trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Statsråden tek inn over seg at dødstala er altfor høge både i Hedmark og i resten av landet. Eg har seinast i dag vorte mint på det, ved ei markering som Trygg Trafikk hadde utafor Stortinget her i tidlege morgontimar, med sine tydelege krav om kva me skal gjere for å vareta dei gåande og syklande, altså dei mjuke trafikantane i trafikksystemet vårt. Så det vert jobba, det vert satsa, og det skal me fortsetje med, både i Hedmark og i resten av landet. I motsetning til tidlegare regjeringar har me ikkje berre lagt inn 20 mill. kr, me har lagt inn 2 milliardar kr i auke til samferdsel. Det betyr at det vert rom for mykje større tiltak på både utbyggings- og vedlikehaldssida, noko som betyr auka trafikktryggleik for dei vegfarande og andre trafikantar. Så dette har me fokus på. Trafikktryggleik er punkt 1 i Regjeringa sin samferdelspolitikk, og me arbeider med visjonen om null drepne og hardt skadde i trafikken som den styrande visjonen for arbeidet vårt – òg i Hedmark.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Etter ruteomlegginga frå 8. januar 2007 har eit tog inn mot Oslo i rushperioden om morgonen fått 7 minutt lengre køyretid. Årsaka til dette er at det frå same dato vart innført ein ny togavgang i motsett retning frå Oslo til Larvik. Den nye avgangen har fått same køyremønster som dei andre toga som køyrer fast kvar time på Vestfoldbana. Det var eit sterkt lokalt ynske om at den nye togavgangen skulle kome til Larvik innan kl. 08.00 om morgonen. På grunn av manglande tilgang til spor, såkalla ruteleie, måtte rutetida for motgåande tog justerast noko. Infrastrukturen på strekninga mellom Oslo og Drammen er fullt utnytta, og kryssingsmoglegheitene på strekninga Drammen–Larvik er ein avgrensande faktor for å kunne auke togkapasiteten og samstundes korte ned køyretida på Vestfoldbana. For å betre tilhøva for passasjerane inn til Oslo om morgonen vil NSB i samband med komande ruteendring i juni i år endre rutetidene slik at sørgåande tog får noko lengre køyretid, medan motgåande tog mot Oslo får tilbake ruteleiet som var før 8. januar i år. Eg er glad for at me har fått på plass morgontoget til Larvik, som Vestfold fylkeskommune og Steinar Gullvåg har kjempa for. Eg er dessutan glad for at NSB frå juni i år får til den ruteendringa som ein ynskjer frå lokalt hald. Det er òg grunn til å glede seg over at me har fått ei regjering som lyfter jernbaneinvesteringane med 50 pst., slik at me òg skal kunne få opp kapasiteten på denne viktige strekninga.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Eg deler absolutt Steinar Gullvåg sine betraktningar om dette temaet. Det er viktig for Regjeringa å sikre at toget har konkurransekraft i forhold til biltrafikken, ikkje minst i det trafikk- og folketette området som me no snakkar om. Den saka som me diskuterer no, er eit godt døme på kor vanskeleg og presserande kapasitetssituasjonen er for jernbaneinfrastrukturen i Austlandsområdet, og då på Vestfoldbana spesielt, som me diskuterer no. Sjølv ein liten auke i kapasitet får, slik situasjonen er i dag, konsekvensar for køyretida. Men me har jo alle her same interesse av å få toget raskt fram. Det som no skjer med dei auka investeringane, er at me får ein ny Lysaker stasjon og eit nytt dobbeltspor mellom Lysaker og Sandvika samtidig som det er planlagt fleire parsellar òg på Vestfoldbana. Så over tid no vert det eit betre tilbod, som passasjerane i Vestfold absolutt skal merke.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Det er vel ikkje så mykje å føye til dei fromme ynska. Dette får me kome tilbake til etter kvart, og me skal ha ein god dialog om det i tida som kjem. Eg vil berre minne om at i tillegg til dei investeringane som vert gjorde, er det nettopp inngått ein ny fireårig avtale med NSB som inneber ein auke i kapasiteten på rutetilbodet med opptil heile 15 pst. i rushtida. Me er veldig glade for at folk òg på kort sikt, frå i dag og i dei neste fire åra, vil oppleve ei opptrapping på både materiell, avgangar og kapasitet som vil vere positiv for både Vestfold og resten av dette viktige, folketette området.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Samferdselsdepartementet er varsla om i alt seks klager til ESA som gjeld norske bompengeordningar. Spørsmåla er stort sett knytte til forholdet mellom nytte og betaling, men med noko ulik vinkling i dei einskilde sakene. Eg har ingen grunn til å tru at innkrevjing på førehand, slik me praktiserer det i Noreg, er problematisk i høve til EØS-avtala, sidan ESA aldri har bede oss om å svare for dette. Lat meg understreke at EFTA-domstolen så langt ikkje har prøvd ei einaste sak om bompengar. Departementet har svara ESA på alle spørsmåla me har fått til no. Norske styresmakter meiner at dei sakene der det er klaga til ESA, ikkje er i strid med gjeldande direktiv. Eg finn det ikkje rett å gå inn på ein hypotetisk diskusjon om mogeleg strategi dersom klagarane skulle få medhald.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Me er i ein prosess der me svarar på spørsmål frå ESA. Om det vert rettssak på nokre av desse sakene, veit me ingenting om i dag. Å gå inn på kva for strategi me skal velje dersom ESA vil gå til rettssak, og dersom Noreg skulle tape, vert svært mykje dersom, om og men. Eg meiner at dette ikkje er tida for å gå inn på den typen diskusjonar. Me har eit klart standpunkt frå norske styresmakter i desse sakene. Det betyr at vi køyrer eitt løp, og så får me, dersom det skulle vise seg ikkje å rekke, ta ein diskusjon om kva dei alternative strategiane skal vere. Eg vel å køyre i ei retning og ikkje bruke mykje tid og krefter på dei alternative strategiane i dag, så lenge me ikkje veit om det vert noko meir enn hypotetiske spørsmål.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-01-31:
