Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-12-03:
Jeg må si jeg faktisk er fristet til å gjøre noe så uvanlig som å trekke meg fra talerlista her fra talerstolen, etter å ha hørt representanten Storbergets innlegg, for jeg syns at det var et særdeles glimrende innlegg. Det som er problemet, slik jeg ser det, er at en del av disse forslagene som kommer fra Fremskrittspartiet, virker tilsynelatende utrolig fornuftige og utrolig rettferdige. Hvorfor skal vi ikke bare låse inn folk som har brukt våpen til å begå kriminelle handlinger? Det virker helt på sin plass. Problemet oppstår jo bl.a., som representanten Storberget påpeker, når det f.eks. er en 15-åring som har begått den kriminelle handlingen. Skal man da fengsle den 15-åringen, helt uavhengig av eventuelle formildende omstendigheter, helt uavhengig av om dette er et fornuftig tiltak på lang sikt? Jeg mener at vi som justispolitikere er nødt til å ta hensyn til flere ting. For det første gjelder det offeret som har vært utsatt for en kriminell handling. For det andre gjelder det også framtidige ofre for kriminelle handlinger. Det betyr faktisk ganske mye. Man kan få veldig lyst til mange ganger f.eks. å kastrere voldtektsforbrytere, fordi man tenker: Fy søren, hvis det hadde skjedd meg eller min søster, er det ingen straff som er passende, fordi dette er å ødelegge liv. Men det er ikke alltid slik at de reaksjonene er smarte. Det er ikke alltid slik at det er smart f.eks. å sperre inne seksuelle overgripere uten å gi dem noe som helst tilbud om behandling. For når de slipper ut igjen, kan de være mye farligere enn da de kom inn, og det kan ramme nye ofre. Vi hadde f.eks. en diskusjon tidligere i år, om vi skulle «oute» seksuelle overgripere på en egen hjemmeside, med navn og adresse. Det var jo fordi Fremskrittspartiet da mente at det var viktig for å forhindre overgrep, for da visste alle naboene om at denne personen hadde begått seksuelle overgrep tidligere. Men hvis det kan føre til at mennesket aldri får startet på nytt, aldri får nye venner, aldri får muligheten til å fungere som et normalt menneske, med f.eks. seksuelle relasjoner til andre voksne, kan det føre til nye overgrep senere, og altså nye ofre. Har vi da gjort jobben vår? Hvis det at domstolene ikke kan vurdere hver enkelt sak for seg, men må fengsle enhver forbryter som har begått en kriminell handling ved å bruke våpen, fører til at mennesket ikke kan rehabiliteres, men blir verre, har vi da gjort jobben vår, eller har vi gjort oss sjøl en bjørnetjeneste? Det jeg syns blir så håpløst, er når representanten Ellingsen sier at Stortingets jobb på en måte er å bestemme over domstolene. Vi skal jo prøve å la være å detaljregulere dem. Det er faktisk et poeng å prøve å unngå at det settes så detaljerte krav at domstolene ikke kan bruke skjønn. Poenget er nemlig at de møter hver enkelt tiltalt. Vi gjør jo ikke det. Vi har ikke muligheten til å gå inn i hver enkelt sak og vurdere hva som egentlig er formildende omstendigheter. I deler av USA har de gjort det slik at de har laget egne tabeller. Da stiller de en del spørsmål, som f.eks.: Har vedkommende begått kriminelle handlinger tidligere? OK, da plusser vi på noen år. Så, ut fra en del gitte kriterier, kan de komme fram til en helt passende straff. Der sier de eksplisitt at man ikke skal ta noen hensyn til eventuelle formildende omstendigheter – ikke når det gjelder alder, ikke når det gjelder oppvekst, ikke når det gjelder eventuell psykisk tilstand. Ingenting. Så skal rettferdighet skje fyllest. Jeg mener det er helt på bærtur, for da får man ikke rehabilitert folk! Det er en helt meningsløs behandling av mennesker, og det fører til et samfunn som vi overhodet ikke vil ha. Det jeg syns er så betenkelig, er når Fremskrittspartiet samtidig står for en politikk, hvor vi skal være mye tøffere, som man sier, overfor kriminelle, uten nødvendigvis å si at dette er en fornuftig handlemåte. På den annen side skal partiet deregulere hele veien og sørge for at vi har minst mulig sikkerhetsnett, sørge for at barnevernet fungerer egentlig dårligst mulig – det er det partiet gjør – slik at vi ikke fanger opp mennesker underveis. Det minner meg litt om holdningen til den politimannen som vi møtte i New York, som mente at når barn har begått en kriminell handling, får de takke seg sjøl for den reaksjonen de får – som i dette tilfellet var å bli sperret inne på en celle på 10 m2 med menn som bare ønsket å voldta dem – fordi de visste sjøl hva som var resultatet av en slik handling. Vi skal ikke tenke på den måten.