trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2015-11-26:
Til representanten Werp: Jeg snakket om valg mellom verdier. Hvis han opplevde at noen verdier settes over andre fra denne talerstolen fra min side, var ikke det hensikten. Jeg presiserte at det var valg mellom forskjellige verdier, som også representanten Ellingsen snakket om, og jeg registrerer at en har tatt forskjellige retninger der. Når det gjelder framskutt løslatelse, har jeg bare behov for å si at det var en ordning som ble innført av Bondevik-regjeringa, som vår regjering løste ved tiltak på norsk jord. Stoltenberg-regjeringa fikk bort den framskutte løslatelsen, de fikk bort dublering, ved tiltak på norsk jord.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2015-11-26:
Jeg tillater meg å starte med et vanskelig spørsmål, men samtidig enkelt: Er ikke alle vi som sitter på Stortinget, opptatt av å sikre de innsatte en god straffegjennomføring, samtidig som vi ønsker å ivareta vårt ansvar overfor ofrene etter en straffbar handling? Jeg tror selv svaret er ja. Det kan i denne diskusjonen virke som om dette temaet glemmes noe, og vi blir mer opptatt av politisk retorikk og angrep enn det viktige spørsmålet. Situasjonen i norsk kriminalomsorg har gjennom mange år vært nedprioritert. Da vår regjering overtok regjeringsmakten, sto det 1 200 ubetingede soningsdommer i kø. Det var et belegg i fengslene på 98 pst. – dette til tross for at det er bred enighet om at for å få til en best mulig gjennomføring av soningen bør ikke belegget overstige 90 pst. Og hvilket behov var det? Jo, det var et stort behov for lukket soningskapasitet. Det har i debatten etterpå kommet frem mange gode forslag om at det raskt kunne komme på plass soningskapasitet. Problemet var bare at det ikke var snakk om plass i forhold til behovet. Det er noe med dette å gi riktig medisin. Høyre har heller ikke forlatt sitt budskap fra da St.meld. nr. 37 for 2007–2008, Straff som virker, ble behandlet. Vi påpekte da den helt avgjørende sammenhengen det er mellom rehabilitering og fengselskapasitet. For det første er det negativt for rehabiliteringen av straffedømte går i lang tid uten å få gjort seg ferdig med dommen på bakgrunn av lang soningskø. For det andre fører det til en svekkelse av rehabiliteringen når fengslene opererer med et belegg som er langt over det kriminalomsorgen selv anbefaler ut fra faglige kriterier. Derfor tok denne regjeringen grep for raskt å kunne gjøre noe med det som er den virkelige utfordringen: manglende soningskapasitet for lukkede plasser. Gjennom avtalen med Nederland og Norgerhaven har vi nå sett gode resultater med nedgang i soningskøene. Videre ønsker ikke denne regjeringen å benytte seg av det virkemiddelet som opposisjonen benyttet seg stort av i forrige periode, med fremskutt løslatelse. Høyre mener det er viktig at vi respekterer den dommen som domstolene har avsagt for en forbrytelse. Når Stortinget har fastsatt et straffenivå og domstolene har avsagt sin dom, skal – i respekt for både ofre for kriminelle handlinger og ikke minst det at det skal være likhet for loven for dem som skal sone sin straff – straffen gjennomføres som avsagt. Til slutt: Høyre har forventninger om at eventuelle innkjøringsutfordringer – som det ofte er med nye tiltak – vil rette på seg etter en tid. Vi har vært gjennom utfordringer i norske soningsforhold som heller ikke har vært de aller beste, og vi har i lag fått til gode ordninger for bl.a. barneansvarlige i fengsel. Jeg har de samme forventningene til at det som eventuelt har vært av innkjøringsproblemer, vil løse seg når ordningen har fungert over en tid. Og jeg legger til grunn at ordningen med leie av soningskapasitet i Nederland er av midlertidig karakter mens man bygger opp nødvendig soningskapasitet i Norge.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-26:
Jeg skal bare komme med noen korte merknader til de utfordringene som jeg opplever at jeg har fått. Når det gjelder selvmordsforsøk som er koblet til soning i Nederland: Det første jeg gjorde da jeg leste om de eksemplene, var å ta kontakt med departementet. Det er ingen av oss som synes at det er kjekt å lese om sånne tilfeller, men jeg vil advare representantene i salen mot å bruke de eksemplene for mye i den politiske debatten, for hvis en går inn i hvert enkelt tilfelle, er det ikke sikkert at historien er slik den blir framstilt i media. Jeg velger ikke å gå inn i detaljene i sakene, men jeg vil kjempe for best mulig rehabilitering, enten det er i Nederland eller i norske fengsler, for det er dessverre for mange selvmordsforsøk, men det er en historie bak dem. Jeg kan godt ta en prat etterpå med de representantene som har nevnt dette, om hvert enkelt tilfelle, og de kan godt ta kontakt med kriminalomsorgen for å høre om det, men jeg vil i alle fall bemerke det når det først er sagt. Når det gjelder LAR: Da vi inngikk avtalen om Nederland, var vi opptatt av en del begrensninger knyttet til hvem som skulle sendes dit, f.eks. hvis man hadde omsorg for egne barn osv. LAR var ett av kriteriene. Så kom den første klagen på soning i Nederland. Det var ikke fordi det var noen som ikke ville reise, men fordi det var noen som ville reise, og de var knyttet til LAR. Jeg fikk et spørsmål knyttet til den saken. Grunnen til at vi sa nei til LAR-pasienter, var at vi trodde behandlingstilbudet ikke var godt nok. Forståelsen av merknaden er, som flere har understreket, flertallspartiene imellom. Og da jeg fikk bekreftelse på at tilbudet var godt nok, og at det var ønskelig å reise, syntes jeg det var bedre at en LAR-pasient som ville få sitt behandlingsbehov godt nok oppfylt, og som ønsket å reise frivillig, reiste, enn at personer som ikke ønsket å reise, og som da ville blitt sendt med tvang, reiste. Så for Kristelig Folkeparti var det et ganske enkelt valg. Poenget med begrensninga vi la inn, var selvsagt å beskytte dem som skulle sone. Det siste jeg vil si, er knyttet til frivillighet. Ja, det kan helt sikkert tolkes. Mitt poeng har hele tida vært at i det fengslet bør hovedsakelig utenlandske statsborgere sone. Hvorfor det? Jo, fordi i utgangspunktet burde de sone i sitt hjemland, det burde vært soningsoverføringer osv. Det vet vi alle ikke er så enkelt som vi skulle ønske, men da har jeg heller ikke så store problemer med at de soner i Nederland. Det synes jeg er greit. Når vi var opptatt av at det hovedsakelig skulle være frivillig, var det – som jeg sa i mitt innlegg – ifølge Kriminalomsorgsdirektoratet per 6. november 2015 256 vedtak, og det er fattet 32 vedtak om tvang knyttet til norske fanger. Det er 12–13 pst., i alle fall slik jeg har lært prosentregning. Det vil jeg si betyr «hovedsakelig», men jeg understreker at jeg ber departementet etterstrebe at dette i flest mulig tilfeller og hovedsakelig skjer ved frivillighet.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-26:
Først vil jeg starte med å gi honnør til forslagsstillerne, for det er et viktig forslag og de tar opp et viktig tema, og jeg deler fullt ut intensjonen til forslagsstillerne når det gjelder det målet vi alle har om tryggere bolighandel, både for selgere og for kjøpere. For det å kjøpe bolig er jo en av de viktigste investeringene en gjør som forbruker, eller som menneske. Det er store summer, og det er jo veldig krevende og veldig alvorlig for dem som havner i de vanskelige situasjonene som en hører om. Så i utgangspunktet er jeg veldig positiv til mye av det som ligger i forslaget, men jeg vil slutte meg fullt ut til det som saksordføreren redegjorde for i sitt gode innlegg. Det er en del momenter som gjør at jeg ikke automatisk vil støtte forslaget, og derfor vil jeg heller vise til det arbeidet som er i gang, og vise til det som komiteen samles om, og som kommer til å bli vedtatt her i dag, nemlig at en vil få en egen sak knyttet til hvordan en kan gjøre bolighandel tryggere, både for kjøper og for selger. Jeg vil også si at obligatoriske tekniske tilstandsrapporter kan, som saksordføreren sa, være fordyrende i noen tilfeller, og det skriver vi også om i merknadene. Jeg ser også at de brukes i veldig stor grad knyttet til eneboliger, der vi vet at faren for skade er mye større, så jeg vil absolutt oppfordre til at også bransjen selv – iallfall fram til eventuelle endringer er på plass og eventuell regulering av det – må jobbe med at bruken av tilstandsrapporter kan økes der det er fornuftig. Til slutt vil jeg bare si at en revisjon av avhendingsloven kan egentlig være et godt forslag, men de høringsinnspillene vi har fått, er jo tydelige på at en ikke ønsker en rask revisjon nå. Men jeg vil også si at vi fra Kristelig Folkepartis side ikke er motstandere av å få en eventuell revisjon, eller vurdering, av avhendingsloven hvis det er det regjeringa finner ut vil være fornuftig når en skal se på tiltak for å trygge bolighandel både for kjøper og selger – da er jeg absolutt ikke imot det. Det er iallfall min oppfatning at begge interessenter i denne saken er opptatt av det, og det kan vi iallfall ta med oss og lytte til.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-26:
Jepp.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-26:
Først kort – som svar til statsråden: Senterpartiet la i dei alternative statsbudsjetta våre i fleire rundar inn pengar til fleire fengselsplassar enn det regjeringa gjorde, og eg peikte i innlegget mitt på konkrete grep. Til spørsmålet: Tidlegare leiar i justiskomiteen Per Sandberg var oppteken av at ein helst skulle ha lågare dagpengesats til utanlandske kriminelle for ikkje å lokke dei til landet. Men no, for å lokke flest mogleg til å sone i Nederland, har ein faktisk høgare dagpengesats der enn i norske fengsel, og det er førebels mest utlendingar som blir sende til Nederland. Spørsmålet mitt er om ikkje statsråden meiner det er problematisk, sett i forhold til Framstegspartiets tidlegare åtvaringar mot at utanlandske kriminelle skal ha høg dagpengesats, og at ein dermed lokkar dei til Noreg, at ein har ein så høg dagpengesats nettopp i Nederland.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-26:
Dette er ein spesiell debatt. Det er to forslag vi har framfor oss i dag, og som vi skal stemme over. Det eine er om vi skal tre ut av avtala med Nederland. Det veit vi at vi ikkje får fleirtal for. Det andre er om ein skal stoppe tvangssending av norske borgarar til Nederland. Debatten blir ei samansausing. Det er ikkje rart, og det er heilt greitt og for så vidt bra, men samtidig: Det eg hadde ønskt meg frå stortingsfleirtalet, er meir grunngjeving for kvifor ein ikkje kan vere med på forslag nr. 2. Viss det er slik at ein tviheld på denne ordninga med å sende til Nederland, ein har fleirtalsmerknader som seier at ein i minst mogleg grad skal sende norske borgarar med tvang, og vi ser at iallfall per 23. oktober var 20 pst. av dei norske borgarane som det var vedtak på, nettopp sende ved tvang, då blir spørsmålet mitt: Er det i minst mogleg grad? Og viss det ikkje er det: Kvifor kan vi ikkje då heller seie at nei, vi skal faktisk ikkje sende norske borgarar med tvang til Nederland? Eg hadde ønskt at stortingsfleirtalet ikkje berre kunne ha teke stilling til det, men også vore einig i at det ville vore ein fornuftig ting å gjere – viss ein då vil tvihalde på at denne ordninga med fengselsplassar i Nederland skal fortsetje inntil vidare. Det er også slik at verken Anundsen eller Werp kan ha lese Senterpartiets merknader og forslag frå stortingsbehandlinga av utviklingsplanen for kriminalomsorga som vi behandla i vår – og heller ikkje ha sett på våre alternative statsbudsjett – for der kjem vi med konkrete tiltak og pengar og seier kva vi vil gjere. Spørsmålet er kor pengane skal brukast. Medan regjeringa satsa på å byggje opp fengselsplassar i Nederland – som er dyrt, ein betaler store summar for plassar som står ledige, og ein må tvangssende folk fortast mogleg for at dette skal bli rettferdiggjort – har vi ønskt å bruke pengane her i landet. Vi meiner det ville vore meir fornuftig. Vi blir kontakta av fengsel rundt om i landet som seier: Sjå her, her har vi ledige lokale som kan gjerast om, med relativt enkle grep, til nye fengselsplassar. Eg tykkjer regjeringa gjerne kunne ha vore kreativ og sett endå meir på sånne løysingar i staden for så innstendig å halde på at Nederland skal halde fram som ei løysing.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-11-26:
Føremålet med å endre reglane knytte til inntektstapserstatning til ungar, er å styrkje det erstatningsrettslege vernet til unge skadelidde, og det har i prosessen vist seg at det er stor tilslutning frå høyringsinstansane omkring hovudtrekka i framlegget til nye reglar. Det har òg vore brei einigheit i komiteen om saka, så eg vil takke for eit godt samarbeid der. Vi håper at endringane vil skape meir føreseielegheit i tillegg til ei riktigare og meir nyansert utmåling.
