trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
Jeg er glad for spørsmålene. Jeg er glad for at representanten også er bekymret for sivilbefolkningen i en krevende situasjon. Det er viktig å påpeke at det også er et krav at disse tilfluktsrommene skal kunne klargjøres i løpet av 72 timer. Vi vet at ved den type terror, eller den type usikkerhet som vi har i samfunnet i dag, vil ikke tilfluktsrommene være nyttige i den type situasjon. Derfor ser regjeringen også på andre typer sivile beskyttelsestiltak. Deriblant har vi nå gitt 1,1 mill. kr i statsbudsjettet til å utrede mulighetene for sivile beskyttelsestiltak for å varsle befolkningen på mobil – befolkningsvarsling. På den måten kan vi gå direkte inn der anslaget eventuelt skjer, med informasjon som gjør at befolkningen kan handle adekvat deretter, ut fra situasjonen de er i.
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
Som samfunnssikkerhetsminister har jeg ansvaret for å koordinere og se helhetsbildet for beredskapen i Norge. Justisministeren er ansvarlig for det området som representanten stiller spørsmål om nå. Jeg anbefaler at han skal få lov til å svare på de vurderingene som er gjort når det gjelder politistyrkene i Norge.
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
Brann- og redningsvesenet er en viktig og ikke minst svært etterspurt ressurs som er til stede der folk bor, nettopp på grunn av strukturen og organiseringen til brann- og redningsetatene. De yter raskt hjelp der folk trenger det, når de trenger det. Vi ser en utvikling der brann- og redningsetaten tillegges flere og flere oppgaver, men det er viktig å nevne her at brann og redning er et kommunalt ansvar, og oppgavene som brann- og redningsetaten skal utføre, følger av brann- og eksplosjonsvernloven. Etter loven kan kommunen også pålegge brann- og redningsetaten andre oppgaver, forutsatt at det ikke svekker deres lovpålagte oppgaver.
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
I Granavolden-plattformen har vi tatt opp nettopp de utfordringene som representanten nevner. Det er krevende å se på rolleavklaringen mellom de tre etatene. Det kommer vi tilbake til i samfunnssikkerhetsmeldingen. Det har jeg gjentatt her i Stortinget, både i muntlig spørretime og i svar på skriftlige spørsmål. Det som også er viktig å få frem her, er at brannsjefen er skadestedsleder i en situasjon frem til ledelsen overtas av politiet. Vi skal også gjennomgå rolleavklaringen mellom disse tre etatene og se på hva slags type ressurser vi kan sette inn. Men det er viktig å se at det ofte er brannvesenet som kommer først ved trippelvarsling. I den typen hendelser er det veldig ofte trafikkulykker hvor folk trenger hjelp av brann og redning, ikke politi, for de trenger å klippes ut av vrakene.
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
Jeg er veldig glad for det spørsmålet. Jeg har sett i merknadene i budsjettet at både Arbeiderpartiet og Senterpartiet hevder at det er de frivillige selv som dekker kostnadene til nødnett. Det er feil. Det gjør de ikke. Vi finansierer ordningen. Det er en selvfinansiert ordning gjennom en abonnementsordning. De enkelte frivillige får en faktura fra DSB, men de får et tilsvarende tilskudd betalt av Justis- og beredskapsdepartementet. I 2019 har vi tildelt totalt 31 mill. kr for å dekke abonnementskostnader til de frivillige nødnettetatene. Derimot er jeg veldig opptatt av at alle de som bruker fritiden sin til å hjelpe og redde andre, har det utstyret de trenger. De har spilt inn behov for ytterligere nødnetterminaler, og jeg vil så absolutt ta med meg det i neste års budsjett.
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
Jeg må få kommentere sentraliseringspåstandene til Senterpartiet for dette budsjettet. Denne regjeringen styrker beredskapen i distriktene. Vi etablerer syvende redningsbase. Dette er nesten imot Senterpartiets og Arbeiderpartiets vilje. I deres regjeringsperiode la de fram dagens basestruktur på seks redningsbaser. Vi har altså foreslått en syvende redningsbase, som verken Arbeiderpartiet eller Senterpartiet har hatt i noen av sine alternative budsjetter. Jeg registrerer også omkamp for Bardufoss. Dette er heller ikke et sysselsettingstiltak, dette er et historisk løft for samfunnssikkerheten i Nord-Norge. Vi etablerer også HF-dekning i nord nå, helt opp til Nordpolen. Jeg vil minne om at dette heller ikke akkurat er sentrale strøk. Vi har også styrket de frivillige i redningstjenesten ute i distriktene. Vi styrker momskompensasjonsordningen med 77 mill. kr – altså opp til et historisk nivå igjen, på 1,685 mrd. kr. Vi styrker HRS i Bodø, og vi iverksatte også et totalforsvarsprogram i 2016, som styrker beredskapen og sikkerheten i hele landet. Denne regjeringen er opptatt av sikkerheten til hele befolkningen, i hele landet. Vi ser også framover, og derfor ser vi på framtidens sivilforsvar, for utfordringene Norge må løse, må ikke være basert på en situasjonsforståelse som ikke lenger er gjeldende. Vi ser framover. Gårsdagens trusler og beskyttelsestiltak for sivilbefolkningen er ikke de samme som for morgendagens trusselsituasjon. Den situasjonen forbereder denne regjeringen seg på.
