trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Flåtten (Høyre), 2009-12-14:
Jeg har bare et par kommentarer til tidligere talere – for så vidt ikke så mye til arbeiderpartirepresentanten som før pausen sa at næringspolitikken ikke fenger i befolkningen. Det må bero på hvilke kontakter man har. Jeg hører noe helt annet fra de kontaktene vi har, ikke minst fra verftsindustrien og leverandørindustrien. Derfor er det litt interessant, det som næringsministeren sa i dag med hensyn til merknaden fra flertallspartiene om at man må iverksette tiltak innenfor maritim sektor dersom det blir nødvendig. Etter å ha gitt en beskrivelse av hvor vanskelig det er, sa næringsministeren i en replikkrunde at dette vil skje når tiden er inne. Jeg tror at tiden – uansett utvikling – må være inne senest i revidert nasjonalbudsjett til å gi en beskrivelse av hvor vi er, og hvor vi eventuelt kommer hen. Så en kommentar til dette med nettolønnsordningen, som flere talere har vært inne på, spesielt representanten Botten fra Arbeiderpartiet. Det er slik at dette er en konkurransevridende ordning. Høyre støtter den langt på vei, men ikke fullt ut. Fiskeriflåten og andre føler dette som et svært vridende tiltak. Jeg synes det er litt underlig når f.eks. representanten Botten, som er svært opptatt av maritim sektor, beskriver hvordan tilstanden er der, og hva som kanskje etter hvert trengs. Høyre bruker noe av kuttet til nettopp å forbedre ordninger for maritim sektor, skipsbyggingsindustri og for leverandørindustrien. Det må man ikke glemme midt oppe i alt dette. Jeg har også lyst til å peke på ett forhold til når det gjelder nettolønnsordningen, og som jeg aldri helt har forstått – kanskje kan noen en dag forklare meg det. Nettolønnsordning betyr at en skipsreder på sin bunnlinje får et større beløp enn man ellers ville hatt, fordi utgiftene blir mindre. De pengene kan man bruke til å investere i andre typer driftsmidler. Men i skattedebatten vil formuesskatt bli betraktet av de samme partiene på en helt annen måte. Da bidrar ikke dette i det hele tatt til nye investeringer. Pengene ender akkurat på samme sted. Det ene er nyttig for investeringer, det andre er skattelettelser til de rikeste.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-12-14:
Jeg må ha tråkket på en øm tå tidligere i dag i replikken om industrikraftregimet. Jeg har ingenting imot garantiordningen. Den er vi for. Jeg prøvde å spørre om det ble billigere kraft, slik det rød-grønne valgløftet gikk ut på. Det har jeg så langt ikke fått noe svar på. Jeg tror de rød-grønne vinner konkurransen om hva som har ligget lengst i en skuff i så henseende. Så til Holmelid, som mener at jeg ikke vet forskjell på formuesskatt og nettolønn. I nettolønnsordningen er det slik at de som eier skipene, rederne, vil få et større overskudd når de har en subsidiert lønn. Det overskuddet investerer de i nye skip. Det er jo det alle ønsker. Det de også investerer i nye skip, er tidligere overskudd, også kalt formue. Når skatten der øker, blir man mindre i stand til å investere.
Svein Flåtten (Høyre), 2009-12-14:
Næringskomiteen har behandlet Dokument 8:3 S fra representantene Trine Skei Grande og Abid Q. Raja om omorganisering og fristilling av Innovasjon Norge. Innovasjon Norge ble, som noen vil huske, etablert av Bondevik II-regjeringen i 2004. Den har hatt en innretning på tiltakene sine som har vært rettet veldig mye mot primærnæringene, og lite mot innovasjon. Det betyr at man har opprettholdt struktur fremfor å skape ny. Forslaget fra Venstre er i tre deler. Man ønsker å gi Innovasjon Norge en friere rolle i forhold til politikken. Man ønsker at Innovasjon Norge skal være en premissleverandør med hensyn til hvilke tiltak som skal settes i gang, at man skal se litt lenger, at det ikke bare skal dreie seg om den daglige business. Så ønsker man at det skal deles i to – i en nyskapingsdel, også kalt innovasjon på nytt norsk, og i en distriktsdel. Det har i denne saken vært stor enighet i komiteen. Som saksordfører oppfatter jeg at komiteen er enige med hensyn til tilstanden. Komiteen viser til – jeg tillater meg å kalle det – den betydelige kritikken som er fremkommet fra Riksrevisjonen om lav innovasjonsgrad, om samordning og styring, og som man ville ønsket atskillig bedre. Komiteen mener også at det er det først og fremst Næringsdepartementets ansvar å se til at man får en endring av, hvilket også departementet selv sier i sitt svarbrev til komiteen. Komiteen er litt delt i merknadene. Posisjonen får gjøre rede for sine merknadsstandpunkter. Høyre deler mange av synspunktene i Venstres forslag – kanskje ikke alle, men ganske mange av dem – og mener at også disse bør inngå i den evalueringen som departementet nå er i gang med. Det er ingen avvikende forslag i saken. Det mener jeg som saksordfører er en styrke. Innovasjon Norge er et viktig instrument, uansett fra hvilken vinkel man vurderer det. Det mener også forslagsstillerne. Noe annet fremgår overhodet ikke. Det er en av grunnene til at saksordføreren – som for så vidt, som tidligere sagt, sympatiserer sterkt med forslagene fra Venstre – ikke har villet gjenta dem som forslag, nettopp fordi de er for gode til å bli nedvotert i salen. Det at en enstemmig komité ønsker saken vedlagt protokollen, og merknadene i stor grad er sammenfallende, anser jeg som en vesentlig styrke for sakens videre behandling hos Næringsdepartementet. Jeg ser absolutt frem til at denne helhetlige evalueringen kommer så raskt som mulig. Men heller ikke vi har sagt at den skal komme raskere enn det departementet selv sier. Vi forstår at det trengs tid. I løpet av høsten 2010 imøteser vi den.