Så langt som eg har kunna erfare, har me same praksis på dette som førre regjering hadde, og som har vore innarbeidd. Eg har lova Stortinget at me skal kome tilbake med ein gjennomgang av retningslinjene for bompengefinansiering, og det arbeidet held ein på med, så det skal me då kome tilbake til. Verken statsråden eller andre i det sentrale politiske apparatet initierer og oppmuntrar bompengeprosjekt, slik ein kunne få inntrykk av at representanten Sortevik hevda. Desse prosjekta vert både initierte og vedtekne lokalt og regionalt før dei går gjennom Vegdirektoratet og inn til departement og regjering til avgjerd, før Stortinget får dei – eventuelt, dersom dei passerer regjeringa. Så me har eit system på dette som eg meiner både er lokaldemokratisk forsvarleg og på andre område forsvarleg. Men me skal drøfte retningslinjene, og det skal sjølvsagt òg Sortevik få anledning til å vere med på ein diskusjon om.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «I Hedmark omkom 27 personer i bilulykker i 2006. Ikke noe fylke hadde flere omkomne. I tillegg er det svært mange ulykker med personskader samt store materielle skader. Ser statsråden noen mulighet til å forsere planlagte prosjekter samt bevilge penger til riksvei 3?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Jeg takker statsråden for svaret, som for så vidt var en grei oppramsing av hva som kanskje kommer til å skje og forhåpentligvis kommer til å skje. Statsråden nevnte også at representanten Bredvold hadde hatt lignende spørsmål før. Det kan jeg love statsråden og Stortinget at jeg kommer til å ha videre i min periode som stortingsrepresentant. Jeg er redd tallet 27. 27 drepte er 27 for mange. I 2005 var det 15 drepte i Hedmark. Det er ikke noe annet fylke som har et så pass stort antall drepte, og jeg håper statsråden tar inn over seg at vi må gjøre noe for å få ned antall drepte. Når man ser på rv. 3, er det ikke bare en vei for Hedmark, det er en transittvei for hele landet. Jeg overdriver selvfølgelig når jeg sier hele landet, men jeg velger å gjøre det, for rundt 90 pst. av vogntogene velger Østerdalen framfor Gudbrandsdalen, fordi den er kortere og mer lønnsom. Rv. 3 er av Stortinget utnevnt til stamvei, men bare ca. 6 pst. – tror jeg det var – holder i dag stamveinorm, dvs. 8,5 meters norm. Det er altså mye å gjøre her.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret. Når det gjelder breddeutvidelsesprosjektet, var det jeg og Fremskrittspartiet som sammen med daværende regjering fikk til 20 mill. kr ekstra til Hedmark, 20 mill. kr ekstra til Sør-Trøndelag, samt at Vegvesenet kom med noe. Da har vi fått 11 km bra vei nord for Rena. Jeg hadde håpet at Regjeringen kunne fortsette med å gi noen millioner – la oss si 20–30 mill. kr til Hedmark, 20–30 mill. kr til Trøndelag – slik at det i hvert fall kunne skje noe. Når det ikke skjer noe – dessverre – er det ille. Hvis statsråden f. eks. leser Hamar Arbeiderblad for 11. januar 2007 og ser hvor folk dør i Hedmark på grunn av trafikkskader, og leser i andre aviser om daglige ulykker på rv. 3 – og noen ganger dør folk der – håper jeg at statsråden vil ta dette inn over seg. 27 drepte er, som jeg sa innledningsvis, 27 for mange. Derfor stiller jeg dette spørsmålet nå, og jeg kommer til å stille det flere ganger.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «NSB har lagt inn betydelig slakk i sitt ruteopplegg på Vestfoldbanen. Etter siste ruterevisjon pr. 8. januar 2007 varierer reisetida Tønsberg–Oslo fra 1 time 27 minutter til 1 time 37 minutter. På returen varierer reisetida fra 1 time 25 minutter til 1 time 31 minutter. De reisende opplever stadig at toget må «ta pauser» for å holde oppsatt reisetid eller vente på kryssende tog. Hva kan gjøres for å korte ned kjøretida og få til et bedre ruteopplegg?»
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg vil takke statsråden for et meget positivt svar. Jeg vil også takke statsråden for hennes innsats for Vestfoldbanen. Jeg finner grunn til å understreke at det er nødvendig å ha stadig fokus på kjøretida på Vestfoldbanen, fordi det nå er slik at Vestfoldbanen i større og større grad vil konkurrere med biltrafikken på strekningen inn mot Oslo. Etter hvert som kollektivfeltet blir utvidet fram mot Asker, vil biltrafikken og busstrafikken i framtida få kortere kjøretid enn i dag. Det er videre grunn til å se nærmere på stoppmønsteret på disse strekningene for å få til et bedre ruteopplegg enn det vi har i dag.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg er enig med samferdselsministeren i at det på lang sikt bare er ytterligere infrastrukturinvesteringer som vil kunne bedre situasjonen på Vestfoldbanen. Jeg er også glad for at vi nå får investeringer på strekningen mellom Oslo og Sandvika. Jeg håper at det ikke tar altfor lang tid før vi nå også kan sette i gang med utbyggingen av Vestfoldbanen, slik samferdselsministeren antyder.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Det ligger flere klager til behandling hos ESA vedrørende norske bompengefinansierte samferdselsprosjekt. Klagene gjelder brudd på EUs bestemmelser om bompenger, spesielt forhåndsinnkreving, krav om at betaler skal ha direkte nytte, samt mulige omkjøringsmuligheter. Flere klager er varslet, også for prosjekter som er på vei frem til behandling i Samferdselsdepartementet og i Stortinget. Hvilken strategi har statsråden dersom slike klager får medhold i ESA og EFTA-domstolen?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Takk for svaret. Det er riktig at få, om noen, har klaget til ESA før når det gjelder bompenger. Men grunnen til at det nå foreligger seks klager, og er varslet flere, er at omfanget av bompengebruken har økt dramatisk i Norge, og faktisk spesielt under denne regjeringen. Det er også slik at ingen av disse bompengefinansierte prosjektene har vært lagt frem til folkeavstemning, slik at det er en direkte kanal fra innbyggerinitiativ som klagerne bruker. Jeg går ut fra at statsråden også er åpen for at innbyggerne kan bruke den type kanaler. Men oppfølgingsspørsmålet er: Dersom klagerne og innbyggerne får rett, vil da staten bidra mer til de prosjektene som ikke får lov til å bruke forhåndsinnkreving, og som ikke får lov til å kreve betaling fra trafikanter som ikke bruker prosjektet man blir pålagt å betale for?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-01-31:
Igjen takk for svaret. Det er viktig og nyttig å lytte, og kanskje spesielt til det man har sagt selv før. Det er slik at partiene som tillater og oppmuntrer til bruk av bompengefinansiering, også har satt noen rimelighetskrav i forhold til bruk av en slik ordning, og de rimelighetskravene er jo noen av de samme rimelighetskravene som ESA nå etterprøver, og som EU har nedfelt, nemlig at man innskjerper retningslinjene for nytteprinsippet. Det sa flertallet i Stortinget da NTP 2006-2015 ble behandlet, og flertallet sa også at «etterskuddsinnkreving skal være hovedregelen». Men i praksis er det ikke blitt slik, slik at oppfølgingsspørsmålet blir da: Vil denne regjeringen i større grad etterleve de retningslinjer som også sittende regjeringspartier var med på å understreke bør være retningslinjer, da NTP 2006-2015 ble behandlet?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
