trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-04:
Ett av de kanskje viktigste virkemidlene i forhold til å utvikle ny næring, enten det er sentralt eller regionalt i distriktene, er at man som stat legger til rette den infrastrukturen som er nødvendig, bl.a. utdanning og forskning. Jeg skal bare kort lese fra en komitemerknad: «Gode universiteter og høyskoler og økt forskningsaktivitet er en forutsetning for en helhetlig utvikling i nordområdene.» Her slår man altså fast at det må satses på kunnskap i nordområdene for å få det løftet som nordområdene skal få. Hvordan føles det da for representanten Reikvam fra SV å være med i en regjering, å være grunnlag for en regjering, som faktisk kutter i kunnskap?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-04:
Representanten Hagebakken fra Arbeiderpartiet kom med noen påstander fra denne talerstol som jeg føler behov for å klare opp i. Hagebakken prøver nesten å skape tvil om hvorvidt Fremskrittspartiet er tilhenger av tvungen kommunesammenslåing. La meg bare slå det helt klart fast: Fremskrittspartiet har programfestet at vi ikke ønsker tvungen kommunesammenslåing. Vi ønsker at den type sammenslåing skal foregå gjennom frivillighet. Men når det er sagt, er det ingen tvil om at vi har en uhensiktsmessig kommunestruktur i Norge. Det er det flere årsaker til. For det første: Dersom man ønsker at kommunene skal kunne produsere en god del nye tjenester og kvalitativt bedre tjenester, er man avhengig av at kommunene på sikt blir større. Ikke minst må det ses i det perspektivet når vi snakker om en tonivåmodell, altså om kommune og stat. Vi trenger ikke noe mellomledd, verken fylkeskommuner eller regioner. I dag snakkes det mye om knapphet på arbeidskraft, og representanter fra Regjeringen tar endog til orde for økt arbeidsinnvandring, som sett fra Fremskrittspartiets ståsted ikke nødvendigvis virker spesielt fornuftig. Men det er klart at dersom man får en mer effektiv fremtidsrettet kommunestruktur, vil man kunne frigjøre betydelig arbeidskraft fra Kommune-Norge til det private næringsliv. Det er mye kompetanse som sitter i dagens kommuner, som kunne vært frigjort og tilført næringslivet. Samtidig er det ikke tvil om at større og mer robuste kommuner vil være i stand til å levere flere og bedre tjenester, og at man på sikt kan tilføre kommunene nye tjenester som i dag, gitt dagens struktur, er veldig vanskelige å gjennomføre. Når vi sier at vi ønsker – og ser på – større grad av kommunesammenslåing, er det ikke minst etter dansk modell, der man i all hovedsak har gjennomført en ganske stor og betydelig reform, hvor man har slått sammen veldig mange kommuner og fått en langt mer effektiv struktur gjennom frivillige ordninger. Det er noe Norge bør se nærmere på for å få frigjort arbeidskraft, for å legge til rette for nye oppgaver til kommunene og få et sterkere lokaldemokrati på lang sikt. Men, for å ha det helt klart, Fremskrittspartiet vil ikke bruke tvang i den prosessen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-04:
Som sakens ordfører ganske riktig påpeker, er det et flertall som ønsker å se denne saken i sammenheng med behandlingen av ny utlendingslov. Det er for så vidt ikke ulogisk, men Fremskrittspartiet er mot det, for vi ønsker ikke at et slikt tiltak gjennomføres. Det er grunn til å understreke at det innenfor dagens ordninger i utlendingsloven allerede finnes muligheter for å få en kjæreste på besøk til Norge. Etter Fremskrittspartiets syn er det nødvendig med innstramminger i innvandringspolitikken, ikke ytterligere liberaliseringer. Det virker også noe merkelig dersom Regjeringen – slik det for øyeblikket kan se ut – i forbindelse med ny utlendingslov legger frem forslag om en 21-årsregel, eventuelt i kombinasjon med en eller annen form for tilknytningskrav, og samtidig legger opp til en liberalisering på denne fronten. Det er ikke til å underslå at det er en ganske sterk sammenheng mellom denne type innvandring og problematikken rundt tvangsekteskap, mellom denne type innvandring og proformaekteskap. Da bør Stortinget opptre klokt og ikke ytterligere legge til grunn en naiv holdning i forhold til disse problemstillingene, men tvert om skjerpe reglene. Vi kan ikke akseptere tvangsekteskap. Vi kan ikke akseptere proformaekteskap. Da blir det veldig merkelig hvis vi liberaliserer disse reglene. Fra Fremskrittspartiets side er det ganske lett og enkelt å si at vi er mot en slik liberalisering. Jeg tar med dette opp Fremskrittspartiets forslag og håper – selv om det er et flertall i denne sal for at det blir vedlagt protokollen – at forslaget fra Venstre ikke kommer til anvendelse når ny utlendingslov legges frem en gang på nyåret.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2006-12-04:
Det er bra å registrere at statsråden i denne saken ikke forholder seg så enkelt til visumregler som visse andre representanter i denne salen gjør. Det er problematiske sider ved det som gjør at dette bør vurderes langt mer nøye enn i forbindelse med et representantforslag i Stortinget, så det setter Fremskrittspartiet pris på. Nå er det jo slik at Stortinget ved en rekke anledninger utsetter saker, nettopp med henvisning til at det vil komme en ny utlendingslov. Den samme utlendingsloven har gang på gang blitt utsatt. Det jeg ønsker et svar fra statsråden på, er: Kan han klargjøre for Stortinget når han forventer at forslaget til ny utlendingslov blir lagt frem? Eller er det slik at uenigheten mellom regjeringspartiene er så til de grader stor at man ikke kan forvente at det kommer før sommeren 2007?
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-12-04:
Det ligger ingen inkonsekvens i dette. Som vi så gjennom hele 1990-tallet, var mye av opptrappingen som skjedde innenfor kommunal sektor, intensjoner. Det ble krevd at her skulle det iverksettes både HVPU-reform og andre reformer. Venstre er bekymret for at vi her ikke har en plan. Samtidig er det et helt klart signal at vi var enige i det første framlegget, før det kom nye penger – hvor de nå enn kom fra. Men vi ønsker å bremse litt, for vi er redd for at en økning av renten vil få langt verre konsekvenser for kommuneøkonomien. 1 pst. renteøkning vil bety 800 mill. kr økning – kontra de 500 mill. kr som Regjeringen har foreslått. Det vil bli tungt for kommunene.
