Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2012-05-29:
Det er stor forskjell på hvordan private bedrifter og offentlig sektor ved staten fører sine regnskaper. Staten har etter vedtak i Stortinget bestemt at vi i all hovedsak skal følge kontantprinsippet, som innebærer at en utgift føres idet den oppstår. Hvis vi skal bygge motorvei for 50 mrd. kr over statsbudsjettet for 2013, vil hele kostnaden med dagens system føres som en utgift i 2013, til tross for at folk og samfunn vil ha store nytteverdier av veiinvesteringene i både 50 og 60 år fram i tid. I privat sektor fører man regnskap etter periodiseringsprinsippet, som ikke har disse skjevhetene. Den politiske konsekvensen av kontantprinsippet er at viktige infrastrukturinvesteringer settes opp mot løpende driftsutgifter, og kan fort føre til at man velger å bygge 2 km vei hvert år i ti år på en strekning framfor 20 km på ett år. Ikke minst bør vi ha dette i minne når Stamnettutredningen 2011 viser til at det trengs nærmere 500 mrd. kr for å oppnå en akseptabel veistandard. Innen luftfart har storting og stat løst problemet på en god måte. Staten eier Avinor, Avinor eier flyplassene, og Avinor fører sine regnskap og budsjetter etter periodiseringsprinsippet. Dette medfører forutsigbarhet, og Avinor kan investere langsiktig for framtiden. Investeringer som Avinor har gjort og kommer til å gjennomføre, ville vært en umulighet med kontantprinsippet. Dessverre tar regjeringen for stort utbytte, men det blir en annen diskusjon. Regnskapsprinsippet Avinor bruker, periodiseringsprinsippet, virker veldig bra, og det er på høy tid at vei, jernbane, skolebygg osv., der forfallet er enormt, tar i bruk det samme prinsippet. Revisorforeningen har sendt ut et eget høringsnotat om Fremskrittspartiets forslag, hvor det pekes på nettopp Avinor-modellen som en stor suksess, og de ender opp med følgende spørsmål: Hvorfor krever man ikke de samme prinsipper på departementalt og konsolidert nivå? Kontantprinsippet er også en av grunnene til at offentlig infrastruktur forfaller. Ved periodiseringsprinsippet ville virkeligheten blitt annerledes. Hvis en veistrekning ikke ble vedlikeholdt, ville verdien av veiinvesteringen måtte nedskrives i takt med forfallet av veien, og dette ville komme tydelig og klart fram av balanseoppstillingen. Etter kontantprinsippet blir derimot vedlikehold jevngodt med å kaste pengene ut av vinduet. Kontantprinsippet er en barriere mot innsyn, stykkpris og utfordringsrett sammenlignet med privat sektor og periodiseringsprinsippet. Heldigvis er det slik at noen tør å utfordre såkalte etablerte sannheter, mens andre på død og liv skal være lojale og tro overfor et system de mener de er en del av selv. Men det er ikke de lojale systembærerne som over tid vinner fram, tvert imot er det de nytenkende, gründerne og de som tør å utfordre et feilslått system. Hvis ikke ville vi fortsatt bodd i huler og vært på steinaldernivå. Fremskrittspartiet fikk gjennomslag for fri konkurranse på telemarkedet, alternative tv-kanaler og fristilling av Posten. Slik vil vi også en dag få gjennomslag for periodiseringsprinsippet for regnskap i Stortinget og i staten. For til syvende og sist handler dette forslaget om å spille på parti med framtiden. Jeg fremmer herved Fremskrittspartiets forslag.