Heidi Nordby Lunde (Høyre), 2015-06-19:
I min første trontaledebatt påsto en av Arbeiderpartiets representanter at ved regjeringsovertakelsen var norsk økonomi bunnsolid. Dette var bare måneder etter framleggelsen av Perspektivmeldingen, som slo fast at den sosialdemokratiske velferdsstaten ikke er økonomisk bærekraftig på sikt. I løpet av de åtte rød-grønne årene økte todelingen av økonomien. I 2012 ble det investert 200 mrd. kr årlig i petroleumsnæringen mot 20 mrd. kr på fastlandet. Sjeføkonom Steinar Juel i Nordea sa ved regjeringsskiftet at Norge aldri hadde hatt en så sterk forverring av konkurranseevnen som i årene under de rød-grønne. Dette jobber regjeringen med å snu. Norsk økonomi må omstilles til en ny normal der oljenæringen ikke lenger er en hjørnestensbedrift for Norge, men en del av et større næringsmangfold som gir oss konkurransekraft. Selv uten fallet i oljeprisene sto Norge foran krevende omstillinger som Arbeiderpartiet så sent som i desember ikke en gang anerkjente at eksisterte. Da ble regjeringens budsjett angrepet med at regjeringen spilte upopulært, men nødvendig-kortet når det overhodet ikke var grunnlag for det. I sitt alternative statsbudsjett skriver Arbeiderpartiet at regjeringen har lagt fram det mest ekspansive budsjettet i nyere tid. Da revidert budsjett ble lagt fram, mente Arbeiderpartiets representanter at det var for lite, for sent – dette fra partiet som mener de forstår Norge. Det viste seg altså at regjeringens budsjett var bedre tilpasset den situasjonen Norge faktisk er i, enn den ikke fullt så bunnsolide historiefortellingen. I høringene til finanskomiteen i forbindelse med det reviderte budsjettet ble regjeringen rost fra flere hold for å ha lagt fram viktige tiltak for å stimulere til økt verdiskaping og styrke vekstkraften i norsk økonomi. En moderat økning i oljepengebruken ble beskrevet som fornuftig i en utvikling preget av svak vekst og økt ledighet. I India velger en sjettedel av studentene ingeniørvitenskap og teknologi ved høyere utdanning. De 10 pst. smarteste av disse utgjør flere enn alle norske studenter på høyere utdanning til sammen. En ny rapport viser at én av tre norske jobber kan bli automatisert og forsvinne de neste 20 årene. Dette skjer samtidig som vi får en stadig eldre befolkning, og selv om oljenæringen fortsatt vil ha stor betydning, vil den ikke lenger være en motor for vekst. Det er kun de to regjeringspartiene som i dag ser ut til å ta nødvendigheten av omstilling på alvor. Det eneste vi hører fra Arbeiderpartiet, er reversering av de relativt moderate endringene Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen gjør for å ruste Norge for framtiden. Den forrige regjeringen hadde det største økonomiske handlingsrommet noen norsk regjering noen gang har hatt. I stedet for å bruke handlingsrommet til nødvendige omstillinger ble offentlige utgifter nesten fordoblet uten andre synlige resultater enn økt pengebruk. Eksempelvis bruker Norge mer penger på skole enn andre, men produserer bare gjennomsnittlige resultater og har høyt frafall. Dette er de samme elevene som skal konkurrere med India på teknologi, innovasjon og entreprenørskap. Ungdomsledighet bekjempes ikke gjennom endret permitteringsregler eller tiltaksplasser, men gode rammebetingelser som skaper nye, framtidsrettede arbeidsplasser. Utdanning er nøkkelen til framtidens jobber. Denne regjeringen prioriterer lærerløft og kunnskap framfor frukt på skolen. Det er nesten absurd når Unio-leder Anders Folkestad beskylder kunnskapsministeren for mattehysteri. Grunnleggende mattekunnskaper er ikke bare en forutsetning for å konkurrere på teknologi og vitenskap. Skal du bli frisør, snekker eller sykepleier, må du ha grunnleggende ferdigheter i prosentregning og dosering. Rundt halvparten av sykepleierstudentene stryker i medisindosering, som i verste fall kan koste liv, og kunnskapsministeren blir beskyldt for mattehysteri. I åtte år med rød-grønn regjering fikk vi høre om historisk høye bevilgninger i nesten alle sektorer, som om det i seg selv var et resultat. Den eneste sektoren som ikke ble tilgodesett, var forskning og innovasjon – to av de faktorene som er sentrale for bærekraftig vekst og velferdsutvikling. Dette gjør regjeringen noe med. Norge får nå en ny retning som bygger opp under et konkurransedyktig norsk næringsliv. Dette er en forutsetning for et bærekraftig velferdssamfunn, der de som kommer etter oss, arver et sterkt sosialt sikkerhetsnett som tar vare på de som trenger det mest. Er det noe finanskrisen i Europa har vist oss, er det at uten reformer får vi en vaklende velferdsstat som forsøker å være for alle, men ender opp med å svikte dem som trenger det mest. Ledelse handler om å gjøre nødvendige omstillinger før man blir tvunget til det. Endringene opposisjonen mener det overhodet ikke er grunnlag for, må gjøres nå. Kommunereform, nærpolitireform, lærerløftet, jernbanereform og strukturendringene i høyere utdanning viser at regjeringen allerede er godt i gang med det.