trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2019-12-11:
Ingenting sørger for arbeidsplasser i distriktene som god infrastruktur. Gode, trygge og effektive veier er navet, selve hovedpremisset for å kunne sikre at folk kan bo og arbeide over hele landet – gode, sikre veier som får folk og varer fra nord til sør, til og fra øysamfunn, over fjell, gjennom fjell, over fjord og under fjord. Vi har alle fått den samme tilbakemeldingen når vi besøker gründeren på Vestlandet, familiebedrifter i Møre og Romsdal, fiskeren i Nord-Norge eller en av de små og store innovative og framoverlente bedriftene som er ledende på sine felt – at akkurat den tunnelen eller den brua eller den nye veien, som erstatter den falleferdige veien som var der før, var årsaken til at bedriften etablerte seg eller investerte på akkurat det stedet, i akkurat den kommunen. Ingen vil investere i bedrifter hvor man ikke får varene ut på markedet. Veldig få personer bosetter seg et sted uten vei, og ingen bedrifter etablerer seg på steder uten arbeidskraft. Jeg synes det er fornøyelig å høre Senterpartiet snakke om distriktspolitikk, de som satt åtte år i regjering og endte med å gi bort falleferdige veier til fylkene. Satsingen på å ta hele landet i bruk, som Senterpartiet i dag snakker så høyt om, begynte vi å utføre for seks år siden, da Fremskrittspartiet kom i regjering. Senterpartiet burde forstått at det beste er å gjennomføre politikk når man sitter i regjering, ikke slik Senterpartiet har gjort, å sitte stille i båten når de er i regjering, for så å snakke om alt som burde ha vært gjort. Vi overtok ingen satsing fra Senterpartiet. Det vi har gjort, er å rydde opp etter Senterpartiet. På Nordmøre satt ordførere fra Senterpartiet og Arbeiderpartiet i årevis for å få sine egne kollegaer i regjering til å forstå at den falleferdige, trafikkfarlige rv. 70 måtte fornyes. Det måtte en regjering med Fremskrittspartiet til for å oppfylle det ønsket. Ny rv. 70 ble åpnet av statsråden for noen måneder siden. Eller det årlige ritualet som Senterpartiet på Nordmøre hadde med å gå ut i media for å fortelle at tiden er overmoden for å bygge en ny E39 mellom Nordmøre og Trøndelag, en europavei så smal at vi ikke engang har plass til gul midtstripe: Nå kommer arbeidet i gang. Bedrifter, skoleelever og beboere ser nå fram til en ny, tryggere vei – en bedre vei, med gul midtstripe – takket være en regjering med Fremskrittspartiet, som tar folk på alvor, som tar vei på alvor, og som tar distriktene på alvor.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Samferdsel er helt avgjørende for hele landet vårt. Det har vi også hørt ved at alle løfter fram sine regioner og sine landsdeler. I sånne områder blir det utrolig viktig at vi klarer å prioritere, og det er mange, i hvert fall fra Bergen og Hordaland der jeg kommer fra, som sier: – Er det sånn at vi blir straffet fordi vi har en statsminister fra Bergen? For der står prosjektene i kø – og ikke så langt frAm, for folk forventer at man har konkrete planer for det som skjer, og ikke for åtte år frAm i tid. E16, hovedveien mellom Bergen og Oslo, har ikke gul stripe når man passerer Voss. Det går ras. Nå er den stengt på nytt. En svær stein ligger midt på grensen mellom Hordaland og Sogn og Fjordane. Det skjedde sist uke. Sist uke raste det også mellom Ulvik og Osa sånn at bygden ble stengt. Om Sotrasambandet: Jeg tror at statsråden er lei av alle spørsmålene mine, men jeg kan også si at det var Høyre som i valgkampen i 2013 lovet at man skulle starte byggingen i 2014 hvis man gikk inn på en OPS. Sånn sett var det ikke Fremskrittspartiets hovedtanke å prioritere en OPS. Men det er gått mange år siden 2013, 2014, 2015 og 2016. Køen står der hver dag. Jeg bor i det området på bergenssiden, og det stopper hele utviklingen til en svær region som står der med Subsea-miljøet, med Øygarden og med alle prosjektene i frAmtiden når det gjelder karbonfangst. Ennå vet vi ikke om prosjektet blir realisert. Vestlandet har også mye fiskeri. Jeg har vært i nord, og jeg er klar over at fisken er viktig der, men det er den også på Vestlandet. Det bidrar også til verdiskaping til landet vårt. I Austevoll ble det bygget en flott fiskerihavn. Men den nest største kommunen, Bømlo, som har konkretisert planene sine, som har prøvd på alle mulige måter å få næringsaktørene og kommunene til å delfinansiere, og har sendt søknad på søknad, har ennå ikke fått lov til å realisere det, sånn at de nye, store båtene som drar til Grønland for å fiske, har ikke muligheter til å bruke havner i nærområdet vårt. Fylkeskommunen har ikke råd til både å prioritere videregående skoler og vedlikehold på veiene pluss fiskerihavn og alle rasprosjektene i hele fylket vårt. Så jeg håper at man frAmover klarer å prioritere der hvor det virkelig er behov, og det er det i hele landet, men alle landsdeler må få sin andel.
