Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-10-18:
La meg begynne med å drepe en myte. Det er ikke sånn at vi er avhengig av nye kabler til utlandet for å la norsk vannkraft og norsk fornybar energi erstatte fossil energi i utlandet. Alt som produseres, siver ut og overføres til utlandet allerede med det ledningsnettet som vi har i dag. Det vi får hvis vi bygger kraftkabler, sånn som vi nå holder på med, er at vi får muligheten til å selge mer effekt – men det er noe annet. Kraften som vi produserer, og som er mer enn det vi forbruker i et normalt år, går allerede til å fortrenge fossil energi i utlandet. Det er fordi vannkraften vår alltid vil være billigere enn kullkraft fra utlandet, og derfor vil den komme til å fortrenge fossil energi i utlandet. Men effekten gir en mulighet for fellesskapet i Norge. Det gir oss muligheten til å selge mer kraft når den er dyr i Europa, og kjøpe mer kraft når den er billig i Europa. Det gir med andre ord oss som fellesskap, fordi det stort sett er fellesskapet som eier kraftverkene i Norge, en mulighet til å øke våre inntekter og øke verdien av vannkraften og den fornybare energien vi produserer, som vi igjen kan investere i infrastruktur, velferdsgoder og andre ting som vi måtte være opptatt av. Det er det denne saken dreier seg om. Det gir i tillegg en mulighet for andre deler av Europa – og det har vært argumentet for at bl.a. jeg og SV har støttet utbygging av overføringskabler – til å satse på mer fornybar energi, fordi vi kan utgjøre en større del av den balansekraften. For vinden blåser når vinden blåser, men vinden blåser ikke alltid. Solen skinner når solen skinner, men solen skinner ikke alltid. Derfor har vi muligheten til å kjøre ned vår fantastiske vannkraft til resten av Europa, for det er den eneste kraften som vi kan skru av og på så enkelt, på bare fem minutters varsel. Norge sitter med 50 pst. av Europas samlede damkapasitet. Det er gode argumenter for hvorfor kabler er bra. Men så må jeg si følgende: Denne saken er det fristende å omtale som hodeløs – i mangelen på konsekvensutredninger. Jeg skal la være å kalle den det, men bare slå fast at dette egentlig er snakk om en stor sak, nemlig muligheten for å privatisere deler av sentralnettet, uten at det har vært gjennomført skikkelige konsekvensutredninger, og det er ikke bra. La meg bruke det jeg oppfatter som kjernen i argumentasjonen. Jeg vil slutte meg til de veldig gode innleggene som har vært fra Arbeiderpartiets Per Rune Henriksen og fra Senterpartiets Marit Arnstad, som går nettopp til kjernen i poenget, nemlig sentralnettets situasjon. Alle i denne salen er enige om at sentralnettet må beholdes av staten. Det er viktig for samfunnssikkerhet. Det er viktig for kontroll over hele nettet. Det er viktig sikkerhet for landet. Alle er for det. Det er alle enige om. Alle er med andre ord enige om at kablene, altså nettet mellom Bergen og Oslo, skal være statlig eid. Bruker man samme argumentasjon i Danmark, er alle her i salen enige om at nettet mellom Aalborg og København skal være statlig eid, for de har akkurat samme interesser. Men koblingen av disse nettene, som dette er snakk om, koblingen mellom to statlige nett, nei, det kan vi privatisere, for det er ikke sentral infrastruktur som er like viktig som den statlige. Det er ikke infrastruktur som er like viktig. Skjønner ikke posisjonen, som nå driver dette gjennom, hvor utrolig inkonsekvent den argumentasjonen er? Kan man ikke gå den argumentasjonen nøye etter i sømmene og se om det holder vann? Svaret på det er jo at det holder ikke vann i det hele tatt. Når man da åpner for, slik flertallet gjør, at private skal kunne komme inn, gir de private ett godt argument til posisjonen som driver dette gjennom. Det finnes ett godt argument, og det er at det alltid vil finnes aktører som er ute etter å se på muligheter for hvor det går an å hente ut lønnsomhet og profitt. Det er det eneste gode argumentet. Men ser ikke flertallet at det man gjør, er å åpne for at man kan sosialisere kostnadene ved utbygging av nettet og overføre pengene istedenfor til private aktører? Det er det man gjør her, når man sier ja til det som er samfunnsøkonomisk lønnsomt. Hvis private selskaper tjener 200 mill. kr og de andre taper 100 mill. kr – hvis fellesskapet taper –(presidenten klubber) er det likevel samfunnsøkonomisk lønnsomt. (presidenten klubber)