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2019-12-12:
Jeg har den ære å legge fram for Stortinget svalbardbudsjettet sammen med statsbudsjettet. I proposisjonen får Stortinget en oversikt over alle forslag til bevilgninger for Svalbard, og det er bred politisk enighet om hovedmålene i norsk svalbardpolitikk. De overordnede målene for svalbardpolitikken ligger fast, og de ligger til grunn for forvaltningen av øygruppen. Forvaltningen av Svalbard skal være preget av forutsigbarhet og kontinuitet. Svalbardbudsjettet reflekterer dette. Svalbards geografiske plassering, krevende klima og store avstander gir utfordringer for samfunnssikkerhet og beredskap. Jeg er glad for at Stortinget i budsjettenigheten har forlenget seilingssesongen for Sysselmannens fartøy M/S «Polarsyssel», slik at denne nå kan disponeres hele året. Vi ser nemlig at maritim aktivitet rundt Svalbard øker, både med tanke på hvor langt nord den går, og hvor langt inn i vinteren den strekker seg. «Polarsyssel» er én sentral ressurs i rednings- og beredskapsarbeidet på Svalbard. Komiteens forslag til økning av tilskuddet på svalbardbudsjettet vil styrke beredskapen ytterligere. Samtidig er det svært viktig å prioritere forebyggende tiltak for sikkerhet og beredskap. Forholdene på og ved Svalbard kan gjøre det vanskelig å gjennomføre rednings- og bergingsoperasjoner. Boligområdene under fjellet Sukkertoppen og boliger langs Vannledningsdalen er særlig utsatt for uønskede naturhendelser. Nye klimaframskrivninger for Longyearbyen har gitt utfordringer for geoteknikk, fundamentering og bygging av fysiske tiltak i områder med permafrost, og vi har sett oss nødt til å utrede tiltakene nærmere. Arbeidet med installering av fysiske tiltak er forsinket som følge av dette, og regjeringen foreslår å bevilge 61,2 mill. kr til skredsikring i 2020. En del boliger under fjellet Sukkertoppen lar seg ikke sikre mot skred med fysiske tiltak. Flere boliger må derfor fraflyttes og rives. Blant annet som følge av dette har det vært boligmangel i Longyearbyen. Statsbygg har nå ferdigstilt 60 nye boliger i Gruvedalen, og dette har bidratt til en forbedret boligsituasjon i Longyearbyen. Arbeidet med opprydding i Svea og Lunckefjell vil fortsette i 2020. Dette er svært omfattende prosjekt som det redegjøres nærmere for i proposisjonen til Nærings- og fiskeridepartementet. Det kan ofte være store avstander til beredskapsressurser. Forebyggende tiltak vil alltid være å foretrekke for å redusere risikoen for skipsulykker. Regjeringen ser miljø og sikkerhet i sammenheng, og vi vil vurdere å gjøre tungoljeforbudet til et generelt forbud, samtidig som vi vil vurdere å innføre størrelsesbegrensninger på skip. Selv om beredskapen og redningstjenesten på Svalbard er betydelig styrket under denne regjeringen, er det grenser for hva redningstjenesten kan utrede.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Beskyttelse av sivilbefolkningen er en viktig del av beredskapen vår, og med utviklingen i verden, med terror, stater som bruker terrormetoder som gassangrep, kjemiske våpen og biologiske våpen, er tilfluktsrom blitt aktuelt på en annen måte – en ny måte – i vår tid. I første halvår 2016 kom det en konseptutredning fra Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap der de slo alarm og sa at tilfluktsrom i praksis ikke hadde vært håndtert som beskyttelsestiltak på lang tid. Nye tilfluktsrom var ikke blitt bygget, og de eksisterende hadde en uavklart status. Regjeringen sendte utredningen på høring sommeren 2017. Jeg har gjentatte ganger tatt opp dette i Stortinget etter det, og vi har fremmet forslag. Regjeringen lovte i 2017 at den skulle legge fram en plan om oppfølging av konseptutredningen, men det har ikke stått noe om det i noen av statsbudsjettene som har kommet etterpå, altså verken i 2018, 2019 eller nå for 2020. Så mitt spørsmål er: Hva vil regjeringen gjøre for å følge opp konseptutredningen om tilfluktsrom?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Jeg er bekymret for svaret fordi man hele tiden skyver det foran seg og sier at den gamle ordningen med tilfluktsrom ikke vil kunne beskytte mot f.eks. gassangrep. Det tror jeg kan diskuteres. Da Stortinget fornyet sivilbeskyttelsesloven, sist den ble behandlet her på Stortinget, ble det gjentatt at vi skal bruke tilfluktsrom for å beskytte befolkningen, og at de skal oppgraderes. De kan oppgraderes med utstyr, slik at de kan beskytte mot f.eks. gassangrep, biologiske angrep. Det er jo det som er poenget vårt. For eksempel hvis det skjer – det kan også være en ulykke – at en gasstanker går lekk et sted i Oslo, vil det ta tid før den giftige skyen sprer seg i hele byen, og ved et gassangrep i Oslo vil det ta tid før det sprer seg i hele området. Da vil det ha stor betydning at befolkningen kan søke til tilfluktsrom, og at det kan slås alarm. Så jeg er bekymret for at regjeringen gir signaler om at den ikke vil følge loven, sivilbeskyttelsesloven, som sier at vi skal bygge ut tilfluktsrom for å beskytte befolkningen.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Det er bra med informasjon, men man må jo vite hva man skal gjøre med informasjonen, hvor man skal gjøre av seg. Jeg mener at fristen på 72 timer er en av de tingene som ut fra den konseptutredningen absolutt bør vurderes på nytt, om man ikke bør ha et helt annet krav til når tilfluktsrommene skal stå klare. Jeg har også et spørsmål til som angår beskyttelse. Det gjelder sikringsstyrker i forbindelse med beredskapssituasjonen i hovedstaden. Politimesteren i Oslo har, når de har uttalt seg om Politihøgskolens framtid, understreket at det er viktig at den ligger i Oslo og har et stort antall studenter, fordi de er en del av sikringsstyrken i Oslo i en beredskapssituasjon der objekter og andre steder i Oslo skal sikres. Har statsråden som beredskapsminister vært inne i vurderingene når regjeringen har bestemt seg for å kutte antall studenter ved Politihøgskolen helt ned til 80 stykker, slik at man reelt sett ikke har et bidrag til sikkerhetsstyrken derfra?