trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-12-15:
Det har vært mange argumenter oppe i denne debatten. Representanten Aasrud nevnte at det vil komme godt med med de ekstra pengene fra Arbeiderpartiet, men nevnte ikke at de også tilfører flere oppgaver enn de tilfører penger, og at det reelle handlingsrommet dermed faktisk blir negativt for kommunesektoren. Det blir en strammere økonomi av det. Det er verdt å ta med seg i den historien. Så er det interessant å høre representanten Gharahkhani, som forteller om hvordan høyreregjeringen bygger ned velferdsstaten. Vel, nå utgjør altså offentlig sektor 66 pst. av økonomien i Norge. Det skyldes selvfølgelig dels koronasituasjonen, men før det utgjorde den 58 pst. Det er rekordhøyt. Så det å komme med en påstand om at velferden i Norge bygges ned fordi man er uenig i enkelte forslag, står ikke til troende. Jeg mener det er en form for misrepresentasjon av motstandernes politikk som strengt tatt ikke hører hjemme i denne salen. Det jeg egentlig tegnet meg for å si, dreide seg om norsk boligpolitikk. Den er i hovedsak – heldigvis – vellykket. Eierlinjen står sterkt, og så mange som åtte av ti eier sin egen bolig, noe som er høyere enn i våre naboland. Eierandelen er også høy blant innvandrere, og vi er blant landene som har størst andel unge boligeiere. Gjennomsnittsalderen for å kjøpe egen bolig er 28 år, et tall som har vært stabilt de siste ti årene, og selv i Oslo er den faktisk under 29 år og har vært det de siste ti årene. Likevel må det bygges langt flere boliger i pressområdene. I Oslo er det f.eks. blitt 200 000 flere mennesker de siste 20 årene, det er bygget bare 60 000 nye boliger, og en gjennomsnittlig husstand er på under to mennesker. Det sier seg selv at boligprisene øker. Da må det reguleres flere tomter, og kommunene må kjenne sin besøkelsestid i disse pressområdene. Men det viktigste for meg er at vi evner å stille opp for dem som over tid sliter med å komme inn på boligmarkedet. Ifølge SSB var det 179 000 vanskeligstilte på boligmarkedet i 2019. Av disse var 78 000 barn og unge. Heldigvis var antall bostedsløse gått betydelig ned da det sist ble kartlagt, men det er viktig med en offensiv, sosial boligpolitikk, og det skal statsbudsjettet for 2021 bidra til. Tidligere i desember la regjeringen frem en ny strategi for den boligsosiale politikken. Alle trenger et trygt hjem. Den skal nettopp bidra til at flere vanskeligstilte kommer inn på boligmarkedet, og at flere får mulighet til å kjøpe sin egen bolig gjennom startlånsordningen i Husbanken, men også at vi har en god bostøtteordning og trygge forhold på leiemarkedet. Det er mye å ta tak i på dette området, men vi har en tydelig strategi for hva vi skal få til de neste årene.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-12-15:
La meg først rette opp i en misforståelse i svaret mitt til representanten Moxnes. Tidligere, i replikkvekslingen, kom jeg i skade for å si at Schindler vant anbudskonkurransen i mars 2020. Det riktige er at de ble kvalifisert til anbudskonkurransen i mars 2020, og at Statsbygg på det tidspunktet ikke var kjent med noen arbeidskonflikt internt i Schindler. Så til representanten Lauvås, som lister opp en hel rekke med påplussinger til kommunene med Arbeiderpartiets opplegg: Da tar man fremdeles ikke inn over seg at Arbeiderpartiet tilfører flere oppgaver enn det finansieringen deres tilsier. Med en rask oversikt, slik jeg vurderer saken, er det slik at vi legger opp til et reelt økt handlingsrom på 700 mill. kr for kommunene, mens med Arbeiderpartiet vil det være flere hundre millioner kroner i minus fordi de rett og slett legger inn oppgaver som ikke er finansiert. Det tenker jeg også må telle med. Det er likevel slik at det er noen kommuner, til tross for at regjeringen har lagt opp til solide kommuneopplegg de siste årene, som har utfordringer. Representanten Lauvås trakk selv frem Ås kommune i en tidligere debatt i år, som han mente hadde problemer fordi regjeringen ikke hadde kompensert dem for korona. Men det som fremgår tydelig av Ås kommunes offentlige dokumenter, er at de hadde utfordringer som følge av at de hadde investert for mye og overvurdert hvor mange innbyggere de kom til å ha, og derfor har de økonomiske vanskeligheter nå. Det skyldes altså ikke regjeringen, men valg som de i og for seg selv må svare for. Flere har nevnt, også representanten Andersen, dette med Bø. Det er viktig å understreke at utgangspunktet for inntektssystemet er at alle kommuner skal bære kostnaden for en kommune som setter ned sin inntektsskatt eller sin formuesskattesats. Det ønsket ikke regjeringen å være med på, og derfor må Bø bære det initielle tapet som de hadde forutsett at de kom til å ha. Det er en litt annen vinkling på det enn det som representanten Andersen her fremstiller det som. Jeg er glad for at representanten Greni er opptatt av arbeidsplasser i distriktene. Det er verdt å minne om at vi har flyttet ut flere arbeidsplasser under denne regjeringen enn det som ble gjort under den forrige regjeringen. Det er viktig å legge til rette for at vi kan ha sterke norske bedrifter ute i distriktene, og da er det litt underlig at Senterpartiet med så kirurgisk presisjon målretter seg mot nettopp de norske hjørnesteinsbedriftene rundt omkring langs kysten og over hele landet ved å straffe de norske eierne av disse bedriftene og dermed favorisere utlendingene. Når man da samtidig ønsker å si opp EØS-avtalen, ville det være virkelig dramatisk for arbeidsplassene i distriktene.
