trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
SV har i en rekke sammenhenger bedt om mer informasjon om hva norske soldater gjør i Afghanistan, og jeg er ikke fornøyd med den informasjonen Stortinget har fått, fordi det vanskeliggjør, ja nærmest umuliggjør vår kontrollfunksjon i forhold til om vi overholder våre folkerettslige forpliktelser. I Klassekampen forrige fredag ble forsvarssjefen utfordret på et spørsmål som SV stilte til statsråden ved påsketider, om norske soldater hadde tatt krigsfanger i Afghanistan. Dette har SV av hensyn til soldatenes sikkerhet ennå ikke fått svar på. I Klassekampen svarer imidlertid forsvarssjefen på dette spørsmålet. Jeg synes det er bra at Klassekampens lesere får svar på spørsmål, men underlig at ikke Stortinget får svar på sine spørsmål. SV fremmer i dag et forslag om et utvalg som skal gjennomgå Forsvarets informasjonsrutiner og prinsippet om offentlighet. Kan forsvarsministeren kommentere dette forslaget? I mitt innlegg tidligere trakk jeg fram et par av de mulige kommende kostnadsbomber i Forsvarets planer for materiellkjøp og investeringer de kommende årene. Det dreide seg om fregattprosjektet, som kan komme til å sprekke med 5–7 milliarder kr, og Regionfelt Østlandet, hvor prislappen kan komme til å øke fra omkring 2–5 milliarder kr. Vil Regjeringen stå fast på at rammen på 118 milliarder kr skal holdes, og at Forsvaret må forholde seg til det? Til slutt: Videre stilte jeg spørsmål om det verktøyet som FLO trenger for å imøtekomme forventninger om en mer effektiv ressursbruk, IT-systemet GOLF, vil kunne bli levert i tide. Jeg vil også spørre forsvarsministeren hvorfor man velger det aller dyreste verktøyet, når det allerede er utviklet et verktøy som lett kan utbygges til et fellessystem.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Jeg skal ikke kommentere Haslemoen-spørsmålet. Flere representanter har vært så vennlig å omtale SVs forslag, og det er jeg glad for. Men jeg vil gjerne komme med en utfordring til Arbeiderpartiet. Den siste uken har saken om framtidig innkjøp av nye kampfly vært i fokus. Regjeringen har lagt føringer som gir klare indikasjoner på at JSF blir det endelige flyvalget, til tross for at en rekke eksperter har ment at JSF ikke er det beste alternativet. Israelske myndigheter ser ut til å være betydelig mer involvert i dette prosjektet enn statsråden har innrømmet, og det har ikke vært mulig å få garantier for at norsk industri faktisk får kontrakter i JSF-prosjektet. En enstemmig forsvarskomite har bedt om all relevant informasjon i saken. Deler av dette materialet forelå midt på dagen i går. Arbeiderpartiet har gått sammen med Regjeringen i denne saken for å la Regjeringen bruke sine fullmakter til å inngå denne utviklingsavtalen. Jeg antar spørsmålet vil bli hengende i luften, men jeg vil likevel stille det. Jeg vil spørre forsvarskomiteens leder, Marit Nybakk, om hva som må framkomme av opplysninger i denne saken før Arbeiderpartiet kan være med på en full gjennomgang av denne saken i Stortinget. At norsk industri ikke har fått garantier, som representanten Nybakk bygger sin argumentasjon på, er jo allerede kjent.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Det er svært hyggelig at presidenten omtaler meg som Kjetil Bjørnstad, men navnet er altså Bjørklund. Med dette vil jeg fra en enstemmig forsvarskomite legge fram Innst. S. nr. 249 om endringer i «Regulativ for tillegg mv. til utskrevne vernepliktige mannskap». Dette er en sak av stor betydning for de vernepliktige. Den økonomiske ytelsen har som mål å sikre den vernepliktige og familien en rimelig god levestandard. Forslaget til regulering er basert på det anbefalte forhandlingsresultat mellom staten og organisasjonene. Komiteen har også merket seg at et utvalg har vurdert Tillitsmannsordningen i Forsvaret, og tar informasjonen om de endringer en er kommet fram til, til etterretning. Dette innebærer m.a. at all administrasjon og drift av tillitsmannsordningen blir delegert fra Forsvarsdepartementet til forsvarssjefen fra 1. august i år. Jeg anbefaler komiteens innstilling.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Saken om Evjemoen har prinsipielle sider ved seg ved at et flertall på Stortinget, utenom SV, har godkjent at det skal selges forsvarsarealer for 2,5 milliarder kr. Det betyr at for hver eiendom som gis bort vederlagsfritt, må dette tas inn igjen ved høyere priser på andre eiendommer. SV er av den oppfatning at mange av de eiendommene Forsvaret skal selge, har stor verdi som friareal for befolkningen i ulike landsdeler, og at disse eiendommene bør avhendes til en lav pris til stat eller kommune. Videre mener SV at en del av de eiendommene som kan egne seg til lokale kulturformål, boligformål osv., bør avhendes til kommuner eller organisasjoner til en lav pris. Jeg vil også gjenta det forslaget som har vært framme i media de siste dagene, om å bruke eiendommer til sosial boligbygging. Alt dette tilsier at det kan være vanskelig å oppnå så store inntekter fra eiendomssalg som Stortinget har lagt til grunn, og det kan være grunn til å ta saken opp på prinsipielt grunnlag senere. SV går inn for innstillingen slik den foreligger.
Kjetil Bjørklund (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Det er ubegripelig for meg at det norske forsvaret må kjøpe våpen fra land som er i krig, for å sikre norske soldaters sikkerhet. Men jeg skal ikke utdype dette nærmere. Det er uhyre stor avstand mellom Fremskrittspartiet og SV i denne saken, noe representanten Hagen gav fullt innblikk i, ikke minst i spørsmålet om hvem som har retten på sin side i Midtøsten-konflikten. Men jeg vil over til et annet perspektiv i denne saken. Vi har tidligere i dag drøftet gjennomføringsproposisjonen og en viss utviklingsavtale med JSF-prosjektet. Jeg stilte statsråden et spørsmål da som ikke ble besvart, men jeg gjentar det gjerne. Ser statsråden ingen betenkeligheter ved at norsk industri inviteres inn i JSF-prosjektet, riktignok uten garantier, til å levere teknologi til et prosjekt der israelsk industri og myndigheter er tungt involvert? Utfordrer ikke dette våre eksportregler på dette området på en slik måte at Stortinget bør konsulteres videre før utviklingsavtale inngås?
