Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2014-01-30:
Også jeg ønsker å takke interpellanten for å skape debatt om et område som i de senere år har økt i omfang. Statsråden har allerede redegjort for status for det nordiske forsvarssamarbeidet og hvordan regjeringen planlegger å bruke det norske formannskapet i NORDEFCO til å finne nye samarbeidsarenaer for det nordiske samarbeidet. Jeg ønsker derfor å utvide forståelsen av det nordiske forsvarssamarbeidet. Samarbeidet er ikke en konsekvens av vår felles geografiske nærhet, vårt språklige slektskap eller historiske paralleller. Samarbeidet er et resultat av de felles verdiene våre samfunn er bygget på, noe interpellanten også var innom, dog ut fra et noe annet perspektiv. Til tross for ulike historiske erfaringer og ulikt ståsted er våre land tuftet på demokratiet, likeverdet mellom mennesker, individets frihet og selvstendighet og rettsstatens prinsipper. Dette er vårt felles fortrinn og noe som stadig flere nasjoner sliter med å opprettholde. Nettopp fordi vi i Norden har lært å løse uenigheter gjennom samtaler, dialog og forhandlinger, har vi hatt muligheten til å bygge robuste samfunn. Når det er sagt, vil det være naivt å tro at samarbeidet i Norden på noe vis kan erstatte den transatlantiske forsvarsdimensjonen. Det er først når NATO kollektivt stiller som fredsgarantist at Norge kan bedrive nordisk forsvarssamarbeid. At det forholder seg slik, er behørig omtalt i regjeringserklæringen, hvor det heter: «Regjeringen vil prioritere det transatlantiske forholdet i sikkerhets- og forsvarspolitikken. Norsk engasjement i og bidrag til NATO skal styrkes og det skal tilrettelegges for NATO-aktivitet og -nærvær i Norge». Erklæringen sier videre: «Regjeringen vil styrke det bi- og multilaterale samarbeidet med sentrale allierte i nærområdene og ta en lederrolle i utviklingen av tettere samarbeid og integrasjon i regionen.» Mest relevant i denne sammenheng er at vi vil videreutvikle det nordiske forsvars- og sikkerhetssamarbeidet, spesielt knyttet til praktisk styrkeproduksjon. Dette samarbeidet skal utvikles innenfor rammen av NATOs Partnerskap for fred og NORDEFCO som et supplement til landenes forankring i NATO og EU. I den forbindelse følger det som en selvfølgelighet at dersom man ønsker å prioritere noe opp, må man – alt annet likt – prioritere noe annet ned, og det bør kanskje alle i denne salen merke seg, også på andre områder. Det militære samarbeidet i Norden har imidlertid lange tradisjoner både materielt og operativt, ikke minst internasjonale operasjoner. Forsvarsministeren har pekt på en rekke områder hvor samarbeid er naturlig. Ikke minst gjelder dette anskaffelser og bedre ressursutnyttelse av forsvarsmateriell. Alt trenger åpenbart ikke å anskaffes nasjonalt, og enkelte ganger vil det kunne være formålstjenlig og besparende å se materialanskaffelser i et større perspektiv. Et slikt mulig scenario kan være, uten at jeg kjenner detaljer rundt dette, at de øvrige nordiske landene kan nyttiggjøre seg materiell som USA har lagret i Norge, og som landet ikke lenger har behov for. Det nordiske forsvarssamarbeidet er mer enn fine ord og flotte intensjoner. Det er positivt og bør videreutvikles. Det forutsetter imidlertid at vårt fremste forsvars- og sikkerhetspolitiske samarbeid er forankret i NATO.