Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 1999-12-09:
Det nye budsjettsystemet gjør at det er mindre rom for store endringer innenfor de enkelte fagdepartementenes budsjetter når de behandles i fagkomiteene etter at det er fastlagt rammer fra finanskomiteen gjennom det budsjettforliket som tidligere i høst ble inngått mellom regjeringspartiene og Arbeiderpartiet. Likevel har det vært mulig å få til noen endringer og få markert noen viktige prioriteringer innenfor de fastlagte rammer som komiteen har operert innenfor. Stort sett, og med noen forbehold, går det an å si at det framgår av både Olje- og energidepartementets budsjett og av Miljøverndepartementets budsjett at hovedlinjene i den politikken som har blitt ført på disse områdene gjennom 1990-tallet, videreføres. For eksempel ser vi at det legges opp til en fortsatt vekst i oljeproduksjonen. Det er vanskelig å lese rett ut av nasjonalbudsjettet og budsjettallene hvor mange fat det dreier seg om, men anslagsvis er oljeproduksjonen i år i overkant av 2,9 millioner fat pr. døgn, mens det neste år legges opp til en produksjon på opp mot 3,5 millioner fat pr. døgn. Det betyr at selv om man innfører en produksjonsregulering på 200 000 fat, snakker vi om en ganske kraftig økning i den samlede oljeproduksjonen. Det innebærer også at staten vil få betydelig økte oljeinntekter, spesielt hvis oljeprisen holder seg. Det er budsjettert med netto oljeinntekter – netto kontantstrøm fra petroleumsvirksomheten til staten – på 85 milliarder kr. Da er det lagt til grunn en oljepris på 125 kr fatet, men for tiden er den over 200 kr fatet, slik at hvis en så høy oljepris holder seg gjennom neste år, snakker vi om vesentlig mer enn 100 milliarder kr i nettoinntekter til staten. Så når vi snakker om Olje- og energidepartementets budsjett og både inntekter og utgifter når det gjelder SDØE – statens direkte engasjement – snakker vi om store penger, store inntekter til statskassen. Det er et bredt flertall i komiteen for hovedgrepene og de viktigste beslutninger som gjøres i forhold til SDØE, statens oljeaktivitet og investeringer i den. Det er også gledelig å se at Regjeringen nå følger opp de tiltakene som et stortingsflertall etterlyste i vår når det gjelder å bedre vilkårene for petroleumsindustrien. Regjeringen har foreslått og fått flertall for lavere CO2-avgift, og det er også en nedtrapping av produksjonsavgiften. Vi ønsket at det kunne skje noe raskere og feltvis for å få fram konkrete prosjekter, men ting går likevel i riktig retning. Det vil også forhåpentligvis bidra til økt aktivitet i leverandørindustrien, og dermed dempe fallet, som nok uansett vil komme innenfor denne virksomheten. Arbeiderpartiet støtter også opptrappingen når det gjelder bevilgninger til enøk og alternative energikilder. Vi mener det er viktig å satse på det. Imidlertid er vi bekymret over at det ser ut til å gå noe tregere med denne opptrappingen enn opprinnelig forutsatt. Komiteen har nå til behandling nysalderingen for 1999, og der viser det seg at bevilgningen for 1999 til alternative energikilder, som opprinnelig var på 184 mill. kr, foreslås satt til null fra Regjeringen. Det bevilges altså ikke en eneste krone i år til alternative energikilder, fordi man ikke har greid å bruke opp bevilgningen som ble gitt – man har hatt problemer med å bruke opp pengene fra 1998 og disponerer dem heller i 1999. Det er ingen på Stortinget som kan overprøve Regjeringens vurdering der, men dette er et uttrykk for at det åpenbart er noe vanskeligere enn Regjeringen så for seg, å få aktivitet innenfor alternative energikilder. Det beklager vi. Bevilgningen blir altså nullet for i år – likevel er det en betydelig bevilgning for neste år. Det vil i noen grad dekke opp tilsagnsfullmakter gitt for i år. Det betyr på den annen side at det samlet sett over 1999 og 2000 vil være en vesentlig lavere innsats for alternativ energi enn det som opprinnelig var forutsatt. Det er en endring i forhold til forliket som har skjedd innenfor rammene, og det er at INTSOK – den organisasjonen som skal bidra til internasjonalisering av norsk leverandørindustri – får en påplussing på 5 mill. kr. Det mener vi er viktig som et bidrag til å gjøre norsk leverandørindustri og norsk oljeindustri mindre avhengig av utviklingen på norsk sokkel, og ha større muligheter til å delta i utviklingen av andre lands