trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Jeg takker for svaret. Det er klart at det er et omfattende arbeid å gå inn i og skulle ivareta norske interesser i denne saken – og kanskje det viktigste statsråden sa, som jeg i den sammenhengen er glad for, er at partene skal involveres i det arbeidet. Partene har også vært involvert når det gjelder nye bestemmelser knyttet til gjennomføring av utstasjoneringsdirektivet som EU har jobbet med, og som jeg klart oppfatter styrker den norske posisjonen som handler om at man skal kunne ivareta lokale lønns- og arbeidsvilkår. Spørsmålet mitt gjelder egentlig først og fremst dette: Jeg håper statsråden har forståelse for at vår diskusjon om arbeidsmiljølov og andre ting har ført til at vi noen ganger stusser litt over innholdet i samarbeidet med partene, så hvis statsråden kunne presisere den involveringen av partene, ville jeg sette pris på det.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Det er klart at det er viktig for norsk arbeidsliv å kunne ivareta norske lønns- og arbeidsvilkår i Norge. Det er viktig for arbeidstakerne, og det er viktig for de seriøse arbeidsgiverne i Norge å ikke bli utkonkurrert av useriøse aktører med dårligere lønns- og arbeidsvilkår. Det er grunnen til at vi er opptatt av denne saken. Vi har i lange perioder vært og er avhengige av at utenlandske arbeidstakere kan komme til Norge og gjøre nyttig arbeid, men forutsetningen for oss er at det skjer på norske lønns- og arbeidsvilkår. Til slutt kan jeg forsikre statsråden om at vi kommer til kritisk å følge med – og da sier jeg ikke kritisere – men kritisk å følge med på det samarbeidet som nå skal foregå mellom partene, og håper at det her som i andre spørsmål i samfunnet er slik at hvis det finnes vilje, finnes det vei.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
«Uten respekt for trepartssamarbeidet trumfet regjeringen igjennom store svekkelser av arbeidsmiljøloven. Endringene ble uriktig begrunnet med behovet for mer fleksibilitet og modernisering. I programforslaget til Høyre leser vi nå at de vil gå enda lenger. Også denne gangen er begrunnelsen «økt fleksibilitet» og «moderne arbeidsmiljølovgivning». Statsråden er Høyres fremste talsperson på arbeidslivspolitikk. Hvilke konkrete ytterligere svekkelser av arbeidsmiljøloven er det hun mener er nødvendig neste periode?»
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Jeg merker meg at statsråden ikke svarer på mitt spørsmål. Det handlet nemlig om hvilke tiltak hun nå tenker seg at er nødvendig for å svekke arbeidsmiljøloven ytterligere. Det faller egentlig inn i det mønsteret jeg nå har observert hos statsråden i denne runden: Hun svarer ikke på de spørsmålene som hun blir stilt. Det henger antakeligvis sammen med at det er vanskelig å svare konkret på dem, fordi dette er en veldig vanskelig og dårlig sak for regjeringen. Hun uttrykker igjen dette med stor respekt for trepartssamarbeidet. Da er spørsmålet: Hvorfor gjennomfører da regjeringen de tiltakene som de har gjort, i strid med hva en samlet fagbevegelse sier, hvis hun har respekt for dette? Det synes jeg er av stor betydning. Dessuten: Virkningen av midlertidigheten er nå slik at man ser at bruken av midlertidighet øker, og at de faste ansettelsene blir færre, og det skaper tydelig usikkerhet i arbeidslivet, ikke trygghet for neste generasjon. Det vil jeg gjerne at statsråden kommenterer.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Oppriktig talt: Igjen svarer ikke statsråden på det hun blir spurt om, og vi får da ta til etterretning at hun ikke vil eller ikke kan. Men en modernisering av arbeidslivet som fører til en generalstreik i Norge, burde jo påkalle statsrådens og regjeringens oppmerksomhet om at det er mulig at man her var på ville veier, hvis man vil ha et aktivt trepartssamarbeid og har respekt for fagbevegelsen. Men det er det man trosser, og man legger seg på det sporet som høyrepartiene i Europa har gjort, nemlig å liberalisere arbeidslivet på en sånn måte at det er arbeidstakerne som betaler prisen for det man kaller modernisering. Det er det arbeidsministeren bør ta ansvaret for, med tanke på at man skaper ustabilitet i det norske arbeidslivet for framtiden og dermed svekker arbeidstakernes rettigheter og grunnlaget for en god og stabil verdiskaping. Det er uriktig politikk, og vi får ikke svar på hvorfor de gjennomfører den.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
«Regjeringens mål om å få flere midlertidig ansatte ser dessverre ut til å ha lyktes. Det siste året er det ifølge SSB blitt 25 000 flere midlertidig ansatte i Norge – en økning på 12 pst. Er statsråden fornøyd med dette nivået, eller mener hun det fortsatt er behov for at flere blir midlertidig ansatt i Norge?»
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Statsråden er sikkert veldig godt kjent med at OECD er veldig klar i sine konklusjoner – om at økt adgang til flere midlertidig ansatte ikke gir flere jobber, og at andelen faste stillinger reduseres. Det er en særlig uheldig situasjon når antallet midlertidig ansatte øker, og sysselsettingsgraden samtidig går ned. Jeg synes jeg hører statsråden argumentere med den såkalte springbretteffekten, som det ofte kalles. Det er bastant avvist som et reelt argument, også av OECD. Så hvorfor tar ikke regjeringa inn over seg fakta fra så kompetent internasjonalt hold?