Iselin Nybø (Venstre), 2015-11-26:
Venstre har vært skeptisk til avtalen med Nederland hele veien. Bakgrunnen for det var først og fremst at vi ikke hadde noe ønske om å tvinge norske borgere til soning i utlandet. Det var også, som representanten Klinge nettopp var inne på, at vi ikke ønsket å tvinge fanger ned som hadde familie i Norge, og som derfor fikk vanskeliggjort kontakten med familien sin. Det er klart at vi er glade for at glattcellebruken går ned, men det er noe som vi hadde forventet at statsråden skulle ta tak i helt uavhengig av om man fikk på plass en avtale med Nederland eller ikke. Det er noe Norge har fått kritikk for gjentatte ganger, og som i alle fall vi i Venstre er tydelige på er et menneskerettighetsbrudd. Så vi er glade for at statsråden har klart å få det ned, men vi mener det kunne blitt gjort på andre måter enn utelukkende gjennom denne Nederland-avtalen. Den siste tiden har vi sett ganske alvorlige konsekvenser av denne avtalen og den tvangen som enkelte blir utsatt for når de sendes ned til Nederland. Når vi leser i avisene at noen har vært inne på å ta sitt eget liv som følge av en slik beskjed, er det klart at det er noe vi må kunne ta opp i Stortinget. Det er noe vi må kunne ta med i en vurdering av om vi fortsatt skal sende norske borgere med tvang til Nederland. Jeg vil også utfordre statsråden til å være litt mer tydelig på hva en kan gjøre for å få dem til frivillig å reise ned til Nederland. Når det er en så pass stor andel som ikke reiser frivillig, men som blir tvunget, må det være et potensial for å innføre noen tiltak og gi noen incentiver for å få en større andel frivillig ned. Jeg oppfattet også at stortingsflertallet den gangen det ble vedtatt at vi skulle inngå denne avtalen, var tydelig på at det skulle være overveiende frivillighet, at frivillighet skulle være utgangspunktet. Da mener jeg det må være et ganske sterkt press mot statsråden for å få til nettopp det – en stor andel av frivillighet. Jeg mener det er en stor prinsipiell forskjell mellom det å bli sendt til Finnmark, Nordland eller Troms og det å bli sendt til Nederland, selv om det gjerne er bedre flyforbindelser og billigere fly til Amsterdam. For det er faktisk ikke i Norge, og det er der den prinsipielle forskjellen ligger. Det er ikke sånn at fanger i dette landet kan velge hvor de skal sone, men de bør få lov til å sone i sitt eget land hvis det er det de ønsker. Venstre kommer til å stemme for begge mindretallsforslagene i dag.
Iselin Nybø (Venstre), 2015-11-26:
Vi hørte nettopp at antall oversittinger har gått ned. Det er jeg veldig glad for. Dette synes jeg statsråden skal ha honnør for at han har fått til. Samtidig er jeg litt usikker på om jeg hørte helt riktig, for hvis antall oversittere nå er rundt 500, så er de – mener jeg å ha hørt statsråden si – nesten vekk. Da lurer jeg litt på om statsråden anser 500 oversittinger som å være nesten vekk, om ambisjonsnivået til statsråden ikke er at vi ikke skal ha oversittinger i Norge, og at vi ikke skal bli kvitt problemet helt og fullstendig. Jeg håper jeg hørte feil, jeg håper ikke at statsråden bagatelliserte 500 oversittinger.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Dette er en enorm suksesshistorie. Her har vi faktisk gjort noe som er helt nytt, vi har fått på plass en avtale med et annet land for å sikre at vi skal løse de utfordringene vi står i. Det er bra for de innsatte, det er bra for samfunnet, og det er bra for straffesakskjeden. Det er selvfølgelig sånn at det fra tid til annen er noen utfordringer med nye løsninger. De utfordringene er vi nødt til å løse. Men det er også viktig ikke bare å se på hva som er nåsituasjonen, men også se på hva som ville vært alternativet, for alternativet ville vært uforsvarlig høye soningskøer. Det er ikke bra for de innsatte, det er ikke bra for rehabilitering, det er ikke bra for muligheten for dømte personer til å komme tilbake til samfunnslivet i etterkant. Jeg tror vi er nødt til å tenke lite grann mer helhet når vi diskuterer dette, ikke bare se på en bitte, bitte liten del. Det er riktig som representanten sier, at det har gått noe senere med å fylle opp fengselsplassene i Nederland, som nå har en oppfyllingsgrad i løpet av november på omtrent det samme som vi har i Norge – hvis jeg ikke husker feil. Men det skyldes rett og slett at vi har en individuell vurdering av om vilkårene faktisk er tilfredsstilt, og det er også viktig.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Det var riktig helt til siste setning. Det er ikke det mest vellykkete som har skjedd i norsk kriminalomsorg, for det har skjedd utrolig mye mer som har hatt veldig stor betydning. Men jeg mener faktisk at dette er riktig – at det å løse problemet er mye bedre enn å late som at man gjør det. Vi gjennomfører nå den soningslengden som domstolene har fastsatt. Arbeiderpartiet gjorde ikke det. Arbeiderpartiet sa at domstolenes konklusjoner skulle settes til side og at man skulle slippes løs raskere. Det at man da fikk redusert soningskøen fra 3 700 til 1 200 gjennom å slippe innsatte tidligere fri, mener jeg er mislykket politikk, for da løser man ikke problemet, man bare skyver på problemet. Man lager en illusjon om at man har løst en utfordring, men fengselskøene bygget seg da raskt opp igjen. Det var det vi så, og det er derfor vi nå er nødt til å løse dette på en måte som gir substans over tid. Derfor er Nederland et viktig bidrag til at vi nå kan bygge nok fengselsplasser i Norge, sånn at vi kan håndtere soningen i Norge etter hvert.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Nei, det mener jeg ikke. Det er et viktig incitament for å sikre at flest mulig velger å sone frivillig i Nederland. Det er et veldig tydelig signal fra Stortinget, som vi gjør det som regjeringen kan gjøre, for å oppfylle.