La meg først si at Regjeringen satser betydelig på vitensentrene. Dette er et viktig tiltak i Regjeringens strategi for styrking av realfagene. Vitensentrene retter seg spesielt mot barn og unge og tar opp naturvitenskapelige og teknologiske temaer knyttet til dagliglivet. Noen vitensentre tilbyr også kurs for lærere. Satsingen på vitensentrene skal derfor bidra til å løfte realfagskompetansen i skolen spesielt og i samfunnet generelt, og ikke minst til å øke interessen for vitenskap og teknologi, som er en veldig viktig bit av vitensentrenes virke. Regjeringen har forsterket satsingen på vitensentrene og økt satsingen over mitt departements budsjett med hele 6 mill. kr for inneværende år, til 16 mill. kr, så det er en betydelig satsing. Dette vil bli brukt både til å styrke de seks regionale vitensentrene og ikke minst bidra til å starte et nytt vitensenter i Grenlandsregionen. Vitensentrene får også aktivitetsstøtte gjennom Den kulturelle skolesekken. Den faglige delen av satsingen på vitensentrene skjer gjennom et eget vitensenterstyre i Norges forskningsråd. De vurderer driften ved det enkelte senter og gir råd om hva sentrene bør legge vekt på i utviklingsarbeidet. Nordnorsk vitensenter i Tromsø har fått råd om at nye lokaler vil være sentralt for senterets utvikling. Jeg vil understreke at dette er et råd fra vitensenterstyret og på ingen måte knyttet til den statlige støtten til drift. Jeg kan derfor avkrefte kutt i den statlige støtten på grunn av manglende nybygg, med henblikk på representanten Aspakers spørsmål. Den andre delen av spørsmålet fra representanten Aspaker handler om støtte til et nybygg. De statlige midlene skal etter forutsetningene gå til drift av vitensentrene. Det er for tiden mange store og tunge utfordringer innenfor Kunnskapsdepartementets ansvarsområde. Jeg ser derfor ingen mulighet til å kunne gi støtte til nybygg for Nordnorsk vitensenter i Tromsø.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg er glad for at representanten har lest Regjeringens nordområdestrategi. Det er helt riktig at kunnskap er navet, og vår satsing på kunnskap også i Nord-Norge er betydelig og vil være betydelig i budsjettene framover. Vitensentrene ligger meg spesielt på hjertet, og derfor har vi hatt en betydelig satsing – helt fra 10 mill. kr under den forrige regjering og opp til 16 mill. kr i mitt budsjett for 2007. Grunnen til det er at jeg mener at vitensentrene bidrar positivt til å styrke interessen for teknologi, vitenskap og realfag. Det å kunne gå en søndag formiddag på et vitensenter med ungene sine er blant annet en veldig morsom måte å få dette med teknologi og vitenskap inn på. Vi vil styrke vitensentrene videre framover, for vitensentrene er en viktig bit av vår regjerings satsing på realfag og naturvitenskap. Men jeg kan ikke love penger til et nytt bygg. Bygg ligger utenfor det som vi har økonomi til, og ikke minst ligger det utenfor det som kanskje er den viktigste prioriteringen knyttet til kunnskapsutvikling i nord. Jeg er godt kjent med at det blant alle våre universitet og høyskoler, også i Nord-Norge, finnes mange som gjerne skulle hatt nye bygg, og de er foran i køen, før et nytt vitensenter.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Jeg var til stede da vi la fram nordområdestrategien i Tromsø. Det var en enestående jubelreise. Den mottakelsen vi fikk i Nord-Norge, tydet absolutt ikke på at de tiltak som vi her har foreslått, ble oppfattet som lite konkrete. Tvert imot ble landsdelen veldig tilfreds med det vi la fram, og vi vil i de årlige budsjetter framover selvfølgelig komme tilbake med mange tiltak. Vitensenteret i Tromsø spiller en viktig rolle i dag – la meg understreke det – og gjør en veldig viktig jobb. Vitensentrene vi har rundt omkring i Norge, gjør en veldig viktig jobb for å styrke realfags- og teknologiinteressen blant barn. Hvis det er slik at vitensenteret i Tromsø står overfor helt spesielle utfordringer som jeg ikke kjenner til, oppfordrer jeg dem til å sende meg et lite brev om det og en søknad med en spesiell begrunnelse for hvorfor – enten det er avstandsulemper eller andre forhold – det trengs spesielle tiltak, slik at vi kan se på det. Jeg vil kun ta imot en slik søknad og vurdere den; her og nå behandle en søknad kan jeg ikke.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Kampen mot kreft er en sak som berører alle. Det er anslått at en av tre nordmenn på en eller annen måte rammes av kreft. Dette er et meget høyt tall. Gjennom Nasjonal kreftstrategi som skal virke fram til 2009, viser Regjeringen at vi ønsker å møte de framtidige utfordringene på kreftområdet på en offensiv og helhetlig måte gjennom diagnostikk, behandling og forskning. Helse er et prioritert område i forskningspolitikken, og offentlig finansiering har økt betydelig de siste årene, spesielt gjennom de regionale helseforetakene. Det foregår kreftforskning av et betydelig omfang finansiert av Norges forskningsråd og de regionale helseforetakene og over de ordinære budsjettene til universitets- og høgskolesektoren. Vi har forskningsmiljøer av høy internasjonal kvalitet, f.eks. Centre for Cancer Biomedicine ved Rikshospitalet – Radiumhospitalet og Universitetet i Oslo. De ble nylig tildelt status som senter for fremragende forskning og vil motta ca. 115 mill. kr over en tiårsperiode. Bidrag til forskning fra stiftelser og organisasjoner er også meget verdifulle. Av den grunn foreslo Regjeringen i statsbudsjettet for 2007 å åpne for bidrag fra frivillige organisasjoner i gaveforsterkningsordningen. Dette innebærer at det offentlige bidrar med 25 pst. av gavebeløpet ved gaver til forskning på over 5 mill. kr. Kreftforeningens bidrag til kreftforskningen er rosverdig. Samtidig er det slik at flere organisasjoner, deriblant Kreftforeningen, har basert en stor del av sine inntekter på inntekter fra spilleautomater. Stortinget vedtok den 17. juni 2003 å avvikle driften av spilleautomatene og gi Norsk Tipping enerett til automatdrift. Hensikten var å redusere de sosiale skadevirkningene av