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Jeg begynner med å nevne noe som ble sagt tidligere i debatten her i dag. Representanten Raja fra Venstre sa at politiet knuste Young Guns. Jeg tror det er viktig at vi har et annet forhold til arbeidet med disse gjengene. Selv om enkeltpersoner tas og får straffer, betyr ikke det at miljøet er knust. Vi er nødt til å ha et langsiktig perspektiv på jobbing med gjengene. Derfor understreker flertallet i komiteen i innstillingen at innsatsen mot gjengene ikke må skrus opp og ned avhengig av om noen dømmes og noen tas, for miljøene er mye bredere enn det man tror når man har tatt enkelte som har skutt eller begått handlinger. Ofte er de sentrale bakmennene ikke med i de sakene. Vi må ikke slå oss til ro. Jeg har fulgt noen saker som har gått det siste året mot noen av de to–tre–fire gjenglederne som er tatt i Oslo. Dessverre, i de sakene jeg har fulgt, får de korte straffer, for trusselbildet er så stort at ingen, eller svært få, vil vitne mot dem. Vi kan ikke tro at gjenginnsatsen kan trappes ned, eller at de er knust fordi enkeltpersoner er tatt. De lærer hvordan de skal jobbe, og de utvikler sine metoder, slik at de kan være bakmenn som ikke tas for ting i framtida. Nå skjer det en vekst i ungdomskriminelle grupper. Vi ser alvorlige hendelser stadig flere steder rundt i Oslo, også på skoler, som vi hørte fra Mortensrud, der lærere skrev innlegg i går. Den samme utviklingen skjer i mange andre politidistrikter også, i mange andre byer. Vi må være klar over at de som ligger bak, er gjengmiljøene. De har en infrastruktur som forsyner dem med våpen, narkotika osv. og bestiller at disse ungdomsgruppene skal utføre vold, f.eks. for å håndheve territorier. Ungdomsgruppene har ofte disse sentrale gjengfolkene, bakmennene, som forbilder. De vet hvor mye penger de har, og de vet hva de har av status i kriminelle miljøer. Derfor mener jeg vi må gjøre mer enn bare å videreføre satsingen, som regjeringspartiene sier om budsjettet vi behandler i dag. Jeg vil gjerne høre fra statsråden om forslagene om regler for inndragning, som jeg har inntrykk av at vi i komiteen har vært enige om – i hvert fall har regjeringspartiene vært positive – og jeg henvender meg til statsråden bak i salen: Hvis f.eks. en ungdom tas med 50 000 kr som åpenbart stammer fra kriminalitet, må man levere det tilbake. Det trengs bedre regler for inndragning, det trengs forbud mot å delta i eller rekruttere til kriminelle gjenger, det trengs nye regler for oppholdsforbud osv.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
I og med at statsråden var opptatt i sted, vil jeg gjerne stille spørsmål angående oppfølging av tiltak mot kriminelle gjenger og ungdomskriminalitet, der regjeringen i hvert fall har varslet at de har samme intensjon som oss. Spørsmålet mitt er: Når kommer disse tiltakene? Det gjelder regler for inndragning av penger fra kriminalitet. Statsråden har i høst vært i Irland og sett på noen gode regler de har der. Det gjelder status til forslag om forbud mot å delta i og rekruttere til kriminelle gjenger. Det gjelder status til forslag om bedre regler for oppholdsforbud, eventuelt med fotlenke, slik at man kan holde aktørene unna de områdene hvor de opererer. Og det gjelder status for regler om taushetsplikt mellom etatene, slik at man bedre kan få vite f.eks. hvor mange elever med kriminelt rulleblad som samles på én skole, og kan ha tiltak for ikke å få opphopinger. Jeg vil også spørre, når det gjelder målet om to politifolk per tusen, om det er statsrådens mening at det bør være et endelig mål i Norge når vi ser utviklingen bl.a. innen ungdomskriminaliteten.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Jeg har ofte, også i denne debatten, purret på regjeringen for å få fram saker jeg mener vi trenger for å gjennomføre viktige tiltak, enten det gjelder kriminelle gjenger eller sosial kontroll og æresvold. Jeg vil si at vi er glade for at denne saken har kommet fram nå. Blant annet fattet Stortinget et vedtak våren 2018 da vi behandlet våre forslag om sosial kontroll og æresvold, som også er referert i innstillingen. Jeg synes at det som er lagt fram her i dag, er en viktig oppfølging av det når det gjelder at det er mulig for dem som har med dette å gjøre, enten det er barnevernet eller andre myndigheter, å hindre at barn – der det er mistanke om at de kan bli sendt til bl.a. koranskoler med mange problematiske forhold i utlandet – får reisedokumenter og pass og kan reise av gårde. Det er veldig bra for å beskytte disse barna og familiene mot den typen overgrep. Man kunne kanskje be statsråden om å utdype om hjemlene som nå ligger i denne loven, samlet sett er gode nok redskaper – apropos nyhetssaken som var i nyhetsbildet i dag om 4 000 som har unndratt seg soning i Norge – og gir gode nok muligheter for å hindre at de som ikke er innkalt til soning ennå, men er straffet, reiser til utlandet. Det er mer et spørsmål ut ifra at jeg håper at politiet mener det er gode nok hjemler for det – om justisministeren vil utdype det. Men først og fremst er jeg fornøyd med at en sak fra i fjor er fulgt opp. Jeg håper at også andre saker fra Stortinget knyttet til tiltak for dem som sendes til koranskoler og andre uholdbare forhold i utlandet – Stortinget fattet også flere andre vedtak som skulle følges opp – vil komme til Stortinget nå på tilsvarende måte.
Ingunn Foss (Høyre), 2019-12-12:
Etterforskningsløftet er en del av politireformen, som er både en strukturreform og en kvalitetsreform. Formålet med etterforskningsløftet er å heve kvaliteten i straffesaksarbeidet, noe som vil øke innbyggernes rettssikkerhet. Det er bred enighet om betydningen av å legge til rette for kunnskapsbasert etterforskning, god fagledelse, systematisk læring og etablering av arbeidsformer som ivaretar ansvarsforhold og gode kontrollprosedyrer. Dette budsjettet legger til rette for å styrke etterforskningskapasiteten i politiet. For å gi politidistriktene større handlingsrom i 2020 er det foreslått å bevilge 83 mill. kr til dette formålet. Den registrerte kriminaliteten har gjennom flere år gått nedover. Samtidig opplever politiet en økning i de mest alvorlige og ressurskrevende sakene. I dag bruker politiet over 30 pst. av den totale etterforskningskapasiteten på de mest alvorlige sakene, som utgjør mindre enn 3 pst. av totalen. Politiet har de senere år løst to av norgeshistoriens største overgrepssaker – operasjon «Sandra» med 468 fornærmede barn, og operasjon «Dark Room», som avslørte 51 menn som har misbrukt minst 300 barn – rystende og grusomme avsløringer som krever store ressurser i flere politidistrikt. Med økte bevilgninger kan vi bidra til å løse flere saker, få ned restansene, heve kvaliteten ved etterforskning og påtalearbeid og bidra til mer enhetlig oppgaveløsning. Kapasitet og kompetanse kan også sikres bedre i politidistriktene. Det finnes ikke raske og enkle løsninger for å realisere et etterforskningsløft, men vi er på rett vei. At ledelsen prioriterer området over tid, er også en viktig forutsetning. Men til tross for utfordringene politiet står overfor i straffesaksbehandlingen, blir straffesakene i dag bedre og ikke minst jevnere etterforsket. Kvalitet i etterforskningen er høyt prioritert i politiet, og gjennom etterforskingsløftet arbeides det for å oppnå høyere oppklaringsprosent, redusert saksbehandlingstid og færre restanser. Gjennom etterforskningsløftet arbeides det for god kvalitet og effektiv saksbehandling, som også kan gjøre det mer attraktivt å arbeide som etterforsker og påtalejurist i politiet. Jeg er glad for at dette området prioriteres og glad for at vi nå har et politi som jobber systematisk på dette feltet.