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Jeg hører hva statsråden sier, men jeg registrerer samtidig at statsråden synes å være lite opptatt av eller bekymret for at vi faktisk kan få et løsarbeidersamfunn i Norge. Løsere tilknytning til arbeidslivet gjør mye vanskeligere for folk. Mange er ungdommer i etableringsfasen, som ikke minst er avhengig av inntekt og jobb for å skaffe seg en bolig. En ser også ofte sammenheng mellom midlertidighet og dårlig arbeidsmiljø – jeg må understreke at jeg sier ikke at det alltid er regelen, men en ser mange tilfeller av det – noe som dessverre heller ikke har fokus fra regjeringas side. Jeg syns det jeg hører fra regjeringshold og statsråden her i dag, er lite oppløftende med tanke på det jeg anser som en forholdsvis alvorlig situasjon.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
«Med rekordhøy ledighet og blant annet svært krevende forhold i oljebransjen er problemstillingene rundt bruk, og ulovlig bruk, av innleid arbeidskraft ytterligere aktualisert. Gitt denne mer krevende situasjonen, innser statsråden at det å fjerne virkemidlet kollektiv søksmålsrett var en uriktig avgjørelse, og vil hun derfor ta initiativ til å revurdere beslutningen?»
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Dette var jo en regel som var sterkt etterspurt av veldig mange fagforeninger, nettopp fordi man så at personer som var i et innleieforhold som kunne antas å være ulovlig – var mellom barken og veden, for å si det på den måten – kunne stille seg selv personlig og økonomisk i en vanskelig situasjon dersom man forfulgte dette overfor arbeidsgiver. Det ville likevel være sånn at både ansatte og vi som samfunn ville ha interesse av at den type forhold ble avdekket og avsluttet. I mangel på enda bedre ideer var dette et forslag som mange fagforeninger og tillitsvalgte mente kunne virke og ha effekt. Jeg ser ikke at det statsråden presenterer her og hennes svar, svarer til de utfordringer som denne loven prøvde å løse.
Truls Wickholm (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Jeg vil bare understreke at jeg sa «i mangel på enda bedre forslag». Så er det sagt. Jeg tror igjen at det statsråden her foreslår, ikke svarer på det som er utfordringen. Det at det brukes ulovlig innleid arbeidskraft på en arbeidsplass, ja, det er den enkelte ansatte som er i det antatt ulovlige forholdet, som er utsatt for det. Men det er klart at det utsetter jo hele arbeidsplassen, sikkerheten, lønnssystemet, tryggheten for de andre enkelte arbeidstakerne og hele norsk arbeidsliv for risiko. Det er nettopp i den type tenkning at man ser for seg at det bør være lov for fagforeninger å løfte saken kollektivt for å prøve den og avklare om forholdet er ulovlig eller ikke. Jeg tror statsråden bør være enig i at vi har en felles interesse av å avdekke denne type ulovlig innleieforhold.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
«De siste tre årene har ansattes rettigheter blitt svekket. Mulighet for mer pålagt overtid, lengre arbeidsdager uten HMS-vurderinger og flere midlertidig ansatte er noen eksempler. I sin høringsuttalelse til arbeidsmiljøloven skrev Arbeidstilsynet: «Forslaget synes i så måte å vanskeliggjøre vår innsats mot å redusere antall ulykker, sosial dumping og arbeidsmarkedskriminalitet.» Mener statsråden at arbeidslivet har blitt tryggere eller mer utrygt for den enkelte siden hun ble statsråd?»
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Jeg er enig i det statsråden sier om at ansatte er positive til omstilling – det har de alltid vært, og det har de jobbet med – som er et ord regjeringen bruker ofte, men det er ikke en ny situasjon ute i bedriftene. Til saken: I Riksrevisjonens rapport fra juni i år har man vært kritisk til innsatsen mot arbeidsmiljøkriminalitet. Det gjøres for få tilsyn, og kompetansen er for lav hos dem som skal utføre tilsynene, står det i rapporten. Per-Kristian Foss sier at Arbeids- og sosialdepartementet, Arbeidstilsynet, Justis- og beredskapsdepartementet og politiet må utnytte de samarbeids- og reaksjonsmulighetene de har, mer effektivt. Representanten Fredric Holen Bjørdal var inne på dette i spørsmål til statsråden tidligere, men jeg merket meg at han ikke fikk svar. Hvordan vil regjeringen konkret følge opp Riksrevisjonens kritikk?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2016-11-09:
Jeg opplever at det mer er en beskrivelse av det som ligger inne. Klare svar, men samarbeid er viktig, så det er bra at man satser på det. Men når mange arbeidsgivere velger å bruke ufaglærte, innleide og midlertidig ansatte, blir denne gruppen ganske stor. Utvidelsen av EU og Schengen-samarbeidet har gitt sterk økning i antall arbeidstakere som tilbyr tjenester i Norge. Det har ført til stadig grovere arbeidslivskriminalitet, et problem som Stortinget har pålagt norske myndigheter å motarbeide. Sosial dumping er en av hovedutfordringene i arbeidslivet. Vi risikerer å få en dårligere standard for arbeidsmiljøet, der kriminelle aktører også kan utkonkurrere lovlig drevne virksomheter. Stortinget understreker at det er viktig å ta tak i dette, og ikke minst å ha ansvar ved egne anskaffelser. Det handler om politiske rammevilkår. Ser statsråden utfordringene med denne utviklingen, og hvordan vil hun forholde seg til den?
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2016-09-30:
På vegne av representantene Knut Arild Hareide, Olaug V. Bollestad, Rigmor Andersen Eide og meg selv har jeg gleden av å fremme et grunnlovsforslag om endring i § 93, om vern av liv fra unnfangelse til død.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-09-30:
Eg har æra av å setje fram grunnlovsforslag frå representantane Audun Lysbakken, Kirsti Bergstø, Abid Q. Raja, Helge Thorheim, Snorre Serigstad Valen, Karin Andersen og meg sjølv om ny § 111, om at dei marine ressursane høyrer fellesskapet til og skal kome kystsamfunna til gode. Så har eg glede av å framsetje grunnlovsforslag frå representantane Bård Vegar Solhjell, Audun Lysbakken, Snorre Serigstad Valen, Heikki Eidsvoll Holmås og meg sjølv om endring i §§ 2, 4, 9, 16 og 44, om endeleg avskaffing av statskyrkjeordninga.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2016-09-30:
Det er en glede å kunne framsette grunnlovsforslag fra representantene Audun Lysbakken, Heikki Eidsvoll Holmås og meg selv om endring i § 25, om forbud mot atomvåpen på norsk jord. En like stor glede er det å kunne legge fram grunnlovsforslag fra representantene Martin Kolberg, Helga Pedersen, Torgeir Knag Fylkesnes, Abid Q. Raja og meg selv om endring i § 108, anerkjennelse av det samiske folk.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-09-30:
Jeg har gleden av å framsette tre grunnlovsforslag. Det er grunnlovsforslag på vegne av meg selv om endring i § 57, endring av valgdistriktene i Norge. Det er grunnlovsforslag fra representantene Heikki Eidsvoll Holmås, Kirsti Bergstø, Karin Andersen, Sveinung Rotevatn, Trine Skei Grande og meg selv om endring i §§ 12, 50 og 61, innføring av 16 års stemmerettsalder. Og ikke minst er det grunnlovsforslag fra representantene Kirsti Bergstø, Iselin Nybø, Sveinung Rotevatn, Jette F. Christensen, Truls Wickholm, Heidi Nordby Lunde og meg selv om endring i §§ 1, 3, 4– 9, 11, 12, 13, 14, 15, 17– 32, 34– 37, 39– 41, 43–48, 62, 67–69, 74– 82, 86 og 121, om å endre statsform til republikk.