spilleavhengighet. Stortingets vedtak forutsetter at de frivillige organisasjonene som mottok inntekter fra automater, skal sikres en inntekt på 2001-nivå når automatdriften avvikles. De vil få en årlig andel av overskuddet til Norsk Tipping. Dette kompenserer ikke helt inntektsbortfallet, siden det har vært en ekstraordinær vekst i automatinntekter siden 2001 grunnet forsinkelse i iverksettelsen av vedtaket. Det er behov for et bedre kunnskapsgrunnlag om hvordan medisinsk og helsefaglig forskning er finansiert og organisert. Norges forskningsråd har nettopp startet et arbeid med å utarbeide en policy for medisinsk og helsefaglig forskning for de neste fem årene. Arbeidet skal ta for seg hele forskningsfeltet og bl.a. se på finansiering, samordning og arbeidsdeling i forskningssystemet. Når Forskningsrådets dokument foreligger i juni, vil vi også drøfte overordnede prioriteringer og de ulike aktørenes roller. Framtidig finansiering av kreftforskning vil inngå i slike drøftinger og vil også være noe Regjeringen kommer tilbake til i de årlige budsjetter. Men igjen, vi er glade for den store innsatsen som Kreftforeningen har bidratt med i kreftforskningen opp gjennom årene, og håper at de også i framtiden vil gi substansielle bidrag til forskning på vår største folkesykdom.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
La meg først bare understreke at dette med tippemidler selvfølgelig ikke er en del av min portefølje. Men samtidig er vel det grunnen til at Kreftforeningen ser at de vil ha mindre inntekter i framtiden, og dermed bruke mindre penger på kreftforskning. Det er et resultat av endringen når det gjelder automatene, som da ligger under kulturministeren. Finansieringen av medisinsk forskning og kreftforskning har i dag mange ulike kilder. Kreftforeningen er en av dem – frivillige organisasjoner er en av dem. Men Forskningsrådet, universiteter og høyskoler, næringslivet og ikke minst instituttene og, kanskje aller viktigst, sykehusene er jo en del av dette. Det betyr at det å koordinere et så mangfoldig og omfattende felt som en så omfattende sykdom som kreft jo er, er veldig krevende. Derfor vil det arbeidet som er satt i gang av Forskningsrådet, kunne gi oss bedre indikasjoner på om ressursene kan utnyttes bedre – om vi kan gjøre dette på en annen, bedre og mer treffsikker måte enn vi i dag gjør. Det betyr at jeg imøteser dette dokumentet fra Forskningsrådet med stor interesse, og det vil sikkert også ha interesse her i Stortinget.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2007-01-31:
Dette policydokumentet vil selvfølgelig være offentlig og tilgjengelig for offentlig debatt, men det vil måtte behandles av oss, ikke minst også i samarbeid med helse- og omsorgsministeren og kanskje også andre ministere for å få denne koordinerende effekten, som jo er hele hensikten med dette. Så må vi til enhver tid vurdere hvordan dette kommer tilbake til Stortinget. At dette vil være et dokument som også representanten Gundersen vil ha anledning til å se og ha synspunkt på i den offentlige debatt, er helt åpenbart, og så må vi få anledning til å se i hvilken form vi kommer tilbake. Men jeg føler meg jo ganske trygg på at om ikke vi kommer til Stortinget med det, vil Stortinget på en eller annen måte ønske å få det.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Kreftforeningen har de siste årene kanalisert 100–120 mill. kr årlig til kreftforskning. Foreningen varsler at de ikke vil kunne opprettholde et så høyt nivå på støtte til forskning framover. Kreftforeningens posisjon som dominerende aktør og premissleverandør gjør at frivillig innsats er helt avgjørende for aktiviteten på dette feltet. Hvilke tanker gjør statsråden seg som ansvarlig minister for forskning om ansvarsfordeling og framtidig finansiering av innsatsen på et så viktig forskningsfelt?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-01-31:
Jeg takker for svaret. Jeg er veldig glad for at det blir utarbeidet en policy på området, for jeg har jo på mange måter invitert statsråden til noen prinsipielle betraktninger om dette. Det er mange kilder til finansiering av kreftforskning, men Kreftforeningen påstår jo selv – og det tror jeg er riktig – at de står for 60–70 pst. av finansieringen på dette området. Jeg tror også man vil sette veldig pris på signalene rundt dette med gaveforsterkning. Spørsmålet om automater tror jeg vi skal la ligge nå, for det ligger vel under en annen statsråd, og det var ikke mitt poeng å rette oppmerksomhet mot automater. Men jeg synes de prinsipielle betraktningene rundt hvor viktig en frivillig organisasjon skal være innenfor dette feltet, og hvordan man ser på utvelgelse av satsingsområder og slike ting, er ganske viktig, og jeg kunne tenke meg å høre litt om hvordan statsråden ser på nettopp den ansvarsfordelingen som nå ligger der.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2007-01-31:
Jeg takker igjen for svaret, for jeg hadde i grunnen tenkt å oppfordre statsråden til at en slik gjennomgang ble satt i gang. Da skjønner jeg at den allerede er i gang. Jeg tror jo det kan være mye synergi å vinne på å få en total oversikt på området. Det kan også avverge at man har dobbeltarbeid på forskjellige felt, og det vil også rette fokus mot at man får riktig prioritering mellom de forskjellige områdene på denne type forskning. Det med automater kommer vi helt sikkert tilbake til i andre sammenhenger – i hvilken grad den inntektskilden blir borte for Kreftforeningen. De har gjort en strålende jobb, som også statsråden sier, og det er viktig ikke å miste fokus på dette området. Spørsmålet er om det policydokumentet som Forskningsrådet da vil komme fram til, også vil bli lagt fram for Stortinget, slik at vi kan få sett på det.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-01-31:
Jeg har da et spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren: «Gjeninnføringen av differensiert arbeidsgiveravgift, nå med unntak av byene Tromsø og Bodø, har medført at attføringsbedriftene Tromsprodukt AS i Tromsø og Bodø Industri AS i Bodø får et økt avgiftsnivå på til sammen 2 mill. kr pr. år. Dette er svært alvorlig for bedrifter på små marginer som driver attføring og yrkesrettet kvalifisering for til sammen 600 personer. Hva vil statsråden gjøre for at den endrede situasjonen ikke skal gå ut over tilbudet til yrkeshemmede med stort behov for bistand?»
