Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-05-29:
Det er et stort behov for å modernisere plansystemet i dagens plan- og bygningslov. Den moderniseringen bidrar den nye loven til. Lovforslaget har fått en ny struktur. Loven er blitt enklere å forstå og enklere å bruke. I bunn for loven ligger viktige prinsipp som åpenhet, forutsigbarhet og medvirkning. Det er viktige prinsipp for Venstre. Loven har et bredt samfunnsmessig perspektiv. Den skal fremme bærekraftig utvikling til beste for den enkelte, for samfunnet og for framtidige generasjoner. Venstre vil også vektlegget at prinsippet om universell utforming skal ivaretas i planleggingen. Klimaproblemet har betydning for utformingen av plansystemer og planer. Gjennom arealplanlegging gis det en mulighet til å påvirke utslipp av klimagasser, særlig fra transportsektoren og stasjonær energibruk. Jeg synes Inga Marte Thorkildsen på en god måte synliggjorde de mulighetene denne planen gir for et mer offensivt lokalt klimaarbeid. Jeg reagerte på det første innlegget til Peter Skovholt Gitmark, hvor han nullet ut den betydningen dette kan ha for klimaarbeidet. Da var jeg mer oppløftet av Gitmarks «reviderte », som klargjorde at det finnes et handlingsrom i loven som bør nyttes i klimaarbeidet. Lokaldemokrati og spørsmål knyttet til arbeidsdeling mellom de ulike forvaltningsnivåene har stått veldig sentralt i komiteens arbeid, og det preger også innstillingen som vi behandler i dag. For Venstre er det et viktig prinsipp at politiske avgjørelser fattes så nær dem det angår, som mulig. Lokaldemokratiet er en bærebjelke i det levende folkestyret. Derfor må det lokale folkestyret styrkes. Venstre har vært en pådriver på dette området. Det skal vi fortsette å være, for her er det fortsatt mye ugjort, og det er et stort forbedringspotensial. På noen områder er det likevel slik at nasjonale interesser må sette rammer for det lokale folkestyret. Strandsonepolitikken er et slikt område. Her går hensynet til allmennheten foran andre interesser. Venstre har lenge vært en forkjemper for byggeforbudet i hundremetersbeltet, og jeg er enig i den innstrammingen som det legges opp til i områder hvor strandsonen er under sterkt press. Her mener jeg at praksis har vært i strid med lovens intensjon. I bunn og grunn er det den samme realitet som nå skal ivaretas, som den tidligere loven ønsket å ivareta. Det en nå ønsker å unngå, er en praksis som undergraver byggeforbudet. Jeg er svært opptatt av at det utarbeides statlige retningslinjer for en geografisk differensiert strandsonepolitikk som tar hensyn til ulikhetene langs kysten. Den påpekingen som her kommer fra komiteen, mener jeg åpner for en mer differensiert politikk enn det vi har hatt tidligere, og slik sett åpnes det for større lokale variasjoner og større rom for dem som fatter lokale beslutninger. Jeg tror en slik differensiert politikk er av stor betyding for å skape legitimitet til det som skal være en stram strandsonepolitikk, der allmennhetens interesser er under press. Venstre mener at Regjeringens forslag om å frata kommunal planmyndighet ansvaret for mindre energianlegg og vindmøller ikke er godt nok begrunnet. Her settes lokaldemokratiet til side uten at det er godtgjort at det er nødvendig av overordnede hensyn. Venstre går derfor mot Regjeringens forslag på dette punktet. Vi trenger vindkraftutbygging, og på en del plasser er det omstridt. Da er det viktig at kommunene blir hørt, ikke overkjørt. Økt motstand kan bli resultatet av et plansystem som skaper inntrykk av at her skal ting bestemmes sentralt. Jeg vil også understreke den betydningen det har at det har kommet inn en ny bestemmelse om samfunnssikkerhet i samsvar med det som Planlovutvalget foreslo. Nå skal det bli obligatorisk å foreta en vurdering av samfunnssikkerhet og sårbarhet i forbindelse med planforslag, og det synes vi i Venstre er viktig.