Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2003-03-25:
Det høres kanskje ut som en selvfølge å si at Norge har en lang og sårbar kyst. Ikke desto mindre er det en realitet at mange av de viktigste sårbarhetsforebyggende tiltakene er knyttet til nettopp vår langstrakte kyst. Derfor er kystovervåking en prioritert oppgave. Både Forsvaret, ved Sjøforsvaret og Luftforsvaret, og Kystverket spiller en betydelig rolle når det gjelder maritim overvåking og trafikkontroll. Kystverket driver tre trafikksentraler for farvann med behov for kontroll, og det vil dessuten gradvis bli innført et nasjonalt påbud om at store deler av verdens handelsflåte skal utstyres med systemer for automatisk identifisering, noe som innebærer at de enkelte land må etablere et eget mottaksapparat langs kysten. Det er her tatt et initiativ til et samarbeid mellom Kystverket og Forsvaret om hvordan norskekysten best skal dekkes av et AIS-system. I det hele tatt er vel kystovervåking et område der vi er helt avhengig av et tett og nært militært og sivilt samarbeid. Forsvaret er i økende grad operativ ressurs for overvåking, både av miljø og av fiskeriressurser, og selvfølgelig for håndheving av vår territorialgrense, i tillegg til de sårbarhetsforebyggende tiltakene og antiterrorberedskapen, som er økt både kvalitativt og i omfang etter 11. september 2001, og som ble grundig drøftet i Innst. S. nr. 9 – Stortingets behandling av sårbarhetsmeldingen. Militær tilstedeværelse på vestlandskysten og spesielt i nordområdene legger grunnlaget for en effektiv myndighetsutøvelse og suverenitetshevdelse i fredstid og sikrer nasjonal handlefrihet og evne til krisehåndtering. Militær tilstedeværelse kan også brukes til å forebygge ustabilitet og konflikter og bidra til en effektiv miljøovervåking. Ved behandlingen av Innst. S. nr. 9 vedtok Stortinget – i vedtaks form – å opprette en krisestyringskommando for nordområdene ved Landsdelskommando Nord på Reitan. Innstillingen understreket at Reitan må være et senter for beredskap og overvåking. Jeg ser av dagens innstilling fra energi- og miljøkomiteen at Regjeringen har besluttet å nedsette en arbeidsgruppe som skal fremme konkrete løsninger til hvordan overvåkingsressursene skal integreres i en felles sivilmilitær billedoppbyggingssentral, lagt nettopp til landsdelskommando Nord på Reitan. Etter min oppfatning vil det styrke Reitan, og det vil styrke krisestyringskommandoen som den helt nødvendige overvåkingen av nordområdene. Det vil også styrke Reitan, som sannsynligvis kommer til å miste NATO-infrastruktur, som flere andre deler av Norge, men vi får da bygd opp denne krisestyringskommandoen til å bli en skikkelig overvåkingssentral nettopp for nordområdene. La meg legge til at blant dem som leverer daglig materiell til overvåkingen på Reitan, er Luftforsvarets Control and Reporting Centre – CRC – på Sørreisa, som dessuten i løpet av 2003 vil få tilkoblet luftradarene i Nord-Norge. Her er det et tett samspill. I innstillingen om sårbarhetsmeldingen gikk også Stortinget inn for en trafikkovervåkingssentral i Nord-Norge. Dagens innstilling understreker hvor viktig det er å få etablert denne raskt, for dette haster. La meg da minne om at det var enstemmighet ved behandlingen av sårbarhetsmeldingen – og det var to komiteer som stod bak – om å vurdere å få denne lagt til Vardø. Helt til slutt: La meg nevne en miljøsak i Oslofjorden som også må finne sin løsning. De store båtene som går inn i fjorden, virvler opp mye slam. Oslo havnevesen skal flytte 800 000 tonn giftig bunnslam fra indre havn og ønsker å dumpe dette ved Malmøykalven. Dette er imidlertid et rekreasjonsområde for store deler av Oslos befolkning og for folk fra nabofylkene. Dette området vil bli enda viktigere som friluftsområde når Mosseveien legges i tunnel. Et alternativ som vi fra Oslo har gått inn for, er å flytte slammet til Langøya utenfor Holmestrand, til det spesialavfallsanlegget som allerede er der. De har også sagt ja til å ta dette bunnslammet og har dessuten kompetanse og teknologi til å håndtere det.