Svein Flåtten (Høyre), 2007-01-31:
Takk for et positivt svar. Det betyr at departementet vil følge opp den støtten som har vært gitt over Arbeids- og inkluderingsdepartementets budsjettpost ved tidligere anledninger, altså i perioden før denne gjeninnføringen. Jeg synes det er positivt, for selv om jeg er enig med statsråden i at man bør følge de generelle rammevilkårene for bedrifter, er dette spesielt, og det er veldig spesielt i den situasjonen vi nå er i, med et stort behov for arbeidskraft og et stort behov for å føre folk tilbake til arbeidslivet. Vi har en styrke utenfor arbeidslivet som er altfor stor. Så slik sett er dette svært positivt. Jeg har et annet spørsmål til statsråden – han kan få lov til å kommentere dette først, og så kan jeg ta det i neste runde.
Svein Flåtten (Høyre), 2007-01-31:
Vi er enige om at de økonomiske rammebetingelsene bør være like. Jeg tror også vi er enige om at dette er en spesiell situasjon. Jeg har bare lyst til å anføre til slutt at jeg håper at arbeids- og inkluderingsministeren kan bidra til følgende: Når bedrifter retter henvendelser som for så vidt er til feil adresse, i dette tilfellet til Finansdepartementet, hvilket mitt spørsmål opprinnelig gikk til, som også var feil adresse, ville det være greit at de som henvendte seg – og da tenker jeg ikke på undertegnede, men på denne landsforeningens direktør, som har hatt møte med departementet – ikke skal være nødt til å gå veien om Stortingets spørretime for å bli informert om at man har henvendt seg til feil sted. Det synes jeg at statsråden skulle ta med seg, og kanskje få endret på akkurat de prosedyrene.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
La meg først si at Regjeringen anser det som en viktig oppgave at yrkeshemmede med store og sammensatte bistandsbehov skal sikres tilpassede tiltak som innebærer mer tilrettelagt og omfattende oppfølging og arbeidstrening. Attføringsbedriftene er et velegnet tilbud i så måte. Når det gjelder de to attføringsbedriftene i Bodø og Tromsø, har de – som spørreren sier – i 2007 fått en noe høyere arbeidsgiveravgiftssats sammenlignet med de satsene som tidligere var gjeldende. Den høyere satsen i forhold til resten av landsdelen er på bakgrunn av at Tromsø og Bodø jo har hatt en høy befolkningsvekst de siste ti årene, noe som vel i seg selv er positivt. Attføringsbedriftene så vel som andre bedrifter bør i utgangspunktet forholde seg til de generelle rammevilkår som blir fastsatt for næringslivet. Det gjelder også en så viktig rammebetingelse som satsene for arbeidsgiveravgiften. Jeg har imidlertid forståelse for at det i en overgangsperiode kan være behov for å kompensere bedriftene i Tromsø og Bodø ved innføringen av denne avgiftsomleggingen, for å sikre et så godt tilbud til yrkeshemmede som mulig. Jeg har derfor i brev til Arbeids- og velferdsdirektoratet av i dag bedt dem sørge for kompensasjon i en overgangsperiode på ett år.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Det som er viktig for meg prinsipielt å understreke, er: Det er uomtvistelig slik at attføringsbedriftene utfører viktige oppgaver på vegne av samfunnet, og derfor får de en økonomisk støtte til å utføre de oppgavene. Men i tillegg er de også bedrifter som lever innenfor enhver bedrifts leveregler, og de må drives økonomisk forsvarlig for at de skal kunne gå videre. Vi har ingen tradisjon i Norge for å korrigere for ulike rammebetingelser overfor attføringsbedriftene, slik at f.eks. attføringsbedrifter på Østlandet betaler full arbeidsgiveravgift, og har sånn sett et dårligere utgangspunkt enn f.eks. en attføringsbedrift i mitt eget hjemdistrikt, Namdalen, som har en annen arbeidsgiveravgiftssats. Jeg tror ikke vi permanent kan korrigere for det, men jeg er enig med spørreren i at når overgangen kommer, kan det være grunn til å gi bedrifter noe tid til å tilpasse seg. Det har spørreren nå bidratt til, gjennom at jeg har instruert arbeids- og velferdsetaten.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg merker meg det og tar det med meg.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg har god kjennskap til denne saken og tar den veldig alvorlig. Derfor har jeg iverksatt flere prosjekt for å belyse problemstillingene bedre og bistå tidligere oljearbeidere som mener seg skadet som følge av tidligere kjemikalieeksponering. Det gjennomføres nå for det første et prosjekt for å kartlegge hva vi vet om kjemiske stoffer som oljearbeidere har blitt og blir utsatt for, hva vi mangler av kunnskap, og hva vi i så fall må skaffe oss mer kunnskap om. Dette arbeidet er godt i gang og gjennomføres i samarbeid mellom Petroleumstilsynet, arbeidsgiversiden og arbeidstakerorganisasjonene i petroleumsvirksomheten. Prosjektet skal være ferdigstilt 1. juni i år. I tillegg har departementet bevilget penger til Kreftregisteret for videreføring av en pågående undersøkelse av kreftrisiko og årsaksspesifikk dødelighet blant ansatte i norsk offshorevirksomhet. Formålet med undersøkelsen