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2002-06-19:
Det er tatt opp et par punkter som jeg vil kommentere. Stortingsmeldingen om samfunnssikkerhet er etterlyst, og som saksordfører vil jeg presisere at vi er i rute. Det foregår et arbeid ikke minst i fellesutvalget mellom forsvarskomiteen og justiskomiteen, og i innstillingen som vi nå debatterer, henviser vi til den kommende innstilling om sårbarhetsmeldingen. Begge dokumenter har vært behandlet parallelt. Men for å kvalitetssikre en del av forslagene i meldingen og få fram punkter som vi mener må utdypes grundigere, pluss at vi også vil se litt mer på hva de gjør i andre land, har vi utsatt avgivelsen til oktober. Den andre saken som er tatt opp, er overvåkning av kysten. Kristelig Folkeparti vil understreke at sikkerheten og beredskapen langs hele kysten er viktig. I arbeidet med St.meld. nr. 17, om samfunnssikkerhet, har det kommet tydelig fram at overvåkning av kyst- og havområdene berører mange etaters ansvarsområde innenfor rammen av totalberedskapen. Det er utredet hvordan man kan få en bedre samordning og en videre utvikling av landets samlede overvåkningsressurser, og utredningen er til behandling i Forsvaret. Kristelig Folkeparti ser det som svært viktig at de ulike sivile og militære etaters behov kan dekkes på en effektiv måte. For å ivareta sikkerheten og miljøet i de nordlige farvann ønsker Regjeringen å opprette en maritim trafikkontroll på norsk side. Det er viktig, for alt tyder på at det vil bli en stadig økende frakt av farlig last i farvannet utenfor hele norskekysten. Mye av denne lasten har sitt utgangspunkt i Russland, og samarbeidet med de russiske myndighetene blir derfor også svært viktig. Fiskeridepartementet skal foreta en nærmere vurdering av risikonivået langs kysten, og vurderer å etablere seilingsleder. Da er det naturlig at områder med størst risiko for ulykker prioriteres først. Kristelig Folkeparti vil presisere at det er som en del av totalberedskapen at både overvåkning og felles sentral er viktig å vurdere. Der må samarbeid og fellesløsninger for god sikkerhet og beredskap være i fokus, og det får vi anledning til å diskutere også til høsten.
Åse Wisløff Nilssen (Kristelig Folkeparti), 2002-06-19:
Denne proposisjonen kommer fra Justisdepartementet og er behandlet av forsvarskomiteen – en synlig del av totalforsvarstenkingen. Det er en enstemmig komite som slutter seg til Regjeringens forslag om tilleggsbevilgninger innen det sivile beredskap og politiets beredskap, inkludert Politiets sikkerhetstjenestes beredskap, på totalt 106,5 mill. kr. Dagens trusselbilde er bredt og diffust, med glidende overganger mellom det nasjonale og internasjonale, mellom fred og krise, væpnet konflikt og krig. Samfunnet står ikke overfor én enkel trussel, risiko eller sårbarhet, men et mangfold av utfordringer som krever et tilsvarende mangfold av forebyggende og avhjelpende tiltak. Dette mangfoldet gir en rekke sektorer betydelige sikkerhetsmessige utfordringer, og komiteen mener det er nødvendig med en erkjennelse av bredden av samfunnsområder som må trekkes inn i den nasjonale beredskapen mot terrorisme. St.meld. nr. 17, Samfunnssikkerhet, som nå er til felles behandling i justiskomiteen og forsvarskomiteen, har på en tydelig måte vist denne utfordringen. Den fremlagte proposisjonen er et resultat av en kritisk og sektorovergripende gjennomgang av ressurssituasjonen innenfor det sivile beredskap og politiets beredskap. Det viste et klart behov for bevilgningsøkninger utover den styrkingen som allerede er innarbeidet i budsjettene for 2002. Det må legges til grunn at ressursbehovet har bygd seg opp over tid, samtidig som det er blitt påvist nye behov i takt med trusselbildet. Tiltakene som foreslås iverksatt i denne proposisjonen, er delt inn i følgende hovedkategorier: tiltak som skal bidra til å stoppe og forhindre terrorangreptiltak som skal bidra til å redusere kritiske samfunnsfunksjoners sårbarhet mot slike angreptiltak som skal styrke samfunnets generelle krisehåndteringsevnetiltak som skal styrke samfunnets evne til å gjenopprette normal drift etter et terroranslag Det stilles krav til de prioriteringer som gjøres innenfor Norges sikkerhets- og beredskapsarbeid. De samlede ressursene innenfor det sivile beredskap, politiet og Forsvaret skal sikre at samfunnet er rustet til å møte de utfordringer som moderne terrorisme representerer. Den tilleggsbevilgningen vi nå behandler, er en viktig del av vårt totalforsvarskonsept, og jeg anbefaler komiteens tilråding til vedtak, som er identisk med Regjeringens forslag.
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Den omleggingen som vi nå diskuterer, vil jo også bety avhending av bygg og anlegg i Forsvaret. Jeg har bare lyst til å peke på at familie-, kultur- og administrasjonskomiteen i Budsjett. Innst. S. nr. 2 for 2001-2002 sa følgende: «Flertallet viser til forslaget i St.prp. nr. 1(2001-2002) under AADs bygge- og eiendomsfullmakter der regjeringen Stoltenberg foreslo at en ga Kongen fullmakt til å avhende statlige eiendommer til lavere pris enn markedspris der særlig hensyn tilsier det. Flertallet ser på et slikt forslag som et viktig redskap for å sikre rimelige tomter til boligformål for studenter/ungdom, førstegangsetablerere og vanskeligstilte. Flertallet har merket seg at prisnivået på de boliger som er lagt ut for salg bl.a. i Pilestredet Park og Fornebuområdet er høyt, og dekker ikke behovet for rimelige boliger.» (2001-2002) Jeg er kjent med at gjeldende instruks for avhending av fast eiendom i staten er fastsatt ved en kgl. resolusjon av 19. desember 1997 og skal i hovedprinsippet også følges av Forsvaret. Så mitt spørsmål til statsråden blir: Vil hun ta et initiativ til at avhending, spesielt av bygg i Forsvaret, kan komme de parter til gode som er nevnt ovenfor?
