trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2001-03-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg trenger å få litt oppklaring i hva som faktisk er besluttet i denne saken. Er statsrådens svar å oppfatte dit hen at de midlertidige opphold som blir gitt for ett år, nå er opphørt, siden statsråden også berørte retur og begynnelse av retur av kurdere til Nord-Irak? Eller er det slik at den midlertidige ordningen vedvarer? Det er denne uklarheten, som er veldig vanskelig for mange av disse kurdiske asylsøkerne å leve med, ikke minst det å leve uten familie i flere år, som har medført psykiske problemer for veldig mange. Det å få en klarhet i om denne midlertidigheten kommer til å vedvare, eller om det blir en avklaring med også en mulighet for noen til å få opphold, og for andre selvfølgelig til ikke å få opphold der en ikke er i en beskyttelsessituasjon, er svært viktig. Jeg mener også, ut fra situasjonen i Irak, at det er grunnlag for å behandle disse enkeltsakene med romslighet. Men jeg ønsker da å få et svar fra statsråden på om man faktisk mener at man skal forlenge midlertidigheten, eller om man har opphørt å behandle dette etter den midlertidige ordningen.
Hilde Frafjord Johnson (Kristelig Folkeparti), 2001-03-07:
Begrunnelsen for innføringen av denne ordningen som statsråden helt riktig redegjorde for, var at man kom fra tredjeland. Men etter det politiet har fått oversikt over, er det bare 25 pst. av dem som er kommet på dette tidspunktet, som kommer fra tredjeland. Det betyr at det er en ganske stor gruppe som er i en litt annen situasjon. I denne sammenheng er jeg opptatt av to ting. Det ene er romsligheten i forhold til disse det gjelder, som er i en kritisk situasjon til tross for at situasjonen ikke nødvendigvis har forverret seg betydelig i området. Og det andre jeg er opptatt av, er at situasjonen etter Dublinkonvensjonen og undertegningen av denne avtalen er at presedenseffekten eller effektene i forhold til risiko for ny tilstrømning ved endring av norsk praksis, eller ved en større romslighet i norsk praksis, ikke er like foruroligende som ellers. Etter Dublinkonvensjonen skal asylsøkerne kunne ha en grei ordning med at første trygge asylland er der hvor man skal være, og for øvrig vil man ikke få den tredjelandssituasjonen som oppstod i forrige runde. Jeg håper at statsråden merker seg de to begrunnelsene og legger til grunn en romslig praksis.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg har tidligere besvart dette spørsmålet i brev av 16. januar i år som svar til Erna Solberg på skriftlig spørsmål nr. 157. I slutten av februar 2000 besluttet regjeringa Bondevik – som representanten er veldig godt kjent med – at irakiske asylsøkere som etter en individuell vurdering ikke hadde behov for beskyttelse, skulle gis midlertidige tillatelser som verken kunne danne grunnlag for familiegjenforening eller bosettingstillatelse. Begrunnelsen for dette var bl.a. behovet for å samordne norsk praksis med praksis overfor irakiske asylsøkere i øvrige europeiske land. En viktig begrunnelse for å gi begrensede tillatelser var at de ville bidra til å hindre tilstrømming av irakiske asylsøkere uten beskyttelsesbehov til Norge. Dessuten hadde Norge, i likhet med andre europeiske land, ingen etablert ordning for å returnere personer uten oppholdsgrunnlag til Irak. Endringen av praksis har ikke fått betydning for flyktninger med behov for beskyttelse i Norge. I det året som nå har gått, har sikkerhetssituasjonen i Nord-Irak vært relativt stabil. Både UNHCR og de øvrige nordiske landene deler denne oppfatningen. Utlendingsdirektoratet har etablert en ordning med frivillig retur til Irak i samarbeid med International Organization for Migration. Jeg vil derfor understreke at det nå er mulig å returnere frivillig til Irak. Utlendingsforvaltningen vil fortsette å arbeide for å gjennomføre retur av de som ikke frivillig vil reise tilbake til Irak. Dette vil bl.a. skje i samarbeid med andre europeiske land. Eventuelle søknader om fornyelse av tillatelse til irakere skal ifølge utlendingsloven nå avgjøres av Utlendingsdirektoratet i første instans og Utlendingsnemnda som klageinstans. Utlendingsdirektoratet venter å motta fornyelsessøknader i løpet av denne måneden. Utlendingsdirektoratet arbeider for tiden med en oppdatering av situasjonen og vil på denne bakgrunn arbeide med retningslinjer for behandling av søknadene. Dersom det er behov for å endre den praksis direktoratet legger opp til, vil jeg vurdere om jeg skal benytte den myndigheten departementet har til å foreslå endringer i utlendingsloven og/eller forskriften.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Nå er det slik, som jeg sa, at sikkerhetssituasjonen i Nord-Irak har vært stabil det siste året. FNs høykommisær og også de andre nordiske landene er enige om at sånn er det. Derfor har vi nå åpnet for frivillig retur til Irak. Når det så gjelder hva som nå skjer med sakene, er det slik etter Stortingets eget vedtak når det gjelder enkeltsaker, at søknaden skal inn til behandling i UDI, eventuelt til Utlendingsnemnda. En forventer at søknadene kommer inn i løpet av denne måneden, og jeg vil gjerne se hva UDI og Utlendingsnemnda gjør med dem før jeg sier noe mer om hva jeg eventuelt har tenkt å foreta meg.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg tar selvfølgelig med meg de signaler som kommer fra representanten her. Men nå er det som sagt slik at sakene først går til Utlendingsdirektoratet, og der vil alle sider av saken for hver enkelt person bli vurdert på individuelt grunnlag, og så får vi se hva resultatet blir av det. Men vi må jo også holde fast ved at det som er hovedgrunnlaget for å få opphold i Norge – og da uttaler jeg meg helt generelt – er at en har behov for beskyttelse, eller det er andre sterke menneskelige hensyn som tilsier det. Det er et faktum at sikkerhetssituasjonen i Nord-Irak det siste året har vært relativt stabil, så det må selvfølgelig også være med i den vurderingen. Men nå synes jeg de sakene får gå sin gang der de skal gå sin gang, så får vi se hva resultatet blir av det i forhold til om jeg vurderer om det er noe jeg bør eller skal foreta meg.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
