Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Få saker egner seg mindre for politisk spill og dobbeltkommunikasjon enn den årlige reguleringa av grunnbeløp og pensjoner. Det har noe med respekten for landets mer enn 1 million innbyggere, som får sin hovedinntekt justert gjennom det årlige pensjonsoppgjøret, å gjøre. Årets oppgjør skjemmes dessverre av et slikt spill. Arbeiderpartiet synes dette er uverdig. En nesten enstemmig komité anbefaler Stortinget å vedta Høyre–Frp-regjeringas forslag til pensjonsoppgjør for 2015, i tråd med arbeids- og sosialministerens anbefaling av 29. mai i år. Bare SV har varslet at de i revidert nasjonalbudsjett vil fremme forslag om å øke rammene for oppgjøret. Et like bredt flertall, det vil si alle partier i komiteen unntatt SV, konstaterer i en felles merknad at årets forslag til regulering av grunnbeløp, pensjoner under opptjening og løpende pensjoner er i tråd med pensjonsforliket, som igjen er en del av det grunnlaget sittende regjering styrer på. Så langt er det meste som det pleier. Det er tradisjon for at Stortinget vedtar pensjonsoppgjøret slik det foreligger fra regjeringas hånd. Det ligger det an til også i år, anbefalt av en nesten enstemmig komité, selv om det er noen roller som er byttet litt om på, f.eks. Fremskrittspartiets. Det som er annerledes i år, er to ting: For det første har fire av organisasjonene unnlatt å signere årets protokoll etter drøftingsmøtene med statsråden. Vi vet alle hvorfor – fordi pensjonistene, med unntak av de med bare minstepensjon, kan risikere å få en negativ realutvikling i pensjonen i år, slik det ser ut akkurat nå, med ca. 47 kr per uke. For det andre har vi sett tendenser til opprør i Fremskrittspartiets stortingsgruppe mot det pensjonsoppgjøret partiets egen minister har anbefalt regjeringa å legge fram for Stortinget. Nå er dette bare min tredje periode på Stortinget, men jeg kan ikke huske å ha opplevd noe lignende. På Fremskrittspartiets landsmøte i begynnelsen av mai i år sa Fremskrittsparti-leder og finansminister Siv Jensen tydelig at pensjonsforliket er en del av regjeringsplattforma, og at reguleringa i fjor var i tråd med dette. Så bekrefter hun at årets tilsynelatende negative resultat også er i tråd med systemet. Så spør hun retorisk: Så stortingsflertallet for seg en slik situasjon, som vi nå ser? Svaret på det er ja. Det er grundig beskrevet i Ot.prp. nr. 37 for 2008–2009, der man valgte et fradrag på 0,75 pst. i stedet for å regne gjennomsnitt av lønn og pris. Jeg går ut fra at også Siv Jensen og Robert Eriksson visste det før Fremskrittspartiet signerte Sundvolden-erklæringa. Men det står litt mer, som jeg regner med at Fremskrittspartiet også er kjent med. I proposisjonen fra den gang er det i tekst og figurer vist at i tida fra folketrygdens tilblivelse fram til gjennomføringa av pensjonsoppgjøret ville en teknisk faktor på 0,75 pst. gitt en langt bedre realutvikling av pensjonene enn å regne gjennomsnitt. Det har også vært tilfellet siden 2011. I årets proposisjon viser regjeringa til det initiativet den har tatt overfor de parlamentariske lederne i Stortinget. For å hindre flere år på rad med redusert kjøpekraft for pensjonister, mens andre får mer, ble de enige om å gjennomgå prinsippene for de årlige reguleringene, basert på tre forutsetninger: Dette skal ikke påvirke årets oppgjør. Det skal ikke gis noen garanti mot redusert kjøpekraft det enkelte år, og eventuelle endringer skal ikke svekke bærekraften i pensjonssystemet. Jeg har ikke hørt annet enn at Fremskrittspartiet var med i de samtalene og ga sin støtte til regjeringas opplegg. Men også her er det forsøk på dobbeltkommunikasjon, når Fremskrittspartiet på side 3 i innstillinga støtter regjeringas opplegg, men alt i neste avsnitt sier at de ikke støtter det likevel. Et siste eksempel på forskjellen på Frp 1 og Frp 2, som noen har begynt å kalle det: Statsråden viser til at lovverket binder ham på hender og føtter. Han kan ikke gi ei krone mer. La oss kalle han og de andre Frp-statsrådene Frp 1. Frp 2, som da blir Frp i Stortinget, mener at det må tas hensyn til negativ kjøpekraftsutvikling og bevilges mer, noe Frp 1 altså mener er ulovlig, men som Frp 1 synes det er fint å ha et Frp 2 til å fortelle til pensjonistene, for da kan regjeringspartner Høyre få skylda, hvis utviklinga blir negativ. Vel, det er ikke sånn vi er vant til å drive politikk i Arbeiderpartiet. Vi står ved pensjonsreformen. Den hadde sin helt klare begrunnelse som fortsatt gjelder. Vi støtter regjeringa og statsråd Eriksson og stemmer for deres forslag til pensjonsoppgjør for 2015, og vi har, i motsetning til Fremskrittspartiet, sagt at vi støtter regjeringas opplegg for gjennomgang av reguleringsprinsippene, og så tar vi stilling til resultatet av arbeidet når det foreligger.