Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-02-12:
Vi har lenge vært klar over at vi har hatt store utfordringer knyttet til realfag i norsk utdanningssystem. Vi har sviktende rekruttering til studier i realfag og yrker som krever realfagkompetanse. Det er særlig grunn til bekymring over at dette problemet ser ut til å være alvorligere i Norge enn i de fleste andre land. Norge som nasjon er avhengig av høy kompetanse i realfag om vi fortsatt skal ha fremgang i det internasjonale samfunn og sikre vår fremtidige velstandsutvikling. På denne bakgrunn er det også utformet en nasjonal strategi for å gi realfagene et løft. Strategiplanen er fulgt av tiltaksplaner som skal omsette strategi til målrettet handling. Tiltaksplan 2007/2008 setter rekruttering i sentrum, og understreker at høy kvalitet på opplæringen i alle ledd er nødvendig for å skape interesse og holde motivasjonen for arbeid med realfag oppe. Statsråd Djupedal uttalte: «Det aller viktigste i strategien er at vi får dyktige lærere som kan inspirere og motivere elevene til realfag.» Jeg ser at Regjeringen i den forbindelse har sagt at de vil vurdere økonomiske virkemidler for å rekruttere lærere eller lærestudenter til å ta masterstudier i realfag og for å rekruttere realister til læreryrket. Samtidig har Regjeringen lyttet til norsk industri, og de ser potensialet som ligger i å kunne få gode realfaglærere blant ingeniører og andre kandidater fra næringslivet som har realfagbakgrunn. Disse tiltakene er vel og bra, men de løser ikke hovedutfordringen om å skaffe stabil tilgang på personer med realfagkompetanse både til næringslivet og til forsknings- og utdanningssektoren. Det har i den senere tiden vært økt oppmerksomhet i media i forhold til de utfordringer landet står overfor når det gjelder manglende realfagkompetanse. Enkelte grupper ingeniører er svært etterspurt, og vi ser allerede tendenser til at industrien får en hemmet vekst som følge av mangel på arbeidskraft som har denne type kompetanse. Realfagkompetanse er også svært viktig innenfor en del områder av offentlig og privat tjenesteyting og selvsagt i forhold til utdannings- og forskningssystemet. Vi ser her de velkjente markedsmekanismene, når etterspørselen er større enn tilbudet. Det blir stor konkurranse om å trekke til seg de samme personene. Utfordringen vi står overfor er å få flere til å velge realfagstudier, samtidig som kvaliteten på undervisningen i realfag forbedres gjennom hele utdanningsløpet. Fra 2006 til 2007 ser vi en svak økning i forhold til antallet som velger realfagstudier ved høyskoler og universitet. Det er fortsatt påfallende få kvinnelige søkere til slike studier, og vi ser tilnærmet ingen vekst i antallet mannlige søkere, så rekrutteringsutfordringene er store. Vi ser en klar sammenheng mellom grunnskoleresultater og oppnådd realfagkompetanse. Utfordringen er å ta vare på og videreutvikle disse talentene i det videre utdanningsløpet. De internasjonale komparative undersøkelsene har vist at norske elever sakker akterut ikke bare i forhold til våre nordiske naboer, men også i forhold til de fremste asiatiske land. Det er disse landene Norge i fremtiden skal konkurrere med i en stadig mer globalisert verden. Utviklingen er bekymringsfull, og situasjonen krever at alle gode forslag til forbedringer blir sett på med positivitet og et åpent sinn. Forslaget vi behandler her i dag går ut på å legge til rette for et spesialisert opplæringstilbud i videregående skole. Det er hevet over enhver tvil at vi trenger denne typen kompetanse, derfor er det trist at ikke regjeringspartiene vil se på dette forslaget på en mer positiv måte. Vi vet at slik type utdanning er utstyrskrevende både på grunnskolenivå og i videregående skole. Tekna gjennomførte for en tid siden en undersøkelse som viste at halvparten av norske skoler mangler laboratorieutstyr som er nødvendig for å kunne oppfylle flere av kompetansemålene i Kunnskapsløftet. Derfor er det etter Fremskrittspartiets oppfatning viktig å trekke inn ulike andre aktører i forhold til denne typen utdanning. Samarbeid mellom grunnskole, videregående skole, høyere utdanning, næringsliv og regionale vitensentra må det legges til rette for og stimuleres til. En velfungerende rådgivningstjeneste er noe komiteen tidligere har trukket fram som særdeles viktig i forhold til å gi elevene mulighet til å kunne ta fornuftige og riktige valg basert på god rådgivning og informasjon. Like viktig er det å viske ut noen av grensene mellom utdanningsnivåene, slik en kan gjøre gjennom hospitering og faglig samarbeid. I juni 2006 la daværende kunnskapsminister Djupedal frem strategidokumentet som bærer navnet «Et felles løft for realfagene», og han uttalte i den forbindelse følgende: «Utfordringen for alle i tiden som kommer, er i fellesskap å sette strategien ut i livet med solide og velfungerende tiltak som til sammen skaper den realfagkompetansen Norge trenger.(…) (…) Sett i lys av denne uttalelsen er det beklagelig og underlig at regjeringspartiene ikke går inn for å støtte det forslaget vi nå behandler.