UDI har både i 1999 og i 2000 gitt støtte til Regnbuen Internett Kafé som ett av flere prosjekter som skal legge til rette for og stimulere til at flyktninger skal vende tilbake til sitt hjemland. Regnbuen Internett Kafé vil ikke få støtte på dette grunnlaget i 2001. Jeg har full forståelse for at Regnbuen Internett Kafé nå ønsker å fokusere på rasisme og diskriminering. Det har imidlertid kommet langt flere søknader om støtte til slike prosjekter enn det Stortinget så langt har bevilget midler til. Prosjektet som Regnbuen Internett Kafé søker støtte til, må vurderes i forhold til mange andre gode søknader. Søknaden er så langt ikke ferdigbehandlet i departementet, og jeg ber om forståelse for at jeg derfor ikke kan uttale meg om dette prosjektet nå.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg tviler ikke på at Regnbuen Internett Kafé gjør en god jobb. All innsats mot rasisme og diskriminering er kjempeviktig og veldig, veldig bra. At det også er lokalt engasjement i denne saken, tror jeg er helt avgjørende for å hindre rasisme og diskriminering. Men som sagt: Søknaden i denne konkrete saken ligger til behandling i departementet, og jeg kan ikke uttale meg om dette før vi har hatt mulighet til å ferdigbehandle den.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
For det første er jeg helt enig med representanten Andersen i at flere kommuner bør ta et langt større ansvar overfor de gruppene vi her snakker om, enn det vi har sett hittil. Jeg registrerer også at Arbeiderpartiet i Oslo, hvor vi hadde det forferdelige eksempelet som jeg omtalte i mitt hovedsvar, har tatt opp med byrådet i Oslo om det er ting som bør gjøres på en bedre måte. Det mener jeg er en veldig viktig og en helt nødvendig debatt. Vi er også nødt til å sørge for at det er et godt nok samarbeid mellom de ulike etater. Men det må altså kommunene sørge for, enten det nå er mellom dem som har ansvar for boliger, eller sosialkontorene, og vi må sørge for, som representanten Andersen var inne på, at vi bygger et tilstrekkelig antall boliger for dem som trenger det. Men jeg trur ikke at det er nok bare å bygge boligene, vi må også sørge for at det er hjelpetiltak for dem som trenger det, som ikke har boevne, og som heller ikke mestrer det å ta styring over sin egen økonomi. Da må vi også sørge for at vi har systemer som gjør at de som det her er snakk om, får et skikkelig boligtilbud og ikke havner på gata. Så kan det være ulike måter å gjøre det på.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Noe av målsettinga med f.eks. å øke boligtilskuddsordninga er nettopp å få bygd langt flere rimelige og nøkterne boliger, og det har jeg faktisk tru på at vi skal få til. Men så er det også slik at den husleiereguleringsloven som representanten her viser til, som ble endret, har også Stortinget sluttet seg til, og det er klart at det forholder også kommunene seg til. Men jeg vil oppfordre kommunene til å gå igjennom sin politikk, både i forhold til hvilken utkastelsespolitikk de har, og hvordan de menneskene vi her snakker om, blir håndtert, for det er det som er viktig. Og hvis det er slik at husleiene blir så høye at folk ikke har råd til å benytte seg av dette, må en sørge for at det da trer inn andre ordninger som gjør at de menneskene vi her snakker om, har et sted å bo, enten det er statlige eller kommunale bostøtteordninger eller andre måter å ordne det på. Det vi må sikre oss, er at vi ikke har folk som lever på gata, og dem har vi for mange av i dag. Det er jeg enig med representanten Andersen i, og jeg er glad for det engasjementet representanten viser i forhold til å ville gjøre noe med det. Men det kan være ulike måter å gjøre det på. Jeg har en dialog med de fem størst byene, hvor disse utfordringene er størst, og dette er en av de tingene som jeg snakker med dem om.
Tor Nymo (Senterpartiet), 2001-03-07:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Etter drapet på den 15 år gamle gutten på Holmlia lovet statsministeren støtte til antirasistisk engasjement i lokalsamfunnene. Deretter har Regjeringen avslått Regnbuen Internett Kafé sin søknad om 130 000 kroner. Begrunnelsen er at det ikke finnes midler. Tidligere hadde Regnbuen Internett Kafé fått avslag fra UDI, som forklarte at midlene skulle brukes til hjemsending av kosovoalbanske flyktninger. Hva vil statsråden gjøre for å hindre at dette unike prosjektet legges ned?»
Tor Nymo (Senterpartiet), 2001-03-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Lokalt engasjement – som Regnbuen Internett Kafé – er en av mange viktige årsaker til at man ikke har opplevd voldelig rasisme i Nord-Norge. Internettkaféen er et gratis daglig tilbud til flyktninger ved de to nye asylmottakene, til innvandrere og til alle andre borgere i Tromsø. Regnbuen Internett Kafé gir flyktninger anledning til å orientere seg om forholdene i hjemlandet og en mulighet til å holde kontakt med familie og venner. Regnbuen Internett Kafé skaper kontakt og et antirasistisk miljø for de norske i samfunnet. For innvandrere og flyktninger skaper internettkaféen integrasjon på lang sikt og medvirker til at de får realisert sine evner. Det betyr viktige ressurser for samfunnet. Det er en skam dersom dette prosjektet, som er et av de viktigste antirasistiske prosjekter i Nord-Norge, må legges ned etter bare to og et halvt års drift på grunn av at en så lav sum i støtte blir avslått. Internettkaféen har gjort en fantastisk jobb. Jeg håper at kommunalministeren kan revurdere søknaden, og at ordene «å styrke det antirasistiske arbeidet» vil bli omsatt i støtte til praktiske prosjekter.
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-03-07:
«En ny rapport fra Statens helsetilsyn avdekker kritikkverdige forhold i skolehelsetjenesten. Hele 63 pst. av Norges kommuner bryter lover og forskrifter, og i en rekke kommuner eksisterer det overhodet ikke tilbud om skolehelsetjeneste. Vil Regjeringen tilføre kommunene øremerkede midler slik at det lovfestede tilbudet om skolehelsetjeneste blir ivaretatt, eller på annen måte sørge for at barn og unge får det helsetilbudet de har krav på?»
