trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-14:
Først må jeg – i og med at representanten fra Venstre mener jeg ikke kan slippe unna med utslippene i Oslo – få lov til å svare på det. Det er sånn at de tallene kommer fra 2018. I 2018 var det veldig mange flere kommuner som hadde mye større utslippsøkning, og som var høyrestyrt, enn Oslo kommune. Det som er tydelig når man ser på tallene, og som faktisk gjør at jeg er litt overrasket over at Venstre overhodet tør å snakke om dette, er at i de sektorene som Oslo kommune har kontroll på, hvor Oslo kommune kan sette egne krav, f.eks. anleggsplasser som er kommunale, går utslippene ned. På alt annet, hvor staten har kontroll, har det gått opp. For eksempel er en veldig viktig bidragsyter til at utslippene gikk opp i 2018, de statlige og private anleggsplassene, fordi staten ikke har vært villig til å sette samme type krav om nullutslipp som Oslo kommune gjør for kommunale anleggsplasser. Så fikk jeg sagt det. Når det gjelder elektrifisering av sokkelen, har vi aldri sagt at vi er mot elektrifiseringen, men vi er ikke enig i at man skal drive og føre kraft fra land og risikere stor nedbygging av natur for å elektrifisere plattformene. Det må i så fall gjøres gjennom havvind.
Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-12-14:
Jeg har lyst til å stille statsråden et spørsmål om noe jeg oppriktig lurer på. Vi har nå en regjering som både ideologisk og i hvert fall i praksis er opptatt av å være næringsnøytral, altså at man ikke skal subsidiere og støtte fram enkeltnæringer og teknologier, for det skal være opp til markedet. Men så er vi i en situasjon hvor alle vet at oljealderen er på hell. Det har statsministeren også sagt tydelig, men likevel forventer statsministeren inntekter i noen tiår framover. Men nå har det seg sånn at oljenæringen er vanvittig subsidiert, det vil si at den får enorme skatteletter, og nå har den også fått direkte subsidier – de er vel beregnet til rundt 7 mrd. kr – etter oljeskattepakken i vår, som ble enda heftigere etter forhandlingene med Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet. Storbritannia er et eksempel på et land som har startet med støtteordninger for havvind, nettopp for å få i gang både arbeidsplasser og industri i havvindsatsingen sin, og de har også stilt krav om at mange av oppdragene skal ha britisk arbeidskraft. Hvorfor er regjeringen så uvillig til å komme med støtteordninger som f.eks. differansekontrakter, slik Storbritannia har gjort for havvind?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Representanten Dale er selvfølgelig fornøyd med det man har fått til i budsjettforhandlingene, og tar helt sikkert æren for det gode. Men jeg har lyst til å utfordre litt når man snakker om at det er viktig med næringsutvikling og å skape arbeidsplasser. Vi har ett tema som har blitt ganske stemoderlig behandlet i budsjettet og ikke minst i forhandlingene som Fremskrittspartiet har vært med på, og det går på sirkulærøkonomi. Etter samarbeidet som har vært mellom regjeringen og Fremskrittspartiet, har man kuttet 10 mill. kr i den satsingen. Så jeg er interessert i høre hva slags ansvar Dale tar for det kuttet, og hvordan man ønsker å få dette rigget for framtiden. Er det ikke viktig for Fremskrittspartiet med sirkulærøkonomisk satsing politisk?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Jeg synes det var interessant å høre innlegget. Det var også veldig bra at statsråden er opptatt av Enova og satsingen der. Næringslivet trenger at vi er tydelige når det gjelder bestilling. Arbeiderpartiet har i dette budsjettet lagt inn en ordning for Enova om sirkulærøkonomi, og vi ønsker også utfordre regjeringen på hvordan man skal forholde seg til både den strategien som Stortinget har bedt om, som vi har skjønt har blitt utsatt en del ganger, og hva som kommer konkret. Norge er bare 2,4 pst. resirkulert – Nederland er 24,5 pst. resirkulert. Sverige og Danmark har sine planer for sirkulær økonomi. Vi trenger å bli mye tydeligere på hva slags politikk som skal komme om dette. Jeg har et konkret spørsmål til statsråden: Hvordan skal Norge forholde seg til de sentrale målsettingene vi er omfattet av gjennom EØS-avtalen, og hvordan skal vi øke gapet mellom Norge og EU med tanke på tempoet på denne satsingen?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Tusen takk for svaret. Jeg er opptatt av å se på hele verdikjeden. Når man ser på sirkulærøkonomien og sammenlikner det med det som skjer i budsjettet, har vi nå fått en CO 2 -avgift på forbrenningsanleggene. Jeg er veldig enig i at det skal være en pisk når man er med og bidrar til utslipp. Men hvordan skal vi finne rettferdighet i forhold til den verdikjeden vi har? Designerne av og de som lager produktene, bør få stort ansvar når det gjelder forbrenningen som skjer i slutten av produktlivsfasen. Så mitt spørsmål er om regjeringen og statsråd Rotevatn er interessert i å se litt mer på hvordan man kan treffe mer rettferdig når det gjelder denne CO 2 -avgiften for framtiden.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Etter denne budsjetthøsten er det fristende å si at regjeringen skyver EU foran seg for å nå klimamålene. Vi ligger fortsatt bak målene i Parisavtalen, og vi ligger etter egne mål på materialgjenvinning på 50 pst. innen 2020. Vi ligger etter EU når det gjelder sirkulærøkonomien, og vi må satse på at EU støtter karbonfangst og lagringsprosjektet på Klemetsrud. Vi er det landet i OECD som har svakest utvikling knyttet til eksport, og vi mangler et nasjonalt klimabudsjett fordi regjeringen ikke fokuserer på det. Det er en dyster sannhet. Vi må spørre oss hva grunnen er til at et land som Norge henger etter på disse områdene. Det er ikke fordi vi mangler naturressurser eller ikke har kompetanse til å være i front – det er fordi det ikke tas tydelige politiske grep som gir ønsket resultat. Det holder ikke bare å sette seg mål, en må ha handling bak. Arbeiderpartiet har lagt fram klimabudsjett fire år på rad nå. For 2021 har vi spesielt gått inn i ikke-kvotepliktig sektor. Den omfattes mest av transport, landbruk, avfall og bygg. Det gjeldende målet for