Jette F. Christensen (Arbeiderpartiet), 2016-09-30:
Jeg vil på vegne av representantene Martin Kolberg, Gunvor Eldegard, Bård Vegar Solhjell, Karin Andersen, Abid Q. Raja og meg selv fremme forslag om ny § 107, om rett til kulturell identitet og deltakelse i det kulturelle liv. Jeg vil så på vegne av representantene Martin Kolberg, Gunvor Eldegard, Tom E.B. Holthe og meg selv fremme forslag om endring i § 113 a, om begrensninger i de grunnlovfestede rettigheter.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2016-09-30:
Eg vil veldig gjerne på vegner av representantane Martin Kolberg, Jette F. Christensen og meg sjølv fremja forslag om språklege justeringar i enkelte paragrafar i Grunnlova på nynorsk. Så vil eg på vegner av representantane Martin Kolberg, Jette F. Christensen, Karin Andersen, Abid Q. Raja og meg sjølv fremja forslag om ny § 111 i Grunnlova, levestandard og helse.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2016-09-30:
På vegne av representantene Trond Giske, Ingvild Kjerkol og meg selv fremmer jeg forslag om endring i § 57 annet og tredje ledd, om valgordningen. Så vil jeg fremme forslag på vegne av meg selv om flytting av § 33, om plassering av Norges Bank. Så vil jeg fremme forslag fra representantene Jette F. Christensen, Gunvor Eldegard, Bård Vegar Solhjell, Karin Andersen, Per Olaf Lundteigen og meg selv, om vedtak av Grunnloven på tidsmessig bokmål. Til slutt: På vegne av representantene Jette F. Christensen, Gunvor Eldegard, Helge Thorheim, Tom E.B. Holthe, Abid Q. Raja, Bård Vegar Solhjell, Karin Andersen og meg selv vil jeg fremme forslag om ny § 103, om rett til å stifte familie mv.
Erlend Wiborg (Fremskrittspartiet), 2016-09-30:
På vegne av representanten Ulf Leirstein og meg selv har jeg den glede å fremme grunnlovsforslag om ny § 85 a, om folkeavstemning.
Michael Tetzschner (Høyre), 2016-09-30:
Jeg har den glede, sammen med en rekke medrepresentanter, å fremme følgende grunnlovsforslag for Stortinget i henhold til Grunnloven § 121: Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Erik Skutle, Gunnar Gundersen, Bente Stein Mathisen, Heidi Nordby Lunde og meg selv om endring i § 98, forbud mot uforholdsmessig inngrep i borgernes frihetssfære. Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Erik Skutle, Per Olaf Lundteigen og meg selv om endring i § 89, om domstolskontroll med lover mv. Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Erik Skutle, Hans Fredrik Grøvan, Abid Q. Raja, Martin Kolberg og meg selv om endring i § 63, fritak fra ombudsplikten ved stortingsvalg. Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Svein Flåtten, Bente Stein Mathisen, Nils Aage Jegstad og meg selv om nytt tredje ledd i § 95, om at staten ikke skal kunne skatt- og avgiftsbelegge rettslige tjenester for saker som skal avgjøres av domstolene. Det gjelder så grunnlovsforslag fra representantene Erik Skutle, Torhild Aarbergsbotten og meg selv om endring i § 21 annet punktum, om avgivelse av ed eller forsikring som vilkår for å bli beskikket som embetsmann. Det gjelder så grunnlovsforslag fra Eivind Smith vedtatt til fremsettelse av representantene Elin Rodum Agdestein, Regina Alexandrova og meg selv om endring i § 5, om Kongens immunitet. Så gjelder det grunnlovsforslag fra Eivind Smith vedtatt til fremsettelse av representanten Sylvi Graham og meg selv om endring i §§ 17, 49, 50, 75 og 109, retting av språklige feil etter grunnlovsendringene i 2014. Til forskjell fra noen av de kollektivt fremsatte grunnlovsforslagene i forrige periode kan vi konstatere at samtlige forslagsstillere også står bak forslagene innholdsmessig.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2016-09-30:
Jeg vil på vegne av representantene Michael Tetzschner, Svein Flåtten, Anders B. Werp, Olemic Thommessen, Ingjerd Schou og meg selv framsette grunnlovsforslag om opphevelse av § 117, om odels- og åsetesretten.
