trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Det er ingen tvil om at enkelte kommersielle eiere i barnehagesektoren har tatt ut store verdier fra barnehagene. Et eksempel på dette ble avslørt i en sak i Dagbladet like før jul, om Trygge Barnehager, som viser at selskapet har 87 datterselskaper som er skilt ut av barnehagedriften som rene utleieselskaper. Dette resulterte i 2019 i 36 mill. kr i overskudd. Gjennom denne typen kreative selskapsstrukturer er det mulig å skjule pengestrømmer fra barnehager til private formuer. Vi i SV er bekymret for den økende kommersialiseringen av barnehagesektoren, som svekker mangfoldet i barnehagene og kan utfordre tilliten til at fellesskapets penger blir brukt i tråd med formålet. Det er nødvendig å ha et lovverk som sikrer at offentlige tilskudd til barnehagedrift skal gå til dette og ikke til utbytte til private. Tall fra velferdstjenesteutvalget viser at antallet kommersielle barnehager har økt med 34 pst. i perioden 2010–2018, samtidig som antallet ideelle barnehager har gått ned med 71 pst. Denne utviklingen truer mangfoldet i sektoren – når en håndfull store aktører får stadig mer kontroll over de private barnehagene, mens andelen ideelle går kraftig ned. Skal et reelt mangfold i barnehagesektoren sikres, haster det med tiltak. Foreldre, og samfunnet for øvrig, må kunne være trygge på at barnehager drives etter hva som er best for ungene på lang sikt, ikke hva som er lønnsomt for eierne på kort sikt. Og jeg vil minne Stortinget om at vi har vedtatt en barnehagelov som slår fast at offentlige tilskudd og foreldrebetaling skal komme barna i barnehagen til gode. Det er i salg av barnehager og eiendommer de store pengene ligger, og vi er glad for at Rødts forslag tar opp dette. De siste årene har en rekke barnehagekjeder skilt ut eiendommene sine i egne eiendomsselskaper som barnehagen må leie barnehagebygget av. Å skille ut barnehagenes eiendommer i egne selskaper har også lagt til rette for at minst 238 barnehagebygg er solgt av eierselskaper til utenlandske oppkjøpsfond de siste årene, med påfølgende langvarige kontrakter om at barnehagen skal leie bygget tilbake. Det offentlige tilskuddet og foreldrebetalingen skal brukes til barnehagene og ikke til privat profitt. Vi i SV mener at lovverket må endres sånn at det hindrer at offentlige tilskudd og foreldrebetaling går til profitt. Derfor sier jeg igjen: Det er barna som skal ha utbytte av barnehagen.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Velferdstjenesteutvalget tilrår at når det gjelder eventuelle gevinster som kan tilskrives salg av eiendom under markedspris, bør det vurderes om dette kan være et resultat av ulovlig gitt statsstøtte. Så hører jeg at ministeren i sitt innlegg ikke vil si meningen sin om dette. Jeg mener det er merkelig at vi har en minister som ikke kan være tydelig på dette. Derfor velger jeg å spørre om noe som er litt mer konkret. Dagbladet publiserte for litt siden en sak om Trygge Barnehager, som viser at selskapet har 87 datterselskaper som er skilt ut av barnehagedriften, og som er rene utleieselskaper. Dette resulterte i 2019 i et overskudd på 36 mill. kr. Gjennom denne typen kreative selskapsstrukturer er det mulig å skjule pengestrømmer fra barnehagene til private formuer. Det er tidligere blitt avslørt hvordan Adolfsen-brødrene har tjent millioner på å selge eiendommer til australske oppkjøpsfond. Deler virkelig ikke ministeren bekymringen om at penger fra norske kommersielle barnehager slett ikke går til barnehagene, men til privat profitt?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Da blir jo et naturlig oppfølgingsspørsmål om det nasjonale tilsynet er stort nok. Når vi vet hvor store disse kjedene er, og når vi vet hvor mye tid enkelte kommuner har brukt på å avsløre slike spekulasjoner, undrer jeg på om et tilsyn i Molde, med så få ansatte, skal kunne klare å ha oversikt over hele sektoren.