Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2012-12-04:
Justis- og beredskapsdepartementets budsjett for 2013 er et offensivt budsjett. Jeg skal ikke gjenta alle satsinger i regjeringens forslag – som tidligere i debatten er blitt trukket fram av rød-grønne talere før meg. Jeg synes for øvrig at også noen av de andre innleggene hadde et islett av tilfredshet, men det blir vel å trekke det for langt å si at dette var gjennomgående. Jeg merket meg at Fremskrittspartiets Per Sandberg synes det er feil å styrke forskningen innenfor samfunnssikkerhet og beredskap. Representanten Sandberg ser tydeligvis ikke hvor stort behovet er når det gjelder å sikre seg høyeste kompetanse og samordne bedre den kunnskapen vi tilegner oss i de ulike ledd og etater. Dette er ikke minst svært viktig med hensyn til de store utfordringene vi står overfor innenfor cyberkriminaliteten. I Innst. 101 S tas nettopp dette temaet opp – i en sak vi skal behandle senere i dag. Der sier Høyre og Fremskrittspartiet at «datasikkerhet har en kostnadsmessig side, men sett i det forebyggende bildet så har Norge som samfunn ikke råd til å la være å være best mulig forberedt». Men man har altså ikke råd til forskning. Hvis det er et samfunnsområde hvor det virkelig er grunn til å satse mer på forskning, må det være innenfor samfunnssikkerhet og beredskap. Jeg vil spesielt løfte fram den stadig voksende datakriminaliteten. Her ønsker alle aktuelle etater mer samordnet og forsterket forskningsinnsats. For at Oslo, og nå i siste innlegg Tromsø, ikke skal være de to eneste storbyene som får fokus her i debatten, skal jeg gjøre et sveip innom Gjøvik. Der ligger et fengsel som har ligget der veldig lenge, men det er likevel godt vedlikeholdt. De innsatte er veldig fornøyde med tilbudet som gis – og oppfølgingen hver og en får for å kunne rehabiliteres. Det er mange gode eksempler på at de lykkes. Fengselet følger eksemplarisk opp St.meld. nr. 37 for 2007–2008. Om byen er stor, fengselet er lite – men smått kan være godt – resultatene er som sagt veldig gode. Jeg mener at man ikke må skjære de gamle fengslene over én kam. Man må se på hvordan tilstanden er, og hva man får til. Vi trenger hver eneste soningsplass som fungerer godt. Men det er store behov – det har komiteen sjøl sett – for å bytte ut noen av våre fengsler. Det er de vi må prioritere. Jeg har stor tillit til at ministeren vil gjøre gode vurderinger rundt kapasitetsplanen med enhetsstruktur. Likevel synes jeg det er naturlig at Stortinget får være med på å gi føringer, slik det vel sies i flertallets merknad – jeg går ut fra at de andre egentlig er enig. Høyre og Fremskrittspartiet går til valg på store skattekutt, særlig til dem som har mest fra før. Om flere titalls milliarder prioriteres til et slikt formål, må noen ta regninga. Vi vet av erfaring fra sist gang Høyre var i regjering, at det blir tøffe tider for kommunene. Med Fremskrittspartiet med på lasset blir det nok enda tøffere. Skattekutt gir velferdskutt, og da blir det kutt også i tjenestetilbud som er rettet inn mot barn, unge og andre som trenger et godt tilbud for å kunne skape trygghet, deltakelse og tilhørighet, som statsråden nevnte. Store skattekutt vil, slik jeg ser det, åpenbart bety mindre penger til godt forebyggende arbeid. Kommunene vil gjøre alt som står i deres makt for å prøve å hindre at det blir utslaget, men med så tøffe skattekutt som skal gjennomføres, vet vi at det blir en tøff pris å betale for kommunesektoren. Da rammes alle ledd. Med dette bakteppet lar jeg meg ikke imponere nevneverdig av høyrepartienes ekstra påplussinger. Dessuten er det også grunn til å ta seg bryet med å se på hvor de tar pengene ifra. Vi vil bruke samfunnets midler til å videreutvikle gode fellesskapsløsninger og fortsette satsingen på samfunnssikkerhet og beredskap. Jeg synes at det som legges fram i dag, vitner om en regjering på offensiven.