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Først: Takk for et godt innlegg fra lederen av komiteen. Jeg er enig med Aasland i at næringsdrivende skal ha gode rammevilkår. Det skal være med på å trygge arbeidsplasser, som igjen gir overskudd til viktige fellesskapsgoder. Der er vi enige. Vi har et offentlig næringsliv, og vi har et privat næringsliv. Vi kan vel si det slik at de privateide bedriftene, de selvstendig næringsdrivende, har måttet kjempe for de godene som de har på en annen måte enn de offentlig eide. For Kristelig Folkeparti er det viktig at sosiale rettigheter sikres også for de private, spesielt i en startfase, der syketrygd og gode løsninger for omsorg for egne barn er for dårlig ivaretatt for selvstendig næringsdrivende sammenlignet med vanlige lønnsmottakere. Ser representanten Aasland disse åpenbare forskjellene: at også selvstendig næringsdrivende og gründere bør ha rett til sykepenger fra første sykedag på lik linje med andre arbeidstakere?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Jeg har lyst til å få en kommentar fra Holmelid om statlig eierskap, for vi mener at det er skapt et mønster med lite forutsigbare og tilfeldige handlinger som svekker staten som eier, og vi har eksempler på det. I eierskapsmeldingen blir dette synliggjort ved at staten som eier skal ha både et etisk ansvar, et samfunnsansvar og ikke minst et miljøansvar. Mener representanten Holmelid at dette, gjennom Regjeringens eierskap i Statoil, blir ivaretatt i de investeringene som ble gjort i det klimafiendtlige oljesandprosjektet i Canada?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Vi er enige om veldig mye i landbrukspolitikken og den landbrukspolitikken som Senterpartiet fører i den rød-grønne regjeringen. Her har vi veldig mye felles. Ifølge Bondelaget er det slik at driftsbygningene i landbruket har større verdifall enn andre produksjonsbygg. De sier sågar at levetiden ifølge et driftsøkonomisk synspunkt er 100 år lengre enn for en vanlig bygning og 100 år lengre enn for tilsvarende bygg i Sverige. Er representanten enig med Kristelig Folkeparti i at dette verdifallet er stort, og at vi bør øke avskrivningssatsen fra 4 til 6 pst. – at den bør heves?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Kristelig Folkeparti kjører sitt eget opplegg. Vi har vår egen politikk, og vi ligger i sentrum av norsk politikk. Når det gjelder vår politikkutforming, spiller det i grunnen ingen rolle hva verken Fremskrittspartiet eller Høyre mener. Vi har vår politikk. At den er mer sammenfallende med den rød-grønne regjeringens, er jo positivt.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
For det første er jeg ikke enig med representanten fra SV i at Høyre og Fremskrittspartiet raserer norsk landbrukspolitikk. Den eventuelle raseringen må de svare på selv. Når det gjelder borgerlig samarbeid eller ikke, ønsker i hvert fall Kristelig Folkeparti i et sentrum–høyre-alternativ å kjempe for vår landbrukspolitikk. Det har vi fått igjennom i Bondevik I-regjeringen, det fikk vi igjennom i Bondevik II, og den politikken følger faktisk den rød-grønne regjeringen også nå opp, i Soria Moria og i sin politikk.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Siden Kristelig Folkeparti ikke var med på den merknaden, hadde vi nok sikkert en annen merknad, der vi selv ga uttrykk for at vi tar næringen på alvor. Det var vel noen positive vendinger fra regjeringspartienes side som gjorde at vi ikke kunne være med på den merknaden, for vi tar de problemstillingene på alvor. Jeg synes det er veldig positivt både det som skjer med leppefisk og de nye metodene som en nå har funnet kan være med og rense fisken. Ikke minst et prosjekt på Nordmøre der man bruker saltvann og sluser fisken igjennom, er veldig spennende. Så dette vil Kristelig Folkeparti selvfølgelig støtte opp om.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Det er mye en kunne spurt statsråden om, men jeg vil konsentrere meg om de 40 000 familieeide bedriftene som de nærmeste årene står framfor et generasjonsskifte. Vi vet at dette gir store utfordringer til dem som skal ta over disse bedriftene, på grunn av at det ligger store verdier i bedriftene, som gir høy verdi. Kristelig Folkeparti har tatt dette på alvor, og vi vil fjerne denne arveavgiften etter en bestemt modell. Så er spørsmålet til statsråden: Ser statsråden disse utfordringene ved generasjonsskifte, og hva er Regjeringens svar på disse utfordringene til familieeide bedrifter?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
På samme måte som statsråden – og som Senterpartiet – er Kristelig Folkeparti opptatt av et levende landbruk. Det er god distriktspolitikk, og vi ønsker å være med på å videreutvikle inntekts- og velferdspolitikken for bøndene. Kristelig Folkeparti ser på landbruket som en viktig næring – en viktig næring for hele landet. Og spørsmålet mitt til ministeren blir: Hvorfor kan ikke bøndene, på lik linje med all annen næringsvirksomhet, søke om midler i kommunale næringsfond? I dag er ikke dette mulig, på tross av at næringsfondene ifølge Kommunal- og regionaldepartementet skal «styrke kommunenes mulighet til lokalt næringsutviklingsarbeid med utgangspunkt i lokalmiljøenes forutsetninger og muligheter».