Nikolai Astrup (Høyre), 2020-12-15:
Jeg er veldig glad for at representanten Nordlund – og dette er ikke en invitasjon til å tegne seg – tok opp de langsiktige utfordringene som jeg brakte opp i mitt opprinnelige innlegg. Dette er ikke en kritikk eller svartmaling av opposisjonen, bare så det er sagt til representanten Sivertsen, men til oss alle: Jeg tror nok at debattene vi må ha i årene fremover, kommer til å måtte være annerledes enn den debatten vi har hatt i dag. Det kommer til å måtte handle mye mer om hvordan vi kan løse oppgavene på nye måter, med nye virkemidler, for å nå ut til enda flere, sørge for at folk får de tjenestene som de fortjener, forventer og har krav på, men innenfor et helt annet handlingsrom enn det vi har vent oss til de siste 15–20 årene, fordi virkeligheten kommer til å bli annerledes. Representanten Nordlund nevnte demografi og trakk da parallellen rett over til pensjon, og sier at ja, kommunene må bruke mye penger på pensjon. Jeg tenkte mye bredere enn bare pensjon da jeg snakket om demografi, for det handler jo om at vi må ha fagfolk til å gjøre jobben. Vi må ha sykepleiere, vi må ha leger. I Nordland fylkeskommune er det nå mange kommuner som ikke har kommunelege – midt i en pandemi. Da jeg var i Bodø tidligere i høst, fikk jeg beskjed om at nesten ukentlig har de oppe i bystyret saker om å overta forvaltningen av andre kommuners oppgaver fordi de kommunene ikke klarer å løse dem selv, fordi de ikke får tak i menneskene til å løse oppgavene. Nordland har hatt rekordlav ledighet før pandemien traff, så problemet der har ikke vært at det er mangel på arbeid, men mangel på arbeidskraft. Disse tingene må vi også diskutere etter hvert som befolkningen blir eldre, og det er i utgangspunktet positivt, men vi må også ha folk til å gjøre jobben. For å svare på spørsmålet om pensjonskostnader: Det er slik at 2020 og 2021 ses i sammenheng. Nå ser altså pensjonskostnadene for 2020 ut til å bli 1,7 mrd. kr lavere enn det vi trodde, vi trodde det skulle blir 450 mill. kr lavere, og det ses i sammenheng med at det er en forventet økning i 2021 på 600 mill. kr. Netto går da kommunene sånn sett i pluss. Det er for å svare på det. Så til representantene Lauvås og Asphjell: Jeg tror ikke jeg kan ha gjort meg helt grunnleggende godt forstått i sted, og det tar jeg på min kappe, men inntektssystemet slik det var også da Arbeiderpartiet styrte, tilsier at alle kommuner skal dekke regningen hvis én kommune setter ned inntektsskatten eller formuesskatten. Det synes ikke regjeringen at vi skal gjøre. Derfor må Bø ta sin del av regningen. Det er utgangspunktet vårt. Det er altså en helt annen tilnærming enn det representantene Lauvås og Asphjell legger for dagen. Med det har jeg lyst til å takke for en veldig god debatt. Jeg ser at representanten Nordlund ikke har tegnet seg, så da går jeg og setter meg.(Munterhet i salen.) (Munterhet i salen.)
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
La meg få starte med dagens gladnyhet, som jeg leste i lokalavisen min, Avisa Nordland. Der står det nemlig at det er null smitte i Bodø. Det er altså dag nummer 18 uten smitte i fylkeshovedstaden, som er en viktig «reisehub» for både Nordland og hele Nord-Norge. Det er ikke tilfeldig at det er null smitte. Det er et resultat av hardt arbeid og en sterk og klar oppfølging av helsemyndighetenes retningslinjer og lokal innsats for å teste, isolere, smittespore og bruke karantene der det har vært nødvendig. Vi har lyktes godt i Norge fordi vi har hatt både en regjering og et storting som har vært på, faglig gode råd fra helsemyndighetene og en sterk lokal innsats, som mange talere her i dag har trukket fram – kommunenes innsats under pandemien. Statsråden har tidligere sagt at han vil stille opp for kommunene, han gjentok det endog i sitt innlegg i dag, for å bekjempe koronaen. Bodø kommune søkte om å få refundert 37 mill. kr og fikk 5 mill. kr fra fylkesmannen i skjønnsmidler. Er det å stille opp for kommunene?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
Jeg antar at statsråden nå mente at jeg ikke skulle bringe med meg smitte når jeg nå skal hjem på juleferie, for jeg kommer til å reise hjem på juleferie. Fra spøk til alvor – jeg er enig med statsråden i at det er store lokale forskjeller. Jeg har brukt Bodø kommune som eksempel nå, ikke for å slå politisk mynt på det, men fordi det er en viktig prøvestein. Jeg og statsråden har stått på disse talerstolene flere ganger i løpet av året, og vi har diskutert, og statsråden har vært tydelig på at man skal stille opp for kommunene. Nå kommer det en prøvestein. Dette var et tilfelle der det er ganske stor forskjell fordi det er gjort en ekstraordinær innsats i en viktig «reisehub» i Nordland, der det er stor fare for betydelig smitte hvis man mister kontrollen, noe jeg har sett har skjedd i noen kommuner. Hvis det nå er sånn ved inngangen til budsjettbehandlingene i kommunestyrene at man ved den første prøvesteinen, når pengene blir utbetalt, ser at man ikke får dekket de dokumenterte utleggene man har, vil det være veldig alvorlig – ikke bare for Bodø kommune, men også for nasjonen. Kan statsråden garantere at Bodø kommune får refundert sine utlegg?