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Jeg skal ta med meg den honnøren, men det hadde faktisk ikke vært mulig å oppnå det resultatet uten avtalen med Nederland. Det bør også Venstre ha med seg. Det jeg sa – og det kan nok være at det var litt upresist – var at oppslagene om oversittere er nesten borte, ikke at oversittingen er nesten borte. Jeg tror til og med jeg sa at det antallet oversittere vi har nå, fortsatt er for høyt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Det mener jeg at jeg har svart på veldig mange ganger, f.eks. at vi nå har et betydelig lavere antall oversittere, vi har tilgang på varetektsplasser, vi har en kapasitetsutnyttelse i Norge som nå er litt lavere enn det den har vært tidligere, og soningskøen er utrolig mye lavere enn det den var da Arbeiderpartiet forlot Justis- og beredskapsdepartementet. Dette er veldig positive utviklingstrekk, som bl.a. skyldes den muligheten vi har til å la en del innsatte sone i Nederland. Så er det selvfølgelig slik at når det gjelder spørsmålet om LAR-behandling, er spørsmålet egentlig det motsatte. Skulle vi nektet personer som ønsker å reise til Nederland, hvor de har et LAR-tilbud tilsvarende det i Norge, å reise dit? Hva skulle vært argumentasjonen for det? Jeg mener at vi må legge til rette for at de som ønsker å reise, skal få lov til det, hvis det ikke er bestemte årsaker til at de ikke skal få lov til det. Alle er igjennom en individuell vurdering av hvorvidt de er egnet til å sone i Nederland. Det gjøres en grundig og skikkelig jobb. Det er også litt av årsaken til at alle plassene ikke er fylt opp ennå, men de vil bli fylt opp etter hvert. Det vil ikke bli noe spesielt høyere antall ledige plasser i Nederland enn det er ellers i norske fengsler.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Det har vært mye snakk om verdivalg i dag. Jeg tror litt av årsaken til at det har blitt snakket mye om verdivalg, er at Arbeiderpartiet og Senterpartiet har rettet skytset mot Kristelig Folkeparti. Det synes jeg egentlig er ganske urimelig. Kristelig Folkeparti har hatt en helt ryddig linje i denne saken fra start. De har vært opptatt av å finne praktiske, gode løsninger på alvorlige samfunnsutfordringer ved mangel på soningskapasitet. Det er mer eller mindre et verdivalg, det også, måten man angriper sine politiske motstandere på, og jeg synes rett og slett ikke at Kristelig Folkeparti fortjener den kritikken de har fått. Snarere tvert imot fortjener de ros for å ha bidratt til at dette har blitt en veldig god løsning, og de har bidratt underveis i prosessen på en sånn måte at det har blitt en enda bedre løsning. Da jeg i mitt forrige innlegg stilte spørsmål ved hva alternativet til dette var, sa komitélederen noe sånt som at alternativet var å følge Stortingets vedtak. Ja, det gjør vi. Vi følger Stortingets vedtak. Det komitélederen sikkert mente, var at vi også skulle følge Stortingets flertallsmerknad, og det mener jeg også vi gjør etter at vi har avklart med de partiene som faktisk står bak den merknaden, hvordan den skal følges opp og håndteres. Men det var selvfølgelig ikke det jeg var ute etter. Jeg var ute etter å vite hva Arbeiderpartiet skal gjøre for å sikre at vi får nok soningsplasser i Norge, som de ikke gjorde de åtte årene de hadde sjansen til å påvirke det. Hva er alternativet, hva er løsningen på problemet, nemlig oversitting, mangel på varetektsplasser, mennesker som står i soningskø og venter på å komme videre i livet sitt? Det er også et verdivalg. Det verdivalget Arbeiderpartiet sier at de tar, er at det er greit at vi har for mange oversittere, at det er greit at en må vente lenge for å komme til soning, at det er greit at en ikke løser de utfordringene en faktisk står i. Eller er det det, som representanten var oppe og sa i stad, at en kanskje skulle ha brukt den samme løsningen Arbeiderpartiet gjorde sist – nemlig å bruke fremskutt løslatelse, altså å slippe innsatte ut tidligere enn det domstolen har fastsatt? Hvis det er løsningen, synes jeg det er et greit forslag. Jeg er altså helt uenig i det, men det er et forslag som vil bidra til å løse problemet. Det er det som er verdivalget.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Jeg ber om ordet helt til slutt bare fordi jeg ikke vil at det skal bli stående igjen som en slags misforståelse at regjeringen bygger opp fengselsplasser i Nederland. Det gjør vi ikke. Vi leier fengselsplasser i Nederland som allerede er der. Det betyr altså at vi bekoster driften av de fengselsplassene. Hvis vi hadde hatt de 242 fengselsplassene i Norge, ville driftskostnadene vært om lag det samme. Utfordringen er at vi i Norge først må bygge de 242 plassene, og den løsningen som vi har nå, frigjør altså 242 plasser – hvis vi klarer å få 100 pst. kapasitetsutnyttelse, hvilket selvfølgelig er svært krevende i ethvert norsk fengsel, fordi det er en viss fleksibilitet i det. Men vi har altså en situasjon hvor vi har tilgang på plasser, som Senterpartiet ikke har fremmet noe forslag om skal løses i Norge. Så det er direkte feil når det skapes et inntrykk av at det kan skapes 242 plasser i Norge i dag som en bare skal drifte med de pengene som vi drifter de leide nederlandske fengselsplassene for. Det er også feil – og jeg blir egentlig litt bekymret – når Jenny Klinge sier at hun stadig får telefoner om ledige fengselsplasser. Vi har en kapasitetsutnyttelse per nå på omtrent 96 pst. Det betyr at det er ganske få plasser ledig. Vi kommer selvfølgelig aldri opp til 100 pst. dekning, og det er et mål i Stortinget at den skal ned til 90 pst., så da vil det være tomme plasser. Det var vel kanskje ikke antall plasser Klinge sa hun fikk telefoner om, men prosjekter som kunne gjennomføres. Vi har en rekke sånne prosjekter, som vi har kommet ganske langt med, som gjør at man kan bygge ut fengselsplasser innenfor eksisterende murer. Jeg antar at det er den typen prosjekter som Klinge også får telefoner om, og det holder vi altså på å jobbe med. Men det er ikke sånt som blir ferdig på en måned, eller to eller tre. En må prosjektere, bevilge, bygge og så ta i bruk. Det er derfor denne avtalen med Nederland er så god, for da har vi den midlertidige kapasiteten som vi ikke kan få på noen annen måte nå, samtidig som vi bygger opp tilsvarende kapasitet i Norge som vi kan bruke i fremtiden. Det er hele poenget. Og i den grad det er en verdidebatt, er jeg i hvert fall veldig glad for at det er Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Høyre som sitter i førersetet for denne saken, og at det holder godt også gjennom denne debatten.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
