Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2020-10-05:
Det er krevende tider. Arbeidsledigheten er høy. Mange arbeidsplasser er utsatt, og mange opplever nå livsverkene sine som reelt truet – de kan altså gå over ende. Da må jeg si at jeg synes det er litt underlig med mange gjentakende budskap fra ulike deler av regjeringspartiene om at vi nå er på vei ut av krisen. Vi hørte senest representanten Helleland si at nå er tiden kommet for å redusere pengebruken. Det er mange gode grunner til å gå kritisk gjennom offentlig pengebruk, men da bør regjeringen også se på det som for øyeblikket er definert som hellige kyr, f.eks. at man først setter av 1 pst. av BNI til bistand, uten at det går gjennom den samme kritiske vurderingen som alt annet. Er det på ett tidspunkt at vi skal være glad for at vi har et oljefond, er det nettopp nå. Det er i krisetider vi skal ha muligheten til å bruke litt ekstra penger, for å avhjelpe de veldig uheldige utslagene som denne pandemien har gitt oss. Ingenting hadde vært bedre enn om regjeringspartiene hadde rett i at vi nå var på vei ut av krisen, men det er altså veldig lite som tyder på det. Alle de bedriftene jeg snakker med når jeg reiser rundt i dette landet, forteller ganske tøffe historier, om frykten for at bedriftene skal gå over ende, og for at tiltakspakkene som regjeringen har kommet med, ikke treffer godt nok. Man kan jo ikke ta et tverrsnitt av de bedriftene som nærmest er helt uberørt av denne krisen, se dem opp mot de bedriftene som opplever store problemer, og så si at hvis vi tar et gjennomsnitt, er det et tegn på at vi nå er på vei ut av denne krisen. Jeg er helt uenig i det. Jeg har derfor på vegne av Fremskrittspartiet store forventninger til det statsbudsjettet som regjeringen skal presentere om et par dager. Jeg kan i hvert fall nevne noen av de tingene Fremskrittspartiet har forventninger om vil komme der. Vi har selvsagt forventninger om kraftig forbedrede rammebetingelser for norsk næringsliv gjennom at skatter og avgifter blir satt ned. Vi har forventninger om mindre byråkrati. Vi har forventninger om at vi nå skal trygge interessene til innbyggerne våre gjennom gode tjenester og gjennom trygge jobber. Vi har forventninger om at vi retter en håndsrekning til landets pensjonister, som gjennom de siste årene har opplevd betydelig reduksjon i kjøpekraften som følge av lønnsoppgjørene. Vi har selvfølgelig også forventninger til at det blir gjort noe med grensehandelen. Jeg har vært og besøkt bedrifter rundt omkring i dette landet som nå opplever sterk vekst i varehandelen. Jeg har snakket med folk som har fått seg jobb for første gang på mange år. De er veldig glad for det, men de er selvsagt urolige fordi den jobben er midlertidig. Tenk så bra det hadde vært om vi kunne gjøre alle disse tusenvis av midlertidige jobber faste gjennom at vi fikk redusert forskjellen i avgifter mellom Sverige og Norge! Det ville vært et godt bidrag, og også bidratt til at vi fikk flere arbeidsplasser i varehandelen, som veldig ofte er arbeidsplasser for ikke-faglærte personer. I en tid da det er privat sektor som sliter mest, tror jeg også det er helt åpenbart for stadig flere hvor veksten må komme i fremtiden. Vi er nå kommet inn i en tid da offentlig forvaltning må kjenne sin besøkelsestid og redusere byråkrati og ikke minst sløsing med skattepenger. Fremskrittspartiet fremmer i dag en lang rekke forslag som nettopp handler om å sikre innbyggernes interesser. Det handler om at ingen under 50 år skal tvinges til å bo på sykehjem mot sin egen vilje. Det er rett og slett helt uverdig at det skjer i Norge i 2020. Vi fremmer forslag om å gjøre noe med underreguleringen av pensjonen for landets pensjonister. Vi fremmer forslag om å gjøre noe med