ikke-kvotepliktig sektor er et utslippskutt på 40 pst. innen 2030 sammenlignet med 2005-nivået. Hvis det skal skjerpes til 55 pst., slik vi ønsker, må utslippene kuttes med 33 millioner tonn samlet sett over tiårsperioden fra 2021–2030. Det vil Arbeiderpartiet ikke bare oppnå, men overoppfylle. I utslippsbudsjettet har vi en lang smørbrødliste over ulike tiltak, som skal gi 34,29 millioner tonn i kutt. Vi har lagt inn en egen eksportpakke, som skal løfte satsingen på norsk eksport. Vi må hevde oss bedre ute om vi skal sikre inntekter for å få eget velferdsnivå på samme nivå som vi har nå. Vi har lagt inn et spesifikt program i Enova til satsing på sirkulærøkonomi. Samtidig som vi skal ha en politikk som ivaretar kloden, skal vi også skape nye arbeidsplasser, trygge arbeidsplasser. Det øker viktigheten av å gå inn i nye segment, hvor vi kan utnytte våre naturressurser på en bærekraftig måte og bygge videre på en industrikompetanse, som vi har bygd opp over 100 år. Vi må nyindustrialisere oss gjennom satsing på sirkulærøkonomi, havvind, karbonfangst og lagring, grønn skipsfart og hydrogen. Og vi må greie å bygge en industriidentitet som gjør det attraktivt for norsk arbeidskraft å jobbe der. Vi må evne å sette politikkens rammer og budsjett for å få dette til. Det er ganske mye som står på spill. Jeg er helt sikker på at det er veldig mange unge som har lyst til å være med på en industrisatsing som er miljøvennlig, og som kan bidra til at det er interessant å komme ut i distriktene. Det er en viktig satsing for oss.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-14:
Jeg takker for spørsmålet fra representanten Barth Eide. Senterpartiet ser ikke noen motsetning mellom by og land i klimapolitikken, og det er, som representanten Barth Eide sa, at det kanskje er i distriktene dette merkes mest, særlig i primærnæringene – både skogbruket og landbruket. Det er altså ingen motsetning. For å ta et eksempel fra mitt eget fylke som viser hvor viktig denne sammenhengen i verdikjedene er: Vi har Norske Skog Saugbrugs, som er avhengig av en god klimapolitikk, men de er også avhengige av en god tømmerpolitikk. For å få verdiskaping i byene trenger vi infrastruktur som får trevirke inn til byen – for å skape arbeidsplasser. Da trenger også Saugbrugs omstillingsmidler. Nå har de stengt papirkapasiteten på 25 pst., og de har ikke kapital til å omstille til ny produksjonslinje på kompositter. Derfor har Senterpartiet foreslått dette etableringsfondet på 10 mrd. kr, som kan bidra til at typiske distriktsnæringer får levert råvarene til industri i byen.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-14:
Jeg takker for spørsmålet. Senterpartiet er som Høyre opptatt av at Norge er et land basert på fornybar industri. Det har vært et av våre viktigste fortrinn. Vi kommer til å trenge mer fornybar energi også i framtiden, og det er riktig at det var en spennende behandling av konsesjonsvilkårene for vindkraft. Når det gjelder havvind, har Senterpartiet lenge etterlyst en strategi fra regjeringen som kunne satt fart i denne utviklingen. Den strategien mener vi fortsatt ikke foreligger, og vi ønsker fortsatt å få den på bordet så vi kan få en havvindsatsing som det er rom for. Så er Senterpartiet åpne for også å se på investeringsløsninger for å få fart på denne industrien. Vi tror at skal vi både elektrifisere sokkelen og skape ny norsk industri, trenger vi også mer ren energi. Havvind vil være med på å løse en del av den utfordringen.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-14:
Senterpartiet er helt klare på at ilandføring på Veidnes har vært en forutsetning for en godt forankret olje- og gasspolitikk. Den norske olje- og gasspolitikken har hele tiden bygd på forutsetningene om at den skal skape sysselsetting og verdiskaping på land. Det må også gjelde i Nord-Norge og ikke bare langs vestlandskysten, der Dale har sitt rotfeste. Senterpartiet kommer til å fortsette å jobbe for at de ressursene som finnes i Barentshavet, skal komme befolkningen i Finnmark og Troms til del.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-14:
Det Senterpartiet ikke kan forstå, er at regjeringen ikke legger fram en storstilt plan for satsing på skogen som klimatiltak. Da hadde vi også fått en kunnskapsbasert debatt rundt det å ta inn nye plantearter som sitkagran som et klimatiltak. Per i dag foreligger det ingen sånn plan, og det til tross for at karbonopptaket i skogen går ned framover. Det bekymrer oss kraftig. Den norske skogen har potensial til å ta opp rundt 2,5 millioner tonn CO 2 hvert år hvis vi setter i gang tiltak som planting, gjødsling og skjøtsel av skogen i en mer planmessig form enn det regjeringen har lagt opp til. Hvorfor regjeringen ikke griper denne klimamuligheten, er for oss helt uforståelig, og vi etterlyser nok en gang en plan for skogen som klimatiltak.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-12-14:
Vi ba om hastebehandling av denne saken fordi det var signaler om at konsesjonen kom til å bli gitt før nyttår. Nå har vi fått signaler om at dette vil dra noe mer ut i tid. Vi tar da presidentskapets avgjørelse til etterretning, men vi forutsetter også at regjeringen og statsråden har såpass stor respekt for Stortinget at man avventer komitébehandlingen.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2020-12-14:
Me har vore igjennom ein veldig spennande haust, og vindkraft har vore eitt av temaa me har debattert. Ei melding om korleis konsesjonsregelverket om vindkraft no skal vera på land, er nettopp landa. Eg trur det var stor semje om dei tiltaka som vart vedtekne, sjølv om eg registrerte at Senterpartiet la ut nokre snubletrådar for korleis me skal sikra industriarbeidsplassar nok fornybar straum framover – men nok om det. Det eg gjerne vil retta merksemda mot, er den storstilte satsinga på havvind som Senterpartiet snakkar varmt om gjennom merknader i budsjettet, og som òg vart løfta fram i innlegget her. Likevel undrar eg meg når eg les Senterpartiets budsjett: Kvar vert det av denne storstilte satsinga på havvind? Ser ein at ei satsing utan midlar vil vera utilstrekkeleg for det som ein meiner er ei storstilt satsing?