Nina Sandberg (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Det nye fylket Viken kommer til å strekke seg fra Halden til Hemsedal og kommer til å være veldig sammensatt og mangfoldig. En god del av oss kommer til å bo i byer, og mange kommer til å fortsette å bo på landet. For at Viken skal bli integrert og sammenhengende, kreves det god samferdselspolitikk også fra denne salen der et flertall var med på å slå sammen Akershus, Buskerud og Østfold til et kjempefylke. Viken kommer til å bli det sjette største fylket i areal, men kommer til å bli det klart største fylket i innbyggertall med 1,2 millioner mennesker, nesten det dobbelte av Oslo. Så er klimakrisen vår tids største utfordring. For at vi som nasjonen Norge skal kunne nå klimamålene, er vi nødt til å ta trafikkveksten med kollektivtrafikk, med sykkel og med gange. I befolkningsrike områder kommer dette til å være særlig viktig. Det er helt spesielt avgjørende at vi lykkes med det. Her er Viken i en særstilling. Viken trenger gode, trygge veier og trafikkløsninger som gir flyt og god framkommelighet. Vi trenger å ta fjorden mer i bruk til klimavennlig, køfri kollektivtransport og godstransport. Havnene må utvikles bedre også her, og ikke minst må utslippene ned. Gjennom et godt utbygd kollektivsystem vil det for folk flest samlet sett være bedre å velge kollektivtransport framfor å ta bilen. Sånn er det virkelig ikke i dag. Østfoldbanen har f.eks. de minst fornøyde passasjerene i landet, og det er med god grunn. Arbeiderpartiet vil bruke samferdselspolitikken til å samle landet. Vi har fire tydelige satsninger som også vil komme Viken til gode – i hvert fall de tre første, som jeg skal nevne nå. Det ene er klima, kollektiv og miljø med større statlig ansvar for kollektivprosjektene rundt de store byene – mer til investering, drift og vedlikehold av jernbanen og mer gods over på bane. Det andre er trygghet på veiene – mer til skredsikring av riks- og fylkesveiene og mer til gang- og sykkelveier. Vi kommer til å stanse de utenlandske dødstrailerne på vinterveiene. Så er det digitalisering og styrket nettilgang. Vi vil ha bredbånd til alle og en markant opptrapping av bredbåndsutbyggingen i distriktene. Det fjerde som er verdt å nevne, er kyst- og nordområdesatsningen – med utbygging av fiskerihavnene og en mer ambisiøs satsning på overføring av gods fra vei til sjø. Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett for 2020 bygger på disse fire pilarene. Det er et ambisiøst og seriøst og ansvarlig alternativ til regjeringens samferdselsbudsjett.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2019-12-11:
Når eg høyrer på ein del av innlegga her i dag, kjem eg på eit ordtak om at når ein er usikker, så hev stemma for sikkerheits skuld. Det er ikkje tvil om at Framstegspartiet ynskjer firefelts veg med 110 km/t. Men kva med alle dei som ikkje har gul midtstripe enno, som har raset hengande over seg, og der folk er redde for å køyra på vegane? Eg meiner at liv og helse må koma fyrst. Når representanten Njåstad peiker på at Senterpartiet ikkje hadde med midlar til K5, bane mellom Voss og Bergen, må eg seia at det òg er nokre reglar for vegbygging, og at ein må ha ein KVU fyrst og bestemma opplegget. Då var det flott at Solvik-Olsen vedtok K5, og det var veldig kor kjapt anlegget skulle koma i gang. Men så var det ikkje mindre vonbrot då regjeringa med statsministeren i spissen la fram framtidsplanane for Arna stasjon der ein utsette heile saka. Men før valet i 2017 skulle dette atter koma fort i gang. Etter valet har ein ikkje sett meir til det. For Ringeriksbanen, som òg er ein viktig del av Bergensbanen, har ein ikkje eingong klart å levera reguleringsplanar enno. Det var snakk om Haukelifjell og tunnelane der – ei viktig sak som skulle koma. Det var inne i siste periode i førre NTP, er vekke i fyrste del i denne – har ikkje kome i gang. Det har vore mykje snakk her om at det var mykje etterslep på fylkesvegane då denne regjeringa overtok. Det har i alle fall ikkje minka. I Hordaland har etterslepet på fylkesvegar auka, og ein ser at utfordringa med rassikring og opprusting på fylkesvegar ikkje held tritt med det som skjer, for det går ned. Det har vore mange gode ord om Nye vegar, og det skulle berre mangla når ein får heilt andre føresetnader enn andre, om ein ikkje også klarar å gjera dette litt rimelegare. Det hjelper ikkje om alle er einige om prosjekt, så lenge ein ikkje prioriterer dei. I Hordaland er det faktisk ikkje sett i gang eitt nytt prosjekt i denne fyrste delen av NTP-en. Sotrasambandet skulle koma, og det skulle koma fort på grunn av OPS. Det har i alle fall ikkje kome i gang enno. Kanskje det hadde vore betre å byggja det på ein annan måte, slik at ein kunne ha bygt det gradvis og ikkje berre må utsetja og utsetja før ein kjem i gang.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2019-12-11:
Eg forstår at regjeringspartia ikkje har så lyst til å snakka om fylkesvegane. Viss det beste argumentet for ikkje å gjera noko med dei, er at dei var underfinansierte i 2010, er det kanskje på tide å sjå på dei åra dei har hatt sidan 2013 til å gjera noko med det. Då burde ein vel heller sjå og gjera noko med det. Det er skremmande når entreprenørane på Vestlandet seier at dei står i fare for å stå utan arbeid framover på grunn av omorganisering i Vegvesenet som gjer at ingen har krefter og mannskap til å vera byggjeleiar og koma i gang med prosjekt. Prosjekt er stoppa på grunn av omlegginga, ei omlegging som ikkje er planlagd, og der løpet ikkje er lagt, der fylkeskommunane ikkje veit kva mannskap dei får, dei veit ikkje kva midlar dei får med seg over. Leiande folk innan Vegvesenet seier at då Mesta vart oppretta, gjekk det tre år før det var skikkeleg i gang, og no er dei redde det går lengre tid. Det er ikkje akkurat med på å styrkja arbeidet med fylkesvegane, det er med på å svekkja det. Så litt om Hordaland fylke, som har gått føre, har klart å elektrifisera ferjene og har lyst til å gjera det på hurtigbåtane. Senterpartiet har føreslått at dei må få hjelp til å koma i gang med dette, alle dei fylka som har dei utfordringane. Det er ikkje med midlar i budsjettet til å hjelpa og styrkja den satsinga, noko som gjer at dei som verkeleg går føre og prøver å ta eit tak for klimaet, vert straffa i neste runde. Ein ser det på utfordringa med å få til budsjett i fylka. Det er bra at det vert digitalisering til det betre, men det er tydeleg at me lever i litt ulik verd når me mange stader på Vestlandet verken har telefon- eller radiodekning, verken på veg eller på jernbane. Så ein har ein del område att. Om det er digitaliseringsministeren eller om det er samferdselsministeren som er ansvarleg for både radio-/DAB-samband og telefon, er det iallfall viktig i ein sikkerheits samanheng at det er dekning overalt langs vegane.
