trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2020-01-28:
Regjeringen har et klart stortingsvedtak å følge: Gjenværende lensmannskontor skal styrkes reelt. Det har Stortinget vedtatt. Det er ganske kreativt å påstå at det er fulgt opp når vi ser at 85 lensmannskontor som står igjen etter reformen, har fått færre ansatte. Mange av dem har redusert åpningstid, de er mindre tilgjengelige for publikum. Det fører til at politiet blir fjernere fra folk, at de får mindre etterforskningskapasitet i de områdene det er snakk om, og at mange av dem også mister myndighet over sine politiressurser. Tappet for folk, reduserte åpningstider, mindre myndighet over de mannskapene som har oppmøte på lensmannskontoret – likevel mener altså regjeringen at dette er en styrking. Regjeringspartiene skrev i merknadene da vi behandlet forslaget som ble vedtatt, om at alle lensmannskontorene skal styrkes, at det var selvfølgelig at det kom til å skje. Jeg mener det er ganske selvfølgelig at det ikke har skjedd, at dette er en svekkelse, når f.eks. Lier går fra 24 ansatte på fulltid, et fullverdig lensmannskontor med etterforskningskapasitet, lokal ledelse og forebyggende virksomhet, som er til stede i sin kommune, til å bli redusert til et kontor med åpningstid to dager i uka, med to ansatte. Det er ikke en styrking, det er en svekkelse, det er en demontering av det lensmannskontoret, og det har vi sett i mange kommuner over hele Norge. Så jeg vil oppfordre den nye justisministeren til å gå en ekstra runde og følge opp Stortingets vedtak. Regjeringen er faktisk bundet av et stortingsvedtak. Også Høyre og Fremskrittspartiet la til grunn i merknadene at alle lensmannskontor skulle styrkes, og da må det også skje.
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2020-01-28:
Også jeg vil gratulere statsråden med ny stilling og ønske lykke til. Kristelig Folkeparti ser fram til et godt samarbeid i den forbindelse. Domstolkommisjonen har nå kommet med del én av sitt arbeid og anbefaling. Det er et oppdrag fra regjeringen. Kristelig Folkeparti mener at alle sider ved offentlige institusjoner, administrasjon og struktur til enhver tid må tåle en gjennomgang og kritisk vurdering. I denne runden gjelder det altså tingsteder og kretsgrenser. Senere kommer del to, en ny rapport og utredning fra kommisjonen, som ser mer på kvalitet, innhold og arbeidsformer. Disse to til sammen skal gi landet en domstolfunksjon som skal være tilpasset vår tid og samfunnets behov. Kristelig Folkeparti vil derfor understreke at dagens tema gjelder kommisjonens eget forslag og spørsmålet om høring, ikke selve saken. Forslaget er altså ikke regjeringens politikk, men regjeringen skal ta stilling til hvordan høringen skal legges opp. Jeg legger ikke skjul på at Kristelig Folkeparti deler noen av forslagsstillernes bekymringer. Spørsmålet om struktur kan ikke vurderes isolert og alene ut fra de kriterier som kommisjonen har vektlagt på faglig grunnlag. Derfor var vel også Kristelig Folkeparti først ute med å være kritisk til kommisjonens forslag til omstrukturering – ja, nesten før det ble framlagt. Rettssikkerhet, spesialisering og effektivitet og tekniske forbedringer i rettspleien opphever ikke behovet for å gjøre grundige vurderinger omkring distrikt og grenser, regionale forhold og økonomi, med tilhørende plassering av rettssteder. Det er spørsmål om totalvirkning og samfunnskostnader, og om andre effekter for lokalsamfunn som eventuelt mister sin tingrett. Det er også spørsmål om hvordan vanlige folk, næringsliv og institusjoner opplever endringer. De må høres. Dette er forhold som må vurderes og tas i betraktning, og vektes opp mot en optimal ressursutnyttelse i rettspleien isolert sett. Kommisjonen har imidlertid gjort et solid stykke faglig arbeid. Resten er nå politikk. Kristelig Folkeparti ser helst at dette arbeidet ses i en større sammenheng. Det betyr ikke å forenkle spørsmålet til for eller imot sentralisering, slik Senterpartiet nå gjør i sitt forslag. Det går ikke. Like viktig er nemlig rettssikkerhet, kvalitet i hele saksgangen, habilitet, spesialisering og kompetanse i krevende saker og dertil ressursutnyttelse. Kristelig Folkeparti stemmer i dag imot de framsatte forslagene og har trygghet for at regjeringen vil håndtere den videre saksgangen på en klok måte.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2020-01-28:
Tidligere høyesterettsdommer Jens Edvin Skoghøy sa til Rett24 den 26. desember 2019: «Domstolskommisjonen har etter min mening overspilt det faglige argumentet. Det er ikke slik at kvaliteten på domstolene øker proporsjonalt med størrelsen. I min tid som dommer i Høyesterett kan jeg ikke huske at de store tingrettene i særlig grad utmerket seg positivt. Jeg vil nok heller si: Snarere tvert imot! Mange mindre domstoler avsa gode dommer, og det var ikke «gull» alt som kom fra Oslo tingrett!» Jeg ber statsråden merke seg det. Mandatet for kommisjonen ble utvidet med et tilleggsmandat. Tilleggsmandatet gikk på behandling av barnevernssaker og tvister mellom foreldre. Mandatet var slik at konklusjonen i praksis var gitt før kommisjonen avsluttet sitt arbeid. Det er bekreftet av deltakere som arbeidet med saken. Prosessen rundt det hele forsterker den mistillit som har blitt i denne saken. Regjeringa var så frimodig at den utnevnte administrerende leder Urke ved Domstoladministrasjonen til medlem i utvalget, men avslo å ta med forslag til mange representanter fra de små og mellomstore domstolene som hadde en annen stemme. Det er også pussig at ekspertene hopper over tema som historikk, grunnlaget for dagens høye tillit og – sist, men ikke minst – kostnadene ved forslaget. Det siste burde jo økonomene i utvalget kunne mer om enn om kvaliteten på de rettslige avgjørelsene. Er det god høyrepolitikk i 2020 å ikke utgreie kostnader eller negative konsekvenser, langt mindre motargumenter? En statsråd fra Høyre bør dele Senterpartiets bekymring over maktkonsentrasjon og byråkratisering. Forslaget innebærer ikke bare at 38 lokale sorenskrivere forsvinner, men at de 22 som blir igjen, skal bli domstolledere. Det innebærer, sammen med en offensiv domstoladministrasjon, en konsentrasjon av byråkratisk makt. Professor Hans Petter Graver har sagt: «Sammenslåing av tingretter kan gå utover rettssikkerheten.» Vi må få en offentlig debatt om innstillinga utover i landet. Hvorfor nedlegge velfungerende tingretter som eksempelvis Kongsberg og Eiker tingrett? Vi må få svar fra Høyre. Senterpartiet vil opprettholde tingretter med folkevalgt støtte. Vi skal ikke akseptere det som er strategien: Vil du ikke, så skal du – vi tar deg på økonomi og manglende IKT-løsninger i de små tingrettene. Sånt er ikke anstendig opptreden fra en regjering.