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-03-07:
Jeg takker helseministeren for svaret og forstår at vi egentlig er enig i sak. I henhold til tilsynsrapporten fra Helsetilsynet er det fortrinnsvis i den videregående skole svikten i helsetjenesten er størst. Dette er sterkt å beklage, idet det er nettopp i denne aldersgruppen psykiske og somatiske problemer kommer til overflaten – jeg tenker da på anoreksi, bulimi, psykiske problemer, atferdsvansker og begynnende rusproblematikk. Det er etter mitt skjønn særdeles viktig at denne type problemer oppdages så tidlig som mulig på ungdomstrinnet. Her har skolehelsetjenesten vært en trygghetsfaktor i så måte, men den prioriteres nå dessverre bort og salderes mot andre prioriterte kommunale oppgaver. Vil helseministeren, når rapporten er fullstendig, gi pålegg til de kommuner som i dag ikke har en forsvarlig skolehelsetjeneste, om å sørge for at den kommer på plass så raskt som mulig?
John I. Alvheim (Fremskrittspartiet), 2001-03-07:
Jeg takker igjen helseministeren for svaret. Skolehelsetjenesten har alltid vært et lavtersklet samarbeidsforum mellom foreldre og helsepersonell og til stor og uvurderlig nytte i det forebyggende helsearbeidet for barn og unge. Dette er særlig aktuelt i våre dager, hvor vi dessverre har en sterk utvikling av psykosomatiske plager, særlig blant unge, både i ungdomsskole og videregående skole. En vel fungerende skolehelsetjeneste vil også kunne virke dempende på presset på barne- og ungdomspsykiatrien, noe som også er viktig, da vi dessverre har lange ventelister innen barne- og ungdomspsykiatrien. Skolehelsetjenesten har også vært en viktig faktor når det gjelder å registrere funksjonshemming og omsorgssvikt. Vil helseministeren ta skritt for å stimulere helsepersonell til å søke seg til skolehelsetjenesten, da jeg også har registrert at det er manglende tilgang på helsepersonell nettopp til denne tjenesten?
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Skolehelsetjenesten reguleres av lov om helsetjenester i kommunene og av forskrift om helsetjenester i skoler. Skolehelsetjenesten er et kommunalt ansvar og finansieres gjennom rammebevilgningene til kommunene. Departementet bad Statens helsetilsyn om å gjennomføre tilsyn med skolehelsetjenesten i 2000. På denne bakgrunn har fylkeslegene gjennomført et felles tilsyn med skolehelsetjenesten i et utvalg på 60 av landets kommuner. I dette utvalget er det avdekket at selv om de aller fleste har tilbud om skolehelsetjeneste, er det også en stor andel av kommunene som ikke har en skolehelsetjeneste som er fullverdig i forhold til kravene i lov og forskrift. Antallet kommuner i utvalget hvor det er avdekket forskjellige typer av brudd på forskriftene, utgjør 63 pst. Helsetilsynet opplyser at den endelige rapporten om tilsynet vil være ferdig i løpet av kort tid, og at den vil inneholde konkrete forslag til oppfølging og utvikling av skolehelsetjenesten. Jeg finner det naturlig å avvente denne rapporten før jeg gir nærmere uttrykk for hvilke konkrete oppfølgingstiltak som kan være aktuelle. Jeg kan imidlertid generelt forsikre om at helsefremmende og forebyggende arbeid overfor barn og unge er et satsingsområde for Regjeringen. I den forbindelse vil jeg nevne at det i tillegg til rammebevilgningen til kommunene også gis øremerkede midler som kommer skolehelsetjenesten til gode. I Opptrappingsplan for psykisk helse 1999-2006 er det øremerket midler til skolehelsetjenesten. For å øke innsatsen innen psykososialt arbeid for barn og unge har Stortinget sluttet seg til målsettingen om at helsestasjons- og skolehelsetjenesten skal styrkes med 800 årsverk i planperioden. I St.prp. nr. 1 for 2000-2001 oppsummeres erfaringene med gjennomføringen av opptrappingsplanen hittil. Det påpekes der at det er ønskelig med en sterkere fokusering på innsatsen for barn og unge, hvor utbygging av helsestasjons- og skolehelsetjeneste, kultur- og fritidstiltak vil stå sentralt. Ved behandlingen av statsbudsjettet for 2001 sluttet Stortinget seg til at det skal foreligge en politisk vedtatt plan for det psykososiale helsearbeidet i kommunene. Planen skal også omhandle barn og unge. Kommunene skal her ha vurdert og omtalt målet om at 20 pst. av tilskuddene skal gå til barn og unge. Mange kommuner har oppdatert sin plan, enten som separat plan eller som en del av de ordinære planene, men en del kommuner har ufullstendige planer. Det må fremgå av tilbakemeldingen fra kommunene at planlagt aktivitet for 2001 sammenliknet med aktiviteten for 2000 utgjør en reell økning av aktiviteten svarende til økningen i tilskuddene.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Det er for det første viktig at det ikke minst er innenfor de psykososiale områder og innenfor området spiseforstyrrelser – og de har gjerne sammenheng med hverandre – at utfordringene i skolehelsetjenesten er størst. Det er også derfor vi nå legger stadig større vekt på tiltak innenfor de områdene. Da vil jeg også nevne tiltak på ernæringsområdet, som frukt og grønnsaker i skolen og bedre kosthold, mosjon og røykfrihet. Jeg kan da si at også når det gjelder mulighetene til å gi pålegg til de kommuner som ikke følger opp i henhold til lov og forskrift, så er det noe som vil bli vurdert i lys av de konklusjoner som trekkes i Helsetilsynets rapport.
Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Det siste spørsmålet som representanten Alvheim nå tar opp, er også i denne sammenheng selvfølgelig et viktig spørsmål. Jeg skal også vurdere det, men må selvfølgelig vurdere det i lys av de samlede personellbehov som vi arbeider med innenfor helsesektoren. Men jeg kan forsikre om at det sikkert også vil bli vurdert i forhold til de problemstillinger som knytter seg til skolehelsetjenesten.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-07:
Jeg har dette spørsmålet til kulturministeren: «Teaterskolen ved Nordic Black Theatre trues nok en gang av nedlegging. Skolen gir alternativ teaterutdanning, kvalifiserer elever med flerkulturell eller etnisk minoritetsbakgrunn til jobber innenfor kulturlivet og muliggjør det flerkulturelle møtet. Ansvaret for drifta av teaterskolen ligger på flere departement. Vil statsråden ta initiativ for å redde drifta på kort sikt og sikre langsiktige og forutsigbare rammer for teaterskolen?»
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-07:
Jeg takker for svaret og mener at det er bra at det er foretatt en redningsaksjon som i heldigste fall kan få teaterskolen til å holde det gående ut dette året. Men for to år siden, som statsråden refererer til, var vi oppe i den samme situasjonen, med en redningsaksjon, med forslag om evaluering og også med støtteerklæringer fra kulturlivet, for det må være helt klinkende klart at vi trenger alle de arenaene som vi har, som gjør det flerkulturelle møtet mulig, og som er med på å berike den mosaikken som det norske kunst- og kulturlivet skal være. Det som er viktig nå, er å sikre de forutsigbare rammene, og da er det den viktigste jobben som gjenstår. Derfor er det viktig å få undervisningsministeren på banen i forhold til den søknaden som ligger inne om privatskolestatus. Og det er viktig at statsråden formidler overfor undervisningsministeren at dette er et utrolig viktig tiltak, som ikke kan nedlegges. Derfor spør jeg: Hva slags kommunikasjon har det vært mellom Kulturdepartementet og Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet, og vil statsråden sørge for at denne beskjeden blir gitt til undervisningsministeren?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-07:
Jeg er veldig glad for at statsråden vil ta turen opp til Nordic Black Theatre. Jeg håper hun blir like imponert over drifta der oppe som jeg ble for to år siden. Men jeg har lyst til å utvide bildet noe, fordi Nordic Black Theatre jo er en bit av det flerkulturelle bildet. Nå er det slik at det også er flere andre organisasjoner som står i fare for å bli nedlagt på grunn av pengemangel, og dette i en tid da det flerkulturelle møtet er viktigere enn noen gang, der det er behov for at ungdom og kunstnere med etnisk minoritetsbakgrunn har muligheten til å framstå som ressurspersoner og som rollemodeller, samtidig som den norske kunstarenaen oppfattes som ganske ekskluderende. Det er bra at flere ungdommer med etnisk minoritetsbakgrunn nå har fått ny sjøltillit og tar det for gitt og forventer at storsamfunnet gir dem rom. På mange måter kan kampen for etnisk likestilling innenfor dette feltet sammenliknes med kvinnekampen. Derfor er spørsmålet mitt: Er statsråden enig i at det i lang tid framover vil være behov for mange av disse organisasjonene som har et spesielt ansvar for å formidle det flerkulturelle uttrykket og gi kunstnere med etnisk minoritetsbakgrunn en sjanse?
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Nordic Black Theatre får i 2001 et statstilskudd over Kulturdepartementets budsjett på 1 184 000 kr. Teaterskolen ved Nordic Black Theatre ble etablert i 1992. Elevene består i det vesentlige av andre og tredje generasjons innvandrerungdom. Fra 1993 ble ca. 50 pst. av teaterskolens budsjett på 2,1 mill. kr finansiert med arbeidsmarkedsmidler. Den resterende del ble finansiert med midler fra handlingsprogrammet for Oslo indre øst. Arbeidsmarkedsmidlene falt bort fra og med 1999, og teaterskolen fikk problemer med finansiering av driften. Nordic Black Theatre henvendte seg da til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet, Barne- og familiedepartementet og Kulturdepartementet med anmodning om støtte for å redde skolen fra nedleggelse. Handlingsprogrammet for Oslo indre øst gikk inn med 1 mill. kr. De fire departementene vedtok på bakgrunn av dette å gi et samlet tilskudd på 300 000 kr til teaterskolens drift i 1999. I 2000 fikk skolen også 1 mill. kr fra handlingsprogrammet for Oslo indre øst, og de fire departementene fulgte opp med å gi et tilsvarende samlet tilskudd på 1 mill. kr. På kort sikt har berørte departementer gjort vedtak om i fellesskap å bevilge 600 000 kr til teaterskolen for å sikre virksomheten fram til 1. mai 2001. Når det gjelder den resterende del av årets vårsemester, må Oslo kommune – på samme måte som i tidligere år – bidra, slik at staten og kommunen i fellesskap kan ta ansvar for driften fram til vårsemesterets slutt. Teaterskolen ved Nordic Black Theatre har søkt Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet om godkjenning og finansiering etter privatskoleloven. Saken er til behandling. Når det gjelder spørsmålet om langsiktige og forutsigbare rammer for teaterskolen, må jeg avvente Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementets behandling av ovennevnte søknad.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Det er svært viktig for meg å bidra til at vi i Norge tar vare på og fremmer det store tilfanget av kulturuttrykk som våre innvandrere og kunstnere med flerkulturell bakgrunn representerer. Det har vært bred kontakt mellom de fire berørte departementene, Barne- og familiedepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet, Kirke-, utdannings- forskningsdepartementet og Kulturdepartementet, omkring denne saken. Dessuten er jo støtten til Nordic Black Theatre også sterkt inne i Oslo kommune. Jeg har god kontakt med mine statsrådskolleger når det gjelder denne saken, og kan love representanten Valle at jeg vil følge og formidle saken videre og gi den det alvor den fortjener. Jeg har også i dag formidlet at jeg vil besøke teaterskolen ved Nordic Black Theatre for selv å komme i enda tettere dialog med miljøet. Behovet for skuespillere med forskjellig etnisk bakgrunn er sterkt økende, både i teater, film og TV, og i den sammenheng er det riktig å understreke viktigheten av denne typen institusjoner.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg er enig med representanten Valle i at det er meget viktig at våre flerkulturelle kunstnere slipper til og får vise den kvalitet som de representerer. Det norske publikummet fortjener ikke minst at den virkeligheten som er ute i dagens norske samfunn, også avspeiles på våre ymse scener og mediearenaer. Jeg har hatt og vil ta nærmere kontakt med Norsk kulturråd for å få en gjennomgang av alle de ulike aktivitetene som finnes på den kulturelle arenaen når det gjelder flerkulturelle aktiviteter, og bidra til at det blir langsiktighet og en klar statlig politikk for dette feltet.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