Jeg vil også benytte anledningen til å takke Arbeiderpartiet for å ha tatt initiativet til dette forslaget. Det er en svært viktig politisk debatt, og det er viktig å ha med seg i den politiske debatten at trygg bolighandel handler om å trygge både kjøper og selger. Derfor er det også nødvendig å ha en grundig vurdering av konsekvensene av de tiltakene som blir gjennomført. Jeg er derfor også veldig glad for at komiteen enstemmig har kommet til at den skal støtte opp om det arbeidet som regjeringen allerede har satt i gang. Jeg vil likevel komme med noen få merknader. Det ene gjelder det antall tvister som er i slike saker. Litt av utfordringen med de tvistene er at det er tvister som veldig ofte gjelder den tekniske utmålingen av mangelskrav, og det er vanskelig å finne en ordning som gjør at en også løser opp i den delen av konflikten uten å ha gått til retten. Derfor er det viktig at vi har det perspektivet med oss inn i den diskusjonen. Det har vært vist til den danske modellen. Der er det slik at selgers informasjonsplikt omfatter boligens tekniske tilstand. Den modellen ble vurdert av Takstlovutvalget i 2009. Etter den danske modellen vil ansvaret for skjulte feil og mangler flyttes fra selgeren til kjøperens eierskifteforsikring. Det ble påpekt av utvalget at det ikke tilbys noen tilsvarende forsikringsordning på det norske markedet, og de mente derfor at det ville være betenkelig å innføre kontraktsrettslige regler som nærmest forutsetter et bestemt forsikringstilbud for at de kan aksepteres som rimelige og balanserte. Utvalget kom derfor til at det ikke burde innføres tilsvarende ordning i norsk rett. Vi skal jobbe videre med disse spørsmålene. Kravet om tilstandsrapport vil åpenbart bidra til å fordyre transaksjonskostnadene og for så vidt være et inngrep i avtalefriheten. Jeg tror også det er viktig å huske at omsetning av bolig ikke alltid skjer på den måten som de fleste boligtransaksjoner faktisk skjer. Det er mange ulike måter å selge og kjøpe bolig på, og derfor er også det et perspektiv som er nødvendig å ha med seg inn i denne diskusjonen. Så vil regjeringen i dette arbeidet vurdere flere tiltak, bl.a. ansvaret for takstmenn. I dag er det slik, som også saksordføreren var inne på, at ansvaret i utgangspunktet ligger hos selger, selv etter at det er gjennomført takst, uten at takstmannen har noe selvstendig ansvar. Kanskje ville det bedre kvaliteten på takstrapportene hvis en kunne direkte ansvarliggjøre takstmannen for den taksten vedkommende faktisk har stått for. Men det er bra at dette settes på dagsordenen, og at det er politisk engasjement i dette spørsmålet. Det er en enorm investering for dem som skal kjøpe bolig, og det er viktig at en tar høyde for at en skal ivareta interessene til både kjøper og selger.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2015-11-26:
La meg først få lov til å si meg svært fornøyd med at det er en enstemmig komité som stiller seg bak denne saken. Dette er en sak som har stor betydning for dem som denne saken faktisk omhandler. Det vil bidra til at barn som tidligere har fått relativt sett lavere erstatning enn det andre skadelidte har fått, nå vil få erstatning på tilsvarende nivå. Det har vært en urimelighet at personer som skades i barndommen, reelt sett kommer dårligere ut enn det andre som skades senere i livet, gjør. Derfor vil denne endringen ha stor betydning for svært mange i fremtiden. Jeg synes det var viktig å si det fra denne talerstolen, fordi noen ganger er det sånn at vi har store politiske debatter om ting som kanskje ikke er så innmari viktig for folk, men dette er utrolig viktig for dem det berører, og jeg synes det fortjener en oppmerksomhet at vi nå faktisk har ryddet opp i det som har vært en urettferdighet egentlig, over veldig lang tid. De nye erstatningsreglene vil føre til at en får en todelt erstatningsutbetaling, en inndeling i to ulike områder, slik at en kan legge til grunn et mer reelt tapsutgangspunkt når erstatningen skal utmåles. Jeg synes det er greit å takke komiteen for et godt arbeid med dette, og jeg er veldig glad for at det er en enstemmig tilslutning til regjeringens forslag.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-11-26:
Om ikkje noko anna kan eg iallfall finna intensiteten i engasjementet til statsråden i denne saka inspirerande. Eg registrerer at han omtalar Nederlandsprosjektet som ei suksesshistorie, samtidig som det òg er i gang ei sak mot staten i samband med det. Då er utsegnene hans anten veldig friske eller ikkje fullt så friske. Eg tok likevel ordet no fordi han ikkje svarte på Kari Henriksens heilt seriøse spørsmål. Når det er personar som er til LAR-behandling som vert sende over – sjølv om ein sa ein ikkje skulle senda dei over – når ein sa at frivilligheit skulle vera hovudregelen, mens fire av ti som vert sende, vert sende under tvang, når det står tomme plassar i Nederland og ein likevel karakteriserer dette som ei suksesshistorie, er det nærliggjande å spørja: Kva er det då som er kriteriet for å kunna seia at prosjektet knytt til Nederland har vore mislukka?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2015-11-26:
Dette er ikkje den store diskusjonen om fengsel i Nederland, så eg tek ikkje no alle dei prinsipielle, praktiske, demokratiske og økonomiske problemstillingane som det reiser å senda pengane til norske skattebetalarar ut av landet heller enn å investera dei på norsk jord. Det eg gjerne vil ta ordet til, er: Kva er det eigentleg representantane frå Høgre, Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti no gjer? Ellingsen seier at ein her legg opp til ein slags omkamp frå Arbeidarpartiet og Senterpartiet si side, men det me peikar på, er at det er nødvendig på nytt å sjå på kva me eigentleg held på med her. Det dei gjer, er at dei endrar og presiserer det som har vore ordlyden i deira eigne standpunkt, slik som dei har vore formulerte og vedtekne på Stortinget. Eitt eksempel er LAR-behandling. Der skreiv dei ettertrykkjeleg: skal ikkje overførast, men dei har likevel sendt personar som har vore til den typen behandling. Så spør justisministeren: Kva er alternativet eigentleg? Der er svaret klart og tydeleg. Alternativet er å respektera Stortingets vedtak. Alternativet er å halda seg til dei vurderingane som er gjorde. Eg føreset at det fleirtalet som formulerte den merknaden, gjorde vurderingar før dei skreiv det. Eg merkar meg også at på den eine sida er ein tydeleg på at fangane skal ikkje sjølve bestemma kva som passar for dei når det gjeld kvar dei skal sona, men akkurat her, når det gjeld LAR-behandling, er det tydelegvis veldig viktig at dei må få bestemma sjølve kvar dei skal få sona. Det same gjeld for frivilligheit. Det var eit fleirtal som var tydeleg på at dei meinte at hovudregelen skulle vera frivilligheit. Likevel har 72 av 172 innsette vorte sende til Nederland under tvang. Det betyr fire av ti av dei som er sende. Det betyr nesten halvparten av dei som sonar i Nederland. Det å fortsetja å hevda at det er ein slags hovudregel som er tungtvegande knytt til frivilligheit, er vanskeleg å festa lit til. Eg hadde ikkje venta nokon særleg sterke reaksjonar frå Høgre og Framstegspartiet på det – så ærleg må eg vera. Men frå Kristeleg Folkeparti hadde eg venta noko betre. Når representanten frå Kristeleg Folkeparti peikar på Eidsberg og Ullersmo og at ein byggjer kapasitet der, vil eg minna om at det ein byggjer der, er erstatningskapasitet, ikkje nye plassar for Noreg. Eg merkar meg også refrenget som ein syng, om Stoltenberg II og fengselskapasitet og kriminalomsorg. Det gjeld fleire av representantane frå Høgre og Framstegspartiet. Der er realiteten at Arbeidarpartiet meir enn halverte soningskøen og sørgde for alle pengane til bygging av Halden fengsel. Kva som vert ettermælet til justisminister Anundsen, får me sjå i ettertid.
Anders B. Werp (Høyre), 2015-11-26:
La meg aller først si til foregående taler at det er stor forskjell på Stortingets flertallsmerknader og hva som faktisk er vedtatt. Rent konstitusjonelt er det en vesentlig forskjell. Det som er problemet i denne saken som vi debatterer, er at ved regjeringsskiftet var det 1 213 dommer i soningskø. Det er problemet. Det er altfor mange. Det er de rød-grønnes ansvar at det var så mange personer som måtte sette sitt liv på vent uten mulighet til å planlegge hverdagen for seg eller sine nærmeste, med stor risiko for tilbakefall til ny kriminalitet og tilsvarende økte samfunnsproblemer. 1 213 dommer i soningskø er et problem fordi det førte til 98 pst. kapasitetsutnyttelse i norske fengsler, med tilhørende vanskelige arbeidsforhold for de ansatte og tilsvarende redusert kvalitet på rehabiliteringen for de innsatte. Det er et problem at 1 213 dommer sto i soningskø ved regjeringsskiftet fordi det presset kapasiteten på varetektsplasser. Jeg husker fortsatt at den forrige justiskomiten var på besøk i Hedmark politidistrikt, og politimesteren på Hamar kunne fortelle oss at han hadde varetektsinnsatte i Finnmark. Jeg vil påstå at det er et problem, av flere grunner. 1 213 dommer i soningskø er også et stort samfunnsproblem fordi det førte til et stort antall oversittere, med de kommentarene som vi kjenner til knyttet til menneskerettighetsbrudd. Alt dette er nå redusert av denne regjeringen. Det er problemer vi overtok fra de rød-grønne. Det er vi godt i gang med å løse med den nåværende regjering og med god støtte fra Kristelig Folkeparti. – Takk for det. Problemet er også i denne debatten fordi Arbeiderpartiet og Senterpartiet ikke har noe svar. Hva er alternativet dersom vi avvikler 242 plasser i Nederland? De problemene jeg har beskrevet, blir større – ikke mindre – og vi har ikke fått svar fra opposisjonen på hvordan vi skal møte den utfordringen vi da ville stått overfor. Det etterlyser jeg i debatten og lytter spent etter svar på det.
Anders B. Werp (Høyre), 2015-11-26:
Jeg vil takke representanten Henriksen for hyggelige karakteristikker, og jeg har ingen problemer med å returnere dem til representanten Henriksen. Så til saken: Det etterlyses verdivalg – ut fra et ståsted hvor man kan forstå at representanten Henriksen mener å ha alle verdiene på sin side, og at opposisjonen representerer det stikk motsatte, altså fravær av verdier. Det reagerer jeg på, fordi hele bakgrunnen for denne saken er et verdivalg hvor man erkjenner at det er et problem for en person som venter på soning, og som må vente lenge. Jeg mener det er et positivt verdivalg av denne regjeringen at den har prioritert å få flest mulig ut av køen raskest mulig – og det har denne regjeringen klart. Vi overtok en soningskø på 1 213 personer fra de rød-grønne, som nå er redusert til 667 – som er det mest oppdaterte tallet. Jeg mener det i aller høyeste grad er en konsekvens av et bevisst verdivalg fra regjeringen og Kristelig Folkeparti. Jeg venter fortsatt på et svar fra Arbeiderpartiet på hvordan de vil løse det – for deres forslag vil jo øke soningskøen. Det er forskjell på kort og lang sikt. Regjeringen etablerte 242 plasser i Nederland, som ga rask effekt. Å fjerne dem og etablere tilsvarende antall plasser i Norge er et langsiktig prosjekt. Alle har registrert Arbeiderpartiets forslag, naturligvis, men det løser ikke det som er problemet her og nå. Igjen: Regjeringen har, med god støtte fra Kristelig Folkeparti, tatt et verdivalg, tatt hensyn til de personlige belastningene, dvs. individuelt og for systemet, ved at vi har en soningskø. Det har vi langt på vei løst. Vi har fortsatt en vei å gå, men jeg har ikke sett noe alternativ til den løsningen fra Arbeiderpartiet.