Hans Inge Myrvold (Senterpartiet), 2020-01-28:
Situasjonen knytt til domstolane er ei sak som breier om seg på mange nivå i Stortinget om dagen. Blant anna arbeider kontroll- og konstitusjonskomiteen med Riksrevisjonens undersøking av sakshandsamingstid og effektivitet i ting- og lagmannsrettane, der ein bl.a. har hatt opa høyring med fleire av partane som er omtala i innstillinga til denne saka. Bakgrunnen for representantforslaget som er til handsaming her i dag, er ei rekkje administrative vedtak i Domstoladministrasjonen om å slå saman leiing av tingrettar, deriblant Sunnhordland tingrett til Haugalandet tingrett mot tingretten sin eigen vilje. Høgre og Framstegspartiet har i arbeidet i komiteen kritisert fleire av partia for ikkje å ta inn over seg fakta og lytta til partane, og ei heller respektera framdrifta og behandlinga av arbeidet til ekspertutvalet. Ei slik framstilling og ikkje minst framtoning frå desse medlemane må i beste fall vera behandla utan å lytta til folket, kommunane, regionane og ikkje minst sorenskrivaren i bl.a. Sunnhordland tingrett. I den opne høyringa som gjekk føre seg for 14 dagar sidan, kom det fram ei rekkje moment. Blant anna var det stor fortviling over ABE-reforma sine uvilkårlege kutt, som for domstolane får store negative konsekvensar. ABE-reforma tek ingen omsyn til pågåande arbeid, verken i Stortinget, i ekspertutval eller i regjeringa elles. For Sunnhordland tingrett fekk dette direkte innverknad på strukturen då sorenskrivar Knut Gramstad skulle gå av med pensjon. ABE-reforma gav ikkje tilgang til å rekruttera ny sorenskrivar gjennom Domstoladministrasjonens tilnærming om ikkje å tilsetja ved naturleg avgang. Vidare kunne heller ikkje Domstoladministrasjonen i den opne høyringa svara for kvifor den samanslåtte Bergen tingrett i dag ligg med lengst sakshandsamingstid av alle landets tingrettar. Dette trass i at Nordhordland tingrett vart slått saman med nemnde tingrett i 2017 og såleis burde vore eit utstillingsvindauge for tenkte samanslåingar og omstruktureringsprosessar. Til slutt vil eg framheva mangelen på involvering av tingrettane sjølve i det pågåande arbeidet med effektivisering og reformering. Skal ein lukkast med ei omstilling, kan ikkje Domstoladministrasjonen aleine definera og poengtera kva og korleis ein skal nå måltala for domstolane. Med dette som bakteppe er det heilt naudsynt å stogga prosessane og følgja tilrådinga frå komiteen om å venta på vidare avgjerder om samanslåing og felles leiing inntil endeleg utgreiing frå Domstolkommisjonen ligg føre seinare.
Ole André Myhrvold (Senterpartiet), 2020-01-28:
Sentraliseringen vil tilsynelatende ikke noen ende ta under regjeringen Solbergs styre, med støtte fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Man kan ikke fortsette å skyve Domstolkommisjonen foran seg. Jeg skal ikke bruke så mye tid på de utredninger og anbefalinger som kommer derfra, men parallelt med den såkalte prosessen som Domstolkommisjonen kjører, pågår det såkalt frivillige prosesser. I Østfold, f.eks., har det siden forrige runde, da stortingsflertallet satte foten ned for sammenslåing av tingretter, pågått et press fra enkelte for flere sammenslåinger, til tross for at både enkelte sorenskrivere, dommere, tillitsvalgte og ikke minst lokalsamfunnene har vært sterke motstandere. I forbindelse med at enkelte sorenskrivere pensjoneres, har man innført felles ledelse ved Halden tingrett og Fredrikstad tingrett, selv om det i flertallsinnstillingen står at det skal særlig viktige grunner til for å gjøre det. Det kan se ut som om det er en slags knipetangsmanøver man prøver å få til. Man har presset fram en såkalt frivillig avtale mellom de to og Sarpsborg tingrett og Moss tingrett, uten øvrige hensyn til Domstolkommisjonens arbeid eller andre regionale hensyn. Hva med tingretten i Nedre Follo? Hva med Heggen og Frøland tingrett? Det har man altså ikke tatt hensyn til, og dermed får vi til slutt en domstolstruktur som ikke henger sammen med noen ting. En sammenslåing av tingretter bør derfor ikke basere seg på en avtale mellom enkelte sorenskrivere, men være godt faglig begrunnet. Det kan ikke sies å være tilfellet f.eks. i Østfold. Det er ikke lagt til grunn en bedre faglig vurdering. Det er ikke lagt til grunn en utredning av en helhetlig struktur. Størrelse er ikke vurdert. Lokalisering er heller ikke vurdert. Men det er sagt at det er en frivillig sammenslåing fordi disse tre sorenskriverne, som bestyrer fire tingretter nå, har inngått en såkalt frivillig avtale, til sterk motstand fra lokalsamfunnene, tillitsvalgte, dommere og andre som forholder seg til disse tingrettene. Det blir av enkelte sagt at de færreste benytter seg av retten, så derfor er ikke reisevei et argument. Med den logikken kunne vi hatt én tingrett i hele landet. Viktigere er det for dem som faktisk bruker tingrettene, som advokater, påtalemyndighet, sakkyndige samt vitner som blir ufrivillig blandet inn i en sak. Da teller nærhet, da teller reisevei. Alle burde være tjent med en prinsipiell og grundig debatt og en politisk behandling i denne saken.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Ja, jeg fremmer de forslagene som Arbeiderpartiet står bak i innstillingen.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Jeg stusset litt over at statsråden, selv om hun er ny i stolen, ikke var kjent med behovet for statistikk over hvor mange tilfeller vi har av trusler, vold, kroppsskade og legemsbeskadigelse med kniv i Norge. Det har vært et tema i Stortinget i hvert fall siden jeg begynte å ta det opp i 2017, etter at jeg fant ut at statistikken var blitt borte. Det siste året den fantes, var 2014, og da var det altså tre–fire tilfeller per dag av enten trusler, legemsbeskadigelse eller drapsforsøk med kniv. Statsråden sier at etaten selv må vurdere dette, men er det én ting jeg synes vi her på Stortinget må kunne ha et ord med i laget om, er det hva slags informasjon vi skal bygge politikken vår på. Da er det å ha denne statistikken veldig viktig, synes jeg. Det er en tendens vi bør være bekymret for. Hvis man følger med i mediebildet, ser man daglige meldinger, men vi vet ikke hva hele situasjonen er.