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Jeg har hatt gleden av å være ordfører for denne saken, som omhandler reetablering av den tidligere Høgskolen i Nesna. Etter at styret i Nord universitet våren 2019 bestemte seg for å legge ned studiestedet Nesna, har Stortinget behandlet to saker som omhandler nedleggelsen av lærerutdanningen på Nesna. Komiteen har behandlet et representantforslag om en desentralisert høyere utdanning for kvalitet, velferd og bærekraftige samfunn. I tillegg har Stortinget behandlet et forslag om at Statsbygg ikke skal selge bygningene på studiestedet Nesna. Komiteen har i sakens anledning understreket viktigheten av og behovet for desentralisert utdanning, og vil i denne sammenheng både vise til distriktsnæringsutvalget, som leverte sin utredning og tok til orde for en mer desentralisert utdanning, og demografiutvalget, som i sin rapport konkluderte med det samme. Videre lar jeg det bli opp til partiene å komme med sine merknader i sakens anledning. Jeg har lyst til å kommentere noen av SVs synspunkter i saken. Nedleggelsen av Campus Nesna kommer i en situasjon der vi har en varslet lærermangel, både nasjonalt og – ikke minst – regionalt. Det er grundig dokumentert at lærerutdanningen på Nesna har vært avgjørende for rekruttering av lærere til kommunene på Helgeland, men også til hele Nordland. Vedtaket er et alvorlig skudd for baugen for distriktskommuners mulighet til å skaffe seg kvalifiserte lærere og sykepleiere. Mangelen på lærere og sykepleiere rammer lokalsamfunn og folks grunnleggende velferdsbehov. Få ønsker å bo på en plass der helsetjenester og skole drives av ufaglærte. Og la meg være helt klinkende klar: SV ønsker en reetablering av tidligere Høgskolen i Nesna som en fullverdig høyere utdanningsinstitusjon. Nedleggingen av Campus Nesna er et brudd med det som ble lovet ved strukturreformen, at institusjonene skulle styrkes, slik at studiestedene ikke skulle legges ned. Det er god grunn til å være bekymret for at den nasjonale og statlige styringen av utdanningsstrukturen i Norge nå er overført til styrerommene ved universiteter og utdanningsinstitusjoner i stedet for at dette burde ligget til et nasjonalt overordnet organ. Dersom nedleggingen av Campus Nesna blir stående, er jeg redd for at dette bare er den første dominobrikken, og at flere studiesteder rundt om i landet kommer til å lide samme skjebne.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Ja.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Vi er i et litt spesielt år. Det vil uteksamineres få lærere på grunn av masterovergangen. I et innlegg i Khrono den 1. mars i år sier Rakel Rohde Næss, som er førstelektor på Universitetet i Sørøst-Norge: «Det er et demokratisk problem at vi får færre lærere ut i år. Jeg er veldig bekymret for rekrutteringen av lærere til grunnskolen. Det kommer ut for få til å dekke behovet, og dette går særlig utover distriktene, spesielt i Nord-Norge der det er kritisk i enkelte fag, særlig norsk. Dermed blir det store forskjeller mellom deler av landet, og man kan stille spørsmål ved om mangelen på kvalifiserte lærere gjør noe med prinsippet om lik rett på utdanning.» Det er ganske harde ord. Ser ministeren de utfordringene som ligger i at det vil bli store forskjeller i antall lærere og studenter som blir uteksaminert mellom nord og sør, og mellom øst og vest? Hva er ministerens kommentar til hva vi kan gjøre for å demme opp for det problemet som vil oppstå?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-03-23:
Distriktsnæringsutvalget og demografiutvalget slår fast at lokalisering av høyere utdanningsinstitusjoner er viktig for å styrke bosettingsmønsteret over hele landet. De distriktspolitiske konsekvensene av lokalisering av høyere utdanning er store. Helgeland er en region med 80 000 innbyggere, og Nesna har i 100 år vært utdanningspolitisk senter på Helgeland. Nesna ligger praktisk og strategisk plassert, sånn at 50 000 mennesker gjennom dagpendling kan nå Nesna. Lokalisering av høyere utdanningsinstitusjoner gir store ringvirkninger gjennom et lokalt forankret fagmiljø. Gjennom Høgskolen i Nesna hadde Helgeland om lag 150 kompetansearbeidsplasser lokalisert til Nesna som nå er blitt borte. Nesna har i 100 år vært et utdanningspolitisk senter på Helgeland, og Nesna skal i 100 år til være et utdanningspolitisk senter på Helgeland. Tidligere Høgskolen i Nesna har lang erfaring med å gi samlingsbaserte utdanninger i alle regionsentrene på Helgeland, og institusjonen har etablert både IT-utdanning på Mo og sykepleierutdanning på Helgeland. Institusjonen hadde også samlingsbaserte utdanninger i andre deler av landet. Denne erfaringen og tradisjonen kan gi grunnlag for at det skal reetableres en institusjon som får et nasjonalt ansvar for å utvikle samlingsbaserte utdanninger i et distriktsperspektiv. SV vil understreke viktigheten av at nåværende studenter som er tatt ut på Campus Nesna, får fullføre utdanningen sin der, sånn som de er blitt lovet. Til slutt: 60 pst. av dem som utdanner seg et sted, tar jobb i nærheten av stedet. Det viser hvor viktig det er at vi har utdanningsinstitusjoner over hele landet. For oss i SV er det viktig at vi gjør hva vi kan for at nettopp det skal skje. Derfor støtter vi forslaget i dag om å reetablere Campus Nesna, og jeg er glad for at de rød-grønne partiene samlet gir signaler om at dette skal vi få til etter at dagens regjering har blitt nødt til å gå.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-03-23:
I Norge er det både et politisk og et kulturhistorisk ønske om å ta vare på tradisjons- og håndverksfagene. Derfor ratifiserte Stortinget i 2006 UNESCO-konvensjonen for vern av immateriell kulturarv. For Kristelig Folkeparti er dette en viktig del av vår kulturarv. Gjennom å bidra til kunnskap og skape bevissthet om nettopp denne delen av vår arv legger vi til rette for vern og bedre ivaretakelse av denne. Jeg vil gi honnør til forslagsstillerne for nettopp å bidra til at vi øker bevisstheten rundt tradisjons- og håndverksfagene, som er en del av vår norske kulturarv. Kristelig Folkeparti deler forslagsstillernes bekymring for ivaretakelsen av opplæringen i tradisjons- og håndverksfag og er enig i at den kompetansen fagarbeiderne i disse fagene besitter, er svært viktig for å ivareta kulturminner og den kulturarven disse håndverkerne representerer. Undervisningstilbudet i disse fagene er i dag et viktig bidrag hvis Norge skal kunne leve opp til forpliktelsene vi har påtatt oss gjennom ratifiseringen av UNESCOs konvensjon om vern av den immaterielle kulturarven. Denne regjeringen og Fremskrittspartiet ble på Granavolden enige om å videreutvikle ordninger som motiverer til å bevare både materiell og immateriell kulturarv, sånn at også framtidige generasjoner får glede av viktige kulturminner og kulturmiljøer. Dette er en enighet som også forplikter til en ivaretakelse av tradisjons- og håndverksfagene. Derfor var vi også tydelige på dette i innstillingen til statsbudsjettet for 2021, der vi ba regjeringen om å se nærmere på ordninger som skal ivareta det forslagsstillerne her tar opp. Vi ba regjeringen bl.a. om se på ordninger som f.eks. inntak på voksenrett, grunnfinansiering og rettigheter i Lånekassen, som styrker driftsgrunnlaget og skaper større forutsigbarhet ved disse skolene. Det samme gjorde familie- og kulturkomiteen i sin innstilling til statsbudsjettet for 2021. Der ble det bedt om at regjeringen vurderer mulige støtteordninger for å sikre disse håndverksfagenes framtid. De som venter på noe godt, venter ikke forgjeves, heter det. I denne saken har jeg tro på at regjeringen denne våren i meldingen om videregående opplæring vil foreslå tiltak og gjøre vurderinger knyttet til nettopp å ivareta tradisjons- og håndverksfagene for framtiden. Jeg har tro på at vi gjennom denne meldingen skal klare å sikre varige og robuste rammebetingelser for nettopp ivaretakelsen av denne viktige delen av vår kulturarv i norsk skole framover.