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
Siden statsråden på talerstolen nå var oppe med rødpennen, så kan jo jeg fortsette, og da kan jeg jo bare presisere at vi i dag ikke har diskutert Bø i Telemark, men Bø i Nordland fylke. Det unngikk statsrådens oppmerksomhet at Asphjell i sin iver var så uheldig å bemerke feil fylke. Noen kommentarer på slutten av en debatt: Jeg tror jeg deler representanten Karin Andersens syn på Kristelig Folkepartis innlegg i dag, for de har vært gode. Den konklusjonen at Bransdal umulig kunne ha vært en pådriver for at Kristelig Folkeparti skulle inn i denne regjeringen, er vel åpenbar etter dagens debatt. Så hørte jeg representanten Moxnes være oppe på talerstolen her og omtale oppbyggingen av et nytt regjeringskvartal, som det er mange spørsmål å stille rundt, som «politikerelitens prestisjeprosjekter». Det er en karakteristikk som jeg på det sterkeste tar avstand fra. Det vi må gjøre nå, er å gjenreise – for å være pompøs – demokratiets høyborg etter terroranslaget mot regjeringen og ungdomsorganisasjonen AUF i 2011. Så kan vi godt debattere pengebruken, og jeg tror jeg skal slutte meg til hva jeg har hørt statsråd Astrup si tidligere i dag, at det er ingen som ønsker å bruke så mye penger som det nå ligger an til. Og fra Arbeiderpartiets side er vi kritiske til hvor stor regningen nå ligger an til å bli. Vi har stilt en lang rekke spørsmål omkring hvordan man styrer dette, om hvordan vi kan ta kostnadene ned, men dette er altså ikke et prestisjeprosjekt. Dette er å gjenoppbygge demokratiet og si at vi gir oss ikke fordi om vi blir utsatt for terroranslag. Jeg har hørt flere representanter fra Høyre snakke om at opposisjonen nå svartmaler. Det synes jeg de representantene skal legge av seg. Det må være lov for opposisjonen å sette spørsmålstegn ved den politikken regjeringen fører, uten å bli beskyldt for svartmaling. Representanten Trellevik har vært opptatt av tvangstrøya som han påstår at Arbeiderpartiet skal påføre kommunene. Dette er altså en representant som står for en underfinansiert bemanningsnorm, ifølge KS, en regjering som nå springer fra løftet om å kompensere bortfallet av den såkalte maskinskatten, som nå medfører et tap for kommunene på flere hundre millioner kroner, som reduserer muligheten til å kreve inn, med lokal handlefrihet, eiendomsskatten, og som heier på det vi nå får nasjonalt, og som man bekjemper internasjonalt: en negativ skattekonkurranse der det handler om å ta skatten mest mulig ned, og der fellesskapet blir skadelidende. Det er Høyres politikk. Det er de som reduserer handlingsfriheten – og dermed mindre velferd i kommunene – ikke Arbeiderpartiets politikk. Men det er én ting, og det er en oppfølging av dagens gladmelding tidligere i replikkordskiftet: Jeg skal ta med meg løftet fra statsråd Astrup om at det kommer mer penger til å kompensere kommunene for merutgifter til korona. Det skal jeg ta med meg hjem til Bodø til jul.
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
I Arbeiderpartiet er vi helt enig med statsråden i at hvis man vil kutte i formuesskatten, skal man bære ansvaret og den eventuelle gevinsten selv. Det var daværende kommunalminister Mæland som prompte reagerte og varslet endring i utjevningen i systemet, og det ble fulgt opp av regjeringen i kommuneproposisjonen for neste år, ved behandlingen i juni. Vi mener at kutter man i formuesskatten i den kommunale skattøren, er det innenfor det kommunale selvstyret, men man må bære risikoen selv. Vi trodde det var avklart. Det jeg ba om ordet for, var en stemmeforklaring, og det gjelder forslag nr. 41, fra Rødt, som Arbeiderpartiet ikke kommer til å stemme for. Det begrunner vi med at det her pågår en rettstvist om en oppsigelse, og det mener vi prinsipielt at det er domstolene som bør avgjøre, ikke vi, politisk sett. Jeg har også merket meg, og jeg er selvfølgelig helt enig i statsrådens forsikring om, at Statsbygg vil opptre i tråd med de lover og regler som gjelder.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-15:
Det ble nylig kjent at selskapet Schindler, som har sparket to hovedtillitsvalgte, har fått en kontrakt til en verdi på om lag 90 mill. kr for heiser til det nye regjeringskvartalet. 27 av 44 heiser inngår i byggetrinn 1, som behandles i dag. LO har oppfordret Schindler til å oppheve oppsigelsen. Kan statsråden garantere at det nye regjeringskvartalet ikke vil slippe til underleverandører som driver med fagforeningsknusing, og som bruker avskjed som virkemiddel mot tillitsvalgte i en konflikt, jf. tillitsvalgtes særskilte oppsigelsesvern?
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-15:
Det gjelder å være på vakt når politikerelitens prestisjeprosjekter kommer på bordet vårt, for det blir ofte dyrt, og enda oftere blir sluttsummen langt større enn det den opprinnelig var beregnet til. Både sikkerhet og arbeidsforhold for ansatte skal selvfølgelig være i orden i et nytt regjeringskvartal, men vi har altså en regjering som daglig oppfører seg som om det er for dyrt å gjøre noe med vår tids store oppgaver. Samtidig vet vi at nytt regjeringskvartal har en kostnadsramme på over 20 mrd. kr for kun første byggetrinn. Det er altså mer enn det regjeringen ser for seg til det som kalles for det største klimaprosjektet i norsk industri noensinne, nemlig karbonfangst og -lagring, som vil gis 16,8 mrd. kr. Norge har nesten 200 000 arbeidsledige. Vi har en lang liste med tiltak for å skape arbeidsplasser og ruste opp landet. Men framfor en miljøvennlig og kraftfull krisepolitikk for oppgradering og utbygging av infrastruktur, energisparing, vedlikehold og nye industriprosjekter får vi i stedet Fremskrittspartiets symbolpolitikk og Høyres kuttpolitikk. Fremskrittspartiet gikk høyt på banen og ville kutte hele bevilgningen til nytt regjeringskvartal, men i forliket prioriterte de skattekutt for de 6 000 med Norges aller dyreste boliger. Regjeringens vilje til å gå i dialog med opposisjonen, Oslo kommune og fagforeningene, til å se på gjenbruk av andre løsninger har vært for svak til at vi kan støtte den milliardbevilgningen. Vi mener også at arbeidsforholdene må være på stell for dem som skal bygge nytt regjeringskvartal. Nå har Statsbygg inngått kontrakt til en verdi av om lag 90 mill. kr med selskapet Schindler AS om å bygge heiser i det nye regjeringskvartalet. Schindler sparket i november to hovedtillitsvalgte etter en konflikt, selv om tillitsvalgte har et særskilt vern mot oppsigelse og LO har bedt Schindler om å oppheve oppsigelsen. Statsbygg har fått skryt for sine seriøsitetskrav, som altså stiller krav til underleverandører for å forhindre sosial dumping. Rødt foreslår i dag at regjeringen må sikre at Statsbygg ikke benytter seg av underleverandører i arbeidskonflikt, herunder bedrifter som bruker avskjed som virkemiddel mot tillitsvalgte. Hvis en bedrift som driver aktiv fagforeningsknusing, kan være leverandør i forbindelse med bygging av nytt regjeringskvartal, er det å godta at den norske modellen samtidig rives over ende. Så her bør samtlige partier både manne seg opp og kvinne seg opp og støtte Rødts forslag, som jeg herved tar opp til votering i salen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-15:
Dette ville vært et godt spørsmål fra en kanskje litt naiv og godtroende sosialdemokrat, men dette kommer fra Høyre. Høyre burde vite at kapitalister tenker primært på egen fortjeneste og profitt. Høyre burde se – i hvert fall i dag – at deres naive tro på at de store eiendomsbaronene bare ville kutte husleien av sin egen gode vilje for å sikre bedriftenes overlevelse, var en særdeles naiv antakelse fra Høyre og resten av stortingsflertallet. Kapitalismen er ganske logisk og ganske kynisk: Kapitalistene ønsker å sikre profitten til seg selv og øvrige eiere. De gjør hva som helst – innenfor lovens regler, iblant utenfor – for å oppnå dette formålet. Derfor er det naivt av Høyre å tro at kapitalistene ikke kommer til å berike seg hemningsløst hvis de får lov til det, etter at pandemien er over. De gjør det jo underveis i pandemien. Vi ser det med Christian Ringnes og Olaf Thon. Det skjer jo her og nå, så Høyre må ta mer på alvor at kapitalismen fungerer kapitalistisk.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-15:
Det er et veldig godt spørsmål som kommer fra representanten Kapur fra Høyre, og som kanskje Arbeiderpartiet burde svare på, men jeg har noen teorier om det. Det er nok slik at Arbeiderpartiet dessverre lar Høyre definere handlingsrommet for velferd i Norge. Det vi ser, er at når Høyre er i regjering, kuttes skattene. Arbeiderpartiet tar over og holder skattenivået like lavt. Høyre vinner valget igjen og kutter skattene. Arbeiderpartiet tar over igjen og beholder skattenivået. De har mistet troen på fellesskapsløsningene, de har mistet troen på at vi løser de store oppgavene best ved å hente inn fra dem som har mest, og bruke de pengene på å sikre at vi bygger ut velferden i felles regi, framfor gjennom private løsninger, som Høyre har en nesten religiøs tro på. Svaret er nok at Arbeiderpartiet ikke har nok selvtillit på vegne av fellesskapet og venstresiden, men det har Rødt. Vi går til valg på en politikk som vil gi mer igjen til vanlige folk, til verdiskaperne – arbeidstakerne – mens de som lever av andres arbeid og andres innsats, skal bidra litt mer til fellesskapet. Da kan vi også bygge ut velferden i felles regi.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2020-12-15:
Forsker Ole-Andreas Næss stilte nylig et betimelig spørsmål i Dagens Næringsliv: «Er koronastøtten rigget for de rike og mektige?» Hans gjennomgang av hvor mye støtte ulike bedrifter har fått utbetalt fra vårens redningspakke, viste at fem store selskaper som knapt har betalt skatt de siste årene, har mottatt 1 mrd. kr. Han viste også hvordan de store eiendomsbaronene, som Olav Thon og Christian Ringnes, kan ta juleferie vel vitende om at også 2020 ble et svært så innbringende år, koronapandemi eller ei. Mener Sanner at dette er rettferdig, eller har han planer om å sørge for at de rike og mektige, de som vi vet har hatt størst tilgang til å påvirke regjeringens politikk – det har blitt tydelig den siste uken – også bidrar til den store dugnaden, slik alle andre i samfunnet har gjort det siste året?
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Som distriktsminister er jeg veldig glad for ordførere som er engasjerte, og som prøver å snu hver stein for å gjøre kommunen sin best mulig for sine innbyggere. Det å tilrettelegge for investeringer, det å tilrettelegge for at folk skal komme flyttende til kommunen, er viktig. Derfor er jeg veldig glad for at Arbeiderpartiet i Bø og Tom Tobiassen sier at det å fjerne formuesskatten er god arbeiderpartipolitikk, fordi det fører til at vi skaper flere arbeidsplasser. Derfor har også Høyre og regjeringen en litt annen tilnærming enn Arbeiderpartiet. Jeg ser at det er kommet ut melding fra Youngstorget om hva partiet skal mene: at man skal gå ut og være mot formuesskatten. Så ser vi at Arbeiderpartiet lokalt gjør noe annet. Jeg synes også det er interessant å se hvordan Arbeiderpartiet bruker enhver mulighet til å overkjøre det lokale selvdemokratiet, noe vi også ser i denne saken.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Det representanten Lauvås er inne på, redegjorde også ansvarlig statsråd Astrup for, og jeg er her for å forsvare det budsjettet som ligger til distriktsministeren. Men jeg vil jo si at jeg er overrasket over at Arbeiderpartiet ikke er mer opptatt av å løfte frem ideer som kommer lokalt, for å styrke distriktene. Jeg vet jo at Youngstorget er en effektiv valgkampmaskin, og det at Arbeiderpartiet er mer opptatt av hva kommentatorene i Oslo skriver, enn av sine lokalpolitikere rundt om i landet, sier vel litt om situasjonen Arbeiderpartiet er i akkurat nå. Fra Høyres og regjeringens side er vi veldig opptatt av å snakke med lokalpolitikere av ulik farge. På fredag var jeg sammen med Isak Veierud Busch fra Arbeiderpartiet, som er ordfører på Røros. Vi hadde en usedvanlig interessant samtale om forslag han mener vi kan bidra til(presidenten klubber) for å styrke Røros, styrke fjellbygdene, styrke innlandet og resten av Kommune-Norge. (presidenten klubber)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Det er helt riktig som representanten sier, at det er min oppgave å koordinere at distriktshensynene blir ivaretatt av hvert departement og hver statsråd. Det er et nytt grep som regjeringen har iverksatt nå. Når det gjelder både sammensetningen av utvalg som etableres, og også i hver eneste sak som kan ha en negativ – eller for så vidt også positiv – konsekvens for distriktene, er det