Odd Holten (Kristelig Folkeparti), 2000-04-04:
I dag skal Stortinget ta stilling til om det skal settes ned en granskingskommisjon med mandat å foreta en bred gjennomgang av utredning, planlegging, prosjektering og utbygging av ny hovedflyplass for Østlandet og Gardermobanen. Bakgrunnen for at Stortinget har dette spørsmålet til behandling i dag, er kontroll- og konstitusjonskomiteens arbeid med Riksrevisjonens rapport, Dokument nr. 3:10 for 1997-98, der det blir konkludert med at St.prp. nr. 90 for 1991-92 ikke gav et dekkende bilde av prosjektets usikkerhet. Allerede nå er det viktig å gjøre oppmerksom på at et forventet flertall her i Stortinget ikke er beredt til på det nåværende tidspunkt å foreta en sluttbehandling av dette omfattende byggeprosjektet, så representanter fra Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Høyre, med støtte fra Senterpartiet og Venstre, vil anbefale at det oppnevnes en granskingskommisjon for å gjennomgå saken. I den forbindelse vil det bli levert inn et Dokument nr. 8-forslag om opprettelsen av en granskingskommisjon med hjemmel som plikter til fremmøte og vitneplikt for kommisjonen. Ut fra denne forutsetning er det derfor etter min vurdering ikke behov for å gå inn i sakens enkeltheter eller synspunkter som foreligger fra diverse utredninger og i høringssvar. I dag behandler vi ikke Gardermo-prosjektets totalitet, men spørsmålet om vi nå skal nedsette en granskingskommisjon. Flertallet i Stortinget mener det er et behov for ytterligere – og mer systematisk – gransking i håp om å få avsluttet denne betydelige utbyggingssaken. St.prp. nr. 90 ligger som basisdokument for Riksrevisjonens undersøkelser, hvor det heter: «Formålet med Riksrevisjonens undersøkelse har vært å vurdere om Samferdselsdepartementet har gitt Stortinget korrekt og tilstrekkelig informasjon om prosjektenes bedriftsøkonomiske lønnsomhet og usikkerheten knyttet til denne.» Her er vi ved selve kjernepunktet – om Stortinget har fått korrekt og tilstrekkelig informasjon om Gardermo-prosjektet. Komiteen har ønsket å gjøre et grundig arbeid med rapporten. Det var årsaken til at komiteen fant det nødvendig å avholde åpne høringer i saken. Gjennom disse høringene har saken blitt belyst fra mange sider. Høringene har avdekket motstridende oppfatninger i sentrale spørsmål blant de aktører som har hatt et hovedansvar for gjennomføringen av prosjektet. Både i forhold til prosjektets gjennomføring og i forhold til den informasjon som er gitt til Stortinget, finnes det viktige, uavklarte spørsmål. For eksempel kan nevnes Forsvarets totalkostnader, som fortsatt er uavklart. I forbindelse med Gardermobanen er det flere kostnader som ikke er tatt med, noe som naturlig har ført til et for positivt bilde av dette prosjektets bedriftsøkonomiske anslag. Miljømessige analyser og tekniske beregninger er heller ikke godt nok belyst i St.prp. 90, og en må i ettertid konstatere at grunnundersøkelser knyttet til byggingen av Gardermobanen, ikke er omtalt verken i St.prp. 90 eller i NSBs hovedrapport. Både Riksrevisjonens undersøkelser og Mydske-utvalgets evalueringer har avdekket svakheter ved den informasjon Stortinget bygde sitt vedtak på ved utbyggingen av Gardermo-prosjektet. Kritikken fra Mydske-utvalget vedrørende Gardermobanen er sterk, idet de fleste forhold som har bidratt til at Gardermobanen ikke er blitt så lønnsom som forutsatt i St.prp. nr. 90, burde vært avdekket på planstadiet og dermed fremlagt for Stortinget før vedtak ble fattet. Flertallet, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti, Høyre, Senterpartiet og Venstre, vil ha en avklaring på disse spørsmålene før saken tas opp til avgjørelse, og ønsker altså å få foretatt en ekstern gransking som kan gi større troverdighet for sluttresultatet knyttet til Stortingets behandling av Gardermo-prosjektet. Disse partiene mener at Stortinget ikke selv har et tilstrekkelig apparat til å foreta denne granskingen. Granskingskommisjonen vil bli opprettet etter samme mønster som tidligere stortingsoppnevnte kommisjoner. Det vil bl.a. være regler for fremmøte og vitneplikt i lukkede møter. De som i denne saken er mest utsatt for tvil og mistanke, er også etter min vurdering tjent med en grundig saksbehandling gjennom en gransking for om mulig å få avsluttet denne betydelige byggesaken med så lang forhistorie og en meget komplisert utredning. Det har vært betydelig delte oppfatninger i komiteen i spørsmålet om en granskingskommisjon skal oppnevnes. Et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti ved leders dobbeltstemme, viser til den betydelig dokumentasjon som komiteen har fått kjennskap til i arbeidet med saken, og ønsker å avslutte saken nå. Stortinget kan ved dagens regelverk kritisere eller eventuelt reise riksrett overfor den eller de statsråder som har gitt misvisende eller mangelfull informasjon. Fremskrittspartiet står så langt alene om å vurdere å opprette en protokollkomite som kan forberede riksrett. Rutinene for å sikre økt kvalitet på beslutningsgrunnlaget til Stortinget ved større prosjekter må forbedres. Gardermo-prosjektet, spesielt Gardermobanen, er et beklagelig dårlig utviklet prosjekt, av enkelte betegnet som et forprosjekt, med betydelige økonomiske og tekniske mangler – villet eller uforutsett. Forslaget om å la saken bli behandlet av en granskingskommisjon må ikke føre til en unødig forsinkelse av sluttbehandlingen. Derfor er det i saken satt frist til 1. januar 2001, slik at kontroll- og konstitusjonskomiteen kan sluttbehandle utbyggingen av Gardermo-prosjektet i denne stortingsperioden. Jeg tar opp forslaget fra Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Høyre, og forutsetter også at Senterpartiet og Venstre vil slutte seg til dette forslaget.