Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-01-19:
For Senterpartiet er meldingen vi behandler i dag, et paradoks. Meldingen tar i liten grad inn over seg utviklingen vi har hatt i Europa de siste tiårene, og utfordringene Norge og våre naboland vil stå overfor i årene framover. I en tid der ukontrollerte markedskrefter har feilet, legger regjeringen fram det som trolig er den mest markedsliberalistiske handelsmeldingen Stortinget noen gang har behandlet. Hva slags utvikling har vi sett de siste tiårene? Jo, i stedet for flere og bedre betalte arbeidsplasser har borgerne i Europa opplevd finanskrise, større forskjeller, outsourcing av produksjon, dårligere betalte arbeidsplasser og fallende sysselsetting. Det kommer ikke av for sterk regulering, men av at markedskrefter får spille stadig mer fritt. Én ting vil jeg rose meldingen for: Den er definitivt egnet til å få fram ideologiske skillelinjer i politikken. Vi i Senterpartiet har i lang tid hatt en klar ideologi: Vi er folkestyrepartiet i Norge. For oss er det innlysende at et levende folkestyre ikke er mulig uten en sterk og selvstendig nasjonalstat. Gjennom å dele samfunnsgodene og ta hele Norge i bruk vil vi sikre trygghet og velferd for hver eneste borger. Det mest tydelige i meldingen er at den går langt i å legge til rette for norsk tilknytning til handelsavtalene TISA og TTIP. I tillegg vil meldingen svekke det norske tollvernet. Formålet med handelsavtalene TISA og TTIP er å regulere nasjonalstatenes rett til å regulere. TISA vil avgrense Stortingets mulighet til å kontrollere hvem som leverer tjenester i Norge, og på hvilke vilkår. TTIP vil trolig tvinge fram et svekket tollvern og dermed angripe de 90 000 arbeidsplassene vi i dag har i jordbruket og den tilhørende næringsmiddelindustrien. Samtidig vil TTIP og nye bilaterale investeringsavtaler åpne for at internasjonale selskaper kan saksøke Norge i overnasjonale domstoler. Disse avtalene er ikke demokratiske. De er heller ikke ment å tjene folk flest. Dersom avtalene blir slik som lekkasjene tilsier, ser ikke jeg hvordan jeg som folkevalgt skal kunne støtte en slik svekking av folkestyret. Den største utfordringen og den viktigste oppgaven vi har i årene framover, er ikke å inngå flere overnasjonale avtaler som begrenser vårt nasjonale handlingsrom. Tvert imot – det viktigste vi kan gjøre i årene framover, er å legge til rette for en sterk norsk industriutvikling og en bred nasjonal produksjonsbase. Vi må sikre nasjonalt eierskap til produksjon og naturressurser. Gjennom nasjonalt eierskap sikrer vi skatteinntekter som holder velferdsstat og fellesskap oppe. En regjering som vil selge unna norsk skog, jord, fisk eller mineraler, er en langt større trussel mot Norge enn en TISA-avtale uten norsk tilknytning. Senterpartiet vil gjøre det vi gjorde da vi bygde den norske velferdsstaten. Vi vil øke produksjonen, vi vil bedre fordelingen, vi vil realitetsorientere handelspolitikken, og vi vil styrke velferdsstaten. Å kritisere meldingen for ukontrollert markedsliberalisme og svekking av nasjonalstaten er ikke å være imot handel. Å forsøke å gjøre dette til en debatt for eller imot handel er å fordumme debatten. Senterpartiet vil ha handel som et virkemiddel for å sikre borgerne trygghet og velferd. Frihandel må aldri brukes som et middel for å svekke nasjonalstaten. Det Norge trenger i dag, er mer folkestyre, ikke markedsstyre. Flertallet går i innstillingen inn for å utfase eksportstøtte for landbruksvarer innen 2019. På WTO-møtet i Nairobi før jul ble det enighet om en utfasing av slik støtte innen 2020. Norge bør også forholde seg til det og sette fristen til 2020. En utfasing av eksportstøtten vil bety at norske bønder vil tape inntekt. Jeg går ut fra at det med Stortingets målsetting om økt norsk matproduksjon er vilje i denne salen til å be regjeringen sikre kompensatoriske ordninger for landbruket. Det viktigste er å stimulere til alternativ bruk av råstoffene og sikre inntektsgrunnlaget til produsentene. Forslaget som er omdelt, vil ivareta dette, og vi håper at forslaget vil få bred støtte i salen. Med det tar jeg opp de forslagene som er omdelt i salen, som Senterpartiet og Arbeiderpartiet står bak.