Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2009-06-11:
Eg vil fyrst og fremst gi uttrykk for den respekt og beundring eg føler for Raudekrossen og alle dei andre som arbeider heilhjarta for å halde oppe tryggleik og beredskap på fjellet og andre stader. Dei har medlemer som gir av seg sjølve og fritida si for at alle som dreg ut i naturen, skal vite at viss noko går gale, vil det kome kyndige folk på kort varsel for å hjelpe dei. For at dei ideelle organisasjonane skal kunne gjere dette arbeidet på best mogleg vis, og så raskt som råd er, er det naudsynt både med kommunikasjon mellom dei frivillige og med dei ordinære naudetatane. Slik kommunikasjon skjer i stor grad ved hjelp av radiosamband som kommuniserer i eit såkalla lukka sambandsnett. For å bruke radiosamband er det naudsynt med eit spektrumsløyve frå Post- og teletilsynet. Spektrum er ein avgrensa ressurs. Post- og teletilsynet administrerer og koordinerer nasjonal og internasjonal forvaltning av spektrum. Ved opprettinga av Post- og teletilsynet vedtok Stortinget at tilsynet skulle vere sjølvfinansierande, dvs. at drifta i tilsynet skulle betalast av dei som brukar tilsynet sine tenester. Gebyrforskrifta som sikrar finansiering av Post- og teletilsynet, har ei føresegn om at innehavar av spektrumsløyve for profesjonell mobil radio – PMR – skal betale 100 000 kr for kvart nett dei har, og 6 250 kr for kvar 12,5 kHz-kanal som vert disponert. I Dokument nr. 8-forslaget kjem det fram at Raudekrossen betaler ei årleg avgift for frekvensar på ca. 500 000 kr. Dei organisasjonane som tilhøyrer Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum, betaler i alt ca. 2 mill. kr i årleg avgift. Avgifta er ein del av sjølvfinansieringa for Post- og teletilsynet. Gebyra som tilsynet tek inn etter gebyrforskrifta, er kostnadsorienterte basert på gjennomsnittskostnader for det arbeidet tilsynet har med dei ulike forvaltningsområda. Det grunnleggjande prinsippet er at alle brukarane skal betale i samsvar med dei faktiske kostnadene tilsynet har med arbeidet på deira område. Tilsynet legg m.a. vekt på kostnadene dei har på det aktuelle saksområdet, og på kostnader kvar gebyrpliktige brukar påfører tilsynet, både direkte og indirekte. Viss tilsynet skulle gi frivillige organisasjonar fritak frå plikta til å betale gebyr, ville dette innebere at andre brukarar må finansiere verksemda for dei frivillige organisasjonane som eventuelt skulle nyte godt av fritaket. Det ville vere ei løysing som klårt vil stride mot det grunnleggjande prinsipp om kostnadsorientert sjølvfinansiering som tilsynet sine gebyr byggjer på. Det er i dag ingen eksempel på at tilsynet har gitt slike unntak frå å betale gebyr. Eg er einig med dei som har fremma forslaget, i at frivillige organisasjonar yter viktige bidrag på ei rekkje område, m.a. i samband med redningsaksjonar. Det er klårt at desse organisasjonane har ei rekkje innkjøp av varer og tenester knytte til desse aktivitetane, og det vil difor oppstå spørsmål om korleis dei skal finansierast. Det er difor naturleg at ein heller bør vurdere å sjå på slike finansieringsordningar på eit meir overordna og prinsipielt grunnlag og sjå nærare på generelle tilskotsordningar overfor dei frivillige organisasjonane, og på momsfritak. Når det gjeld visitten til Senterpartiet sitt landsmøtevedtak, står det absolutt fast. Me arbeider for å finne gode løysingar for frivilligheita.