Torill Eidsheim (Høyre), 2019-12-11:
Denne regjeringa prioriterer breiband og infrastruktur for kommunikasjon. Nesten alle husstandane i landet har i dag moglegheit til å få breiband med ei grunnleggjande hastigheit. Også for det raske breibandet har det skjedd ei formidabel utvikling. I 2019 hadde heile 86 pst. av norske husstandar tilbod om 100 Mbit/s breiband, mot berre 63 pst. i 2013. I spreiddbygde strøk er denne utviklinga spesielt gledeleg. Tilgangen til høghastigheits internett er i framtida avhengig av meir enn det ordinære faste breibandsnettet. Det er overordna viktig å bidra til at den digitale infrastrukturen blir nytta heilskapleg, altså at det trådbaserte må fungere optimalt saman med radiobaserte løysingar, mobilnett og satellitt som supplement. 4G er bygd ut i stort monn, men når 5G no blir rulla ut, vil vi oppleve eit kvantesprang teknologisk, der næringslivet i endå større utstrekning kan utnytte verdien av digitalisering og konnektivitet. Femte generasjon mobilnett vil kunne gje oss smarte byar, ny industri og e-helse. Medan 3G gav oss data og mobilappar og 4G strøyming av video, vil 5G kunne gje oss eit løft langs fleire dimensjonar. Det vil gje oss høgare hastigheit, tingas internett, låg forseinking og garantert kapasitet. Det er viktig å stimulere til at ekombransjen i det heile kjem opp med nye løysingar og produkt. Oppgåva til politikken her er å leggje til rette for å optimalisere det heilskaplege transportnettet for digital kommunikasjon. Digitaliseringsministeren har starta arbeidet med ei stortingsmelding om marknaden for elektronisk kommunikasjon. Dette er viktig, og den er etterlengta. Den marknadsbaserte politikken, der det i hovudsak er private aktørar som skal stå for utbygginga og finansieringa av breibandstilbodet, har lege fast i mange år og er svært vellykka. Utbygginga av 5G reiser ei rekkje nye spørsmål, bl.a. innan næringsliv og distriktspolitikk, sikkerheit og val av leverandørar og nettnøytralitet. Vi nærmar oss eit samfunn der alt og alle er kopla saman gjennom internett. Det er gledeleg å registrere at budsjettet som blir vedteke i dag, speglar ei regjering som forstår utfordringane og innfrir forventningane.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Da kan jeg fortsette der forrige taler slapp, nemlig med Østfoldbanen. Det er slik, som den forrige taleren tok opp, at i statsbudsjettet skriver regjeringen en bemerkelsesverdig setning, nemlig at det er uaktuelt «å gå videre med prosjektet i dets nåværende form». Det er intercity og dobbeltsporet til Østfold regjeringen omtaler. Vi er alle innforstått med at med store økte kostnader må man kanskje ta noen innsparingsgrep. Men derfra til å legge hele prosjektet på is og ikke få de avklaringene man trenger, det er bemerkelsesverdig. Dobbeltsporet til Østfold har latt vente på seg. Ambisjonene har vært skyhøye, og før har også representanter fra regjeringen vært ute og lovet spor til både svenskegrensen og Halden – for lenge siden. Men ambisjonene står ikke i stil med gjennomføringsevnen. Østfold er klar til å ta en diskusjon om innsparingstiltak, men derfra til å kutte stasjoner, derfra til å kutte ut helt vesentlige elementer ved intercityutbyggingen – det henger ikke på greip. Det trengs ikke en konsekvensutredning for å skjønne at hvis man kutter ut Råde stasjon – ja, da mister man mye av funksjonen til Østfoldbanen. Vi vet at det hoper seg opp på E6. Det er ikke mange dager siden statsråden selv var og besøkte Svinesund, og han også må ha lagt merke til trøkket med tungtransport. Skal vi nå målene i Parisavtalen, og skal vi nå våre klimamål, er vi nødt til også å se til Østfold og få fart på jernbaneutbyggingen der. Faktum nå er at mange Østfold-byer er i et vakuum. Man får ikke de svarene man trenger. For å kunne få til næringsutbygging og skikkelig byplanlegging trenger man å få svar: Hvor kommer jernbanen til å gå i framtiden? I Sarpsborg har vi en bru som snart er i ferd med å dette ned i fossen, pent sagt, og man har faktisk blitt pålagt å planlegge ny veibru sammen med jernbanebru. Men vi får ikke de svarene vi trenger med hensyn til jernbanen, og det gjør at arbeidet med veibrua også stagnerer. Situasjonen er uholdbar. I Østfold-byene trenger vi svar, og de svarene har vi ennå ikke fått fra regjeringen. Jeg følger opp spørsmålet: Når skal vi få dobbeltsporet til Østfold, og når kommer regjeringen til å innfri sine løfter?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Det er blitt hevdet fra talerstolen her at Østfoldbanen bygges. Ja, den bygges fram til Moss, men derfra er de videre planene bemerkelsesverdig nok i det blå. Det er skapt tvil om Råde stasjon. Svarene på spørsmålene har vi ennå ikke fått. Hvis regjeringspartiene nå i dag kan komme med garantier om at vi får Råde stasjon, at vi får stasjon i Fredrikstad, og at vi får dobbeltsporet gjennom Østfold som planlagt, da er det gladnyheter. Høyres egen ordfører i Råde har ikke lagt skjul på fortvilelsen. Skal vi nå klimamålene, og skal Østfold ha effektive transportløsninger, er vi helt avhengige av å ha et dobbeltspor gjennom Østfold. Vi har fortsatt ikke fått svar. Hva ligger i det at man ikke kan fortsette som planlagt? Vi venter i spenning. Østfold trenger avklaringer. Hva kan vi forholde oss til i framtiden? Hva skal vi planlegge for? Nå har det seg sånn at jeg kjører denne Østfoldbanen hver eneste dag, så representantens oppfordring om å bruke banen står seg ikke. Jeg kan derimot sende en oppfordring i retur: Han må gjerne bli med og kjøre Østfoldbanen. Nå har det seg sånn at det er trangt på toget, det er ståplasser, men vi østfoldinger er ganske ålreite, så vi skal nok skape hjerterom.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Retten til pleiepenger i en overgangsperiode ble, som statsråden sa i sitt innlegg, fjernet ved en inkurie i 2017 da regjeringen fremmet en proposisjon for Stortinget. Det har snart gått tre år siden denne proposisjonen ble fremmet. Tre år er lang tid. Hvis dette er en inkurie som har tatt så lang tid å få rettet opp i, og som angår mennesker i en svært sårbar situasjon, lurer jeg på: Hvilke grep er det statsråden har gjort for å forsikre seg om at slike inkurier aldri skal skje igjen?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg hører at statsråden sier at man aldri kan forsikre seg mot inkurier. Men tre år er ganske lang tid fra man har fremmet en endring som ved en såkalt inkurie fjernet en rettighet, til at man nå får rettet det opp. Da lurer jeg på: Mener statsråden at tre år for å få på plass den rettigheten som ble fjernet, er akseptabel tidsbruk?