min oppgave i regjeringen å koordinere det og belyse hvilke virkninger det totalt sett kan ha for distriktene. Regjeringen er opptatt av at statlige arbeidsplasser skal lokaliseres utenfor Oslo og de store, sentrale østlandskommunene. Det er flere statlige arbeidsplasser i nesten alle fylker i dag enn det var i 2013, og vi ser nå også fra SSB at(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Jeg kan ikke stå her og garantere for hvor det blir lokalisert. Som jeg sa, er vi opptatt av at nye arbeidsplasser skal lokaliseres utenfor de store byene. Det er også derfor vi nå kommer med vår strategi for tettsteder og byer. Vi ønsker å bygge opp kraftsenter utenfor de store byene, som også har kompetansearbeidsplasser, som har offentlige arbeidsplasser og arbeidsplasser innenfor privat sektor, og som det kan være attraktivt for å motta arbeidsplasser både innenfor privat sektor og også innenfor det offentlige. Det er derfor vi også tester ut piloter med lokale størrelser av statens hus rundt omkring i Norge nå, nettopp fordi de statlige arbeidsplassene hvor man sitter alene – ofte er det ganske få – skal komme sammen, ha et arbeidsfellesskap, samarbeide og gjøre seg sterkere, både med tanke på den kompetansen de har, og også for å tiltrekke seg flere arbeidsplasser til de stedene utenfor de store byene.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Dette er også et spørsmål som ligger under statsråd Astrup, men som distriktsminister er jeg veldig opptatt av at vi må ha effektiv samferdsel ute i distriktene, for hvis ikke, er det umulig å jobbe og bo der. Derfor er jeg veldig glad for den skyhøye satsingen som har vært de siste årene, der regjeringen, ikke minst takket være Fremskrittspartiet, har hatt en voldsom satsing på både vei og bane, men også på båt. Jeg er veldig glad for at vi i dette statsbudsjettet støtter og kommer med forslag om 100 mill. kr til innfasing av lav- og nullutslippsferjer. Jeg tror det er viktig å legge til rette for at det skal la seg gjøre for fylkeskommunene å investere i grønn båttransport. Vi legger midler på bordet sånn at Hurtigruten kan ha flere seilinger fra Bergen opp til Kirkenes.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Ja, det bekymrer meg at det i hvert fall er veldig langt mellom liv og lære. Når man hører på Senterpartiet og hva de sier, er det ofte det motsatte som skjer ute i kommunene. Som distriktsminister er det, som jeg sa tidligere, helt avgjørende at vi har god infrastruktur i distriktene. Derfor er vi flere som jobber tett for å sikre gode transporttilbud ute i distriktene, både kommunal- og moderniseringsministeren, klima- og miljøministeren og ikke minst samferdselsministeren, selvsagt. Vi er flere fra regjeringen som jobber for å sikre at både folk og næringsliv skal ha gode og effektive transportårer og kommunikasjonsmidler å komme seg til og fra jobb på.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Jeg må si jeg blir litt forundret når Senterpartiet og representanten Greni fra talerstolen snakker ned distriktene og klarer å se så lite av mulighetene og det folk rundt i distriktene skaper. Det er et eneste rop om mer stat, mer subsidier, mer statlig støtte. Det Senterpartiet er opptatt av, er flere kontorer, flere strukturer, flere systemer. Det er så liten tro på den kraften folk har, den kraften lokalsamfunnene har, til å skape og få til ting i Distrikts-Norge. Det forundrer meg veldig. Vi ser et Arbeiderparti som overkjører lokale politikere – det går ut beskjeder fra Youngstorget om at man skal være imot lokale initiativ som tas, f.eks. slik de har gjort i Bø. Nå ser vi et SV som går ut og kaller slike lokale initiativ for kameraderi, som representanten Karin Andersen kalte det i går på Dagsnytt 18, da formuesskatten i Bø ble debattert. Vi ser samtidig Senterparti-ordførere som ønsker å skape utvikling og sikre bosetting lokalt. Ordføreren Bjarne Holø går nå ut og foreslår å utrede formuesskatten, og ordfører Geir Inge Lien fra Senterpartiet i Vestnes går ut og sier at de vil fjerne formuesskatten. Det er fordi de ønsker å bestemme selv, de ønsker å ha muligheten til å være med og påvirke utviklingen og veksten i lokalsamfunnet sitt. Så til Senterpartiet, som har gjort det til sin paradegren å gå ut og kritisere alt og alle og være imot alt, og til spørsmålet fra representanten Trellevik: Hva mener egentlig Senterpartiet sentralt om det Senterpartiet i Bø nå har gjort, om formuesskatteendringene, om det flere og flere Senterparti-ordførere nå rundt omkring i hele Norge tar til orde for? Hva mener Senterpartiet? Senterpartiet svarte med å vise til hva Høyre-ordføreren i Bø har sagt og gjort. Jeg tror det er veldig mange som ønsker et svar fra denne talerstolen i dag: Er Senterpartiet for eller imot det Bø kommune nå gjør med formuesskatten? Det hadde vært fint å få en enkel og grei oppklaring.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2020-12-15:
Representanten Nordlund og Senterpartiet er veldig opptatt av arbeidsplasser i distriktene så lenge staten oppretter og finansierer de arbeidsplassene, for deres egen politikk er jo direkte ødeleggende for distriktsnæringslivet. Jeg var på Røros på fredag, hos hjørnesteinsbedriften Flokk, som er Europas største kontormøbelfabrikk. De sørger for lønn til de ansatte og for investeringer i Røros-samfunnet på 130 mill. kr i året. 130 millioner er ca. like mye som rammeoverføringen fra staten. 130 millioner går tilbake fra Europa og eksporten og til Røros-samfunnet. Det sier litt om verdien av bedriftene rundt omkring i Distrikts-Norge. De er med på å skape velferd. Når Senterpartiet nå skal bryte båndene til det indre marked i sitt alternative budsjett og fjerne 3,2 mrd. kr til EØS-midler, betyr det at distriktsbedriftene mister 500 millioner kunder rundt om i Europa, 500 millioner kunder som er med på å finansiere skolene våre, barnehagene våre. I tillegg foreslår Senterpartiet å øke formuesskatten. De skal altså favorisere utenlandsk eierskap av bedriftene rundt om i Distrikts-Norge. Og lokale eiere, som er opptatt av å skape arbeidsplasser i lokalsamfunnet, som er opptatt av å ta vare på de ansatte fordi de vet hva det betyr for de familiene som blir berørt, skal Senterpartiet straffe med en egen særnorsk skatt. Når vi begynner å nøste litt i resultatene av en Senterparti-styrt regjering, som jeg håper vi ikke får fra høsten av, henger det jo ikke på greip. Man gir med den ene hånden, men jammen meg tar man med den andre. Så lenge staten kommer og ordner opp og er eneste løsningen, skal man altså straffe alle de ildsjelene og menneskene som prøver å skape verdier, som prøver å få til noe ute i lokalsamfunnene og ute i distriktene. Så til representanten Jorodd Asphjell: Det var to feil i det representanten sa. Punkt én: Det som regjeringen nå har foreslått med lokale Statens hus rundt omkring, er noe helt forskjellig fra det som ble etablert for noen år siden. Punkt to: Representanten Asphjell sa at det ikke fulgte penger med. Det følger penger med. Det er satt av midler til hvordan man skal organisere dette i budsjettet for 2021.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