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Jeg vil bare føye til den forrige problemstillingen at Politidirektoratet i en medierunde om dette i 2019 sa at de kunne tenke seg å endre kodingen, sånn at dette framkom, men at det da ikke var kommet noen etterspørsel fra departementet. Jeg tror den ballen ligger og venter på statsråden hvis hun ønsker å ta den. Jeg tipper at ingen her på Stortinget ville ha noe imot å få denne statistikken. Et annet spørsmål til statsrådens innlegg gjelder det hun sa om machete, og at hun var åpen for at andre tiltak enn et forbud kunne ligge i svarene og i høringsnotatet. Jeg vil spørre statsråden om hun ikke er klar over at machete er et eget begrep. Det er «populært». Det er en merkevare man skaffer seg, som markedsføres som machete til disse ungdomsgruppene, og som har en spesiell utforming. Det har en betydning, uten at det løser alt, å forby det.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2020-01-28:
Den forrige statsråden lanserte senest i august 2019 at regjeringen – flere departementet var involvert – arbeidet med en handlingsplan mot barne- og ungdomskriminalitet. Jeg er klar over at statsråden bare har sittet noen få dager i stolen, så jeg vet ikke hvor oppdatert hun er på dette arbeidet, men i denne forbindelse kunne jeg tenke meg å spørre om man, når regjeringspartiene ikke ønsker en egen handlingsplan mot vold og trusler med kniv, i handlingsplanen mot barne- og ungdomskriminalitet vil innarbeide tiltak mot at barn og unge går med kniv, og legge opp til forebyggende tiltak i den samlede planen. Jeg mener dette er et viktig fenomen som skaper frykt og uro. Det gjør det vanskelig å forutse hva en krangel kan føre til når kniven er til stede i et miljø.
Frida Melvær (Høyre), 2020-01-28:
Først og fremst vil eg seie til representanten Jan Bøhler at det gjer veldig sterkt inntrykk å høyre dei historiene som han fortel frå talarstolen her i Stortinget, og vi deler dei bekymringane og den uroa som ein mogleg aukande bruk av kniv utgjer i trussel- og valdshendingar. Særleg knyter dette seg til kriminelle gjengar og den organiserte kriminaliteten, og det er ei utfordring som òg vi i Høgre tek på stort alvor. Eg er difor glad for at temaet har høg prioritet i regjeringa og ikkje minst hos politiet. Eg er òg einig med statsråden, som i svarbrevet sitt til saka uttrykkjer at ein handlingsplan ikkje vil tilføre saka høgare prioritet eller større merksemd enn ho alt har. Arbeidet som er på gang, eller alt sett i verk, viser at dette ikkje er ei utfordring som vert teke lett på, men som det alt er sett full beredskap på. Det er alt i dag forbod mot å bere kniv som ikkje har aktverdige formål på offentleg stad. At Oslo politidistrikt har teke sjølvstendige grep og skjerpa innsatsen mot denne utfordringa, er bra. Det er utvilsamt Oslo som har den klart største utfordringa, sjølv om enkelthendingar òg har skjedd i andre byar og politidistrikt. Eg opplever at politiet følgjer utviklinga nøye og har viktige tiltak både i og utanfor Oslo, fordi vi kan sjå at denne problematikken kan ha ein viss smitteeffekt. Vurderinga av konkrete lovforslag som innføring av forbod mot aktuelle typar knivar, andre relevante regelendringar, auka økonomiske løyvingar til politi, konfliktråd og barnevern samt politiets nasjonale satsing mot kriminelle nettverk og gjengkriminalitet, er viktige tiltak. Å få auka fokusering på gode oppvekstmiljø, inkludering og generell god oppfølging av barn og unge i både skule og fritid, er ikkje minst viktig. Til det trengst det eit breitt og godt samarbeid på tvers av ulike etatar, som Jan Bøhler òg var inne på, med friviljuge lag og organisasjonar og foreldre. I Oslo har eg m.a. sett at Oslo kommune og Oslo politidistrikt har utvikla eit slikt type samarbeid gjennom den førebyggjande samarbeidsmodellen SaLTo. Høgre kjem ikkje til å støtte representantforslaget om ein handlingsplan. Dei forslaga som vert fremja frå Arbeidarpartiet i denne saka, kan vi ikkje sjå vil tilføre noko vesentleg nytt og verknadsfullt utover det som alt er sett i gang frå regjeringa si side. Men eg vil òg seie at dette er ei utvikling som vi alle, i både Høgre og heilt sikkert alle parti på Stortinget, og regjeringa, følgjer nøye med på.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
I den særskilte meldingen fra Sivilombudsmannen er alle de ansattes representanter og ledelsen i flere fengsler helt tydelige på at for lav bemanning er en viktig årsak til isolasjon og manglende fellesskap i fengslene våre. Kort og godt er det for få ansatte til f.eks. å ta i bruk aktivitetstilbud med de innsatte, som blir sittende på cella i stedet. Da jeg besøkte Oslo fengsel, var det helt tydelig. Der har de et stort flott gymanlegg, som står tomt mesteparten av uken, fordi de ikke har ansatte til å følge de innsatte inn dit. I komiteens høring var alle høringsinstansene som ble spurt, tydelige på dette, bortsett fra daværende justisminister Kallmyr. Er statsråd Mæland enig i at for lav bemanning er en årsak til isolasjonen som Sivilombudsmannen finner i norske fengsler?