Peter Frølich (Høyre), 2016-09-30:
Jeg har gleden av å framsette et grunnlovsforslag på vegne av representanten Michael Tetzschner og meg selv som gjelder endring i § 25, om flytting av bestemmelsen om militærmakt mot innbyggerne.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-09-30:
Eg har gleda av, på vegner av representantane Helga Pedersen, Martin Kolberg, Knut Storberget, Pål Farstad, Geir Pollestad, Jette F. Christensen, Abid Q. Raja, Line Henriette Hjemdal, Martin Henriksen og meg sjølv, å setja fram grunnlovsforslag om ny § 112 a, om at dei marine ressursane høyrer fellesskapet til.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2016-09-30:
På vegne av representantene Ingrid Heggø, Odd Omland, Torgeir Knag Fylkesnes, Geir Pollestad, Martin Kolberg, Gunvor Eldegard, Jette F. Christensen, Abid Q. Raja, Line Henriette Hjemdal og meg selv vil jeg fremme grunnlovsforslag om endring i § 112, om vern av matjordressursene.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-09-30:
Jeg vil fremme to grunnlovsforslag. Det første er grunnlovsforslag fra meg selv om ny § 111, levestandard og helse. Det andre er grunnlovsforslag fra representantene Heikki Eidsvoll Holmås, Torgeir Knag Fylkesnes, Kirsti Bergstø og meg selv om endring i § 107, om å grunnlovfeste retten til bolig.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2016-09-30:
På vegner av representantane Trine Skei Grande, Abid Q. Raja og meg sjølv har eg gleda av å setja fram to grunnlovsforslag. Det gjeld grunnlovsforslag om endring i §§ 4 og 16, om forholdet mellom stat og kyrkje, og det gjeld grunnlovsforslag om endring i § 57, om talet på valdistrikt m.m.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2016-09-30:
På vegne av representanten Trine Skei Grande og meg selv vil jeg framsette et grunnlovsforslag om opphevelse av § 117, odels- og åsetesretten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2016-09-30:
Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Marit Arnstad, Kjersti Toppe og meg sjøl om endring i § 14, forbud mot å utnevne stortingsrepresentanter til statssekretærer. Det gjelder grunnlovsforslag fra representanten Helge Thorheim og meg sjøl om endring i § 57, utenlandske borgere skal ikke regnes med ved mandatfordeling til Stortinget. Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Janne Sjelmo Nordås, Helge Thorheim, Kjersti Toppe og meg sjøl om endring i § 33, grunnlovfesting av at Norge skal ha sin egen pengeenhet. Det gjelder grunnlovsforslag fra representanten Kjersti Toppe og meg sjøl om endring i § 108, «det samiske folket» erstatter begrepet «den samiske folkegruppa». Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Janne Sjelmo Nordås, Kjersti Toppe, Helge Thorheim og meg sjøl om ny § 111 første ledd, de marine ressurser. Det gjelder grunnlovsforslag fra representanten Kjersti Toppe og meg sjøl om ny § 111 andre ledd, om støy. Det gjelder grunnlovsforslag fra representantene Marit Arnstad, Kjersti Toppe, Helge Thorheim og meg sjøl om endring i § 25, bruk av rikets forsvarsmakt på fremmed jord. Det gjelder grunnlovsforslag fra representanten Kjersti Toppe og meg sjøl om nytt andre ledd i § 49, folkeavstemning. Til slutt gjelder det grunnlovsforslag fra representanten Kjersti Toppe og meg sjøl om endring i § 49, delegering.
Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2016-09-30:
På vegne av representantene Line Henriette Hjemdal, Hans Fredrik Grøvan, Geir Sigbjørn Toskedal og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om økt lærertetthet og en maksgrense for gjennomsnittlig gruppestørrelse på skolenivå.
Kåre Simensen (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
På vegne av stortingsrepresentantene Marit Arnstad, Kirsti Bergstø, Torgeir Knag Fylkesnes og meg selv har jeg gleden av å legge fram et representantforslag om å reforhandle eller si opp lakseavtalen med Finland.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-11-29:
Eg skal på vegner av representantane Jenny Klinge, Janne Sjelmo Nordås og meg sjølv leggja fram eit forslag om ei offentleg gransking av tvangsbruk i norsk psykiatri.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2016-11-29:
Eg har lyst til å gratulera statsråden med å få lost denne viktige saka igjennom i Stortinget, for om ein er ueinige om ein del ting, så er det ei utruleg viktig sak. Det er ein del arbeid no framover, og eg ønskjer statsråden lykke til med å få det implementert. Eg har eitt spørsmål som vi har skrive om i merknad, og det går på at alvorlegheit og nytte ifølgje meldinga skal målast i kvalitetsjusterte leveår, forkorta QALY. Både Norheim-utvalet og Magnussen-utvalet la til grunn at prioriteringsvedtak på gruppenivå hadde ein alternativ kostnad på 275 000 kr. Vi les f.eks. at Helsedirektoratet i ein rapport frå 2012 har operert med ein alternativ kostnad på 588 000 kr – altså nærmast dobbelt så høgt. Spørsmålet mitt er om helseministeren har ein kommentar til korleis ein har kome fram til 275 000 kr, og om ein vil vurdera den grensa etter kvart.