De olympiske sommerleker er verdens største idrettsarrangement, og interessen for å arrangere lekene er meget stor. Prosedyrene for valg av arrangørby ble endret i 1999 og er en prosess i flere faser. Interesserte byer melder først sin interesse gjennom et standardisert skjema til Den internasjonale olympiske komite, IOC. På denne bakgrunn peker styret i IOC på aktuelle kandidater. De utvalgte søkerbyer presenterer deretter sitt kandidatur gjennom rapporter til en egen evalueringskommisjon. Kommisjonen foretar en vurdering av kandidatene og legger denne fram for medlemmene av IOC. Arrangørsted bestemmes på dette grunnlag gjennom en votering i plenum i Den internasjonale olympiske komite. Det er IOC selv som avgjør hvor sommerlekene i 2008 skal arrangeres. Et sentralt prinsipp i IOC er at medlemmene ikke er representanter for nasjoner, men at disse utnevnes på individuelt grunnlag. Norske IOC-medlemmer representerer således IOC i Norge og ikke motsatt. Medlemmene av IOC bestemmer derfor selv hvilken søkerby de vil støtte. Valg av arrangørsted for de olympiske leker kan ha politiske dimensjoner. Samtidig er det viktig at idretten får opptre uavhengig og selvstendig i forhold til de offentlige myndigheter. I et internasjonalt perspektiv har idretten bl.a. en rolle som brobygger mellom landegrensene, uavhengig av eventuelle politiske og religiøse motsetninger.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg er absolutt opptatt av menneskerettigheter. Dersom norske idrettsorganisasjoner og/eller IOC-medlemmer selv ønsker å konsultere offentlige myndigheter når det gjelder disse spørsmålene, stiller jeg meg selvsagt åpen for en slik dialog. Jeg har tidligere hatt anledning til å ta opp spørsmålene med kinesiske ledere og vil få det igjen når jeg i begynnelsen av mai skal på offisielt besøk til Kina og bl.a. ha møter med medieministeren. Da vil jeg ta opp spørsmål knyttet til både menneskerettigheter og ytringsfrihet og gi klart uttrykk for hva den norske regjering står for.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg har den største respekt for IOCs holdning på dette feltet, som går på i minst mulig grad å blande idrett og politikk. Som jeg sa i mitt første innlegg, vil jeg absolutt ikke intervenere med hensyn til dette. Samtidig er det klart at verdigrunnlaget må defineres veldig nøye. Jeg går ut fra at IOC også vil ta en helhetlig vurdering av de verdier Kina representerer i bredest mulig forstand, når de til slutt skal fatte sin endelige avgjørelse.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Barn og unge er en meget viktig målgruppe innenfor nær sagt alle deler av kultursektoren. Tiltaket Den kulturelle skolesekken er blitt møtt med stor interesse og entusiasme fra mange hold. Departementet har mottatt et betydelig antall innspill og forslag i sakens anledning, og idékonferansen den 26. februar samlet ca. 170 deltakere fra skoleverket og kultursektoren. Etter samråd mellom Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet og Kulturdepartementet er det opprettet en arbeidsgruppe som bl.a. skal foreta en faglig vurdering av allerede iverksatte modeller for kulturelle «skolesekker», «nistepakker» o.l. på fylkes- og kommunenivå, med tanke på tiltakenes kvalitet og overføringsverdi. Gruppen skal dessuten forestå utarbeidelsen av en idékatalog eller en eksempelsamling som forutsettes gjort tilgjengelig for skoler og kulturinstitusjoner før sommeren. Materialet forutsettes ikke minst gjort tilgjengelig via Internett gjennom Kulturnett Norge og skolenettet med et opplegg for løpende oppdatering av informasjonstilfanget. Den gitte bevilgning vil i tillegg til ovennevnte tiltak også gi grunnlag for å iverksette en del konkrete formidlingsprosjekter rundt om i landet. På grunnlag av vurderingene og tilbakemeldingene fra arbeidsgruppen vil departementet ta stilling til disponeringen av de tilgjengelige midlene. I den sammenhengen vil det selvsagt også bli tatt hensyn til de merknader ulike flertall i Stortingets familie-, kultur- og administrasjonskomite formulerte i Budsjett-innst. S. nr. 2 for 2000-2001 i tilknytning til denne bevilgningen. Komiteflertallet la bl.a. stor vekt på at formidling overfor barn og unge må være en sentral og integrert del av en opprustning av eksisterende kulturinstitusjoner, tiltak og tilskuddsordninger. Bevilgningen skal definitivt komme barn og ungdom til gode alt i kommende skoleår, men jeg ber om forståelse for at det har vært nødvendig å foreta en gjennomgang av det vide spekteret av relevante aktiviteter som enten allerede finner sted, eller som planlegges i mange deler av landet innenfor ulike økonomiske rammer og forskjelligartede organisatoriske modeller.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg er enig med representanten Kongshaug i at det er viktig å satse på barn og unge i skoleverket, slik man bl.a. har gjort i Møre og Romsdal. Den idékonferansen som nylig ble avholdt her i Oslo, gav en rekke strålende eksempler på hvordan Kultur-Norge og Skole-Norge allerede har engasjert seg betydelig når det gjelder å presentere levende kunst og kultur for norske skolebarn. Min og departementets hensikt er nå å sørge for at dette skal komme flest mulig barn og unge i hele landet vårt til gode, ikke bare i de fylker og kommuner hvor man allerede er godt i gang, men disse skal altså legges til grunn og være eksempler. Jeg vil i høyeste grad basere arbeidet fremover på et samarbeid med fylkeskommunale myndigheter og bygge videre på de glimrende tiltak som allerede foreligger.
