Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2011-03-14:
Jeg vil også takke interpellanten for å ha reist denne interpellasjonen, som er svært viktig. Jeg oppfatter at dette ofte dreier seg om vanlige mennesker som kommer i krise, og om alle aldersgrupper, eldre, demente, barn og ungdom. I likhet med forrige representant vil jeg bruke ordet feilmedisinering på dette. Det som jeg også tror er veldig viktig, er at i den pasientsikkerhetskampanjen som er igangsatt av regjeringen nå, og som er veldig bra, er nettopp feilmedisinering én av fire hovedpilarer. Det er heller ikke bare i Norge at feilmedisinering er et stort problem. I januar i år leste jeg i danske Politiken at 740 000 mennesker i Danmark tar så mange piller at man nå skal sette i gang et stort prosjekt. Det gjelder pasienter som daglig tar mer enn seks typer medisin. Jeg er helt sikker på – uten tvil – at mange av disse er medikamenter som også er avhengighetsmedisiner, eller vanedannende. Forskjellige leger har ordinert forskjellige medisiner uten å snakke sammen, og i mange tilfeller vet legene lite om hvordan enkelte legemidler virker sammen. Det er også viktig. Ett av tiltakene er at eldre, kronisk syke og andre som tar seks eller flere medikamenter daglig, skal få tilbud om en medisingjennomgang én gang i året, enten idet de utskrives fra et sykehus, eller gjennom fastlegen. I så fall skal fastlegen få hjelp av en klinisk farmasøyt. Det finnes flere andre yrkesgrupper enn leger som har høy kompetanse, og kanskje til dels enda bedre kompetanse enn mange av legene det gjelder, i å se på hvordan ulike medikamenter virker sammen. I dag har vi fått en ny tilsynsrapport fra Statens helsetilsyn, som sier at det ikke er trygg nok legemiddelhåndtering og legemiddelbehandling. Dette gjelder eldreomsorgen. Funnene viser at det i mange kommuner ikke alltid var sørget for at personalet som delte ut medisiner, hadde kompetanse. Det var heller ikke gode nok prosedyrer for å sikre at legemiddelhåndteringen foregikk forsvarlig. Samarbeidet mellom fastlegen og hjemmesykepleien hadde også store mangler. Vi vet også at på sykehjemmene våre, i eldreomsorgen, er det en del vanedannende medisiner som skrives ut til de eldre. Jeg har lyst til å komme inn på to tiltak som ingen har vært inne på, men som kan være interessante å gå inn i. Begge to er for så vidt i gang. Det ene er at sykehusapoteket ved Diakonhjemmet – representanten Andersen var jo også inne på apotek – har startet et tilbud der polikliniske pasienter kan henvises av lege til en klinisk farmasøyt for en utvidet legemiddelsamtale. Her forberedes samtalen med tanke på aktuell legemiddelbruk, sykehushistorie og selvfølgelig pasientens ønsker og behov. Det er en oppfølgingssamtale etter fire til seks uker. Hver samtale dokumenteres, og lege kontaktes ved behov. Det er et spennende arbeid, som gjerne kan videreutvikles også ved vanlige apotek eller andre sykehusapotek, etter min mening. Det andre jeg vil vise til, er Norske Sykehusfarmasøyters Forenings høringsuttalelse til den nye kommunale helse- og omsorgsloven, der de snakker om å utvikle en legemiddelgjennomgang med tanke på legemiddelrelaterte problemer. Det de foreslår der, er at dette bør bli nasjonale kvalitetsindikatorer, altså at man kan bruke dette som en nasjonal kvalitetsindikator. Det er metoder som allerede er implementert i en del tverrfaglige team med leger, farmasøyter og sykepleiere i flere sykehusavdelinger. Men dette kan gjøres om til nasjonale kvalitetsindikatorer. Vi har ikke nok av disse. Vi leter jo egentlig etter kvalitetsindikatorer i helsetjenesten som kan brukes på en god måte. Vi ser at man daglig opplever legemiddelrelaterte problemer hos pasientene i alle deler av helsetjenesten. Det finnes også noen studier som man kan gå inn og se på. Dette er i hvert fall to tiltak som jeg tror kan være bra å videreutvikle. Det er et stort problem at mange får for høye doser – eller for lave, for den del – eller uheldige kombinasjoner av legemidler, også vanedannende.