Leif Lund (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Jeg er imponert over treffsikkerheten til presidenten! Kort fra saksordfører i denne saken: Jeg føler at saken på en måte er todelt. Vi avviser Dokument nr. 8:119 fra Odd Roger Enoksen om at Evjemoen leir overføres til Evje og Hornnes kommune med et vedlikeholdsfond. Men samtidig har vi registrert under behandlingen at kommunen på en måte har våknet igjen der nede og har sendt et brev der komiteen blir bedt om på nytt å vurdere det tilbud som kommunen fikk 22. mars 2002, og som den sa nei til i forbindelse med en overtakelse av leiren. Jeg håper statsråden tar initiativ overfor Forsvarsbygg, slik at de kan opprettholde tilbudet av 22. mars. Det står komiteen bak, men vi vil ikke bifalle vedlikeholdsfondet, som representanten Enoksen foreslår.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Jeg deler komiteleder Marit Nybakks oppfatning, at det er for tidlig å ta realitetsstandpunkt til valg av kampfly nå. Jeg deler også komitelederens syn på at det er viktig å holde kontakt med alle de alternative kampflyleverandører som vi vet er aktuelle. Jeg må også av hensyn til min svenske kollega Björn von Sydow si, at også det svenske flyet er et alternativ som fremheves, særlig fra vårt naboland. Det viktigste med den beslutningen Regjeringen har tatt om å videreføre samarbeidet med JSF, er jo nettopp å gi norsk industri en mulighet til å komme inn like raskt som nederlandsk industri, dansk industri. Vi vet at regjeringene i disse to landene tok beslutning før vi tok vår, og det var også en viktig føring for at vi fattet beslutning da vi gjorde det. Samtidig vil jeg understreke at det ble varslet både i budsjettproposisjonen som ble fremlagt i høst og i gjennomføringsproposisjonen fremlagt den 5. april, at Regjeringen kunne ta en slik beslutning enten våren 2002 eller i løpet av 2002. Jeg har et lite forbehold til komitelederens replikk – men jeg tror det bare var en forglemmelse. Vi skal ta hensyn til de industrielle behov, men vi må også få lov til å ta hensyn til de operative, forsvarsmessige behov. Og for Forsvaret begynner vi der: Hva trenger vi operativt forsvarsmessig? Så tar vi neste punkt: Hvordan sikrer vi industrien best mulig tilgang til leveranser i forhold til de alternativene vi har? De merknadene som komiteen har, er jeg veldig glad for, for de kommer til å komme godt med når vi nå skal i forhandlinger med amerikanske myndigheter om nettopp industriens muligheter.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Jeg er fristet til å komme med en innrømmelse – og da kan jeg kanskje innlede med å si at i tillegg til alle de egenskapene som kvinner er tillagt i denne salen i dag, har vi en egenskap til: Vi er ikke så redde for å innrømme at vi ikke vinner hver gang. Jeg skal gi Width helt rett i at mitt opprinnelige syn var at det var andre ting som var viktigere enn denne fregattdokkinvesteringen. Det var også Regjeringens syn, og vi la fram forslag om det. Men jeg vil også si at nettopp i det gode forhandlingsklimaet vi har hatt, har det vært viktig å finne samlende løsninger. Og selv om både Forsvarsdepartementets ledelse og Forsvarets ledelse har ment at andre ting var viktigere enn fregattdokken, har det innad i Sjøforsvaret vært kommunisert ganske åpent et sterkt ønske om å få denne investeringen. Da er det i hvert fall en trøst for meg å vite at denne blir finansiert ved en ompostering av Sjøforsvarets investeringsbudsjett. Sjøforsvaret har finansiert noe de ønsker seg mer med noe de ønsker seg mindre, og balansen er opprettholdt. Jeg syntes det var til å leve med for å få til et godt forlik. Som jeg sa: Vi flytter på 300 mill. kr av en ramme på 118 mill. kr, og da har vi tatt med at vi opprettholder støtten til Skyttervesenet. Det er et forlik som absolutt er til å leve med, og vel så det. Jeg utelukker ikke at det også i framtiden vil bli utført eksterne oppdrag knyttet til fregattene våre på private verft. Sjøforsvaret har en grunnleggende holdning til å sette bort oppdrag. Men jeg innser at Sjøforsvaret nå mener at de i hvert fall blir bedre i stand til å ivareta ekspertisebehov, som de mener at de kan dekke bedre enn eksterne.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Dette var to store spørsmål på kort tid, så jeg får prøve å gjøre det så kort jeg kan. Først: Vi har en klar forsikring fra ledelsen i JSF om at Israel ikke har fått adgang til å delta som partner, slik Norge har fått, i det som kalles for SDD fase nivå 3. Så til et spørsmål som er tilknyttet denne problemstillingen, nemlig om jeg føler at det er uproblematisk at det kan være israelske underleveranser i et framtidig produkt som vi måtte kjøpe – det kan være kampfly, det kan være andre forsvarsinvesteringer. Dette har jeg svart ganske klart på tidligere: Vi har ingen handlingsboikott med Israel. Internasjonal industri er tett sammenvevd, og det vil kunne være underleveranser og komponenter i de fleste industriprodukter vi kjøper, som også kan komme fra Israel. Den norske holdningen er at der vi handler med Tyskland, USA eller andre land, stiller ikke vi noen absolutte krav om at det ikke skal være noen komponenter overhodet fra Israel. Vi har en sak senere i dag, der SV og Senterpartiet ønsker et strengere importregime mot Israel. Den debatten får vi ta der, men det fins ikke noen støtte til en slik boikottlinje i Det norske storting eller i Regjeringen, som jeg vet at SV kunne tenke seg. Så til det som går på de operative krav til framtidens kampfly. Det er vanskelig å besvare det så kort som tiden tillater, men jeg vil protestere på den beskrivelsen at valget mellom luft til bakke-kapasitet eller luft til luft-kapasitet er lik valget mellom å være ute og bombe eller være hjemme og passe på landet sitt. Det er en problemstilling