Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-04-28:
I Den engelske kanal ligger øya Guernsey. Guernsey kjennetegnes ved stor grad av hemmelighold og påfallende lave skattesatser. Guernsey er med andre ord et skatteparadis i ordets rette forstand og omtales av de fleste som det. Guernsey er også stedet en sentral barnehageaktør i Norge ble eid fra i en årrekke, og vi vet ikke helt hvorfor. Hvorfor er det logisk at en velferdstilbyder i Norge skal være eid fra et skatteparadis? Det kan jo hende at Guernsey er et pedagogisk senter for barnehagepedagogikk, men jeg tviler på det. Jeg tror det er andre grunner til at skatteparadiser er et yndet sted å legge eierskapet til store velferdsaktører. Både Fremskrittspartiet og Høyre har nærmest gitt uttrykk for at det diskusjonen går ut på i dag, er hvorvidt man er for eller mot private tilbydere av velferd. Det er det jo ikke. For det første er det et litt kunstig skille. Om det er et slikt skille i den saken vi diskuterer i dag, er det snarere mellom ideelle og kommersielle tilbydere. Representanten Steffensen snakket om den ekte idealismen som lå til grunn for å tilby kommersielle velferdstjenester. Vel, jeg tror idealismen er mer til stede hos f.eks. Kirkens Bymisjon enn hos en kommersiell aktør. Det er ganske åpenbart, fordi Kirkens Bymisjon driver velferdstilbud av ideelle hensikter og ikke for å tjene penger, slik kommersielle gjør. Så rettet Steffensen det delvis opp ved å påpeke at behovet for profitt eller jakten på overskudd er en viktig drivkraft. Det kan han jo gjerne mene, men i så fall ser jeg fram til at Fremskrittspartiet f.eks. skal foreslå å innføre profitt på private skoler i Norge, hvis det er en så stor drivkraft. Hvis det å kunne hente overskudd ut av en offentlig finansiert velferdstjeneste skaper bedre tjenester, er det jo rart at ikke Fremskrittspartiet f.eks. gjør det mulig innenfor skolesystemet. Det denne saken dreier seg om, er ikke synet på private tilbydere av velferdstjenester. Det den dreier seg om, er kunnskap om hva som skjer med skattebetalernes penger, og det er jo noe jeg vanligvis ville trodd ville skapt begeistring og ovasjoner i finansministerens eget parti. Når vi bruker hundrevis av millioner kroner – om ikke milliarder av kroner – av skattebetalernes penger på å kjøpe velferdstilbud av kommersielle tilbydere, er jo vi i denne salen tjent med å vite hvordan disse pengene blir brukt. Representanten Terje Breivik er vanligvis en visjonær mann, men i denne saken argumenterer han i sirkel. Han sier at siden vi ikke i dag kan vite hvordan pengestrømmene foregår i kommersiell velferd, er det vanskelig å finne ut av det, og derfor vil vi ikke prøve. Jeg har helt motsatt tilnærming: Etter hvert som de private velferdstilbyderne utgjør en stadig større del av velferden i Norge, er det jo viktig at vi vet hvor pengene blir av, spesielt med den bakgrunn at vi vet at en rekke av de største kommersielle velferdsaktørene i Norge har tilknytninger til f.eks. skatteparadis, og når vi har Westerdals-saken gående i kontroll- og konstitusjonskomiteen, hvor vi ser at det blir brukt svært kreative grep for å hente ut penger selv av sektorer der utbytte ikke er lov. Profitt er jo mye mer enn utbytte. Profitt kan hentes ut av velferden både på lovlige måter, på måter som finnes i gråsonen, og på ulovlig vis. Jeg skulle ønske det ble flertall for en ordentlig utredning i dag, fordi dette er noe vi trenger kunnskap om, helt uavhengig av hva man mener om privat velferd. Man skulle tro at spesielt Høyre og Fremskrittspartiet, som ivrer for mer privatisering og flere private tjenestetilbydere innenfor velferden, hadde vært tjent med å legge en rapport i bordet som viser hvor bra dette fungerer, hvordan hver en skattekrone som skattebetalerne betaler, havner i omsorg eller i god undervisning. Men de vil ikke. Og jeg synes det er grunn til å spørre hvorfor de ikke vil. Regjeringen er ellers veldig glad i utredninger. Vi har jo massevis av dem. Vi har utredet akkurat disse problemstillingene før, på mer overordnet plan gjennom Kapitalfluktutvalget, men akkurat når det kommer til private velferdstilbydere – selv midt i en sak der en rekke studenter på en privat høyskole i Oslo har blitt lurt for 87 mill. kr – selv da vil man ikke ha en utredning. Jeg tror jeg vet hvorfor, men jeg skal avstå fra å si det av frykt for å klubbes for utenomparlamentariske uttrykk. Det jeg imidlertid skal si, er at jeg er veldig glad for at det er mulig å stemme for mindretallets forslag subsidiært. Det er en start. For som Terje Breivik imøteser jeg også hvilke tiltak finansministeren har tenkt å komme med for å sikre at skattebetalernes penger går til velferd og ikke til profitt i skatteparadis.