Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2013-02-12:
Interpellanten reiser en debatt der han bl.a. ønsker å få vite hva som legges i begrepet «folkekirke». Kirkeforliket ga Kirken en enda friere stilling enn før forliket ble inngått. For Fremskrittspartiet betyr folkekirke at de som sitter i styrende organer i Kirken, skal være valgt av Kirkens medlemmer, der dette er vedtatt etter kirkeloven. For at dette skal være mulig, må valgordningen gi reelle valgmuligheter. Som en digresjon kan nevnes at den måten kirkevalget var lagt opp til i 2009, er den måten som gir de stemmeberettigede mest makt. Men tydeligvis var det en del misforståelser blant velgerne som medførte at mange stemmer ble forkastet. Derfor skal valgordningen nå behandles og vedtas på ny. For Fremskrittspartiet er det viktig at Kirken får styre seg selv uten politisk innblanding i ansettelser, liturgi eller andre temaer som Kirken finner viktig. Det kan godt medføre at medlemmer og ikke-medlemmer reagerer negativt og kommer med meninger og kommentarer når det gjelder kirkelige utspill, men det må Kirken tåle på lik linje med andre frie organisasjoner eller hva det måtte være. Og de må, på lik linke med dem som målbærer kritikk mot Kirken, også tåle at Kirken er i sin fulle rett til å komme med utspill som faller ulike deler av befolkningen tungt for brystet. En folkekirke må få lov til å stå opp for – og snakke om – sin tolkning av bibelen, og sette innholdet i kontekst med dagens samfunn. Så får det heller være opp til Kirkens medlemmer å vurdere hvorvidt de fortsatt vil støtte Kirken eller melde seg ut. Dette er noe som Kirken både er klar over og ivaretar i sine avveininger når de kommer med felles uttalelser, vil jeg tro. Kirken har historisk sett alltid vært av stor betydning for landets innbyggere. For mange har den også i dag stor betydning, for noen i det daglige, for andre ved spesielle anledninger, slik som representanten Gjelseth viste til. Veldig mange har opplevd Kirkens ansatte, prester og diakoner som gode samtalepartnere, og som en veldig god støtte som gir omsorg og trøst etter tragedier og andre triste hendelser. For Fremskrittspartiet betyr begrepet «folkekirke» også at det skal være tilstrekkelig med kirker tilgjengelig for medlemmer, at Kirken skal ha en særstilling i hele landet, og at Kirken skal sikres økonomisk. Representanten reiser også spørsmål om hvilke oppgaver Kirken skal ha i framtiden. Det oppnevnte Stålsett-utvalget har i den framlagte utredningen om tros- og livssynspolitikk kommet med forslag om framtidig oppgavefordeling for Kirken. Fremskrittspartiet har gjennomgått deler av rapporten, og vi ser at det er flere punkter som partiet ikke vil støtte. Fremskrittspartiet er tydelig på at dagens vigselsrett ikke skal innskrenkes. Vi mener at vigselsretten er både en god tradisjon og ivaretar borgernes valgfrihet på en god måte. Fremskrittspartiet vil heller ikke gå inn for å endre grunnlov eller opplæringslov. Når det gjelder andre punkter i utredningen, regner jeg med det vil bli rikelig anledning til å fremme sitt syn etter at saken har vært på høring hos de ulike aktørene. Avslutningsvis vil jeg holde fram at det er opp til Kirken selv å fylle den med et innhold som gjør at medlemmene mener at den bærer navnet folkekirke med rette. Som statsråden sier, kan trosopplæringen godt fylles med kristent innhold og ikke bare opplevelser. Det støtter jeg fullt ut som medlem av Den norske kirke. Men som politiker kan ikke jeg mene det, for da legger jeg meg opp i det indre selvstyret til Kirken, og det har jeg ingen verdens ting med å gjøre. Hva Kirken vil gjøre for å ivareta barn og unges kjennskap til vår religion, må være opp til Kirken selv. Så det er grøftekanter her som vi kan trå uti på begge sider, og jeg vil bare sterkt advare her, at vi som politikere legger bånd på oss når det gjelder hva vi ytrer oss om som enkeltpersoner i sånne saker. Som medlemmer av Kirken må det være helt greit, men som politikere skal vi være veldig forsiktige.