Konsekvensene av pandemien vil bli store, og verst vil det gå ut over dem som har minst fra før. Folk trenger trygghet der de bor. Et land med arbeid og bosetting over hele landet er fundamentet for et sterkt fellesskap og for vår felles identitet. Vi ser nå kutt i skoletilbud, linjenedleggelser, kutt i kollektiv-, ferje- og hurtigbåttilbud, økte takster og utsettelse av kravene til tunnelforskriften. Det er nå 60 pst. større risiko for å dø på en fylkesvei enn på en riksvei. I tillegg er de fleste fylkene midt i en sammenslåingsprosess. De har fått nye oppgaver som ikke er fullfinansiert. Den kommunale og fylkeskommunale gjelden per innbygger er mangedoblet. Men regjeringspartiene forteller om en annen virkelighet her: Skattelette til dem som har mest fra før, og privatisering, løser alt. Uavhengig av pandemien sliter entreprenørbransjen i store deler av landet, både med økonomi, med rekruttering, innovasjon og forutsigbarhet. Det vil i 2030 mangle 30 000 fagarbeidere. De ber om oppdrag, ikke penger. Ved å tilføre kommuner og fylker ekstra midler kan bedrifter og ansatte komme seg gjennom pandemien og gis trygghet – ved å få oppdrag av investeringer der. Nå skal regjeringen i tillegg overstyre fylkespolitikerne ved å innføre karakterbasert inntak. Det er en sentraliseringspolitikk som vil få store konsekvenser for rekruttering til viktige bransjer der naturressursene er. Regjeringens politikk har gjort hverdagen vanskelig for mange. De skal trumfe gjennom sin ideologi, som øker forskjellene mellom by og land og mellom folk, og som er skadelig for tillit og samhold. Arbeiderpartiet vil ta Norge i en annen retning, gi like muligheter i hele landet og demme opp mot denne sentraliseringen. Distriktene trenger bedre rassikring, bredbånd og mobildekning, hurtigbåt og ferjetilbud, bedre kollektivtilbud, bedre fylkesveier, mer arbeidskraft og bedre velferdstjenester. Det er viktigere for lokal verdiskaping enn mer til dem som har mest fra før.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2020-12-15:
Eg tok eigentleg ordet for å snakke om den kommunale beredskapen og totalforsvaret og om regjeringa er villig til å prioritere midlar slik at kommunane kan gjere dette viktige arbeidet. Eg skal seie bitte litt om det, på eitt minutt, for me har eit nytt sikkerheitspolitisk bakteppe. Det er auka behov for sivil beredskap og sivilt-militært samarbeid. Me må revitalisere totalforsvaret, og kommunane er heilt avgjerande, saman med fylkeskommunane og statlege etatar, for å få dette til. Då treng dei midlar. Eg er svært skuffa over at Senterpartiet ikkje fekk fleirtal i denne salen for forslaget sitt om å setje ned ein totalberedskapskommisjon. Det er noko som me skal ta opp igjen, når me kjem i regjering. Då eg høyrde distriktsministeren i replikkvekslinga og hennar store omsut for at distrikta har store kostnader til infrastruktur, måtte eg tenkje: snakk om krokodilletårer. Senterpartiet fekk tidlegere i år røysta ned eit godt grunngitt forslag om betre ferjetenester. Kvar var distriktsministeren då, skal tru? Pendlarkostnadene har auka dramatisk med denne regjeringa. Kvar har distriktsministeren vore når det har skjedd? Regionale utviklingsmidlar har turka inn. Har Hofstad Helleland registrert kva det fører til av mangel på midlar til å stimulere næringsliv og utvikling i distriktskommunar, i distriktsfylke? Samferdslemidlane vert meir og meir sentraliserte, til gigantiske jernbaneutbyggingar og firefelts vegar rundt dei store byane. Kvar er distriktsministeren når det vert planlagt? Victor Norman-utvalet seier at kommunesamanslåing ikkje er god politikk for å utvikle vekst i distriktskommunar – kommunalt samarbeid. Kvar er distriktsministeren når regjeringa framleis vil påleggje fylkesmennene å jobbe intenst for å få fleire kommunar til å slå seg saman? Og til slutt: inntektssystemet for kommunane. Det er ein grunn til at me snudde flyttetalet på hovudet frå 2005 til 2013, og at det no er snudd tilbake til 2005-nivå. Det er mange grunnar til det. Eg har nemnt nokre av dei her, men eg er heilt sikker på at det inntektssystemet som me endra i vår tid, og som gjorde det leveleg for distriktskommunar, er ein viktig grunn til det. Det skal me endre på nytt, om me kjem i regjering. Eg kan avslutningsvis seie til representanten Bransdal at kjem Senterpartiet i regjering, skal me, som sist, sikre at dørene er så breie at vanlege folk kan få kome til oss med utfordringane sine og verte høyrde.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2020-12-15:
2020 har vært et krevende og turbulent år for både innbyggere, kommuner og næringsliv. Til tross for at det har vært tøft, ser jeg at den situasjonen ofte bringer fram det beste i folk. Kommune-Norge har gjort en fantastisk jobb, frivillige har stilt opp over hele landet, og det har vært en fantastisk dugnadsånd i lokalsamfunn over hele landet. For litt siden kunne jeg lese i lokalavisen at kommunalministeren og distrikts- og digitaliseringsministeren uttalte at man skal lage en strategi mot forgubbing og fraflytting i distriktene. Det er jeg veldig glad for, og jeg tenkte jeg kunne komme med noen innspill og noen bidrag som jeg vet er viktige for min region og for mitt valgdistrikt, Vest-Agder. Jeg håper jo at dette ikke bare blir tomme ord, men at man f.eks. fyller det nye Statens hus i Lyngdal med nye arbeidsplasser, og at det ikke bare blir en flytting av arbeidsplasser internt i regionen, hvor man tar fra én kommune og gir til en annen, men at staten faktisk stiller opp med midler