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Det har vært turbulens rundt oppdrettsnæringen i høst, og Regjeringen har hatt en stor utfordring med en fiskeriminister som er medeier i Sinkaberg-Hansen. Regjeringen har omsider utnevnt næringsminister Trond Giske som setteminister i saker hvor ministeren er inhabil. Men spørsmålet er om Norge er tjent med å ha en fiskeriminister som ikke kan ta tak i en av de viktigste utfordringene på sitt område. Dette aktualiseres ytterligere ved at fiskeridirektøren har betydelige eierinteresser i oppdrettsnæringen. Fiskeridirektørens selskap fikk nylig bot for å ha hatt for mye fisk i merdene. Det virker i dag som om det er for mange i den øverste fiskeriforvaltningen i landet her som har eierinteresser i oppdrettsnæringen. Dessverre kan dette også vanskeliggjøre håndteringen av den akutte krisen knyttet til lakselus. Er statsråden enig i at det er prinsipielt uheldig at offentlige regulatorer har så store eierinteresser i næringer de er satt til å regulere?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2009-12-14:
Jeg vil først takke Venstre for at de har fremmet et representantforslag om en viktig sak for norsk verdiskaping. Innovasjon Norges rolle som næringsutviklingsaktør ble, som tidligere nevnt her i salen, gjennomgått av Stortingets kontroll- og konstitusjonskomité i forrige periode. Innstillingen bygger på Riksrevisjonens undersøkelse der det ble reist kritikk bl.a. mot en lavere innovasjonsgrad for selskapet enn de målene som var satt. Dette er et sentralt element i representantforslaget fra Venstre. Kontroll- og konstitusjonskomiteen påpekte også at integrasjonen mellom utenlandsvirksomheten og den norske virksomheten er for svak, og komiteen mente at det kunne stilles spørsmål ved om man ikke i sterkere grad burde støtte mer risikoutsatte prosjekter. En enstemmig komité pekte den gangen på at Innovasjon Norge i for stor grad kun fungerer som en bank, og at utadrettet virksomhet knyttet til rådgivning, kompetanseoverføring og nettverksbygging for bedrifter og etablerere, er for svak. Komiteen slo fast at det var betydelige svakheter i samordningen av den faglige styringen i Innovasjon Norge, og man understrekte at dette måtte forbedres for å oppnå de målene som Stortinget har lagt som premisser ved etablering av selskapet. Det var videre enighet om at det var Nærings- og handelsdepartementets ansvar å forbedre de områdene kritikken fra Riksrevisjonen var rettet mot. En enstemmig kontroll- og konstitusjonskomité uttrykte tilfredshet med at departementet på dette tidspunktet vinteren 2009 varslet at de ville starte arbeidet med å evaluere virksomheten til Innovasjon Norge. Dette skal være ferdig høsten 2010. Kristelig Folkeparti deler mange av de synspunktene som framkom i representantforslaget fra Venstre. Vi mener at alle forslagene i Venstres representantforslag må inngå i den varslede helhetlige vurderingen av Innovasjon Norge. På lik linje med Fremskrittspartiets representant er vi enig i at siden det også er kommet kritikk mot SIVAs innovasjonsprogram, må det også få en gjennomgang. Vi mener at det vil være naturlig at dette gjøres sammen med den evalueringen av Innovasjon Norge som legges fram våren 2010.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
Representanten Nesvik var svært bekymra for at det er så mange som er ute av arbeidslivet og komne på trygd. Er det då rett medisin å kutte 58 mill. kr i Arbeidstilsynet og Oljetilsynet, som nettopp skal passe på at det er eit godt arbeidsmiljø for våre tilsette i arbeidslivet, slik at dei slepp å kome på trygd?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
Eg vil først svare på det første spørsmålet. Til det er det berre det å seie at Noreg har klart å ta vare på landbruket og ikkje minst distriktslandbruket langt betre enn dei landa det er naturleg å samanlikne med. Ein kan samanlikne med Sverige. Viss ein har køyrt gjennom Midt-Sverige og Nord-Sverige, vil ein sjå at den politikken som der er ført, har skapt ein mykje større sentralisering og mykje meir utstøyting frå landbruket enn det den norske landbrukspolitikken har. Ein kan seie at mykje av det som skjer av utstøyting frå landbruket i dag, skjer ut frå dei marknadsmekanismane som Framstegspartiet hyllar, og ikkje ut frå den landbrukspolitikken som vi fører, som prøver å stoppe Framstegspartiet sin politikk. Når det gjeld rovdyrpolitikken, står det om den i Soria Moria. Representanten skal få vere med og diskutere den, så eg reknar med han gler seg til det.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
No har eg jobba i det private næringsliv i mesteparten av mitt liv, også ute i distrikta. Der har eg sett at i dagens harde konkurransesituasjon – og spesielt når ein skal omstille frå den tradisjonelle bulkproduksjonen, som mykje av distriktsnæringane har drive med, og over på meir avansert produksjon og på ein mykje meir krevjande miljømarknad – er ein veldig avhengig av eit tett samarbeid med offentleg sektor som kan satse på forsking innanfor fornybar energi, som satsar på forskingssenter for miljøvennleg energi, og som også brukar stimuleringstiltak nettopp for å få tryggleik i langsiktige marknader og ikkje i dei marknadene som ein uansett vil falle ut av.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
Når ein skal ha ein eigarskapspolitikk, er det viktig å ha ein eigarskapspolitikk som er prinsipiell, og som ikkje går inn på enkeltsaker. Det er vanskeleg å tenkje seg at ein skal ha ein eigarskapspolitikk, anten det er ei offentleg ått eller privat ått bedrift, der eigarane går inn på enkeltsaker i detalj. Men det eg ser som ei absolutt utfordring for eigarskap i offentleg sektor, er å vere så tydeleg i sine generelle formuleringar at dei uheldige prosjekta ikkje kjem opp.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
Eg vil følgje opp det førre spørsmålet. No ser vi at Kristeleg Folkeparti har ein landbrukspolitikk – og for så vidt også på mange andre måtar ein næringspolitikk – som er forbausande lik Regjeringas, og vi ser at vi har to høgreparti som vil rasere landbrukspolitikken på litt ulike måtar. Så har vi då eit parti, Kristeleg Folkeparti, som i valkampen lovte at dei skulle skaffe ei borgarleg regjering dersom det blei borgarleg fleirtal. Kan representanten vere så snill å fortelje meg kva for landbrukspolitikk den regjeringa skulle føre?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