Ingunn Foss (Høyre), 2019-12-12:
Grunnen til at jeg tar ordet igjen, er at jeg vil kommentere representanten Gharahkhanis og representanten Vågslids siste innlegg. Begge refererte til Sør-Øst politidistrikt, og representanten Gharahkhani sa at rettssikkerhet og trygghet var truet. Det er ganske harde ord, og det stemmer ganske dårlig med det bildet som jeg fikk da komiteen var på besøk i Sør-Øst politidistrikt tidligere i år. Der ble det vist til at de hadde gode resultater på flere områder – innenfor seksuelle overgrep mot barn og ikke minst resultatene av etableringen av a-krimsenteret. Politimesteren og Politiets Fellesforbund presiserte at reformen var helt nødvendig, men de hadde utfordringer med å slå sammen fire distrikt, og de trengte mer tid. Når det gjelder henleggelse av saker, er dette et misvisende begrep med hensyn til faktiske forhold. Det betyr ikke at alvorlig kriminalitet henlegges. Henleggelse på grunn av kapasitetsproblemer er brukt i flere årtier, og det er belyst i mange utredninger. Et raskt Google-søk viser at Grønland politistasjon henla 200 saker i måneden i 2010.
Masud Gharahkhani (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Noe av Stortingets viktigste arbeid er å sikre trygghet for innbyggerne, og man skulle tro at uansett hvilken farge regjeringen og et stortingsflertall har, ville det være prioritert. Men denne regjeringen svikter tryggheten til innbyggerne og rettsstaten Norge. Det ene store prosjektet til denne regjeringen er enda mer New Public Management, mindre tillit til de ansatte, enda mer rapportering. Det andre store prosjektet er privatisering eller å gjennomføre reformer – ikke for å gjøre det bedre for innbyggerne eller bedre for de ansatte. Nei, det handler om reformer for reformens skyld. Det er sterkt å delta på møter med tillitsvalgte og ansatte som forteller om at rettsstaten demonteres med den regjeringen vi har. Jeg er opptatt av at vi ikke skal snakke ned politifolk, for de gjør en fantastisk jobb med de forutsetningene de har fått fra dagens stortingsflertall. Jeg er opptatt av at vi skal ha tillit til dem og ta deres hverdag på alvor. Jeg representerer Buskerud, som tilhører Sør-Øst politidistrikt. Vi har opplevd at Norges fremste operasjonssentral som funket, som politikere og fagfolk valfartet til, ble rasert uten at noen politikere i denne salen hadde pondus nok til å si at nok er nok. Vi har opplevd at folk ikke får tak i politiet når de ringer. Det henlegges saker med kjent gjerningsmann fordi man ikke har nok folk og ressurser. Forebyggende arbeid har blitt borte, noe kommunene ble lovet skulle styrkes. Politifolk gråter på jobb. Politifolk gir opp og tar en pause, og det er de mest erfarne politifolkene. I distriktene opplever de en enorm sentralisering. Snakker en med de dyktige ordførerne i Hallingdal og i Numedal, ser de og innbyggerne at tilbudet har blitt svekket. Det er ikke noen nærhetsreform. Høyresiden må slutte å skyve toppbyråkratiet foran seg og i stedet lytte til hva de ansatte sier. Det er på tide å si at nok er nok. Det er på tide å bygge opp tilliten mellom Stortinget og de ansatte ute i feltet. Det er på tide å styrke politidistriktene. Så har jeg lyst til å si til slutt: Statens barnehus er viktig. Det handler om rettssikkerhet for de aller mest sårbare. Det handler om tverrfaglighet. Der har mine ordførere fra Hallingdal stilt et spørsmål til justisministeren, om det er mulig å etablere et tilbud der, slik at man ikke båndlegger enorme ressurser og frakter sårbare opptil ti timer til Sandefjord for at de skal få den rettssikkerheten de har krav på. Også der ser vi at svaret fra justisministeren er byråkratisk. Det er ikke noe rart, for de har gitt opp justissektoren. De har ingen ambisjoner om å ta tryggheten til innbyggerne på alvor.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Nav-saken har dokumentert at vi har et samfunn som har altfor mye klassejuss. Den frie rettshjelpen må styrkes, og vi må ha en rundvask i hele forvaltningen, særlig i ledelsen, som kan sikre at den offentlige forvaltningen skal være til hjelp for folk og ikke være den verste motparten man kan få. Flere representanter har snakket om vold i nære relasjoner, og det er jeg også veldig opptatt av. Mange ganger går alarmen uten at politiet reagerer. Mange steder er det nå vanskeligheter med å finansiere krisesentrene, slik at man har dem i nærheten. Til alt overmål har vi en statsråd som istedenfor å ønske at alle barn skal ha en hvit jul, har vært ute og erklært at her i Norge drikker vi sprit, når vi vet hvor mye vold det er knyttet til alkohol og også dessverre knyttet til høytidene. Det er også vold i veldig fjerne relasjoner, noe som kom veldig sterkt inn til oss i dag gjennom NRK Nyheter, der det blir dokumentert igjen og igjen at også nordmenn deltar i de groveste seksuelle overgrep i utlandet, som skjer via nettet. I NRK-saken står det at det er 27 saker som har blitt etterforsket. Jeg husker da «Dark Room»-saken kom opp. Da sa polititjenestedamen som hadde fått dette på plass, at hun måtte ta på seg boksehanskene for å få det til internt i politiet. Så dette er en veldig alvorlig situasjon. Jeg klarer ikke å lese det jeg egentlig har skrevet, for det er så altfor forferdelig det som disse barna utsettes for, og som norske innbyggere betaler for – overgrep. Jeg forutsetter at statsråden og regjeringen legger inn en skikkelig storoffensiv mot dette, for det er så forferdelige ting som skjer med disse barna, at de er traumatiserte for livstid og ødelagt. Det kan ikke være slik at man skal kunne sitte trygt bak et tastatur og en skjerm i Norge og ødelegge livet til andre mennesker og til små barn rundt omkring i den fattigere delen av verden, der barn blir handelsvare. Så dette er rystende og forferdelig. Når det gjelder tallene, har jeg ikke gått inn i dem, men det ser nesten ut som om det er flere fra Norge enn fra våre naboland som er involvert i disse sakene. Det krever at man undersøker dette enda nærmere.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-12-12:
Det pågår en humanitær krise i Europa nå. De som leste VG i går, kunne lese tittelen «Velkommen til helvete». Det er tusenvis av mennesker, mange tusen barn, i plasttelt, gjørme og kloakk, med sult og selvskading. Dette beskriver situasjonen i de greske flyktningleirene. I Moria-leiren bor det nå 17 000 mennesker. Der skulle det egentlig være plass til 3 000. 10 000 av dem bor nå utenfor leiren. Det er 4 000 flere flyktninger som er kommet bare i løpet av november. Flyktningkatastrofen pågår, men Norge sitter musestille. Norge kunne ha gjort mye mer for å avlaste Hellas, slik SV har foreslått og kommer til å foreslå igjen til uka i forbindelse med omgrupperingsproposisjonen, der vi har penger til overs, som vi kan bruke nå for å ta imot noen av disse ungene som sitter der alene. En av dem er fire år og er alene sammen med de andre enslige mindreårige asylsøkerne. Jeg har spurt utenriksministeren: Er det ikke slik at vi får tilbake ganske mye av disse EØS-midlene fra Hellas, fordi det er grunner til at de ikke får brukt dem opp? Det er det. Nå har jeg også sjekket salderingsproposisjonen for Utenriksdepartementet for 2019. På post 77 gjelder det 360 mill. kr, og på post 78 gjelder det 380 mill. kr. Mens vi i kommunalkomiteen forsøker å skrape sammen penger for å kunne ta imot noen av de asylsøkerbarna som sitter alene i leirene, kommer vi i behandlingen av salderingsproposisjonen for Utenriksdepartementet til å foreslå at disse pengene bør gå til humanitært arbeid i flyktningleirene i Hellas. Det burde være mulig. Røde Kors og Flyktninghjelpen har trukket seg ut av leirene fordi det er så ille der at de ikke kan være der. Om man ikke får brukt alle pengene i år, er det mulig å ha den lille påskriften der det står «kan overføres». Dette er humanitær nød, så jeg hadde håpet at kanskje utviklingsministeren og utenriksministeren kunne finne ut hvordan de kunne gå løs på denne oppgaven sammen. For jeg mener det er en stor skam for Europa at vi ikke klarer å hjelpe et naboland, et land vi er alliert med, i en så kritisk situasjon som de er i, og at vi ikke klarer å hjelpe mennesker som nå sitter uten noe annet enn et plasttelt, når vi har bevilget penger til det og pengene ikke er brukt, men blir sendt tilbake igjen til den stinne norske statskassa.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-12:
En av de mest grunnleggende oppgavene for oss som folkevalgte i landets nasjonalforsamling er å sikre tryggheten til folk uansett hvor en bor i Norge – at folk skal føle at de er sikret hjelp når de trenger det, enten det er snakk om vold, dødsfall, alvorlige ulykker, ran eller andre grove forbrytelser. En skal vite at en skal få hjelp, og en skal få hjelp innen rimelig tid. Selvsagt vil det alltid være uløste oppgaver i et samfunn, men problemet med dagens regjering er at en har en bevisst og målrettet sentralisering som gjør at politiet blir fjernere fra folk, istedenfor at folk kan føle større trygghet. Da det i fjor ble meldt at det i elleve av tolv politidistrikt var krise, skulle en kanskje håpe at det seg inn hos flertallet på Stortinget, og at en gjorde tiltak som gjorde at man beveget seg i motsatt retning. Men istedenfor er meldingene i år at det er krise i samtlige politidistrikt. Eksempelvis i mitt eget politidistrikt, Øst politidistrikt, kom det tidligere i år fram at en internt i politiet sier at hvis det f.eks. skulle skje noe alvorlig på Nesodden, vil en sjelden eller aldri kunne forvente at politiet har mulighet til å komme innenfor kravet til responstid. På Romerike hadde en fram til tidligere i år de ti siste årene hatt en beredskapsinstruks som sier at det skal være minst fire patruljer på Romerike til enhver tid. Den beredskapsinstruksen er nå fjernet fordi politimesteren sa at hvis en skal ha en slik beredskapsinstruks, må en bruke av overtidsbudsjettet for å klare å oppfylle den. Det er en svært alvorlig situasjon når velfungerende lensmannskontor blir demontert. Så hører jeg representanten Frølichs rørende omtanke for konsulenter og for byråkrater i Politidirektoratet. Med Senterpartiets opplegg vil det fortsatt være igjen ca. 90 pst. av konsulentbruken i Politidirektoratet, og det ville fortsatt ha vært en betydelig vekst i Politidirektoratet siden 2013, men vi må prioritere ressursene på en annen måte, slik at vi kan styrke det lokale politiet og folks trygghet i hele Norge.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-12:
Nå tror jeg det er den fjerde eller femte budsjettdebatten jeg deltar i i Stortinget i høst der posisjonen, i mangel på gode argument for sin egen politikk, velger å bruke tid på Senterpartiets kutt i EØS-midler – og vi har fortsatt ikke kommet til utenriks- og forsvarskomiteens budsjettdebatt. Jeg forstår at det av og til kan være vanskelig å være helt presis når en skal gjengi andre partiers standpunkt på talerstolen, men et litt større presisjonsnivå enn det som regjeringspartiene har – og som Arbeiderpartiet velger å hive seg på – når det gjelder presentasjonen av Senterpartiets budsjett, kunne en forvente. Senterpartiet foreslår altså for neste år en bevilgning til EØS-midler på over 2,2 mrd. kr. Det er mer enn dobbelt så mye som en klarte å bruke på EØS-midler i fjor. Så er det helt riktig at det er mindre enn det gigantiske beløpet på 4,5 mrd. kr som regjeringen foreslår for neste år. Jeg tror at hvis en legger seg på et slikt nivå, vil vi se mange svært ukloke prosjekt som de pengene blir brukt til, slik som vi har erfaring med fra før, med både fuglekasseprosjekt og folk som står og fekter i vikingutstyr og feiring av gjøkens dag. Så til statsråden, som er bekymret for Senterpartiets foreslåtte kutt i byråkrati og konsulentbruk. Jeg