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2020-12-14:
Då me starta opp med denne stortingsperioden, var eit av dei første møta eg hadde, hos NCE Maritime CleanTech, ei klynge som har organisasjonar med utslippsfri skipsfart i sin portefølje. Grøn skipsfart er viktig for klimagassutslepp, for energieffektivisering og for industrien på Vestlandet, og det er viktig for Noreg som nasjon og det renommeet me har som leiande skipsnasjon ute i verda. Og for ei reise desse tre åra har vore! På møtet vart det skissert vyar, framtidshåp og tru på evna me har til at skipsfarten skal spela ei viktig rolle i det grøne skiftet. Historiebøkene vil om nokre år kunne fortelja at det var i denne stortingsperioden me gjorde kvantesprang både teknologisk, i krava våre til næringa, i bevillingar, i satsingar og ikkje minst hos næringa sjølv i evna og viljen til å vera lagspelarar, der ein forstår at her er det ein fordel å vera først ute. Regjeringa har lagt fram ei ny maritim stortingsmelding, den første på 16 år. Ho peiker ut ei tydeleg retning for den maritime politikken, som skal bidra til gode og framtidsretta rammevilkår for norsk maritim næring. Regjeringas ambisjonar for grøn skipsfart er høge. Innan 2030 skal me halvera utsleppa frå innanriks sjøfart og fiske. Det krev auka innovasjon og investeringar i heile den maritime verdikjeda og eit forsterka internasjonalt samarbeid. Me legg til rette og er krevjande bestillarar til offentlege innkjøp nasjonalt. Vidare har Noreg teke ei leiande rolle i arbeidet med å setja krav til internasjonal maritim skipsfart. Erna Solberg tok initiativ til eit havpanel som består av 14 havnasjonar. Noreg leier verkeleg an. I statsbudsjettet vidarefører me låneordninga for skip i nærskipsfart og fiskefartøy, og me vidarefører kondemneringsordninga for skip i nærskipsfart og fiskeflåten og inkluderer òg offshorefartøy. Me har ei stor satsing gjennom Klimasats på utsleppsfrie hurtigbåtar og ferjer, og me løyver ekstra til fylkeskommunane for å støtta innfasing av lav- og nullutsleppsferjer i fylkesvegsambanda. Eg høyrde at representanten Haltbrekken i den generelle debatten var kritisk til regjeringa si satsing på grøn skipsfart. Når ein vel å kritisere regjeringa si satsing på dette området, må ein verkeleg ha sloppe opp for kritisk argumentasjon. For innan grøn skipsfart har regjeringa levert – definitivt.
Liv Kari Eskeland (Høyre), 2020-12-14:
Når eg tillèt meg å ta ordet ein gong til, er det fordi eg lèt meg begeistra og inspirera av satsinga på hydrogen og ammoniakk som denne regjeringa har. Dette er eit døme på korleis me kan byggja vidare på den kompetansen som er opparbeidd gjennom kraftindustrien, maritim sektor og petroleumssektoren, og samtidig utvikla nye område der me kan skapa verdiar. Satsinga i statsbudsjettet for 2021 er historisk med tanke på å støtta opp under utvikling og etablering av infrastruktur som vil leggja til rette for kommersiell bruk av hydrogen. Dette er ein energiberar som har betydeleg potensial til å bidra til å redusera utslepp lokalt, nasjonalt og globalt, og til å skapa verdiar for norsk næringsliv. Regjeringa sin hydrogenstrategi vart fremja i 2020 og utvikla med innspel frå næringslivet og industrien. Allereie våren same år følgde me opp med pengar til innovasjonsprosjekt der hydrogen hadde ein sentral plass. Olje- og energiministeren har no starta arbeidet med å laga eit vegkart for hydrogen. Her vil det bli lagt vekt på å auka talet på pilot- og demonstrasjonsprosjekt med hydrogen og hydrogenbaserte løysingar. I tillegg skal det bidra til at me får etablert heilskaplege verdikjeder for hydrogen, leggja til rette for bruk av hydrogen innan nye bruksområde og sikra ytterlegare teknologiutvikling for å redusera produksjonskostnader og syta for skalaproduksjon som får ned kostnadene. Me stiller krav til bruk av hydrogen i maritim sektor gjennom ferjekontraktar i Rogaland og i Lofoten, og me støttar opp om testsenter og enkeltprosjekt gjennom Enova. Noreg sluttar seg òg no til den europeiske satsinga på innovasjons- og industrisamarbeid for hydrogen. Me ser spennande og nesten futuristiske prosjekt dukka opp, som ZEEDS-prosjektet, hydrogenleveransar til arktiske strøk og Eidesviks Viking Energy, som skal testa ut ammoniakk. Lasteskipet HySHIP, som Wilhelmsen no har sett i produksjon, vil gje oss viktig lærdom. Me satsar på næringslivet sin kompetanse, kunnskap og evne til å gjennomføra denne omstillinga. Me har tru på dei miljøa som gror fram i Varanger og på Mongstad, hjå småkraftverk og i oppdrettsbransjen. Me legg til rette for innovasjonskraft og kompetansearbeidsplassar innan privat næringsliv. Her registrerer me at me skil oss frå andre parti, som meiner at staten må inn for å driva fram utvikling gjennom eit statleg hydrogenselskap. For Høgre er det ikkje aktuelt å etablera offentleg konkurranse til dei private aktørane. Me ønskjer å byggja vidare på det som ligg av kompetanse i næringslivet, framfor å utarma kompetansemiljøa i privat sektor. Gjennom budsjettet viser me dette gjennom strategiar, løyvingar, vegkart, krav i offentlege innkjøp og tilrettelegging gjennom verkemiddelapparatet.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Det blir krevende å erstatte de inntektene vi i dag har fra olje og gass, etter hvert som de fases ut. Samtidig ser vi at vi mangler tilstrekkelig fornybar kraft for både å realisere ny industri og redusere klimaavtrykket på eksisterende industri og arbeidsplasser. Så spørsmålet er: Hvilke tiltak på kort sikt vil SV prioritere for å sikre mer fornybar energi?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Klima rammer spesielt utviklingsland, og Norge har et fortrinn i utvikling av fornybar energi. Energi er kanskje noe av det viktigste man trenger i utviklingsland, både som konkurransefortrinn og som forebygging og utvikling i forbindelse med klimautfordringer, som også henger sammen med migrasjon, i hvert fall i vår del av budsjettet. Men så ser vi at regjeringen foreslår å kutte i investeringene i fornybar energi i utviklingsland med 73 mill. kr, samtidig som man tidligere har sagt i utviklingsmeldingen at målet var å øke eller fordoble innsatsen innen fornybar energi. Så spørsmålet er: Er Kristelig Folkeparti fornøyd med den måten man nå tilrettelegger og bruker norsk kunnskap på innen ett av de områdene hvor vi virkelig kunne bidra, når man kutter i budsjettforslaget?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2020-12-14:
Norsk eksport har stått på stedet hvil i nesten 20 år mens verdenshandelen har doblet seg. Norge har den svakeste utviklingen av alle OECD-land. Det siste året har koronakrisen sammen med fall i oljeprisen rammet norsk økonomi dobbelt. På mange av de nye vekstområdene, som hydrogen, CCS og sirkulær økonomi, må det fortsatt utvikles ny teknologi. Vi trenger nye forretningsmodeller og nye verdikjeder fram til ulike sluttbrukere. Vi må også sikre at mest mulig av verdiskapingen og sysselsettingen kommer det norske samfunnet til gode. Det haster å få fart på omstillingen. Derfor mener Arbeiderpartiet at det ikke er nok bare å overlate det til markedskreftene. Vi trenger en ambisiøs og konkret politikk på havvind og hydrogen som gir en tydelig retning for å vri både teknologiutviklingen og investeringene i en ny retning. Utviklingen skjer raskt, og skal Norge få del i verdiskapingen, har vi ingen tid å miste. Staten må bruke sin markedsmakt på å utvikle nye markeder. Staten må også gå inn i deler av verdikjeden der det private ikke er modent nok. Og staten må bidra til å utvikle et hjemmemarked, slik at norsk teknologi blir utprøvd. Det er også viktig at konsesjonsprosessene sikrer bredde blant aktørene. Vi trenger mer kunnskap og en offensiv satsing på forskning. Så merker jeg meg at komitélederen fortsatt omtaler TCM, Technology Centre Mongstad, som et mageplask eller en månelanding, men det har vist seg at TCM har utviklet seg til å være det globalt ledende forskningssenteret på nettopp fangst. Behovet for fornybar energi øker raskt, mye raskere enn prognosene la opp til. Vi er på etterskudd i utbyggingen av overføringskapasitet. Bergensområdet er vel kanskje det beste eksempelet, dessverre, på at virksomheter det siste året har fått nei fra staten, nettopp fordi man mangler overføringskapasitet, og det vil ta mellom fem og ti år å få bygd den ut. En av de sikreste tingene vi vet med tanke på omstilling, er hvor viktig det er å få folket med seg på endringene. Det gjelder spesielt sikkerhet for arbeid, men også for bolig, og i Norge er strømregningen helt avgjørende. Derfor er det underlig at regjeringen ikke har fulgt opp vedtaket om å legge fram en plan for hvordan man skal nå målet om 10 TWh energisparing i bygg innen 2030. Det vi har sett fra svenskene, er at de har løftet opp nettopp dette området og sagt at de vil investere i energisparing i borettslag. Det samme gjelder i Norge, med boliger bygget på 1950- og 1960-tallet. Det gir også en kombinasjon med at man får økt sysselsetting. Folk ser at strømregningen blir redusert, at klimaendringene medfører nettopp økt verdi på deres egne boliger, og at de selv kan bidra.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-14:
Svaret på det er ja. Eg er veldig fornøgd med at vi har ei regjering som har teke strukturelle grep for at Noreg jobbar betre i utviklingspolitikken for å bidra til grøn omstilling i resten av verda, og ikkje minst at vi har ei regjering som både klarer å tenkje på den klimaomstillinga som skal skje, og som klarer å bidra til klimatilpassing. Som representanten er inne på, bur dei menneska som blir ramma hardast av at klimagassutsleppa går opp og temperaturen går opp, i mindre privilegerte delar av verda. Difor har f.eks. løyvingane til klimaomstilling innanfor landbruk vore ei viktig prioritering, som også ligg fast i dette budsjettet. I desse budsjettdebattane er det ofte slik at Stortinget blir sitjande her og diskutere kven det er som løyver mest til inneverande budsjett, og er det eit lite kutt, trur ein at det er ei stor strukturell endring. Men det er jo ikkje det. Dette er eit bistandsbudsjett som skal tilpasse seg ein situasjon der verda står overfor den verste pandemien vi har hatt på årevis. Det bør visast igjen i det bistandsbudsjettet vi har. Det forklarer nokre av dei kortsiktige nedtrekka som representanten stiller spørsmål om.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-14:
Representanten Borch har rett i ein ting, og det er at denne regjeringa har Kristeleg Folkeparti i spissen. Det ho tek feil i, er at dei omprioriteringane som ligg i inneverande budsjett, betyr lågare ambisjonar på vegner av norsk friluftsliv. Det eg set mest pris på med norsk natur, er at han er gratis, og at han ligg der tilgjengeleg for alle. Det har vore grunnen til at når Kristeleg Folkeparti har forhandla, med bakgrunn i at opposisjonen skal forhandle med regjeringa, har dette vore ei viktig prioritering for oss å løfte opp. I det inneverande budsjettet har vi gjort nokre omdisponeringar der ein har teke ned satsane for nokre friluftsformåla. Andre friluftsformål har ein teke opp. Deriblant ligg det inne 2 mill. kr, slik at ut.no skal kunne fortsetje si digitalisering, som fleire har brukt under pandemien, og som har vore eit viktig tiltak for å få fleire ut og for å forstå at det ikkje er noko ein gjer berre fordi ein meiner det er eit tiltak som blir finansiert av andre, men nettopp fordi det er gratis, god folkehelse og noko som fleire burde gjere meir.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2020-12-14:
Premissa i spørsmåla til representanten Bastholm er heilt feil. Dette er ei regjering som har utvida, og som har ført ein politikk vernar dei mest sårbare områda i oljepolitikken. Dette er ei regjering som la fram eit balansert opplegg då vi f.eks. diskuterte oljeskattepakka. Det var Stortinget som kom og sa at her treng vi ein politikk som er meir ekspansiv. Dette er ei regjering som har løyvd rekordstore midlar til både kollektiv og jernbane. Det er ei regjering som har auka og også endra måten vi jobbar på strukturelt for å sørgje for at Noreg bidreg til den grøne omstillinga også i resten av verda. Til det konkrete spørsmålet om kva som er Noreg sin rettmessige del: Der meiner eg at det denne regjeringa har gjort når ein for det første hevar Noreg sitt klimamål som det første vestlege landet i Parisavtalen, er eit svar på det spørsmålet. Det andre svaret på det spørsmålet er at Noreg per innbyggjar gjev mest i klimafinansiering til dei fonda som representanten var oppteken av. Det viser at dette ikkje berre er ord, men det er også handling.