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-12-04:
Senterpartiet sier at de vil satse på familiejordbruket, og at det å utvikle landbruket er viktig for bosetting i distriktene. Etter at Venstre i forrige regjering fikk gjennomslag for å endre konsesjons- og bopliktreglene, ser vi nå at stadig flere familier ønsker å kjøpe seg småbruk i distriktene. Men Senterpartiet har nå varslet at de vil reversere konsesjons- og bopliktreglene. Er det slik at Senterpartiet er imot familier som vil kjøpe seg inn i landbruket, og som har nye ideer, og er dette bare for slike som meg, eksempelvis, som har odelsrett?
André N. Skjelstad (Venstre), 2006-12-04:
Det var ikke måte på hvor bra det lød, dette med «hjarte for heile landet». Jeg har i grunnen kanskje sett det tidligere også, gjennom valgprogram, uten at jeg nå helt klarte å se at dette var det som var sammenhengene. Det er en sammenstilling av veldig mye politisk enighet som ligger i denne distriktsmeldingen, men det skygger jo unna en del av de viktige temaene. Der har representanten Høie rett: Vi har jo allerede hørt lekkasjene, og de er ikke helt i samsvar med de kraftige uttalelser som kom i hvert fall før vi begynte å arbeide med den meldingen som vil komme på fredag. Det er et tema her som ikke har vært så mye oppe i debatten, og det er sentraliseringskraften rundt hovedstaden, med viljen til å flytte ut statlige arbeidsplasser. Den forrige regjeringen var villig til å flytte ut eksisterende statlige arbeidsplasser, mens den nåværende sier at de kun er villige til å flytte ut nye statlige arbeidsplasser. Dette er med på å skape usikkerhet også rundt forsvarsanlegg, det er med på å skape en økonomi som i sterkere grad blir sentraliserende, og i Venstres øyne er det ikke god distriktspolitikk å kreve inn økt skatt lokalt, for deretter å bygge ut barnehager i sentrale strøk. De fleste distriktskommunene har faktisk full barnehagedekning. Det er storbyene som mangler det. Dette viser på mange måter at gode intensjoner og praksis spriker. Til slutt har jeg lyst til å si litt om dette med boplikt, som det er varslet kan bli reversert. Før dette ble innført av forrige regjering, stod mange bruk tomme – de ble brukt i to uker i året – men etter den lettelsen som skjedde under den forrige regjering, ble mange av disse småbrukene lagt ut for salg, og de kom da i bruk. Jorda lå der – den var selvfølgelig i bruk – men det var ingen aktivitet rundt. Nå varsler dagens regjering at de vil innføre en strammere boplikt, og jeg har litt vanskelig for å forstå at mange av de småbrukene hvor det i dag ikke bor folk, da blir lagt ut for salg. Det viste seg at så ikke skjedde før vi innførte de lettelsene. Jeg var også til dels tilhenger av boplikt, og trodde i min første periode i kommunestyret at boplikt kunne være en mulighet, men vi så over tid at dette var noe som ikke fungerte. Derimot synes jeg at det som blir varslet i denne distriktsmeldingen, med mer aktiv bruk av Husbanken og startlån, er langt mer offensivt og på mange måter et bedre virkemiddel for å gi yngre en mulighet til å kunne få seg en bolig eller et småbruk.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-12-04:
Det har vært gjort et stort og omfattende arbeid for å få gjeninnført den differensierte arbeidsgiveravgiften. I salen her i dag har det allerede vært litt diskusjon knyttet til hvem som skal ha ansvaret for hva. Jeg syns bare vi skal registrere at det er gjort en stor innsats fra flere regjeringer for å få dette på plass, og vi fikk gjeninnført den differensierte arbeidsgiveravgiften i en større del av landet enn det mange hadde tort å håpe på. Dette er viktige skritt – tatt i betraktning det tydeligvis både Fremskrittspartiet og Regjeringa er enige om, nemlig at dette er vårt kanskje aller mest treffsikre distriktspolitiske virkemiddel. Nå syns jeg vi skal glede oss over de satsene vi har greid å framforhandle med ESA, og det er sjølsagt de som ligger til grunn for Regjeringas videre politikk.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-12-04:
Regjeringa er helt enig med Høyre i at det er et viktig mål å sikre størst mulig grad av lokal handlefrihet. Det kommer til uttrykk gjennom en rekke ting. La meg aller først nevne et område hvor vi ble veldig forundret over Høyres tilnærming, nettopp ut fra at Høyre normalt er opptatt av lokal handlefrihet, og da tenker jeg sjølsagt på kommuneøkonomien, som er noe av det mest fundamentale for å gi lokale myndigheter handlingsrom. I forrige stortingsperiode ble kommunene hardt presset på grunn av dårlig kommuneøkonomi. Det betød også at handlingsrommet lokalt ble presset på noen av de aller viktigste områdene som angår folks hverdag. Regjeringa står helt fast på å bidra til økt lokalt handlingsrom.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-12-04:
Det er hyggelig å konstatere at Kristelig Folkeparti og Regjeringa er enige om betydningen av frivillig innsats. Derfor gleder vi oss nå til å komme videre i arbeidet med en egen stortingsmelding om frivillighet. Den vil gi oss en anledning til å snakke om frivilligheten i brei forstand – enten vi snakker om kirke, distriktspolitikk, kulturliv eller hvilken som helst annen sektor i samfunnet. Jeg føler meg helt overbevist om at Regjeringa sender de helt rette signalene til frivilligheten på en rekke områder. Vi tar frivilligheten på alvor. Det ser man jo ikke minst gjennom denne meldinga, hvor vi er helt tydelig på at hvis vi skal lykkes i distriktspolitikken, er vi helt avhengig av å bygge opp under frivilligheten, bygge opp under alle de ildsjelene som vi heldigvis har rundt omkring i vårt langstrakte land.
Åslaug Haga (Senterpartiet), 2006-12-04:
Det er meget gledelig at det er mange som ønsker å bosette seg på bygda. Det ser vi bl.a. gjennom en betydelig etterspørsel etter småbruk. Noe av det som har gledet meg aller mest i de seinere årene, er å se at man tar grep lokalt for å bidra til at småbruk kommer ut i markedet. Vi vet at det er mange som har sittet på småbruk uten at de har blitt brukt i særlig grad. Vi har gode eksempler, f.eks. fra Telemark, hvor man virkelig har tatt tak, snakket med folk og bidratt til at disse kommer ut i markedet på den ene eller den andre måten. Det er en tilnærming som jeg syns er meget god. Jeg vil oppfordre flere kommuner som sliter med at man har mange småbruk som ikke er i drift, til å se på om det er muligheter for nettopp å få dem ut, slik at alle de som ønsker seg småbruk, kan få muligheten til å glede seg over bygdelivet.
