Beate Heieren Hundhammer (Høyre), 2002-12-11:
50 milliarder kr er prislappen på de samlede utbyggingsbehovene de regionale helseforetakene har meldt inn til departementet. Det er urealistisk å gjennomføre en så storstilt utbygging, og antakeligvis er det heller ikke nødvendig. I tiden framover vil helseforetakene forberede og gjennomføre omstruktureringer/funksjonsfordelinger med tanke på bedre og mer effektiv drift. Utbyggingsprosjektene må også bli gjenstand for en kritisk gjennomgang, og nytteverdien av utbygging må ses i forhold til hvordan man ønsker å innrette et samlet helsetilbud innenfor regionen. Like fullt vil det i tiden framover kreve store midler å foreta nødvendig utbygging. Da bør alternative utbyggingsmodeller prøves. I budsjettet har regjeringspartiene fått flertall for å be Regjeringen vurdere spørsmålet om et samarbeid mellom det offentlige og det private når det gjelder investeringer i nybygg, og for å be departementet belyse hvordan private interesser på en hensiktsmessig måte kan delta i utbygging og drift av sykehus. For også når det gjelder deler av driften og eiendomsforvaltningen, kan det være hensiktsmessig å benytte seg av private. Dette er ingen nyskaping. Andre land kan vise til både lange og gode erfaringer med offentlig og privat samarbeid innenfor flere sektorer. I Norge har vi stort sett kun våget oss på samferdselssektoren. Det er på tide å åpne for dette på den sektoren som kanskje betyr mest for innbyggerne for å få et godt tilbud, slik at vi kan få både fortgang i og et korrektiv til rent offentlig sykehusutbygging. Det er flere sykehus som har begynt å tenke i disse baner. For eksempel har sykehuset i Buskerud i forbindelse med planlegging av nytt sykehus, foruten å se på hvilke finansielle muligheter de selv har, gått igjennom hvilke innsparingsmuligheter som finnes, og det har vært kontakt mellom sykehuset og private investorer i forhold til virksomhet som er knyttet til et sykehus, som sykehushotell, infrastruktur etc. Det er generelt kommet langt når det gjelder selve modelltenkningen rundt et offentlig-privat samarbeid. Gjennom studier i utlandet, som England og Sverige, har sykehuset studert sammenlignbare prosjekter. Disse viser seg å være langt billigere enn hva som er tilfellet her, til tross for at anbud, kontraktsinngåelse og bygging skjer innenfor det samme EØS-området. Det er et paradoks at man kan bygge sykehus til mellom 20 000 kr og 30 000 kr pr. kvadratmeter i Sverige, når man bygger til 60 000 kr pr. kvadratmeter i Norge. Dette viser at det er betydelig vilje til å ta alternative og kreative løsninger i bruk når sykehusene selv får anledning til dette. Med en føring som nå ligger i budsjettet, kombinert med nærmere utredning fra departementet, vil dette sykehuset, samt de øvrige, kunne gå videre med denne planleggingen. En annen side ved utbygging av sykehus, er at det er viktig å kunne slippe å finne opp hjulet på nytt hver gang man skal bygge. Det blir lite masseproduksjonseffekt dersom det ved hvert sykehus blir en arkitekt- og entreprenørdebut. Derfor må vi også dra nytte av de mulighetene EØS-markedet gir. I budsjettet har flertallet understreket at en utbygging i samarbeid med private bare kan skje innenfor helseforetakenes ordinære budsjettrammer og de ordinære prioriteringene. Samarbeid med private investorer kan være alt fra et sameie til kun grunninvesteringer. Poenget er å prøve ut alternative utviklingsmodeller, og få prøvd/kvalitetssikret sine egne prosjekter mot alternativer.