har merket meg Fremskrittspartiets nye filosofi: Der en tidligere var opptatt av å kutte byråkratiet, er en nå opptatt av å forsvare byråkratiet. Regjeringens egne tall viser at bare i løpet av få år har antall ansatte i departement og direktorat økt med over 2 000. En av de plassene der veksten har vært størst, er i Politidirektoratet. Med tanke på Fremskrittspartiet, som i 2013 gikk til valg på at en skulle legge ned Politidirektoratet, har altså antall ansatte blitt nesten doblet i løpet av den perioden de har sittet med justisministeren. Til konsulentbruken: Bare for første halvår i år viste tallene at konsulentbruken i staten var på over 4,4 mrd. kr. Statsråden viser til at det ofte i privat virksomhet er behov for å ha et effektiviseringskrav på 10 pst. – ja, vårt forslag til kutt i konsulentbruk i Politidirektoratet er på 10 pst. av det som en brukte i fjor. Det burde være fullt mulig å få til, sånn at vi kan prioritere det lokale, tilstedeværende politiet. Så en sak til slutt som har fått lite oppmerksomhet her i dag: På mandag har politiet varslet en markering mot de svært ukloke kuttene i politiutdanningen ved Politihøgskolen. Det bør definitivt flertallet merke seg. En bør sørge for å opprettholde den gode politiutdanningen vi har i Norge.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-12:
Jeg merker meg at regjeringspartiene, og nå også statsråden, skryter av økningen i antall ansatte i politiet. Men de siste tallene fra Politidirektoratet viser jo at det fra juni til september ble 238 færre ansatte i politiet. Det Politiets Fellesforbund i tillegg responderer på når det gjelder statsbudsjettet for neste år, er at det som ligger inne der, ikke er tilstrekkelige bevilgninger for å nå de målsettingene man sier at man har. Da står ikke virkeligheten i stil med retorikken i salen her. Så én ting om Senterpartiets alternative statsbudsjett: Statsråden viste til at vi der foreslår å gjenopprette lensmannskontorer. Nei, det er ikke riktig. I vårt alternative statsbudsjett ligger det ikke inne. Det blir en videre prosess hvordan vi skal innrette politiet framover. Det som derimot ligger i vårt alternative budsjett, er over 0,5 mrd. kr til styrking av politi og påtalemyndighet, sånn at vi kan styrke det lokale politiet rundt om i Norge.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-12:
Vi står overfor noen store utfordringer i verden og noen store og pågående kriser. Det er stadig flere som er på flukt fra krig og konflikt. Det er store grupper i verden som sulter, som ikke har tilgang til mat og rent vann. Jeg lyttet til innlegget til utenriksministeren tidligere i dag, og også utenriksministeren pekte på noen av disse utfordringene og det at en står i en situasjon med store humanitære utfordringer – over 167 millioner mennesker har behov for humanitær hjelp. Da er det behov for at vi styrker innsatsen. Senterpartiet har i sitt alternative budsjett en tydelig styrking av FNs høykommissær for flyktninger. Vi ønsker også å styrke støtten til sivilt samfunn, øke støtten til Verdens matvareprogram og øke støtten til landbruksbistand. Jeg merket meg at utenriksministeren sa at man nå hadde en bevilgning til humanitær bistand på 5,5 mrd. kr, og at det hadde vært en økning. Det er selvsagt bra, men behovet er mye større. Bevilgningene på det området er jo bare så vidt større enn det som regjeringen foreslår i bevilgning til EØS-midler til noen land i Europa til neste år. Jeg er helt sikker på at hvis vi hadde hatt en åpen debatt i Stortinget om prioriteringer, så hadde vi ikke prioritert på denne måten. Når det f.eks. gjelder den forpliktelsen som ligger i den gjeldende EØS-finansieringsordningen, har vi en forpliktelse til å skulle bidra med over 1 mrd. kr årlig til Polen. Man kan også finne fornuftige prosjekter å støtte innenfor EØS-midlene, selv om det er svært mange eksempler på prosjekter som ikke burde fått støtte. Men uavhengig av det – i den situasjonen som verden står oppe i, og som også områder ganske nær oss står oppe i, tror jeg faktisk ikke Stortinget på fritt grunnlag ville ha gjort en slik prioritering at en skulle ha brukt over 1 mrd. kr årlig til Polen. Derfor ønsker vi å gjøre en endret prioritering. Jeg hører at noen advarer om at Senterpartiet vil fjerne alle EØS-midler og melde oss ut av EØS-avtalen fra 1. januar. Nei. Senterpartiet er imot EØS-avtalen, men vi foreslår en bevilgning neste år på 2,2 mrd. kr, som er over dobbelt så mye som det man klarte å bruke av EØS-midler i fjor. Men vi må endre prioriteringene og gi til dem som virkelig trenger det.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-12:
Representanten Elvenes sto på talerstolen her i stad og gikk til frontalangrep på det norske tollvernet og tok til orde for økt import av mat. Det hadde vært fint om representantene som er her fra regjeringen, utenriksministeren og gjerne også Kristelig Folkepartis representant i salen, hadde avklart hva som er regjeringens syn, for i regjeringserklæringen står det forskjellige ting i ulike kapitler knyttet til tollvernet. I landbrukskapitlet står det at en er opptatt av å skulle ivareta importvernet, innen handelspolitikken står det at en jobber for å redusere tollvern på ulike områder. Etter den salven som representanten Elvenes kom med mot Senterpartiet her i stad, er det grunn til å få en avklaring fra regjeringen av hva som er regjeringens politikk. Så til argumentasjonen som Elvenes tar til orde for, nemlig at det er de fattigste i verden som ville ha nytte av at Norge svekket importvernet. Nei, tvert imot. For det første er det viktig å ha rammer internasjonalt som legger til rette for at hvert enkelt land kan produsere mat for sin egen befolkning, men dernest er det nettopp viktig at vi har et sterkt importvern i Norge, sånn at en kan gi preferanser til de landene som er fattigst. Det er når en svekker importvernet, at