Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2004-12-15:
Jeg skal ikke bruke tiden min på å kommentere Høyres og Arbeiderpartiets snuoperasjon i denne saken. Jeg tror heller ikke jeg skal begi meg inn på å sortere ut hva som er fakta i alle de påstandene som har framkommet i saken. Men jeg har fått en mail fra Amnesty International for ikke lenger enn en uke siden, og jeg velger i denne saken å forholde meg til den også. Arbeiderpartiet og Høyre har tidligere lagt stor vekt på uttalelser fra denne internasjonale organisasjonen. Det gjør de ikke i denne sammenhengen. Der slås det i hvert fall fast at disse menneskene er å betrakte som flyktninger. Vi kan gjerne diskutere hvorvidt de er godkjent av FNs høykommissær, men i denne saken velger Fremskrittspartiet å betrakte disse menneskene, som har bodd på Filippinene i tiår uten rettigheter som statsløse, like mye som flyktninger som mange av de andre mellom 40 og 50 millioner flyktninger som er registrert i dag. Fremskrittspartiet var ikke med på dette i sakens startfase – og det legger vi heller ikke skjul på. Da var det, som representanten Øye riktig sa, et ønske om at kvoten skulle utvides. Det ville ikke Fremskrittspartiet være med på. Etter hvert har saken endret seg, så nå er det flertall for å ta imot disse innenfor den vedtatte kvoten på 1 000 flyktninger neste år. Da mener Fremskrittspartiet helt ærlig at det er helt riktig av norske myndigheter å gå inn og ta ansvar i forhold til disse menneskene, som vi tross alt har hatt og vil ha et ansvar for. Så må vi gjerne måle disse opp mot andre flyktninger. Jeg har registrert at statsråden selv var i Thailand og plukket ut flyktninger til Norge, med begrunnelse i at man nå i større grad må se på hvilke flyktninger som har best forutsetninger for å integreres i Norge. Jeg er enig med statsråden i dette. Det er akkurat det Fremskrittspartiet mener at vi gjør nå, når vi får disse vietnamesiske båtflyktningene innenfor rammen. Det er ikke slik at disse 87 flyktningene fortrenger noen som helst. Hvis en skal bruke det som argument, vil det jo alltid være slik at en norsk kvote fortrenger andre, så lenge vi har mellom 40 og 50 millioner flyktninger i verden. Uansett hvem som måtte komme til Norge, ville de fortrenge andre som kanskje trengte det mer. Så det synes jeg er et dårlig argument. Jeg vil avslutningsvis også få lov til å si at vi har hatt en asyl- og innvandringspolitikk her i Norge der titusener av asylanter – titusener – har fått opphold, ikke fordi de har behov for asyl, men fordi Arbeiderpartiet og Høyre har konkludert med at disse har behov for opphold på humanitært grunnlag. Mennesker som enten smugles inn eller bruker tusenvis av kroner for å komme seg til en bedre situasjon i Norge – all respekt til dem for det – og som viser seg å misbruke asylinstituttet, men som statsråden i neste runde gir opphold på humanitært grunnlag, er altså mer å betrakte som flyktninger enn disse 87 menneskene som har levd som statsløse på Filippinene. Norge var der ganske tidlig inne og tok ansvar ved å være et av signaturlandene, og Norge så med åpne øyne at det skjedde ting i disse flyktningleirene på det tidspunktet som ikke var akseptable, bl.a. ble søskenflokker splittet. Dette er bakgrunnen for at Fremskrittspartiet støtter denne saken, og at det blir innenfor den kvoten som Stortinget har bestemt. På sikt vil det skape en bedre integrering, og det vil faktisk medføre at det på sikt kommer færre flyktninger til Norge.