gebyrene i kommunal sektor, som nok ikke kan sies å være helt etter selvkostprinsippet. Vi fremmer forslag om ulike granskinger av statlige tilskudd, og vi ber regjeringen om en omfattende gjennomgang av norske bistandsmidler. Det kan ikke være slik at man er så opptatt av målsettingen om 1 pst. av BNI at man ikke er opptatt av hva disse pengene går til. En kritisk gjennomgang av dette må på plass, og vi regner selvsagt med tilslutning til det forslaget i Stortinget. Hvorfor skal man ha denne typen kritisk gjennomgang? Jo, rett og slett fordi det alltid er skattebetalerne som får regningen, og det er også de som kommer til å sitte igjen med regningen hvis vi får et regjeringsskifte etter valget. Det er en bukett av partier som seg imellom bedriver en form for NM i skatteskjerpelser. Derfor er det grunn til å være litt urolig når man hører innlegget til representanten Gahr Støre, som åpnet dagen i dag med å snakke om denne staten som skal stille opp for alt og alle hele tiden. Men hvem er nå det? Det er skattebetalerne. Igjen får vi altså et veldig tydelig budskap om at dette er partier som hver for seg og sammen ønsker å skjerpe det samlede skattetrykket i Norge for så å bruke betydelige beløp på dyre reformer. Det er et regnestykke som i hvert fall ikke kommer til å gå opp for lommebøkene til folk flest og næringslivet. Derfor er det all mulig grunn til å uroe seg over hva som kan bli konsekvensene av forverrede rammebetingelser for privat sektor hvis vi får et skifte etter valget. Jeg synes også det er litt underlig at statsministeren i helgen sa til NTB at hun kunne se for seg å søke andre flertall i Stortinget for budsjettet. – Jeg ser at statsministeren rister på hodet. Det regner jeg i så fall med at noen fra regjeringen eller regjeringspartiene vil oppklare i løpet av denne debatten, for jeg leste det NTB-intervjuet med stor interesse. Da er det i så fall fristende å spørre om det er slik at målsettingen om å sitte i regjering er viktigere enn hva slags politikk som føres. Jeg mener i hvert fall på vegne av Fremskrittspartiet at man får til bedre løsninger for skattebetalerne, for folk flest, gjennom å lytte til de innspillene og forslagene som Fremskrittspartiet nå kommer med. Uansett går vi en spennende høst i møte. Jeg kan forsikre om at forhandlingene om statsbudsjettet, som jeg har oppfattet at statsministeren ønsker skal skje – i hvert fall først – med Fremskrittspartiet, ikke kommer til å bli noen enkel operasjon. Vi skal selvsagt ferdigstille våre krav, men jeg kan forsikre om at det handler om å få redusert avgiften på grensehandelsutsatte varer, at det handler om å trygge hverdagen for folk og gjøre noe for eldre som har opplevd en kraftig forverring av livssituasjonen sin som følge av koronapandemien. Slik kan vi ikke ha det. Vi må gjøre noe for alle dem som opplever å få utsatt behandlinger og operasjoner ved landets sykehus fordi alle ressursene primært har vært bundet opp i koronarelaterte ting. Det er forståelig, men samtidig urovekkende at helsekøene nå vokser, og at ventetidene øker som følge av den prioriteringen. Vi har selvfølgelig forventninger om at vi får gitt en håndsrekning til landets pensjonister. Det er over én million mennesker som opplever at situasjonen har blitt forverret, og det er ikke en situasjon som kan vedvare, særlig fordi man opplever å få negativ kjøpekraftsutvikling i en situasjon med magre lønnsoppgjør. Det er mulig å forstå det, men det er ikke mulig å forstå at man ikke gjør noe med en brist i de forutsetningene som lå til grunn da pensjonsreformen i sin tid ble vedtatt. Det regner jeg med at flere partier bør komme til en erkjennelse av, og at vi får gjort noe med det. Med det tar jeg opp forslag nr. 70, som Fremskrittspartiet har fremmet.