponeres til andre ting enn det egentlige formålet. Mitt hjertesukk dreier seg om det som også representanten Håheim var inne på, barnevernstiltak knyttet til enslige mindreårige asylsøkere og flyktninger. Dette er en bevilgning som dreier seg om refusjon av kommunale utgifter til de som blir bosatt i kommunene. Nivået på posten avhenger av antallet barn som blir bosatt, andelen av de enslige mindreårige som har behov for tiltak fra barnevernet og utgiftene per tiltak. I Prop. 1 S Tillegg 1 for 2013–2014 varsles det et høyere antall barn som skal bosettes i 2013, enn det som lå til grunn i Prop. 1 S, noe som isolert sett tilsier et økt bevilgningsbehov på 22,4 mill. kr. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet har i finansinnstillinga styrket kap. 845 post 65 i Barne- og likestillingsdepartementets budsjett med 120 mill. kr. Vi ville nemlig fjerne forslaget som lå i Prop. 1 S, om å redusere andelen av utgiftene som kan refunderes av staten, fra 100 pst. til 90 pst., fordi vi har lyttet. Vi har hørt på innspill. KS, kommuner og organisasjoner har varslet at det å redusere andelen av utgiftene som kan refunderes, kan føre til at flere kommuner bygger ned tiltak. Det vil ikke Arbeiderpartiet. IMDi melder at gjeldende ordning har bidratt til at enslige mindreårige asylsøkere har blitt relativt raskt bosatt. Derfor er vi veldig kritisk til regjeringspartienes forslag om at kommunene kun skal få refundert 80 pst. av sine utgifter, utover egenandelen til den gruppa. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV la derfor inn pengene, for vi ser at dette kan få store konsekvenser og uheldige konsekvenser for bosettinga og oppfølginga av enslige mindreårige asylsøkere, mens regjeringspartiene, med Venstre og Kristelig Folkeparti, i sin budsjettavtale foreslår at beløpet økes med 120 mill. kr, som kompensasjon for kuttet på 240 mill. kr. Det er et beløp som ikke dekker det opprinnelige kuttet – kun halvparten. Det er helt uforståelig at Venstre og Kristelig Folkeparti er med på dette som gjør det vanskeligere for kommunene å gi gode tilbud til enslige mindreårige asylsøkere. Ja, det er langt fra argumentene som brukes i debattene, til realitetene i denne salen.
André Oktay Dahl (Høyre), 2013-02-21:
På vegne av representantene Anders B. Werp, Elisabeth Aspaker, Bent Høie og meg selv har jeg den glede å legge frem et forslag om å sikre at flere aktører kan analysere DNA i straffesaker for å sikre bedre rettssikkerhet og kvalitet i etterforskning av kriminalitet.
André Oktay Dahl (Høyre), 2013-02-21:
Dette er et felt som det er tverrpolitisk enighet om. Når det gjelder barnehusene, har regjeringen og opposisjonen samarbeidet godt. Vi har presset og kritisert hverandre på ulike måter, men vi har i hvert fall kommet til et noenlunde godt resultat, ved at vi har fått flere barnehus. Men vi trenger enda flere, så alle får hjelp. Grunnspørsmålet er egentlig hva slags konsekvens det får for den som ikke er voldtatt, nemlig politiet, når de gjør en så dårlig jobb som de gjør i enkelte tilfeller. I det enkelttilfellet som jeg har tatt opp her, fikk den voldtektsutsatte et brev med «beklager» – det var det hun fikk. Da er spørsmålet: Hva slags konsekvenser får det for dem som har hatt ansvaret for å lede etterforskningen, som har fått ansvaret for at etterforskningen har vært uakseptabel, for at mennesker opplever at deres positive rettigheter til å bli behandlet på en skikkelig måte tar uforholdsmessig lang tid, og for at man får beskjed om å vente mange dager når man prøver å anmelde overgrep? Da er det interessant å vite: Hva slags sanksjoner er det man kan se for seg mot denne type slett politiarbeid? For det er ikke ett enkelt eksempel, det