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Jeg takker saksordføreren for et godt og ryddig framlegg. Datatilsynet og Personvernnemnda er viktige aktører i vårt samfunn. Vern om eget privatliv og egne personopplysninger blir utfordret i stadig større grad i et digitalisert samfunn. Ikke bare gjelder det alle opplysninger som blir samlet i offentlige registre og helsejournaler, men også det som kan oppleves som et press på den enkelte innbygger om å inngå avtaler om bruk av personopplysninger på ulike sosiale medier og andre nettsteder som driver med f.eks. kjøps- og salgstjenester. Mange av de avtalene som inngås for å bruke disse sosiale mediene, kjøps- og salgstjenester osv., oppleves som delvis kompliserte og vanskelig tilgjengelig også språkmessig, og de kan også framstå som uklare på hva den enkelte bruker faktisk gir tjenesteleverandørene muligheter til å gjøre når det gjelder bruk av personlige opplysninger – for hvilket formål, for hvor lenge og om man faktisk kan være sikker på at man blir slettet når man ber om det. At innbyggerne skal føle trygghet og være sikre på at personopplysninger som blir samlet inn, ikke misbrukes eller kommer på avveier, er grunnleggende viktig dersom vi skal kunne få et digitalisert samfunn med trygghet for den enkelte. Så peker Datatilsynet spesielt på at digitaliseringen av offentlig sektor blir tilrettelagt slik at en får god informasjonsflyt mellom virksomhetene, at det er vesentlig å sikre et godt personvern ved slik utveksling av informasjon, og at sikkerheten for personvernet er fullt ut til stede også når offentlige og private aktører utveksler informasjon om den enkelte innbygger gjennom disse digitale registrene. Det er også vesentlig at den enkelte innbygger får god informasjon om hvilke instanser som utveksler og behandler informasjonen, og hva som er formålet med dette, slik at hver enkelt av oss kan være i stand til å følge med, sikre og trygge vårt eget personvern. Det skjer nå store endringer i helse- og omsorgssektoren, hvor stadig flere personopplysninger blir digitalisert, blir endret inn i det digitale som en del av en effektivisering og forenkling i offentlig sektor. Det er vi selvfølgelig ikke imot, det er bare viktig å huske på at her må personvernet stå langt fremme når man holder på med dette. Det er, som sagt, en utvikling som er nødvendig og riktig og kan bidra til at man kan få raskere hjelp, svar og avklaring fra helse- og omsorgstjenesten. Det er dog en tydelig utfordring at det er mange aktører og ulike organiseringer i dette, som gjør at ansvarsforholdene kan bli utydelige, og da er det viktig at vi sørger for at vi har god nasjonal kontroll og styring med disse registrene. Så vil jeg også påpeke viktigheten av at Datatilsynet og Personvernnemnda er i stand til å gjennomføre nødvendige tilsyn og kontroller og følge opp de klagesakene som kommer inn. Dette er tatt opp i meldingen. Så tar jeg opp det forslaget som ligger her fra Arbeiderpartiet, om at Stortinget ber regjeringen komme tilbake med en redegjørelse for hvordan Norge ytterligere kan sikre innbyggere og næringsliv mot at sensitive opplysninger kan bli tappet fra datasystemer og nå også telefoner.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Jeg takker for statsrådens innlegg. Det var til tider meget godt. Jeg er også glad for at det er et engasjement i Stortinget og i komiteen for å trygge personvernet. Det er helt riktig som statsråden sier, at man opplever at personvernet er under et ganske sterkt press, og det må vi være våkne for. Det er også viktig at vi har et kunnskapsløft, som statsråden var inne på, også blant barn og unge, men dette gjelder jo alle grupper av befolkningen, som behøver mye kunnskap om dette for å ta vare på personvernet sitt. Så er nok jeg mer glad for støtten til forslaget enn det statsråden kanskje er. Men på side 3 i innstillingen står det: «Datatilsynet fann i meldingsåret at det var eit gjennomgåande problem at mange offentlege verksemder ikkje har tilfredsstillande rutinar for å oppfylle pliktene i personopplysningslova.» Hva tenker statsråden om at det offentlige får påpekninger om at disse pliktene ikke oppfylles, og hvilke strakstiltak ser statsråden at det er mulig å få gjennomført, slik at dette kan komme i orden?
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Vi hører her, gjentatte ganger, at regjeringen har gjort mye. Ja, det gjør den. Det er det vel stort sett ingen uenighet om. Men det er et faktum at man kutter i Husbankens rammer, og man gjør det vanskeligere å få startlån – ganske enkelt. Men man øker muligheten for dem som har størst mulighet fra før, gjennom BSU-ordningen. Det er ikke en selvfølge at det å bruke BSU-ordningen fullt ut er en mulighet for alle, selv om statsråden i sin verden later til å tro det. Slik er det ikke der ute. Jeg var heldig og fikk være ordfører i noen år, og da var det mulig å se i praksis at ordningen med startlån var veldig god for veldig mange. Den fungerte veldig bra ved at den sørget for at spesielt ungdom fikk mulighet til å få et eget tak over hodet, som var hele meningen. Det fungerte bra. Dette var arbeidsom og vanlig ungdom som bare behøvde å få litt hjelp til å komme seg over kneika, få finansieringen i orden og skaffe seg sin egen bolig. Det fungerte – jeg har sett det i praksis. Høyre og Fremskrittspartiet skyver nå konkurranse foran seg ved ikke å være med på å reversere startlånsordningen. De menneskene som dette gjelder, er det ikke noe særlig konkurranse om. Det var nettopp derfor vi hadde en startlånsordning som fungerte. Det er disse menneskene som trenger Husbanken, og som trengte Husbanken – og det virket bra, som sagt. Nå er det bare – for dem det gjelder, og for oss – å ta til etterretning at regjeringen, Høyre og Fremskrittspartiet, ikke ønsker en slik ordning for disse menneskene.