Ellen Horn (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg skal ikke begi meg inn på å overgå kirke- og utdanningsministeren i å være sprek når det gjelder pengesiden av denne viktige kultursaken, men det jeg kan garantere, er at vi vil følge opp med konkrete bevilgninger. Jeg vet bl.a. at det i Møre og Romsdal satses 40 kr pr. elev til «Kulturnista» fra kommunene og 100 kr pr. elev fra fylkeskommune og stat. For hele landet blir dette betydelige beløp. Vi er nå i gang med å lage en opptrappingsplan for dette viktige arbeidet, som ingen tror vil være gratis, og som vi også skal gi betydelig finansiell bistand til.
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-07:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til kulturministeren: «Kina ser ut til å være blant favorittene når IOC 13. juli 2001 skal avgjøre hvem som skal arrangere de olympiske sommerlekene i 2008. Flere organisasjoner har hevdet at Kina ikke fortjener å arrangere OL før myndighetene viser større respekt for menneskerettighetene. Hva er statsrådens syn, og vil hun drøfte dette med norske idrettsorganisasjoner og de norske IOC-medlemmene?»
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-07:
Jeg takker statsråden for svaret, selv om jeg nok syns det var noe defensivt. Kina er ansvarlig for massive brudd på menneskerettighetene. Landet er blant de aller verste når det gjelder undertrykking av opposisjon, og når det gjelder bruk av tortur og dødsstraff. Medlemmene av Falun Gong-bevegelsen er blant dem som utsettes for knallhard forfølgelse og undertrykking. Kina har også praksis for å sette i gang ryddeaksjoner i form av massearrestasjoner i forkant av viktige arrangementer. Det er ikke gitt at OL vil spille en negativ rolle for menneskerettighetene i Kina, men selve søknadsbehandlingen gir uansett en anledning for å ta opp menneskerettighetsspørsmål med Kina og signalisere til Kina at det ville være lettere å støtte deres søknad dersom de viser vilje til å legge om sin menneskerettighetspraksis. Jeg er klar over at statsråden ikke har mulighet til å instruere de norske IOC-medlemmene. Men ser statsråden det som ønskelig at IOC stiller noen krav om menneskerettigheter i de land som ønsker å avholde OL?
Lisbet Rugtvedt (Sosialistisk Venstreparti), 2001-03-07:
Jeg takker igjen statsråden for svaret og er glad for at kulturministeren vil benytte den kommende anledningen til å ta opp menneskerettigheter i Kina. Ifølge Dagbladet den 26. februar insisterer lederen for IOCs inspeksjonskomite, Hein Verbruggen, på at de ikke vil blande politikk og sport under avstemningen om de neste sommerlekene. Samtidig vises det ofte under OL til at lekene foregår i tråd med et verdigrunnlag som bygger på fred og vennskap. Dersom en skal ta et slikt verdigrunnlag på alvor, ville det være naturlig å gi det et innhold som innebar at en f.eks. stilte krav om respekt for grunnleggende menneskerettigheter i vertskapsland. Ser kulturministeren det som ønskelig at en gjør et slikt skille mellom sport og politikk, slik Hein Verbruggen tar til orde for? Eller ser hun at idretten også kan spille en politisk rolle?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2001-03-07:
Eg ynskjer å stilla følgjande spørsmål til miljøvernministeren: «Selskapet Energos ASA planlegger å etablere et avfallsforbrenningsanlegg på Dynos eiendom i Lillestrøm. Den foreslåtte lokaliseringen nær store boligområder i Lillestrøm og Rælingen har møtt stor motstand. Ifølge Miljøverndepartementet har ikke Skedsmo kommune anledning til å kreve at det aktuelle området blir regulert til spesialområde for innplassering av forbrenningsanlegget. Mener statsråden at kommunen som planmyndighet ikke har anledning til å si nei til en uønsket lokalisering?»
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2001-03-07:
Eg takkar statsråden for svaret. Eg har lyst til å understreka at mitt engasjement i denne saka ikkje går på at dette er eit dårleg opplegg, og at det har miljømessige konsekvensar som eg er imot, men engasjementet går meir på dei lokale styresmaktene sin sjanse til å vera med på å trekka konklusjonar både om kvar avfallsanlegget eventuelt skal ligga, og eventuelt når det skal byggast. Slik eg forstår statsråden, har altså Skedsmo kommune full fridom til å vera med og bestemma både eventuell lokalisering av eit slikt avfallsanlegg, og eventuelt når det er føremålstenleg for kommunen å bygga eit slikt anlegg. Har eg forstått statsråden rett?
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Det er etter plan- og bygningsloven ikke noe til hinder for at Skedsmo kommune gjennom omregulering omdisponerer det aktuelle arealet, eller knytter bestemmelser til eksisterende plan som hindrer etablering av energianlegg basert på avfallsforbrenning. Dette ble også meddelt Skedsmo kommune av departementet i møte den 23. februar i år. Årsaken til at det kan ha oppstått uklarhet om spørsmålet har vært at Miljøverndepartementet i brev av 15. februar i år, etter henvendelse fra Skedsmo kommune og Energos ASA 17. januar i år, gav uttrykk for at gjeldende reguleringsplan for området ikke var til hinder for at det etableres et fyringsanlegg for industrivirksomhet som bruker avfall som brensel. Men jeg vil igjen understreke at kommunen kan regulere området slik den selv ønsker, og på den måten hindre uønsket etablering av avfallsforbrenningsanlegget.
Siri Bjerke (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
På dette området deler statsråden engasjementet til representanten Svarstad Haugland, og jeg kan bekrefte at det er å forstå slik.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-03-07:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til justisministeren: «Justisdepartementet vil ikke fremme noen melding om sivilt beredskap i vårsesjonen. Dette må være et brudd med Stortingets forutsetninger om en helhetlig og koordinert gjennomgang av både det militære forsvar og det sivile beredskap, slik det fremgår av St.meld. nr. 25 for 1997-1998, jf. Innst. S. nr. 241 for 1997-1998. Mener statsråden at en slik mangel på helhetstenkning er akseptabel i dagens situasjon, og hvordan begrunner statsråden bruddet med Stortingets forutsetninger?»