Det er éin ting det har vore brei einigheit om her i dag. Det er mykje det har vore ueinigheit om, men eg synest det er éin ting det har vore brei einigheit om, og det er at Noreg må satse offensivt på miljøteknologi. Det som er poenget, er at det er viktig at vi klarer å få ein god prosess, der vi saman får i gang ein brei offentleg debatt om korleis vi skal komme frå ord til handling innanfor miljøteknologi. No er det jo slik at vi i Soria Moria II har lagt ned ein lovnad om at vi skal ha ein gjennomgang av heile verkemiddelapparatet. SV har vore veldig oppteke av at den gjennomgangen må vere i nær dialog med både næringa sjølv og for så vidt også miljørørsla, som på mange måtar kjenner den nye marknaden. Éin ting som eg er veldig oppteken av i den samanhengen, er at miljøteknologinæringa ikkje berre må bli ei næring som skal løyse miljøproblem i Noreg. Det må vere ei næring som skal ta den verkeleg offensive internasjonale marknaden. Dei som er inne i miljøteknologimarknaden i dag, seier at viss dei ikkje har minst 60 pst. av marknaden utanlands, så klarer dei ikkje å lyfte ei moderne, effektiv, produktiv næring. Så bodskapen min er: Lat oss no verkeleg jobbe saman om å finne dei gode grepa, slik at vi gjer den næringa til den næringa som kan overta når vi skal trappe ned oljenæringa, når vi ikkje får lov til å bore utanfor Lofoten og Vesterålen. Så vil eg berre gi ein liten kommentar til Flåtten: Eg må seie at eg er litt overraska over at Flåtten, som er godt inne i skattesystema, ikkje ser forskjell på formuesskatt og nettolønn. Riktignok går dei rett på botnlinja, begge delane, men nettolønna er direkte proporsjonal med talet på norske arbeidarar i bransjen, og det er ikkje formuesskatten.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
Flåtten gir seg ikkje. Eg vil berre konstatere at pengar som er på botnlinja blir brukte på same måten. Men poenget med nettolønsordninga er at ho gir eit incentiv til å tilsette norske sjøfolk, som anna skattelette ikkje har. Så har eg lyst til å seie litt om industrikraftregimet. Det ein ikkje skal gløyme, er at ein har eit internasjonalt EØS-regelverk å halde seg til. Eg kan berre nemne – for dei som ikkje kjenner bransjen godt – at i Italia stoppa EU-kommisjonen to kontraktar som var for gunstige, som gjorde at ein måtte leggje ned to smelteverk.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2009-12-14:
I ei så samrøystes sak var det kanskje ikkje nødvendig å ta ordet og trekkje ut dagen, men eg synest det er eit poeng å markere at Innovasjon Norge – og det ser det ut til å vere brei einigheit om i denne salen – er kanskje som ministeren sa tidlegare i dag, det viktigaste verkemidlet vi har tilgjengeleg for å føre ein aktiv næringspolitikk i Noreg. Då er det, som det også går fram av både fleirtals- og mindretalsmerknadene, brei einigheit om at det er grunn til å gå inn og sjå nærare på korleis den organiseringa fungerer. Og så ligg det litt ulike premissar for kva den evalueringa skal innehalde. Men bortsett frå det er det brei einigheit om, og stor interesse for, at vi får eit mest mogleg operativt og effektivt Innovasjon Norge. Eg er glad for at det er så brei einigheit om det, og at innspelet som kom frå Venstre, ikkje blir vedteke, men det har den intensjonen at vi får synleggjort kor viktig Innovasjon Norge er. Det er vi glade for at Venstre har fått fram.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
Fremskrittspartiet ønsker at det skal være fri etablering i alle produksjoner. De vil avvikle omsetningsloven og avvikle markedsregulering til fordel for et rent markedsbasert omsetningssystem i landbruket. Mitt spørsmål til Nesvik og Fremskrittspartiet er: Hvordan vil Fremskrittspartiet sikre stabile priser til forbruker og produsent ved å fjerne disse reguleringene?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
Høyre skal ha ros for at de ønsker en landbruksnæring over hele landet, og for at de mener at landbruket er viktig for bosetting og kulturlandskap i Norge, og at landbruket bidrar til annen næringsvirksomhet. Mitt spørsmål til Flåtten er derfor: Hvordan vil Høyre i praksis målrette tiltakene for å ivareta dette – etter å ha fjernet 36 000 kr pr. årsverk før man setter tiltakene i verk?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
La meg først slå fast at Senterpartiet er opptatt av landbruket som viktig for både bosetting og sysselsetting. Det samme er også Regjeringen. Vi er opptatt av en landbruksnæring som gir attraktive arbeidsplasser og sikrer rekruttering, i motsetning til Fremskrittspartiet som vil redusere jordbruksavtalen med 7,5 milliarder kr i 2010. Det tilsvarer 129 000 kr pr. årsverk i 2010. Det vil bli en katastrofe for landbruket, en konkursbølge for landbruket. Senterpartiet tar landbruket på alvor. Vi er opptatt av å få gode ordninger og av å beholde de ordningene som er velfungerende, og vi er opptatt av å videreutvikle disse. Vi skal komme tilbake til en framtidig satsing på landbruket i den nye landbruksmeldingen som Stortinget skal få seg forelagt i 2011.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
Jeg vil takke for spørsmålet. Jeg vil minne om at Flåtten skal få nærmere kjennskap til hvordan denne konsortiemodellen, altså avtalen om kraft for industrien, vil fungere, når vi skal besøke bedriften Finnfjord i januar. Der tar man tak i de mulighetene som finnes. Det samme gjør en rekke andre industribedrifter, som ser veldig positivt på det forslaget som nå ligger i statsbudsjett. Det ble feiret som en seier blant bedriftene i industrien da denne avtalen ble kjent tidligere i høst, og dette gir muligheter for bedriftene til virkelig å satse framover. Jeg må få lov til å si at Flåtten har grunn til å glede seg til det besøket vi skal ha i januar, og til virkelig å få sett hvordan industrien tar i bruk de mulighetene som Regjeringen nå gir.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
Jeg vil også takke for spørsmålet fra Kristelig Folkeparti. Jeg er tilfreds med at Kristelig Folkeparti langt på vei deler oppfatningen om landbrukspolitikken med den rød-grønne regjeringen. Det er mange områder som det er viktig å legge vekt på for landbruket. Dette med avskrivningssatser er et viktig område. Det er en rekke andre områder som også er viktige, og jeg forventer at vi får en god gjennomgang av alle sider av landbrukspolitikken i den nye landbruksmeldingen. Vi får rikelig anledning til å diskutere både dette temaet og mange andre temaer tilknyttet landbruket der.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
