Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2004-02-10:
Arbeidarpartiet er sjølvsagt einig i at det skal opprettast ein kommisjon som skal vurdere vilkåra for lokaldemokratiet. Det er heilt nødvendig at arbeidet blir lagt opp på brei front med det formålet å skape betre grunnlag for lokaldemokratiet i framtida. Eg vil understreke at kommunen har ein eigenverdi både som demokratisk organ og som lokal instans. Han er på mange vis sjølve fundamentet for det politiske engasjementet for det store fleirtalet av norske borgarar. Det er i kommunale organ dei dagsaktuelle sakene blir drøfta og tekne stilling til, og det er på denne arenaen mykje av haldningane til storsamfunnet blir skapte. Eigentleg er det ikkje mangel på kunnskap om korleis lokaldemokratiet fungerer. Vi har mykje erfaring og materiale på området. Sist kom det til uttrykk gjennom Makt- og demokratiutgreiinga som nyleg blei presentert. I innstillinga frå kommunalkomiteen er tilnærminga i saka langt breiare enn forslagsstillarane frå Venstre har lagt opp til. Det blir poengtert at kommisjonen må ha som mandat å vurdere kortsiktige og langsiktige utviklingstrekk for lokaldemokratiet. Eg vil understreke at kommisjonen sitt arbeid ikkje først og fremst skal gi ei deskriptiv framstilling, men at det er analysar og forslag til forbetringar som må vere det viktige arbeidsfeltet for kommisjonen. Komiteen har gjort greie for kva for område kommisjonen bør ha søkjelyset på i arbeidet sitt. Eg tek for gitt at Regjeringa følgjer opp det breie perspektivet som Stortinget ønskjer skal brukast i utgreiings- og analysearbeidet. Eg vil understreke at vi allereie har god kunnskap om dei langsiktige utviklingstrekka. Maktutgreiinga har gitt oss verdifullt materiale. I dette dokumentet blir det m.a. peikt på at privatisering og auka marknadsmakt fører til at folkestyret vårt blir redusert. Makt blir altså flytta frå folkevalde organ til marknaden. Det er ei utvikling som det er all grunn til å merke seg, ei utvikling som Arbeidarpartiet ikkje ønskjer. I denne stortingsperioden har det fleire gonger vore politisk strid om bruk av konkurranse innanfor det offentlege tenestetilbodet. Arbeidarpartiet har ofte poengtert at meir konkurranse innanfor sentrale velferdsoppgåver som opplæring og omsorg vil setje eit likeverdig tenestetilbod i fare. Over tid vil ein slik politikk skape større forskjellar blant dei som treng desse grunnleggjande velferdstilboda. Eg meiner at dersom det blir meir bruk av private løysingar i velferdstilbodet i kommunane, vil det redusere den kommunale tenesteproduksjonen. I sin tur vil det føre til at legitimiteten til lokaldemokratiet blir redusert. Det er ei utvikling som Arbeidarpartiet ikkje kan godta. Medlemmene av kommunalkomiteen har mykje kontakt med dei folkevalde i kommunane og fylkeskommunane våre. Svært ofte møter vi eitt hovudsynspunkt: Kommunesektoren har for lite midlar til å løyse oppgåvene sine. Det blir understreka at situasjonen no er langt verre enn før. Det ytrar seg på ulike måtar: I dag er nesten 25 pst. av kommunane våre plasserte på den såkalla ROBEK-lista og dermed sette under statleg administrasjon. Dessutan er det eit faktum at det oppsamla underskotet i kommunesektoren er på om lag 12 milliardar kr. Denne utviklinga er svært uheldig, og ho fører til at mange folkevalde spør etter meininga med å engasjere seg i styringa av sine kommunar. I Arbeidarpartiet er vi urolege for at dersom den økonomiske ubalansen i kommunesektoren ikkje blir retta opp, vil vilkåra for det lokale folkestyret bli vesentleg svekt. Derfor har det vore fremma forslag om andre økonomiske opplegg for kommunane enn regjeringa Bondevik har presentert. Eg vil understreke at det politiske handlingsrommet for kommunane er blitt vesentleg redusert dei siste åra. På den måten er også lokaldemokratiet blitt svekt. Det er ingen grunn til å tru at ein kommisjon åleine kan løyse dei store utfordringane som lokaldemokratiet står framfor. Men eg har tru på at dersom det blir gjort eit grundig analysearbeid og vist vilje til å presentere framtidsretta forslag til forbetringar – over eit breitt register – kan det samla sett gi oss eit endå betre grunnlag i arbeidet med å gi dei folkevalde lokalt og regionalt større råderom for sitt kommunale virke.