Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-12-12:
Ordningen med konsesjonskraft har sin historiske bakgrunn i den tidlige vannkraftutbyggingen og ble introdusert i 1909. Siktemålet var opprinnelig å sikre at en del av den kraften som ble utvunnet ved kraftutbygging, ble gjort tilgjengelig for alminnelig forsyning i de kommuner hvor anlegget lå. Fastsettelse av konsesjonskraftprisen følger to historiske regimer, før og etter 1959. Prisberegningen og innsamlingen av materiale til dette er av flere årsaker komplisert. Komiteens flertall ber Regjeringen om å endre regelverket slik at overskuddsskatt ikke blir tatt med i beregningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen, og at endringen skal gjøres gjeldende fra og med 1. januar 2003. Jeg er enig i at tiden nå er moden for å gjøre justeringer i konsesjonskraftordningen, med tanke på å oppnå forenklinger og økt forutsigbarhet for både kraftkommuner og kraftprodusenter. Jeg har ikke hørt om noen som har vært uenige i selve hensikten bak forslaget, som er god. Det er prosessen det har vært uenighet om. Viktige hensyn i denne forbindelse er at ordningen skal være en varig fordel for vertskommunene, samtidig som konsesjonærene ikke skal lide tap ved konsesjonskraftleveranse. Jeg vil sørge for at de endringer av prisberegningsgrunnlaget som Stortinget nå vedtar, blir gjennomført så raskt som mulig. I den forbindelse har det vært nødvendig for meg å be om en avklaring av enkelte formuleringer i komiteinnstillingen. Dette tok jeg opp i brev til Presidentskapet 5. desember. Jeg har forhåpninger til, og det ligger til rette for, at forhandlingene i dag vil avklare hvilke skatter som skal tas ut av beregningsgrunnlaget, slik at endringen kan foretas ved forskrift. Det innebærer at overskuddsskattene ikke lenger inngår i beregningsgrunnlaget, og at man endrer renten som nyttes til å beregne kapitalkostnadselementet i konsesjonskraftprisen, slik at konsesjonærene i gjennomsnitt ikke lider tap ved konsesjonskraftleveranse. For konsesjoner meddelt etter lovendringen i 1959, kan endringen av beregningsgrunnlaget foretas ved forskrift. For konsesjoner meddelt før lovendringen i 1959 utreder departementet nå hvordan endringen av beregningsgrunnlaget kan gjennomføres. I denne forbindelse må jeg peke på at utgangspunktet ved slike konsesjoner er at konsesjonærene og kommunene avtaler konsesjonskraftprisen. Der partene ikke oppnår enighet, kan spørsmålet bringes inn for NVE. NVEs avgjørelse kan eventuelt påklages til departementet. Når prisspørsmålet først bringes inn for konsesjonsmyndighetene til avgjørelse, kan praksis endres med hensyn til hvilke skatter som medregnes i beregningsgrunnlaget for konsesjonskraftprisen. Et problem oppstår i forhold til de løpende avtaler mellom konsesjonærene og kommunene. Det er inngått en rekke avtaler av ulikt innhold og med ulik varighet. For helt korte avtaler vil det nye prisberegningsgrunnlaget bli lagt til grunn ved ny avtaleinngåelse. For avtaler inngått over lengre tid er det vanskelig av rettslige årsaker for departementet å gripe inn. Departementet skal imidlertid anmode partene om å reforhandle sine avtaler, slik at de nå bringes i tråd med Stortingets beslutning. Tvist om dette spørsmålet må i så fall løses på vanlig måte. Som jeg har redegjort for, skal endringene Stortinget nå vedtar, gjennomføres i forskrift. God forvaltningsskikk krever at endringen forelegges de berørte parter til uttalelse. Det vil ifølge uttalelse fra Lovavdelingen i Justisdepartementet ikke være mulig å få truffet de nødvendige vedtak med virkning fra 1. januar 2003. Her er både Stortinget og jeg, som ansvarlig statsråd, nødt til å følge norsk lov. En endring av reglene om beregning av konsesjonskraftprisen til ugunst for kraftprodusentene kan ikke gjøres gjeldende med virkning for vederlag som er opptjent forut for endringens vedtakelse. Det er derfor behov for å få bekreftet at et vedtak truffet i tråd med komiteens tilråding må forstås som en anmodning om en så hurtig som mulig regelendring uten at 1. januar 2003 anses som et absolutt virkningstidspunkt. Jeg er innstilt på at denne omleggingen vil bli gjennomført så raskt det lar seg gjøre ut fra en forsvarlig saksbehandling. Det tas sikte på at et utkast til forskrift sendes ut på høring umiddelbart, slik at endringen vil få virkning for størstedelen av 2003.