Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-05-21:
Odelstinget kommer i dag til å fatte et vedtak som vil høste bifall i vide kretser. Et flertallsforslag om å endre den såkalte tippenøkkelen slik at overskuddet fra Norsk Tippings spilleportefølje etter en overgangsperiode skal deles mellom områdene idrett og kultur for barn og unge. Det kan komme til å føre til svært positive ringvirkninger, tror jeg, for de områdene som får nyte godt av dette. Det er således også positivt at disse to områdene idrett og kultur får økte ressurser. Hver for seg representerer disse områdene viktige egenverdier, samtidig som de har en klar forebyggende effekt i forhold til svært mange av de problemer vi i dag står overfor i vårt samfunn. Jeg tenker på økningen i voldsutøvelse, rusmisbruk, rasisme osv. Derfor er Kristelig Folkeparti svært positiv til at det foreslås tiltak som bidrar til å styrke både idretten, det øvrige barne- og ungdomsarbeidet i regi av frivillige organisasjoner, friluftslivet og andre målrettede tiltak i kultursektoren. Når vi i dag likevel ikke finner å kunne støtte det fremlagte forslag slik det foreligger, har det ikke noe med vår holdning til de formål som skal tilgodesees å gjøre, tvert imot. Det jeg nå har sagt, skulle nettopp underbygge det. Derimot har det noe med fremgangsmåten man har valgt, å gjøre, for dette har gått svært fort. Med et enkelt dokumentforslag, til og med behandlet som en lovsak i Odelstinget, gjør man vedtak av svært omfattende budsjettmessig karakter, og uten at man kjenner alle konsekvenser for helheten i budsjettet. Med et pennestrøk fjerner man altså en ordning som tidligere har bidratt betydelig til finansieringen av forskningen i Norge. For så å kompensere dette vil det nevnte flertall foreta en pengeflytting, dvs. at man vil vedta å bevilge 14 milliarder kr ekstra til Forskningsfondet for å øke avkastningen slik at det tilsvarer det som skal forsvinne gjennom lovvedtaket. Verbalt sier man så at man også vil «styrke Norges samlede innsats innenfor forskning og få gjennomført den opptrappingsplanen som er vedtatt i Stortinget». Ja, bare tiden vil vise hva konsekvensene av en slik saksbehandling vil bli. Det som kan sies, er at her er det noen som har hatt det svært travelt, siden man ikke tar seg tid til å vente på å få utredet saken. Det som gir størst grunn til overraskelse er at Arbeiderpartiet, som sitter med solid regjeringserfaring, ikke har tatt seg tid til å vente på en gjennomgang satt i gang av deres egen regjering. Jeg har lyst til å minne Arbeiderpartiets representanter om hva partiets egen kulturminister Ellen Horn uttalte fra denne talerstol for godt og vel et år siden. I debatten om idrettsmeldingen svarte statsråden på spørsmål fra meg selv om det kunne være aktuelt bl.a. å vurdere å ta et grep som det Fremskrittspartiet også den gang foreslo for nettopp å sikre økte ressurser til bl.a. utbygging av nærmiljøanlegg for idrett. Fra statsråd Horns svar siterer jeg følgende: «Jeg har flere ganger understreket den positive virkningen idretten har på samfunnslivet. Jeg vurderer imidlertid dagens nivå på det overskuddet som går til idrettsformål, som tilfredsstillende. Et slikt forslag som det som er kommet fra Fremskrittspartiet, vil måtte ses i sammenheng med totaliteten i statsbudsjettet. Forslaget innebærer jo også at man foreslår å ta vekk midlene fra forskning, som er et betydelig og viktig satsingsområde for Regjeringen. Den dimensjonen, hvor disse forskningsmidlene da eventuelt skal hentes fra, har man jo ikke kommet med noen løsning på. Her har jeg derfor ikke kunnet følge Fremskrittspartiet.» Så langt statsråd Ellen Horn. Nåværende regjering har sagt, som det er opplyst tidligere, at arbeidet Stoltenberg-regjeringen satte i gang med å gå gjennom spille- og lotteriområdet, skal videreføres. Resultatet er tenkt fremmet som en samlet redegjørelse for Stortinget høsten 2002. Kulturministeren har også bekreftet at tippenøkkelen og de frivillige organisasjoners inntektsmuligheter vil være en del av denne gjennomgangen. Derfor er det svært underlig at Arbeiderpartiet ikke tar seg tid til å vente på sin egen utredning og derved få en nødvendig kvalitetssikring av dette. Statsråd Ellen Horns svar til meg var klokt. Hun understreket både hensynet til helheten i budsjettet og behovet for å finne en løsning når det gjaldt forskningen. Dette hopper Arbeiderpartiet i dag lettvint bukk over. I dag blir reformen vedtatt. Selv om formålene er gode, er det neppe sikkert at målet helliger midlet, som man later til å tro. En ting håper jeg vi kan enes om: At vi som ønsker å kjempe for bedre kår for norsk kulturliv, heretter kan stå sammen om å støtte de områder av kulturen som ikke vil bli tilgodesett ved denne reformen. Det er ikke minst naturlig å tenke på de forpliktelser Stortinget allerede har vedtatt, som bl.a. opptrappingsplanen for ABM-sektoren. Jeg kan også nevne styrking av de frie kunstnergruppenes situasjon, satsingen på opera og ballett, utbygging av orkestrene, som noen av mange områder hvor det ligger store utfordringer. Spørsmålet i tiden framover må derfor bli: Hvordan kan denne reformen bidra til et helhetlig og samlet løft for norsk kulturliv?