Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-29:
I likhet med alle andre talere her vil jeg også gi interpellanten honnør for å ha tatt opp temaet. Det er en viktig debatt vi har. Samtidig synes jeg det er litt pussig at vi har den nå. I mangt og mye er dette en reprise på en debatt som vi hadde for et halvt år siden, da vi diskuterte Dokument nr. 8:129, som SV la fram i fjor vår, med en rekke ulike konkrete tiltak og forslag i forhold til arbeidet med å forhindre finansskandaler og økonomisk kriminalitet. Forskjellen i dag i forhold til den gangen er at vi da hadde konkrete forslag på bordet til behandling, i dag har vi ikke det. Jeg synes finansministerens innlegg i stor grad også var en reprise av det som ble sagt den gangen. Stortinget valgte i det alt vesentlige ikke å gå inn for noen av de forslagene som da lå på bordet. Jeg synes at finansministerens og Regjeringens holdning til disse spørsmålene er altfor lite offensiv og i for stor grad bærer preg av en vente og se-holdning, der vi skal se hva EU og utlandet kommer med av direktiver, før vi selv går inn og gjør endringer i eget regelverk. Etisk refleksjon når det gjelder disse spørsmålene, er helt sikkert vel og bra. Men jeg tror det er viktig at vi legger til grunn at det er noe mer enn dårlig moral vi står overfor. Terskelen for triksing og for økonomisk kriminalitet senkes i en økonomi med færre reguleringer og mer konkurranse. Dette må møtes med politisk kontroll og politiske tiltak. Jeg har lyst til å nevne tre slike tiltak som ble lagt fram i det private forslaget som SV fremmet i fjor, som Stortinget valgte å stemme ned, men som vi håper det blir anledning til å komme tilbake til. Det ene var forbud mot at eksterne revisorer i større selskaper gir økonomisk eller juridisk rådgivning til samme selskap. Vi har dessverre sett en rekke eksempler, både i selskaper som Statkraft og i helseforetaket Helse Vest, på at man bruker samme revisjonsselskap til disse vidt forskjellige oppgavene. Dette er noe som det bør strammes inn på, noe det er fullt mulig å gjøre i forhold til de store selskapene. Det andre vi foreslo, var at analysebyråer i meklerforetakene ikke skal ha oppdrag for selskaper som de analyserer. Det er dessverre slik at det er de samme selskapene som i stor grad er ledende når det gjelder børsintroduksjoner og emisjoner, og som også dominerer i andrehåndsmarkedet. Det har vist seg at brannmurene mellom disse ulike funksjonene ikke er gode nok, og at disse funksjonene bør skilles. Det tredje viktige forslaget vi la fram, var at vi ønsket å snu bevisbyrden i saker som omhandler alvorlig økonomisk kriminalitet, slik at det ved mistanke om ulovligheter skal ligge en bevisbyrde på dem som selv sitter på store verdier, for å bevise at disse er lovlig opptjent. Det er viktig at vi ikke er naive. Det er ingen grunn til å tro at norsk næringsliv er mer jomfruelig enn næringslivet i andre land, og det er politikkens ansvar at markedet ikke løper løpsk. Helt til slutt har jeg lyst til å slutte meg til Siv Jensens bekymring i forhold til hvitvaskingsloven. Jeg synes det er et viktig signal å gi til Regjeringen at når vi har vedtatt et så omfattende regelverk, må vi sørge for at ressurssituasjonen er slik at det kan oppfylles på en tillitvekkende måte.