Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2007-03-06:
Gjennom Dokument nr. 8:21 for 2006-2007 tar forslagsstillerne opp et høyst relevant spørsmål om tydeliggjøring av forsyningssikkerheten og det å gi staten rett og plikt til ny kraftproduksjon. Jeg er glad for at dette spørsmålet reises, og at forslagsstillerne faktisk gjennom begrunnelsen for forslaget tilkjennegir at markedet alene ikke ivaretar forsyningssikkerheten. At denne holdningen nå får en tilslutning fra en samlet komite, er jeg også positiv til og glad og overrasket over. Jeg synes det underbygger en ny politisk og samstemt erkjennelse av at ikke alt fungerer slik intensjonen bak energiloven og -markedet var. De fleste funksjoner og oppgaver i dagens samfunn er knyttet til forbruket av elektrisitet i et eller annet omfang. Forbruksmønsteret og avhengighetsgraden gjør det naturlig og svært viktig med sterk fokusering på forsyningssikkerheten. Dette er et sentralt og svært viktig tema som Regjeringen allerede arbeider mye med. Norsk energiforsyning er sårbar. Nær 100 pst. av elektrisitetsproduksjonen baseres i dag på vannkraft. For å øke forsyningssikkerheten må framtidens elektrisitetsproduksjon inkludere flere energikilder som vind, bioenergi og gass. Et av tiltakene som Regjeringen har gjort, er å gi konsesjon til kraftvarmeverket på Mongstad. Vi ser at ved dagens system vil vi i et ekstremt tørrår kunne anta at vi har en underdekning som tilsvarer 25 pst. av årsforbruket. Dette gir en illustrasjon på sårbarheten og er ikke noe nytt fenomen som har oppstått de siste årene, men svingninger mellom produksjon og forbruk som har vært der siden midten av 1990-tallet. Som sagt er ikke dette en situasjon som nylig har oppstått. I perioden 1996–1998 importerte vi 16,7 milliarder kWh. Tar vi perioden fra 1990 og fram til 2005, produserte vi nær 120 milliarder kWh hvert år, mens forbruket lå på nær 117 milliarder kWh. Vi eksporterte nær 3 milliarder kWh hvert år i perioden 1990–2005. Til tross for den medieomtalen og den dramatiske vinklingen som forsyningssikkerheten fikk, bl.a. med bidrag fra personer i denne sal, gikk vi omtrent i balanse for 2006. At vi i dag har relativt gode systemer for kraftutveksling med utlandet, er en god ressursutnyttelse og er i dag også helt nødvendig for å opprettholde forsyningssikkerheten. Hovedspørsmålet som ligger der, blir om det krav vi i dagens samfunn definerer forsyningssikkerhet til, kan ivaretas gjennom et markedsbasert system alene. Erfaringene etter at markedssystemet ble innført gjennom energiloven fra 1991, tilsier, etter vårt skjønn, at hensynet til forsyningssikkerheten ikke blir godt nok ivaretatt gjennom markedet alene. Derimot tror jeg at det er et visst grunnlag for å si at energiloven har ført til bedre ressursutnyttelse, sett ut fra de investeringer som er nedlagt, men den har altså ikke i stor nok grad ivaretatt hensynet til ny elektrisitetsproduksjon, som igjen underbygger den forsyningssikkerheten dagens samfunn krever, og som forslagsstillerne på en måte prøver å trekke fram. Det er grunn til å anta at et av svarene ligger i betydelige endringer i investeringsmønsteret til ny elektrisitetsproduksjon etter at markedet ble innført. I tiden fram til begynnelsen av 1990 ble det samlet investert godt over 10 milliarder kr årlig. I ny kraftproduksjon ble det altså før 1990 investert i snitt i overkant av 4 milliarder kr. Fra 1990 og fram til i dag er dette redusert til 2 milliarder kr årlig. Når det gjelder installert effekt, har denne tilnærmet ligget stabil fra 1990 og fram til i dag. Det er opplagt at dette forholdet må vurderes nærmere. Vi er derfor opptatt av at dette spørsmålet får en betydelig fokusering i forbindelse med evalueringen av energiloven. I en pressemelding datert 20. desember 2006 varslet Regjeringen og olje- og energiministeren rammene for den evalueringen som skal gjøres av energiloven. Sentrale temaer vil være: vilkår for ny kraftproduksjondisponering av vannmagasinenevilkår for utvikling av varmesektorenenergieffektivisering på forbrukssiden Dette er områder som understøtter og forsterker fokuseringen på forsyningssikkerheten. Når forslaget framhever statens ansvar for og plikt til å opprettholde forsyningssikkerheten, er jeg glad for at vi nå har en samstemt komite som sier at dette må vurderes i forbindelse med energiloven. Jeg er også glad for at et samlet storting nå ser den positive betydningen av at det evalueringsarbeid som Regjeringen varslet i Soria Moria-erklæringen om energiloven, som nå skal startes opp, får tilslutning. Dette gir forhåpentligvis et bredt grunnlag for å gjøre nødvendige endringer i en viktig lov, som også regulerer forsyningssikkerheten.