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Jeg er glad for at statsråden iallfall delvis erkjenner det, da vi ikke fikk den erkjennelsen i høring. Da er det grunn til å håpe at ressurssituasjonen i fengslene vil bli bedre. En samlet komité skriver i innstillingen at tilstrekkelige ressurser må avses, slik at bemanningssituasjonen i fengslene ikke gir økt bruk av isolasjon. Noe som har en sammenheng med dette, og som også pekes på som en viktig årsak til isolasjon i norske fengsler, er at programtilbudene har blitt redusert. Det er færre aktiviteter for de innsatte utenfor cella, derfor blir de sittende mer inne. Vil statsråden se til at programtilbud f.eks. ikke lenger reduseres, men økes, sånn at vi kan få bukt med den delen av isolasjonsproblematikken som henger sammen med manglende tilbud utenfor cella?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Takk for det svaret. Til et annet tema: Likestillings- og diskrimineringsombudet sa i kontrollhøringen at etter at de hadde gjennomgått soningsforholdene for kvinner i fengslene, konkluderte de med at norske myndigheter står i fare for å bryte både likestillings- og diskrimineringsloven og våre forpliktelser etter FNs kvinnekonvensjon. Kvinner risikerer å sone mer restriktivt, og særlig etter at flere åpne fengsler har blitt lagt ned av regjeringen, får de dermed et dårligere tilbud fra soningsstart til soningsslutt. Kvinnene har bl.a. færre tilbud om rusmestring og programvirksomhet. Faktisk er det slik at i enkelte fengsler opplever kvinner i større grad isolasjon, bare fordi de er kvinner. Hva vil statsråden gjøre for å hindre dette? Vil statsråden ha et særlig blikk på dette kjønnsperspektivet når regjeringen setter i gang de tiltakene som Sivilombudsmannen anbefaler?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Jeg må bare føye meg inn i rekken og si at det er veldig positivt at også helseministeren er til stede her i dag. I Sivilombudsmannens særskilte melding kommer det fram at norsk regelverk og praksis ikke er i tråd med menneskerettslige standarder for helsetilsyn når det gjelder de isolerte innsatte. Derfor er jeg glad for at statsråden har varslet oppdatering av veilederen for fengselshelsetjenesten og etablering av disse områdefunksjonene for psykisk helse og rusbehandling for alle fengslede. Jeg vil spørre statsråden om disse endringene i helsetilbudet for de innsatte vil følge opp det som er de menneskerettslige kravene om daglig helsetilsyn, for Sivilombudsmannen ber om en lovfesting av det kravet.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Takk for det, det var et godt svar som jeg er glad for. Denne oppdateringen av veilederen, som skal bli i tråd med bl.a. de forpliktelsene vi har, og de standardene som menneskerettighetene setter, er veldig positivt. Men veiledere har ofte et problem med at det er mange av dem, og det er ikke alltid så lett å følge med på om de følges opp. Derfor vil jeg spørre statsråden om hvordan den reviderte veilederen for fengselshelsetjenesten skal følges opp, og om bl.a. Fylkesmannen kan brukes i så måte.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Jeg må føye til noen betraktninger til slutt, for jeg vil understreke veldig at jeg er glad for at kontrollkomiteen er samstemt om flere av punktene om oppfølging av denne rapporten. Det gjelder f.eks. å få på plass i lovverket kriterier for isolasjon, som er i tråd med våre menneskerettslige forpliktelser. Det gjelder at helseoppfølgingen i fengslene skal være i tråd med våre menneskerettslige forpliktelser. Det gjelder rettssikkerheten, at tilsynsordningene faktisk også vil ivareta de isolerte innsattes rettssikkerhet. Komiteen er enig om at også ressurser til bygnings- og bemanningsmessige forhold må avses, sånn at ikke det er en årsak til isolasjon. Jeg må slutte meg til undringen over den frikoplingen som ressurssituasjonen i fengslene får fra problemene med isolasjon, for det er helt åpenbart at når nye bygg, nye anlegg, ikke kan tas i bruk fordi det ikke er nok ansatte til å følge de innsatte dit, har det en tydelig sammenheng. Det kommer fram fra de ansattes organisasjoner, fra ledelsen i fengslene, at dette må løses. Komiteen ber i slutten av denne innstillingen statsråden om å rapportere tilbake til Stortinget om hvordan oppfølgingen skal foregå. Derfor hadde det vært fint om statsråden til slutt kan si noe om hvordan regjeringen planlegger å følge opp de anbefalingene som Sivilombudsmannen kommer med, og som kontrollkomiteen også slutter seg til. Tiden går, men ingen tegner seg. Da får vi håpe at regjeringen så raskt som mulig svarer ut de anbefalingene som Sivilombudsmannen kommer med, og som kontrollkomiteen slutter seg til.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Denne undersøkelsen fra Riksrevisjonen dreier seg om noe grunnleggende viktig for et moderne demokrati, nemlig folks rettssikkerhet. Derfor er det alvorlig at Riksrevisjonen finner at en vesentlig andel av domstolene ikke når Stortingets mål for saksbehandlingstid, og at frister i straffeprosessloven og tvisteloven heller ikke overholdes. Det er faktisk så alvorlig at Riksrevisjonen bruker sin sterkeste grad av kritikk, «svært alvorlig», og det er veldig uvanlig. Riksrevisjonen vurderer det som svært alvorlig at flere domstoler ikke når Stortingets mål for saksbehandlingstid i straffesaker, og de mener at dette kan få konsekvenser for de involvertes rettssikkerhet, men også for tilliten til rettsvesenet. Etter Riksrevisjonens vurdering er det også alvorlig sett ut fra kravene i Grunnloven § 95 og i Den europeiske menneskerettskonvensjonen artikkel 6 nr. 1, om at saker skal behandles innen rimelig tid. Det kan vi ikke godta, for det er få ting som er viktigere for et samfunn enn at folks rettssikkerhet blir godt ivaretatt. I tillegg rammer dette skjevt. Det rammer dem som ikke har like god mulighet til å kjøpe seg rettssikkerhet gjennom mer tid hos advokater og spesialisert kompetanse. Vi har allerede sett klasseskiller i rettssikkerheten når både trygdemottakere og flyktninger har blitt uriktig straffedømt. Derfor