der det trengs. Videre er det noe annet som er viktig for mitt valgdistrikt, Vest-Agder. På øya Hidra i Flekkefjord kommune har de måttet leve med et fergesamband som har vært modent for utskifting i mange år. Jeg så bl.a. et gammelt innlegg fra NRK fra slutten av 1960-tallet, hvor nettopp bro til øya Hidra ble tatt opp. Daværende samferdselsminister Håkon Kyllingmark besøkte øya for 50 år siden og gikk så langt det lar seg gjøre i å love en fastlandsforbindelse uten å bruke ordet «love». Til og med denne sal har vedtatt en fastlandsforbindelse der, for om lag ti år siden. Fastlandsforbindelsen eksisterer fortsatt ikke nettopp fordi fylkeskommunen har valgt å bruke pengene de får særskilt fra staten, til noe annet enn det de skal bruke pengene til, nemlig fastlandsforbindelse. På toppen av det blir man drevet av en idé om at det er elferge som skal være klimabidraget i Kommune-Norge. Det man altså gjør, er å bruke pengene Stortinget bevilger for å kunne få en fastlandsforbindelse, til å kjøpe inn rådyre elferger som man etterpå må subsidiere, og som innbyggerne som bruker dem, selv ikke ønsker. Da bommer man litt på de politiske prioriteringene. Stortinget har bestemt at man skal få en bedre fergeløsningsordning. Da synes jeg det er synd at det i utgangspunktet var lagt opp til en forskyvning. Heldigvis sa Fremskrittspartiet at det ikke var aktuelt, og at man forventet at denne ordningen skal komme på plass i revidert i mai. Jeg forventer at regjeringspartiene følger opp, og at denne ordningen blir så bra at en kan erstatte fergesamband i hele landet med gode, trygge og klimavennlige fastlandsforbindelser i Distrikts-Norge.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
Folk bor og lever sitt liv rundt omkring i hele landet. Det er ute i Kommune-Norge at velferdstilbudene skal utvikles og drives. Det er mange folkevalgte som nå sitter og ser på hvordan de skal få budsjettene til å gå sammen – for at barnehager, skoler, eldreomsorgen og andre velferdstjenester skal bli best mulig for sine innbyggere. Da er arbeid til alle et viktig fundament, for det gir en utjevning med hensyn til både privatøkonomi, familier og lokalsamfunn. Det handler også om å gi makt og mulighet til å bygge gode lokalsamfunn, hvor man føler fellesskap og føler seg hjemme, rundt omkring i landet. Skal vi lykkes med det, må vi ha politisk styring som en motkraft til sentralisering og privatisering. Vår distriktspolitikk bygger på en grunnmur av arbeid og velferd. Vi vil legge til rette for at det skapes trygge arbeidsplasser over hele landet, og at alle norske kommuner skal ha gode skoler, trygg eldreomsorg og kvalitet i helsetjenestene. Det er det som er den moderne velferdsstaten i Norge. Når Arbeiderpartiet foreslår 2,5 mrd. kr mer til kommunene, betyr det 207 mill. kr mer bare til kommunene i Trøndelag for å gi et bedre velferdstilbud. Jeg ser at distriktsministeren i hvert fall erkjenner at Arbeiderpartiet i sitt budsjett foreslår å overføre flere oppgaver til kommuner og fylkeskommuner. Det handler om å desentralisere, gi makt og lokal styring. Men når distriktsministeren reiser rundt i Norge og sier at det skal være pilotprosjekt for å etablere nye Statens hus, blir jeg litt forundret. Min far var sjef på arbeidskontoret i Orkdal på 1980- og 1990-tallet, og han bygde Statens hus i 1992, der politi, trygdekontor, arbeidskontor mfl. var etablert. Nå reiser altså distriktsministeren rundt og sier at de skal komme med en nyvinning i Kommune-Norge – i 2020. Hvilken nyvinning er det? Det følger verken oppgaver eller penger med. Dette handler ikke om distriktspolitikk eller fornying – det handler gammeldags politikk. Vil man noe, må man i hvert fall overføre penger og oppgaver som gjør at Kommune-Norge kan lykkes med det. Man ser en regjering som premierer en kommune som reduserer skatten for sine innbyggere for å skape et skatteparadis for de rikeste. Ikke bare det: Norge og det norske folket skal være med på å betale for det. Det er Høyres og høyreregjeringens politikk for Distrikts-Norge: Vi skal alle, i fellesskap, betale for at noen skal få et skatteparadis i Bø i Telemark. Slik kan vi ikke ha det.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2020-12-15:
Jeg beklager at jeg sa Bø i Telemark, men jeg har et søskenbarn der, og det er sikkert derfor det lå naturlig i vokabularet. Bø i Nordland er minst like fint. Til representanten Trellevik, knyttet til regiontilskudd. Representanten Holm Lønseth fra Høyre var i Avisa Sør-Trøndelag i Orkland og skrøt av at Senterpartiet og Arbeiderpartiet går imot dette regiontilskuddet, og at Orkland, som nysammenslått kommune, ville få så mye mer penger med Høyres budsjett. Det er merkelig. Med Arbeiderpartiets alternative budsjett ville Orkland kommune fått 8,71 mill. kr mer gjennom sitt kommuneopplegg – 8,71 mill. kr mer til barnehage, til skole, til eldreomsorg og til viktige velferdstilbud i kommunen. Til statsråd Hofstad Helleland: Statens hus ble bygd i 1992, med samlokalisering av viktige statlige etater som skulle samarbeide for å gi innbyggerne i Orklands-området bedre tjenester. Hva er forskjellen på det og det statsråden reiser rundt og lover nå? Hvilke andre oppgaver vil det nye Statens hus ha i 2021 framfor det som ble startet i 1992? Og hvor mye mer penger er det statsråden legger på bordet? Hvis hun kunne komme opp og forklare det, ville jeg satt veldig stor pris på det, så vi kan få høre hvilke forskjeller statsråden her peker på. Til slutt: Det viktigste distriktspolitiske virkemiddelet vi har i Trøndelag, er en framsynt politikk for videregående skoler. Vi har 32 videregående skoler i Trøndelag. Alle skolene, unntatt i Trondheim, har nedgang i elevtall og søkertall. Hva foreslår da regjeringen med støtte fra distriktsministeren? Jo, de foreslår karakterbasert opptak, som gjør at mange linjetilbud og mange skoler står i fare for å måtte legges ned – skoler som utgjør viktige ressurssentre i Selbu, Røros, Oppdal, Hitra, Frøya og Fosen, ressurssentre som har kompetansearbeidsplasser. I stedet for å utvikle og se mulighetene der vil man heller ha et karakterbasert opptak, som gjør at disse skolene står i fare, at mange arbeidsplasser vil gå tapt, og at mange elever og ungdommer må flytte hjemmefra og gå på skole andre steder i fylket og landet. Det er ingen god distriktspolitikk.
