Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 1999-02-18:
Regjeringen foreslår gjennom St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 6 for 1998-99 forandringer i styringen av de landbrukspolitiske virkemidlene som vil gi en mer effektiv og helhetlig styring av landbrukspolitikken. Samtidig fremmer altså Regjeringen et annet forslag, som etter min oppfatning er viktig, nemlig utflytting av statlige arbeidsplasser. Undertegnede tok til orde for den siste delen av dette i den siste delen av debatten sommeren 1997. Jeg er glad for at Regjeringen har tatt dette på alvor, både gjennom sin beslutning om at nye statlige arbeidsplasser som hovedregel skal lokaliseres utenfor Oslo, og at det skal gis en særskilt begrunnelse dersom det ikke blir gjort. I tillegg ser man altså på – bl.a. i den sak vi har til behandling i dag – om det er mulig å flytte ut statlig virksomhet. Jeg ser at Arbeiderpartiet i sin pressemelding, da man bekjentgjorde sitt syn på denne saken, kalte det å flytte ut 65 arbeidsplasser for symbolpolitikk. Det får stå for Arbeiderpartiets regning at man har det syn, men jeg tror engasjementet fra ulike deler av landet i denne saken viser at folk ute i distriktene aldeles ikke oppfatter dette som symboler. Jeg har også merket meg at Arbeiderpartiet ikke på prinsipielt grunnlag sier nei til utflytting, men når man kaller utflytting av ca. 65 arbeidsplasser for symbolpolitikk, skal det bli spennende å se hva Arbeiderpartiet kan tenke seg å være med på. Men la meg først få lov til å si at utflytting av statlige arbeidsplasser ikke er noen enkel sak for noen partier. Det berører enkeltmennesker, det berører familier, og det berører arbeidssituasjonen til mange mennesker. Jeg skal innrømme at dette er en vanskelig sak, og jeg er faktisk enig med Fremskrittsparitet i én sak: Å flytte eksisterende arbeidsplasser, uansett om det er fra distriktene til Oslo eller fra Oslo til Distrikts-Norge, er ikke noe man gjør uten videre. Ikke desto mindre er det en debatt som det er helt nødvendig å gå inn i, både fordi vi har fått en konsentrasjon av statlige arbeidsplasser i ett område av landet, som er uheldig, og fordi Oslo etter hvert opplever presstendenser som i sum også er uheldig for utviklingen av Oslo. Det fører til et høyere kostnadsnivå, og det fører til økt forurensning og økte miljøproblemer, som gjør at denne debatten må tas på alvor. Dette er faktisk et av de få områdene hvor staten har mulighet til å ha direkte innflytelse på utviklingen, nemlig de arbeidsplasser som staten selv har ansvar for. Men som sagt, jeg skal innrømme at det er ikke noen enkel debatt for noen. Så over til Statens Landbruksbank. Flertallsinnstillingen innebærer at Landbruksbanken skal avvikles i sin nåværende form, og at de oppgaver som banken har ivaretatt, skal overføres til SND. For, som Arbeiderpartiet sier i innstillingen: «Flertallet mener det er viktig at landbruksnæringen ses i sammenheng med øvrig næringsliv.» Og man sier videre:«I mange bygdesamfunn ser en at landbruk og annet næringsliv er uløselig knyttet sammen.» Dette er det mye rett i. Bøndene er selvstendig næringsdrivende som representerer en ressurs for Bygde-Norge. Det er rett som saksordføreren sier i sitt innlegg, at bønder ofte driver annen virksomhet tilknyttet gården eller adskilt fra gården som egen bedrift. Det er bare det at selv om dette er aldri så rett, så innebærer det ikke at det vil være fornuftig å legge ned Landbruksbanken og innlemme de aktivitetene som Landbruksbanken driver, i SND. Landbruksbanken driver ikke bare finansiell virksomhet. Det gjør SND, som ikke har noen rådgivings- eller forvaltningsoppgaver i forhold til næringslivet, men som gjennom ulike økonomiske virkemidler har til oppgave å medvirke til bedriftsutvikling. Her går det altså et viktig skille. SND forvalter utelukkende bedriftsrettede virkemidler. Landbruksbanken, BU-midlene og fylkesmannens landbruksavdeling skal ivareta både landbrukspolitiske målsettinger og bedriftsrettede virkemidler som skal bidra til at man når de landbrukspolitiske målsettinger som myndighetene har satt. Det er et viktig skille, som gjør at disse funksjonene ikke kan skilles fra hverandre. Man kan ikke skille den finansielle virksomheten fra den forvaltningsmessige virksomheten som skal medføre at vi når de landbrukspolitiske målsettinger. Til slutt noen ord om behandlingen av saken. Det er ingen, så vidt jeg har registrert, som har uttalt seg positivt om flertallet i komiteens innstilling. Tvert imot. Alle har vært entydig negative til både behandlingsmåten og til konklusjonen til flertallet. Det er ikke foretatt noen utredninger av denne modellen. Avtalepartene er ikke kontaktet og har fått uttale seg om denne omleggingen, og jeg syns, som jeg sa i en replikkordveksling tidligere, at det er en særdeles uheldig måte å behandle en så stor sak på. Jeg vil på den bakgrunn varsle støtte til SVs forslag om tilbakesending, som også er i tråd med merknadene til sentrumspartiene.