Hårek Elvenes (Høyre), 2015-11-26:
Arbeiderpartiets motstand mot soning i Nederland begynner å bli paradenummeret deres i en ellers mager justispolitikk. Faktum er at det er i både samfunnets og de straffedømtes interesse å komme til soning så raskt som mulig. I så måte er soningstilbudet i Nederland et godt tilbud til dem som står i kø. Det er svært uheldig at folk står i soningskø, og det er mange grunner til at folk står der. En av grunnene – og faktisk problemet som ble overlevert fra de rød-grønne til den nåværende regjering – var at vedlikeholdsetterslepet i fengslene var så stort at soningskapasiteten gradvis ble spist opp. Det måtte gjøres noe. Dette er et midlertidig tiltak i en helt ekstraordinær situasjon. Vi ser resultatene allerede: Det er 400 færre med ubetingede dommer som nå står i fengselskø, enn det var da denne regjeringen overtok. Politikken virker. Å framstille soning i Nederland som en form for forvisning er rett og slett ikke riktig. Soningsforholdene i Nederland er fullt på høyde med soningsforholdene i Norge. Vi må huske på at kriminalomsorgen i Nederland så vel som i Norge er utviklet på et humanitært grunnlag, og det er internasjonale konvensjoner som langt på vei styrer hvordan soningsforholdene skal være i de forskjellige landene. Regjeringen har forpliktet seg til 550 nye fengselsplasser. Det er en formidabel økning. Vi ser resultatet, og resultatet vil bli enda bedre i tiden som kommer. En tredjedel av de innsatte i norske fengsler er utlendinger. De vil møte soningsforhold i Nederland som i mange tilfeller er langt bedre enn soningsforholdene de måtte få i sitt hjemland. I så måte er det ingen grunn til å klage. Svært mange av de utlendingene som skal sone i Nederland, skal heller ikke tilbakeføres til et liv i Norge og har i så måte ikke krav på de samme rehabiliteringstilbudene som norske innsatte måtte ha. Det er også grunn til å merke seg at norske fanger som står i et utdanningsløp, ikke skal overføres til soning i Nederland. Alt i alt, alle hensyn veid opp mot hverandre, er dette en god løsning for både samfunnet og den innsatte. Til slutt: Vi må huske på at det faktisk er kortere fra Norge til Nederland enn det er fra mange steder i Norge til aktuelle soningsplasser som kunne vært brukt i Norge. Som kjent er det ikke fritt soningsvalg i Norge heller.
Charlotte Spurkeland (Høyre), 2015-11-26:
Denne proposisjonen leveres av regjeringen som en oppfølging av den nye straffeloven, da det er nødvendig å ha oppdaterte hjemler for utstedelse av politiattest. Endringene innebærer at det i de bestemmelsene der det vises til konkrete straffebud i den gamle straffeloven, tilføyes henvisninger til de tilsvarende bestemmelsene i den nye loven. I tillegg foreslås det endringer i enkelte bestemmelser i politiregisterloven for å tilpasse bestemmelsene også til den nye straffeloven. De foreslåtte endringene medfører ikke noen realitetsendringer, og det er en enstemmig komité som slutter seg til disse.
Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2015-11-26:
Jeg synes dette har vært en god debatt, med mange gode betraktninger. Jeg er særlig glad for signalene fra Kristelig Folkeparti og Venstre, som uttrykker at de løsningene vi har lansert, er interessante, selv om de stemmes ned i dag. Og så ser jeg veldig fram til den jobben regjeringen nå skal gjøre for å styrke både kjøpers og selgers trygghet ved boligsalg. Forslaget om å revidere avhendingsloven er ikke noe Arbeiderpartiet har kommet på på et mørkt kott helt alene. Det er et forslag som har kommet fra en arbeidsgruppe som har bestått av både Norges Eiendomsmeglerforbund, NITO Takst og Norges Takseringsforbund, som peker på at det er behov for å konkretisere hva som er selgers opplysningsplikt og kjøpers undersøkelsesplikt. Det som er interessant, er at avhendingsloven i dag gir selger det som heter objektivt ansvar. Det betyr at dersom selgeren kan holdes ansvarlig for skader på boligen, blir han nødt til å dekke skadene selv, selv om han ikke er skyld i skadene. Den typen objektivt ansvar er det bl.a. våpenfabrikker og andre mer farlige virksomheter som driver med, og den eneste måten selger kan komme seg unna det ansvaret på, er å forsikre seg, som de aller fleste gjør. Det er forsikringsselskapene helt sikkert glad for, men problemet er at dagens lovverk ikke gir boligselgeren noen mulighet til å komme seg unna hele eller deler av ansvaret ved å dokumentere boligen godt. Med andre ord: Selgere har i dag stor motivasjon til å forsikre seg, men liten motivasjon til å dokumentere boligens tilstand godt. Det er et av grunnproblemene i avhendingsloven. Derfor har vi pekt på den danske modellen. Den har to spor, og det som er interessant, er at tilstandsrapporten der er helt frivillig, som sikkert flertallet i salen her vil synes er meget interessant, men de aller fleste velger det, fordi det gis incentiver til det. Dersom man velger tilstandsrapport og denne felles forsikringen, flyttes risikoen for skjulte feil og mangler fra amatører til de profesjonelle partene. Forsikringen gir erstatning til kjøperen for skjulte feil og mangler og ikke bare rettshjelp som i Norge. Så der vinner alle partene på ordningen, og det blir veldig mange færre saker i domstolene. Jeg gir gjerne ros til regjeringen for det man nå er i ferd med å lansere i forhold til takstbransjen. Det er veldig bra, og det har jo takstbransjen også selv støttet. Så er jeg mer skeptisk til forslaget om å tydeliggjøre meglers rådgivningsplikt. Det er i beste fall en kosmetisk endring, og det er også tydelig bemerket fra bl.a. Eiendomsmeglerforbundet at det vil ha liten effekt. Jeg synes selvfølgelig det er trist at vi blir nedstemt i dag, men er glad for at prosessen går videre. Arbeiderpartiet er beredt til å bidra med flere konstruktive forslag inn i den debatten.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-04-29:
På vegne av representantene Heidi Greni, Liv Signe Navarsete, Kjersti Toppe og meg sjøl vil jeg legge fram forslag om å forby visse typer ansettelseskontrakter i norskregistrerte foretak.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-04-29:
Jeg registrerer at fiskeriministeren ikke kan garantere at nasjonalt eierskap vil bestå om Tveterås-utvalgets flertallsforslag om innføring av fritt omsettelige kvoter i fiske uten binding til fiskefartøy vedtas. Jeg må si at det er ganske naivt å tro at et sånt nasjonalitetskrav kan bestå. Jeg har lyst til å si at det grepet som Tveterås-utvalget her foreslår, er å privatisere fisket. Dette står i total motstrid til dagens rettslige orden. Om dagens rettslige orden, som er slått fast i Stortinget flere ganger, heter det bl.a. i havressursloven § 2: «Dei viltlevande marine ressursane ligg til fellesskapet i Noreg.» Det er gjentatt i en rekke enstemmige komitéinnstillinger at det ligger til fellesskapet i Norge. Mitt spørsmål er da: Er statsråden enig i at dersom Tveterås-utvalgets flertallssyn om fritt omsettelige fiskekvoter skal innføres, må bl.a. havressursloven § 2 strykes?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-29:
Jeg vil gjerne framsette tre representantforslag. Det ene representantforslaget, på vegne av representanten Kirsti Bergstø og meg selv, er å gi alle kommuner der det ikke finnes vinmonopol, anledning til å få det. Det andre forslaget, på vegne av Bård Vegar Solhjell og meg selv, handler om å sikre at ny E18 tilfredsstiller klimaforpliktelsene som gjelder. Det tredje representantforslaget, på vegne av meg selv, handler om at det skal settes et eget mål for klima i forbindelse med ny Nasjonal transportplan.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-29:
Statsråden er en luring. Jeg hørte hva han svarte på spørsmålet fra Kjell Ingolf Ropstad. Han sa at CO2 bidrar til klimaendringene. Ja, en skal være ganske «blåst i hodet» for ikke å skjønne at CO2 bidrar til klimaendringene, men det sentrale spørsmålet, som jeg derfor vil stille til olje- og energiministeren, er følgende: Er statsråden overbevist om at klimaendringene vi ser i dag, i all hovedsak er menneskeskapte?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-29:
Det snakkes stadig om et grønt skifte fra regjeringen. Istedenfor å subsidiere oljenæringen – eller vurdere å gjøre det – kunne man jo støttet et grønt skifte. I samarbeidsavtalen mellom regjeringen, Venstre og Kristelig Folkeparti står det: «Det innføres et skattefradrag for ENØK-investeringer i hjemmet.» I statsbudsjettet for 2015 forlot man dette løftet og ba isteden Enova om å støtte husholdninger som ville gjennomføre energisparing ved energiomlegging, f.eks. installere solceller på taket. I statsbudsjettinnstillingen skrev Høyre, Venstre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet at med dette vil vi «stimulere til et grønt skifte i private hjem gjennom etableringen av en rettighetsbasert, ubyråkratisk tilskuddsordning». Nå meldes det at per 30. mars er det seks mennesker som har søkt Enova om solstøtte – en, to, tre, fire, fem, seks mennesker. Mener statsråden at regjeringens satsing på et grønt skifte i norske hjem har vært en suksess?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-29:
Skal en få gjort noe med problemer som det er veldig vanskelig å løse, holder det ikke å si at en har tenkt å gjøre en innsats. En må ville gjøre en innsats. Sånn er det også når det gjelder å stoppe de menneskeskapte klimaendringene. Vi trenger folk som vil gjøre en innsats. Det er derfor jeg pukker på det spørsmålet som statsråden svarte høyst ullent på tidligere i spørretimen: Er statsråden overbevist om at klimaendringene vi ser i dag, i all hovedsak er menneskeskapt? – Ja eller nei?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2015-04-29:
Det var klart. Takk for det – takk for at statsråden endelig svarer på spørsmålet. En som var klar i motsatt retning av statsråden, var statsrådens partileder, finansminister Siv Jensen. I dag – dvs. det var vel strengt tatt i går – kom hun ut av skapet som klimaskeptiker, og det er viktig å få høre om olje- og energiministeren tror at finansministerens manglende tro på menneskeskapte klimaendringer vil påvirke hennes vilje til å gi subsidier til oljenæringen, sånn at olje som ellers ville blitt liggende på havets bunn, istedenfor blir pumpet opp.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2015-04-29:
Mitt spørsmål er rettet til utenriksministeren. Krigen i Syria bidrar til den verste flyktningkatastrofen verden har sett siden annen verdenskrig. Nabolandene tar imot svært mange. Norge bidrar først og fremst gjennom hjelp i nærområdene. Vi tar også imot noen flyktninger. Problemet er at internasjonale hjelpeorganisasjoner stadig må bruke ressurser på å be om mer penger. Etter mange år er det vanskelig å mobilisere vilje til finansiering fra giverland. Nabolandene spør også norske politikere om hvor mange vi egentlig tar imot. Jeg vet ikke om utenriksministeren også har fått dette spørsmålet selv. Norge kan jo ikke løse denne flyktningkatastrofen, men tar vi imot noen flere, kan vi bidra til at folk i flyktningleirene kan øyne håp om at det finnes en vei ut via legale kanaler, og ikke gjennom å betale menneskesmuglere og legge ut på en farefull ferd over Middelhavet. Derfor ber FN-organisasjonen UNHCR mange land om å ta imot flere flyktninger. Hvor mange flyktninger fra Syria har UNHCR bedt Norge om å ta imot?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2015-04-29:
Dette var en meget god beskrivelse av den fryktelige situasjonen i Syria og i flyktningleirene, og jeg vil gi min støtte til utenriksministeren i hans arbeid på dette området. Jeg er fullstendig klar over at når det gjelder flyktninger, ligger det konstitusjonelle ansvaret hos justisministeren, men jeg vet også at utenriksministeren deltar i veldig mange møter i FN og med andre aktører. Mitt spørsmål er: Har Norge blitt bedt om å ta imot et konkret antall flyktninger fra Syria? Og i hvilke møter og i hvilke sammenhenger har dette spørsmålet vært tatt opp fra det internasjonale samfunn med utenriksministeren?