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-03-23:
Barnehagesektoren har siden barnehageforliket i 2003 hatt en betydelig vekst. De private barnehagene svarte ut et behov i befolkningen om flere barnehageplasser og er blitt en sentral del av sektoren når det gjelder både kvantitet og kvalitet. I dag har vi derfor glede av en mangfoldig barnehagesektor, og denne mangfoldigheten er det viktig at vi tar vare på – fordi det gir familiene økt valgfrihet og er med på å bidra til god kvalitet. Noe av det viktigste et samfunn kan gjøre, er å bidra til at alle barn får en god start i livet. Barn skal utforske og veiledes i lek og læring, og de skal ha stabile voksne rundt seg som har kompetanse om barn og forståelse for barns behov. Derfor er det så viktig at barnehager har gode og forutsigbare rammevilkår, slik at de kan utvikle høy kvalitet i tilbudet. Jeg har forståelse for forslagsstillerens bekymring, men mener at både det nyopprettede nasjonale tilsynet og NOU-en om private velferdsaktører som er ute på offentlig høring, vil gi oss viktig og nyttig informasjon for å se på hvordan vi skal ivareta barnehagemangfoldet for framtiden. Vi i Kristelig Folkeparti er også bekymret når tall fra den samme NOU-en viser at antall kommersielle barnehager har økt i perioden 2010–2018, samtidig som antall ideelle barnehager har gått ned i samme periode. Dette forteller oss at det haster å skape gode rammevilkår, slik at enkeltstående ideelle barnehager ikke føler at de blir pustet i nakken av store kommersielle aktører når tallene blir røde et og annet år innimellom. Vi må rett og slett finne fram til bedre mekanismer, som kan sikre et handlingsrom for de ulike eierne i sektoren for å opprettholde det gode mangfoldet. Her vil jeg spesielt løfte fram viktigheten av å verne om ideelt eierskap i barnehagesektoren, som ser ut til å være utsatt. Denne regjeringen har i Granavolden-plattformen gitt klare signaler om å sikre bedre betingelser for de ideelle organisasjonene og for sosiale entreprenører, slik at de kan settes i stand til å løse ulike sosiale utfordringer i samfunnet. Vi har også en enighet om å sikre ideelle aktører frihet fra statlig overstyring, og gode rammebetingelser som ivaretar sektorens egenart. Blant de ideelle innenfor barnehagesektoren har vi sett et økt press på oppkjøp, og vi må derfor erkjenne at en del av sektoren står under press. Jeg har store forventninger til regjeringens pågående arbeid med å følge opp forslag til endringer i barnehageloven og det videre arbeidet knyttet til finansiering av private barnehager, spesielt til hvordan vi skal ivareta de små, ideelle barnehagene og dermed også ta vare på en mangfoldig sektor.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-03-23:
Nesna-saken har skapt mye engasjement både i høyskolesektoren og politisk, lokalt og nasjonalt – og det med god grunn, for det er ikke alltid lett å manøvrere i et landskap der man har Nord universitets styres rett til å fastsette organiseringen av sitt universitet på den ene siden og viktige lokale og regionale hensyn på den andre. Jeg skal ikke legge skjul på at vi i Kristelig Folkeparti har vært kritiske til nedleggelsen av utdanningstilbudet på Nesna, og dette har vi ikke endret syn på. Vi er fortsatt bekymret for konsekvensene av nedleggelsen av Campus Nesna og flyttingen av utdanningstilbudene på Helgeland. Vi mener det er viktig å investere i kunnskap og å investere i distriktene. Samtidig må vi også forholde oss til en vedtatt styringsstruktur som man ikke uten videre kan gripe inn i fra de sentrale myndigheters side. Nord universitet har en rett og en plikt til å gjøre egne vurderinger om hvor og hvordan de skal organisere sitt utdanningstilbud. Kristelig Folkeparti har forståelse for forslagsstillernes bekymring og mener vi må ha gode utdanningsinstitusjoner nær der folk bor, sånn at lokalmiljø og regioner styrkes, og vi mener som prinsipp det er viktig å etablere desentraliserte tilbud der en kan kombinere god faglig kvalitet med viktige rekrutteringsbehov. Vi ser også at det kan være en risiko for at nedleggelsen av lærerutdanningen på Nesna på sikt kan gi utfordringer knyttet til rekrutteringen av lærere i landsdelen. Samtidig må det sies at det i dette tilfellet har blitt besluttet å dekke utdanningsbehovet for lærere og førskolelærere et annet sted på Helgeland, nemlig i Mo i Rana. På den måten kan en si at universitetet har tatt ansvar for å dekke regionens behov i regionen også etter nedbyggingen av tilbudet på Nesna. Vi kan lære av situasjonen som oppsto rundt Nesna. Derfor er jeg veldig fornøyd med at regjeringen la fram styringsmeldingen for statlige universitet og høyskoler i forrige uke. Denne foreslår en rekke endringer, tiltak og prinsipper for god styring av UH-sektoren. Dette mener jeg er en nødvendig og viktig melding for å sikre god styring for framtiden. Holder vi blikket festet framover, ser vi også et arbeidsliv som stiller stadig større krav til kompetanse. Vi ser et økende behov for å rigge utdanningssystemet vårt og gjøre det mer tilgjengelig for folk utover i hele landet. Desentraliserte hensyn og desentralisert tilretteleggelse og tilgjengelighet må være en del av dette. Er det noe vi har lært i disse koronatider, er det at de digitale verktøyene kan utnyttes i langt større grad i undervisningssammenheng enn hva vi tidligere har gjort. Derfor er Kristelig Folkeparti fornøyd med at regjeringen også satte i gang et arbeid med en strategi for desentralisert og fleksibel utdanning. Dette arbeidet skal samle sammen gode eksempler, bygge ny kompetanse og peke ut veien videre på dette området. Det ser vi fram til skal skje i nær framtid.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
For det første tenker jeg at denne debatten viser at vi alle bør bruke framskrivinger med en viss varsomhet, enten framskrivingene viser at vi har en mangel på en yrkesgruppe, eller om de viser at vi har et overskudd. Det tenker jeg at vi alle kan ta med oss. Framskrivinger er framskrivinger, det er ikke sikre fakta. Når det er sagt, mener jeg at framskrivinger som viser at vi vil ha et overskudd dersom de trendene vi nå har, fortsetter, vil være avhengig av at vi har en regjering som fortsetter å stille krav til lærere og fortsetter å gjøre det attraktivt å gå til læreryrket. Det vil være en avgjørende faktor. Samtidig tenker jeg at tallene viser at vi ikke nødvendigvis nå trenger å jage for å få flest mulig lærere, f.eks. Jeg synes dette ville vært et veldig rart tidspunkt å skulle senke kravene til lærerutdanningen for å få enda flere inn, når vi vet at det ikke bare er snakk om antall lærere, men om å få nok kvalifiserte lærere. Disse tallene gir oss mulighet til å justere politikken, men det å fortsette satsingen på å sikre nok kvalifiserte lærere har i hvert fall jeg tenkt å gjøre.