Tore Hagebakken (Arbeiderpartiet), 2006-12-04:
Representanten Høie, i likhet med resten av Høyre, dirrer nok tydeligvis av spenning over hva som blir lagt fram på fredag, og hører godt etter og prøver å analysere og gjette seg litt fram til hva som er på gang. Så jeg får vel si det slik at mens vi venter på meldingen, var det i det minste høy melding fra hr. Høie! Å framstille min lille gjennomgang av fylkeskommunens viktige innsats i distriktspolitikken og mulighetene for å utnytte dette forvaltningsnivået maksimalt til beste for at vi skal ha det bra i hele landet og ha en god distriktspolitikk, å oppfatte det som en nekrolog og endog få assosiasjoner til deltakelse i en minnestund, synes jeg er sterkt. Om jeg kan få tillate meg det, vil jeg si at om Høie skulle gå til sin innpisker og be om utbytting på fredag fordi han skal i begravelse, synes jeg det er en litt tynn begrunnelse. Det som blir lagt fram på fredag, vil vise til fulle at vi mener alvor med forvaltningsreformen og med folkevalgt styring, og også at vi vil se på det som fortsatt heter fylkeskommune. Og Oppland fylkeskommune, som jeg nevnte noen glitrende eksempler fra – den heter også fortsatt Oppland fylkeskommune – har et meget stort potensial i seg, som det vil være meningsløst for oss med vårt ståsted ikke å bruke aktivt i distriktspolitikken. Meldingen skal vise at vi ser den muligheten, sammen med de mange andre mulighetene som ligger i den oppgavemeldingen som legges fram. Så til Fremskrittspartiet. Jeg hører Fremskrittspartiet forflytte seg litt for hver gang de snakker om kommunestruktur. Alle er vi for en god kommunestruktur, men alle har vi så langt i Stortinget vært for at det som skal skje, skal skje frivillig. Jeg synes jeg hører at Fremskrittspartiet ikke lenger er på frivillighetslinjen. Hvis de skulle få makt der i gården, ser jeg ikke bort fra at de ville sette makt bak ordene og bruke tvang.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2006-12-04:
Jeg er glad for at vi har fått en god debatt om St.meld. nr. 21, distriktsmeldingen. Kommunalministeren refererte til en del av hovedutfordringene i meldingen. Jeg vil referere dem i sin helhet. Det er en bred tilnærming til distriktspolitikken og et nytt løft for distriktspolitikken. Meldingen tar sikte på å utløse verdiskapingspotensialet i distrikteneå gi tilgang på arbeidsplasser, tjenester og velferdstilbudå skape ny optimisme og ny framtidstroat bygder og tettsteder skal være attraktive boplasser for unge, og spesielt for kvinnerat små og mellomstore byer skal bli attraktive som et alternativ til storbyer Basis for dette er allerede lagt på plass gjennom en solid økning i kommuneøkonomien. Kommunene er den store velferds- og tjenesteprodusenten, og uten at de er slagkraftige, kan vi ikke lykkes i den nye distriktspolitikken. Kommunene skal være en lokal tilrettelegger for næringsutvikling. Det er gitt et løfte om nye tiltak på nettopp næringsutviklingsområdet. Innovasjon Norge skal styrkes. Såkornfondene skal styrkes. Kommunale næringsfond skal på plass igjen som nødvendige startmidler. Og vi skal ha en ny programperiode for næringshager. Landbruket er gitt et løft. Vi har håp om at kulturlandskapet kan holdes i hevd, og at de gartnerne som holder kulturlandskapet ved like, finner det levelig å fortsette å være det. Vi ser muligheten for å få en ny satsing på reiseliv. Jeg er enig med kommunalministeren, som sa at uten dette fundamentet ville nordområdesatsingen ha vært vanskelig å få fart på. Nettopp den basis vi har lagt gjennom den nye distriktsmeldingen, gir håp om at nordområdesatsingen virkelig skal gi frukter. Det er skapt ny optimisme. Det er skapt ny optimisme rundt om i distriktene. Den skal vi ta vare på.
Bjørg-Irene Østrem (Venstre), 2006-12-04:
Regjeringen har varslet at den vil sette nordområdene høyt på den politiske dagsordenen. Barentssamarbeidet og arbeidet i Arktisk Råd blir videreført, og en egen nordområdestrategi under navnet Barents 2020 er på trappene. Venstre ønsker Regjeringens innsats for nordområdene velkommen. Vi legger vekt på at det er ekstra viktig i denne prosessen å fokusere på regional og lokal forankring. Venstre vil understreke viktigheten av at folkevalgte på regionalt og lokalt nivå må få en sentral rolle i utviklingen av regionen, bl.a. gjennom Landsdelsutvalget. Urfolks situasjon er utsatt og uavklart i regionen. Venstre forutsetter at utviklingen i nordområdene og ikke minst at utviklingen av naturressursene fra land og vann skjer i nært samarbeid med urfolksparlamentene og andre sentrale urfolksaktører. Venstre vil legge til rette for verdiskaping lokalt langs kysten der ressursene finnes. Vi ønsker derfor et prosjekt for å vurdere hvordan kvinner med sine erfaringer og kunnskap skal få en mer sentral rolle i dette utviklingsarbeidet. Vi ønsker et initiativ for å utrede og etablere forsøk med mikrokreditter og andre tiltak spesielt rettet inn mot kvinnelige gründere. Venstre vil vurdere et spesifikt program for å skape flere arbeidsplasser i landsdelen, ikke minst gjelder dette etablering av små og mellomstore bedrifter, noe som er viktig for å fremme et variert næringsgrunnlag. Det er også viktig at det offentlige er med på å utvikle og tilby nye studietilbud rettet mot de næringene som det skal satses på. Dette er viktig for å skape en lokal og regional forankring og demme opp for utflytting. Både Barentssekretariatet og Barentsinstituttet har her tatt initiativ som det er viktig å følge opp videre. Det er i dag rundt 80 norske etableringer i russisk del av Barentsregionen. De sysselsetter nær 1 000 årsverk. Russisk del av Barentsregionen framstår i dag som et spennende og voksende marked, også for norske aktører. Framvekst av en ny gruppe gründere og entreprenører vil kunne fremme moderate politiske krefter og bevirke en sosial utjevning som genererer stabilitet. Samarbeid over grensene har lange tradisjoner. Folk til folk-kontakten over grensen er økende, og mange har familie på begge sider. Å kunne besøke sine foreldre og sine barn når man ønsker det, regnes som en selvfølge. Det er derfor et stort behov for enklere visumregler for folk i dette området. Det sivile samfunnet er svært viktig for demokratibygging. Venstre vil understreke viktigheten av at frivillige organisasjoner i Norge får rammebetingelser som gjør et slikt samarbeid mulig.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2006-12-04:
Det har vorte mykje snakk om distriktspolitikk i dag. Skuldingane mot Framstegspartiet er ganske sterke. Ein har sagt at vi ikkje har nokon distriktspolitikk. Ein har sagt at vi er imot at det skal skje noko i distrikta. Eg har reist ein del rundt omkring i Sogn og Fjordane. Eg har snakka med veldig mange næringsdrivande der. Eg har ikkje møtt ein einaste som ikkje føler at vi står for det som er heilt nødvendig for at desse bedriftene skal overleve. Dersom vi er einige om at industriarbeidsplassar eller næringsverksemder er berebjelkar også i distrikta, må ein ha ein politikk som gjer at desse næringsverksemdene kan overleve. Når ein ser på kva som i dag vert lagt fram av forslag for å – det er kanskje stygt å bruke uttrykket – «tyne pengar» ut av dei som driv næringsverksemd rundt omkring i distriktet, og som dei sjølve seier vil vere drepande for dei dersom dette fortset, lurer eg på: Kva er det ein snakkar om når ein seier at ein har så fantastisk god næringspolitikk og distriktspolitikk? Eg trur at ein skal vere varsam med å skulde andre for ikkje å ha distriktspolitikk i det heile. Det er ei skulding som ingen vil kunne stå til rette for, etter mi meining. Eg registrerer også at Regjeringa skriv i Soria Moria-erklæringa at dei vil opprette eit desentralisert sjukehustilbod som m.a. skal sikre tilgang til naudsynte helsetenester, som t.d. fødetilbod. Då er det eit paradoks at ein i Sogn og Fjordane er i ferd med å stengje fødeavdelingar. No, i jula, kjem det signal om at dei skal stengjast i dei store høgtidene – og kanskje i sommarferien neste år. Det står i sterk kontrast til det som står i Soria Moria-erklæringa. Eg synest også at det er forunderleg at representanten Reikvam to gonger fortel Stortinget noko heilt anna enn det som finansministeren sjølv har stått i Stortinget og fortalt om reduksjonar til forsking og utdanning. Eg registrerer også at fleire representantar no har begynt å bruke ordet «fylkeskommune». Det skal verte spennande å sjå om det er dette som vert dei nye regionane som vi har høyrt så mykje om, spesielt frå Arbeidarpartiet.
Åge Starheim (Fremskrittspartiet), 2006-12-04:
Eg føler meg ikkje det slag redd for å reise rundt omkring i Sogn og Fjordane etter Rolf Reikvam sitt innlegg, sjølv om han las frå merknadene våre i innstillinga til denne saka. Eg kan godt tenkje meg å trykkje det opp og ta det med meg rundt og vise det og lese det høgt for alle næringslivsleiarar i Sogn og Fjordane. Men eg vil ikkje stoppe der, eg vil også fortelje næringslivsleiarane det som dei for så vidt veit svært godt, og det er kva som står elles i programmet vårt, og kva som ligg også i budsjettframlegga våre når det gjeld å leggje til rette for næringslivet og for at det skal ha ei lønsemd som er nødvendig for at næringslivet skal overleve. Då trur eg at eg kan reise tryggare rundt omkring i Sogn og Fjordane og fortelje om vår politikk enn det representanten Rolf Reikvam kan gjere.
Ole-Anton Teigen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-04:
«Hjarte for heile landet». Smak på orda! «Hjarte for heile landet». Vi har altså en regjering og et stortingsflertall som vil bruke kreftene sine i hele landet. Det betyr at de vil bruke kreftene sine der jeg bor, i Lyngen. De vil bruke kreftene der dere bor, i deres hjemkommune, i deres hjemfylke. Vi som bor ute i Distrikts-Norge, føler nå at vi blir hørt. Nå blir vi tatt på alvor. Nå er det noen som bryr seg om oss. Det er faktisk det aller viktigste, at noen bryr seg om oss som bor ute i distriktene. Det blir altså tatt noen grep nå, som man historisk sett kanskje ikke har gjort siden annen verdenskrig. Det blir tatt noen grep nå for å bygge opp landet på en ny og moderne måte. Vi skal videreutvikle livskraftige småsamfunn. Vi skal videreutvikle det som har vært bygd opp etter krigen. Dette skal nå videreutvikles inn i en moderne framtid. Det finnes mange gode eksempler på hvordan distriktene fungerer. Det har vært gitt en god del eksempler i denne debatten i dag. Og hva viser det? Jo, det viser at folk bor der de har muligheter til å skape sin arbeidsplass, der de har muligheter for at deres barn kan ha det trygt og ha gode oppvekstvilkår, og når ettermiddagen kommer, har de muligheter til et kulturliv som er vidt og bredt og som kan være med og videreutvikle dem som hele mennesker. Så har vi noen kommuner hvor det – når man blir gammel og den dagen man trenger omsorg – er mennesker, det er hender som gjør at vi som fortsatt er unge, føler en trygghet ved å ha bestemor på omsorgssenter. Dette samfunnet er det denne regjeringen vil videreutvikle slik at folk som bor ute i distriktene, igjen føler at dette er viktig. Ved at vi har muligheter til å videreutvikle disse lokalsamfunnene, flytter unge folk ut til bygdene, fordi de vil oppleve det gode liv. Av ulike årsaker, men bl.a. på grunn av at vi føler at vi blir hørt, at vi har noen som bryr seg, skapes det nye arbeidsplasser rundt om i hele landet. Kursen er valgt, retningen er riktig – stå på!
Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2006-12-04:
Flere deltakere i dagens debatt har tatt til orde for at man ikke kan vedta hvor folk skal bo. Det er riktig, men det går an å vedta tiltak som gjør det attraktivt å bo i hele landet, også i Distrikts-Norge. Et levende lokaldemokrati er grunnsteinen i folkestyret, og da trenger vi velfungerende, trygge og identitetsskapende lokalsamfunn. Derfor er jeg glad for at denne regjeringen vil styrke innsatsen overfor lokalsamfunn og regioner. Den største innsatsen har Regjeringen gjort i forhold til en sterk styrking av kommuneøkonomien i to budsjettrunder. Dette medvirker til en positiv utvikling som gjør at flere ser mulighet til å fortsette å bo i distriktene. De minste lokalsamfunnene ser mulighet gjennom småsamfunnssatsingen, og flere kommuner har tatt utfordringen og søker om å få etablere et nasjonalt senter for distriktsutvikling. Dette er i tråd med at distriktsmeldingen fokuserer på å ta hele landet i bruk og utfordrer kommunene til engasjement for å skape attraktive lokalsamfunn, til kreativitet og ikke minst til å ta i bruk det kulturelle mangfoldet som finnes også i distriktene. Et distriktskompetansesenter vil skape arbeidsplasser og vil medvirke til at kompetanse tilføres – ikke bare på store, sentrale steder, som har vært tendensen til nå, men også ute i Distrikts-Norge. Regjeringen sier med dette at den ønsker å ta i bruk kunnskap som finnes i distriktene. Regjeringen legger sterk vekt på den viktige rollen ulike kunnskapsmiljøer spiller for vekst, innovasjon og utvikling i distriktene, og at dette må komme alle deler av landet til gode. De kunnskapene som finnes, må koordineres, og ny kunnskap må komme til. Dette er distriktsutvikling. Det er vel ikke til å unngå at fra Regjeringens side er nordområdesatsingen en strategi for å utvikle distriktene, og det er meget bra. Jeg mener det er viktig å se opprettelse av et kompetansesenter for distriktsutvikling som et viktig bidrag til at småsamfunn får større plass i kunnskapssamfunnet, og dette er nå satt på den politiske dagsordenen. Jeg ser fram til etableringen av dette senteret, og ønsker selvfølgelig at man velger å lokalisere dette i nord. Men uansett lokalisering vil dette representere en stor mulighet til å utvikle distriktsrelatert kunnskapsbygging som et gjensidig partnerskap mellom sentrale og mindre sentrale strøk av landet.
Trine Skei Grande (Venstre), 2006-12-04:
Jeg er veldig glad for den tonen som statsråden har svart i, og jeg ser virkelig fram til forslaget. Det er mye rart. Jeg har bl.a. fått en historie fra en mann på Filippinene som fikk nei på søknaden om turistvisum for sin kjæreste fordi hun ikke var gift – noe han egentlig syntes var positivt, men som var negativt med hensyn til å få henne til landet. Da er jeg kommet til det som spørsmålet mitt gjelder: Jeg kjenner ei lita jente som er fire år og heter Iben. Hun har hatt en au pair fra Bosnia i mange år. Når familien nå har lyst til å invitere Ibens au pair til å feire jul med dem, får den nei – fordi hun er ugift, hun en ung dame. Denne holdningen overfor søkeren – når familien sier den i og for seg kan garantere for at hun både kommer og reiser og har det bra når hun er her, når familien spør hvorfor den ikke kan få bidra når dette er et menneske som har spilt en viktig rolle i Ibens liv – er det en type grunntanke som statsråden er enig i kan legges til grunn for en ny visumpolitikk?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2006-12-04:
For det første er det krevende for meg å forholde meg til uttalelser om at utlendingsloven er utsatt «gang på gang». Vi hadde en ambisjon om å legge fram utlendingsloven før jul i år. Så signaliserte vi veldig klart og tydelig i forbindelse med granskningen av UDI, Graver-kommisjonens rapport, at det ville være naturlig i kjølvannet av den å skrive mer om organiseringen på utlendingsfeltet. Det ville ta noe lengre tid enn det som opprinnelig var planlagt som en sentral del i proposisjonen. Derfor varslet vi at vi ville utsette det fra desember i år til månedsskiftet februar/mars neste år. Det er ambisjonen vår at vi skal greie å levere da. Det er en kjent sak at de tre regjeringspartiene er uenige om deler av dette politikkområdet, men jeg føler meg veldig trygg på at vi skal håndtere det på en god måte. Vi kommer til å få en god lov og en god proposisjon, og vi tar sikte på å legge den fram i månedsskiftet februar/mars neste år. Så vil vi varsle Stortinget på vanlig måte om når det eksakt skjer.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2006-12-04:
Jeg er helt enig i at det er en kontinuerlig utfordring å få saksbehandlingstiden så kort som overhodet mulig. Derfor behandlet vi nylig en sak i Stortinget der vi økte bevilgningene til UDI i år. Og i budsjettet ligger det en betydelig satsing til UDI neste år. Formålet er å kunne ha både god kapasitet og god kvalitet – begge delene er veldig viktig. Og jeg kan forsikre om at i likhet med den forrige regjeringen er denne regjeringen veldig opptatt av å forsøke å ha en god saksbehandlingskapasitet i UDI. Samtidig tror jeg – som jeg også sa i mitt innlegg – at en av utfordringene våre er at det er de mange som misbruker systemet, som fører til behovet for rigid kontroll også av dem som ikke har til hensikt å misbruke det. Innenfor dette området florerer forfalskninger, ugyldige attester osv., noe som skaper behov for ganske rigide systemer, og som er et problem for de ærlige søkerne som vi ønsker i Norge.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2006-12-04:
Jeg skal forsøke ikke å kommentere akkurat den saken. Det som er et problem for oss, er at utlendingsforvaltningen jo har tusener av eksempler der folk har garantert at de skal respektere visumreglene – men så har man altså tusener av eksempler der de samme personene ikke har fulgt det de selv har sagt. Det er den erfaringen som skaper problemene våre, og som gjør at det er så vanskelig å sortere de ærlige og oppriktige søkerne fra de søkerne som planlegger å misbruke visumvilkårene når de kommer. Dette er et dilemma. Jeg var for en tid siden i Pakistan. Der jobbet jeg ganske intenst med vår ambassade i Islamabad for å se på disse problemstillingene. Det beste jeg nå kan si, er at jeg er enig med representanten i at vi skal ha en redelig og skikkelig visumpolitikk. Vi har et stykke å jobbe videre før vi kommer i en situasjon som vi kan være fornøyd med.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2006-12-06:
Ordningen man har for ressurskrevende brukere, er veldig bra i den forstand at når kommunen har innbyggere som har spesielt store utgifter, dekker staten disse. Når det gjelder ressurskrevende brukere, hvor innslagspunktet skal være, og hvilken ordning man skal ha, vil Senterpartiet og de andre regjeringspartiene arbeide videre med, slik at vi får til en god ordning når det gjelder fordeling av utgiftene mellom stat og kommune. Når det gjelder dette med øremerking av midler til helsetjenester for innsatte i fengsel, mener jeg det er svært viktig at også de skal være sikret et helsebudsjett.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2006-12-06:
Jeg har ikke sagt at vi skal flytte sykehusene over til et regionalt nivå. Hvis noen hørte etter på Politisk kvarter i går, var det ikke det jeg sa. Vi er klinkende klar på at så lenge vi er i denne regjeringen, er det dette som gjelder. Men så vet også representanten Sjøli at Senterpartiet ikke ønsket helsereformen. Da jeg argumenterte i går, handlet det om dem som skal stilles til valg. Når vi argumenterer ut fra det, var det ut fra at vi har lokale foretaksstyrer som tar viktige beslutninger som gjelder lokalt, som verken vi på Stortinget legger oss opp i, eller statsråden legger seg opp i. Det er viktig at disse blir stilt til ansvar for de beslutningene de gjør. Derfor ønsket vi å ha dette under et demokratisk styre. Det var hele argumentet mot helsereformen da den ble innført.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2006-12-06:
Jeg tror partiet Venstre kjenner Senterpartiet så godt at de vet vårt standpunkt i denne saken. De vet hvorfor vi ikke ønsket denne helsereformen som vi i dag styrer under. Dette er Senterpartiets primære standpunkt i denne saken. Vi opplever at vi har gått noen skritt. Raskt fikk helseministeren utnevnt folkevalgte i styrene. Det er et skritt på vei, men de står ikke ansvarlig overfor dem som fatter beslutninger, men overfor folket. Jeg skjønner ikke at det skal være noe problem at Senterpartiet har et standpunkt i denne saken, som vi hadde, og som vi har stått fast på hele tiden. Jeg kan ikke forstå at det skal forundre Ludvigsen. Regjeringen taler klart og tydelig i denne saken. Det er den helsereformen som er innført, som fortsatt gjelder, og som kommer til å gjelde så lenge denne regjeringen sitter sammen.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Vi opplever i dette budsjettet at regjeringspartiene ønsker å øremerke midler til innsatte i fengslene, slik at disse skal få et like godt helsetilbud som den øvrige befolkning. Men man ønsker ikke å øremerke midler til eldre og syke. Vi ser også at kommunene stadig vekk må dekke mer av utgiftene til ressurskrevende brukere. Innslagspunktet er blitt hevet fra 725 000 kr for 2005 til 745 000 kr for 2006 og til 765 000 kr for neste år. Utover dette skal kommunene betale 30 pst. av utgiftene i forhold til tidligere 20 pst. Med andre ord: Regjeringen gir med den ene hånden og tar tilbake med den andre. Hvor er logikken?
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Det må være en stor misforståelse når man tror at Fremskrittspartiet fører en politikk som gjør at distriktssykehusene ikke vil ha livets rett. Det kunne vært gledelig om man faktisk tok seg den tida det tar, og leste hva som faktisk står der, og så hvilke penger som ligger der. Vi styrker både basisfinansieringen og ISF-finansieringen. Så kan man mene hva man vil om det ene eller det andre, men det ligger der. Det sier seg selv at både for oss i helsekomiteen og for de ulike sykehusene i landet er det den selvfølgeligste ting i denne verden at man prøver å operere og holde en aktivitet som tilsier at man klarer å behandle flest mulig pasienter på en ansvarlig måte. Slik situasjonen er i Nord-Norge i dag, begrenser man aktiviteten, for man taper penger på den, og køen med pasienter blir lengre. Det er den daglige situasjonen der oppe. Og man får veldig ofte det svaret man selv ønsker, i forhold til hvem man ønsker å snakke med. Som eneste parti har vi fremmet forslag om å øke hjelpen til Murmansk og Arkangelsk utover Regjeringens forslag. Jeg synes det er veldig trist å se at man i Nordisk Ministerråd kutter sosial- og helsebudsjettet med 14,7 pst. I år har vi formannskapet i det internasjonale polarår, vi har presidenten i Nordisk Råd, vi har ledervervet i Arktisk råd, og vi har nestledervervet i EUs nordlige dimensjon. Samtidig opplever vi at det er ingen prioritering i forhold til helsesituasjonen i vårt naboland. Når vi vet at dette nabolandet har den tetteste og hyppigste sammensetningen med hensyn til multiresistent tuberkulose, og smitteproblemene er store i forhold til vanlig tuberkulose og relatert til hiv/aids, ønsker man altså ikke å gå inn og prioritere dette noe mer i det hele tatt. Dette er sørgelig lesning, for dette dreier seg også om dem som sitter nederst ved bordet.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-12-06:
I Politisk kvarter 5. desember 2006 uttaler Rune J. Skjælaaen at han vil overføre sykehusene til de nye regionene. Han nevner muligheten for fem til ni regioner. Arbeiderpartiets Jorodd Asphjell er imidlertid ikke enig med Skjælaaen i dette og peker på at staten er en bedre sykehuseier. Representanten Skjælaaen mener imidlertid at de som fatter beslutninger i sykehusene, må stilles til ansvar for beslutningene i valg. Er det Skjælaaens oppfatning at storting og regjering, for ikke å snakke om helse- og omsorgsministeren, mangler politisk styring over helseforetakene?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-12-06:
Som jeg var inne på i et tidligere innlegg, har tjenestene for psykisk syke blitt betydelig bedret kvantitativt sett, men det er fremdeles betydelige utfordringer innenfor det psykiske helsevernet, og det opplever jeg at det er bred enighet om. Som jeg var inne på, er det særlig alarmerende at den gjennomsnittlige ventetiden for barn og unge som trenger behandling, er så lang som tre måneder, og at den er økende. I lys av dette mener jeg fremdeles at det er skuffende at Regjeringen går inn for en mindre økning i opptrappingsplanen på dette feltet enn det Høyres helseminister og Samarbeidsregjeringen sørget for. Det er en nedtrapping i forhold til tidligere. Uansett hva regjeringspartiene forsøker å si her i kveld, kommer det klart fram i departementets grafiske framstilling i budsjettproposisjonen på sidene 165 og 166. Selv om opptrappingsplanen har sørget for et bedre tilbud om psykisk helsevern til mange med moderate lidelser, viser tilsynsmyndighetenes rapporter og tilbakemeldinger fra pasientorganisasjonene at de sykeste syke fremdeles mangler et tilstrekkelig tilbud. En kartlegging av tvangsbruken i regi av Helsetilsynet viser at pasienter som er så syke at de må behandles med tvang, også har svært dårlige levekår i form av bostedsløshet og fattigdom. Høyre har foreslått at det skal utarbeides en egen handlingsplan for å bedre tilbudet til disse pasientene. Det er helt ubegripelig for meg at Regjeringen, som snakket så mye og varmt om fellesskap i valgkampen og om å ta vare på dem som trenger det mest, nå unnlater å støtte et forslag som skal bedre situasjonen for noen av de aller dårligst stilte i samfunnet. Jeg vil høre statsrådens begrunnelse for at de ikke støtter en egen handlingsplan for de sykeste pasientene innen psykisk helsevern.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2006-12-06:
I mitt forrige innlegg stilte jeg et helt konkret spørsmål til statsråden, uten å få svar. Det gjaldt de sykeste pasientene, og det at de mangler et tilstrekkelig tilbud. En kartlegging – som jeg var inne på – av tvangsbruken i regi av helsetilsynet viser at pasienter som er så syke at de behandles med tvang, også har svært dårlige levekår, i form av bostedsløshet og fattigdom. Høyre har foreslått at det skal utarbeides en egen handlingsplan for å bedre tilbudet til disse pasientene. Mitt spørsmål til statsråden går ut på – igjen – å høre begrunnelsen for hvorfor man ikke vil støtte forslaget om en egen handlingsplan for de sykeste pasientene innen psykisk helsevern.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-06:
Eg vil forfølgje det same sporet som representanten Sjøli, for også eg høyrde på Politisk kvarter tysdag. Eg høyrde det same som Sonja Sjøli refererte til, og dessutan høyrde og las vi i sommar i lokalavisa der eg kjem frå, at Skjælaaens partikollega Haga heilt klart uttalte at sjukehusa måtte førast tilbake til dette nye nivået, i praksis til dei nye fylka, vil vel eg seie. Når vi elles spør regjeringspartane kva dei meiner om forskjellige ting, viser dei til Soria Moria-erklæringa, men i denne saka er det veldig uklart. Så eg vil spørje representanten Skjælaaen: Er dette synspunktet, framført i Politisk kvarter tysdag, noko som Regjeringa er einig om, eller er dette eit eksempel på at Regjeringa har minst to tunger i denne saka?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-06:
Det er riktig at vi har snakka om 400 mill. kr på eit tidlegare tidspunkt. Det er også riktig at vi i vårt alternative budsjett, slik eg sa i mitt innlegg, har sett av 170 mill. kr. Det som er poenget med det nivået, er at vi må starte ein plass. Eg meiner iallfall at det er ein god start med 170 mill. kr. Eg håper at andre parti også kan leggje seg på den linja som vi har signalisert, slik at vi kjem i gang så fort som mogleg.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-06:
Eg forstår det slik at Inge Lønning også har rekna på dette. Han viser jo til at dersom ein skal fullføre det fullt ut med ingen eigendel, er det snakk om milliardbeløp. Det som vil vere eit viktig poeng, er at ein må setje ein eigendel. Vi har ikkje sagt noko om storleiken på eigendelen, men vi har iallfall vurdert ein eigendel, kanskje på 800 kr, kanskje noko høgare, og sagt at vi også må skjerme nokon. Men det som er hovudpoenget, er det logiske, at tennene er ein del av kroppen, og tannhelsa må vurderast i den samanhengen.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-06:
Eg trur at om eg hadde bytt hatt og vore i kommunen, ville eg ha sagt at her er det om å gjere å få mest mogleg pengar på bordet, same kva regjering vi har. No er det jo slik at ein har aldri hatt så mykje pengar å fordele som det ein har no, så kvar og ei regjering ville ha hatt mykje pengar å fordele. Det som er viktig å seie i denne samanhengen, er at vi må få klare styringssignal om kva kommunane skal prioritere. Det er slik i dette landet at den eldre befolkninga aukar kolossalt. Eg kunne godt ha tenkt meg at ein hadde prioritert dei eldre i større grad enn det som er gjort av denne regjeringa, som SV er ein del av, som vel å setje ned prisen på barnehageplassar. Eg ville ha vurdert ei litt anna vinkling.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2006-12-06:
Vi har heldigvis hatt fleire gode diskusjonar i denne salen i det siste om helsepolitikk og sjukehusøkonomi. I samband med diskusjonen om sjukehusøkonomi i førre veke sa statsråden bl.a at det må jobbast smartare. Eg er einig i det. Men eg reknar med at statsråden også meiner at styra for helseføretaka, både dei regionale og dei andre, må gjere smartare vedtak. No er det jo slik at vi har fått fleire politikarar i føretaka sine styre. Enkelte vil kanskje kalle desse politikarane for avdanka, men likevel. Har statsråden inntrykk av at styrevedtaka er smartare enn før?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Vi registrerte at representanten Ludvigsen etterlyste snakk om tannhelse. Vi har registrert at Venstre har vært høyt på banen når det gjelder en offentlig finansiert tannhelse. I flere aviser kan vi lese hva Venstre har tenkt å gjøre, og i liberal.no, som er Venstres medlemsblad, sier representanten at de i budsjettet vil legge fram konkret forslag om 400 mill. kr for å sikre de utsatte gruppene, de med inntekt under 2 G. Nå ser vi at Venstre har lagt inn 170 mill. kr, og jeg spør representanten: Hvor ble det av resten av satsingen? Var det dette som var satsingen?
Inge Lønning (Høyre), 2006-12-06:
Til det samme punktet i innstillingen – Venstres særmerknad om tannhelsetjenesten. Der bruker man uttrykket «på lik linje med fastlegeordningen». Jeg er ikke helt klar over hva det betyr – om det betyr at Venstre har tatt et standpunkt til at det offentlige skal dekke alle vesentlige utgifter til tannhelsetjeneste på samme måte som til legetjenester, altså med unntak av den lille egenadelen som betales, og i så tilfelle, om Venstre har noe begrep om hva det betyr av økte utgifter totalt, og om man også har tatt et standpunkt til hvor høyt man vil prioritere disse milliardene – for det er helt åpenbart at dette dreier seg om milliarder – i forhold til andre formål.