sokler. Det ser vi som en klart positiv ting. Ellers konstaterer vi at den høye oljeprisen gjør at utsiktene for petroleumsvirksomheten er åpenbart bedre nå enn de var for et års tid siden, eller så sent som i vår. Når det gjelder Miljøverndepartementets budsjett, er det også der enighet om hovedlinjene og alle de viktigste grepene. Men det er også der foretatt noen endringer, og noen politiske prioriteringer kommer til uttrykk i behandlingen av budsjettet. Totalt sett er det flertall for å omprioritere 12 mill. kr innenfor de fastlagte rammene. Blant annet gis det mer penger til kulturminnevernet. Det er et område som mange har forsømt gjennom flere år, og som åpenbart trenger en økt satsing. Det er uverdig for Norge som kulturnasjon at vi lar våre kulturminner, som stavkirker og andre eldre bygninger, forfalle. Vi verner og freder dem, men vi er ikke i stand til å ta vare på dem. Derfor trengs det en åpenbar opptrapping på dette området. Det blir også sagt klart fra Regjeringens side at det er en altfor lav innsats. Likevel valgte man ikke å trappe opp innsatsen, mens flertallet på Stortinget gjennom forliket mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet har funnet rom til en påplussing på 7,2 mill. kr – f.eks. til regionale kulturminnetiltak er det en påplussing på 24 pst. Så selv om det fortsatt er for lite penger, er det en betydelig økning på noen poster, og man går i riktig retning når det gjelder å satse mer på kulturminnevern. Det er vi glad for. I tillegg er det flertall i komiteen for å etterlyse en opptrappingsplan for satsing på kulturminnevern, slik at vi kan komme bedre ut i årene som kommer enn det som har vært tilfellet fram til nå. Det er også stor enighet om å øke bevilgningene til rovdyrforskning med 2 mill. kr, og det er ut fra erkjennelsen av at det er en innebygd konflikt i dagens rovdyrpolitikk mellom rovdyr og bufe. Økt kunnskap kan redusere denne konflikten, og vi er glad for at det har vært mulig å få økte bevilgninger til dette. Det er også noe påplussing i forhold til allemannsretten, fordi vi mener at ikke minst kystsonen er et område der vi nå ser en undergraving av allemannsretten. I utgangspunktet var det vel mange som hadde ønsket seg en større satsing der, men det er i hvert fall satt av noe penger til juridisk bistand til kommunene, og det er også et flertall i komiteen som uttrykker støtte til Regjeringens arbeid med å innskjerpe dispensasjonsadgangen i 100-metersbeltet, som er i ferd med å undergrave hele strandloven og allemannsretten i strandsonen. Arbeiderpartiet vil gjerne gå lenger. Vi vil gjerne oppheve den dispensasjonsadgangen, som fra kommunenes side åpenbart er brukt i strid med intensjonene. Og det haster å gjøre noe, fordi så lenge dispensasjonsadgangen er der, som den er i dag, og benyttes som i dag, undergraver vi en av de største og fineste verdiene i Norge, nemlig adgangen til strandsonen for allmennheten. Når det gjelder det som vel er vårt mest alvorlige miljøproblem, drivhuseffekten, har vi nylig fått nye tall og ny dokumentasjon på at det er en reell, overhengende fare for global oppvarming som et resultat av menneskeskapte utslipp, og at det derfor er riktig å handle. Vi mener at det er galt av Regjeringen at den ikke mer aktivt bidrar til å legge opp en energipolitikk og en miljøpolitikk der Norge gjør seg mindre avhengig av kullkraftimport. Norge er nå i normalår avhengig av å importere noe slikt som 7 TWh. Ifølge Regjeringens energimelding vil dette importbehovet bare øke. Selv om en med all sin satsing på alternativ energi lykkes i å få fram 5 TWh vindkraft og bioenergi, vil vårt importbehov ifølge Regjeringen likevel vokse vesentlig utover i neste århundre. Dette akter man åpenbart ikke å gjøre noe med, men akter åpenbart i økende grad å basere norsk kraftforsyning på importert kraft. Det er miljøfiendtlig, og det er i tillegg dårlig industri- og næringspolitikk. Vi beklager at Regjeringen legger opp til det. Vi mener det er en gal miljøpolitikk, og mener at Regjeringen heller burde være mer opptatt av å styrke den innenlandske kraftforsyningen, og ikke minst bidra til å få på plass et nordisk, og etter hvert et europeisk og globalt system for CO2-kvoter. Det vil få opp prisen på importert kraft. Det vil gjøre det vanskeligere for kullkraft å konkurrere ut ren, norsk energi, og være et viktig miljømessig bidrag.