som ikke er korrekt. Det det dreier seg om, er at vi har gått over fra et gammeldags luft til luft-konsept, som en del av Forsvaret vårt, til et fremtidsrettet manøverkonsept som legger større vekt på luft til bakke-kapasitet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Når det gjelder passiv rulleføring, var essensen i kritikken mot Regjeringens forslag, fra bl.a. Heimevernet selv, at slik vi hadde formulert det, «passiv rulleføring av de eldre årsklassene», kunne det bli vanskelig å benytte seg av befal som det var viktig å ha på øvelser. Da er det viktig at vi er så åpne at vi sier at vi aksepterer at GIHV og andre kan være med på å utforme det øvingskonseptet som Heimevernet skal benytte seg av, innenfor de kostnadsrammer som flertallet har lagt til grunn. Detaljene i hvordan den løsningen vil se ut, vet vi etter at vi har hatt en dialog med bl.a. Forsvarets ledelse om nettopp det. Når det gjelder punkt 2, Akershus, er det ikke snakk om «kjekt å ha». En ting er at alle departementene ligger i Oslo sentrum, men hvis vi også ser på det kostnadsmessige, er det slik at Akershus festning er en offentlig eiendom. Det er en eiendom som skal vedlikeholdes, tas vare på og brukes. Det vil aldri være aktuelt å selge ut deler av Akershus festning, heldigvis. Bygget på Huseby kan selges. Det betyr at det i et totalregnestykke alltid vil være slik at å bygge på eller tilpasse eksisterende bygningsmasse i et hjørne av Akershus er økonomisk mer gunstig enn å flytte alle opp til Huseby, fordi Huseby altså kan selges. Det gir et netto positivt regnestykke. Men det kulturelle her er faktisk også veldig viktig for meg. Jeg vet at både Riksantikvaren og andre har ytret seg i samme retning. Det er ikke mange som kan ta vare på Akershus-miljøet i fremtiden. Forsvaret er en av dem som kan gjøre det. Det å få brukt Akershus-området, det å få åpnet det enda mer opp for byens befolkning, har en selvstendig kulturell betydning som for meg er viktig, og derfor er samarbeidet med Riksantikvaren så viktig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Her vil jeg nok signalisere en litt mer grunnleggende skepsis. Det har flere årsaker. For det første er det i rammen på 118 milliarder kr, som forhåpentligvis blir vedtatt i dag, forutsatt at vi selger en god del tomter og eiendommer for å finansiere nybygg og nyinvesteringer der vi trenger det. Det å ha gavesalg i forbindelse med tomter som Forsvaret skal selge, betyr at vi i realiteten svekker vår egen balanse, i hvert fall hvis vi ikke vet at det vil komme mer penger inn et eller annet sted fra. Vi har et ganske tøft omstillingsprogram, der konsentrasjonen om færre steder også innebærer behov for nyinvesteringer. Det må derfor være en rimelig balanse mellom det å selge til markedspris, slik avhendingsreglementet sier, og finansieringen av nye prosjekter. Det er noen unntak. Det gjelder helt spesielle kulturelle, verneverdige områder. Jeg har også en kort bemerkning om at vi heller ikke må glemme at en del av de områdene vi skal avhende, kanskje ikke ligger akkurat der boligpresset er størst. Så det er ikke sikkert at det å frigjøre enkelte områder, enten det måtte være Haslemoen eller andre, vil løse boligpresset i de urbane strøk. Men jeg skjønner godt at politikere som ser utfordringene med å skaffe bolig til ungdom, er på jakt etter mulige løsningsforslag. Men jeg må selvfølgelig som forsvarsminister være veldig varsom med å støtte opp om en tanke som kan bety at vi plutselig mister finansieringen til viktige nyinvesteringer, som er en del av den nye strukturen.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Jeg har bare noen korte avsluttende bemerkninger knyttet til enkelttema som har vært fremme. For det første: Når det gjelder Heimevernet, hadde Regjeringen et opplegg som viste hvordan innsparinger skulle tas, nemlig ved å passivt rulleføre de eldste årsklassene. Det førte til at det kom brev til komiteen, så vidt jeg vet bl.a. fra Generalinspektøren for Heimevernet, der det ble kommunisert ønske om fleksibilitet og det å kunne gjøre dette på en annen måte for fortsatt å kunne bruke de eldste offiserene. Det er den fleksibiliteten som flertallet har sagt at man ønsker å legge vekt på, slik at man i samarbeid med heimevernsledelsen og forsvarsledelsen vil lage et mer fleksibelt opplegg enn det Regjeringen hadde lagt opp til, men innenfor de samme besparelsene. Når det gjelder kampfly, har det vært oppe spørsmål om det reelle valget er gjort eller ikke. Svaret er selvfølgelig at valget ikke er gjort. Men vi har valgt, i tråd med fagmilitære råd, å videreføre samarbeidsprosjektet med JSF. Den viktigste operative begrunnelsen for det er å videreføre samarbeidet når det gjelder Danmark og Nederland. Det er to land som har tatt en slik beslutning om å bli partnere i JSF-samarbeidet. Jeg ønsker ikke å gå i detalj om ulike egenskaper ved de ulike alternative flyene, for det leder lett til det inntrykk at vi faktisk har gjort det reelle valget, som vi ikke har gjort. Så har jeg fått et spørsmål fra representanten Engeset omkring fremtidig virksomhet på Rygge. Til det er å si at det har kommet signaler fra Luftfartsverket om mulige restriksjoner på bruken av Gardermoen. Det er en ambisjon for Forsvaret å klare å samle aktivteten, enten på Gardermoen eller på Rygge. Men å komme frem med en endelig løsning før vi vet hvilke transportflykonsept eller hvilke midlertidige transportflykonsept som blir valgt, og i det også hvilke vedlikeholdsopplegg som legges inn, er ikke så lett. Derfor satser vi på å melde fra om fremdriften i de årlige statsbudsjetter, men vi må nok si at den endelige løsning kan komme så sent som i neste fireårsperiode. Her er det også opp til Stortinget hvis man ønsker en raskere løsning. Så var det et spørsmål fra representanten Bjørklund om norske soldater i Afghanistan. Vi har muligens litt ulikt syn på hvor åpne vi har vært. Jeg mener at vi har svart på de fleste spørsmål. Jeg kan bekrefte det som forsvarssjefen har sagt, nemlig at norsk personell hittil ikke har tatt fanger, og at vi har forhåndsklarerte engasjementsregler som gjør at selv om vi står under en amerikansk kommando, skjer dette på en måte som er fullt ut i tråd med internasjonale forpliktelser som Norge har godkjent.