Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2000-11-30:
Arbeiderparti-sentrumsblokken har gjennom sitt samarbeid konkludert med at Norge trenger en skatte- og avgiftsøkning på nærmere 12 milliarder kr, og det selv om vi har det største overskuddet noensinne. Arbeiderpartiet mente i sitt opprinnelige forslag at næringslivet skulle ta den største belastningen med økningen. Målet for dette var at flere bedrifter i næringslivet skulle legges ned eller gå konkurs, slik at arbeidskraft ble frigjort til bruk i offentlig sektor. At det trengs arbeidskraft til sykehus og eldreinstitusjoner, er det ingen som er uenig i, men at disse skal frigjøres gjennom overlagt drap på bedrifter gjennom å påføre dem skatter og avgifter i et slikt tempo og i en slik mengde at disse går sin visse død i møte, tar Fremskrittspartiet sterk avstand fra, og vi håper at befolkningen i Norge foretar en rettferdig straffeutmåling overfor disse partiene ved neste valg. Som de fleste vet eller burde vite, lever konkurranseutsatt privat sektor i konstant konkurranse, noe som fører til at disse bedriftene må drive effektivt. Hvis de ikke gjør det, vil de gå konkurs eller bli lagt ned. I offentlig sektor derimot og i vernet privat sektor er ordet «konkurranse» et fremmedord. Og på grunn av at konkurransen er fraværende, er det ingen naturlige incitamenter til effektiv drift. Potensialet for effektivisering og derved frigjøring av arbeidskraft er derfor meget stort innenfor disse sektorene. Bare innenfor veivesenet er potensialet enormt, men også innenfor skoleverket, helse og offentlig administrasjon, for ikke å snakke om i vernede private bedrifter som driver med landbruksvirksomhet, er potensialet stort. Ved innføring av konkurranse innenfor disse sektorene vil alt behov for arbeidskraft innenfor helsesektoren bli dekket. I tillegg vil dette frigjøre arbeidskraft, slik at konkurranseutsatt sektor kan fortsette å utvikle seg. Dette lukter ikke særinteressepartiene på. Det er bedre å opprettholde en ineffektiv offentlig og vernet privat sektor enn å beholde arbeidsplasser i den produktive delen av næringslivet, den delen av næringslivet vi skal leve av når oljeeventyret er over. Dette kaller arbeiderparti-sentrumsblokken å være fremtidsrettet. Det er ikke alt i denne verden som er like logisk. Forslaget om konjunkturavgift, elavgift i industrien, forverring av delingsmodellen, moms på tjenester etc. ville ha rasert prosessindustrien, turistnæringen og transportnæringen. De fleste av disse bedrifter ligger som kjent i distriktene og er i stor grad hjørnesteinsbedrifter. Det er disse arbeidsplassene distriktspartiet for arbeidsfolk ønsker å fjerne. Så kom sentrumspartiene på banen for å redde næringslivet, og resultatet ble som forventet, 11 pst. skatt på aksjeutbytte, skjerpede regler for avskrivning, varebilen forsvant og det ble innført konjunkturavgift på næringsbygg. Men rett skal være rett, avgiftene for næringslivet går opp i 2001, men ikke så mye som etter Regjeringens katastrofeforslag. Men hvor ble regningen sendt? Jo, til den vanlige husholdningen. Den vanlige lønnsmottaker fikk regningen. Økte strømutgifter, høyere moms, 15 pst. økning på ligningstaksten, alt ble overført til lønnsmottakerne. Det ble ingen bedring med sentrumspartiene i budsjettforliket. Befolkningen og næringslivet må fremdeles betale nærmere 12 milliarder kr i økte skatter og avgifter. Det eneste som skjedde, var at noen av skatte- og avgiftsøkningene ble flyttet over fra næringslivet og til den vanlige lønnsmottaker. Snakk om narrespill! Jeg synes det er flott at det fra 1. juli skal bli billigere mat, men jeg synes ikke det er en utpreget logikk som ligger bak at den samme maten fra 1. januar skal bli dyrere. Dette må være en mer avansert logikk, som er utarbeidet i mørke rom av kloke hoder som er medlemmer av arbeiderparti-sentrumsblokken. Regjeringens opplegg fører til at stort sett alt blir dyrere fra 1. januar. En kan kort oppsummere at alle blir tapere første halvår. De som eventuelt blir vinnere, er de som spiser lite, tar bussen ofte og går på sirkus, men holder seg langt unna tivoli. Det er sikkert rimelig logisk at fornøyelsesparker i den sentrale delen av landet skal ha momsfritak, mens tivoli, som reiser rundt i Distrikts-Norge fra Nordkapp til Lindesnes, skal pålegges moms. Men denne formen for logikk er for avansert for meg. De som er redde for eiendelene sine og ønsker å bo i et trygt miljø, vil også bli tapere i momsomleggingen, fordi politiet blir svekket. Og for å gi de kriminelle ekstra spillerom blir også vaktselskapene påført merverdiavgift. Selv om ikke jeg ser fornuften i dette, gjør sikkert arbeiderparti-sentrumsblokken det. Er en så uheldig at en blir utsatt for et overgrep eller en annen kriminell handling på en eller annen måte slik at en må engasjere advokat, blir også den tjenesten pålagt merverdiavgift. Hvem er det som rammes hardest av dette? Er det de rike som arbeiderparti-sentrumsblokken så forkastelig snakker nedlatende om, eller er det de som tjener minst, og som etter denne blokkens uttalelser skal vernes mot alle skatte- og avgiftsøkninger? Det er vel rimelig klart at de såkalt rike ikke har problemer med å betale både for vakthold og advokattjenester, mens de som arbeiderparti-sentrumsblokken i festtaler sier de skal verne, får en økning på 24 pst. på vakthold og advokathjelp. Og dette hevder arbeiderparti-sentrumsblokken er å ta fra de rike og gi til de fattige. Sannheten er at de tar fra alle og ikke gir til noen. Dette er direkte usosialt og rammer de som har minst, mens de som denne blokken så forkastelig kaller rike, slipper unna. Fremskrittspartiet ønsker halv matmoms fra 1. januar og ikke fra 1. juli. Men vi ønsker ikke å finansiere dette med en så usosial ordning at en innfører merverdiavgift på tjenester. Jeg kan enkelt og greit ikke forstå at et rikt land som Norge skal ramme befolkningen på en slik måte, spesielt med tanke på at staten ikke har behov for å dra inn disse midlene. Staten har enkelt og greit ikke behov for å pålegge befolkningen mer skatter og avgifter. Selv om arbeiderparti-sentrumsblokken kom frem til at de skulle redusere avgiftsøkningene på næringslivet og påføre den vanlige mann og kvinne disse økningene, så slipper ikke næringslivet unna. Foruten innføring av konjunkturavgift, utbytteskatt, økt merverdiavgift, innføring av merverdiavgift på tjenester og økt elavgift, forverres avskrivningsreglene for næringslivet og det blir økning av ligningstaksten på 15 pst. Dette fører i realiteten til en økning av ligningstaksten på 25 pst. over to år. Dette viser at selv om sentrumspartiene, med Venstre i spissen, prøver å gi et inntrykk av at de kommer næringslivet til unnsetning og redder dem fra skatte- og avgiftsøkninger, er dette et forsøk på å føre befolkningen og næringslivet bak lyset. Det skal Fremskrittspartiet sørge for at de ikke lykkes med! Jeg tar opp de forslag som Fremskrittspartiet har fremmet, alene og sammen med andre partier i sakene nr. 2 og 3.