er å vurdere kreftrisiko i forhold til arbeidsmiljøet, justert for livsstilsfaktorer. Det er håp om at disse tiltakene vil bidra til økt kunnskap om hvordan arbeidsmiljøsituasjonen har vært og er på norsk sokkel. Det vil i så fall komme til nytte i forbindelse med etablerte trygde- og forsikringsordninger og sørge for at eventuelle yrkesskadde oljearbeidere får den oppfølgingen de har krav på. Videre pekte komiteen i forbindelse med behandling av HMS-meldingen på at det er viktig å få konkret oppfølging fra medisinsk ekspertise overfor de grupper som frykter konsekvenser av tidligere eksponering for kjemikalier. Vi har iverksatt dette. Oljearbeiderne kan ta kontakt med sin fastlege, som formidler dem videre til en arbeidsmedisinsk avdeling for vurdering. Dette skal gi oljearbeiderne den hjelpen de trenger, også i forbindelse med krav om yrkesskadeerstatning. Petroleumstilsynet har løpende kontakt med selskapene, og har vurdert de påstandene som også spørreren viser til, om tilbakeholdelse av giftinformasjon. Tilsynet finner ikke grunnlag for disse påstandene, men viser til at selskapene framskaffer informasjon av høy kvalitet til de yrkesmedisinske avdelinger som skal utrede pasienter, og at de legger ned et betydelig arbeid for at informasjonen skal gi et riktigst mulig bilde. Dette har også de yrkesmedisinske avdelingene bekreftet. Jeg har derfor full tillit til Petroleumstilsynets vurdering. På bakgrunn av de omfattende pågående tiltak på dette området, som alle berørte aktører er enige i og har gitt sin tilslutning til, samt at det ikke er kommet noe vesentlig nytt i denne saken siden St.meld. nr. 12 for 2005-2006 ble framlagt og behandlet, ser jeg det ikke som hensiktsmessig å iverksette ytterligere tiltak, f.eks. en egen gransking av denne saken, på det nåværende tidspunkt.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg tror det nå er viktig å svare prinsipielt. Og jeg må si jeg kanskje er litt overrasket over spørrerens egen, kritiske innfallsvinkel til den informasjonen hun bygger sitt spørsmål på. Men det får være spørrerens utfordring, ikke min. Utgangspunktet mitt er at jeg som statsråd har et eget tilsyn på dette området, Petroleumstilsynet, som etter min mening tar på det største alvor arbeidsmiljøet i sektoren, både det som er i dag, og det som har vært. Vi har altså, helt i samråd med Stortinget, lagt et løp for hvordan vi skal kartlegge situasjonen, og hva vi skal gjøre med det når vi har kartlagt det. Jeg har veldig tillit til den prosessen, og jeg har veldig tillit til den måten Petroleumstilsynet jobber på. Det er grunnlaget for at jeg mener at vi nå er inne på et spor der vi bare vil bli avsporet av et eventuelt nytt spor.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Ja, det mener jeg er rett å ha som innfallsvinkel. Og jeg mener at det er nettopp det vi har vært opptatt av, ved at vi særlig har fokusert på situasjonen til folk som var med i pionertiden og langt ut på 1970–80-tallet i oljeindustrien, slik at de arbeidsmedisinske avdelingene i alle regioner er oppmerksomme på den situasjonen disse kan befinne seg i. Fastlegene skal vite at de kan henvise dit, og der vil man bli møtt av eksperter med så stor innsikt som mulig i de utfordringene hver enkelt pasient kan møte. Derfor har vi etablert rutiner for det. Derfor er det nettopp det engasjementet som spørreren nå gir uttrykk for, som har vært førende for de rutinene som er etablert. Vår erfaring er at når de arbeidsmedisinske avdelingene tar kontakt med selskapene for å få innsikt i hva pasienten har vært eksponert for, får de innsikt i det. Så det er ikke forsøk på å hemmeligholde. De arbeidsmedisinske avdelingene selv sier at sånn er det.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren: «Oljeselskaper tilbakeholder informasjon om hvilken kjemikalieeksponering ansatte har vært utsatt for. Dette gjør det vanskelig for tidligere oljearbeidere å få aksept for yrkesskader, og forebyggende HMS-arbeid svekkes. Dagbladet har dokumentert at Statoil lenge tildekket at 8 av 25 ansatte i en turbinavdeling opplevde symptomer på MS eller fikk MS, og at ConocoPhillips tilbakeholder giftinformasjon. Statsråden har tidligere gått mot gransking for å avdekke kjemikalieeksponering. Har statsråden nå endret oppfatning?»
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Jeg takker for svaret. Oljedirektoratet fikk allerede i 1997 informasjon fra en syk oljearbeider om Statoils opptreden i MS-saken. På dette tidspunktet var det Oljedirektoratet som hadde ansvaret for arbeidsmiljøet på sokkelen. Til tross for at informasjonen som ble framlagt, enkelt kunne vært undersøkt, valgte direktoratet utelukkende å legge Statoils redegjørelse i saken til grunn. De gjennomførte ikke egne undersøkelser. De henla saken uten engang å innhente den dokumentasjon som den syke oljearbeideren tilbød. Hvordan vurderer statsråden en slik saksbehandling, og i hvilken grad mener han at dette bør få konsekvenser for tilsynsmyndighetene?
