Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-06-14:
Det er resultatet av en langvarig prosess for å etablere en prøveordning med sprøyterom som i dag foreligger til behandling i Odelstinget. Det er flere formål med å opprette sprøyterom. Jeg vil særlig framheve formålet om økt verdighet for en gruppe mennesker som er ekstremt sårbare som følge av sosial ekskludering og dårlig helse, og som nærmest i alle relasjoner befinner seg på siden av samfunnet. Selv om opplevelsen av verdighet vil være subjektiv og vanskelig å evaluere, er jeg glad for at komiteens flertall ser det slik at formålet oppnås allerede ved etableringen av ordningen. Sprøyteromsordningen skal likevel ikke erstatte, men være et supplement til, allerede eksisterende tiltak for de tungt belastede rusmiddelmisbrukerne. De tunge rusmiddelmisbrukerne har et stort behov for helsehjelp. Både regjering og storting er opptatt av at sprøyteromsordningen skal bidra til bedret helse for brukerne og være et bindeledd mellom brukerne og eksisterende hjelpetiltak. Regjeringen mener dette best kan gjøres gjennom et krav om at sprøyteromsordningen skal være samlokalisert med lavterskel helsetiltak. Et slikt krav til samlokalisering sikrer den nødvendige nærhet og tilknytning til rask helsehjelp. Jeg har merket meg at komiteens flertall i tillegg ønsker at sprøyterommet skal være bemannet med helsepersonell. Sosialkomiteens flertall ønsker at lederen skal ha helsefaglig bakgrunn. Jeg har også merket meg at Stortinget ber Regjeringen sørge for at nødvendige lovendringer og forskrifter kommer på plass, slik at sprøyterommet kan tas i bruk fra 1. januar 2005. Regjeringens forslag om en førstegangsregistrering har hatt som utgangspunkt et ønske om å lette adgangsreguleringen for personalet og brukerne av sprøyterommet. Brukerne skal slippe å bli vurdert og måtte gi opplysninger ved hvert besøk. Gjennomføring av adgangskontrollen bør derfor være et formål med registreringen og danne et utmerket utgangspunkt for en viktig evaluering. Jeg registrerer at komiteens flertall vil gi adgang for brukere som deltar i LAR. Etter mitt syn vil dette gi en uheldig signaleffekt. I Regjeringens forslag foreslås ikke at personalet skal sjekke misbrukernes identitet mot et LAR-register, men kun spørre om vedkommende deltar i LAR og opplyse om at han eller hun i så fall ikke har adgang til sprøyterommet. Eventuelt sidemisbruk til LAR-deltakelse skal fortsatt være behandlingsapparatets og LAR-tiltakenes ansvar å avdekke. Regjeringens poeng er imidlertid å gi et signal, ikke bare overfor den enkelte bruker, men også sosialpolitisk, om at sprøyterom og LAR er to tilbud som er innbyrdes uforenlige. Det er en viktig side ved forslaget at straffrihet for besittelse og bruk av narkotika i sprøyterommet gis i form av en unnskyldningsgrunn. Handlingen vil fortsatt være ulovlig, men skal ikke strafforfølges. Dette er ment å gi et signal om at bruk av narkotika fortsatt er uønsket. All bruk og besittelse utenfor sprøyterommet og enhver bruk og besittelse av mer enn én brukerdose i sprøyterommet, skal fortsatt være straffbart. Jeg har merket meg at medlemmene fra Fremskrittspartiet "mener at forsøksordningen som nå skal gjennomføres, kun skal rettes mot de tunge heroinmisbrukerne. Selv om dette skal være et tilbud rettet mot rene heroinmisbrukere, ser en problemet rundt blandingsmisbruk. Disse medlemmer ber Regjeringen sørge for en praktisk tilnærming slik at et eventuelt blandingsmisbruk ikke fører til at en bruker automatisk faller ut av tiltaket. Disse medlemmer vil likevel påpeke at ordningen ikke må uthules slik at man åpner for nye brukergrupper". Jeg har også merket meg at dette var synspunkter i representanten Ellingsens innlegg. Jeg vil peke på betydningen av at straffriheten begrenser seg til den mengde heroin som man med rimelighet kan forvente at denne brukergruppen skal benytte til eget bruk. Selv om mengden som utgjør én brukerdose, vil variere fra person til person og fra gang til gang, er det viktig at det går en grense ved den mengde som klart representerer en spredningsfare i sprøyterommet. Jeg har i denne sammenheng merket meg de synspunkter som ble framført av representanten Bjarne Håkon Hanssen. Forslaget som Regjeringen legger fram, har søkt å balansere i forhold til Norges internasjonale forpliktelser. Etter Regjeringens forslag er det ikke tillatt for brukerne å hjelpe hverandre med sprøytesettingen. Jeg merker meg at komiteens flertall går inn for å endre dette. Det er mitt syn at en slik regel vil kunne forringe tilbudet for brukerne. For det første er det ikke ukjent at brukere i dag kjøper hjelp til sprøytesetting i form av salg av narkotika. Sprøyterommet bør ikke legge til rette for en slik risiko. Videre er det noe helt annet å skade andres helse enn å ødelegge sin egen. Regelverket bør beskytte brukergruppen mot å bli brukt i en slik sammenheng, hvor de kanskje under press settes til å injisere sprøyter som er helseskadelige, og hvor de kan få sanksjoner i miljøet dersom de ikke er hjelpsomme. Dette er et spørsmål om etiske standarder i samværet mellom mennesker. Jeg ser ingen grunn til at det skal være en annen etisk standard i samværet mellom brukerne av sprøyterommet enn i samværet mellom oss andre. Men jeg har merket meg de synspunkter som komiteens flertall har anført på dette punkt. Jeg har også merket meg at Stortinget ber Regjeringen fremme forslag om delfinansiering av sprøyterom i forbindelse med statsbudsjettet for 2005, og at den statlige andelen minst tilsvarer halvparten av kostnadene for etablering og drift av sprøyterom. La meg si til slutt at saksordføreren bemerket at svaret fra Justisdepartementet kom lovlig sent. Svaret kom den 10. juni, etter at vi fikk spørsmålet den 8. juni. Det er helt klart at en statsråd står til rådighet for de spørsmål som en komite stiller, og har selvfølgelig ikke noe imot at spørsmål blir stilt, slik at man sørger for at en stortingskomite gjør en best mulig jobb.