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Bare en kort tur innom disse «rigide» kravene til lærerutdanningen som blir nevnt. For det første er det ikke et ensidig matematikkrav. Det er et krav om at man må ha 3 i norsk, og så må man ha 4 i matte. Så vi stiller krav både om språkferdigheter og om kompetanse i matematikk. Grunnen til at det er akkurat de fagene man stiller krav om kompetanse til, er at disse fagene er veldig viktige når det gjelder de grunnleggende ferdighetene, som egentlig er viktige i alle fag og på alle trinn i grunnskolen. Og så er det et annet poeng: Vi fikk i dag tall som viser at gjennomføringsgraden for dem som begynner på lærerutdanningen, har økt kraftig. Vi må også være interessert i det – at de som begynner på lærerutdanningen, skal greie å fullføre, for det gir oss flere lærere og flere dyktige lærere. Når vi ser at firerkravet sannsynligvis er en viktig årsak til at flere nå greier å fullføre, synes jeg det ville være et rart tidspunkt å ta bort både det og treerkravet i norsk. Når det er sagt, vet jeg at det er en veldig slitsom hverdag rundt omkring i mange norske klasserom, og vi må gjøre det vi kan for å lette lærernes situasjon i en veldig spesiell pandemi.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
På fredag presenterte KS tall som i stort viser at kommunesektoren har blitt godt kompensert gjennom koronakrisen. Det vil si at på makronivå har kommunene fått det som koronakrisen har kostet. Det betyr at de aller, aller fleste kommuner har fått tilført betydelige midler, bl.a. for å kompensere for utgifter i skoler og barnehager. Det vi har gjort for å bidra til at pengene når fram dit de skal, er at vi i forrige uke sendte brev til alle landets ordførere der vi var tydelige på hva vi mener disse kompensasjonene bør brukes på. Vi var veldig tydelige på at en stor del av det som handler om typisk merarbeid i skolen på grunn av korona, om det er vikarutgifter, om det er utgifter til overtid, eller om det er til lokaler, skyss og renhold, er eksempler på utgifter som vi vil beregne inn når vi beregner kompensasjonen til kommunene, og som vi forutsetter at de bruker.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Da vi først innførte krav om hvor mange studiepoeng man må ha i ulike fag for å undervise i de fagene, handlet det om å sikre alle elever over hele landet god opplæring. Da vi stilte de kravene, stilte vi samtidig opp med tusenvis av plasser til videreutdanning i de samme fagene, som kommunene har kunnet benytte seg av. Jeg må bare si at norske kommuner har vært veldig gode. De har selv vært med på dugnaden og bidratt til at 6 000–7 000 lærere har fått videreutdanning hvert eneste år. Det betyr også at det nå er veldig mange færre som underviser i fag som norsk, engelsk og matematikk som ikke har kompetanse, og det er kjempebra for norske elever. Vi har sagt at vi ønsker å fortsette den sterke videreutdanningssatsingen vi har hatt, også framover, for å sikre at vi når målene, og det er vi nødt til å gjøre i samarbeid med kommunene. De er nødt til å sørge for at de prioriterer de lærerne som trenger disse studiepoengene for å bli kvalifisert. Så har jeg også lyst til å si at det er ingen av disse som vil bli sparket ut av norsk skole, alle sammen kan fortsette å jobbe som lærere, de kan bare ikke undervise i akkurat de fagene.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Jeg er glad for at representanten løfter opp en gladsak, at det rett og slett er flere nyutdannede som får veiledning. Det er veldig bra, og jeg tror det er et viktig virkemiddel både for å beholde dyktige folk i skolen og for å sikre at de er motivert til å gjøre en god jobb framover. Nå har vi hatt det som en frivillig ordning, men vi har gitt tilskudd, og vi ser nå at det er stadig flere som får veiledning. Jeg ønsker at vi i denne saken skal ha dialog med kommunene, som er arbeidsgivere for disse lærerne, og med lærerorganisasjonene for å se på hva som er den riktige veien å gå videre for å sikre at alle lærere får dette, som er et veldig stort gode.