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Proposisjonen omhandler en rekke lovendringer, bl.a. kutt i minsteytelsen til unge under 25 år som går på arbeidsavklaringspenger. Det har flere ganger blitt hevdet fra talerstolen den siste tiden at endringene er i tråd med sysselsettingsutvalgets anbefalinger. Det stemmer ikke fullt og helt. Sysselsettingsutvalget problematiserer om man bor borte, om man bor hjemme, og ikke minst dem i den øverste alderskategorien opp til 25 år, så her mener jeg regjeringen har skaltet og valtet litt ut fra hva den selv mener passer. Mye av dette har vært debattert i denne salen tidligere, så jeg vil rette oppmerksomheten mot endringene som gjelder pleiepenger. Stortinget har de siste årene behandlet flere saker som omhandler pleiepenger, men som det har blitt nevnt på denne talerstolen, ble det gjort en feil i 2017, og det var en alvorlig feil. Det at man fjernet endringen med at man kan ha pleiepenger etter barnets død som en overgangsordning, ble ikke tatt opp i høringen, og det ble heller ikke tatt opp i proposisjonen. Det er kritikkverdig at dette ikke ble fanget opp og ikke har blitt rettet opp i tidligere, men når situasjonen nå er sånn, er jeg glad for at vi får ryddet opp, og at vi får på plass en ordning raskt. Arbeiderpartiet støtter forslaget om at alle som mottar pleiepenger på det tidspunktet barnet dør, skal ha rett til pleiepenger i en overgangsperiode. De fleste av oss kan bare forestille seg den forferdelige situasjonen det må være å miste et barn. Jeg vil understreke at vi i denne salen aldri vil kunne stille oss til doms over hvor lang tid foreldre eventuelt skal kunne bruke til å komme tilbake i arbeid, og når man er klar for det. Det er derfor viktig at overgangsperioden er en inntektssikring, en mulighet for å få noe tid til å starte en dialog med en arbeidsgiver eller eventuelt lege for å vurdere sykepenger. Her er det store individuelle forskjeller, men det er viktig at den økonomiske inntektssikringen er på plass i en slik situasjon. Lovendringen omhandler foreldre i en ekstremt sårbar situasjon, og da er det viktig at systemet rundt er forutsigbart, og at vi i fellesskap stiller opp. Det har ikke vært tilfellet i denne saken. Da er det på tide at det nå ryddes opp, og det er jeg glad for.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Representanten Hoksruds flammende innlegg om det å tørre å gjøre noe nytt er kanskje ikke så imponerende. Jeg er helt sikker på at alle de som venter på dobbeltspor til Lillehammer, og som venter på at Gjøvikbanen kanskje kunne få noen færre kurver, hadde ønsket at Bård Hoksrud og andre representanter var mer opptatt av at vi fikk på plass flere skinner enn bare å snakke om asfalt og bompenger. Så er det jo fjernet noen bompenger også i Oppland. Man fjernet bomstasjonen mellom Raufoss og Gjøvik. Det var ganske imponerende – seks uker før den skulle blitt tatt ned allikevel. Etter det har bomstasjonene sprettet opp i hele Oppland, og jeg har ikke sett noen flere som har blitt fjernet. Det hadde vært en glede også for oss å kunne være med på å ta ned noen flere bomstasjoner. Jeg har også behov for å si noe om bredbånd, for det er viktig at det kommer mer satsing på bredbånd. Det høres noen ganger ut som at det kun er i de minst befolkede distriktene det er behov for å ha en innsats når det gjelder bredbånd. Men det er jo ikke det. Jeg bor 6 mil fra Oslo, det regnes som å være en del av Stor-Oslo, i hvert fall når regjeringen skal vurdere om de skal legge noen statlige arbeidsplasser utenfor Ring 3. Det er mange steder i mitt nærområde der man ikke får fiber, man har ikke bredbåndsdekning, og nå tas jammen kobberet også ned. Det har vært forsøk på å få kommersielle aktører til å bidra, man har noen både fylkeskommunale og statlige midler, men det trengs mye mer for at unger skal kunne gjøre leksene sine på hjemmebane og for at næringslivet skal kunne hente inn ordrene sine. Det er ikke bare på Gran det er utfordringer, vi møter det alle steder. Så det trengs en større innsats for å få gjort mer for at den delen av den moderne infrastrukturen som det bredbånd bidrar til, også kan komme flere folk til gode. Derfor burde regjeringen ha satset mer på bredbånd i sitt budsjett. Vårt budsjett blir dessverre fortsatt bare et alternativt budsjett, men det hadde betydd mye for mange at vi hadde fått mer penger akkurat på det området.