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Til et spørsmål som er stilt et par ganger i salen her, vil jeg bare kort bemerke at dersom Evje og Hornnes kommune ønsker å ha en ny dialog med Forsvarsbygg, som håndterer spørsmålene rundt det tilbudet som er fremsatt av Forsvarsbygg, vil jeg være positiv til å bidra til å bringe partene sammen for å se om det går an å finne en løsning. For øvrig er jeg glad for at komiteens flertall har det syn som de har på generelt grunnlag i innstillingen.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Jeg skal prøve å besvare kort noen av de spørsmål som er stilt. For det første stilte representanten Bjørklund et spørsmål om jeg ikke i hvert fall har motforestillinger mot å inngå i JSF-prosjektet hvis det kan være israelske delkomponenter i sluttproduktet. Jeg svarte også på det i en tidligere debatt i dag, og svaret er: Nei, Norge har ingen holdning i retning av at det ikke kan aksepteres israelske komponenter i produkter vi kjøper fra andre land. Det var jo også bakgrunnen for at Norge tidligere i år bl.a. kjøpte noen testraketter fra Tyskland med israelske komponenter. Til spørsmålet fra Carl I. Hagen om den såkalte frysbeslutningen er opphevet, er svaret på det: Ja, det er den. Jeg er helt sikker på at representanten Hagen også vet hvordan det frysvedtaket, som han kaller det, kom i stand. Rett og slett i strid med en rutine som er laget i det politiske systemet i Forsvarsdepartementet, var ikke den politiske ledelsen blitt informert om et ammunisjonskjøp. Da var det grunn til å finne ut om det var flere slike saker vi ikke var informert om. Det var bakgrunnen. Med én gang man hadde fått sjekket hva som faktisk lå i bestillingsverket i Forsvaret, ble det med fryssituasjonen trukket tilbake. Det ble i den forbindelse også stilt spørsmål fra Stortinget om å få en fullstendig oversikt over hva som lå av bestillinger, og det var også noe av bakgrunnen for at man måtte bruke litt tid for å finne ut hva som faktisk lå i Forsvaret. Så til et spørsmål til fra Carl I. Hagen, nemlig om det fins egne regler eller rutiner knyttet til Israel som er spesielle. Til det er å si at det fins rutiner i Forsvaret og i Forsvarsdepartementet som er slik at visse saker kommer opp på et politisk nivå hvis det kan anses politisk følsomt. Det vil være varierende i hvilken grad handel med ulike land anses politisk følsomt. Men det fins ingen handelsrestriksjoner eller andre formelle hindringer for å kjøpe fra Israel, og det norske forsvaret har jo også opp gjennom tidene kjøpt både mindre partier ammunisjon og mindre partier forsvarsmateriell. Grunnen til at dette er mindre partier, er først og fremst at skulle vi ved store investeringer kjøpe fra Israel, ville det utløst gjenkjøpsforpliktelser, og da ville vi kommet inn i det som vi har rutiner for, nemlig eksportkontroll.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Når det gjelder en vurdering av hvilke saker som er politisk følsomme i Forsvarsdepartementet, er det selvfølgelig jeg som vurderer det. Jeg gir ingen automatiske godkjennelser i saker, jeg foretar en helhetsvurdering.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Som statsråd sa jeg ikke bare at jeg har lagt om rutinene for framtiden i departementet, jeg sa også at jeg var enig i den kritikken som EOS-utvalget har rettet mot departementet under alle de tre statsrådsperiodene som er relevante her. Jeg har lest korrespondansen mellom EOS-utvalget og departementet veldig nøye. Og de kritiske punktene som har vært framført, skjønner jeg godt ble framført. Så jeg ser både på rutinene framover, og jeg erkjenner at de punktene som EOS-utvalget har tatt opp, har vært kritikkverdige når det gjelder saksbehandlingen. Grunnen til det er ikke at jeg tror at noen i departementet har hatt ondt i sinne, for det tror jeg ikke. Men bare det at det kan settes spørsmålstegn ved om enkeltpersoner får en tilstrekkelig, skikkelig behandling, er alvorlig nok. Så vil jeg si i forhold til dette med de 31 sikkerhetsbruddene: De burde aldri vært nevnt på den måten. Det har rett og slett med at den gangen vedkommende mistet sin sikkerhetsklarering, var det 31 sikkerhetsbrudd som var Forsvarets overkommandos begrunnelse for å ønske å frata ham sikkerhetsklareringen. Det var det kommentaren mente å referere til, ingenting om hva som måtte være reelt eller ikke reelt. Det er det opp til domstolen å avgjøre. Så vil jeg gjerne si én ting til: Når det gjelder vitneprovene om hva som skjedde i møtet med departementets ansatte, i forhold til departementets ansattes opplevelse av hva som skjedde i det møtet, ser jeg ingen grunn til å si at den ene har mer rett enn den andre. Jeg erkjenner og ser at det er ulik oppfatning av hva som skjedde i møtet. Det kritikkverdige er ikke at det er ulike oppfatninger om det, men det kritikkverdige er at det da ikke ble laget et skriftlig referat som ble omdelt til de tilstedeværende, slik at man kunne være enig om hva som faktisk ble sagt i møtet. Det har EOS-utvalget kritisert, og det er jeg enig i.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Jeg vil nøye meg med kort å bemerke at jeg er kjent med at Forsvaret har tilbudt vedkommende en stilling, der formuleringen er – så vidt jeg kan huske – en adekvat stilling. Jeg synes at nærmere spesifikasjon av hva det skal være bør skje i kommunikasjon mellom vedkommende og arbeidsgiver, som i dette tilfellet er Forsvaret.