Landbruket spiller en viktig rolle for bosetting og sysselsetting i store deler av landet. La meg referere noen tall for verdikjeden i jord- og skogbruk, som er fra 2007: De viser at samlet produksjonsverdi var 132 milliarder kr og antall sysselsatte årsverk var 125 000. Det er store tall. Norsk landbruks viktigste rolle er å produsere trygg og ren mat for egen befolkning. Det er også viktig å se norsk matproduksjon i et internasjonalt perspektiv. Én milliard av verdens befolkning sulter i dag, og vi har en kommende matkrise på gang. Vi vet at verdens befolkning vil øke de nærmeste årene, og at vi i 2050 vil være om lag ni milliarder mennesker på jorden. Dette innebærer at vi må doble matproduksjonen i denne perioden for å kunne brødfø verdens befolkning. Med dette bakteppet er det god grunn til å spørre seg hva slags ansvar Fremskrittspartiet tar når de vil rasere landbruket med sine forslag i statsbudsjettet. La meg nevne at Fremskrittspartiet vil redusere jordbruksavtalen med 7,5 milliarder kr i 2010. Det tilsvarer et kutt i vederlaget til arbeid og egenkapital i jordbruket med om lag 70 pst., eller 129 000 kr pr. årsverk i 2010. Det er umulig å legge om støtten i 2010, slik at en unngår at unge brukere og de som har satset på næringen med nyinvesteringer de siste årene, ikke blir rammet hardt. Kuttforslagene i støtte, kombinert med de andre forslagene, vil etter en konkursbølge sentralisere landbruket i Norge rundt de største byene, mens det neppe er mulig å opprettholde noe landbruk i resten av landet. Det hjelper ikke med omstillingsstøtte, som Fremskrittspartiet foreslår, dersom grunnlaget for landbruket i Norge er borte. Fremskrittspartiet vil også avvikle omsetningsloven og markedsregulering til fordel for et rent markedsbasert omsetningssystem. Dagens markedsordninger bidrar til å gi stabile, forutsigbare priser for både bonde og forbruker. Uten regulering vil prisene variere betydelig, og det er verken produsent eller forbruker tjent med. Ustabile priser, og dermed inntekter, vil påvirke risikovurderinger og investeringslyst i landbruket, som naturlig er. Det er viktig å se på hva det enkelte parti står for i praktisk politikk, og forslagene til Fremskrittspartiet i statsbudsjettet viser helt klart hva partiet står for i landbrukspolitikken. Senterpartiet er ikke villig til å rasere landbruket, slik som Fremskrittspartiet foreslår i sine forslag.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2009-12-14:
Grunnen til at jeg tar ordet nå helt til slutt, er påstandene representanten Ivar Kristiansen kom med i sitt innlegg. Det gjaldt befolkningsutvikling. Det er viktig å være korrekt når man kommer med slike uttalelser. Jeg kan nevne et eksempel fra mitt eget hjemfylke, Troms. I 2005, under Bondevik-regjeringen som Høyre var med i, var det kun fem kommuner med befolkningsvekst. I 2009 har 12 av 25 kommuner befolkningsvekst, etter en periode med rød-grønn regjering. Dette er et taktskifte. Vi er ikke i mål, men dette angir retningen denne regjeringen ønsker seg. Siste poenget fra min side i denne debatten gjelder kraftavtalene, som var nevnt. Det har denne regjeringen klart å gjøre noe med. Jeg vil også minne Høyre om at de ga opp å få gjeninnført differensiert arbeidsgiveravgift. Det har denne regjeringen fått på plass.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
I motsetning til Bondevik II-regjeringen har den rød-grønne regjeringen stått for kontinuitet og stabilitet i bevilgningene til nettolønnsordningen. Både i forrige og i inneværende stortingsperiode representerer Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre usikkerhet og foreslår formidable kutt i denne ordningen. Når representanten Flåtten viser til Høyres alternative budsjett, er det fristende å spørre etter argumentasjonen for at Høyre foreslår å redusere nettolønnsordningen med hele 610 mill. kr. Hvilke konsekvenser ser Høyre at deres forslag vil få knyttet til rekruttering av norske sjøfolk og maritim kompetanse, og hvorfor har dette kommet øverst på Høyres kuttliste?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Eg har lyst til å utfordra litt meir på det som går på landbruk. I deira alternative budsjett for 2010 kjem begge høgrepartia – både Høgre og Framstegspartiet – nok ein gong med sine nyslipte og kvasse ljåar for å ta knekken på landbruket. I kjent stil tenkjer dei «nytt». Og Høgre kuttar til beinet, mens Framstegspartiet tek vel heile beinet, må ein seia, med omsyn til jordbruksoverføringane – når ein stryper med høvesvis 2 milliardar kr og 7,5 milliardar kr. Er det landbruket og bygdene som skal blø, slik at det friske blodet skal gå til skattelette til dei som har meir enn nok frå før? Det er midlar som ein faktisk trekkjer frå inngåtte avtalar. Korleis stiller representanten Flåtten seg til inngåtte avtalar? Og ser representanten Flåtten verdien av levande bygder, kulturlandskapspleie og konsekvensane for reiselivsnæringa når ein får såpass store reduksjonar i jordbruksoverføringane?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Reiselivssatsinga har vore ein raud tråd i den næringspolitiske satsinga til denne regjeringa. I 2005 var satsinga på reiseliv via Innovasjon Norge på 100 mill. kr. I 2010-budsjettet er satsinga på 250 mill. kr. Det er faktisk ein auke på 150 pst. Noreg har særeigne moglegheiter knytte til vår plass i nord og ved kysten. Vi har både fjell og fjord. Vi har øyar, og vi har innland. Fjord Norway er på nytt kåra til verdas beste reisemål. Eg er glad for at vi har ei regjering som evnar å sjå samanhengen mellom kulturlandskapspleie, levande bygder og landbruk. Verdifulle opplevingar står i høgsetet for turistane, og det er det vi skal gje dei. Skal vi satsa på reiseliv, kan vi ikkje overlata styringa til dei som vil rasera kulturlandskapet vårt, dei som ikkje ser konsekvensane av eigen politikk fullt ut. Eller er det verdien av små og levande bygder ein ikkje evnar å sjå? Nokre av utfordringane vedrørande reiselivssatsinga i distrikta er mangel på heilårsarbeidsplassar. Derfor er arbeidet med å utvida sesongen så viktig. Dette er viktige arbeidsplassar i heile landet, men spesielt ute i distrikta der reiseliv for mange er ei viktig