Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-11-27:
Utgangspunktet for SVs politikk er ønsket om en rettferdig verden i økologisk balanse. Jeg synes det er på sin plass i denne finansdebatten å minne om at et statsbudsjett er et virkemiddel for å nå politiske mål, og slett ikke noe mål i seg selv – selv om det i media kan synes som om dette er det store spenningsmomentet. Jeg føler meg overbevist om at voteringen i morgen vil gi oss et budsjett. Jeg er ikke like overbevist om at det er et budsjett som vil være et egnet virkemiddel for å realisere SVs overordnede politiske mål. Men det mest interessante er jo spørsmålet om dette budsjettet vil være et redskap for å nå Regjeringens egne målsettinger, slik de er skissert i Sem-erklæringen: Er dette et budsjett som vitner om en offensiv miljø- og ressurspolitikk basert på målet om en bærekraftig utvikling? Når man har jobbet en stund med miljøproblemer, blir man etter hvert vant til å lese rapporter om hvordan tingenes tilstand stadig forverres. Man blir vant til å se kurver som enten går rett i været eller rett nedover. Utslippene av farlige stoffer øker, antallet arter dør ut i rekordfart, og urskog og naturen forgiftes i økende grad. Avskogingen fortsetter – tropisk regnskog vil kunne være en saga blott i løpet av våre levedager. Vi bombarderes jevnlig med rapporter om tingenes tilstand. Vi sjokkeres ikke lenger av rapporter om dioksin i brystmelk. Vi rister bare på hodet når vi hører at fisk ikke kan spises på grunn av miljøgifter, eller at tang utenfor sørlandskysten nå inneholder radioaktive stoffer fra Storbritannia. Det er et faktum at det er de fattigste som vil bli rammet av miljøproblemene først. Mange hundre millioner som i dag ikke har tilgang til ferskvann, vil få langt større problemer i fremtiden. Det er de fattige som ikke vil kunne beskytte seg mot malaria og kolera og andre sykdommer som kommer i kjølvannet av en stadig varmere verden. Det er ikke vi i Norge og andre rike land som først og fremst blir rammet. Vi bare forårsaker problemene. Det virkelig ironiske er at det jo faktisk er i vår interesse å gjøre noe med disse problemene. Biologisk mangfold representerer faktisk en verdi. Bare spør en som har fått livet sitt forlenget etter en transplantasjon som gikk bra på grunn av den lille sopptypen norske forskere fant på Hardangervidda for 25 år siden. Bare spør den grunneieren som mister sin hovedinntekt fordi villlaksen forsvinner fra vassdraget hans. Men flertallet i denne sal synes ikke å ha noen god forståelse for hvordan virkelige og bærekraftige verdier skapes. Ikke at det mangler på informasjon. Vi vet hva som skjer om vi ikke tar problemene på alvor. Vi har sett flere eksempler i historien på følgene av feilslått forvaltning og av det ikke å ta varsler på alvor. Faktum er at vi har nok kunnskap til å redde miljøet på ti planeter. Problemet er først og fremst at flertallet i denne sal ikke har den politiske vilje som kreves. Vi diskuterer i dag finanskomiteens innstilling til budsjettet for 2002. Som vanlig, må jeg dessverre si, er det ingenting som tyder på at flertallet i denne sal er villig til å ta naturens signaler alvorlig. Alarmen gikk for flere tiår siden, og nå står røde lys og blinker verden over. Flertallet i denne sal er imidlertid mer opptatt av å redusere skattene til historiens rikeste og mest privilegerte gruppe. Det er etter min mening rett og slett skammelig. Når vi i SV har foreslått å øke rammene for Miljøverndepartementet med ca. 200 mill. kr, er det et beskjedent tall i forhold til hva det virkelige behovet ligger på dersom man skulle foreta den snuoperasjonen som er nødvendig, og som SV ønsker, nemlig en omstilling til et bærekraftig samfunn. SV har mange ganger understreket viljen til å samarbeide med Regjeringen om en bedre miljøpolitikk. Vår bekymring for hvilken miljøpolitikk vi får når Regjeringen har valgt seg Fremskrittspartiet som støtteparti, er ikke blitt mindre etter å ha fulgt denne debatten. Og vi vil nok en gang sette spørsmålstegn ved hvordan Regjeringen ser for seg at de skal få vedtatt et statsbudsjett med en troverdig miljøprofil, når man er avhengig av et godkjentstempel fra Fremskrittspartiet. Den beskjedne økningen på Miljøverndepartementets budsjett som Regjeringen foreslo, skapte ingen entusiasme i SV, og etter at forslaget fra regjeringspartiene om å kutte 33 mill. kr på det samme budsjettet kom på bordet, ble den svake økningen faktisk til en reell reduksjon i forhold til forslaget fra Stoltenberg-regjeringen. Jeg føler meg fristet til å sitere den danske Storm P., som gav to av sine personer sittende på en benk følgende dialog: «Si meg, hva synes du om verdenssituasjonen?» Den andre svarte: «Ingenting – jeg har et rusk i øyet.» Et rusk i øyet gir som kjent problemer med gangsynet, og det er vel problemet med det rådende flertall.