er mange av dem, og hvis det eneste resultatet for de ansvarlige blir at de kan si «beklager» og så fortsette som før, holde noen møter og fortelle at nå skal ting bli veldig mye bedre, så frykter jeg at vi om ti år får nøyaktig den samme interpellasjonsdebatten her, hvor vi har handlingsplaner, rundskriv, mål og prioriteringer fra riksadvokat, regjering og justiskomité, uten at man har fått bukt med det som jeg tror er grunnproblemet, nemlig til dels manglende holdninger i deler av politiet, kombinert med manglende kompetanse. Når det gjelder kompetanse, må det bli bedre etterforskningskvalitet. Da har jeg lyst til å gjenta spørsmålet når det gjelder å få inn etterforskningskompetanse, f.eks. inkludere sivil spisskompetanse. Så vil jeg utfordre statsråden til å åpne for flere aktører innen DNA-analyse. Det er to konkrete forslag som vi ikke har fått tilslutning til ennå, men som kan bidra til å få bedre etterforskningskvalitet og raskere etterforskning. Justiskomiteen var i forrige periode i New York. Der var det etterforskningsteam for voldtekt som fungerte. Der var det ikke noe slinger i valsen når det gjaldt å prioritere og gjennomføre noe man mente var viktig. Jeg er veldig glad for at statsråden varsler at man skal ha oppmerksomhet rundt det, og jeg synes for så vidt det er grunn til å rose statsråden for det, for oppfølgingen av det genuine engasjementet jeg opplevde at Storberget i sin tid hadde. Men selv om vi alle er veldig engasjert og mener veldig mye, er ikke situasjonen den at det reflekteres i det politiarbeidet som voldtektsutsatte møter. Jeg har lyst til å utfordre statsråden på de to konkrete spørsmålene – om hun kan si noe om muligheten for at vi får avviklet DNA-monopolet og inkludert sivilt ansatte bedre enn i dag for å få bedre etterforskningskvalitet.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2013-02-21:
Som presidenten nevnte, skal representanten Dagfinn Høybråten ha permisjon. Det innebærer også at Stortinget skal velge ny femte visepresident. På vegne av Kristelig Folkepartis stortingsgruppe har jeg gleden av å foreslå Laila Dåvøy som ny femte visepresident under Dagfinn Høybråtens permisjon. Jeg tillater meg da, siden det antagelig er siste møtet – i denne omgang, i hvert fall – at presiderende president er på sin plass, å si at vi er takknemlige for den jobben du har gjort. Nå var jeg vel litt uparlamentarisk: den jobben som presidenten har gjort. Vi ønsker presidenten lykke til i et viktig verv som generalsekretær i Nordisk ministerråd.
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-02-21:
Jeg takker justisministeren for et grundig svar. Jeg tror nok at vi er enige på mange punkter når det gjelder hvordan man skal bekjempe dette, og at forebygging og å hindre rekruttering er viktig. Det jeg har lyst til å følge opp, er de to problemstillingene jeg tok opp som er veldig konkrete og veldig opp i dagen ut fra Kripos-rapporten. Det ene er at vi ifølge denne rapporten ser en negativ utvikling, og om det kan ha en sammenheng med at vi har hatt store kriminalsaker som har krevd store ressurser hos politiet, og at den forebygginga som har vært gjort, har måttet blitt prioritert ned, og at vi da har sett en rekruttering. Det andre jeg lurer på, er om justisministeren kan kommentere at vi i Oslo nå har deler av byen der f.eks. vektere ikke tør å jobbe, og der gjenger er i ferd med å feste grepet. Ut fra min kunnskap er det snakk om områder der gjengene ble slått ned på for noen år siden, men hvor noen av deltagerne nå har sluppet ut og igjen er i ferd med å feste grepet på bydelen sin. Hva mener justisministeren bør gjøres med hensyn til disse konkrete geografiske områdene, og hva er hennes kommentar til at vi nå har en negativ utvikling, og at det kanskje er de store kriminalsakene som har ført til at forebygginga er blitt svekket over tid?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-02-21:
Først vil jeg takke alle som har vært med. Jeg må innrømme at jeg er litt lei meg for at Oslo-benken bare har klart å delta med representanter fra tre partier. Men det får jeg bare ta til etterretning. Det er noe jeg har lyst til å kommentere. Som jeg begynte med i min interpellasjon, er det slik at aldri har Oslo-ungdom vært mindre kriminell enn de er nå. Det har aldri blitt utført færre kriminelle handlinger pr. ungdom enn det vi ser nå. Det er likevel viktig å snakke sant om det som går i feil retning. Jeg mener heller ikke at kriminalutviklinga har løpt løpsk i Oslo. Men at vi har noen geografiske områder der utviklinga virkelig går i feil retning, syns jeg det også er viktig å snakke sant om. Jeg syns det er et varsku man må ta inn over seg og å snakke sant om når det fins geografiske områder i Oslo der vaktselskapene ikke tar på seg jobb fordi de ikke har kontroll på området. Det er et faktum. Da bør man se på hvordan man skal jobbe aktivt med de områdene for å gjenvinne den kontrollen. Så er vi i Venstre alltid åpne for å diskutere politimetoder. Men jeg tror ikke at det er den eneste løsninga for å komme i mål når det gjelder gjengkriminalitet. Jeg tror at effektiv forebygging og å hindre rekruttering – det aktivt å bruke de metodene vi har i dag – gjør at vi kommer veldig langt. Det å hindre rekrutteringa og å hindre tilfang av løpegutter for disse gjengene, for å si det slik, er kanskje noe av det mest effektive for å strupe gjengene over tid. Så er det viktig å prioritere forebygging. Det syns jeg Kripos-rapporten er et varsku om. De sier at utviklinga er negativ på dette feltet, volden eskalerer, og vi våkner med jevne mellomrom opp til nyheter om oppgjør mellom gjengene. Jeg tror at dette har en sammenheng med at vi har hatt store kriminalsaker som har krevd store ressurser, og at det over tid har hindret forebygginga som vi vet at vi trenger. Jeg tror at kloke, gode politimenn som er til stede i bymiljøet, som kjenner dem det gjelder, er det mest effektive. Vi trenger ikke å lete etter politimetoder fra de største amerikanske byene for å tro at vi skal klare å bekjempe dette. Jeg tror at tradisjonelt politiarbeid er veldig effektfullt, også overfor dem som prøver å leke at de er i en større amerikansk by i stedet for i en liten norsk.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-02-21:
Dette er en kriminalitetsform som selvsagt er egnet til å bekymre, og det må jobbes både systematisk og godt både i eget politi og sammen med internasjonale samarbeidspartnere. Jeg kjenner meg likevel ikke igjen i det kriminalitetsbildet som interpellanten tegner, også knyttet til enkelte områder av byen. Jeg var selv på besøk på Manglerud politistasjon for bare få dager siden. Der fikk jeg også presentert hvordan politistasjonen jobber systematisk mot ungdomsmiljøene, kjenner individene godt, og derfor kan drive dette langsiktige, viktige, gode forebyggende arbeidet effektivt. Interpellanten var også innom SaLTo-programmet. Dette er et saksfelt som har hatt stor oppmerksomhet, ikke bare fra denne regjeringen, men også fra tidligere regjeringer, og derfor er satt i system for flere år siden. Trygghetsprogrammet, som Oslo-politiet og ikke minst Manglerud politistasjon har utviklet, er et godt eksempel på hvordan man kan forebygge at personer søker seg til gjenger, både gjennom bekymringssamtaler og ikke minst også gjennom tett offeroppfølging der hvor et offer føler at egen utrygghet kan gjøre det riktig å oppsøke en gjeng. Da tar politiet tak i dem for å kunne tilby trygghet utenfor gjengmiljøene og selvsagt også tilby trygghet gjennom å ettergå de kriminelle forhold som måtte være begått. Oslo politidistrikt har fått betydelig økte ressurser til ordenstjeneste og annet operativt arbeid inneværende år, og slik jeg forstår politimesteren, vil også nye ressurser bli satt inn i det forebyggende og ordensrettede arbeidet, noe jeg også tror kan ha betydning for å hindre rekruttering til disse gjengmiljøene. Det er viktig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-02-21:
Jeg vil også benytte sjansen til å takke for debatten om et svært viktig tema. Det opplever jeg at det er full enighet om. At vi tar debatten om hvilken innsats som er riktig, er viktig. Det er også viktig at vi fører den på en måte som ikke bidrar til ubegrunnet frykt blant innbyggerne. Jeg valgte tidligere å fokusere på det forebyggende arbeidet, men underslår ikke at dette er alvorlig organisert kriminalitet som representerer behov for nye tiltak, og er en alvorlig utfordring. Så det systematiske arbeidet som er igangsatt, både det forebyggende og innsatsen for å avdekke, må videreføres. Vi må bygge ny kompetanse og øke ressursene. Derfor fokuserte jeg ikke minst på dette samordningsorganet som nå også Oslo politidistrikts politimester tiltrer sammen med Politidirektoratet og Riksadvokaten. At vi sikrer at ressursene samles og tiltak utvikles av de aller beste, er viktig. Det er også viktig at vi tar lærdom, slik at vi sikrer at dette kan anvendes andre steder i landet. Jeg opplever at det på dette området er få politiske forskjeller knyttet til hvilke tiltak som iverksettes, og må videreutvikles. Det er jeg glad for. Jeg må si at jeg derfor deler frustrasjonen som representanten Werp gir uttrykk for når det gjelder den MC-veilederen som Politidirektoratet utvikler til kommunene. Det er et vanskelig område, og de har også støtt på nye utfordringer. Jeg må innrømme at jeg nå har gitt dem en forlenget frist fra januar til april, men forventer da at den vil foreligge og være klar for utsendelse. La meg også til slutt, president, gratulere deg med nye utfordringer. Jeg vil takke for samarbeidet fra denne stolen og si at det alltid har vært orden og kontroll under din ledelse. Takk!
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-02-21:
Interpellanten har reist en svært viktig debatt, og jeg vil som ham understreke enigheten om at vi må styrke innsatsen på dette feltet, og at han med rette satte søkelyset på barnehusene. Dette har etter min oppfatning representert en helt annen mulighet for både å gjøre profesjonelt politiarbeid og sikre hjelp og omsorg. Jeg skal komme tilbake til dette spørsmålet i meldingen om vold i nære relasjoner, men vi må ha en felles ambisjon om å styrke både kvaliteten og kapasiteten som disse barnehusene representerer. Jeg er også helt enig i at vi trenger å ha oppmerksomhet rundt offeromsorgen, og at noe av det ikke minst polititjenestemenn utfordres på, er at man i initialfasen er god på både å sikre spor, gjøre godt etterforskningsarbeid og utvise profesjonell og god offeromsorg, og at man også vet hvor et hjelpetilbud er å hente – enten det er snakk om lege eller annet hjelpepersonell. Det jobbes derfor, som del av handlingsplanen, konkret med disse verktøyene. Vi bygger, som jeg nevnte, ny kompetanse på Politihøgskolen, det utdannes flere, og utdanningsløpet er ti måneder. Så det er klart, med den utålmodigheten som gjør seg gjeldende både hos interpellanten og hos meg, må vi likevel ta høyde for at det tar noe tid før denne kompetansen kommer ut i styrken. I tillegg er det, som jeg pekte på, avsatt nye stillinger, ikke minst her i Oslo, noe jeg tror er helt sentralt når Oslo politidistrikt skal adressere disse utfordringene på en mer systematisk måte. Barnehusene er i seg selv et eksempel på tverrfaglig samarbeid, og disse er det viktig at vi utvikler videre. Jeg ser ikke for meg at vi skal stenge for muligheten til å jobbe tverrfaglig på disse områdene også utenfor barnehusene – tvert imot. DNA har vi diskutert mange ganger. I denne omgang er det for liten tid til å gå inn i det forslaget representanten har fremmet.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2013-02-21:
Jeg vil få takke for en god debatt med mange gode innspill som jeg vil ta med meg videre i dette viktige arbeidet. Fordi mange har pekt på behovet for å utfordre holdninger, vil jeg også trekke fram det høringsnotatet vi nettopp har sendt ut om vold og seksuallovbrudd, hvor vi til spørsmålet om samtykke, som også ble nevnt her, foreslår at gjerningsbeskrivelsen i voldtektsbestemmelsen endres for å sikre at alle tilfeller av ufrivillig seksuell omgang omfattes av straffeloven. Når vi også foreslår å fjerne reglene om foreldelse for drap og seksuelle overgrep mot barn, er det for å understreke hvor viktig og alvorlig denne kriminaliteten er, og hvor viktig det er for oss å bekjempe den godt. Siden interpellanten viste til Reform, vil jeg også trekke fram den undersøkelsen som ble gjort i 2007 om menns holdninger til voldtekt. Den viste at halvparten av de spurte mente at en kvinne som flørter åpenlyst, helt eller delvis er ansvarlig dersom hun blir utsatt for overgrep. Hver femte mente det samme dersom hun var kjent for å ha flere partnere. Så vi trenger altså ikke å gå til India for å bli provosert av holdninger – vi har nok å gripe fatt i her hjemme. Disse holdningene bekymrer meg virkelig. Man spurte også om synet på beruset kvinne på byen – og det er forbausende mange som snakker om at man da må dele skyld. Så det kan ikke understrekes sterkt nok at retten til å si nei må gjelde for alle og på ethvert tidspunkt. Jeg merket meg at Venstre mente jeg ikke ønsket å forholde meg til enkeltsaker. Det er riktig at som statsråd skal jeg avstå fra å kommentere slike, men de danner jo likevel grunnlaget for det svaret jeg ga på interpellasjonen. Når vi hører hvor bred enighet det er om de tiltakene som vi planlegger videre, gir det meg en god følelse for at vi vil nå lenger i kampen mot voldtekt. Det er en alvorlig kriminalitet som vi må bekjempe så sterkt vi kan.
Anders B. Werp (Høyre), 2013-02-21:
Jeg slutter meg til rekken av gratulanter til presidenten i forbindelse med ny og spennende jobb! Takk også til interpellanten for å reise et viktig spørsmål. Interpellasjonen er basert på en rapport fra Kripos, som er viktig. Det er viktig dokumentasjon av en tilstand vi ikke er fornøyd med, og det er også viktig dokumentasjon fordi det gir et bekymringsfullt bilde av en utvikling hvor gjengkriminaliteten og gjengdannelsen øker. Det er primært knyttet til etniske gjenger og MC-gjenger. Høyre har engasjert seg sterkt i dette spørsmålet gjennom gjentagende saker her i Stortinget i denne perioden. For Høyre er det to pilarer når vi jobber med dette temaet. Det første er det forebyggende sporet. Gjengkriminelle miljøer er veldig ofte særdeles lukkede miljøer. Jeg vil kalle det skyggesamfunn. Kommer man først inn i dette gjengmiljøet, er det særdeles vanskelig å bryte ut. Det forebyggende sporet til å stoppe rekruttering inn i dette skyggesamfunnet er viktig. Høyre er veldig fornøyd med at Stortinget høsten 2011 enstemmig vedtok et forslag fra oss som skulle gi kommunene i samarbeid med politiet enda flere verktøy og virkemidler for å kunne drive effektiv forebygging av organisert kriminalitet. Stortinget vedtok at man skulle utarbeide en slik verktøykasse – den verktøykassen er dessverre ennå ikke utarbeidet. Jeg etterlyser en nærmere redegjørelse fra statsråden om status for en slik pakke. Den andre pilaren for Høyre i bekjempelsen av gjengkriminalitet og organisert kriminalitet er naturligvis å gi politiet mulighet til denne kriminalitetsbekjempelsen. Også her er det viktig å understreke at Stortinget i stor grad, jeg vil si så å si enstemmig, i 2011 sluttet seg til en strategi for bekjempelse av organisert kriminalitet gjennom behandlingen av Meld. St. 7 for 2010–2011, slik at det er gitt tydelige signaler politisk, og jeg vil si det er godt fulgt opp av departementet hvordan man skal gripe dette an. En bred tilnærming, hvor politiet sammen med kommuner, andre statlige etater og næringsliv, skal mobilisere for å bekjempe alvorlig og organisert kriminalitet. Så er jeg som enkeltrepresentant og representant for et opposisjonsparti veldig fornøyd med at Stortinget høsten 2011 enstemmig vedtok et forslag fra Høyre. Det var knyttet til bekjempelse av 1 pst.-MC-gjenger. Dette forslaget, og jeg er veldig presis nå, kom i Innst. 58 S for 2011–2012, vedtak nr. 77. Der vedtok et enstemmig storting at regjeringen skulle utarbeide et lovforslag innen 2012 for å bedre vitners og informanters beskyttelse. Det er helt sentralt at man bryter opp disse lukkede miljøene og gir sikkerhet for dem som er villige til å dele informasjon med politiet. Vi er nå i 2013 og registrerer at statsråden henviser til at regjeringen arbeider med dette, men det er knyttet til en NOU. Dette er på overtid sett i forhold til stortingsvedtak nr. 77 – og det var ikke et anmodningsvedtak. Jeg vil understreke det og etterlyser et svar og en kommentar fra statsråden på hvorfor dette har tatt lengre tid enn det et enstemmig storting har vedtatt. Dette er viktig i kampen mot både gjengdannelser og den organiserte kriminaliteten.
Anders B. Werp (Høyre), 2013-02-21:
Vi har to viktige interpellasjoner her i salen i dag. Også denne saken vil jeg berømme interpellanten for å ha reist. Det kan jo synes – når man leser innledningen i interpellasjonen – som om dette dreier seg om en enkeltsak. Men når vi hører interpellantens glødende engasjement for det store bildet dette dreier seg om, sier det noe om engasjementet. Det er også veldig gledelig å registrere – det er selvfølgelig ikke overraskende – at denne type saker samler Stortinget. Statsråden utviser det samme engasjementet i forståelsen av at dette er viktig, her må vi gjøre mer og bedre arbeid. Med utgangspunkt i en enkeltsak dreier Stortingets engasjement seg om – etter min forståelse av debatten – at vi skal hindre gjentakelse, og at vi alle skal sørge for å gi et tydelig signal om at vi må få systemer som gjør at kvaliteten blir bedre. I den sammenheng må vi ha en systematisk tilnærming. Stortinget har sagt mye om dette, og jeg synes statsråden redegjorde veldig godt for regjeringens og departementets arbeid med saken. Dette dreier seg om ledelse, det dreier seg om prioritering, og det dreier seg om kunnskap. Den styringsdialogen som statsråden har med, i dette tilfellet, Politidirektoratet, må avspeile en slik systematisk tilnærming – at man sørger for å følge opp at dette går helt ut til de ytre ledd, til de etterforskerne og tjenestemenn og -kvinner som møter ofre i en særdeles vanskelig situasjon, slik at ofrene føler seg ivaretatt, blir respektert og kan være trygge på at det som kan gjøres for å oppklare saken, blir gjort. Fra Høyres side kommer vi selvfølgelig til å følge med på dette framover – på samme måte som jeg er helt sikker på at alle andre som jobber med justisfeltet, og som er opptatt av dimensjonen voldtekt og vold, forventer gode resultater i forlengelsen av dette.