attåtnæring. Det gjeld både for bønder og for fiskarar. Det er eit vell av aktørar innanfor distribusjonsnettet for reiseliv, og det vil vera utfordrande å samla alle desse til å gå i same retning – å få sams marknadsføring, å greia å samarbeida til felles nytte og ikkje sitja åleine på si eiga tue. Eg vil gje ros til våre tre nordlegaste fylke, som har greidd å samla seg og fått på plass eit felles nordnorsk reiselivsselskap, Nordnorsk reiseliv As. Dette bør òg andre fylke sjå på. Berre i mitt fylke er det heile elleve destinasjonsselskap med smått og stort. Vi er ikkje i mål når det gjeld å få på plass ei nasjonal bookingløysing, som bør lenkjast til visitnorway.no. Det er viktig at dette arbeidet får fortsetja, og at det vert vidareutvikla. Regjeringa har også sagt at ein ynskjer å innføra ei frivillig sertifiseringsordning for bedrifter som ynskjer å marknadsføra seg som ein del av den norske merkevara. Eg vil poengtera at det er viktig at dette er godt forankra i næringa. Avgjerande for opplevinga av Noreg som reisemål er dei tilsette sin kompetanse. Eg er derfor glad for at Innovasjon Norge skal utvikla og iverksetja bedriftsretta kompetanseutviklingsprogram. Av midlane er det sett av 10 mill. kr som er øyremerkte til dette formålet. Dei offentlege midlane vi bidreg med, vert faktisk dobla, i og med at næringa sjølv må delta med det same som det Innovasjon Norge gjer. Dette er vel anvende pengar.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Eg konstaterte med glede at representanten Gundersen også tykte at Framstegspartiets rasering av jordbruket med 7,5 milliardar kr var i største laget, og vil gjerne også leggja til at Framstegspartiets eigen stortingsrepresentant frå Sogn og Fjordane òg gjekk ut i valkampen og sa at når det gjeld helse og landbruk, kan vi ikkje bruka vår politikk, altså Framstegspartiets politikk, i fylket eg kjem frå. Argumentasjonen frå fleire frå Framstegspartiet om at reduksjon i overføringane med 129 000 kr pr. årsverk vil gi fleire bønder, betre rekruttering og meir fridom kan eg berre ikkje forstå. Då burde vi innført lønskutt over heile lina. Komitémerknaden frå opposisjonen som gjeld industrikraft og bagatellmessig støtte, viser til fulle at ein blandar dei 40 mill. kr via Innovasjon Noreg med garantiordninga på 20 milliardar kr. Det synleggjer berre misnøye med at ein sjølv ikkje klarte å lyfta ein finger for å gjera noko for den kraftkrevjande industrien, medan vi raud-grøne har levert det som industrien sjølv bad om.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Framlegget frå Venstre er i all hovudsak alt teke hand om fordi det alt er sett i gang ei evaluering av Innovasjon Norge. I utarbeidinga av evalueringsoppdraget vart både Riksrevisjonen sine funn og komiteen sine merknader tekne omsyn til. Eit hovudformål med evalueringa er å vurdera om og korleis Innovasjon Norge oppfyller dei måla og dei føringane som er lagde for selskapet. Dette betyr at det m.a. skal bli gjeve ei vurdering av samansetninga og tenestene til selskapet, tilgjengelegheit for brukarane og samfunnsøkonomiske effektar av selskapet si verksemd. I tillegg skal organiseringa av selskapet, medrekna effekten av samanslåinga av dei tidlegare organisasjonane og dagens organisering av selskapet, verta vurdert. I evalueringsmandatet inngår òg ein analyse av framtidige utfordringar for utviklinga av selskapet. Det er òg sett i gang ei evaluering av SIVA. Samla vil desse evalueringane gje eit godt grunnlag for ei vurdering av framtidige oppgåver og organisering i det offentlege verkemiddelapparatet. Evalueringane vil bidra til auka innsikt knytt til verksemdene, og danna grunnlaget for ein diskusjon om eventuelle endringar i mål, prioriteringar og organisering av selskapa. Vi raud-grøne er opptekne av å ha eit verkemiddelapparat som verkar, vi har verktøy i verktøykassa, og vi brukar desse verktøya.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
Det er alltid interessant å høre på SVs lovprising av egen politikk, det motsatte av høyresidens politikk. En var litt inne på landbrukspolitikk. Jeg vil bare minne representanten på at i 1989 var det 99 000 gardsbedrifter i Norge. I dag, altså 20 år etterpå, er det 46 000, og kanskje ikke det engang. Man kan jo da spørre om den politikk som har blitt ført, er riktig. Men det viktigste jeg ville spørre representanten fra SV om, gjelder rovdyrpolitikk. SV priser landbrukspolitikken sin, men samtidig har de hatt en rovdyrpolitikk som sier at man skal bevare alle de fire store rovdyra våre. For eksempel kan man i Nationen 25. november i år lese: «2 324 bønder har søkt om rovdyrerstatning.» Om f.eks. Hedmark står det: «I Hedmark har antallet dyr innmeldt som tapt til ulv økt med over 300 prosent siden i fjor.» Er ikke dette noe som uroer representanten? Hvordan klarer en å få rovdyrpolitikk og landbrukspolitikk på dette området til å gå sammen?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
Statsråden var inne på – så vidt det var – dette med reiselivet, i to eller tre setninger. Reiselivet er den fjerde største næringen i landet, så jeg hadde kanskje forventet at statsråden skulle si litt mer om det. Reiselivet er en bransje som sliter om dagen, både på grunn av finanskrisen og den uroen den skaper. Det selges mindre hotellsenger, det selges mindre turer, det serveres mindre mat – og det serveres billigere mat, for å si det slik. Det er flere hoteller som nå har varslet permitteringer, bl.a. i forbindelse med julen, fordi de ikke har solgt nok senger. Statsråden har vært flink og vært mye rundt omkring i Norge, men jeg savner kanskje litt om dette med reiseliv. Jeg vil derfor spørre: Hvilke tanker har statsråden om reiselivet, og hva vil han konkret gjøre for at denne næringen også skal få hjelp?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
En del gårder kommer for salg, det er en kjøper og en selger, og de blir enige om en pris. Så sier landbruksmyndighetene: Nei, denne prisen er for høy, den avkastningen som gården kan gi, tilsier ikke denne prisen. Dermed blir det ingen handel – altså prisreguleringen er maksprisen. Dette har også litt å si for vedlikeholdet. En del bønder ser seg ikke tjent med å vedlikeholde gården sin så mye som egentlig kunne vært nødvendig, og som de ville vært tjent med. Grunnen til det er at de vet at gården maksimalt er verdt så og så mange kroner på det åpne markedet, fordi myndighetene har satt den prisen. Kjenner statsråden til at det ikke har blitt noe av et eller flere gårdssalg på grunn av den politikken som føres i dag?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