Leif Erik Egaas (Høyre), 2020-12-14:
Miljøpartiet De Grønne sier at de vil ha 67 pst. reduksjon i oljeproduksjonen innen 2030. Dette vil ramme jobbskaping og arbeidsfolk i hele landet. Nesten alle norske kommuner har ringvirkninger av Norges viktigste næring. I dag sysselsetter olje- og gassnæringen direkte og indirekte 225 000 personer og drar inn godt over 100 mrd. kr til statsbudsjettet. En reduksjon i oljeproduksjonen vil dramatisk ramme Norges inntekter. Det er vanskelig å si hvor statens inntekter skal komme fra i framtiden hvis Miljøpartiet De Grønne skal legge ned olje- og gassproduksjonen i løpet av få år. Hvor tenker Miljøpartiet De Grønne at framtidige arbeidsplasser og statens inntekter skal komme fra? Er det virkelig slik at Norge skal leve av bare skatter og avgifter?
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Det er ingen tvil om at både Norge, verden og ikke minst Europa står foran en veldig stor energiomstilling. Jeg tror Norge er godt rustet til å være med på den omstillingen. Jeg tror det er for tidlig å spå altfor bastant hvordan gassmarkedet kommer til å utvikle seg i Europa, men det er ikke tvil i mitt hode i det hele tatt om at de kommer til både å trenge og ønske å benytte også norsk gass i et fremtidig perspektiv. Men selvfølgelig, vi må følge utviklingen tett, og det gjør vi. En annen ting som er en fordel for den norske gassen, er at vi har en godt utbygd infrastruktur allerede. Mye av den kan sannsynligvis konverteres til også å eksportere hydrogen. Det vi har gjort nå med å sjøsette Langskip, er et betydelig skritt i den retningen, mot å kunne realisere en slik satsing. Det er ingen tvil om at vi støtter opp om EUs Green Deal, men det gjenstår ganske mange ulike ting med tanke på hva som kommer til å bli det faktiske politikkinnholdet i dette. Jeg tror vi skal følge det tett, og vi er godt rustet til å møte det, og vi har mange muligheter, som også ligger her.
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Jeg er enig i intensjonen i representantens spørsmål, altså den bekymringen, og derfor mener jeg at de satsingene vi har, bl.a. i dette statsbudsjettet, er viktige i så måte, ikke minst det løftet vi nå ser på hydrogen. Vi leverte en hydrogenstrategi før sommeren, og vi har sagt at vi kommer til å følge det opp med et veikart i en varslet stortingsmelding. Vi har bevilget 100 mill. kr ekstra bare i dette budsjettet for å utvikle knutepunkt. For på hydrogen handlet det i ganske lang tid om en høna eller egget-situasjon: Hvordan skal man få opp produksjonen? Da må man også ha et sted å levere det til. Nå har jo regjeringen også sagt at vi ønsker å stille krav om hydrogen på ferjesambandet i Vestfjorden, noe som vil være betydelig, og som også vil kunne understøtte en produksjon. Det er det som er viktig nå, at vi er på ballen og sørger for at vi faktisk utvikler videre de fantastiske ressursene vi allerede har til å kunne møtet det behovet som kommer i fremtiden. Hvis det er én ting vi i hvert fall vet om Europas behov for hydrogen eller gass – eller hva man har lyst til å peke på – så er det at de kommer til å trenge mye av det. De kommer sannsynligvis også til å trenge import i lang tid, tror jeg, av naturgass, men også av ren hydrogen.
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Det er ingen tvil om at vi kommer til å trenge betydelige mengder fornybar kraft i fremtiden, også mer. Per i dag og i den nærmeste fremtiden kommer vi til å ha et overskudd på kraft, men skal vi få til de målene vi har satt oss for å elektrifisere samfunnet – ikke bare sokkelen, men mange ulike områder – for å nå klimamålene våre, kommer vi til å trenge kraft. Jeg har ikke registrert at Fremskrittspartiet er imot all ny utbygging av vindkraft på land. Jeg mener vi må ha en mer moderat utbygging, men vi skal også kunne ha noe mer vindkraftutbygging i fremtiden, der hvor det er ønsket lokalt, og hvor det også er i tråd med de målene vi har satt for natur. Jeg tror vi må huske på hva som er poenget med dette. Vi trenger å elektrifisere sokkelen hvis vi skal nå klimamålene våre, og hvis vi skal kunne ha en produksjon i en fremtid som stiller strengere klimakrav, hvor utslippene må ned, ikke bare i Norge, men også globalt. Jeg ønsker jo at vi skal kunne fortsette å levere olje og gass også i det fremtidsbildet. Jeg tror ikke skogplanting kommer til å løse den utfordringen. Da tror jeg vi også må ha tiltak som retter seg særlig inn mot petroleumssektoren.
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Når det gjelder den klassifiseringen som representanten er innom, har jeg først lyst til å si at det ikke er utarbeidet bærekraftskrav som eksplisitt tilsier at elektrifisering ikke vil være en del av dette. Det gjenstår å se. Det er ingen tvil om at regjeringen følger denne prosessen tett. Det er flere ting som ligger her, som vi har merknader til, ikke minst når det gjelder vannkraft, som jeg antar at representanten er enig i at er bærekraftig og grønn og noe vi skal ha mer av, men også der har vi sett at det er ting vi er nødt til å følge opp fra norsk side for å ivareta norske interesser. Vannkraften er jo ryggraden i systemet vårt, og når representanten er bekymret for utviklingen av produksjonen av kraft, er det i alle fall veldig bra, mener jeg, at regjeringen nå, og med budsjettenigheten vi har fått til sammen, legger til rette for at vi skal kunne investere mer i vannkraft og faktisk utløse de investeringene som er gode, som utvider der det er mulig, og som også oppgraderer, så vi får hentet ut mer kraft. Vi skal selvfølgelig følge prosessen med EU tett, men per nå er det ingenting som tilsier at dette ikke vil være mulig.
