Heidi Greni (Senterpartiet), 2018-01-18:
Sakene vi behandler i dag, sammenfaller i all hovedsak med sakene vi hadde til hastebehandling i Stortinget 14. november. I den behandlingen vedtok vi innføring av sårbarhetskriterier som skal ligge til grunn ved retur til Afghanistan av 18-åringer som tidligere hadde status som enslige mindreårige. Vi har ikke fått tilbake regjeringens oppfølging av hvordan sårbarhetskriteriene som Stortinget vedtok, skal følges opp i saken om de såkalte oktoberbarna. Det forventer jeg at skjer snart. Det har tross alt gått over to måneder siden vedtakene ble gjort. SV fikk ikke støtte til sitt forslag om stans av all assistert retur og tvangsretur da vi behandlet saken 14. november, og det får de heller ikke i dag. Forslaget om å få nedsatt et uavhengig ekspertutvalg får heller ikke tilslutning. Senterpartiet ser at det kan være behov for justeringer av politikken som regjeringen legger til grunn for returer til Afghanistan. Vi mener imidlertid at det ikke bør innebære at Norge, som det eneste landet, skal innføre full stopp av alle returer. Det vil sende et feil signal og vil kunne få konsekvenser som vi ikke overskuer. Vi støttet forslagene fra Arbeiderpartiet, som gir tydeligere premisser for hva som skal ligge til grunn for gjennomføring av tvangsreturer. Stortinget ga gjennom flertallsvedtaket den 14. november regjeringen nye føringer for gjennomføring av tvangsreturene. Det gjorde vi gjennom for det første å be regjeringen oppheve instruksen som lå til grunn for å kunne henvise 18-åringer til internflukt for det andre ved å be om en vurdering av om ungdom som henvises til internflukt, har nettverk eller omsorgspersoner for det tredje ved å få en ny vurdering av alle saker med vedtak fra og med 1. oktober 2016 som gjelder enslige mindreårige som er henvist til internflukt for det fjerde ved ikke å effektuere saker med vedtak fra og med 1. oktober 2016 før sakene er behandlet på nytt Disse sårbarhetskriteriene som skal ligge til grunn før henvisning til internflukt, følger ikke opp forslagsstillernes ambisjoner om stans av alle returer. Forslagene er imidlertid et tydelig signal om at regjeringens praksis ikke har Stortingets støtte, og at det skal gjøres endringer i grunnlaget for å henvise unge som etter år med midlertidig opphold skal utvises fordi de har fylt 18 år. Forslagsstillerne ber om tilslutning til å be regjeringen om straks å igangsette etablering av et uavhengig og effektivt tilsyn med tvangsreturer av asylsøkere i henhold til EUs returdirektiv. Regjeringen har i sitt brev til komiteen erkjent at Norge ikke har fulgt opp returdirektivets pålegg om et effektivt system for tilsyn med tvangsreturer av tredjelandsborgere. Dette rettes nå opp ved at regjeringen sier at den har besluttet at tilsynsrådet for Trandum skal tillegges denne oppgaven. Det arbeides nå med hvordan dette skal følges opp. Foreløpig tas det sikte på å iverksette en pilotordning i løpet av første halvår av 2018. Senterpartiet mener at det er viktig at Norge oppfyller EUs returdirektiv og fører et aktivt tilsyn med dem som blir tvangsreturnert. Vi er derfor positive til at det skal føres tilsyn i samsvar med de pålegg vi har fått, men understreker at dersom oppgaven legges til tilsynsrådet for Trandum, må rådets mandat endres, og de må gis tilstrekkelige ressurser og mandat til å løse oppgaven på en forsvarlig måte. Vi behandler i dag også forslag fra representanter fra SV om å gjeninnføre rimelighetsvilkår for internflukt i utlendingsloven og å sikre reelle barnefaglige vurderinger. Forslagsstillerne viser til at bruken av midlertidig oppholdstillatelse for enslige mindreårige asylsøkere har økt kraftig i Norge. Forslagsstillerne mener årsaken til denne økningen er at UDI i 2016 endret sikkerhetsvurderingene for Afghanistan slik at langt flere områder ble ansett som trygge. Den andre årsaken er at rimelighetshetsvilkåret i internfluktvurderingen ble fjernet som del av innstrammingene i utlendingsloven i 2016. Instrukser og forskriftsendringer som er gitt til utlendingsforvaltningen, har