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Til det siste først. Hvordan vil statsråden håndtere liknende saker fremover? Det viktigste er jo her at hvis det påpekes kritikkverdige forhold av EOS-utvalget, at det da følges opp raskt og effektivt av departementet, at vi anerkjenner EOS-utvalget som det det er ment å være, nemlig en kontrollinstans – det skulle bare mangle. Grunnen til at vi gjør det, er først og fremst den at de som er aller mest tjent med at tilliten til både Sikkerhetsstaben og Forsvarets overkommando og Forsvarsdepartementet er på topp, er de tre nevnte institusjoner. En annen ting er det som jeg har nevnt i brev til SV. Jeg har stilt krav i departementet om å gå enda lenger i å definere hva en ny uhildet gjennomgang betyr, altså hvor nært man kan ha vært innpå saken tidligere for å befatte seg med en sak som skal ha en ny gjennomgang, og jeg har gitt klare direktiver når det gjelder skriftlighet i saksbehandling av denne typen for å unngå at folk som har sittet i samme møte, faktisk har en ulik oppfatning av hva som skjedde i møtet, særlig der dette knytter seg til saker som er relatert til EOS-utvalget. Når det gjelder de 31 sikkerhetsbruddene som opprinnelig var oppgitt som begrunnelse for bortfall av sikkerhetsklarering, er det det jeg har referert til, og jeg har ingen uttalelser verken nå eller nylig som er ment å prosedere forskjellen i oppfatning mellom vedkommende og Forsvarets overkommando om hvor mange sikkerhetsbrudd det i realiteten var. Det er det opp til domstolene å komme fram til. Hvis jeg har blitt oppfattet som å prosedere, er det ikke tilsiktet. Vårt korte poeng var å referere til det som var den opprinnelige begrunnelsen.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-06-19:
Jeg takker Odd Roger Enoksen for spørsmålet, for det var ikke nok tid til å svare på det i sted, men nå får jeg anledning til å ta det likevel. Men her må jeg være varsom, for her er man farlig nær å begynne å diskutere ting som vil bli gjenstand for prosedyre i rettssalen. Derfor tror jeg at jeg nøyer meg med det som jeg sa i sted: Jeg er kjent med at det er gått et brev fra Forsvaret til vedkommende der det står at han vil bli tilbudt relevant adekvat stilling. Hva som ligger i det innholdet, tror jeg vedkommende må avklare i tett kontakt med Forsvaret som arbeidsgiver. Så vil jeg istedenfor å berøre den rettssaken som vil komme, rent generelt si at en av de tingene EOS-utvalget påpeker, er bl.a. behovet for kanskje å foreta sikkerhetsklareringer på plattformer, det å skulle passe på viktige objekter for samfunnssikkerheten, noe som i fremtiden bør forårsake sikkerhetsklarering. Da kunne man jo i en høyttenkning om fremtiden si at det kanskje også er flere stillinger i Forsvaret hvor man i fremtiden ikke behøver å kreve sikkerhetsklarering. Her skiller vi altså mellom dagens systemer og fremtidens systemer, men her vil det nok være mulighet for en gjennomgang med tanke på fremtiden med hensyn til å ivareta behovet for strengere krav til sikkerhetsklarering i visse deler av samfunnet knyttet til samfunnssikkerhet, og også med hensyn til å undersøke om det kan være flere stillinger i andre deler av systemet som ikke vil trenge samme grad av sikkerhetsklarering som man hittil har hatt. Men da snakker vi altså om fremtiden og ikke om denne konkrete saken, for den skal avgjøres bl.a. i rettsapparatet.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Jeg ønsker å bruke noe tid på et av komiteens forslag til vedtak, nemlig VII, nedleggelse av Haslemoen leir innen 31. juli 2004. Det er ett år siden et flertall vedtok at Haslemoen skulle bestå. Noen av dette flertallets representanter var til og med med meg i et fakkeltog for at leiren skulle bestå. Men regjeringsskiftet har skapt nye forslag, og de samme nevnte representanter og partier har skiftet syn. En lukking av leiren skjer altså om ca. to år. Man kan da spørre hvem som har holdt kommunen Våler i Solør for narr, og ikke minst Forsvaret. At Arbeiderpartiet står på sitt syn og forslag om nedleggelse av leiren, slik det også gjorde for et år siden, uavhengig av et arbeiderpartilokallags syn, er greit og redelig, men at regjeringspartiene snur bare etter noen måneder, er beklagelig. Fremskrittspartiet mener at slike raske militære omveltninger skaper frustrasjon og hemmer, istedenfor å utvikle, Forsvaret. Fremskrittspartiet mener nå, som i fjor, at Haslemoen skal bestå, og hvis den i framtiden skal fjernes, må dette skje over en lengre periode. Pr. dags dato er leiren fylt med bl.a. nærmere 800 KFOR-soldater, som roser leiren og dens muligheter til øvelse, men også velferden, så som kantina og hva den serverer – slik en kunne lese i avisen Østlendingen for noen dager siden. Fremskrittspartiet mener at Haslemoen, på lik linje med militære leirer i Elverum og Rena/Åmot, er en naturlig del av Østerdalen garnison og hva den skal produsere, nemlig gode, dyktige soldater til både innenlands og utenlands tjeneste. Det er med glede jeg registrerer at Senterpartiet og SV også har et tilnærmet forslag om Haslemoen. En leir som Haslemoen, nettopp bygd for militær aktivitet, fortjener å fylles med denne aktiviteten, istedenfor kanskje å bli en spøkelsesby om noen få år. Haslemoen har et stort, egnet øvelsesområde, mange nye bygninger, bl.a. verksted og lager, velferdsbygninger etc. som Forsvaret også i framtiden bør benytte.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Dette går mest til skeptikere til regionfeltet. Et stort antall norske kvinner og menn tar årlig på seg oppgaver knyttet til bl.a. deltakelse i internasjonale operasjoner, der de utsettes for store utfordringer. Uten disse kvinner og menn hadde heller ikke Norge kunnet ivareta sin nasjonale målsetting i sikkerhets- og utenrikspolitiske forhold. Da må det også være en nasjonal oppgave å legge forholdene til rette for at disse menneskene blir best mulig i stand til å løse sine oppgaver uten unødvendig tap av menneskeliv. Derfor må vi legge til rette for de best mulige kvalitative treningsforhold som innsetting i forskjellige operasjonsområder krever. Nettopp Regionfelt Østlandet er et svar på disse behov.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