I Prop. 48 S legger Nærings- og handelsdepartementet fram noen endringsforslag i statsbudsjettet for 2009. De fleste endringene er av teknisk art og helt greie. Komiteen er samlet bl.a. i sine merknader om Altinn, som har blitt 22 mill. kr dyrere enn overslaget ved avtaleinngåelsen. Et nytt kraftverk i Ny-Ålesund er utsatt, da en gjennomgang av kostnadene viser at både driftskostnadene og vedlikeholdskostnadene ville bli vesentlig høyere enn opprinnelig vurdert. Komiteen har også merket seg at EFTAs overvåkingsorgan, ESA, har merknader angående Mesta AS. Ellers er det noen særmerknader fra regjeringspartiene og opposisjonspartiene. For Fremskrittspartiets del vil vi peke på den stadig økende bruk av konsulenter. Vi har forståelse for at det må brukes noen, men ber om en mer nøysom bruk. Fremskrittspartiet og Høyre har en fellesmerknad om Entra Eiendom A/S. Man er bl.a. forbauset over at selskapet med støtte fra eier nå selger bygg av en type som var grunnlaget for at selskapet ble dannet. Fremskrittspartiet og Høyre har også et mindretallsforslag, som lyder: «Stortinget gir Regjeringen fullmakt til nedsalg av statens eierinteresser i Entra Eiendom A/S til 0 pst.» Jeg tror dette ble registrert som forslag tidligere i dag. Hvis ikke, fremmer jeg det herved. Ellers støttes tilrådingen av en samlet komité.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
Innst. 97 S for 2009–2010 er en viktig sak, men Fremskrittspartiet hadde sett at den med fordel kunne vært utsatt til 2010 når Innovasjon Norge skal evalueres. Dette fikk vi ikke flertall for, dessverre. Innovasjon Norge har også flere ganger tidligere vært oppe til diskusjon, bl.a. i Innst. S. nr. 152 for 2008–2009. Der ble det reist kritikk og påvist betydelige svakheter, bl.a. en lavere innovasjonsgrad for selskapet enn de mål som var satt. Integrasjonen mellom utenlandske og norske virksomheter var også for svak. Fremskrittspartiet deler på mange områder de synspunktene som representantforslaget innebærer samt de merknadene som er framført tidligere. Slik sett må alle tidligere og nåværende merknader tas med i den varslede evalueringen og vurderingen av Innovasjon Norge. Her er bl.a. SIVA ett av flere temaer som må belyses. SIVA har en viktig rolle med sitt innovasjonsprogram. Fremskrittspartiet mener det er viktig å sikre risikokapital til bedrifter i oppstartsfase og tidlig vekstfase. Det høye skatte- og avgiftsnivået gjør at det er begrenset med tilgjengelig risikokapital i Norge, og at det derfor er viktig å bidra til et Offentlig Privat Samarbeid gjennom fondskonstruksjoner og innovasjonsordninger for å gjøre tilgangen på risikokapital bedre. Innovasjon Norges virkemidler er i dag preget av for mange politiske særsyn og begrensninger som gjør dem lite tilgjengelige. Fremskrittspartiet er motstander av en todeling av Innovasjon Norge, der den ene delen kun skal ta distriktshensyn. Gjennom årene er det blitt gitt mye penger eller garantier til mange forskjellige prosjekter. Noen har vært vellykket, mens mange andre har vært mindre vellykket. Støtte, garanti etc., bør gjelde for alle uansett kjønn, prosjekt eller hvor man bor i landet. Arbeidsplasser – både små og store, er uansett viktig for alle.
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2009-12-14:
Når det gjelder SVs politikk, har jeg bestandig fått det inntrykket at man har ett overordnet mål – det er at alle nordmenn skal bo i blokk, jobbe i det offentlige og ta trikken på jobb. Da trenger man verken fiskeri- eller landbrukspolitikk. Litt av problemet nasjonen står overfor nå, er at vi driver og todeler økonomien vår. Vi får en kraftig vekst i offentlige utgifter, noe som fører til press på kronen og økt rente. Det gjør at den konkurranseutsatte næringen, som det er veldig mye av i distriktene, vil slite med å få levelige vilkår. Spørsmålet mitt til representanten Holmelid blir: Kan han forklare meg hvordan de økte offentlige utgiftene som SV gjerne vil ha – med økte renter og en mye, mye sterkere krone – kan kombineres med den fantastiske veksten i konkurranseutsatt næring som representanten her prediker?
Frank Bakke-Jensen (Høyre), 2009-12-14:
Jeg registrerer at posisjonen av og til tar på seg en litt fornærmet mine når opposisjonen tillater seg å komme med andre forslag. Siden det er jul, og da skal man være snill, må jeg i kollegastøttens navn få si at dette fort kan bli fire år i aktiv depresjon. For vi har egne meninger om hvordan ting skal være og vil nok fortsette med å fremme forslag. Beskatning og næringslivsbeskatning handler på et vis om å dempe lysten eller gi folk lyst til å holde på. Det var en gammel fiskekjøper hjemmefra som etter at han hadde vært bedriftseier noen år, sa at vi må nok bare innse at det er ikke alle som er født med arbeidslyst. Han hadde hatt et par unge gutter nede på brygga som han ikke fikk til å trimme. Det er faktisk slik at vi må innse at det ikke er alle næringslivsutøvere heller som har søkkandes lyst til å holde på med dette hver dag. Men vi er alle enige om at de gjør en viktig innsats. De gjør en viktig innsats – de skaper nye arbeidsplasser hver dag. Det har vært sagt fra denne talerstolen en skokk med ganger. Da er det slik at vi må lage et skatteregime som gjør at disse karene får arbeidslyst. Det er nå en gang slik at jo mer man har igjen i bedriften etter at året har rullet, og man har jobbet og slitt, jo større lyst får man til å utvikle bedriften – skape flere arbeidsplasser, gjøre nye ting. Det bildet som har vært forsøkt laget av norske næringslivsledere, som velfødde menn med sigar, svart dress og svart Volvo XE90, stemmer ikke. Norske næringslivsledere og norske næringslivsfolk er folk som hver dag aktivt gjør et godt håndverk for å drive Norge videre. De ansetter unge mennesker, de ansetter eldre mennesker, de tar seg av lokalsamfunn, og de blir viktigere og viktigere for at vi skal få dette landet dit vi vil ha det. Jeg må få lov til å sitere Lundteigen – det er synd at han har gått – for han snakket om «kjærlighet til å forvalte» gården. Det næringslivsledere gjør, er at de bruker sin kjærlighet til å forvalte den bedriften de har fått. Der skaper de gode og trygge arbeidsplasser.
