Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2003-06-03:
Jeg ønsker innledningsvis å si at jeg er fornøyd med komiteens beslutning om ikke å fjerne gebyrordningen og ikke gjøre endringer i det nye regelverket allerede før regelverket har trådt i kraft. Den nye bidragsordningen har, som komiteen også påpeker, vært gjenstand for kritikk i media knyttet til enkeltsaker og fra privatpersoner som har henvendt seg både til Stortinget og til Barne- og familiedepartementet. Etter mitt skjønn ville det vært galt å foreta endringer i det nye regelverket allerede før reglene er trådt i kraft, og det viktigste nå er å skaffe data og erfaringer om hvordan reglene slår ut i praksis, og deretter foreta en systematisk gjennomtenkt gjennomgang. Formålet med bidragsregelverket er å sikre barnet rimelig forsørgelse fra den av foreldrene som barnet ikke bor sammen med. Bidragsregelverket tar hensyn til at barnets behov for midler til forsørgelse deles mellom foreldrene etter økonomisk evne og så rettferdig som mulig. Regelverket bør også oppmuntre til fortsatt foreldreomsorg fra begge foreldre. Barnebidrag er et privatrettslig anliggende, og reglene for offentlig fastsettelse av bidrag er utformet så entydig som mulig, slik at flest mulig bidrag kan avtales og administreres av partene selv – med andre ord private avtaler. Bidrag fastsatt av det offentlige skal være basert på hva det koster å forsørge et barn, og begge foreldrenes inntekt skal vektlegges. Det er utarbeidet sjablonger for hva det koster å underholde barn i forskjellige aldersgrupper, basert på gjennomsnittlige tall fra undersøkelser foretatt av bl.a. Statens institutt for forbruksforskning og Statistisk sentralbyrå. Dette er en vesentlig prinsipiell endring i forhold til dagens regler, der bidraget fastsettes ut fra hva bidragspliktige har råd til, løsrevet fra barnets behov og uten hensyn til bidragsmottakerens inntekt. Prinsippet om at samvær skal ha betydning for bidragets størrelse, var det bred enighet om både i høringsnotatet og ved stortingsbehandlingen. Det er de løpende utgiftene under samværet til mat, transport og enklere fritidsaktiviteter som er lagt til grunn ved beregningen av størrelsen på samværsfradraget. Dette gir uttrykk for de utgiftene bidragspliktige har, og som bidragsmottakere samtidig sparer ved samvær. Når bidraget nå vil gjenspeile dette, markeres bidragspliktiges ansvar for omsorgen for barna. Reglene fanger opp bidragspliktige med dårligst økonomi. Det innføres en ny bidragsevnevurdering i forbindelse med fastsettelsen av størrelsen på bidraget, basert på de samme prinsipper som i gjeldsordningsloven. De som ikke har penger til å forsørge barn, vil heller ikke bli pålagt bidrag. I tillegg til at dette innebærer bidragslette sammenlignet med dagens regler, vil denne bidragsevnevurderingen kunne motivere flere til mer aktiv omsorg for barna. Dette vil også hindre en oppbygging av bidragsgjeld der bidragspliktige har dårlig økonomi. Skattereglene er endret slik at bidragspliktige etter 1. oktober 2003 ikke lenger får fradrag på skatten og bidragsmottakere fra samme tidspunkt ikke lenger må betale skatt av bidraget. Dette betyr en skattemessig likestilling av alle foreldre. Forskutteringsreglene er også endret. Bidragsmottakere med lavest inntekt vil få et større bidragsforskudd enn i dag på grunn av bortfall av skatt. Mottakere med svakest økonomi vil fremdeles kunne motta større forskudd enn bidrag. De med middels inntekt vil få netto omtrent det samme som i dag. De med inntekter noe over middels vil få noe redusert forskudd, mens forskuddet vil falle bort for dem med høy inntekt. Oppsummert vil forskuddet gå til dem som trenger det mest, og de som trenger det mest, får litt mer enn i dag. Bidraget skal gå til barnet. I den nye bidragsordningen er også regelen om å ta refusjon i barnebidrag for utbetalt overgangsstønad fjernet. Dette innebærer at bidragsmottakere med overgangsstønad vil få hele bidraget utbetalt. I disse tilfellene vil barna og mottakerne derfor komme bedre ut enn i dag, gitt den samme størrelsen på bidraget. At denne refusjonsordningen opphører, betyr også at flere kan inngå private avtaler om bidraget. De nye bidragsreglene er utformet ut fra en balansegang mellom en mest mulig rettferdig ordning og en økonomisk og administrativt håndterbar ordning. Regler som kan oppfattes som rettferdige, bidrar som regel til å dempe konfliktnivået mellom foreldrene. Samtidig må vi være oppmerksomme på at noen har urealistiske forventninger til de nye reglene. Har begge foreldrene stram økonomi i utgangspunktet, vil ikke de nye reglene i og for seg bedre situasjonen. Jeg mener likevel at reglene samlet sett gir en mer rettferdig og kjønnsnøytral fordeling av utgiftene enn gjeldende regler. De nye reglene gjelder først og fremst for offentlig fastsettelse av bidrag. Reglene blir kritisert fordi det ikke tas hensyn til reelle utgifter ved å ha barn. Det er anført at utgiftsdelen som inngår i underholdskostnaden, er satt for lavt i forhold til de faktiske kostnader ved å ha barn, og at SIFOs standardbudsjett er for nøkternt. Så har også vært hevdet her i dag fra denne talerstol. Standardbudsjettet omfatter de viktigste forbruksområdene og er ment å gi uttrykk for et nøkternt og rimelig forbruksnivå. Stortinget vedtok også at det var nettopp SIFOs standardsatser som skulle legges til grunn for beregning av utgiftene. SIFO har nylig utarbeidet et nytt standardbudsjett, som tar høyde for et endret forbruksmønster. Reglene slår slik ut at bidraget blir størst når bidragspliktig har høy inntekt, og bidragsmottaker har lav inntekt. Bidraget blir minst når bidragspliktig har lav inntekt og bidragsmottaker har høy inntekt. Bidragspliktige med svært lave inntekter skal ikke betale bidrag. Bidragsmottakere med overgangsstønad får økt disponibelt bidrag på grunn av opphevelsen av skatteplikten og refusjonsregelen. Bidragene til eldre barn blir høyere enn bidragene til yngre barn. Mye samvær gir lavere bidrag, mens lite samvær gir høyere bidrag. Også dette var intensjonen fra Stortinget da dette ble vedtatt i juni 2001. Det er ikke tvil om at denne reformen vil innebære endringer for mange parter, slik det også var forespeilet i odelstingsproposisjonen fra 2001. I en overgangsperiode på ett år vil det derfor gjelde overgangsregler for dem som får de aller største endringene. Evalueringsprosessen Stortinget ber om, er allerede igangsatt. Endringene i bidragsreglene er en stor reform, og det kan selvfølgelig ikke utelukkes at de nye reglene kan gi utilsiktede økonomiske konsekvenser for noen. Dette er noe jeg tar svært alvorlig. Det er derfor helt nødvendig å samle tilstrekkelig empiri og evaluere den nye ordningen. Presentasjon av noen foreløpige tendenser vil forhåpentligvis komme med allerede i høstens St.prp. nr. 1. Det vil i tråd med Stortingets ønske bli lagt opp til en bred evaluering i forbindelse med budsjettbehandlingen høsten 2004.