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-03-07:
Jeg takker for svaret. Men vi må jo kunne bli enige om at det som var Stortingets uttrykkelige forutsetning, at Forsvaret og det sivile beredskap skulle behandles parallelt, ikke er oppfylt med den behandlingen som man nå har fått. Jeg går ut fra at dette regjeringsoppnevnte utvalget er Jorkjend-utvalget. Her har vi fått et nytt utvalg som skal evaluere tre-fire andre utvalg, så da kan man jo holde på å redegjøre ganske lenge. Det som etter min mening er alvorlig her, er at det synes å være en grunnleggende misforståelse i forhold til det at vi i Norge opererer med et totalforsvarskonsept. Da bør det ikke være slik at den ene pilaren i konseptet skal være underordnet og tilpasset den andre, slik man har gitt uttrykk for her. Det burde være en samordning i hvert fall mellom de to pilarene, det sivile beredskap og det militære forsvaret, og det var Stortingets ønske.
Bjørn Hernæs (Høyre), 2001-03-07:
Det er jo dette, i hvert fall i en viss grad, uenigheten går på. Vi har ikke ment det slik – i hvert fall har ikke jeg ment det slik – at vi skulle få et sivilt beredskap som var tilpasset Stortingets behandling av det militære forsvar. Vi ville jo ha ønsket å få Regjeringens oppfatning av både det militære forsvar og det sivile beredskap, men det får vi da ikke. Jeg har bare lyst til å henvise til at dette Jorkjend-utvalget som er nedsatt, skal utrede St.meld. nr. 25, det skal utrede en NOU om utkast til ny lov om brann- og eksplosjonsvern, det skal utrede Statkonsults rapport helt stykkevis og delt, og det skal utrede det såkalte Sårbarhetsutvalgets rapport, som for øvrig også har ligget i departementet i snart et år. Og da blir mitt oppfølgingsspørsmål: Når kan vi vente en melding til Stortinget om disse sakene? Og jeg må vel også kunne tillate meg et visst hjertesukk over at vi må opprette stadig nye utvalg som skal vurdere og evaluere det som er kommet i form av øvrige utredninger.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
At Justisdepartementet ikke legger fram en melding i vårsesjonen samtidig med Forsvarsdepartementets proposisjon, representerer etter mitt syn ikke en mangel på helhetstenkning, slik representanten Hernæs antyder. St. prp. nr. 45 for 2000-2001 om omleggingen av Forsvaret i perioden 2002-2005 varsler en grunnleggende omstilling i Forsvaret. Justisdepartementet arbeider nå med å vurdere hvilke konsekvenser den varslede omlegging bør få for det sivile beredskap. I St. prp. nr. 1 for 2000-2001 ble det derfor gitt uttrykk for at det var naturlig at en stortingsmelding om samfunnssikkerhet og beredskap ble fremmet etter Forsvarsdepartementets proposisjon. Dette ble ikke kommentert fra Stortingets side. Hovedmålsettingen er at de tiltak som iverksettes på militær side, slik de blir seende ut etter Stortingets behandling av St. prp. nr. 45, skal kunne danne en helhet sammen med de tiltak som iverksettes på sivil side. I Justisdepartementets melding vil også inngå en oppfølging av Sårbarhetsutvalgets rapport, slik at sårbarhetsreduserende tiltak kan ses i sammenheng med de sivile beredskapstiltak. Oppfølgingen etter Åsta-, «Sleipner»- og Lillestrøm-ulykkene vil også legges fram i meldingen, i tillegg til forbedringer i kystberedskapen. Dessuten vil det tas hensyn til arbeidet fra et regjeringsoppnevnt utvalg som for tiden gjennomgår landets operative rednings- og beredskapsressurser. Den bebudede melding om samfunnssikkerhet og beredskap vil derved kunne beskrive nye utfordringer på feltet, herunder tilpasning til det nye forsvaret, nettopp for å sikre mest mulig helhetstenking.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Det er riktig som representanten Hernæs sier, at det er det som har vært sagt tidligere i St.meld. nr. 25 for 1997-1998 og Innst. S. nr. 241 for 1997-1998, og som representanten Hernæs også viser til i sitt spørsmål. Og grunnen til at vi omtalte dette i St.prp. nr. 1 for inneværende år, var nettopp at Regjeringen tok sikte på å fremme en melding om samfunnssikkerhet og beredskap etter Forsvarsdepartementets proposisjon. Og når Regjeringen foreslår det, er en viktig grunn for det nettopp den omfattende endringen av Forsvaret – som vi selvfølgelig ikke kjenner det endelige utfallet av før Stortinget har behandlet det – og den beste måten å få fremdrift og gode resultater på i denne runden, var derfor at proposisjonen for Forsvaret ble fremmet og behandlet før man trakk endelige konklusjoner på sivil side.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg vil understreke at Jorkjend-utvalget ikke skal utrede de utredningene som allerede er utredet. Utgangspunktet er at Jorkjend-utvalget skal være kjent med og ta utgangspunkt i det som ligger der, og basere seg på den kunnskapen man kan hente fra det som allerede er gjort. Og jeg har lyst til å understreke at Sårbarhetsutvalget – som kanskje nettopp var det bredeste og for så vidt det mest omfattende av de utvalg som er satt ned og som har avgitt sin rapport – i sin konklusjon hadde et punkt der man bad om at det ble satt ned et utvalg som så nettopp på de operative rednings- og beredskapsresurser, fordi de operative rednings- og beredskapsressurser er noe annet og på en måte er en bit av samfunnets totale sårbarhet som må behandles litt for seg, og hvor det i dag er fragmentert, og hvor det er viktig å se de forskjellige bitene i sammenheng. Så jeg mener at det var en av de oppfølgingene av Sårbarhetsutvalgets rapport som det var nødvendig å gjøre. Sårbarhetsutvalgets rapport har altså ikke ligget i departementet, den har nå vært på høring. Høringsfristen har gått ut, og vi er i gang med oppfølgingen av den.