Gisle Meininger Saudland (Fremskrittspartiet), 2019-12-11:
For FrP-ere er det å diskutere samferdsel på Stortinget litt som en liten førjulsfeiring. For på Sørlandet er det ikke bare Jesu fødsel vi har et religiøst forhold til i julen, men også at denne regjeringen, med Fremskrittspartiet bak samferdselsrattet, har vedtatt den mest offensive nasjonale transportplanen i dette landet noensinne. Vi dobler nesten den rød-grønne nasjonale transportplanen, vi bygger nye firefelts klimavennlige motorveier som framtidige nullutslippsbiler kan kjøre på. Togene får flere avganger, utslippene går ned, og mobiliteten går opp. Det er jo det dette handler om: at mobiliteten skal opp – den friheten en har til å kunne forflytte seg når en vil, uten statlig innblanding. Det er det som er Fremskrittspartiets samferdselspolitikk. Jeg husker da jeg vokste opp og det en sjelden gang iblant ble åpnet en ny, liten veistrekning hjemme. Som regel var den stykkevis og delt og uten midtdeler, og den var aldri firefelts. Var den ulykkesutsatt, ble fartsgrensen satt ned, og når FrP-erne ville bygge firefelts motorvei, ble de ledd av. Det var slik det var før. Det bringer meg også inn på et litt mer alvorlig tema, for det er utrolig mange i mitt hjemfylke, Vest-Agder, fra Flekkefjord i vest til Kristiansand i øst, som reagerer sterkt på uttalelser om at noen ikke har lyst til å bygge ny firefelts E39 mellom Kristiansand og Stavanger. At noen omtaler veien som gammeldags og som en monstervei – den veien som landsdelen har kjempet for i årevis, som skal redde liv, som bringer mobilitet og knytter landsdelen sammen – er med respekt å melde litt virkelighetsfjernt. For det bor faktisk folk i distriktene også, folk som heller vil ha en ny, sikker monstervei framfor dødsveien som er der i dag. Jeg kjører selv E39 flere timer i uken for å komme meg på jobb her på Stortinget, nettopp for å gjøre en jobb for mine velgere hjemme i Vest-Agder, som har lyst til å ha ny firefelts E39. Men på Sørlandet er vi et tålmodig folkeslag, og vi har ventet på E39 lenge. Vi venter litt til, men tiden er ikke inne til å skifte fokus. Prosjektene står i kø. Vi har ytre ringvei i Kristiansand som må på plass nettopp for å slippe at tungtrafikken skal gå gjennom Kristiansand sentrum. Av en eller annen grunn er det noen som mener det er klimavennlig at lastebilene kjører eller står i kø gjennom sentrum, framfor at de er på ringveien rundt byen. Vi har hele strekningen mellom Lyngdal og Ålgård, som er statlig plan. Her er det viktig at prosjektet kommer når det kommer, med gode avkjørsler, gode kryss og gode forbindelser til byer og tettsteder. Derfor trenger vi mer engasjement for å bygge en ny, klimavennlig og trafikksikker motorvei mellom Kristiansand og Stavanger.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg tenkte jeg skulle slå et slag for togpendlere. Siden jeg snart feirer 40 år som togpendler mellom Drammen og Oslo, snakker jeg litt for min sjuke mor. I dag har jeg en snerten, liten sak. Det er et årskort mellom Drammen og Oslo som også fungerer som kundekort med rabatt på alle andre strekninger. For tre uker siden var jeg i Kristiansand på en konferanse og kjøpte billett tur–retur Drammen–Kristiansand med rabatt på det fine årskortet mitt som også er kundekort. Men fra og med mandag er det slutt. Da overtar Go-Ahead den linja, og da kan ikke jeg lenger bruke det kortet som et årskort med rabatt på den strekningen. Siden jeg bor i Buskerud, blir det etter hvert en del reiser i Viken, og enn så lenge kan jeg bruke årskortet mitt til å få rabatt på reiser til Halden, Fredrikstad, Moss og Ski. Det blir det også snart slutt på. Kongsberg ligger i Buskerud, og det er mange som pendler Kongsberg–Oslo. Et stort, stort ønske fra folk i Kongsberg er to tog i timen. De har det delvis i dag. Annenhver time går det to tog, for da går nemlig Sørlandsbanen gjennom Kongsberg og inn til Oslo, tilsvarende motsatt vei. Hvis en går inn på vy.no og sjekker rutetidene Kongsberg–Oslo i dag, ser en akkurat det – ett tog i timen som basis, og annenhver time ett ekstra tog. Men gå inn og sjekk mandag 16. desember. Da er det bare ett tog i timen, for på det ekstratoget, som går annenhver time i dag, står det fra og med den 15. desember Go-Ahead. Så da kan ikke pendlere fra Kongsberg bruke det toget, hvis en ikke er interessert i å betale reisen sin for andre gang. Dette spurte jeg Solvik-Olsen om da vi debatterte jernbanereformen i 2015. Jeg ble bare avfeid med at det var irrelevante problemstillinger. Jeg har sendt et skriftlig spørsmål og fått svar fra Dale om det samme, men får ikke svar på akkurat det jeg spør om: Hva vil regjeringa gjøre for å sørge for at vi som er pendlere, ikke får et dårligere rutetilbud ved at vi må stå over en del av de togene som Vy ikke skal transportere på i framtida? Og hva vil en gjøre for at pendlere fortsatt kan ha et årskort som fungerer som kundekort og gir rabatt på andre strekninger, altså hindre at pendlere også får dyrere togreiser enn i dag? Jeg savner svar på de spørsmålene. Jeg synes regjeringa bør ta det problemet på alvor, for det handler om mennesker som er blant jernbanens viktigste kunder.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Denne saken er jo egentlig en reprise på budsjettdebatten fra forrige uke, så vi vet jo hva resultatet blir, dessverre: Noen av dem som har lite, skal få enda mindre. I Granavolden-erklæringen – hvis Google kan telle – nevner regjeringa ordet «fattigdom» 21 ganger. Ett av stedene står det: «For å bygge sterke fellesskap må vi redusere fattigdom, gjennomføre et integreringsløft og skape et samfunn der folk kan leve frie og selvstendige liv.» Fattigdom er ikke noe som bare angår den enkelte. Økende fattigdom og økende sosiale forskjeller er et samfunnsproblem som angår oss alle. Når regjeringa i Granavolden-erklæringen sier at lav arbeidsledighet og høy sysselsetting er avgjørende for å sikre velferdssamfunnets bærekraft, har de helt rett i det, og også når de sier i erklæringen at Norge i framtida vil ha behov for å bruke en større andel av arbeidskraften i befolkningen. Mange av dem er innvandrere og flyktninger. Samtidig vet vi at regjeringa er relativt langt unna målet om redusert fattigdom. De sosiale forskjellene øker. Antall barn i fattige familier øker. Hver gang dette temaet reises, er representanter for regjeringspartiene raskt ute med å forklare at jo da, men det skyldes innvandring. Det etterlatte