Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2010-06-15:
Riksrevisjonens rapport føyer seg inn i rekken av rapporter og tilsyn som forteller oss at vi ikke er i stand til å gi rusmisbrukerne det tilbudet de burde fått, og som de faktisk har rettigheter til. Også Statens helsetilsyn sa dette da helse- og omsorgskomiteen hadde et møte med dem. Individuell plan blir sett på som et viktig verktøy for å kartlegge et behov og for å legge en langtidsplan for den enkelte i samarbeid med den enkelte og flere involverte instanser. En individuell plan er en rettighet som faktisk svært få opplever å få. Jeg konstaterer at en samlet komité viser til at en stor del av pasientene ikke har fått utarbeidet en individuell plan, og at komiteen i den forbindelse sier «at dette er forhold som snarest må bringes i orden». Det er flott at kontroll- og konstitusjonskomiteen er enig i dette. Det var nemlig ikke tilfellet da helse- og omsorgskomiteen behandlet Dokument nr. 8:56 for 2009–2010 i Innst. 214 S for 2009–2010 om en bedre rusbehandling. Der fremmet opposisjonen følgende forslag: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag til tiltak innen rusbehandlingen for å sikre at retten til individuell plan blir fulgt opp i henhold til regelverk.» Dette skjedde for bare et par måneder siden, og da syntes ikke regjeringspartiene at det var viktig at flere fikk en slik plan. Rapporten viser også at over halvparten av institusjonene som er besøkt, uttrykker problemer i samarbeid med kommuner rundt planlegging av ettervernet. Dette er kanskje den største svikten innenfor rusomsorgen. De rusavhengige som jeg snakker med, sier alle at det var total mangel på oppfølging og ettervern som gjorde at det ikke holdt, samtidig som de som lyktes, understreker at grunnen til at det gikk bra akkurat denne gangen, var at tilbudet om ettervern var godt og riktig. Denne problemstillingen har vi hatt i årevis, og den er godt kjent for de aller fleste. Derfor vil jeg understreke at Fremskrittspartiet fortsatt er av den oppfatning at ettervernet i kommunene ikke vil bedres før vi får gjennomført en statlig finansiering av hele behandlingsløpet. Til slutt vil jeg kommentere disse påstandene: «Mangelfull kunnskap om behovet for tjenester kan føre til at det ikke er det mest hensiktsmessige tjenestetilbudet som blir etablert.» På en russeminar jeg var på for en tid tilbake, holdt HELFO foredrag om sin rolle. Jeg ble både overrasket og lei meg da jeg forsto hvor lite rusmisbrukerne selv hadde å si for valg av behandlingssted. Bare sjelden kunne de velge selv. De som hadde sterke meninger om dette og ikke ville dra hvor som helst, mistet sine pasientrettigheter og ble stående og vente på behandling i ett til to år. Dette står i grell kontrast til målet om at en individuell plan skal utarbeides, og at den skal utarbeides i nært samarbeid med den det gjelder. Riksrevisjonen sier følgende om individuell plan: «Mangler i innholdet utgjør en risiko for at pasienten ikke vet hvilke tjenester som skal ytes, samt når og hvordan tjenestene skal ytes. Videre kan mangler i planen medføre at den instans som overtar oppfølgingen av pasienten etter institusjonsoppholdet, ikke har det nødvendige grunnlaget for å gi målrettet hjelp.» Det er jammen ikke rart at vi lykkes så dårlig i rusbehandlingen.