Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2010-02-16:
Takk til interpellanten, som er kontinuerlig engasjert i disse sakene, og det setter jeg pris på. Det har vært en god debatt, og jeg tror vi har en felles plattform. Landprogrammene, som Norsk senter for menneskerettigheter er ansvarlig for, skal vi evaluere i løpet av våren. De er en viktig komponent i menneskerettighetsdialogen, og de gir oss et utgangspunkt for å utveksle erfaringer fra hvordan dette virker. Når det gjelder Vietnam, vil jeg nevne at vi ønsker å få dialog på politisk nivå og delta bl.a. med en statssekretær. Så får vi se hvordan det går, men jeg vil være helt tydelig på at hvis vi opplever at det fra motpartens side er så lunken interesse at vi ikke får inngrep med de virkelige temaene, er det ikke verdt å bruke penger på. Så det må vi hele tiden føle. Det er ikke noen prestisje knyttet til det, men jeg tror representanten Skovholt Gitmark traff ganske godt ved å si at alternativet, nemlig å lukke døren og ikke ha noen dialog, skal man også vurdere grundig. Vi må leve med Kina, de kommer til å være der på så mange områder at det å ha inngrep på mange måter er viktig. Så var det snakk om ressursbruken, og Høglund sa vi kunne bruke pengene på andre ting. Det kan vi hele tiden. Vi bruker rundt 400 mill. kr i året på menneskerettighetsrelaterte temaer, så 25 mill. kr på disse dialogene mener vi er en god investering, men vi må hele tiden ha det kritiske spørsmålet med oss. Til representanten Eriksen: Hvis det er slik at land bruker dialogene til å «pynte på situasjonen» i eget land, som representanten omtalte det, vel, da er det i den kategorien jeg nevnte – hvis man vil legitimere menneskerettighetsbrudd med dialogen, er det selvfølgelig uakseptabelt. Så tok representanten Eriksen opp Cuba ganske fyldig. La meg bare formelt presisere at vi ikke har en menneskerettighetsdialog med Cuba som vi har med de tre andre landene som representanten Gitmark tok opp. Vi kan godt diskutere Cuba – det er et spennende tema – men altså ikke i denne kategorien sak, hvor vi har en strukturert dialog med landprogrammer. Jeg vil avvise at Norge ikke har kontakt med enkeltskjebner på Cuba, følger opp opposisjonelles rolle og også sier fra. Det er jo nettopp for å komme i inngrep med myndighetene på Cuba at vi har lagt til rette for at ambassaden driver med det ambassaden stort sett skal, nemlig diplomatisk arbeid og kontaktarbeid. Jeg har i dag undertegnet et brev til Stortinget hvor jeg gir støtte til Stortingets tverrpolitiske initiativ for samvittighetsfangen Hernández, og også redegjør for en del av det vi gjør i forhold til Cuba. Jeg mener at menneskerettighetsdialogene er noe Norge har utviklet. Det blir fulgt med stor interesse av andre land. Det er riktig at Kina har dialog med mange, men jeg tror at vår er blant de kvalitativt mest omfattende. Det skyldes igjen landprogrammene, det sivile samfunns deltakelse og ekspertutvekslingen. Det er en ressurs jeg tror vi henter mye ut av. Jeg møtte en del av de ledende deltakerne i dette i forrige uke i en annen sammenheng, som ga uttrykk for at de så verdien av det. Så skal de selvfølgelig kritisere og foreslå forbedringer etter hver runde. Det hører med til evalueringen, og det vil vi også fortsette å følge opp, i tråd med det jeg sa i mitt innlegg.