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
SV har en godt gjennomarbeidet innvandrings- og integreringspolitikk. Det skal de ha. Men det jeg savner fra SV, er kanskje litt mer refleksjon og hvordan SV tenker vi skal opptre for å prøve å bremse flyktningstrømmen i verden. Representanten Andersen viste i innlegget sitt til at mye av det vi gjør her hjemme, kanskje ikke løser de store flyktningproblemene. Det er 80 millioner mennesker som er på vandring. I dag er det en debatt under oppseiling internasjonalt også når det gjelder dette med f.eks. tredjeland, det å arbeide med land i regionen, det å tenke seg at det kan være bilaterale løsninger, det å tenke seg at land nærmere konfliktområdene også kan støttes for å gjøre mer. Jeg skulle gjerne høre representanten Andersen reflektere litt rundt de spørsmålene.
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Representanten Gharahkhani redegjorde for Arbeiderpartiets internasjonale satsinger også og påpekte de store komplikasjonene som følger av flyktningstrømmene, som vi ser komme i bølge etter bølge, dessverre med større og større hyppighet. Jeg har lyst å stille representanten Gharahkhani omtrent det samme spørsmålet som jeg stilte representanten Karin Andersen, nemlig: Hva kan vi gjøre i nærområdene for å demme opp for flyktningstrømmene og kanskje også for å håndtere trykket mot våre egne land og Europa? Vi vet det er diskusjoner i gang i EU som bl.a. handler om bilaterale avtaler, som kan handle om støtte til kvoteflyktninger, ikke ved at de blir tatt med til et europeisk land, men ved at de blir i de landene hvor de er. Er det en type avtale som Arbeiderpartiet kunne tenke seg å inngå?
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Jeg merker meg omsorgen for Høyres flyktningpolitikk. Jeg tror vi står godt oppreist i den. Så er det klart at i en koalisjon og for å skaffe et flertall i Stortinget må man lytte til flere. Det vil også være tilfellet for Arbeiderpartiet hvis man kommer i regjering fra høsten av, for det er ganske stort sprik på den rød-grønne siden også, fra Senterpartiet til SV. Gharahkhani sa nettopp at de ville øke antallet kvoteflyktninger til 3 500. Det er mulig at det er en del av glideflukten man tenker seg for å imøtekomme helt naturlige SV-krav om 5 000, som står i sammenheng med FNs anmodninger, som jeg tror at også Arbeiderpartiet står inne for. Hva kan vi vente oss av innvandringspolitikken til en rød-grønn regjering, hvor man også skal finne kompromisser? Vil Arbeiderpartiet f.eks. øke antallet kvoteflyktninger?
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Høyre ønsker å støtte seg på systemet med kvoteflyktninger. Det har vi gjort i alle de år, og det er ingen endring i det. Vi mener det er viktig å ha et godt samarbeid med FN og FNs organer. Norge er kjent for det. Det systemet som der ligger, er et viktig system for det å finne gode kandidater for å komme til Norge.
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Nå er ikke jeg klar til å ta stilling til akkurat den australske løsningen. Den har jeg rett og slett ikke satt meg inn i. Men jeg synes tematikken er veldig interessant og nødvendig, for selv om vi forholdsmessig sett, ut fra befolkningsstørrelse, tar imot mange sammenlignet med andre land, ser vi at det internasjonale samfunnet ikke følger opp. Vi ser at den tradisjonelle måten å avlaste flyktningleirene på ikke fungerer, og vi ser store ansamlinger av flyktninger som blir sittende i generasjoner. Det er klart at dette ikke er noe verdenssamfunnet kan leve med over tid, og vi skylder dem som sitter der, andre løsninger. Da er de sonderingene som Danmark gjør, som EU arbeider med, å prøve å finne frem til løsninger der man kan jobbe målrettet og bilateralt inn mot disse landene på en mer forpliktende måte, kanskje begge veier, én vei å gå, og den er Høyre interessert i å se nærmere på.
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Mitt og Høyres utgangspunkt er at innvandrere i størst mulig grad må bosettes der de får de beste tilbudene. Det er de kommunene som kan vise til de beste resultatene i norskopplæring og integrering for øvrig. Dessverre er det slik at det i Kommune-Norge er ganske stor forskjell på kvaliteten i det tilbudet som gis. Med en klar målsetting om at vi gjerne vil ha folk ut i arbeid så fort som mulig, er derfor kvaliteten og innholdet i dette overordnet. Jeg er enig med representanten Greni i at det er mange små kommuner som leverer veldig bra på dette. Man kan reise til Førde – og til Florø, ikke minst – og se kjempegode resultater. De har tette nettverk i frivilligheten som støtter opp under innvandrerne, og veldig gode resultater. Så dette tenker jeg kan være noe som kanskje også kommuner som har litt muskler, ville kunne jobbe mer med, og skaffe seg nye innbyggere, som jeg tror ville være kjærkomment.
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Jeg kunne tenke meg å følge opp litt der vi slapp i vårt replikkordskifte, og det går på nettopp dette med bruk av tredjeland. Jeg har forstått det slik – representanten Engen-Helgheim får si om jeg har forstått rett – at Fremskrittspartiet ser for seg å gå ganske langt i dette med tredjelandsavtaler, at man kan tenke seg tredjelandsavtaler der flyktninger som kommer til Norge, plasseres, altså at de sendes tilbake igjen til regionen, til slike land, og kanskje til og med også at søknadsprosessene rundt asylsøknadene kan foregå der. Mitt spørsmål til representanten er om det er riktig at Fremskrittspartiet tenker slik, om partiet tror det er realistisk å få til slike avtaler, og om det vil være i tråd med asylretten om man har behandling av asylsaker i andre land.
Olemic Thommessen (Høyre), 2020-12-15:
Representanten svarte ikke på om han trodde det var realistisk å få til slike avtaler. Vi snakker antagelig om land som er ganske belastet på forhånd. Dette vil heller ikke være for å stoppe en flyktningstrøm over havet, for man snakker om dem som allerede har kommet hit. Jeg tror ikke Høyre er med på den galeien, for å si det sånn, og jeg tror også at vi vil sette spørsmålstegn ved – og det har jeg lyst til å grave litt i – om dette virkelig kan være i tråd med Norges forpliktelser knyttet til asylretten, altså om vi kan tenke oss at vi har den type behandling andre steder enn her. Har Fremskrittspartiet arbeidet mer med dette, eller er dette et tema som Fremskrittspartiet også må se nærmere på?