Inge Lønning (Høyre), 2006-12-06:
Helse- og omsorgsministeren overtok stafettpinnen fra to statsråder i den forrige regjeringen som har satt tydelige spor i helsepolitikken. Dagfinn Høybråten tok et krafttak for folkehelsen, og sørget for, både med bevilgninger og med lovgivning, å forebygge mer for å kunne reparere mindre. Ansgar Gabrielsen sørget for, for første gang i historien, å kreve at psykisk helsevern og rusbehandling ble prioritert høyere enn somatikken. I statsråd Brustads budsjett er den klart største satsingen på sykehusene. Det er nominelt sett et betydelig beløp, men det fører bare til, som statsråden selv sa i sitt innlegg, at man holder status quo, altså samme nivå på pasientbehandling som i fjor. På de fleste andre områder er det en nedgang i satsingen. Det fremgår tydelig av den grafiske fremstillingen på sidene 165 og 166 i budsjettproposisjonen at det bl.a. gjelder psykisk helsevern. Satsingen på rusfeltet har vi foreløpig bare hørt omtale av. Mitt spørsmål er: Hvilken helsepolitisk visjon er det statsråden legger til grunn for sitt arbeid? Hva er det hun vil prioritere høyest? Og hva er det hun vil bli husket for?
Inge Lønning (Høyre), 2006-12-06:
Det må være tillatt å bemerke etter det siste innlegget at talspersonene for regjeringspartiene i denne debatten åpenbart har litt ulike oppfatninger av hvilken linje det er som skal ligge til grunn for debatten. Så til statsrådens hovedinnlegg: Jeg lyttet med stor interesse til det hun sa om behovet for bedre samordning mellom Helse Sør og Helse Øst. Jeg savnet egentlig bare én ting fra statsrådens side, nemlig at hun også uttrykkelig bekrefter at hun når hun sier at hun vil vurdere ulike modeller for å få dette til, inkluderer den modellen som ligger i forslaget fra Fremskrittspartiet og Høyre om sammenslåing av de to. Det har vært adskillig diskusjon om sykehusøkonomien, og i replikkordskiftet med Jan Bøhler hadde jeg følelsen av at jeg ikke fikk noe klart svar på spørsmålet om hvordan det henger i hop at de tre regjeringspartiene som i forrige periode var skjønt enige om at det er behov for i alt 8 milliarder kr for å dekke behovet for avskrivning og nyanskaffelse av utstyr i helsesektoren – det er også den naturlige lesningen av Soria Moria-erklæringen på dette punkt – nå etter ett år er kommet til det resultat at det er tilstrekkelig med 1 milliard kr, altså en differanse på 7 milliarder kr frem til 2010. For å understreke forskjellen i virkelighetsoppfatning skal jeg sitere hva den helsepolitiske talsmannen for SV sa i Odelstinget i debatten i juni i fjor, hvor man behandlet dette: «Det betyr at de 2 milliarder kr som Regjeringen» – altså den daværende regjering – «gjennom kreativ bokføring har søkt å skjule at man trenger å komme inn med årlig utover det man bevilger i dag, de må man inn med, hvis vi ikke skal sitte og se på at bygningsmassen forfaller, at utstyret ikke kan fornyes, og at anleggene går tapt.» Det er ganske sterke ord, og jeg savner fremdeles en forklaring på hvorledes man er kommet til en helt annen vurdering allerede etter ett år. Og så en liten oppfølging til sist av min lille replikkveksling med helseministeren i sted. Jeg spurte om noe som jeg godt kan utvide til også å gjelde Nasjonal helseplan. Det er litt synd at Nasjonal helseplan blir presentert for Stortinget bare som et vedlegg til budsjettet, for det fører til at vi i denne debatten praktisk talt ikke har diskutert den i det hele tatt. Det hadde vært ønskelig om vi hadde fått den som eget dokument. Det jeg savner i den utmerkede oversikten over alle utfordringene, er en klar markering av Regjeringens vilje til å prioritere. For det har jo lenge vært enighet om i helsepolitikken at det er det den virkelig dreier seg om, evnen og viljen til å prioritere. Det savner jeg i det budsjettforslaget som vi har fått presentert fra Regjeringen.
Inge Lønning (Høyre), 2006-12-06:
President! Kan jeg få rette en åpenbar misforståelse?
Inge Lønning (Høyre), 2006-12-06:
Jeg takker statsråden for avklaringen når det gjelder Helse Øst og Helse Sør. På grunnlag av det statsråden sa, vil Høyre og Fremskrittspartiet be om at forslag nr. 2 omgjøres til oversendelsesforslag, og at ordlyden rettes i samsvar med det. Så til Jan Bøhlers siste innlegg. Det er helt åpenbart at representanten Bøhler har feillest budsjettproposisjonen, for der står det uttrykkelig følgende: «I dette statsbudsjettet foreslås det å trappe opp bevilgningene til helseforetakene med til sammen» – til sammen – «1 mrd. 2007-kroner over årene 2008 til 2010 slik at helseforetakene isolert sett kan gjenskaffe om lag 80 pst. av de bygg og det utstyr de overtok i 2002». Det er åpenbart en misforståelse når representanten Bøhler tolker dette slik at det skal komme en opptrapping med 1 milliard kr pr. år. Men hovedproblemet gjenstår i forhold til de 8 milliarder kr som ble forespeilet i Soria Moria-erklæringen, og av de nåværende regjeringspartiene. Der er det er differanse på 7 milliarder kr.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-06:
Først vil jeg si at jeg synes representanten Ludvigsen har en bra innstilling når det gjelder tannhelse. Men mitt spørsmål dreier seg om eldreomsorgen. Jeg registrerer at det er et stort engasjement på dette feltet – og representanten Ludvigsen har sjøl vært ordfører. Under forrige regjering foregikk det en systematisk sultefôring av kommuneøkonomien, som sjølsagt gikk på bekostning av eldreomsorgen. Så da er spørsmålet, siden Venstre har lagt seg på omtrent den samme linjen som vår regjering når det gjelder kommuneøkonomi: Er representanten Ludvigsen nå egentlig ganske fornøyd med den nye regjeringa, som har gitt såpass med penger til kommunene at man nå kan snu trenden med nedskjæringer også på dette feltet?