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg mener at det ikke er noen som er feilinformert om de ressursene som vil bli stilt til disposisjon for overvåking og kontroll av den norske maritime yttergrense i forbindelse med vår inntreden i Schengen-samarbeidet. Som jeg tidligere har gjort rede for i mine svar til representanten Stang i spørretimen, henholdsvis 31. januar og 14. februar i år, om det samme tema, har Sjøforsvaret som ansvarlig for overvåking av vår maritime yttergrense flere virkemidler til disposisjon for sitt kontrollarbeid. Jeg understreker igjen, som også EU er informert om, at det mobile sjøgrenseoppsynet primært skal ivaretas av Forsvarets syv kystvaktfartøyer som daglig patruljerer i territorialfarvannet. I tillegg er det vist til at fartøyressursene vil bli supplert med elektronisk overvåking ved Forsvarets to kystradarkjeder. Når grenseovervåking på vegne av Schengen-landene blir iverksatt senere denne måneden, er det disse ressursene som vil bli benyttet. Forsvarsdepartementet har i ulike sammenhenger presisert at en maritim overvåkingssentral planlegges etablert i løpet av inneværende år. Da kystradarkjeden i Sør-Norge i løpet av noen år eventuelt må moderniseres, er det imidlertid ikke aktuelt å etablere en slik overvåkingssentral i år. Forsvarsdepartementet vurderer for tiden det økonomiske og operative grunnlaget for å ruste opp kystradaren. Ettersom den maritime overvåkingssentralen er ment å skulle integrere informasjon fra bl.a. kystradarene, må en etablering av denne avvente en avgjørelse av kystradarkjedens framtid. Det understrekes at Forsvarets overvåking av sjøområdene i Sør-Norge langt fra er avgrenset til tre kystvaktfartøyer. Som jeg opplyste i mitt svar til representanten Stang i spørretimen den 14. februar i år, har Forsvaret flere forskjellige ressurser som bidrar til den totale overvåkingen. De tre fartøyene i indre kystvakt i Sør-Norge vil ha oppgaver knyttet bl.a. til oppsynet mellom de faste grenseovergangsstedene som en følge av Schengen-avtalen. Fartøyressursene vil som før nevnt kunne forsterkes hvis det blir behov for det.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg tror jeg må vise til det svaret jeg nå nettopp gav på det første spørsmålet, og mine to svar henholdsvis 31. januar og 14. februar. Jeg viser til at jeg der har svart at både jeg – og jeg mener det fortsatt – og forsvarsministeren mener det er tilfredsstillende ressurser til tilstrekkelig kystovervåking i Sør-Norge og langs grensen. Vi mener at vi har informert EU på en rimelig måte, og at det opplegget som er, er tilfredsstillende i forbindelse med inntreden i Schengen-samarbeidet.
Hanne Harlem (Arbeiderpartiet), 2001-03-07:
Jeg viser til det jeg har sagt. Både forsvarsministeren og jeg mener det er tilfredsstillende slik det er. Jeg viser også til at Forsvaret har mulighet til å tilkalle ytterligere ressurser dersom det skulle oppstå spesielle forhold, slik jeg redegjorde for i mitt svar den 14. februar, og vurderingen så langt er at dette er tilfredsstillende.
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2001-03-07:
Jeg har følgende spørsmål til justisministeren: «Justisministeren hevder at overvåkingen av den maritime yttergrensen er ivaretatt. Ifølge statsråden har EU fått en detaljert redegjørelse for vår grenseovervåking, både kvalitativt og kvantitativt. Som Stortinget er vel EU også informert om en døgnkontinuerlig drift av kystradarene i Sør-Norge, om en integrering av overvåkingssystemene i 2001, og etablering av en døgnkontinuerlig kystovervåking. I og med at overvåkingen i Sør-Norge nå er basert på tre kystvaktfartøyer, er vel noen feilinformert?»
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2001-03-07:
Jeg takker statsråden for svaret. Justisministeren har hevdet tidligere, på de to nevnte datoene hun selv henviste til, at mine tall vedrørende antall skipsanløp i Sør-Norge var feil, så jeg har derfor kontrollert disse. Det er riktig at utenlandske fartøy står for ca. 35 000 anløp pr. år, hvorav 28 000 bare i Sør-Norge. Dersom alle disse skal kunne oppdages av den indre kystvakten, som vitterlig er Forsvarets eneste døgnkontinuerlige ressurs i Sør-Norge, betyr dette overvåking av 75 fartøyer pr. dag langs en strekning på 13 000 km. Dette er en umulig oppgave. I tillegg til disse fartøyene omfattes også norske fartøyer av Schengen-regelverket. Totalt kan vi da anslå over 100 000 anløp. Mitt spørsmål er da: Ser ministeren de problemer Norge står overfor i denne sammenheng?
Jørn L. Stang (Fremskrittspartiet), 2001-03-07:
Jeg takker for svaret. Jeg har da kun ett kort spørsmål: Hva vil ministeren foreta seg konkret for å møte utfordringene innen fastsatt dato for Schengen-implementeringen i denne måneden?
Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2001-03-07:
Jeg skal få stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren: «Yrkesveiledningen i norske skoler er altfor dårlig, sier en forsker ved Høgskolen i Oslo ifølge en NTB-melding. Det er sløsing med tid og ressurser dersom elever foretar feilvalg i sine utdanningsvalg. Stortinget har vedtatt at det skal settes i gang prøveprosjekt med å skille rådgivingsfunksjonen i en sosialpedagogisk del og en veiledningsdel(Innst. S. nr. 246 for 1998-1999) (Innst. S. nr. 246 for 1998-1999) Hvor langt har Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet kommet i arbeidet med denne saken?»
Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2001-03-07:
Jeg takker for svaret og synes det er betryggende at departementet har kommet godt i gang med dette. Selv kommer jeg fra Oppland fylke og er jo litt kjent der, og jeg kan si til statsråden at for meg som har drevet videregående opplæring, er det ikke noe nytt at man deler rådgivningsfunksjonen i en yrkesveiledningsdel og en sosialrådgivningsdel. Men det som er svært viktig, er at vi får dette til på grunnskolenivå for å få gjort de rette valg så tidlig som mulig. Jeg har gleden av å kunne nevne at Øyer kommune og ungdomsskolen der har et meget godt konsept, og jeg lurer på om statsråden er kjent med det. Det er et konsept som er svært vidtgående i og med at det involverer alle – alt fra barnetrinnet av begynner denne bevisste rådgivningstjenesten når det gjelder yrkesvalg. Jeg synes det er bekymringsfullt at det nå er så dårlig søkning til yrkesfagene at vi kan risikere at vi får altfor lite kompetent arbeidskraft på det området.