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Til statsrådens spørsmål om å være ukritisk må jeg si at jeg synes det er viktig å se to sider av samme sak. Mitt siste tilleggsspørsmål går på at vi vet at mange tidligere oljearbeidere i dag sliter med ulike arbeidsrelaterte sykdommer og plager. Vi må erkjenne at vi tidligere ikke brukte tilstrekkelig med verneutstyr, og at helseskadelig kjemikalieeksponering forekom. Kristelig Folkeparti tok tidlig til orde for å utarbeide rutiner og systemer for å sikre at denne gruppen, som uten tvil har særlige utfordringer, får god oppfølging på NAV-kontorene. Jeg la i statsrådens første svar merke til at han nevnte at man kunne bruke fastlegen. Mitt spørsmål er om statsråden er enig i at vi trenger kvalitetssikringsrutiner som ivaretar denne sårbare gruppen.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til barne- og likestillingsministeren: «Mellom jul og nyttår annonserte Block Watne i Aust-Agder med romjulssalg av leiligheter på Engene utenfor Arendal. I disse omfangsrike annonsene ble potensielle kjøpere oppfordret til å bestemme seg straks, dvs. i løpet av romjula, da ville de få en oppvaskmaskin med på kjøpet. Annonsene inneholdt svært gunstige regneeksempler over boutgifter. Det ble imidlertid ikke opplyst om totalpris, nedbetalingstid, eller at regneeksemplene tok utgangspunkt i avdragsfrihet. Hvordan vurderer statsråden en slik markedsføring?»
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Tusen takk for et veldig godt og utfyllende svar. Da undertegnede etter jul tok opp denne saken via Agderposten, som er lokalavisen nede hos oss, svarte representanter fra Block Watne i Aust-Agder at en selger bedre hvis en ikke oppgir i annonsene hva boligen/leiligheten koster. Så det er veldig tydelig at dette er en del av en salgsstrategi. Hvordan vurderer statsråden den type salgsstrategier?
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Jeg vil gjerne gi honnør til statsråden for engasjementet i denne saken. Statsråden har både titt og ofte tatt opp disse problemstillingene. Det er vel liten tvil om at boligmarkedet ikke er så åpent og oversiktlig som en kunne ønske. Jeg kunne til slutt godt tenke meg å høre litt om statsrådens vurderinger av situasjonen for boligkjøperne i dagens boligmarked – om de er sikret godt nok.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Kjøp av bolig er normalt den største enkeltinvesteringen forbrukerne gjør i løpet av livet. Det er derfor viktig at det foreligger et best mulig beslutningsgrunnlag som kjøperen kan støtte seg til. Et av de viktigste spørsmålene kjøperen må vurdere, er om han eller hun har råd til å betale boligen til den prisen som foreligger, og selvfølgelig om de klarer å bo i den i ettertid. Boliger må derfor markedsføres på en slik måte at både nåværende og framtidige boutgifter tydelig framkommer. Som spørsmålsstilleren viser til, er enkelte boliger finansiert med svært lave innskudd og høy fellesgjeld, såkalte lavinnskuddsboliger. Fellesgjelden er gjerne avdragsfri de første årene. Dette gir en lav inngangsbillett, men ofte høye månedlige utgifter. Når det etter en tid skal betales avdrag, kan de samlede boutgiftene bli svært tunge å bære for mange. Slike boliger markedsføres ofte særlig overfor ungdom som er i ferd med å kjøpe sin aller første bolig. Boligene kan virke forlokkende å kjøpe, fordi det ikke er nødvendig å ta opp så stort personlig lån. Ungdom har imidlertid begrenset erfaring både med boligkjøp og med finansiering, og det stiller særskilte krav til markedsføringen, som ikke må lokke ungdom til å kjøpe leiligheter som de egentlig ikke har råd til, og som i tillegg kan bli svært vanskelige å selge. Markedsføringsloven stiller krav om at reklame ikke skal være villedende eller urimelig. Loven vil også regulere markedsføring av lavinnskuddsboliger. Det er Forbrukerombudet som håndhever markedsføringsloven. Annonsene som det vises til, har kun en utregning av månedlige boutgifter. Slik annonsering, hvor bare deler av prisbildet kommer fram, vil trolig kunne forbys etter markedsføringsloven. I henhold til Forbrukerombudets praksis er det bl.a. en forutsetning at dersom et priselement oppgis, må også resten av elementene framkomme, herunder totalprisen. De reelle månedlige omkostningene må også komme fram i annonsen. Forbrukerombudet har hatt markedsføring av bolig som et prioritert område og er for tiden i ferd med å revidere gjeldende retningslinjer om boligmarkedsføring. Forbrukerombudet har bl.a. hatt møter med organisasjoner innen boligbransjen for å få på plass nye retningslinjer om markedsføring av bolig. Saken har vært på høring, og de nye retningslinjene vil trolig bli utarbeidet i løpet av våren. Jeg mener ut fra dette at markedsføringsloven vil være et godt verktøy til å forby villedende boligmarkedsføring, og jeg vil be Forbrukerombudet om å vurdere lovligheten av de angjeldende annonsene.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Det hersker ingen tvil om at dette handler om å prøve å lokke, vil jeg si, en spesiell gruppe til å kjøpe denne type bolig. Det er ingen tvil om at ungdom i etableringsfasen har begrensede muligheter til å kunne stifte en høy personlig gjeld. Derfor blir dette muligheten for svært mange i vårt samfunn i dag til å ha en aksje i boligmarkedet. Derfor er det desto mer viktig at dette foregår på en måte som er ryddig og ordentlig, og at bransjen opptrer på en måte som er seriøs og skikkelig. Det er viktig at vi nå går gjennom alle sidene ved den markedsføringen som ulike eiendomsmeglere har. Jeg har lyst til å si at Regjeringen den siste tiden har rettet stor oppmerksomhet mot eiendomsmeglerbransjen. Vi går nå gjennom flere sider av loven, og Stortinget vil få den til behandling i løpet av kort tid. Vi vet at det er svakheter ved dette systemet som vi er nødt til å se nøye på. Jeg har også lyst til å si at jeg er i ferd med å sette ned et utvalg som skal vurdere bruken av tilstandsrapporter og se på en egen godkjenningsordning for boligtakserere.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Hele utgangspunktet for at Regjeringen nå har gått gjennom eiendomsmeglerloven, er at en har sett at det er svakheter her for dem som skal kjøpe og selge i dagens boligmarked. Derfor er det viktig at myndighetene går nøye gjennom lovverket og ser på om det fungerer optimalt i den tiden vi nå er inne i. Det er ikke tvil om at vi har vært inne i en tid med et særdeles overopphetet boligmarked, spesielt i de store byene våre. Det gjør at det har kommet svært mange klagesaker til bl.a. Forbrukerombudet, og det mener Regjeringen at vi er nødt til å ta på alvor. Vi har nå hatt en totalgjennomgang av loven, som kommer til å bety at vi får en veldig klar forbedring av forbrukerrettighetene på dette feltet. Det er viktig at vi har trygghet for at når vi kjøper eller selger boligen vår, skal det skje på en ordentlig måte. Dette er kanskje den største enkeltdisponeringen vi gjør økonomisk gjennom hele livet. Vi ser også at personer som må etablere seg på nytt igjen, får store kostnader. Derfor er det viktig at vi har trygghet for at boligtransaksjonen foregår på en kvalitetssikret måte.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til helse- og omsorgsministeren: «Flere sykepleiere ved Haukeland Universitetssykehus har fått kreft som skyldes stråleskader påført dem på jobben. Seksjon for arbeidsmedisin ved Universitetet i Bergen har slått fast at åtte av sykepleierne sannsynligvis har fått kreft forårsaket av arbeidsmiljøet ved avdelingen de jobbet i. Dette er svært bekymringsfullt. Vi kan ikke være sikre på om tilsvarende farlig utstyr eller dårlige sikkerhetsrutiner har forekommet eller fortsatt er i bruk ved andre sykehus. Hva vil statsråden gjøre for å finne ut av dette?»