er noe av det viktigste vi kan gjøre fra Stortingets side for å følge opp denne rapporten, å sørge for at domstolene har tilstrekkelig med ressurser. Også det trengs for å få fullt ut utnyttet kapasiteten i domstolene. For Riksrevisjonen finner at domstolene har hatt færre årsverk enn det saksmengden skulle tilsi. Dette funnet kombinert med at vi vet at mange dommere ofte jobber langt utover normal arbeidstid, tyder på at norske domstoler har et ressursproblem. Det kommer i tillegg fram at det har vært en negativ utvikling de senere årene knyttet til antallet årsverk, ifølge Domstoladministrasjonen. I årene som kommer, vil det bli enda mer nedbemanning. Det gir grunn til å mistenke at problemet og ansvaret ligger hos dem som fastsetter domstolenes økonomiske rammer. Derfor er det ikke til å bli klok av at norske domstoler og med det rettssikkerheten vår er underlagt det såkalte ABE-kuttet på 0,5 pst. hvert år. Det er uansvarlig å fortsette de kuttene. Domstolenes budsjetter burde økes, ikke kuttes. Som Riksrevisjonen sier, handler det om både folks rettssikkerhet og folks liv og helse.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
I denne rapporten fra Riksrevisjonen pekes det på mange årsaker, mange anbefalinger og mange områder hvor man kan gjøre noe for å få saksbehandlingstiden ned. En av de faktorene som rapporten peker på, er at domstolene har færre årsverk enn det saksmengden skulle tilsi. Det gjør saksbehandlingstiden lengre. Vi vet samtidig at domstolene i inneværende år vil måtte redusere bemanningen med ytterligere 20–30 stillinger. Derfor vil jeg spørre statsråden om hun er enig med Riksrevisjonen i at også bemanningen i domstolene er en faktor for saksbehandlingstiden.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Jeg vil også takke saksordføreren for arbeidet. Dette er en veldig spesiell sak. Politiets sikkerhetstjeneste, PST, har drevet med ulovlig systematisk masseinnsamling og -lagring av opplysninger om over en million reisende årlig, og verken innsamlingen eller lagringen har vært i tråd med lovverket. At PST i strid med loven registrerer reiseaktivitet, er et overtramp mot folks integritet og personvern. På et overordnet nivå er det helt avgjørende for et folkestyre at sikkerhetsmyndighetene følger de lover og regler som Stortinget har satt. Jeg håper virkelig at denne saken er et unntak, at det ikke er et eksempel på praksis eller holdninger i sikkerhetstjenestene våre om hvordan de forholder seg til loven, for det viktige arbeidet de gjør, kan ikke være preget av noe sånt. Denne saken handler ikke bare om alvorlige ulovligheter i PST. Den handler også om Justisdepartementet og regjeringens manglende inngripen. I 2014 kritiserte EOS-utvalget PST for en konkret sak. Justisdepartementet bekrefter at de ble kjent med dette da EOS-utvalget leverte sin årsmelding for 2014, men likevel fortsatte PST med praksisen, uten inngripen fra departementet. Justisdepartementet bekrefter også i sine svar til kontrollkomiteen at de ble kjent med – enda mer alvorlig – den rutinemessige masseinnsamlingen av opplysninger allerede i 2017. Likevel gjorde Justisdepartementet ingenting. De tok ikke grep før i 2019, kort tid før EOS-utvalget kom med sin særskilte melding. Dette står i svarbrevet til komiteen fra daværende justisminister Kallmyr – jeg må sitere det, og det gjør jeg nå: «I møtet i desember 2017 og i brevet fra PST juni 2018 ble det også informert om rutinemessig innhenting av passasjerlister. Som nevnt ovenfor burde vi da gått grundigere inn i problemstillingen og sørget for de nødvendige avklaringer slik at den praktiseringen som ikke var i tråd med hjemmelsgrunnlaget kunne vært stanset tidligere.» Det er alvorlig at sikkerhetstjenesten systematisk bryter loven, men det er enda mer alvorlig at regjeringen vet om det, og ikke stanser praksisen. Nå har det, som vi vet, vært en rekke justisministre i løpet av denne perioden med ansvar for denne saken. Det var Anders Anundsen og Per-Willy Amundsen som hadde ansvaret i flere skjæringspunkter, bl.a. Men selv om regjeringen skifter ut justisministre, må Stortinget holde regjeringen ansvarlig. At regjeringen vet om ulovlig systematisk innsamling uten å stanse det – der går det en rød strek. Derfor fremmer vi forslag om kritikk i denne saken. Det gjør vi ikke med et lett sinn, men fordi vi må trekke opp en strek et sted.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Det er gledelig å høre at det tas grep overfor PST for å trekke lærdommer av denne spesielle saken. Det er også interessant å vite hva slags lærdommer Justisdepartementet vil trekke av saken når vi vet at departementet var kjent med saken i 2017, i hvert fall, uten å gripe inn fordi man, slik som statsråden sa det, ikke forsto alvoret. Derfor vil jeg spørre statsråden: Hvilke lærdommer har Justisdepartementet tatt, og hvordan skal man sørge for at man fanger opp denne typen problemer raskere hvis de skulle oppstå igjen?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-04-22:
Saker som dette vekker jo bekymring for hvordan sikkerhetstjenestene våre forholder seg til loven. Jeg kan nevne at kontrollkomiteen nå har til behandling også en annen sak som gjelder årsmeldingen fra EOS-utvalget, om registering av folkevalgte her på Stortinget. Det er veldig viktig at ordensmakten selv følger de lover og regler som Stortinget vedtar. Derfor må jeg spørre: Når vi får saker som dette, hvordan ser regjeringen til at både PST og andre deler av EOS-tjenestene våre ikke strekker på de adganger de har fått til å innhente og lagre opplysninger om norske borgere?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Takk til sakens ordfører for en grundig jobb med et viktig tema. Det hører ikke til hverdagen at Sivilombudsmannen finner behov for å lage en særskilt melding til Stortinget. Innholdet i meldingen rettferdiggjør alvorlighetsgraden, noe saksordføreren har beskrevet på en veldig god måte. Dersom det gjennomføres isolasjon av praktiske eller økonomiske hensyn, er det i strid med internasjonale menneskerettighetsstandarder, og det tar seg ikke ut i det norske samfunnet. Det er viktig, som saksordføreren var inne på, at vi får tydelige regler for hvor mye menneskelig kontakt også de som er i isolasjon, skal ha, men ikke minst at helseoppfølgingen også er god. Det ble sagt i høringen, av helsedirektøren, at det var et område de fokuserte på. Jeg er glad for at også helseministeren har funnet det riktig å være til stede ved behandlingen av denne saken, for helseoppfølgingen blir en sentral del i det å forbedre de punktene som Sivilombudsmannen peker på. Det er viktig å få nødvendige lovhjemler og nødvendig lovregulering, og det er også viktig at de lovhjemlene som finnes, faktisk følges. Jeg litt opptatt av at det ikke skal framstå som om denne kritiske rapporten er en kritikk av dem som jobber i kriminalomsorgen. For de er i en usedvanlig vanskelig situasjon i sin hverdag, delvis også fordi vi, Stortingets flertall, har satt dem i den situasjonen. Gjennom år etter år med såkalte ABE-kutt – et ord for å dekke over det faktum at det rett og slett er flate kutt i økonomien – har vi fått meldinger fra kriminalomsorgen om at det går ut over hverdagen i form av den pleien som skal sørge for at de som i framtida skal bli våre naboer, kan utvikle seg i en positiv retning i fengselet. Det er også noe av grunnlaget for det vi særskilt har til behandling her i dag. Et av de viktige punktene i oppfølgingen av denne saken er derfor at en ser konsekvensene av at når aktiviteten og utviklingsmulighetene i fengselet blir redusert, blir det vanskeligere å gjøre godt arbeid for dem som driver kriminalomsorg. Det er vårt ansvar å sørge for at de har de lover, de regler og de ressurser som skal til for å klare det. Jeg slutter meg til saksordførerens innlegg og understreker behovet for at de anbefalingene som Sivilombudsmannen her har gitt, blir fulgt opp av regjeringa.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
I og med at statsråden nevnte bygg og skryter av det: Når vil det nye fengslet i Agder faktisk åpne, og når vil den nye avdelingen på Ila åpne?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Grunnen til at jeg spør om det, er at det er fint med bygg, men det har tatt sin tid å få tatt dem i bruk. Noe av grunnen til det er selvfølgelig at det er kostnader til bemanning og drift. I mitt innlegg var jeg inne på at statsråden, som mange forgjengere i stolen, år om annet har sørget for kutt som kriminalomsorgen rapporterer om at betyr mindre bemanning og færre penger til aktiviteter for de innsatte. Da blir mitt spørsmål til statsråden: Vil hun slutte med det?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Til det at statsråden sier at pengene ikke forsvinner ut av statsbudsjettet: De forsvinner ut av fengslene, og de forsvinner ut av ressursene til dem skal ta seg av det problemet som Sivilombudsmannen har pekt på. Jeg må si jeg blir litt overrasket når statsråden står her og sier at den situasjonen vi er i, ikke har noe med ressurssituasjonen å gjøre. Det er åpenbart at når vi har lavere bemanning i fengslene og færre penger til aktivitet i fengslene, er det noe av årsaken til at Sivilombudsmannen må lage en sånn rapport. Da blir jeg bekymret, for når statsråden skryter av ABE-reformen og vil fortsette med de flate, blinde kuttene også i fengselssektoren, sier statsråden også til de menneskene som står i den situasjonen hver dag og må håndtere en vanskelig og krevende situasjon, der både helse, psykiatri og andre ting er knyttet til isolasjonssituasjonen: Nei, vi skal fortsette å kutte i de ressursene som er helt avgjørende. Har jeg da forstått statsråden riktig? Og i så fall: Vil ikke statsråden i det hele tatt bry seg om hva Sivilombudsmannen har påpekt?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Takk til statsråden, som jeg synes hadde en ryddig gjennomgang av sine planer for oppfølging av Sivilombudsmannens anbefalinger. Sivilombudsmannen og ikke minst høringen har også kommentert ressurssituasjonen. Det kunne vært interessant å høre om helsestatsråden kan reflektere noe rundt om han får tilbakemeldinger fra helsefolkene som er i fengsel – altså ikke innsatte, men de som jobber i fengsel – og deres inntrykk av ressurssituasjonen og de forandringene som har vært der de siste årene. Det er det ene. Det andre er et kort spørsmål: Ser statsråden at det på hans område vil være behov for noen lovendringer og presiseringer for å sørge for at kvaliteten kan heves og kontrolleres på en ordentlig måte?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Jeg vil bare si takk for svaret. Det eneste jeg var åpenbart uenig i, var at justisministeren hadde svart godt på ressurssituasjonen. Men det skal vi komme tilbake til etter hvert, så jeg har ikke ytterligere spørsmål til helsestatsråden.