en vrir importen i retning av EU og en del andre store eksportører av mat i verden, på bekostning av de fattigste landene i verden, som tidligere har hatt preferanser. Det er det bl.a. stor fare for med den nye Mercosur-avtalen, som regjeringen forhandlet fram, og slik er også situasjonen med stadig nye runder med forhandlinger med EU om artikkel 19, som en har gjennom EØS. I utgangspunktet skulle det være en gjensidig balansert utvikling i handelen, men handelen har gått én vei: økt import og stadig større ubalanse. Så helt til slutt, til representanten Kolberg, som har stor bekymring knyttet til brexit: Det viktigste Norge kan lære av brexit, er at vi aldri må bli med i EU, i stedet for at vi skulle blitt med i EU, og så funnet ut etter noen tiår at det ikke var en spesielt god idé, og så prøvd å komme seg ut igjen på best mulig måte. Det som det britiske folk har gjort, er å si det samme som flertallet i det norske folk har sagt, at de ikke ønsker å være medlem av EU. Ja, de ønsker å være en del av internasjonalt samarbeid, de ønsker å bygge nye handelsforbindelser, men de ønsker ikke å bli overstyrt fra EU, slik som de har blitt med medlemskapet, og som vi også blir gjennom EØS.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-12:
Til representanten Elvenes: Hvis en skal ivareta de minst utviklede landenes mulighet til å eksportere landbruksprodukter, er det nettopp viktig å opprettholde tollvernet og prioritere tollfrihet for de minst utviklede landene, slik Norge har hatt tradisjon for. Det som nå ligger på bordet, eksempelvis gjennom den nye EFTA-avtalen med Mercosur, er at Mercosur-landene skal få en eksklusiv rett til å bruke en kvote som har vært tildelt utviklingslandene. Mercosur-landene skal få en kvote på 500 tonn biff og fileter. I dag er det 100 kr i redusert toll på dette, Mercosur-landene skal gjennom den nye avtalen få nulltoll. Dette er noen av de største landbrukseksporterende landene i verden. Det er ikke å prioritere de minst utviklede landene. I tillegg må en i nye runder med forhandlinger med EU sørge for redusert import fra EU. Det ville være å prioritere de fattigste.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2019-12-12:
Jeg skal referere litt fra Smaalenenes Avis, fra en artikkel 10. desember, altså for to dager siden, om Indre Østfold fengsel. Fengselsleder Helge Valseth opplyser at det går mot et underskudd på nesten 14 mill. kr. Begge fagforeningene i fengselet, Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund og Kriminalomsorgens Yrkesforbund, er bekymret. «Fengselet var lavt bemannet allerede ved oppstarten(…)(…) men nå frykter vi rett og slett oppsigelser, sier nestleder Espen Hvidsten i NFF.» (…) (…) De ansatte føler at de sliter seg ut med å drive på underbemanning samtidig som de ser at underskuddet bare øker. De tillitsvalgte reagerer også på at det nå skal tas inn færre pliktårsbetjenter enn før, og at tilkallingsvikarene har fått beskjed om at de ikke vil bli brukt. De tillitsvalgte sier at smertegrensen er nådd. Fengselsleder Valseth er enig med de tillitsvalgte i at budsjettsituasjonen, slik han beskriver det, er «utfordrende». Han sier videre at «det er planen å redusere kostnader tilsvarende 7,5–8 millioner. Det betyr kutt i driftskostnader, og kutt i sju stillinger.» Valseth blir spurt om det stemmer at tilkallingsvikarene er blitt sagt opp, og svarer: «Ja, ti avtaler er avsluttet.» På spørsmål om hvordan budsjettsituasjonen er for neste år, svarer han: «Neste år vil også bli meget utfordrende, og det er et stramt budsjett.» Dette er resultatet av en villet politikk. Det er resultatet av ostehøvelkuttet – den såkalte ABE-reformen. Det er resultatet av at justisministeren ikke tar ansvar for egne prioriteringer. Vi har en justisminister som demonterer Indre Østfold fengsel, som vil fjerne tingretten fra Indre Østfold og fjerne jordskifteretten fra Østfold, og da har jeg ikke engang kommet til politireformen. Vi har en regjering som bruker all sin tid på å demontere og sentralisere offentlige tjenester. Kutt, oppsigelser og nedskjæringer er justisministerens melodi, og statsråden er i ferd med å styre hele justissektoren rett i grøfta – dessverre.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2019-12-12:
Det er dessverre ikkje ofte vi taler mykje om Sivilforsvaret i desse budsjettdebattane. Det er synd, for Sivilforsvaret er ein viktig beredskapsressurs i Noreg, og dei fortener meir merksemd enn det dei får i dag. Det var nok likevel mange som la merke til den store innsatsen mannskapet gjorde under skogbrannsesongen i 2018, men rolla til Sivilforvaret er langt større enn dette. Dei er i beredskap for å beskytte innbyggjarane i krigssituasjonar og ved store hendingar. Sivilforsvaret har òg ei viktig rolle som støttefunksjon til naudetatane i fredstid, t.d. ved ulykker og ved naturkatastrofar. Situasjonen for Sivilforsvaret i dag er at materielletterslepet er stort, og behovet for materiell vart endå større etter skogbrannsesongen i fjor. Ikkje minst er det behov for fleire øvingar for mannskapet. Vi i Senterpartiet er opptekne av at vi skal ha eit sterkt sivilforsvar i dette landet. I vårt alternative statsbudsjett for 2020 har vi derfor gjort framlegg om ei auka satsing på 30 mill. kr til Sivilforsvaret. Medan eg talar om sivil beredskap, vil eg òg nemne naudnettet. Naudetatane og andre beredskapsaktørar bruker naudnettet til trygg kommunikasjon. Fleire plassar i landet har ein opplevd at straumen, mobilnettet og naudnettet har falle ut under storm. Det kan vere fleire årsaker til at naudnettet blir slått ut under slike hendingar, men ofte kjem det av straumbrot og av at mange av basestasjonane berre har nokre få timar med reservestraumkapasitet. Senterpartiet ønskjer å styrkje det arbeidet som Direktoratet for samfunnstryggleik og beredskap legg ned for å auke reservestraumkapasiteten for fleire av basestasjonane til naudnettet. Vi gjer derfor framlegg om å gje midlar til å sikre dette. I tillegg føreslår vi at regjeringa må sjå på alternative løysingar til dagens finansieringsmodell. I dag er det dyrt for mange kommunar, men særleg små kommunar kjem urimeleg dårleg ut økonomisk. Det må etter vår meining òg leggjast fram ein plan for korleis ein kan finansiere fleire naudnetterminalar og fleire naudnettabonnement for den frivillige redningstenesta i den stortingsmeldinga om samfunnssikkerheit som er varsla i 2020.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2019-12-12:
I Senterpartiet si satsing innanfor justissektoren for neste år spenner det frå dei små summane til dei store. Eg vil nemne nokre av dei små summane først, fordi desse òg er verde å løfte fram. Det er satsinga på frivilligheit dette delvis handlar om. Der vil ei satsing med 1 mill. kr ekstra her og 5 mill. kr ekstra der ofte ha langt større effekt enn om dei same summane blir tilførte til drift av offentlege etatar. Vi i Senterpartiet verdset den store innsatsen som frivillige organisasjonar gjer innan både kriminalitetsførebyggjande arbeid og innanfor redningstenesta. Frivillige stiller opp både for å hindre at folk hamnar på skråplanet, og for å hjelpe folk som har hamna på skråplanet, til å få stell på livet sitt. For oss alle, uansett rulleblad, er det ei uvurderleg hjelp at frivillige i redningstenesta rundt om i heile landet er klare til å bidra når ulukka er ute. Det er ingen tvil om at det kostar å drive slik viktig aktivitet. Vi skulle gjerne ha sett av mykje meir til frivillige organisasjonar, både til dei som driv med kriminalitetsførebyggjande arbeid, og til dei innanfor redningstenesta, men dei 15 mill. kr vi målrettar ekstra til dette føremålet på vårt alternative budsjett, er eit teikn på sterk anerkjenning frå vår side for den jobben dei gjer. Eg kan nemne nokre av dei større summane vi i Senterpartiet gjer framlegg om å løyve neste år. Eit døme er 32 mill. kr for å tilsetje fleire dommarar ved både dei alminnelege domstolane og jordskifterettane, og ikkje minst 25 mill. kr til å digitalisere saksbehandlinga også ved dei små og mellomstore domstolane. Dette er ikkje berre summar frå vår side, det er eit kraftig politisk signal frå oss om at vi ønskjer å behalde ein desentralisert domstolsstruktur. Senterpartiet viser tydeleg at vi ønskjer å modernisere og digitalisere arbeidet også ved dei mindre domstolane for å gjere dei i stand til å møte framtida på ein like god måte som det dei større domstolane får sjansen til. Og vi gjev midlar som – viss vi hadde fått fleirtal for vårt alternative budsjett – ville ha gjort ressurssituasjonen til ein god del domstolar noko lettare. Politiet er den etaten vi gjev mest til innanfor justisfeltet – ei satsing på over 0,5 mrd. kr. Min partikollega Enger Mehl har sagt ein del om dette, men eg vil trekkje fram satsinga vår på grensekontroll, der Senterpartiet gjev både100 mill. kr på finansbudsjettet for å styrkje tolletatens arbeid med grensekontroll og 50 mill. kr på justisbudsjettet for å styrkje politiet sitt arbeid med grensekontroll i samarbeid med nettopp tolletaten. Senterpartiet ønskjer betre nasjonal grensekontroll innanfor rammene av Schengensamarbeidet så lenge det ikkje er fleirtal på Stortinget for å tre ut av Schengen sine grenseføresegner. Det handlar om å ha fleire verkemiddel for å stoppe mobile kriminelle, og då trengst det meir ressursar og også meir politisk bevisstheit om dette.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2019-12-12:
Elektronisk fotlenkje eller soning med elektronisk kontroll, forkorta EK, er eit alternativ til straffegjennomføring i fengsel. I dag kan det vere aktuelt å vurdere EK for dei som har ein dom på fire månader. Dette blir gjerne kalla heilgjennomføring. I tillegg kan ein vurdere delgjennomføring med EK for dei som har opp til fire månader igjen av ein lengre dom. Regjeringa gjer no framlegg om at ein skal auke denne grensa til seks månader for både heilgjennomføring og delgjennomføring. Dette støttar Senterpartiet fullt opp om. Erfaringa etter at Noreg opna for fotlenkjesoning, har i stor grad vore positiv. Det er få domfelte som bryt vilkåra for denne soningsforma når dei har fått det innvilga. Kriminalomsorga har fått eit ekstra verkemiddel når innsette skal slusast ut igjen i samfunnet. Ikkje minst gjer denne typen straffegjennomføring det mogleg for eventuelle ungar til den domfelte å ha eit nært forhold til forelderen medan soninga går føre seg. Det har vore brei støtte blant høyringsinstansane til å utvide bruken av elektronisk fotlenkje til dommar på seks månader. Senterpartiet har programfesta at vi ønskjer ei slik utviding, og stemmer i tråd med dette i dag. Det er viktig å understreke at det ikkje er kven som helst som kvalifiserer til EK som straffegjennomføringsform. Framlegget frå regjeringa endrar ikkje på dette. Det er strenge vilkår som må vere oppfylte for å få innvilga EK, og den domfelte må rette seg etter eit strengt regime undervegs for ikkje å bryte vilkåra for soning. Slike strenge vilkår skal det framleis vere, sjølv om det etter dagens vedtak i Stortinget vil vere mogleg å innvilge EK for dei som har ein dom på seks månader, eller dei som har seks månaders attståande dom. Sagt med andre ord: Endringane vil auke talet på personar som kan sone med fotlenkje, men det vil framleis vere strenge krav til dei personane det gjeld. Sjølv om EK som soningsform kan vere billigare enn soning i fengsel, vil eg understreke at det ikkje må vere økonomi som ligg til grunn for at denne soningsforma blir valt. Bruk av EK må vere hensiktsmessig i det enkelte tilfellet for å fremje rehabilitering av den domfelte. I nokre tilfelle vil t.d. soning i lågsikkerheitsfengsel vere den rette løysinga, og då skal ikkje økonomien vere avgjerande for val av soningsform.