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Jeg takker for svaret. Jeg synes det er veldig positivt at man i morgen allerede skal ha et møte med det forbundet som bl.a. organiserer de fleste sykepleierne – det er bra. Det jeg imidlertid spør om, er rett og slett hvordan tilstanden er ved andre sykehus og ved andre helseforetak. For i den siste rapporten, fra 2005, er det jo faktisk slik at Helse Bergen på den undersøkelsen som ble foretatt, ikke skiller seg negativt ut i tilsynet med hensyn til lignende tilstander og tilhørende konsekvenser ved andre helseforetak. Mitt spørsmål er også om det ikke da er behov for at man foretar samme gjennomgangen ved andre helseforetak som man faktisk har gjort nå ved Helse Bergen, og rettet opp de feilene som er der, slik jeg forstår det.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-01-31:
Det er riktig at det kom nytt regelverk i 2000. Men de to undersøkingene i etterkant av det har jo nettopp vist at man bl.a. hadde mangelfull dekning av personell, og det var for få radiografer til å betjene utstyret godt nok. Det var også mangelfull klassifisering og merking av arbeidsplassen. Og som statsråden var inne på, manglet det en del når det gjaldt opplæring – også opplæring av sykepleiere som betjener de mobile røntgenapparatene. Jeg er fortsatt noe bekymret for de andre helseforetakene, der man kanskje ikke har hatt samme gjennomgangen som man nå har hatt ved Haukeland Universitetssykehus. Så jeg vil be statsråden – som jeg i alle fall oppfattet dit hen at hun skulle følge dette – få referat fra møtet i morgen og lytte veldig nøye til Norsk Sykepleierforbund, som jo også ofte vil få inn bekymringsmeldinger fra enkelte medlemmer som er usikre etter disse oppslagene.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-01-31:
Sammenhengen mellom eksponering for røntgenstråling og risiko for kreftsjukdom er velkjent og basert på omfattende forskning og erfaring gjennom mange tiår. Kunnskapen er, som spørreren også er veldig godt kjent med, godt dokumentert i internasjonal vitenskapelig litteratur. Det finnes internasjonalt anbefalte grenseverdier for hvor mye stråling yrkeseksponerte kan motta i løpet av ett år, og disse er fastsatt i norske forskrifter. Statens strålevern har kontinuerlig overvåket yrkeseksponerte siden 1957, og dette omfatter i dag ca. 6 500 arbeidstakere – de fleste naturlig nok innenfor helsesektoren. Overvåkningen viser at ansatte ved norske sjukehus generelt ikke mottar stråledoser som overstiger de anbefalte grenseverdiene. Strålevernet vurderer det som generelt trygt å arbeide med røntgenapparater i norsk helsevesen, men det er viktig at arbeidstakerne har god kunnskap om strålevern ved bruk av slike apparater, både av hensyn til eget vern og for å ivareta strålevern for pasientene. Registrerte stråledoser ved Hjerteavdelingen ved Haukeland Universitetssykehus gjennom de siste 15 årene er gjennomgått, og de viser etter de opplysningene jeg har fått, forventede verdier for sjukepleiere. Leger ved avdelinga mottok generelt noe høyere stråledoser enn sjukepleierne. Dette kan forklares ved at de hovedsakelig står nærmere strålekilden under inngrepene. Stråledosene ved denne avdelinga har slik jeg har blitt kjent med det, ikke vært vesentlig forskjellig fra de doser som måles ved tilsvarende avdelinger. Ansatte som arbeidet med røntgenstråling på 1980- og 1990-tallet hadde såkalte stråledosimetre som målte eventuelle for høye stråleverdier. Det ble også tatt blodprøver av de ansatte regelmessig. Verken stråledoser eller blodprøver viser unormale funn. Statens strålevern har gjennomført to tilsyn ved Hjerteavdelingen ved Haukeland Universitetssykehus siden 2000. Disse har avdekket noe uegnet røntgenapparatur og til dels begrenset kompetanse om strålevernrutiner. Dette vurderes likevel ikke som så omfattende og alvorlig at det kan ha medført en vesentlig og stor tilleggsrisiko for personalet. De apparatmessige avvikene er nå opprettet, og opplæringstiltak er iverksatt. Jeg vil opplyse at Statens strålevern har invitert representanter fra Norsk Sykepleierforbund og Haukeland Universitetssykehus til et møte i Strålevernet torsdag 1. februar, altså i morgen. På dette møtet vil Strålevernet orientere om strålevernlovgivningen og den pågående godkjenningsprosessen av landets helseforetak og røntgeninstitutter. Det vil også bli redegjort for de tilsyn Strålevernet har hatt ved Hjerteavdelingen. Videre vil det bli orientert om hvilke stråledoser de ansatte kan ha fått, og om sammenhengen mellom dose og risiko for kreftsjukdom på grunn av røntgenstråling.