En kort merknad til denne saken: Det er viktig at soldater som tjenestegjør, får en økonomisk godtgjørelse som står i forhold til hva de yter, og kanskje også i forhold til hva de som ikke yter noe, får. Når man kan se av papirer at to av tre slipper militærtjeneste, altså at 66 pst. av ungdomskullene ikke avtjener militærtjeneste, må vi selvfølgelig ta vare på dem som avtjener militærtjenesten. Man kan lure på om 108 kr dagen da er nok. 108 kr dagen kan tilsvare det ungdom får i timen i et sivilt arbeid. Når man ser på ektefelletillegg og barnetillegg for et barn, er det ca. 6 400 kr i måneden. Det er ikke sikkert det er nok å leve av. Jeg ønsker ikke å gjøre noe med det som ligger til behandling i dag. Men i framtiden må vi se på den økonomiske godtgjørelsen for de ungdommer som avtjener førstegangstjeneste, i forhold til nettopp den store mengde som slipper.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-06-19:
Bare noen korte bemerkninger: Evjemoen leir har ca. 240 arbeidsplasser og skal nedlegges. Det er klart at det er viktig for en kommune å skape vekst når man mister såpass mye. Da kan én mulighet være at man gir bort leiren til en kommune, men det kan selvfølgelig også være andre forslag til hvordan man skal løse dette. Det vi gjør i denne saken, vil også bli retningsgivende for hva vi gjør med andre leirer, som f.eks. Haslemoen. Der er det ca. 160 arbeidsplasser i en forholdsvis liten kommune. Vi har sagt at vi skal selge militære installasjoner, eiendommer etc. for drøye 2 milliarder kr. Det må vi stå for, og det må vi gjøre, slik bl.a. representanten for SV sa i sitt innlegg. Derfor blir denne saken såpass viktig og såpass prinsipiell i forhold til hva vi gjør nettopp med Evjemoen, at jeg ønsker å få en nærmere utredning om det fra statsråden.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Stortinget behandla i førre veke St.meld. nr. 29 om eksport av forsvarsmateriell frå Noreg. Det var ei grei behandling, sjølv om ho var litt prega av motstand frå SV si side mot eksport av våpen til Tyrkia på grunn av problem med menneskerettane der. Men regelverket rundt sal av våpen gjer at det i det minste blir debatt rundt desse sakene, og at det finst klare grenser for kva og til kven ein skal selje. Bakgrunnen for det forslaget som ligg føre i dag om å innføre restriksjonar, er at vi ønskjer den same føreseielege situasjonen og den demokratiske kontrollen når det skal kjøpast våpen under grensa, for at gjenkjøp trer i kraft. Det er ikkje noko anna vi ber om, enn at det skal bli den same situasjonen under kjøp og sal. Den seinare tids debatt, medieomtale og høyring i Stortinget om JSF-kampfly, der bl.a. Israel er involvert, viser at det er behov for restriksjonar på norske innkjøp av forsvarsmateriell. Det blei i tillegg tidlegare avslørt at Noreg hadde kjøpt forsvarsmateriell frå Israel i ei tid då Israel var ansvarleg for dei kraftigaste militære angrepa på palestinske mål i dei okkuperte områda sidan okkupasjonen i 1967. Kjøpa var tilsynelatande føretekne utan at det blei gjort ei politisk vurdering av dette. SV meiner at ei slik vurdering burde ha vore gjort, og at eit regelverk er nødvendig for å hindre at slike politisk ukloke våpenkjøp blir føretekne på ny. I SV stiller vi oss tvilande til at det å la vere å kjøpe våpen frå land i krig kan auke risikoen for norske soldatars liv og helse, slik UD uttaler i eit brev av 31. mai 2002. Det er eit hovudmål med forslaget å unngå at Noreg støttar opp om militær produksjon i land som er i krig. Våpen er ei viktig handelsvare. Både den prinsipielle og praktiske grunngjevinga for forslaget er at eit kjøp av våpen inneber direkte støtte til eit lands militærapparat og forsvarsindustri. Handel med våpen vil bli oppfatta som tillit og anerkjenning av eit regime som vi normalt elles ikkje ville støtte ut frå demokratiske prinsipp. FN, f.eks., bruker våpenembargo som sanksjonsmiddel overfor land som ikkje følgjer opp Tryggingsrådets oppmodingar. Det vil vere heilt naturleg at Noreg gjer det same i form av restriksjonar på kjøp av våpen. SV og Senterpartiet vil gå mot innstillinga og foreslår at Dokument nr. 8:129 for 2001-2002 blir vedteke.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-06-19:
Det kunne verke som representanten Hagen trudde at vi hadde laga eit forslag som skulle gjelde for Israel. Eg kan forsikre representanten om at det er det ikkje. Det er Israel sjølv som i den seinare tid har sett seg i den situasjonen, ved å okkupere, ved sine krigshandlingar, som gjer at dei er spesielt aktuelle for tida i forhold til vårt forslag. Det gjeld for alle land som er i krig, eller der krig truar. Det som sjølvsagt kan skape prinsipielle problem, er at vi kan risikere å kome i ein situasjon der vi ikkje kan kjøpe våpen frå våre allierte. Det bør då vere eit ekstra incentiv frå vår side til å arbeide for at våre allierte ikkje skal vere i krig. Det er sjølvsagt også ei målsetjing med forslaget.