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Jeg beklager at jeg måtte be om ordet en gang til, men jeg ble faktisk litt rystet over svarene fra statsråden når det gjelder ressurssituasjonen i fengslene. Jeg viser da til høringen vi gjennomførte, og Tor Erik Larsen, som representerer kriminalomsorgen, som viste til det faktum at Oslo Economics leverte en rapport i 2017 hvor det sto at framtidige ABE-kutt ville ramme førstelinja og tjenesteproduksjonen i kriminalomsorgen, og at FNs torturkomité i mai 2018 la fram en rapport om Norge og der anbefalte at norsk kriminalomsorg må bli unntatt fra ABE-reformen, slik at bygnings- og bemanningsmessige årsaker ikke danner grunnlag for isolasjon. Han påviste at de kuttene som har vært siden 2014, utgjorde 400 mill. kr, og at det tilsvarer 530 ansatte i førstelinja. Vi er enig i at bygningsmessige ting er viktige, og at moderne teknologi og IKT er viktig, men det er dette punktet det har vært politisk strid om i år etter år. Vi får tilbakemeldinger fra dem som jobber i kriminalomsorgen, om at dette kommer til å gå ut over kvaliteten i fengslene – og det er disse menneskene som skal bli våre naboer i framtida. Jeg er skuffet over statsråden og de svarene hun har gitt her i dag. Det er åpenbart at statsråden mener at når terrenget ikke stemmer med hennes kart, er det kartet som er riktig. Vi kommer fortsatt til å ta hensyn til dem som skal utøve denne tjenesten i virkeligheten, de ansattes representanter, ledelsen i de lokale fengslene, som gang på gang varsler om at det må bli dårlig kvalitet når så blinde kutt som dem vi opplever, blir gjennomført. Effektivisering er noe helt annet. Det er noe folk er med på å utvikle. Men blinde kutt, skjematisk tegnet opp på et kontor i Oslo, bidrar til de konsekvensene som Sivilombudsmannen her har påpekt. Her må justiskomiteen følge statsråden sin nøye framover.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Takk til saksordføreren for både en godt utført jobb og en god gjennomgang her av en enstemmig innstilling. Det er riktig som saksordføreren sa, at bruken av begrepet «alvorlig» skjer ikke ofte, men er altså noe som understreker alvoret i saken. Det er mange ting vi sitter igjen med etter behandlingen av denne saken, men en av de tingene som gjorde størst inntrykk på meg i høringen, var Advokatforeningens generalsekretær – det er vel hennes offisielle tittel – Merete Smith, som sier at vi har en situasjon der særlig de med lite ressurser, liten økonomi til å skaffe seg god advokathjelp, ikke kan være trygg på at de får den samme rettsbehandling som andre og de med mer ressurser. Er det noe vi er opptatt av i det norske samfunnet, er det at alle skal behandles likt, og i hvert fall av den tredje statsmakt, uavhengig av stand, stilling og personlig økonomi. Men så viser altså denne rapporten at det kan variere fra domstol til domstol, og – som sagt – ressursene til den som har en sak til behandling, kan avgjøre utfallet av saken. Jeg er glad for at det er en enstemmig komité som er opptatt av den problemstillingen. Så fikk vi også i denne saken påpekt gjennom høringen at de stadige kutt – ABE-kuttene, som de blir kalt, de flate, blinde kuttene – også påvirker ressursene, selvfølgelig, i denne etaten. Men det var også noe annet som preget høringen, synes jeg, og det var at Domstolkommisjonen akkurat hadde lagt fram sin utredning om strukturen for domstolene. Vi spurte riksrevisoren da han la fram saken for oss, om dette kunne tolkes som en konklusjon som kunne bidra til anbefaling om hva som skal konkluderes etter denne utredningen. Det avkreftet riksrevisoren. For det er forskjell mellom små domstoler, det er forskjell mellom store domstoler, men det er ikke systematisk forskjell mellom små og store domstoler. Men det er mye å hente på å kunne se ressurser i fellesskap og kunne jobbe med det. Det ble også nødvendig for oss i komiteen å understreke at det er ikke kontrollkomiteen som diskuterer framtidig domstolstruktur. Det er det fagkomiteen som skal gjøre etter de innspill som kommer fra regjeringa. Derfor viser jeg til våre folk i justiskomiteen for å følge opp det som ble et stort tema i høringen, men som ikke er en del av innstillinga.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Takk til saksordføreren, både for godt arbeid med saka og for en grundig gjennomgang av alvoret i den, og for hans understreking av det spesielle i at vi får en sånn særskilt melding. Alvoret i saka er at den gode jobben til EOS-utvalget har synliggjort at – for å si det rett ut – PST ikke følger norsk lov. Det er klart det er alvorlig. Enda mer alvorlig blir det – og det er mye av bakgrunnen for at det her blir fremmet et forslag – ved at PST i forbindelse med årsmeldingen for 2014 ble gjort oppmerksom på at de opptrådte i strid med norsk lov, og så ikke gjorde noe med det. De fortsatte altså den ulovlige praksisen. Så mener vi at det også er alvorlig at verken Justisdepartementet eller for så vidt Statsministerens kontor – som i en periode hadde det som ble kalt et element med tanke på sikkerhet i samfunnet, men som uansett er inne i kontrollen med de hemmelige tjenester – har sørget for at EOS-utvalgets påpekning i forbindelse med årsrapporten for 2014 ble fulgt opp. Det er summen av det som er veldig alvorlig. Det er mulig å gjøre feil – selv om et så viktig element som PST absolutt ikke bør gjøre det – men det er utilgivelig ikke å rette opp når en blir gjort oppmerksom på at en faktisk gjør feil. Det er bakgrunnen for det forslaget som saksordføreren refererte til, nemlig forslaget fra Arbeiderpartiet og SV: «Regjeringens håndtering av saken om ulovlig systematisk masseinnsamling og -lagring av flypassasjeropplysninger er sterkt kritikkverdig, da regjeringen hadde opplysninger om forholdene, men unnlot å stanse praksisen.» Det er bakgrunnen for forslaget, som jeg tar opp, og jeg viser for øvrig til saksordførerens grundige og gode redegjørelse.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Jeg har forståelse for at det kanskje ikke er hele innstillingen og alt som har skjedd i forbindelse med denne saken, som har preget statsrådens hverdag etter at hun ble statsråd, men likevel har jeg behov for å understreke alvoret i noe annet som kommer fram i rapporten. Vi er enige om at det som skjedde, ikke skulle ha skjedd. Jeg går ut ifra at den nåværende statsråden er enig i at Justis- og beredskapsdepartementet burde ha grepet inn da det ble kjent. Men det er et element til her som er litt viktig, og det er at EOS-utvalget har hatt problemer med å bringe fakta på det reine i sin kontakt med PST. Det vil jeg gjerne spørre statsråden om. Blant annet når det gjelder Norwegian, som statsråden sjøl var inne på, har en ikke lyktes med å få full klarhet i hvordan den tilgangen ble skaffet. Det betyr i den saken – vi kan lese om en del andre ting også i innstillingen og i rapporten – at informasjonen fra PST til EOS-utvalget har vært mangelfull og kanskje heller ikke riktig. Jeg vil spørre statsråden: Vil hun i sitt framtidige arbeid sørge for at PST legger til rette for og respekterer EOS-utvalgets rolle i det norske demokratiet?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2020-04-22:
Jeg er veldig glad for at vi får denne diskusjonen. Utgangspunktet er, som representanten Aasland akkurat sa, at vi i sin tid har sagt ja til et arronderingssalg. I arrondering ligger mulighetene for at andre skogeiere lokalt kan få kjøpt en teig inntil, få en driftsmessig effektiv enhet og drive skogen på en ordentlig måte. Med arrondering tenker vi ikke på at folk skal kjøpe seg en eiendom til fritidsbruk langt fra der en bor. For det ene elementet i denne saken som er viktig, er faktisk situasjonen til norsk skogbruk. Der har Statskog vært og er en god, profesjonell driver. Det må være et tankekors når Statskog avhender innenfor de rammene som Stortinget har satt, nemlig at i den grad en gjør det, skal også arronderingen føre til aktiv drift og gode driftsenheter for eventuelt andre private i det samme området. Det andre jeg er opptatt av i denne saken, er mulighetene til friluftsliv. Der hørte jeg representanten Gimse si at det var ivaretatt av allmennhetens rettigheter. De av oss som ikke eier noe skog, men liker å bruke den, vet at verken jakt eller fiske er en del av allmennhetens rettigheter. Det er ting en må leie seg rett til å drive med hos den som er grunneier. Derfor er ikke avhending av skog til private – når store enheter selges til én privat eier – ivaretatt av allmennhetens rettigheter for de tingene som her er omtalt: mulighetene til å jakte og fiske og ikke minst å gjøre det til en overkommelig pris, som er nevnt her tidligere i debatten. Realiteten er at vi er vant til å tenke at den norske staten eier mye, at staten er stor i Norge. Men når det gjelder skog, er det faktisk ganske mange land i Europa der staten eier mer enn det vi gjør i Norge. Jeg er av den grunn veldig glad for at denne diskusjonen er reist, og jeg håper det kommer en sak til Stortinget der vi kan få en grundig diskusjon om statens framtidige eierskap i skog i et skogbruksperspektiv og i et naturbruksperspektiv.
Bente Stein Mathisen (Høyre), 2020-04-22:
Aller først: Takk til saksordføreren for et godt samarbeid i en viktig sak. Denne meldingen avdekker forhold og svakheter i vårt fengselssystem som vi er nødt til å gjøre noe med. Norske myndigheter har flere ganger fått kritikk internasjonalt for bruken av isolasjon i fengsel, og særlig gjelder det innsatte med psykiske helseutfordringer. Å ha kontakt med andre mennesker er et av de mest grunnleggende behov vi mennesker har, og er en forutsetning for god psykisk helse. Det gjelder også for mennesker som sitter i fengsel. Mangel på menneskelig kontakt kan ha store helsemessige konsekvenser både psykisk og fysisk, og funnene i meldingen viser at det er et stort omfang av isolasjon i fengslene våre. Dessverre har vi ikke gode nok data om hvor stort omfanget egentlig er. Det jobbes heldigvis nå med å få på plass styringsverktøy, for det er viktig med et godt kunnskapsgrunnlag for å ha treffsikre tiltak, slik at en får redusert bruken av isolasjon og begrenset eventuelle skadevirkninger. 92 pst. av de innsatte har tegn på psykiske lidelser. Flere er isolert over lange perioder, noe som igjen fører til ytterligere dårlig psykisk helse. Det kan ofte være utfordrende å få kvalitativt god psykisk helsehjelp til de innsatte, og ansatte i fengslene mangler kompetanse for å håndtere alvorlig psykisk syke personer. Vi vet også at mange sliter med selvmordstanker, og syke fanger blir ofte kasteballer mellom korte opphold på psykiatrisk døgnavdeling og så rett tilbake til isolasjon i fengsel uten å ha mottatt behandling. I høringen sa helsedirektør Bjørn Guldvog at de så med bekymring på Sivilombudsmannens melding, og at de ville følge opp anbefalingene. Han viste til at Helsedirektoratet allerede har anbefalt overfor Helse- og omsorgsdepartementet å etablere stedlige spesialisthelsetjenester innenfor psykiske lidelser og rusmiddelproblemer i alle norske fengsler, dvs. at man nå kan få spesialisert behandlingskompetanse i fengslene, og det er bra. I høringen sa både justisministeren og helseministeren at de tar Sivilombudsmannens melding på største alvor. Å få ned bruken av isolasjon i fengslene er høyt prioritert, og det står også i regjeringsplattformen. Helseministeren har i tildelingsbrevet for 2020 bedt Helsedirektoratet om å revidere veilederen for fengselshelsetjenesten, slik at den er faglig oppdatert og i tråd med internasjonale anbefalinger når det gjelder menneskerettigheter. Funnene i meldingen fra Sivilombudsmannen synliggjør hvor viktig det er med samarbeid på tvers av departementer når ansvar for en tjeneste har så overlappende grensesnitt som nettopp i fengselsvesenet. Når en så stor andel av de innsatte sliter med psykiske helseutfordringer, er det både rasjonelt og best å gi psykisk helsehjelp der de innsatte er, nemlig i fengslet, fremfor å frakte fangene til poliklinisk behandling utenfor fengslet. Et tettere og mer forpliktende samarbeid mellom kriminalomsorgen og helsetjenesten er et viktig tiltak for å forebygge unødig isolasjon i norske fengsler, og en slik samtjeneste mellom Justisdepartementet og Helsedepartementet ønskes velkommen.