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-11-29:
I meldingen vises det til at rådet, EU-parlamentet og EU-kommisjonen i april 2016 ga sin tilslutning til forslaget til ny, generell personvernforordning og utkast til direktiv om behandling av personopplysninger i justissektoren. Departementet sier at Norge vil måtte gjennomføre både forordningen og direktivet som følge av EØS-avtalen og Schengen-avtalen. Videre heter det at det vil måtte gjøres store endringer i norsk rett, og at det må avklares innenfor en to års gjennomføringsfrist. Mitt spørsmål er: Hvor langt har dette arbeidet kommet fra Norges side? Og kan statsråden forsikre om at det vil bli gjort selvstendige vurderinger fra regjeringens side om hvorvidt de nye bestemmelsene er i tråd med norsk politikk på personvernområdet?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-11-29:
Det er bred politisk enighet om å legge til rette for økt boligbygging rundt kollektivknutepunkter. Fra Senterpartiets side understreker vi at det er under forutsetning av at matjord blir skjermet mot nedbygging. Men det er fortsatt et mål at folk skal kunne bo i de delene av landet der det er langt til nærmeste kollektivknutepunkt. Vi foreslår derfor, sammen med Kristelig Folkeparti, at det må gis rom for mer spredt boligbygging i områder med lavt folketall og der ny boligbygging er viktig for å opprettholde folketallet. Også her forutsetter vi et strengt jordvern. Det er mange som ønsker å flytte ut fra byene til en distriktskommune, som også ønsker å bosette seg utenfor et boligfelt. Deler statsråden vårt ønske om å åpne for mer spredt boligbygging i grisgrendte områder?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2016-11-29:
Slik jeg tolker debatten, er det ingen uenighet om at startlånsordningen først og fremst skal ivareta varig vanskeligstilte. Det var også årsaken til at Senterpartiets statsråd i departementet sendte ut høringsutkastet og forslaget til endring. Samtidig oppfatter jeg også at det er stor enighet her i salen om at det er veldig utfordrende for førstegangsetablerere som ikke har tilstrekkelig egenkapital, å komme inn på boligmarkedet. Jeg regner med at også de borgerlige partiene som gikk til valg på å fjerne egenkapitalkravet, ser at det er noen som faller utenfor de ordningene som er i dag. Senterpartiet er tilhenger av boligsparing for ungdom, men det er ikke alle som har mulighet til å utnytte de mulighetene som ligger der. Det er noen som har utsikter til gode framtidige inntekter, men de har null i egenkapital, og husleieprisene er slik at de ikke har mulighet til å spare opp deler av lønna, de har ikke mulighet til å spare til framtidig egenkapital. Derfor håper jeg at statsråden kan gjøre noen vurderinger av vårt forslag om å ha en todelt startlånsordning, altså en pott som ivaretar varig vanskeligstilte, men også en pott som kan ivareta dem som ikke har mulighet til å skaffe seg egenkapital, som ikke har mulighet til å spare i BSU, og som heller ikke har rike foreldre som kan gå inn med egenkapital eller kausjonere for egenkapitalen. Så jeg håper at både statsråden og andre partier kan gjøre noen vurderinger når det gjelder vårt forslag, som i grunnen ivaretar begge de problemstillingene – varig vanskeligstilte vil ikke bli skadelidende, og vi vil klare å ivareta dem som ikke har rike foreldre, som ikke kan komme inn på boligmarkedet, og som blir sittende og betale på en leid bolig altfor lenge.
André N. Skjelstad (Venstre), 2016-11-29:
Jeg vil først og fremst gratulere Datatilsynet og Personvernnemnda med en god innsats for personvern og datasikkerhet i Norge. Dette har Venstre vært opptatt av svært lenge. 2015 og 2016 står i personvernets tegn. Safe Harbour-avgjørelsen har fått stor betydning også for norsk personverndebatt. Jeg setter stor pris på at Datatilsynet har brukt 2015 på å styrke personvernet, spesielt innenfor helsesektoren og i skolen – viktige arenaer med sensitiv informasjon, som må hegnes om. Safe Harbour-avtalen har blitt avløst av Privacy Shield, en ny avtale for overføring av data fra Europa til USA, og implikasjoner av den avtalen for personvernet er ennå ikke skrevet i stein. Norge er tjent med en avtale som gjør dataoverføring mulig på en måte som samtidig holder norske personvernstandarder. Avtalen er også viktig for transatlantisk handel og som sådan for norske arbeidsplasser. Samtidig må vi erkjenne at avtalen kom i stand på kort varsel som følge av hasteforhandlinger mellom EU og USA. Derfor blir Datatilsynet og Personvernnemnda oppfordret til å følge utviklingen rundt den nye avtalen med argusøyne. Så vil jeg komme med noen korte betraktninger knyttet til Arbeiderpartiets merknad og forslag. Ved en inkurie har vi falt ut av den merknaden. Vi kommer også til å støtte Arbeiderpartiets forslag i denne saken. Vi mener at det er svært viktig å følge opp nå. Spesielt innenfor helse er vi nødt til å se på de dataene som ikke kommer «på flyt». Vi ser fram til at vi kan få framlagt en sak om dette.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Til det siste: Det kunne også være interessant å høre om det nye regelverket gir rom for forsterket personvern framover. Et av problemene med avtaler er at det på en måte kan fryse en situasjon, men ikke gi nok rom for ytterligere tiltak, hvis det skulle være nødvendig. Så hvis statsråden kunne si litt om det, hadde det vært fint. Men det jeg egentlig hadde tenkt å spørre om, dreier seg om det statsråden sa i sitt innlegg, at det er behov for et kunnskapsløft for å få bedre personvern når det gjelder datasikkerhet, f.eks. i barnehager og skoler. Det er jeg ikke uenig i. Men spørsmålet er om det er tilstrekkelig at Datatilsynet øker sin opplæring, for dette er veldig kompliserte ting. Så spørsmålet er om det trengs egne krav til fagkompetanse på dette området i kommunene, slik at man kan klare å komme opp på det nivået som er nødvendig, for alle ansatte innehar ikke nødvendigvis den type kompetanse.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Jeg må tilbake til startlånsordningen, for det er en realitet – alle undersøkelser viser det – at BSU-ordningen går til dem med forholdsvis mye bedre råd enn de fleste. Det er mange som jobber på bensinstasjon, men mange av dem må faktisk bruke lønningen sin til å leve av, for å si det sånn. Når man har strammet inn startlånsordningen, er jo ikke problemet at man sikrer dem som er vanskeligstilt, problemet er at man ikke lenger åpner opp for dem som har mulighet til å betjene et lån, men som ikke får det fordi de mangler egenkapital. I privatbankene stilles jo nå også disse egenkapitalkravene, slik at mange unge som har betjeningsevne, allikevel blir henvist til å bli værende i et svært dyrt leiemarked, der de bruker opp pengene som de kunne ha puttet inn i BSU-ordningen hvis de hadde hatt råd til å begynne å spare seg opp egenkapital. Det er derfor vi ønsker at startlånsordningen skal være bredere. Ser ikke statsråden det behovet?