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Jeg er ikke uenig med noen av talerne. Jeg vil bare minne om at Evjemoen leir var den som var mest berørt da vi i fjor behandlet St.meld. nr. 45 for 2000-2001. Det var 240 arbeidsplasser på Evjemoen som ble fjernet med et pennestrøk, og det utgjorde bortimot 20 pst. av arbeidsstyrken i en liten kommune. Kommunaldepartementet økte prosentandelen som staten skulle delta med i videreutvikling for å få Evje og Hornnes kommune til å fungere, til 80 pst. Det er svært bra, og det er alle enig i. Så til dette med at kommunen stod på og ville ha et vedlikeholdsfond på 100 mill. kr. Det var vel delvis på bakgrunn av en rapport som var utarbeidet. Jeg forstår det slik at en var kommet til det punktet at det nesten var en forståelse mellom staten og kommunen om at det fondet kunne være på ca. 50 mill. kr. Så hadde Evje og Hornnes kommune et møte med statsministeren, og det ble avvist, sannsynligvis på et prinsipielt grunnlag, å ha et vedlikeholdsfond. Det er jeg enig i. Hele stortingskomiteen er enig i at det å tilføre Evje og Hornnes kommune et vedlikeholdsfond, vil av prinsipielle grunner være galt. Så er spørsmålet, som ble reist av Kjetil Bjørklund: Hva er leiren verdt? Skaper dette presedens? Sannsynligvis er leiren svært lite verdt. Noe vil den være verdt, men en skal ikke glemme at det er store vedlikeholdsutgifter. Det er vernede bygninger som vil kreve store utgifter på lang sikt. Jeg tror derfor at dette som Stortinget nå gjør, er en håndsrekning til Evje og Hornnes kommune, som jeg føler at de bør ta imot. Nå får de på ny en sjanse til å få leiren vederlagsfritt, slik brevet av 22. mars 2002 indikerer. Jeg vil iallfall anbefale Evje og Hornnes kommune å ta imot det. Jeg vil bare til slutt følge opp spørsmålet fra representanten Enoksen og be forsvarsministeren om å svare på det spørsmålet som han stilte, om hun er enig i og vil ta et initiativ overfor kommunen for å få vurdert dette på nytt, eller iallfall på en positiv måte ta imot Evje og Hornnes kommune hvis de ber om et møte på bakgrunn av dette vedtaket.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Innstillingen i dag har vært til behandling i to komiteer, utenrikskomiteen og forsvarskomiteen. Det er et bredt flertall i de to komiteene, bestående av alle unntatt medlemmene fra SV og Senterpartiet, som støtter flertallsinnstillingen om å avvise forslaget. Forslaget fra forslagsstillerne berører et kjernepunkt i utformingen av vår egen forsvars- og sikkerhetspolitikk: Hvilke rammer og forutsetninger vi skal sette for å utstyre de stridende kvinner og menn staten Norge skal benytte for å forsvare vårt land og våre interesser. Materiell er, sammen med utdanning, trening og øving, fundamentet for standarden på de avdelinger vi setter opp nasjonalt og internasjonalt. For øyeblikket er det slik at vårt forsvarsfokus er rettet inn mot internasjonale operasjoner. I en slik situasjon synes det selvklart og innlysende for et bredt flertall på Stortinget at personellet må utrustes med det beste materiellet. Vi har ingen nye liv å miste. I svarbrevet fra Utenriksdepartementet til forsvarskomiteen som er gitt som vedlegg i innstillingen, går det klart fram at Norge i dag kjøper hovedtyngden av sitt forsvarsmateriell fra NATO-allierte. Slik vil det også bli i framtiden. Effekten av forslaget fra SV vil imidlertid kunne bli at vi reduserer vår framtidige handlefrihet til selv å kunne anskaffe det materiellet vi innenfor gitte rammer mener at vi trenger for å løse de pålagte oppdrag. Dette vil øke risikoen for norske soldaters liv og helse, noe også Utenriksdepartementet klart påpeker i sitt svarbrev. Et meget bredt politisk flertall viser for øvrig i innstillingen til at langvarig, etablert praksis når det gjelder innkjøp av forsvarsmateriell, har fungert bra og i henhold til forutsetningene. Flertallet viser også i innstillingen til at en helhetlig vurdering tilsier at gjeldende praksis med anskaffelser vurdert i hvert enkelt tilfelle opprettholdes. Flertallet legger derfor til grunn at kontroll med import av krigsmateriell også i framtiden ivaretas innenfor rammen av dagens ordning. Med dette som bakgrunn anbefaler jeg derfor innstillingen.
Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2002-06-19:
Jeg hadde helt til nå problemer med å forstå forslaget fra SV, men nå fikk jeg faktisk forklaringen på hvorfor SV fremmet dette forslaget. Det er for å gjøre det så vanskelig at ingen skal få våpen, så det ikke skal bli krig i verden, og alle skal være snille og greie. Da forstår jeg for så vidt forslaget. For til nå har jeg faktisk ikke greid å forstå det. Jeg er enig i det som representanten Hagen har sagt, at det må være en stor forskjell mellom det å kjøpe og det å selge våpen. Da er vi på en måte med på å fyre opp under en krig, hvis vi selger våpen til en krigsmakt. Men når det gjelder det å kjøpe våpen, har jeg problemer med å skjønne at vi ikke skal kjøpe de beste våpnene til våre gutter og jenter som skal ut og kjempe for vårt fedreland. Så er det dette som er så vanskelig i denne globaliserte verden: Hvor er våpnene fra? Vi har Hägglund her i Norge, det er svensk, og Hägglund er igjen eid av et engelsk selskap, mens det engelske selskapet igjen samarbeider med et amerikansk selskap. I hvilket omfang gjelder dette forbudet? Gjelder det arkitekten som designet? Gjelder det kontraktskriverne? Hvilke faser gjelder det i utviklingen av et krigsprodukt? Jeg tror det vil være fullstendig håpløst å finne tilbake til alle utgangspunkt. Som lederen i forsvarskomiteen, Marit Nybakk, var inne på, er det klart at artikkel 5-vedtaket som ble gjort i NATO, gjør at det nesten er umulig, etter dette forslaget fra SV, å kjøpe våpen fra et hvilket som helst land, iallfall land som har en moderne forsvarsteknologi. Jeg må derfor stille spørsmålet til SV og Senterpartiet: Hvem kan vi egentlig kjøpe våpen fra hvis dette forslaget blir vedtatt? Nå forstår jeg det slik at dette ikke er noe problem for SV og Senterpartiet, for de vil jo helst at vi skal være uten våpen. Men det hadde vært moro å ha visst hvilke land som en da kunne tenke seg å kjøpe våpen fra.