tilrettelagt for innstramminger som gjør at langt færre enslige mindreårige asylsøkere får opphold, men gis midlertidig oppholdstillatelse. I ett av forslagene som er framsatt, bes regjeringen om at det gjøres en grundig, helhetlig og individuell vurdering av barnets beste i hver enkelt asylsak, og at disse vurderingene synliggjøres og begrunnes i vedtakene som fattes. Dette er forutsatt i barnekonvensjonen. Det burde slik sett vært en selvfølge at det blir fulgt opp, men dessverre har ikke regjeringen gjort jobben sin på dette området. Derfor ser flertallet seg nødt til å presisere dette gjennom et vedtak. Senterpartiet inngår i det komitéflertallet som mener at det må skje en skjerping i vurderingen av hensynet til barns beste. Vi viser til gjennomgangen som NOAS har gjort av en rekke vedtak knyttet til barn. Det framkommer at det ikke kommer fram i vedtakene om det er gjort vurderinger av barns beste. Senterpartiet er derfor med på et forslag hvor Stortinget ber regjeringen sikre at det gjøres en grundig, helhetlig og individuell vurdering av barnets beste i hver enkelt asylsak, og at disse vurderingene synliggjøres og begrunnes i vedtaket, slik barnekonvensjonen krever. Forslagsstillernes ber i forslag nr. 2 i Innst. 68 S for 2017–2018 om at regjeringen endrer utlendingsforskriften slik at det er den enslige mindreårige asylsøkers alder på ankomsttidspunktet som er avgjørende for vurdering av opphold i tråd med utlendingsforskriften § 8-8. Statsråden sier i sitt svar til komiteen at dette er et unødvendig forslag fordi det går svært kort tid mellom ankomst og vedtakstidspunkt for enslige mindreårige. Statsråden viser til at det i tildelingsbrevet til UDI for 2017 er forutsatt at enslige mindreårige skal prioriteres i alle ledd i migrasjonskjeden, herunder i saksbehandlingen. Det heter også at de som blir ansett for å være over 18 år, som oftest vil være myndig med god margin. Statsråden sier derfor at det ved normal asylsøkertilstrømming ikke bør være av avgjørende betydning hvorvidt alderen blir vurdert på ankomsttidspunktet eller på vedtakstidspunktet. Jeløya-erklæringen berører ikke dette, så vidt jeg kan se. Fremskrittspartiet var tydelig i innlegget sitt her på hvordan de tolker dette. Jeg håper at også Venstre kan redegjøre for om de nå står bak det samme synspunktet. Jeg merker meg at statsråden mener det er lite hensiktsmessig å skille mellom ankomsttidspunkt og vedtakstidspunkt fordi de da er prioritert. Så legger statsråden til at dette vil være tilfellet ved normal asylsøkertilstrømming. Jeg mener det er behov for at statsråden redegjør nærmere for om hva som var situasjonen i 2015 og 2016, da tilstrømmingen var helt annerledes. Hvor lang tid gikk det da mellom ankomst og behandling? Senterpartiet var en del av flertallet som i 2016 vedtok endringer i utlendingsloven § 28 femte ledd, ved at rimelighetsvilkåret ved internflukt ble tatt ut. Vi støtter ikke forslaget om å gjeninnføre dette. Vi mener at vi gjennom vedtaket av sårbarhetskriterier har fanget opp de mest problematiske sidene ved den måten regjeringen har fulgt opp bortfallet av rimelighetsvilkåret på. Fjerning av rimelighetsvilkåret har fått større konsekvenser enn mange trodde, på grunn av regjeringens oppfølging av vedtaket. Både i departementets framstilling i Prop. 90 L for 2015–2016 og enda tydeligere i UNEs høringsuttalelse til saken vurderes konsekvensene som små. UNE sier: «Selv om rimelighetsvilkåret i utlendingsloven § 28 femte ledd skulle bli opphevet, vil UNE fortsatt måtte vurdere om det foreligger sterke menneskelige hensyn etter utlendingsloven § 38 første ledd ved retur til internfluktområder. Noe forenklet kan man si at rimelighetsvurderingen ville bli flyttet fra utlendingsloven § 28 femte ledd til § 38 første ledd». Når UNEs forståelse av lovendringen ikke slo helt til, er det en konsekvens av den forskriftsoppfølging og praksis som departementet gjennomførte. Det er dette Stortinget har korrigert gjennom vedtak av sårbarhetskriterier. I Senterpartiet tror vi det viktigste nå er å få disse kriteriene på plass.