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Det er en åpenbar misforståelse. Jeg sa i mitt innlegg at det var det ingen som var uenig i at de mest vanskeligstilte skulle få. Dette var et spørsmål om hvorfor ikke også de som akkurat ikke får det til, skal få være med i ordningen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Nei, det var det spørsmålet jeg stilte.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Ja, det siste innlegget faller vel på sin egen urimelighet når man ser at det i dag bygges mer i Oslo enn noen gang. Det er klart at noen av tilskuddene som regjeringen har økt, er viktige – det skal de ha – men når det er mange færre som får bostøtte nå enn det var for noen år siden, er jo det et alvorlig sosialt problem. Men jeg må tilbake til denne startlånsordningen: Det jeg spurte statsråden om i stad, var hvorfor han ikke ser at det er nødvendig med noen ordninger for dem som ikke klarer å få lån i det private markedet, men kan betjene et lån – rett og slett fordi de mangler denne egenkapitalen – og om ikke de skulle omfattes av denne startlånsordningen. Det betyr å utvide ordningen, altså ikke å begrense den for de vanskeligstilte, men å utvide ordningen slik at flere kunne få den. Det er det SV ønsker. SV ønsker også gode bomiljø, og derfor har vi ønsket å ta vare på det som handler om grøntområder og god kvalitet i byggingen, som støyskjerming og muligheter til å ha energieffektive hus, og at man skal ha tilrettelagte boliger, slik at alle skal kunne bo i dem, også i et helt livsløp, og at man ikke må flytte hvis man blir gammel eller man skulle være uheldig å få en skade som gjør at man f.eks. må ha rullestol. Så dette handler om bokvalitet, og det har SV vært opptatt av hele vegen. Jeg hadde kanskje ønsket at statsråden hadde sagt noe om den skattediskrimineringen som i dag foregår på boligmarkedet. Den er ganske sterk. Det ene er at de som er avhengig av å bo i leieboliger, ikke får noe. De som kan eie, får ganske store skattefradrag på alt de låner, og hvis de kjøper mer, får de jammen skattefradrag på det også. Hvis jeg låner penger og kjøper meg en hytte, får jeg jammen statlige subsidier over skatteseddelen til det også. Slik er det også for dem som bygger. Hvis man bygger næringsbygg, får man et bedre skatteregime enn hvis man er en profesjonell utleier. Og det trengs flere utleieboliger; det tror jeg også statsråden er enig i, ellers hadde han vel ikke sørget for at det ble bevilget litt mer penger til det. Da er spørsmålet: Hvorfor skal det være sånn at det er mer lønnsomt – når man er en investor – å plassere pengene sine i næringsbygg i forhold til å plassere pengene i utleieboliger, der man trenger en større, seriøs sektor? Det trenger man fordi ikke alle kan eie bolig i alle livets faser, og fordi dette er et nødvendig tilskudd til et velfungerende arbeidsmarked.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Det første gjelder bostøtten. Det er riktig at det nå er gjort noen endringer i bostøtten som kan virke positivt på sikt, men problemet, slik det står i Husbankens årsrapport for 2015, er: «Statistikken viser at boutgiftene øker betydelig mer enn økningen av bostøtten, samtidig som gjennomsnittlig inntekt også går ned.» Det kan være riktig at man beregner inntekten fra et riktigere tidspunkt nå, men problemet er at dette gapet er stort, og regjeringens egne tall viser altså at færre får bostøtte i en situasjon der boligprisene har eksplodert. Lønningene og inntektene til dem som har minst, har gått ned, og det er altså færre som får bostøtte. Da er det ingen styrking, da er det en svekking, og da har ikke regjeringen oppfylt løftet sitt på det området. Når det gjelder egenkapitalkravet, så er det «skrikende». Der regjeringen sa at de skulle fjerne det, er det økt – også for unge som kunne fått hjelp av startlånsordningen – nettopp for de ungdommene som jeg trodde regjeringspartiene skjønte noe av problemet til, da de sa at de ville fjerne egenkapitalkravet. Men det er helt tydelig at det bare var et tomt løfte. Det siste er at man nå snakker om eldrebølgen, og man snakker om velferdsteknologi, men man har sluttet å snakke om livsløpsboliger. Det skjønner jeg når jeg ser på TEK17 og på budsjettet, for der er det altså kutt i heis, slik at færre eldre som i dag bor i lavblokker, skal kunne bo i leiligheten sin framover, for det blir ikke mulig å komme ut og inn av leiligheten. Og så fremmer man altså en ny TEK; det skal bli trangere og mindre boliger, sånn at hvis vi får behov for rullator og rullestol, skal det bli nesten umulig å bo der, særlig fordi man kutter innvendig bod. Da kan man ikke bo der hvis man har slike behov. Og man senker til og med kravet knyttet til støy, og så prøver man å si at dette kommer til å senke prisene. Men nei, boligprisene settes i markedet – boligprisene, der boligprisene er høye, settes i markedet, altså akkurat der regjeringen sier at disse små, trange, ikke-livsløpsboligene skal bygges. Det er midt i det markedet som representanten Bøhler snakket om, nemlig at alle de som kjøper boliger nå, ikke har tenkt å bo der, men har tenkt å leie dem ut, enten på lengre basis eller gjennom Airbnb, og de folkene subsidierer vi altså gjennom skattesystemet og på andre områder. Og så prøver man å skyve funksjonshemmede og gamle folk foran seg og skylder på at det er de som gjør at boligprisene øker. Dette har bare medført …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Her er det mange konkrete forslag som ville gjort at vi hadde fått bygd flere boliger. Det registrerer jeg at flertallet ikke vil være med på, og at de snakker om retorikk – de partiene som gikk til valg på å fjerne egenkapitalkravet, og som har gjort endringer i startlånforskriften slik at nettopp de ungdommene som kunne hatt bruk for det, ikke får lån der heller, og egenkapitalkravet øker, og regjeringen har ikke tenkt å fjerne det. Dét er retorikk, og det er total mangel på oppfølging av egne løfter. Den andre retorikken går på boligprisene. Ja, byggeprisene går ned hvis man senker kravene til kvalitet og tilgjengelighet – selvfølgelig helt på tvers av det regjeringen har lovt, at vi skal ha et mer universelt utformet