May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-06-09:
Jeg må svare foregående taler først. Det er jo faktisk slik at det er naturlig å sammenlikne krisesentrene med barnevern og familievern, hvor denne regjeringen virkelig har stått i bresjen for å statliggjøre disse to etatene som det er naturlig å binde krisesentrene opp mot. Vi behandler i dag igjen et Dokument nr. 8-forslag om lovfesting og finansiering av krisesentrene. Dette er andre gangen i denne perioden. Dette forslaget er fremmet av Arbeiderpartiet. Det forrige var SVs forslag, og da stemte Arbeiderpartiet imot lovfesting. Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet nå går for lovfesting, fordi det har vist seg å være nødvendig. Jeg syns komiteens flertall har den beste argumentasjonen i denne behandlingen av forslaget for at lovhjemling er nødvendig, men jeg mener at konklusjonen deres er feil. De skriver: «Flertallet er av den oppfatning at kommuner som i dag ikke har råd til å bruke krisesentrene, heller ikke vil ha økonomi til å tilby sine innbyggere dette, selv om tilbud om krisesentre ble lovfestet.» Det er nettopp det det handler om. Så lenge det ikke er lovfestet, vil tilbudet til kvinner og barn i krise være avhengig av den enkelte kommunes økonomi. Krisesentrene skal være et tilbud for alle kommuner, og en lovfesting ville gitt innbyggerne en rett. Lovfesting ville forplikte kommunene til å yte sin del av tilskuddet. SVs forslag var opprinnelig 100 pst. statlig finansiering, og det ville ha frigjort sentrene fra kommunenes økonomi. Vi ønsker primært at krisesentrene og incestsentrene skal være en statlig oppgave på linje med barnevernet, familievernet og rusomsorgen. Det er gjennomført utredninger som klart konkluderer med at det er nødvendig med en bedring av finansiering av sentrene. Det er ikke flertall for 100 pst. statlig finansiering. Derfor vil SV støtte Arbeiderpartiets forslag om en 80 pst. finansiering av staten og 20 pst. finansiering av kommunene. Dette er en halv seier for SV, og vi er glad for at flertallet i komiteen for tredje gang stadfester at det er et flertall i Stortinget for en slik finansiering. Vi reagerer sterkt på at statsråden ikke har forholdt seg til flertallets merknader i denne saken når hun har foreslått finansiering. Krisesentrene er et meget godt lavterskeltilbud til voldsutsatte kvinner og deres barn. Det konkluderer VISTA-rapporten med. Det er økende behov for krisesentre, og stadig flere kvinner oppsøker tilbudet. Krisesentre blir lagt ned rundt omkring i landet grunnet økonomi. De er sommerstengt. Det er uakseptabelt, og det rammer kvinner og barn i en meget sårbar situasjon. Det er hensynet til kvinnene og barna som gjør at vi vil sikre dette tilbudet, og som gjør lovfesting og forutsigbar finansiering nødvendig. SV er glad for at Husbankens ordning for utbedringslån nå også omfatter krisesentre med botilbud. Ordningen omfatter lån til utbedring og lån til ombygging og ominnredning. Det kan også gis lån til oppføring av nybygg. Dette er helt i tråd med SVs forslag i Dokument nr. 8:118 for 2001-2002, som ble behandlet i Stortinget 3. desember 2002. Vi mener at dette er en full seier for SV. Dette er også helt nødvendig for å legge til rette for barn og beboere med funksjonshemninger. Mange sentre trenger rehabilitering, og det er nødvendig med nyetableringer på grunn av den økte etterspørselen. Til slutt vil jeg påpeke komiteens henstilling om at det skal stilles krav til virksomheten. Retningslinjene må inneholde krav som omfatter bomiljø og kvalitet. Krisesentrene rundt omkring i landet har vært drevet med stor entusiasme og som frivillig arbeid i alle år. Vi trodde at krisesentrene skulle bli overflødige, bare det ble fokusert på voldsproblematikken. Dessverre er pågangen større enn noen gang. Problematikken som disse sentrene må ivareta, er også mer komplisert enn før. Derfor er det viktig at det offentlige nå går inn og tar et større ansvar for dette viktige og uunnværlige lavterskeltilbudet.