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
Resultatet av mer enn 70 år med en gjennomregulert landbruksnæring beviser at politikken har vært mislykket fordi den ikke har nådd målene knyttet til bosetting, sysselsetting og inntektsnivå. Videre har også jordbrukspolitikken medført en betydelig kostnad i form av offentlige utgifter, høye priser på matvarer og innskrenkning av næringsfrihet for bøndene. Alle begrensninger og hindringer som er satt gjennom konsesjonsberegninger, administrative priser, produksjonskvoter og selektive støtteordninger, har vært ødeleggende for primærprodusentene. Skal man utvikle en konkurransedyktig og robust norsk landbruksproduksjon, må det skje med en omlegging der deregulering, avbyråkratisering og konkurranse settes i høysetet. Mitt spørsmål til representanten blir da: Når skal Senterpartiet begynne å ta bøndene på alvor ved å innføre full produksjonsfrihet med styrket eiendomsrett?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
I Bondebladet den 10. desember sto det en reportasje om den suksessen New Zealand har med sin måte å drive landbruk på. I 1984 innførte New Zealand store økonomiske reformer med full fristilling av landbruket – ved å innføre full produksjonsfrihet med styrket eiendomsrett, noe som førte til at 60 pst. av landets eksportinntekter kommer fra landbruket. Bøndene som ble intervjuet, sier at de har lyktes fordi foredlingsleddet i stor grad er basert på konkurranse i markedet. Det samme gjelder driftsmiddelomsetningen, hvor det også er konkurranse mellom lokale aktører. Spørsmålet mitt til statsråden blir: Er statsråden enig i at Norge bør føre en politikk med full fristilling av landbruket, ved å innføre full produksjonsfrihet med styrket eiendomsrett?
Torgeir Trældal (Fremskrittspartiet), 2009-12-14:
I 1984 var landbruket på New Zealand i en dyp krise. De skjønte fort at de måtte innføre store politiske reformer etter at den økonomiske utviklingen i jordbruket og i landet var blitt kritisk. Innenfor jordbruket ble det innført full deregulering. Dette har ført til at effektiviteten i jordbruket har økt betraktelig. Økonomien blant gårdbrukerne i forhold til den øvrige befolkningen er bedre på New Zealand enn tilsvarende i Norge i dag. Dette viser at Regjeringens politikk ikke fungerer. Norge er nødt til å fornye seg og legge til rette for at bonden selv får bestemme over sin egen jord og næring. Norge bør gjøre slik som på New Zealand, nemlig skille nærings- og distriktspolitikk og sørge for å gi bonden næringsfriheten tilbake gjennom en fullverdig eiendomsrett og rett til å styre egen produksjon. Det er kun Fremskrittspartiets politikk som kan stoppe Regjeringens nedbygging av landbruket.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Et kort spørsmål: Er Kristelig Folkeparti, som ligger så nær Regjeringen i landbrukspolitikken, komfortabel med å være i opposisjon sammen med Fremskrittspartiet og Høyre, som til de grader distanserer seg fra dagens landbrukspolitikk?
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Skogpolitikk: Jeg vil gjerne høre om Venstre har oppdatert sin skogpolitikk, slik at Venstre er enig med resten av partiene på Stortinget nå om å innlemme skogens CO2-opptak i klimaregnskapet. Jeg ser det litt i sammenheng med at Venstre kutter i budsjettet når det gjelder stimuleringstiltak både med tanke på skogplanting og bygging av skogsveier.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Jeg ber om ordet for å kommentere en viktig distriktsnæring som ikke har fått så veldig stor oppmerksomhet. Jeg tenker på mineralnæringen. Det ble i 2008 solgt mineralske råstoffer for over 11 milliarder kr, og næringen gir eksportinntekter i størrelsesorden 7,2 milliarder kr og sysselsetter 4 800 årsverk. Ikke minst i nord er denne næringen viktig, men også ellers i landet representerer denne næringen svært viktige arbeids- og inntektsmuligheter i mange lokalsamfunn. Det har skjedd mye positivt under denne regjeringen i forhold til næringen. Senest i vår vedtok Stortinget en ny minerallov som innebærer en forenkling når det gjelder selve lovverket, men stiller krav til bedriftene om kompetanse og miljøinnsats. Loven stimulerer til økt leting og utvinning av ressurser. Fra 1. januar 2010 blir Bergvesenet direktorat og skal være det sentrale statlige saksbehandlings- og forvaltningsorganet, men det forutsettes også at det skal være et kompetansesenter som næringen kan bruke. Etter mitt syn burde næringen nå sammen med de aktuelle kompetanseorganene og myndighetene samle seg om å utvikle en nasjonal bergverks- og mineralstrategi. Slik jeg ser det, er det viktig at direktoratet blir oppgradert både kompetanse- og kapasitetsmessig. Dette er også særlig viktig i forhold til de mange gruvene som er nedlagt, og som staten ved Næringsdepartementet i henhold til loven om hjemfall er eier av. Det er påfallende at de lokalsamfunnene som har statlig eide gruver, nærmest føler seg forlatt av staten. Jeg vet at de fleste lokalsamfunnene som er i denne situasjonen, opplever staten som en fjern, likegyldig og uinteressert gruveeier – altså det stikk motsatte av hva hjemfallsinstituttet burde representere. Etter mitt syn – og dette kommer fra hjertet, etter å ha tumlet med disse problemstillingene i alvorlig mange år – håper jeg nå at den nye, dyktige næringsministeren setter fokus på dette området. Det er nødvendig at staten signaliserer vilje til å ta ansvar. Også statlig eide forurensningsutfordringer må tas seriøst. Det er nødvendig å gjenopprette tilliten til staten som eier.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2009-12-14:
Man kan vel trygt si at i den siste tiden har det vært fokusert på bevaring av villaksen og på problemer knyttet til rømming av fisk og lakselus. Kristelig Folkeparti er i en merknad svært opptatt av luseproblematikken, men da er det merkelig og helt uforståelig at partiet ikke ble med på merknaden der det ble påpekt at man ser «gode eksempler på at næringa tar dette på alvor», og at både «spesialfôr, leppefisk, nye vaksiner og avl» er metoder som man ser på, og som «gir grunn til optimisme». Hvorfor er ikke Kristelig Folkeparti med på denne merknaden? Tror man ikke på næringen og på disse metodene?