samfunn. Og da skal vel folk kunne få lov til å bo og kanskje kunne gå på besøk og gå på do der de vil? Vi trenger ikke flere utilgjengelige boliger i dette boligmarkedet vårt. Det er jo tilgjengelige boliger vi trenger. Så sier man at dette kommer til å senke prisene. Nei, det gjør ikke det; det kommer til å øke fortjenesten for dem som bygger. For det er jo disse små boligene som skal bygges på de områdene der det i dag i stor grad er andre som kjøper opp leilighetene og leier dem ut til et annet formål – og de  menneskene skattesubsidierer vi, i bøtter og spann, på mange områder. Det er helt riktig at SV ønsker at vi skal se på skattesystemet for bolig, fordi alle som nå tar opp lån til flere boliger for å leie ut, får skattesubsidier. Og kan noen forklare meg hva slags fornuftig formål det er når vi har for lite subsidier inn i boligmarkedet til dem som ikke har bolig og ikke har råd til å bo? Det er det SV vil: Vi ønsker å bruke pengene til dem som trenger hjelp til å få en trygg bolig, og at de som har mer enn nok, og som kan ha en og to og tre og fire boliger å leie ut, som de har lån til, får fradrag på skatten, f.eks. Og så får man se på skattleggingen av sekundærboliger og andre ting. Dette kan gjøres gjennom en nasjonal eiendomsskatt, som er utredet, ut og bort, og som alle økonomer sier er riktig, for i dag subsidierer vi dem som har bolig, og altfor lite dem som trenger det. Så problemet nå er at boligprisene øker så voldsomt, og at mange flere sliter på boligmarkedet nå enn de gjorde før. Det er jo ikke bare at de ikke kommer inn, men mange får også en gjeld som de ikke klarer å leve med, særlig hvis renten skulle øke bitte litt, og da er vi nødt til å ha flere tiltak enn det som regjeringen kommer med.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Først og fremst understreker det betydningen av den jobben Datatilsynet gjør. Vi er helt avhengig av at Datatilsynet har høy oppmerksomhet rundt personvern og informasjonssikkerhet. Informasjonssikkerhet jobbes det også med fra Difi og andre tilsyn. Så er det helt åpenbart at når den type mangler påpekes, er det også et ansvar for det enkelte departement å sørge for at det følges opp på en tilfredsstillende måte.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Jeg kan forsikre representanten om både at arbeidet er godt i gang, og at Datatilsynet og norske myndigheter har vært aktive og er aktive i utformingen av regelverket internt i EU/EØS-området. Og jeg kan forsikre om at Norge selvsagt vil foreta selvstendige vurderinger. Når det er sagt, mener jeg det er i Norges interesse, innbyggernes interesse og næringslivets interesse at vi har like regler i EU/EØS-området. Som innbyggere handler vi mye på personlig plan med selskaper i Europa. Næringslivet er aktive. Så vi har en felles interesse av å ha et omforent regelverk i EU/EØS-området, og det er vår vurdering at det regelverket som nå ligger på bordet, innebærer at vi kan videreføre et sterkt personvern i Norge, og at det gir et godt handlingsrom for den høye standarden som vi skal ha på dette området.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Jeg tror vi deler analysen, nemlig at dette er et område hvor det er behov for forsterket innsats også i årene som kommer, og det går egentlig på flere plan. Det ene er at både barnehage og skole behandler store mengder personopplysninger, og at det er helt nødvendig at det er gode rutiner for håndtering av disse hos skole- og barnehageeier og i den enkelte skole. Det andre, som jeg mener er minst like viktig, er at barn og unge får økt oppmerksomhet om alle de spor som etterlates ved bruk av ulike digitale verktøy. Jeg har selv vært med på en time som Datatilsynet hadde i en skoleklasse, og jeg ble overrasket over hvor mange spor vi etterlater oss når vi er inne på ulike sider. Det betyr at det er behov for økt oppmerksomhet om dette i skolen, blant skolens personale, og her trengs det økt bevissthet hos både skolemyndigheter og skoleeiere og i den enkelte klasse.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Her ble det veldig mye retorikk og veldig lite innhold. Det er ikke slik at det bare er såkalt rike ungdommer som sparer i BSU. Det er mange unge som gjennom mange år og hardt arbeid – ved å jobbe på bensinstasjon, på sykehjem eller på annen måte – sparer til egen bolig og ser på det som verdifullt. Dernest er det ikke slik at ungdom ikke kan få startlån. Poenget er at vi målretter det mot dem som har langvarige problemer med å finansiere en bolig, uavhengig av om man er ung eller voksen. Poenget er at det skal målrettes mot dem som har de største problemene, og det har vi lyktes med. Jeg viste til tall i mitt svar som viser at i 2013, da dette var en mer generell ordning, var det 43 pst. av mottakerne som hadde under 400 000 kr i inntekt. I 2015 har 93 pst. av mottakerne under 400 000 kr i inntekt. Det viser at ordningen er målrettet mot dem som har de største utfordringene på boligmarkedet, uavhengig av om de er unge eller gamle.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Jeg er enig i intensjonen i forslaget, men jeg mener at det er godt ivaretatt innenfor de retningslinjene vi i dag har. Vi må bygge tettere rundt kollektivknutepunkter i byene. Det er viktig av hensyn til klima og miljø, og det er åpnet i våre statlige planretningslinjer for mer spredt bosetting i distriktskommuner. Jeg deler fullt ut analysen at mange ønsker å bo i en kommune hvor man har mer plass, og hvor man også kanskje kan bygge et større hus for en mindre penge, og at det der må være andre krav enn dem vi har rundt kollektivknutepunktene i byene. Men jeg mener at intensjonen i Senterpartiet og Kristelig Folkepartis forslag er vel ivaretatt innenfor dagens planretningslinjer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Nei, jeg mener at det er å gå feil vei. Jeg er veldig overrasket over at SV ønsker å reversere den endringen vi har gjennomført. Hvis jeg ikke husker helt feil, var det en endring som den forrige regjeringen hadde planer om, nettopp fordi man så at den gamle startlånsordningen også kunne bidra til økt press i boligmarkedet. Det vi nå har gjort, er å målrette den mot dem som har de største utfordringene i boligmarkedet. Når hele 93 pst. har en inntekt på under 400 000 kr, betyr det at det er mange av de vanskeligstilte som får mulighet til å få lån gjennom startlånsordningen. Jeg er veldig overrasket hvis det er slik at SV ønsker å begrense deres mulighet til å kunne få startlån.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2016-11-29:
Det er et nytt spørsmål.