inntrykket er at da er det liksom ikke så farlig. Ja, det er riktig at over halvparten av barn i fattige familier tilhører familier med innvandrerbakgrunn, og at barn av flyktninger er mest utsatt, men det gjør ikke saken noe bedre. Tvert imot burde det kalle på en ekstra innsats, men regjeringa gjør det motsatte. Da Stortinget i forrige periode behandlet det såkalte flyktningeforliket, var et av punktene at regjeringa skulle komme tilbake med en vurdering av om det var trekk ved det norske velferdssamfunnet som gjorde det ekstra attraktivt å komme til Norge. Da regjeringa kom tilbake med Prop. 85 L for 2016–2017, der de foreslo å skyve flyktningene ut av folketrygden og over på sosialhjelp og supplerende stønad, var det ingen dokumentasjon på at folketrygdens ytelser har ført til et uforholdsmessig høyt antall asylankomster til Norge, eller at ytelsene i seg selv har vært til hinder for aktivitet og egenopptjening. Det var ikke så rart, for det finnes ikke forskning som understøtter dette, heller ikke internasjonalt. Tvert imot advarte tunge høringsinstanser, som Nav selv, KS, LO og NHO, mot å vedta forslagene, nettopp fordi de kunne hemme integrering og føre til økt fattigdom. Forslagene ble da også nedstemt den gangen av alle andre partier. Kun Høyre og Fremskrittspartiet var for. Nå ligger forslagene på bordet igjen. Det eneste som har endret seg siden sist, er at Venstre og Kristelig Folkeparti har gått i regjering. Forslagene blir ikke noe bedre av den grunn. Dessverre blir de likevel vedtatt, og det hviler et tungt ansvar på Venstre og Kristelig Folkeparti i denne saken. Så skulle jeg gi en stemmeforklaring, men det rekker jeg ikke, så jeg tegner meg igjen og kommer tilbake til det.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg har et spørsmål til statsråden: Hvordan tenker hun seg at fem års ventetid på rett til arbeidsavklaringspenger for flyktninger som faktisk har behov for arbeidsavklaring, vil bidra til raskere integrering i arbeidslivet?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg skal ikke bruke mye tid, bare gi den stemmeforklaringen som jeg ikke rakk i stad. Som mange har understreket, inneholder samleproposisjonen en lang rekke forslag. Noen er av teknisk art. Noen regler oppheves, regler som er gått ut på dato. Noen fornuftige forslag til endringer ligger der, f.eks. når det gjelder Trygderetten. Arbeiderpartiet støtter mange av disse, men vi går altså, som vi har sagt, imot forslagene om heving av botidskravet i folketrygden fra tre til fem år, opphevelse av unntaket for flyktninger når det gjelder botidskrav, og 40 års botid for å oppnå fulle rettigheter i folketrygden. Det samme gjelder innstrammingene i arbeidsavklaringspengene til unge. Men for å hindre en veldig komplisert votering har vi blitt enige i komiteen om at vi derfor stemmer imot alt, siden forslagene uansett har flertall i salen. Det eneste unntaket er de nye bestemmelsene om pleiepenger, som vi står sammen med regjeringspartiene og Senterpartiet om. Der stemmer vi for.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg har lyst til å knytte noen kommentarer til den religiøse oppfatningen av samferdselssituasjonen på Sørlandet. Det er fremdeles mange utfordringer knyttet til det å bygge vei på Sørlandet. Det gikk ikke så fort som det ble lovet i valgkampen. Samferdselsbudsjettet til Arbeiderpartiet er på over 1 mrd. kr mer enn det regjeringa legger på bordet. Det er ikke bare på regjeringsnivå og statlig nivå vi ser at Arbeiderpartiet er opptatt av å få på plass samferdsel. Vi ser også at i fylkestinget er Arbeiderpartiet i front når det gjelder å finansiere og legge til rette for samferdsel lokalt. Når Arbeiderpartiet har mer penger til fylkesveier enn det Fremskrittspartiet og regjeringa har, blir det også mer til vei, bl.a. til Hidra Landfast, som Vest-Agder Arbeiderparti har stått knallhardt på i fylket. Så er det spørsmål om Gartnerløkka og Ytre Ringvei i Kristiansand. Jeg hørte at representanten Meininger Saudland nevnte Ytre Ringvei, men ikke Gartnerløkka. Gartnerløkka er det prosjektet som haster mest i Kristiansand, og jeg håper samferdselsministeren tar imot forespørselen fra lokalpolitikere i Kristiansand om å få et møte med ham. Så har vi én ting til som er et resultat av det vi ser fra denne regjeringa, og det er den oppsplittingen og privatiseringen som også skjer innenfor samferdselsområdet. Nede hos oss har vi en fin museumsjernbane, Setesdalsbanen, som går fra Vennesla og opp i landet. Det som har skjedd nå, med denne regjeringa, er at disse museumsbanenes framtid er usikker. Det bekymrer oss i Vest-Agder. Det er en turistmagnet, det er et veldig godt tiltak for barn og unge, og det er idealistiske drivere som på frivillig basis sørger for at disse banene blir ivaretatt. Det er mye usikkerhet for ansatte som jobber i det som før var NSB – jeg vet nesten ikke hva det heter, for nå er det så veldig mange forskjellig firmaer inne i bildet. Før var det i hvert fall sånn at de hadde en trygg arbeidsplass. Alt det har denne regjeringa kastet på båten. Nå er det hele veien blitt usikkerhet om virksomhetsoverdragelser, og så jubler de fordi Vy nå har fått tilsagn på Bergensbanen. Det skulle bare mangle. Vi hadde ikke trengt å ha andre tilbydere enn NSB hvis vi hadde brukt pengene riktig.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Å tilhøre et land er en stor verdi. Å ha gode ledere er stort for et folk. Vi har nettopp overvært utdelingen av Nobels fredspris, og da ser vi hvor stolte folk blir av en leder eller en person som får sånn positiv oppmerksomhet. Statsledere er rollemodeller for folket. Vår regjering er rollemodell når det gjelder å så splittelse eller å samle folket. Når det nærmer seg jul, har jeg lyst til å henlede oppmerksomheten mot en sak som sto på Høyres hjemmeside for noen uker siden angående julefeiring i Seljord. Det var den mest delte artikkelen på Resett, Document.no og Human Rights Service de kommende dagene. Telemarksavisa måtte stenge innlegget sitt fra Facebook, og kommentarfelt ble stengt også andre steder. Den type hendelser er ikke enestående fra denne regjeringa. Vi har sett det før. Vi har sett statsråder som svømmer i Middelhavet. Vi har sett kommende statsråder som kler seg i T-skjorter på landsmøter. Vi har sett facebookoppdateringer med den samme oppfordringen til lik og del. Det er synd å si det, men vi har en regjering som ikke samler folket om viktige verdier. Jeg har en venninne som er født i et annet land. Nå er hun 40–45 år, og for noen år siden da den verste hetsingen sto på som verst, da innvandringspolitikken var på dagsordenen og både regjeringsmedlemmer og innvandringsfiendtlige folk flommet over på nett, sa hun til meg: Kari, vet du, for første gang i mitt liv føler jeg at jeg ikke er norsk. Jeg føler meg annerledes når jeg går i byen. Det er veldig bra at regjeringa nå kommer med en handlingsplan. Den skal vi lese, og det er viktig at vi får dette på plass. Men det aller viktigste – og dette er en oppfordring til alle regjeringsmedlemmer – er at regjeringsmedlemmene oppfører seg anstendig i det offentlige rom og sørger for en kommunikasjon som er mer samlende enn splittende. Jeg tar opp det forslaget Arbeiderpartiet har sammen med Senterpartiet og SV.