Svein Ludvigsen (Høyre), 2004-05-18:
Jeg er glad for at vi alle i dag deler den oppfatningen omkring disse problemstillingene at de aller fleste fiskerne er ærlige og skikkelige folk. Det er arbeidsomme folk, som driver sin næring innenfor akseptable etiske og moralske normer. Men dessverre er det «brodne kar i alle leire», og vi kan konstatere at fiskerinæringen dessverre er belastet med saker som er av et slikt omfang at næringens omdømme trues i forhold til både forbrukerne og andre som er opptatt av miljø, dyrehelse og bærekraftig forvaltning av marine arter. Jeg vil understreke at vi skal ha en nulltoleranse på dette, enten det er en stor eller liten båt, enten det er en stor eller liten fangst. Nasjonal og internasjonal forvaltning av fiskeressursene settes nemlig daglig under press, ikke minst på grunn av det såkalte IUU-fisket, «illegal, unregulated and unreported»-fiske, som er et betydelig, globalt problem. Jeg er derfor helt enig med komiteen i at Norge må opptre med både oppriktighet og stor troverdighet nasjonalt og internasjonalt i arbeidet med å fremme en langsiktig og bærekraftig forvaltning av havets ressurser. Da må vi holde det i orden hjemme. Slik opptrer også Norge. Som Stortinget kjenner til, er kontroll av fiske en betydelig del av kostnadene ved forvaltningen av fiskeriene. Jeg er svært opptatt av at kontroll- og ressursbruken gir optimal effekt, og av at reaksjoner og rettsforfølging av overtredelser har en avskrekkende virkning. Erfaringen er at skjerpede straffereaksjoner, administrative forføyninger og bedre samarbeid mellom ulike etater, så som Fiskeridirektoratet, Kystvakta, politi og skattemyndigheter, er langt bedre i dag enn tidligere, og det gir resultater. Vi arbeider også kontinuerlig med å effektivisere kontrollarbeidet, ta i bruk elektroniske databaser og rapporteringsrutiner samt ha forskrifter og regelverk som både kontrollmyndighetene og fiskerne i sitt daglige virke kan være bekvemme med, slik som flere av talerne har vært inne på. Utkastkommisjonen, som jeg oppnevnte tidligere i vinter, la fram sin rapport 28. april i år, og den har fremmet flere tiltak mot ulovlig utkast fra fiskeflåten. Disse blir nå fulgt opp på forskjellige måter. Men det er også vel verdt å legge merke til at Utkastkommisjonen mener at vi må konsentrere kontrollkompetansen til tre ressurssenter, istedenfor dagens organisering under samtlige regionkontor i Fiskeridirektoratet. Jeg er tilfreds med at representanten Elvik som en av forslagsstillerne sier at hun er enig i de forslagene som er kommet. Vi kommer også tilbake til dette. Det er andre forslag som også er helt sammenfallende med forslagene i Dokument nr. 8-forslaget. Som jeg tidligere har sagt i Stortinget, og som i tillegg er opplyst i revidert nasjonalbudsjett, som vi la fram i forrige uke, skal jeg i budsjettproposisjonen til høsten redegjøre for status og tiltak framover på dette feltet. Jeg vil da ta utgangspunkt i den status som fiskeriminister Gregussen gjorde i Stortinget i 2001 om ulovligheter, kontroll og tiltak. Komiteen sier i sin innstilling at det må vurderes å frata overtredere retten til å utøve fiske eller å kjøpe fisk. Slike reaksjoner har vi allerede tatt i bruk, og vi kan, og har også gjort det, i grove tilfeller av overtredelser suspendere retten til å fiske eller å kjøpe fisk i første hand. Det er et instrument som allerede er i bruk. Når det gjelder komiteens merknad om bl.a. kvote- og bifangstpolitikken, er jeg selvsagt enig i at denne må gjennomføres slik at man unngår utilsiktede situasjoner med utkast og overfiske. På den annen side går jeg ut fra at komiteen er enig i at bifangstproblematikken også må hensynta at i noen tilfeller er hensikten å unngå fiske av undermålsfisk eller truede arter. I andre tilfeller er bifangst en del av kvotereguleringene under samlekvotesystemet. Dessverre må vi konstatere at bifangst er et av hovedproblemene eller – skal jeg si – drivkreftene i den økonomiske kriminaliteten og miljøkriminaliteten som Dokument nr. 8-forslaget tar opp. For øvrig går jeg ikke nærmere inn på de konkrete forslagene eller andre tiltak som Fiskeridepartementet har til vurdering eller har iverksatt, i og med at komiteen er enig i at vi skal komme tilbake til det i en annen sammenheng. La meg likevel helt til slutt peke på et forhold som også representanten Kristiansen nevnte: Utkastkommisjonen, som avgav sin innstilling for kort tid siden, estimerte det økonomiske omfanget av ulovlighetene. Det har vakt betydelige reaksjoner i næringen. I Fiskeridepartementet kan vi ikke kvalitetssikre opplysningene, men jeg er redd for at debatten om hvor stort dette er, skal avspore debatten fra det som bør være hovedsporet, nemlig at næringsutøvere må ha etiske normer som setter stopp for slik kriminalitet, og dernest at myndighetene skal ha en så effektiv kontroll og så relevante reaksjoner at det ikke engang lønner seg å prøve. Dette er et problem som næringen tar på alvor, og den jobber aktivt med å hindre at utviklingen går i gal retning. I så måte opplever jeg at næringen og myndighetene har felles interesser. Men jeg vil også advare mot at vi stigmatiserer næringen som sådan.