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Det er ikke riktig at regjeringen ikke vil investere i det. Tvert om gjør vi det. Vi har opprettholdt et høyt nivå på disse bevilgningene i alle årene vi har sittet i regjering, betraktelig høyere enn det som var tilfellet under den rød-grønne regjeringen. Men det er også riktig, som representanten er inne på, at behovet er veldig stort, og vi vet at det kommer til å bli stort og større i fremtiden også. Selvfølgelig er da forebygging mye bedre enn å rette opp skadene etterpå. Så dette har vi et høyt trykk på, men behovet er så stort at en vil aldri klare å løse det over ett enkelt statsbudsjett. NVE har kartlagt sikringstiltak opp mot 4 mrd. kr. Jeg har heller ikke sett det i Senterpartiets alternative budsjett.
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Det er ingen tvil om at også Fortums prosjekt er et godt prosjekt. Det har jeg også sagt flere ganger. Det er også grunnen til at regjeringen faktisk sier at vi vil stille med 3 mrd. kr dersom Fortum skulle få tilslag på bevilgninger fra EU eller andre kilder. Men det er jo ikke utelukkende pengene dette handler om. Det er en selvstendig verdi i at også EU er med på å finansiere dette prosjektet. I tillegg er det sånn at læringen for Norges del på denne betydelige satsingen er vel så stor på ett anlegg som det den vil være for to. Da må vi tenke: Hva er det overordnede målet med det norske CCS-prosjektet? Det er jo at det skal få en global effekt, det er jo at andre skal følge etter. Den største risikoen for Langskip er ikke at vi ikke klarer å holde kostnadene eller gjennomføre prosjektet, eller at teknologien ikke er god nok. Det jo at ingen andre land vil. Så at EU er med og også putter penger bak ordene de selv har uttalt om CCS, tror jeg er viktig. Jeg tror Fortum har en god sjanse til å få til det. Det er et modent, godt prosjekt som jeg tror EU også vil se blidt på.
Tina Bru (Høyre), 2020-12-14:
Jeg forstår at representanten oppriktig lurer på det. Men jeg synes vi har diskutert dette såpass mange ganger at jeg fortsatt synes det er rart at representanten lurer på hvorfor jeg mener det er riktig å legge til rette for at en næring som er Norges viktigste og største – og som uten tvil er svært lønnsom for Norge – er noe vi også skal bidra til å holde hjulene i gang på når ting er vanskelige, akkurat som vi har gjort for veldig mange andre næringer. Olje- og gassnæringen er et eksempel på dette. Og det er ikke sånn at det er ulønnsomt: Leting i alle de norske havområdene har vært lønnsomt de siste 20 årene. Så vet jeg at vi går inn i en fremtid som kommer til å se annerledes ut, men norsk sokkel er fortsatt svært robust. Det er også en vesensforskjell når representanten peker på hvorfor vi ikke gjør som i Storbritannia. Vi har mengder med fornybar kraft. Vi har ikke det store behovet som en del andre europeiske land har for å produsere mer fornybar energi, for å få ut fossil fra sin kraftmiks. Derfor er det selvfølgelig gunstigere for land som trenger det, å investere i havvind, men i Norge er situasjonen en ganske annen.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
Sirkulær økonomi står heilt sentralt i regjeringa sitt arbeid, og vil gjere det også framover. Vi jobbar med ein strategi for nettopp dette, som er på veg. Det er dessverre riktig at han er noko forsinka, men vi nærmar oss med det arbeidet, og vi har fått eit veldig godt faggrunnlag gjennom dei rapportane vi har fått, og som vi har bestilt gjennom hausten. Det betyr jo ikkje at arbeidet med sirkulær økonomi står stille i påvente av ein meir langsiktig strategi – tvert imot er det løyvd meir midlar til sirkulærøkonomiske tiltak gjennom åra. I dei tidlegare krisepakkene er det løyvd midlar til det. Dei pengane er sette i arbeid. Det er bra. Vi føreslår også å løyve pengar til neste år for å følgje opp med ei rekkje viktige tiltak. Så skal det også seiast, og det synest eg er viktig, at sirkulær økonomi handlar ikkje berre om å løyve pengar til ulike program. Det handlar vel så mykje, for ikkje å seie i endå større grad, om å stille krav til produktdesign. Det handlar om å stille krav til resirkulering for gode system, endring av forskrift for gjenbruk av byggmassar m.m. Dette er eit omfattande arbeid, og derfor treng vi ein omfattande strategi.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
Eg er glad for at vi frå og med neste år innfører CO 2 -avgift også for avfallsforbrenning. Det er ein del av regjeringa sitt systematiske arbeid gjennom fleire år der vi har tetta hol i systemet, der ei rekkje bransjar og sektorar vart unnatekne frå å betale for utsleppa sine. Sånn bør det ikkje vere. Derfor har vi tetta dei hola systematisk, f.eks. for fiskeri i fjor og avfallsforbrenning for neste år. Så det er eit positivt grep, som eg håpar Arbeidarpartiet støttar. Så er jo systemet for avfallshandtering bygd opp slik at ein har eit produsentansvar, avtalar osv. Så det at ein får ein kostnad på slutten av dette, vil også forplante seg i systemet og gjere at det vil lønne seg meir å få ned avfallsmengda, resirkulere meir og handtere dette betre. Samtidig må vi også stille strengare krav, f.eks. til kor mykje eingongsemballasje som vert resirkulert – det er for lite i dag. Der har vi sagt at vi kjem til å auke krava til det framover. I sum gjev det oss ein meir sirkulær økonomi, der alle skal betale for sine utslepp, og der det vil lønne seg å bruke ressursane meir effektivt.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
Lat meg starte med å seie at eg er veldig glad for at EU på fredag auka klimamålet sitt til 55 pst. Det har vi i regjeringsplattforma at vi er for at ein skal gjere, og det har både underskrivne og statsminister Erna Solberg teke opp i møta våre med folkevalde i EU-systemet fleire gonger gjennom åra. Så vi er glade for at ein gjer det. Men det er også riktig, som representanten Dale seier, at éin ting er at EU har skjerpa målet sitt frå 40 pst. til 55 pst., men dei har også endra måten dei reknar det på, og dei skal no rekne inn skog og areal i det målet. Det må eg seie at er noko eg i utgangspunktet er meir kritisk til, for det betyr at i realiteten er det målet noko lågare enn 55 pst. Det er også ein av grunnane til at når mange i denne salen har sagt at her må Noreg berre ha det same målet som EU, har eg sagt at vi er nøydde til å studere litt kva dette faktisk betyr, for det er ikkje klart enno nøyaktig korleis EU kjem til å rekne inn skog. Eg har forstått at det vert klart før nyttår, når dei skal melde inn oppdatert NDC. Eg trur vi må få lov til å studere det nøye, for det er ingen tvil om at det er eit mål at vi skal ha tilsvarande klimaambisjonar som EU. Men vi må også unngå ein situasjon der vi eventuelt svekkjer det norske målet, som er eit sterkt mål.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