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg synes det er veldig bra at det kommer en handlingsplan som den som er lagt fram i dag, og jeg gleder meg til å lese den, for jeg tror den er god. Så har jeg lyst til å gi statsråd Skei Grande ros, for hun er en av dem i regjeringa som står fast på verdiprinsipper – også utad. Det synes jeg er bra. Det som er utfordringen, er at det spriker. Jeg har et spørsmål knyttet til den handlingsplanen som kommer nå. Vi vet at hat mot religiøse minoriteter har mange fellestrekk med hat mot folk med seksuell orientering som ikke tilhører flertallet, og med kjønn, og at radikalisering på begge politiske sider henger sammen med dette. Så jeg lurer på: Synes statsråden at denne planen er tilstrekkelig når det gjelder finansiering og tidsangivelser for når ting skal være på plass?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Statsråden svarte litt om innhold og forskning, og det er viktig at vi får på plass ny forskning, og at vi får god kunnskap om hva som trigger disse trendene, hvis vi kan kalle det det. Dette er jo noe som også skjer internasjonalt. Siden jeg ikke har lest planen, tenkte jeg det er anledning til å stille noen spørsmål om dette i dag. Da lurer jeg på når det gjelder finansiering: Er det sånn at man kommer tilbake til årlig finansiering, eller ligger det inne finansieringsplaner for de tiltakene som man kan sette i gang nå, og som man ikke trenger å vente på?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Dette er en litt underlig debatt. Jeg sitter selv og kjenner på både sinne, fortvilelse og litt oppgitthet, men jeg skal prøve å samle meg om noe jeg tror er en viktig forutsetning for at vi skal komme videre i denne debatten. Jeg mener regjeringens håndtering av saken har åpnet et rom for en offentlig debatt som også har vekket til live nettroll og et vell av «fake news». Våre mailbokser fylles av konspirasjonsteorier om at organisasjonen FRI ødelegger ungdom, at de som er for LHBTI-politikk, er for pedofili, og at de som mener at en riktig, riktig familie består av to kjønn – han og hun, og at denne riktige familien er under press og vil bli ødelagt hvis det blir et homoterapiforbud, eller hvis disse forslagene blir vedtatt. Alle disse teoriene og ytringene rammer skeive, transpersoner og andre med en annen seksuell orientering og kjønnsidentitet hardt. De lar være å poste statuser på Facebook fordi de vet hva som kommer, og de orker ikke å lese det. Enkelte tillitsvalgte føler at grensen er nådd fordi de driver med et opplysningsarbeid som blir anklaget for å være ødeleggende og ulovlig, jr. Kristelig Folkepartis ordførerkandidat, som har anmeldt Hammerfest kommune fordi de har benyttet Rosa kompetanse-kurs i skolen til å formidle kunnskap om kjønn og kjønnsmangfold. Den formidlingen er finansiert av Helsedirektoratet, Utdanningsdirektoratet og Politidirektoratet og er en del av regjeringens politikk, noe likestillingsministeren heldigvis slo fast i går. Dette er altså også Kristelig Folkeparti-politikk så lenge Kristelig Folkeparti er i regjering. Ja, vi trenger mer kunnskap, mer forskning og mer formidling. Brian og Arne Christian var modige. De ga et ansikt til det å være utsatt for maktpersoners overgrep, og det handler ikke om trosfrihet. Modige er også f.eks. lederen av Skeiv Ungdom, FRI, Skeiv verden, Salam, Skeivt kristent nettverk samt Pasientorganisasjonen for kjønnsinkongruens, som opplever å bli nærmest bombardert med feilinformasjon og feil fakta. Det er mer enn to kjønn. Homofili er ikke synd. Trosfriheten er ikke rammet.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Først har jeg lyst til å gi noen kommentarer. Vi må ikke nå se oss så blinde på de mørke feltene i menigheter og trossamfunn at vi glemmer at det faktisk også kan skje den type overgrep i deler av helsetjenesten – i offentlig sektor og i privat sektor. Transpersoner har f.eks. fortalt at de blir henvist til DPS-er eller til behandling fordi de sliter med sin kjønnsidentitet og sin aksept og blir fortalt at det ikke er noe å legge vekt på, at de i utgangspunktet ikke har det problemet, og at de bare skal være trygge på at de er heterofile som alle andre. Så dette dreier seg ikke bare om trosfrihet og religion. Det dreier seg om holdninger og handlinger, og det dreier seg om det å formidle kunnskap – og riktig kunnskap. Jeg har lyst til å lese forslaget som vi har fremmet: «Stortinget ber regjeringen fremme forslag om å forby konverteringsterapi.» Enhver i denne salen vet at når Stortinget ber regjeringa fremme et forslag om en lov, skal det en utredning til. Det har regjeringa satt i spill og skapt usikkerhet og uro i miljøene og hos oss som virkelig ønsker å få dette slått fast en gang for alle. Et argument som er brukt, er samvittighet. Da har jeg lyst til å si at samvittighet ble brukt som argument da vi skulle innføre likestilling, seksuell og reproduktiv helse for kvinner, abort for kvinner og prevensjon. Samvittighet blir brukt i veldig mange sammenhenger som innskrenker menneskers likeverd. Trosfrihet er brukt. Det er ingen som har foreslått at noen ikke skal mene at homofili er synd. Det vi foreslår, og det vi ber om, er et lovforslag som rammer inn en praksis fra maktmennesker som ødelegger folk. Det er det denne saken dreier seg om. Det argumenteres med privatlivets fred, og at det er en grunnleggende privat ting å ha en seksuell orientering. Ja, det er det. Men privatlivets fred er også brukt som argument tidligere om vold mot kvinner og det å slå barn. Da den loven skulle innføres, var det også et vesentlig argument. Så til tidsperspektivet. Da vi foreslo dette og regjeringa kom med sitt brev, hastet det sånn, for da skulle de sette i gang utredningen straks. Nå må vi altså vente til 2021 før de kommer tilbake med et lovforslag. I hele den tida vil vi få en vekst av «fake news» og flere statusoppdateringer som er svært ubehagelige.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2019-12-11:
Jeg slutter meg til den takken som Anette Trettebergstuen framførte via presidenten til galleriet. Jeg har også lyst til å si at en av grunnene til at jeg nevnte disse mishagsytringene som kommer som et resultat av disse debattene, er at det er uklarhet i regjeringa. Som jeg sa i det forrige innlegget mitt under den forrige saken: Vi har noen statsledere som går foran og skal vise vei, og når det er splittelse blant lederpersonene som Norge har til å lede oss som folk i vanskelige verdidebatter, når vi ser at de er splittet, da kommer disse mishagsytringene lettere til syne. Jeg skulle ønske vi hadde en regjering som sto bak dette, alle partiene, og sa at dette skal vi kjempe mot, og vi vil ikke ha konverteringsterapi, vi vil ha et forbud.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-12-11:
Jeg vet at dette budsjettet er langt unna mitt konstitusjonelle ansvarsområde, men det ble likevel tatt opp noe i debatten som er mitt konstitusjonelle ansvarsområde, nemlig museumsdrift og museumsbanene våre. Jeg skal bare betrygge med at samferdselsministeren nå har konkurranseutsatt deler av norsk jernbane, noe som vil gi oss mange milliarder mer å rutte med i årene som kommer. Da kommer vi også til å kunne ta vare på museumsbanene. Regjeringa har sagt at den skal komme tilbake med organiseringen i den museumsmeldinga vi snart kommer med. Vi skal ta vare på de industrielle minnene våre, og vi skal også sørge for en litt bedre opprydding når det gjelder departementsansvaret. Utfordringen med museumssektoren i dag er at veldig mange deler av den tilhører ulike deler av offentlig sektor. Noe ligger under samferdselsministeren, noe ligger under forsvarsministeren – ja, de aller fleste ministrene har en del i museumsverdenen. Med museumsmeldinga ønsker vi å foreta en opprydding på dette området. Det var regjeringa som grep inn og sørget for at det ble skapt trygghet også rundt museumsbanene våre. Den frivilligheten og det engasjementet som ligger der, skal vi ta vare på. Det kommer vi tilbake til i den nye museumsmeldinga.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-12-11:
Undersøkelser viser at muslimfiendtlighet og negative fordommer og holdninger til muslimer er et problem i Norge. I august i år ble hat mot muslimer ytterligere aktualisert, i forbindelse med angrepet på moskeen Al-Noor Islamic Centre i Bærum. Jeg har tidligere i dag lagt fram regjeringas handlingsplan mot rasisme og diskriminering på grunn av etnisitet og religion. Det er en bred handlingsplan som også tar opp utfordringer muslimer opplever i Norge. Det trengs flere kraftfulle tiltak mot muslimfiendtlighet. Vi må sørge for at folk føler seg trygge på gata, føler seg trygge i moskeen sin. Regjeringa besluttet derfor i august i år å lage en egen handlingsplan mot diskriminering av og hat mot muslimer, og vi er i gang med arbeidet. Jeg har invitert til et stort møte førstkommende mandag, 16. desember, hvor jeg har bedt om å få bidrag til denne handlingsplanen. Invitasjonen gikk bredt ut, og jeg håper på mange gode innspill. Så skal vi følge opp med regionale møter i 2020. Fra før av har jeg sammen med kunnskaps- og integreringsministeren, justis- og innvandringsministeren og barne- og familieministeren hatt et møte med Muslimsk Dialognettverk og Islamsk Råd Norge i september i år. Den 9. november i år deltok jeg også på et møte i Bergen, hvor bl.a. flere moskeer fra Vestlandet var representert, og hvor formålet var å få innspill til både regjeringas handlingsplan mot diskriminering og hat mot muslimer og en tilsvarende plan som det nye byrådet i Bergen skal lage for sin by. I forbindelse med arbeidet med handlingsplanen mot rasisme og diskriminering, som jeg la fram i dag, har vi fått mange innspill om hvordan jobbe mot diskriminering og hat mot muslimer. Alle de innspillene vi allerede har fått fra sivilsamfunnet, har gitt oss et solid grunnlag for arbeidet videre, og vi vil fortsette med god dialog som vi har etablert med mange ulike miljøer. Vi vil også legge vekt på dialogarbeid, møteplasser, ny kunnskap om utbredelse og fenomenforståelse samt økt kompetanse blant sentrale aktører. Barn og unges stemme kommer også til å være viktig for oss i dette arbeidet. Og vi tar selvfølgelig med oss alle innspillene fra merknader og forslag i Stortinget.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-12-11:
Takk for hyggelige ord. Ja, den har blitt ganske godt mottatt i løpet av dagen fra de organisasjonene som har lest den. Vi sier ikke at vi er ferdig med å jobbe med planen, ferdig med å lage de målsettingene vi trenger framover, for dette er et felt der vi ikke har så mye forskning og kompetanse. Vi setter derfor i gang en del forskningsprosjekt for å få mer fakta på bordet. Nå har flere av debattantene redegjort for de ulike forskningsprosjektene vi har hatt fram til nå, men det er fortsatt litt upløyd mark med hensyn til hvilke faktorer det er som trigger nettopp det representanten snakker om, at de ulike scenarioene knyttet til hat mot ulike grupper henger sammen, både det hatet man finner mot kvinner, det hatet man finner mot muslimer, og hvilke faktorer det er som trigger at dette utløses også i handlinger. Dette trenger vi mer kunnskap om. Jeg sier at vi nå har laget en treårsplan, men den kommer til å utvikle seg videre også i løpet av de tre årene.
Trine Skei Grande (Venstre), 2019-12-11:
Det varierer litt. Det er ni departementer som er inne, og vi har laget en styringsstruktur på oppfølging av alle de ni departementene. Noe av det, f.eks. «Stopp hatprat»-kampanjen, vil noen si at vi skal øke støtten til, mens vi også sier at vi nå skal ta utgangspunkt i hatkrimgruppa som vi har på Manglerud, for å få det også i de andre politidistriktene. Vi kommer tilbake til i de videre budsjettene hvordan vi skal bygge det opp, men i planen ligger det nå en beskjed til Politidirektoratet om at de skal lage en plan for hvordan vi skal bygge opp lignende hatkrimgrupper i de andre politidistriktene også. Så må vi følge opp med penger ut fra de kravene som Politidirektoratet har, for å nå de målsettingene som vi har satt i planen.