Øyvind Halleraker (Høyre), 2002-12-12:
En vesentlig premiss for Samarbeidsregjeringens budsjett var å bidra til å sikre og skape arbeidsplasser. Tøffe prioriteringer var nødvendig. De siste dagers utvikling i rente- og kronekurs bekrefter at Regjeringen er i ferd med å lykkes. Men Regjeringen er også svært opptatt av å bidra til nyskaping og utvikling, og derigjennom legge grunnlaget for framtidens arbeidsplasser. Særlig innenfor energiforskning er dette viktig, fordi utviklingspotensialet er enormt på verdiskapingssiden, og konsekvensene av ny kunnskap betyr så mye på miljøsiden. Det er avsatt betydelige midler til energiforskning, nærmere 260 mill. kr. Jeg registrerer at dette er et beløp regjeringspartiene, Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet er enige om, og som for øvrig er fullt på høyde med siste budsjett fra Stoltenberg-regjeringen. Og det er inneværende år vi snakker om, ikke Hornsrud. Et overordnet mål for forskningen må være å involvere industrien i sterkere grad. Skal man lykkes innenfor dette feltet, må det være en god symbiose mellom industrien, forskningsmiljøene og myndighetene. Morgendagens energiløsninger kan bare utvikles i et offensivt samspill mellom disse miljøene. Et godt eksempel på dette er forskning på CO2-håndtering. I saken om Snøhvit-utbyggingen bad lisenshaverne om at pilotprosjektet for CO2-fritt gasskraftverk ikke nødvendigvis måtte ligge ved gasskraftverket på Melkøya, men derimot ved et eksisterende gasskraftverk, for ikke å forstyrre framdrift ved Snøhvit-utbyggingen. I gassmeldingen fra Regjeringen er det redegjort for selskapets satsing på Kårstø i Rogaland for utvikling av et slikt pilotprosjekt. Jeg tror jeg har hele komiteen med meg når jeg sier at vi ser med spent forventning fram til at lisenshaverne kommer i gang med dette viktige forskningsprosjektet. Forskning på CO2-håndtering har høy prioritet og oppmerksomhet i det politiske miljøet. Det er jo også en spennende idé at avgasser fra gasskraft kan utnyttes til verdiskapende industrielt formål, som f.eks. algeproduksjon som grunnlag for fiskefôr til oppdrettsnæringen. De konkrete planene som foreligger på dette området, både fra Green Global Energy på Kolsnes og fra Statoil på Kårstø, er komiteen opptatt av, og vi mener at statlig deltakelse på dette feltet er viktig for å lykkes. Haleproduksjon og økt reservoarutnyttelse er forskningsområder som flertallet i komiteen ønsker prioritert. Hvis vi gjennom økt haleproduksjon også øker utvinningsgraden fra dagens 44 pst. til 50 pst., ja, så innebærer dette en brutto merverdi på om lag 450 milliarder kr. Det er også mye vi kan gjøre på NOx-utslipp fra forbrenningsmotorer, og da særlig fra dieselforbrenning. Statsråd Børge Brende har satt Norge på verdenskartet i miljøsammenheng, med særlig høy profil og troverdighet på utslipps- og klimapolitikk. Gøteborg-protokollen forplikter oss på en reduksjon fra dagens 260 000 tonn til 193 000 tonn, altså en reduksjon på 67 000 tonn. Kystflåtens andel av disse utslippene er på hele 40 pst. Derfor har komiteen vært spesielt oppmerksom på at tiltak overfor denne gruppen prioriteres framover. Det er utviklet billige og overkommelige tiltak som kan iverksettes med relativt kort tidshorisont. Overgang til gassdrift er selvfølgelig enda bedre som langsiktig mål, men koster mer og vil ta lengre tid. Avslutningsvis nevner jeg at Regjeringen også vil øke satsingen på hydrogen og varsler at den vil legge til rette for etablering av et større nasjonalt hydrogenprogram. Det er framtidsrettet og vitner om at Regjeringen har visjoner for å komme nærmere målet om å utnytte hydrogen som en av framtidens viktigste og reneste energibærer.