Tina Bru (Høyre), 2015-03-24:
Som en konservativ politiker er mitt moralske og ideologiske utgangspunkt forvalteransvaret. Vi må etterlate jorden i minst like god stand til våre etterkommere som vi mottok den fra våre forfedre. Dette betyr at summen av materielle goder og intellektuelle ressurser, naturressurser og livsgrunnlag i form av et bærekraftig miljø må ivaretas for fremtidige generasjoner. Dette innebærer en avveining mellom ulike hensyn, både kortsiktige og langsiktige. Jeg var i utgangspunktet enig med SVs nestleder og den rød-grønne regjeringens tidligere miljøvernminister Bård Vegar Solhjell da han 12. mars i fjor gikk ut i Dagens Næringsliv og advarte mot å tro at en klimalov ville gjøre norsk klimapolitikk bedre. I likhet med de rød-grønnes tidligere miljøvernminister mente jeg at det ikke var mangel på lover som var problemet, men heller den årelange politiske nedprioriteringen av beslutninger til beste for miljøet som var grunnen til at dagens regjering overtok en klimarealitet som viste et utslippsgap mellom faktiske nasjonale utslipp og egne utslippsmål på hele 8 millioner tonn CO2. Jeg mener fortsatt at det er den konkrete klima- og miljøpolitikken som er viktigst, og at en klimalov kun kan komme som et tillegg til det daglige arbeidet regjeringen og samarbeidspartiene gjør for å redusere klimagassutslippene. Regjeringen og samarbeidspartienes omlegging av kjøretøy- og drivstoffavgiftene i en grønnere retning, bruk av statens innkjøpsmakt i klimaets og miljøets tjeneste og ikke minst det nye klimarammeverket mot 2030 er viktige og konkrete grep som vil føre til at klimagassutslippene går ned. Derfor var jeg også uenig med representanten Aasland, Arbeiderpartiet og den rød-grønne regjeringen da de bl.a. fjernet avgiftsfritaket på biodiesel – et konkret og viktig tiltak for en renere transportsektor. Heldigvis har vi fått en ny regjering og et konstruktivt samarbeidsklima på borgerlig side som har rettet opp i feilen de rød-grønne begikk, og for første gang har vi fått et statsbudsjett som vil føre til at utslippene fra transportsektoren vil gå ned. Forhåpentligvis vil også de mange arbeidsplassene som gikk tapt som følge av den rød-grønne avgiftsøkningen, skapes på nytt. Dagen etter Bård Vegar Solhjells utspill i DN gikk klima- og miljøminister Tine Sundtoft på talerstolen i Oslo rådhus. Etter en lang dag med mange gode innspill fra organisasjons- og næringsliv om hvordan Norge kan redusere klimagassutslippene, avsluttet statsråden regjeringens klimadugnadskonferanse med å si at regjeringen nå skulle følge opp vedtaket fra klimaforliket og igangsette arbeidet med å utrede hensiktsmessigheten av en klimalov i Norge, basert på erfaringer med dagens lovgivning og virkemiddelbruk, en utredning som den rød-grønne regjeringen hadde lagt i skuffen, noe det kan være verdt å minne om, all den tid Arbeiderpartiet nå prater om klimaskeptikere. Regjeringen har gjennomført et åpent høringsmøte i Klima- og miljødepartementet og en åpen innspillsrunde som ble avsluttet 30. januar i år. I tillegg har statsråden drøftet saken i klima- og miljøministerens klimaråd. Som et resultat av gode prosesser, drøftinger og diskusjoner har Høyre og jeg landet på å støtte I og II i denne innstillingen, dette fordi vi ser en eventuell lov, som vil være en samordning og overbygging av lovgivningen på klimaområdet, som en god måte å bedre tilgangen til og oversikten over den norske klimapolitikken på. Men den viktigste klimapolitikken vi vedtar i Stortinget i dag, er ikke dette forslaget. Viktigere er saken vi debatterte nå nettopp, om klimamålene for 2030. At Norge nå knyttes tettere til EU i klimaarbeidet, er svært positivt. Dette klimarammeverket er også et lovbestemt overordnet klimamål, som vil forplikte. Vi skal kutte våre utslipp, i fellesskap med EU, med 40 pst. sammenlignet med 1990. Ved å gå inn i et samarbeid med EU om dette skaper vi en ny forutsigbarhet for norsk klimapolitikk, samtidig som vi hever ambisjonsnivået og forplikter oss til å levere. Jeg vil avslutningsvis minne om at den viktigste jobben vi gjør for å bekjempe klimaendringene, er de faktiske tiltakene vi implementerer, det faktiske grønne skiftet vi gjennomfører, f.eks. i transportsektoren og i industrien – ikke det å vedta en overordnet klimalov. Det er de konkrete tiltakene som vil sørge for at vi ikke også i fremtiden står i en situasjon med et stort gap mellom vedtatte mål og faktiske resultater, som vi gjør i dag. Når det er sagt, viser jo også den kartleggingen statsråden ba om på hvor vi står i dag, at en rapportering på status er en nødvendig påminnelse. Hvis en klimalov kan være med på å sørge for at vi holder oss oppdatert på hvordan vi faktisk ligger an, ser jeg og Høyre det som svært positivt.