Borghild Tenden (Venstre), 2010-05-04:
Jeg har den glede å være saksordfører for to representantforslag fra representantene Solveig Horne, Øyvind Korsberg og Ib Thomsen. Det ene forslaget gjelder innlemming av e-bøker i merverdiavgiftsfritaket for litteratur. Det andre er forslag om å gi merverdiavgiftsfritak for aviser som distribueres elektronisk. Begge forslagene blir, som presidenten sa, behandlet under ett her i dag. Problemstillingen knyttet til forslagene er høyaktuell. Selv om det er vanskelig å spå nøyaktig hvilken utbredelse e-bøker vil få, er det neppe noen tvil om at markedet for e-bøker på sikt vil være betydelig. Det samme gjelder i og for seg aviser som distribueres elektronisk. Det er således svært betimelig med en politisk avklaring i forbindelse med hvilke rammefaktorer som skal gjelde for utgivelser på en elektronisk plattform. Det får vi dessverre ikke her i dag, og det beklager jeg. Hele elleve foreninger og interesseorganisasjoner møtte til høring om disse forslagene, og jeg har mottatt svært mange henvendelser om tematikken vi nå drøfter. Dette forteller at interessen rundt denne saken er svært stor og viktig, og jeg kan gå så langt som å si at den er avgjørende for en rekke aktører, jf. gårsdagens Klassekampen, der forlagsredaktører både fra Aschehoug og Gyldendal uttalte at nå blir e-boklanseringen enda en gang utsatt. Resultatet fra høringen var langt på vei entydig. Alle som møtte opp, mente at moms på e-bøker og elektronisk distribuerte aviser er feil vei å gå. Det er jeg helt enig i. Det er derfor trist at det ikke har lyktes en samlet finanskomité å bli enig om så godt som en setning – eller i det minste en intensjon – i denne saken. Jeg tillater meg også å si at jeg synes det er rart og kanskje en smule feigt at regjeringspartiene heller ikke er villig til å være tydelige på hva de mener. Merknadene i saken er usedvanlig kortfattede. Jeg regner med at de ulike partiene vil redegjøre for sine synspunkter senere i denne debatten, og jeg vil derfor nå redegjøre for Venstres syn. La meg først si at det gjør inntrykk å sitte på en høring når Den norske Forfatterforening går så langt som å si at dersom e-bøker ikke får momsfritak, betyr det en gradvis nedbygging av et av de viktigste virkemidlene i norsk litteraturpolitikk de siste 40 årene. Flere gode argumenter for momsfritak kan nevnes og finnes i innstillingen. Det å frita fysiske bøker i siste omsetningsledd for merverdiavgift har vært rettstilstanden siden midten av 1960-tallet. Begrunnelsen for dette fritaket har langt på vei vært språk- og kulturpolitisk – all den tid Norge da, som nå, er et lite språksamfunn, og at merverdiavgiftsfritaket har vært et effektivt virkemiddel med hensyn til både litteraturproduksjon, litteraturoversettelse og lesing. På 1990-tallet besluttet Stortinget at også parallellutgaver av bøker utgitt som lydbøker, skulle fritas for merverdiavgift, bl.a. av hensyn til grupper med lesevansker. Med andre ord har språk- og kulturpolitiske hensyn tradisjonelt sett veid tyngre enn rent fiskale hensyn i denne forbindelse. Slik bør det etter Venstre mening fortsatt være, og jeg beklager at ikke flertallet er enig i dette. Statsråden sier i sitt svarbrev til komiteen at hovedbegrunnelsene for at Regjeringen ikke vil innlemme e-bøker og elektronisk distribuerte aviser i det eksisterende merverdiavgiftsfritaket, bl.a. er hensynet til statens inntekter og at et slikt unntak fra regelverket vil kunne medføre avgrensningsproblemer. Venstre er rett og slett ikke enig i disse innvendingene. Det er etter vår mening grunnleggende inkonsekvent å ha forskjellige merverdiavgiftsregler for samme produkt – i dette tilfellet tekst – alt etter hvilken innpakning produktet har, eller på hvilken teknisk plattform produktet presenteres. Vi burde ha et merverdiavgiftssystem som er fleksibelt nok til å ta opp i seg den teknologiske utviklingen og et regelverk som er mest mulig plattformnøytralt. I innstillingen skriver flertallet at departementet ser argumentet om «lik avgiftsmessig behandling av lignende produkter», men de forholder seg altså ikke til det. Med hensyn til avgrensningsspørsmålet er det åpenbart at det må foretas noen avgrensninger, men flere av dem som møtte på høringen, påpekte at dette ikke burde være uoverkommelig å gjennomføre i praksis. Blant annet var avgrensningsspørsmålet også et tema da trykte bøker fikk merverdiavgiftsfritak på 1960-tallet, men dette har i ettertid vist seg ikke å være et stort problem. Selvsagt kunne departementet, i samråd med berørte parter, arbeidet videre med avgrensningsspørsmålet – dersom flertallet bare hadde villet. Det virker som de fleste deltakerne i samfunnsdebatten har skjønt at det å legge moms på elektronisk publisering – som Regjeringen står for – er å presse både forlags- og mediebransjen til å leve i fortida. Det er etter min mening erkekonservativt, og det undrer meg at Regjeringen vil fremstå slik.