Eg trur for det første vi får leggje til grunn at Joe Biden vert president i USA ganske snart. For det andre trur eg vi skal vente med å ta stilling til eit eventuelt forslag om kva som skal skje i Arktis, før vi ser kva det forslaget går ut på. Det veit vi fint lite om enno. Men eg synest det er verdt å minne om at Noreg – i alle fall så vidt eg veit – er det einaste landet som driv med oljeverksemd i Arktis, og som har sett ei grense for kvar det skal skje. Den grensa er ved iskantsona og er flytta sørover under denne regjeringa, nærmare bestemt 55 000 kvadratkilometer lenger sør. Det synest eg er bra. Så håper eg at Joe Biden og den nye amerikanske administrasjonen fører ein så aktiv klimapolitikk som mogleg, at dei trer inn igjen i Parisavtalen, og at dei leverer eit nytt mål etter Parisavtalen som forhåpentlegvis er ambisiøst. Så får vi ta det derifrå. Eg trur uansett det er veldig positivt at vi får eit USA som er meir på banen i internasjonal klimapolitikk. Det er ein viktig føresetnad for i det heile å få Parisavtalen på plass. Det vil vere viktig framover, saman med det EU gjer, og saman med det Kina og andre store utsleppsnasjonar gjer.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
For det første har Statens naturoppsyn gode budsjett for å handtere sitt viktige arbeid med rovdyr. Dei har til og med no vorte styrkte gjennom komitéarbeidet, slik at dei får meir pengar til neste år. Det trur eg vi alle skal vere glade for. Vi og Stortinget er opptekne av at vi skal føre ein aktiv politikk bl.a. for å ta ut rovdyr effektivt når dei gjer skade. Når det gjeld det vedtaket det vert vist til, har eg følgt det opp så raskt som det i det heile var mogleg. Førre veke, før helga, gjorde eg to vedtak. Det eine var å omgjere forslaget frå rovviltnemndene om å ha ei skjerma sone, det andre var å flytte dei to ulvane som eg oppfatta veldig tydeleg gjennom debatten i Stortinget at stortingsfleirtalet var oppteke av ikkje skal skytast, og at vi skal ta vare på dei. Eg må forsøkje å gjere begge delar, og det er det godt håp om at vi skal få til. Så er det mange ting ein statsråd rår over, og nokre ting ein statsråd ikkje rår over, f.eks. kor mykje og kor fort det snør. Det er viktig for i det heile å finne dei ulvane. Men så vidt eg har skjønt, har det begynt å snø der oppe no, og det gjev godt håp om gode sporingsforhold og dermed flytting så raskt som det i det heile er mogleg.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
For det første er eg ikkje heilt einig i historieskildringa her. Når det har vore inngått store, breie einigheiter i Stortinget dei siste åra, f.eks. rundt ein del av krisepakkene, er det jo ikkje slik at regjeringa berre har snakka med Framstegspartiet, vi har snakka med mange parti og fått breie einigheiter, og det er bra. Når det gjeld klimaplanen, vil eg seie det same no som eg eigentleg har svart på gjentekne spørsmål veldig mange gonger, og det er at eg er for så breie fleirtal som mogleg rundt klimapolitikken. Det er kjempebra. Det vesentlege er ambisjonsnivået og at ein er einig om tiltak som tek oss i mål under våre Paris-forpliktingar. Det er målestokken. Det må vi få til. Då registrerer eg at det blant opposisjonspartia er eit visst strekk i laget i ulike retningar. På rød-grøn side er ein ueinig om ein skal auke CO 2 -avgifta eller ikkje, om diesel eller bensin skal verte dyrare eller ikkje, om ein skal ha dyrare elbil eller ikkje, om ein skal nydyrke myr eller ikkje osv. Framstegspartiet har på si side også ein del standpunkt som eg ikkje alltid er einig med dei i, men no har dei vorte einige med oss om eit budsjett som vil bidra til betydelege utsleppskutt neste år, inkludert den største klimainvesteringa i norsk industri nokon gong, så eg har i sum godt håp om at dette skal verte eit bra rådslag på Stortinget.
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2020-12-14:
Fordi nokon betaler for det. Vi har ei god satsing på restaurering av natur, bl.a. av viktige våtmarksområde, i budsjettet for neste år. I sum har vi eit naturbudsjett der vi skal bruke 2,4 mrd. kr på å ta vare på naturen. Det er ikkje småpengar, og det er eit budsjett som har vorte handtert på ein god måte dei siste åra, og er styrkt i ei rekkje viktige aspekt. For eksempel er løyvingar til skogvern auka med 88 pst., vi har styrkt løyvingar til vassmiljøtiltak, til å ta vare på trua artar og naturtypar, og vi har oppretta nye verneområde i fleng – i sum er det under denne regjeringa oppretta vern på eit område som er større enn gamle Vestfold fylke. Det er viktig: nye nasjonalparkar, nye marine verneområde er dobla, nye skogområde m.m. Så kunne eg for så vidt som klima- og miljøminister alltid ønskje meg enda større budsjett til å gjere viktig restaureringsarbeid, for myr f.eks. Men eg må innrømme at det budsjettet som ligg her no, er solid. Det vil gjere at vi klarer å handtere dei viktige prosjekta vi skal gjennomføre framover. Det trur eg er bra for regjeringa, men det er først og fremst bra for naturen.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-12-14:
Vi er nødt til å redusere våre klimagassutslipp med minst 60 pst. innen 2030. Det vet alle som sitter her. Da er vi nødt til å gjøre det på en måte som skaper arbeidsplasser vi kan leve av framover, ikke fortsette å satse på det vi vet vi må slutte med. Jeg registrerte at representanten Westgaard-Halle snakket om de barnebarna hun kanskje får. Vel, jeg har barnebarn som er store nok i dag til å spørre oss om dette. De er faktisk i stand til å se at vi er nødt til å ta mye sterkere grep, for det er framtida deres det gjelder. De forlanger iallfall av meg som bestemor at jeg gjør det. Det er det SV driver med. I stedet blir vi møtt med skarp kritikk, som om det er noen som ikke ønsker å skape arbeidsplasser. Forskjellen mellom oss går mellom dem som fremdeles vil risikoavlaste på det som skader oss, og oss som har lagt inn store satsinger for å risikoavlaste dem som skal ta opp de nye arbeidsplassene vi skal leve av i framtida. Jeg kommer fra Hedmark, fra Innlandet. Der har vi Norwegian Center of Expertise Heidner Biocluster, vi har Norwegian Wood Cluster, vi har Biovalley-satsingen, som har lagt på bordet en hel rekke forslag til hvordan vi skal rigge dette til. SV har foreslått de forslagene, der vi risikoavlaster alle de entreprenørene som nå vil opp med disse grønne arbeidsplassene, som skal komme også i Innlandet. Nå blir det masse arbeidsplasser av det i utlandet. Hva blir vi møtt med da? Nei, dere vil ikke skape arbeidsplasser og tjene penger. Jo visst vil vi det! Vi skal nettopp tjene penger, men vi skal ha utslippsfrie arbeidsplasser vi kan leve med, og som barnebarna og oldebarna våre kan leve med. Vi har mange forslag. Jeg leder kommunalkomiteen. Der foreslår vi at det må legges inn kompetanse i kommunesektoren, slik at de kan ta gode avgjørelser også på natur og miljø. Der vil regjeringa svekke vernet av strandsona, av natur og miljø, uten at kunnskapsgrunnlaget eller kompetansen er til stede i kommunene. Vi foreslår at staten skal bidra slik at vi får en overgang til utslippsfri kollektivtrafikk. Det kommer til å koste en del i overgangen, men det gir arbeidsplasser og veldig gode resultater på utslippskutt. SV er alene om forslaget. Vi ønsker at kommunesektoren også skal kunne klare å ta sitt ansvar for konsekvensene av ekstremvær. Vi legger inn forslag om det, men vi møtes av et flertall som ikke forstår og ikke tar våre klimaforpliktelser på alvor.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-12-14:
Fremskrittspartiet var veldig fornøyd med det forliket vi inngikk med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om å få en opptrappingsplan for høyere yrkesfaglig utdanning. I vårt alternative statsbudsjett hadde vi lagt opp til at det skulle komme tusen nye fagskoleplasser. Dessverre registrerte vi før sommeren, i forhandlingene med regjeringen om revidert nasjonalbudsjett, at de ikke ønsket å følge opp Stortingets vedtak, og at de heller ikke fulgte opp Stortingets vedtak nå i høst ved å legge inn det som Stortinget hadde bedt om. Det synes vi er veldig beklagelig, men når vi har sittet i forhandlinger med regjeringspartiene, har vi ikke vunnet fram med vårt krav om tusen ekstra studieplasser til fagskolene. Men vi har ikke gitt oss, og vi håper at vi klarer å komme i mål med det på et senere tidspunkt.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-12-14:
Jeg skjønner at det kan være fristende bare å plukke ut enkeltelementer og framheve det, men da kunne vi like godt sagt at vi har prioritert å sikre at titusenvis av ansatte i barnehagesektoren beholder jobbene sine. Vi har jobbet for å sikre nettolønnsordningen i maritim sektor, sånn at titusenvis skal få beholde jobbene sine i den sektoren, som også er viktig for fagskolesektoren. Vi har sett på en helhet i forhandlingene, akseptert det som lå der, men vi skulle veldig gjerne sett at det vi hadde forhandlet fram med Arbeiderpartiet og Senterpartiet om studieplasser i fagskolene, lå inne. Det er som Alf Prøysen sa, at «over regnbuen der er himmelen blå». Vi søker mot de blå når vi forhandler, men akkurat på dette feltet er vi nok mest enig med Arbeiderpartiet og Senterpartiet.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-12-14:
Generelt i de årene som har gått siden Fremskrittspartiet kom i regjering, er sektoren blitt vesentlig styrket med midler, vesentlig mer enn det som er blitt kutt og reduksjoner i ABE-reformen. Men så er det sånn at da Fremskrittspartiet var med i forhandlingene, hadde vi alternative forslag til kutt. Vi ønsket f.eks. å kutte på lærerspesialistordningen, og vi ønsket å innføre studieavgift for utenlandske studenter, noe som deler av Senterpartiet har vært veldig opptatt av tidligere. Vi bruker milliardbeløp på å tilby gratis utdanning for utenlandske studenter i Norge. Vi ønsket å ta inn noe penger fra dem ved å innføre en studieavgift. Men det var noe regjeringen ikke ønsket, og vi var nødt til å se på regjeringens forslag til salderinger.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-12-14:
Det er korrekt som representanten sier, at vi har lagt det inn i vårt alternative statsbudsjett. Vi har kjempet for Nordland kunst- og filmfagskole både gjennom merknader i fjor, og også ved at vi la det inn i vårt alternative statsbudsjett. Hvordan veien videre blir nå, er ikke jeg den rette til å svare på. Her må Nordland fylkeskommune gå i dialog med departementet og forskjellige universiteter for å se om det er muligheter for å få på plass en intensjonsavtale, og slik sett kanskje få midler på sikt. Jeg håper de lykkes, for det har vist seg å være en skole som gir et godt studietilbud, og som har skapt enormt engasjement i regionen.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-12-14:
Arbeiderpartiet er med på en merknad på side 74 i innstillingen, der de kritiserer regjeringens forslag til kutt i pensjonstilskudd og skriver at de går imot det foreslåtte kuttet. Men i Arbeiderpartiets alternative statsbudsjett er det ikke lagt inn 215,8 mill. kr for å reversere det kuttet, tvert imot er det foreslått et ytterligere kutt på 147 mill. kr. Jeg lurer på hva Arbeiderpartiet mener – er det det som står i innstillingen, eller er det det som står i alternativt statsbudsjett? Er Arbeiderpartiet for å kutte i de private barnehagene uavhengig av en helhetlig gjennomgang, eller ønsker de en helhetlig gjennomgang og at det de har foreslått i alternativt statsbudsjett, er feil?
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2020-12-14:
Det er ingen hemmelighet at jeg er fornøyd med at vi fikk gjennomslag for å reversere kuttforslagene til regjeringspartiene i det som handlet om private barnehager. Jeg skal gjøre dette veldig kort: Jeg leste et intervju med statssekretær Grunde Almeland fra Venstre på barnehage.no 3. desember. Han fikk spørsmålet – enkelt og greit: Mener du fremdeles det vil være riktig å kutte i barnehagers pensjonstilskudd? Svaret var ja. Er det en oppfatning som Høyre deler – at det er riktig å kutte i pensjonstilskuddet for private barnehager?