Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2010-10-04:
Trontaledebatten er en anledning til å diskutere Rikets tilstand, men også viktige veivalg framover. Jeg tror at i politikken er det viktig å holde oppmerksomheten om det som angår folk i Norge, det som angår velgerne, og det de evaluerer oss på hvert fjerde år, nemlig resultatene. Og på det området som vår regjering har sagt er det aller viktigste, nemlig at folk skal kunne ha arbeid, at arbeidsløsheten skal holdes lav, at vi skal styrke verdiskapingen og styre Norge trygt gjennom en internasjonal finanskrise – ja, der er resultatene intet mindre enn formidable. Vi har Europas laveste arbeidsløshet. Vi har høyere sysselsetting i dag enn vi hadde i 2005, selv etter finanskrisen, og vi ligger langt foran våre naboland når det gjelder utviklingen i sysselsetting og verdiskaping. Tenk over følgende: Norge er verdens 116. største land i befolkningstall, men vi er altså verdens 22. største økonomi i absolutte tall. Så det er ikke bare slik at vi er et av verdens rikeste land når det gjelder inntekt pr. innbygger, men vi er altså en av verdens største økonomier. I fjor gikk vi sågar forbi Sverige som Nordens største økonomi på noen statistikker, selv med halvparten så mange innbyggere. Dette kommer ikke av seg selv. Det kommer av tydelige politiske valg. Det kommer av en aktiv stat. Det kommer av en solid økonomisk politikk som sørger for at langsiktig verdiskaping, rentenivå, valutakurs – de viktige rammebetingelsene for næringslivet – er slik at verdiskapingen styrkes. Hvis det var slik at høyrepolitikken var bedre for næringslivet enn en rød-grønn politikk, burde jo resultatene fra 2001 til 2005 vært mye bedre enn de har vært de siste fem årene. Slik er det ikke. Tvert imot har sysselsettingen hatt en mye kraftigere vekst i disse årene enn den hadde under en borgerlig regjering, selv med Fremskrittspartiet på laget. Ikke bare i offentlig sektor, men også i privat sektor har sysselsettingsveksten vært større. Og mens andre europeiske land sliter med arbeidsløshet på rekordnivå, mens EU har 10 pst. arbeidsløshet, mens USA har 9,5 pst. arbeidsløshet, mens nabolandet vårt Sverige drømmer om og håper på en arbeidsløshet ned mot 8 pst. innen 2012, er vi altså nede på et lavere arbeidsløshetsnivå enn det som var i årene 2001–2005. Da finanskrisen truet og vi fortsatt diskuterte og fryktet hvordan dette skulle ramme norsk næringsliv, handlet regjeringen. Vi tok situasjonen på alvor og innførte kraftfulle tiltak for å styrke bedriftenes rammebetingelser. Ved hver korsvei fikk vi kritikk fra opposisjonen. Høsten 2008, da vi laget statsbudsjettet, var budskapet at vi måtte holde igjen og passe på og ikke bruke for mye oljepenger. Vi lyttet ikke til rådene, men hadde et forholdsvis offensivt budsjett. Det viste seg å være helt riktig. Da krisepakken kom i januar, var det «for lite» og «for sent». Igjen traff vi ganske nøyaktig der vi skulle være. I årets budsjett har vi også laget et nivå som viser seg å ha truffet næringslivet og den totale økonomiens behov ganske så presist. Vekstutsiktene for norsk økonomi er bedret fra i fjor høst. BNP for Fastlands-Norge fortsetter å øke, ordretilgangen øker både for eksport- og hjemmemarkedet, og vi har en vekst i industrisysselsettingen. De fleste andre land ville ha misunt oss våre resultater. Men vi må fortsette å se framover hvis vi skal lykkes. Vi må fortsatt ha en solid økonomisk politikk som passer på at rentenivå, valutakurs og rammebetingelser for næringslivet er grunnlaget for en fortsatt konkurransedyktig utvikling i Bedrifts-Norge. Vi må legge til rette for et nyskapende, kunnskapsbasert næringsliv, ikke minst på de fem områdene hvor regjeringen har sagt at den skal satse. Vi ønsker ikke en næringsnøytral næringspolitikk, men en offensiv satsing innenfor de områdene hvor vi har særlige fortrinn. Vi må fortsette å redusere byråkrati og kostnader for næringslivet, og vi må sørge for å utvikle hele landets potensial. Vi skal bidra til dette også i årene framover, og våre resultater taler for seg.