Erna Solberg (Høyre), 2000-03-23:
Regjeringserklæringen legger stor vekt på behovet for fornyelse i offentlig sektor. Ifølge kommunalministeren i dagens utgave av Kommunal Rapport skal dette fornyelsesarbeidet baseres på det program for fornyelse av offentlig sektor som er utredet i samarbeid mellom Arbeiderpartiet og LO. Jeg har derfor med interesse lest dette programmet, og gårsdagens noe oppløftede stemning basert på regjeringserklæringen har avtatt betydelig. Dette er ikke et program som vil sikre velferden eller omstillingsevnen i dagens offentlige sektor. Reformbehovene er større enn som så, og så lenge Arbeiderpartiet fortsatt lar Kommuneforbundet med Jan Davidsen i spissen ha en form for vetorett mot nødvendige omstillinger er jeg redd omstillingstakten blir for sakte. Jeg er likevel glad for noen av de signalene som gis: Detaljstyringen må reduseres, det må ryddes opp i dobbeltbyråkrati, det administrative apparatet må forenkles, og det må bli mer tjenesteproduksjon og mindre administrasjon. Dette er vi enig i. Men av og til blir jeg litt oppgitt over innfallsvinkelen til Arbeiderpartiet. La meg ta et eksempel fra debatten om fylkeskommunens fremtid. Det virker som om Arbeiderpartiet er mest opptatt av å tegne nye kart og grenser – ikke å ta utgangspunkt i hvilke oppgaver som skal løses og hvordan de løses best mulig for brukerne. Høyres utgangspunkt har vært en gjennomgang av hvordan oppgavene skal løses. Det har gjort at vi mener det nok med to forvaltningsnivåer. Arbeiderpartiet derimot ser ut til å diskutere 19, 12 eller 5 regioner/fylker – ikke hva de faktisk skal gjøre. Hvis det er rett, er det altså feil innfallsvinkel i forhold til ønsket om å fjerne dobbeltarbeid og redusere administrasjonskostnadene i vårt land. Økt handlefrihet for kommunene er nødvendig i årene fremover for å sikre grunnleggende velferdsoppgaver, men økt handlefrihet er langt mer enn mer penger. Lavere kostnader gir like mye handlefrihet som økte inntekter. Avgiftsøkninger, kostnadsoverveltninger, økt andel av overføringene som øremerkede midler reduserer den økonomiske handlefriheten i kommunene. I tillegg reduserer det utstrakte lov-, forskrifts-, rundskriv- og rapporteringssystemet handlefriheten over alle ressursene i kommunene. Jeg er enig i erklæringens konstatering av at sterk statlig styring ikke er en automatisk garanti for likeverdige tilbud. Ja, jeg ville gått lenger og sagt at sterk statlig styring kan stå i motstrid til et likeverdig tilbud. Det er f.eks. et faktum at det er flere ensomme eldre i de største byene, behovet for omsorgstilbud kan være større fordi det er mindre privat nettverk å bygge på. Dette krever lokal kunnskap, ressursene brukes best ved å ha tillit til lokaldemokratiet. Jeg forventer en mer offensiv reduksjon av den statlige styringen med den nye regjeringen i forhold til det Bondevik-regjeringen har prestert. Nå er det vel egentlig ingen bombe at en Høyre-representant føler seg skuffet over Senterpartiet – det gjør vi jo ofte. Men på dette området har faktisk skuffelsen vært stor. For hvem hadde trodd at Senterpartiet skulle sitte i statsrådstolen i Kommunaldepartementet i en tid hvor skatteinntektene fra lokalt næringsliv fjernes fra kommunene, den statlige detaljstyringen øker og kommunene får rekordstore underskudd? Jeg har registrert at tidligere statsminister Kjell Magne Bondevik til stadighet trekker frem «Et enklere Norge» som det viktige forenklingsprogrammet som sentrumsregjeringen satte i gang. Mindre statlig byråkrati, mindre lov- og regelpålegg overfor kommunene er strengt nødvendig for å gi kommunene et handlingsrom som gjør det mulig å skape et best mulig lokalsamfunn. Men det ser ut til at eksstatsministeren glemmer at det tok sentrumsregjeringen over et år å innrømme at det var behov for et slikt program. Jeg vil minne om at tidligere kommunalminister Ragnhild Queseth Haarstad mente det var unødvendig å gjennomføre en gjennomgang av lov- og regelverk overfor kommunene. Høyre fremmet og fikk flertall for forslaget mot sentrumspartienes stemmer ved behandlingen av lokaldemokratiredegjørelsen i mars 1998. To måneder senere gjentok statsråden sin holdning om at dette var unødvendig i forbindelse med kommuneøkonomiproposisjonen for 1999. Da sviktet Arbeiderpartiet. Høyre-byrådet i Oslo sendte brev med 47 ulike regler de mente burde endres for å gi kommunene større handlingsfrihet. Statsråden vendte tommelen ned for alle 47 forslag. Først etter at Høyre fremmet et eget Dokument nr. 8-forslag høsten 1998 om et eget forenklingsutvalg etter modell fra Næringslovutvalget ble det fart på Kommunaldepartementet og en endring. Stortingsflertallet har også etter initiativ fra Høyre vedtatt å igangsette nye «frikommuneforsøk». Det er fint med programmet «Et enklere Norge». Men foreløpig er altså ingenting blitt enklere med sentrumsregjeringen, foreløpig har det vært prosjekter og prat. Det er først når de reelle prioriteringene kommer mellom profesjonsinteresser og interessegrupper, at de vanskelige valgene kommer. Så langt kom aldri sentrumsregjeringen. Jeg ønsker arbeiderpartiregjeringen lykke til på det området.