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Først synes jeg det er på sin plass å korrigere denne virkelighetsbeskrivelsen litt. For det er sånn at det store, store flertallet av dem som underviser i norske klasserom i dag, er kvalifiserte lærere. I dette skoleåret er det 66 000 lærere, kvalifiserte lærere, som har alle de studiepoengene de skal ha, mens 3 229 er det vi definerer som ukvalifiserte. Mange av disse kan nok ha en utdanning som er relevant, men de har kanskje ikke fullført utdanningen. Så selv om det åpenbart skjer, og at det er en utfordring at det fortsatt er for mange ukvalifiserte, synes jeg det bildet som tegnes av at det nærmest er en krise, er ganske overdrevet. Men vi er nødt til å fortsette det krafttaket vi gjør for videreutdanning av lærere. Mange av disse ønsker å ta en utdanning og få de formelle kvalifikasjonene på plass. Jeg tror at det viktigste vi kan satse på for å beholde folk i yrket og kanskje også trekke dem tilbake, er å sikre gode karriereveier, avbyråkratisere lærerrollen og sørge for at lærere har tid til å være lærere.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Tradisjons- og håndverksfagene er viktige, både i kraft av å være tradisjonsbærere av gamle håndverksteknikker, metoder og bruk av materialer og fordi de gir kompetanser som gjør at vi kan ivareta og forvalte vår felles kulturarv på en forsvarlig måte. Derfor er det mitt mål å legge til rette for gode rammebetingelser for tradisjons- og håndverksfagene. Norge har sluttet seg til UNESCOs konvensjon om vern av den immaterielle kulturarven. Det er en viktig erkjennelse av ansvaret vi har for disse fagene. Norsk håndverksinstitutt ved Maihaugen har en sentral rolle i oppfølgingen av denne konvensjonen. De har blant annet ansvar for å gi råd til utdanningsmyndighetene om hvilke fag som bør ha status som verneverdige og derved kvalifisere for ekstra lærlingtilskudd. De skal også ha oversikt over aktuelle lærebedrifter og gi informasjon til elever og allmennheten om utdanningsmulighetene. For verneverdige fag gis det også lærlingtilskudd for verdiskapingsdelen i bedrift, i motsetning til i ordinære fag. Kunnskapsdepartementet holder nå på med å implementere fagfornyelsen. Det innebærer at vi har hatt en gjennomgang av tilbudsstrukturen, og at alle læreplaner for grunnskolen og videregående opplæring er blitt fornyet. Som følge av fagfornyelsen ble bl.a. antall utdanningsprogram utvidet, og det ble innført fire nye utdanningsprogram høsten 2020. Ett av dem var utdanningsprogrammet håndverk, design og produktutvikling. Dette faget fører fram til 47 ulike yrker og kompetanser. 41 av dem er lærefag som er definert som verneverdige og kvalifiserer for ekstra lærlingtilskudd. Det faglige spennet er stort og rommer fag som båtbygger, bunadssøm og urmaker. I mange av fagene er det bare en til to lærlinger, og i noen fag er det ikke aktivitet i det hele tatt. Det illustrerer også mangfoldet av fag og utfordringene ved å få til en enhetlig organisering av disse fagene. De er også organisert på veldig ulike måter, både i ulike fylkeskommuner og etter fagenes tradisjoner. Friskolene, som har vært nevnt av flere i denne debatten, er også veldig viktige aktører. De har bygd opp mye kompetanse innenfor sine fagområder og er sentrale aktører i arbeidet med tradisjonshåndverksfagene. Disse skolene mottar tilskudd på lik linje med andre frittstående videregående skoler, og det er per nå ikke planer om å foreslå endringer i friskoleloven § 6-1, som regulerer statstilskuddet. Som komiteen påpeker, er de fleste som begynner på opplæring i verneverdige fag, voksne. Det er mange som har et fagbrev fra før, mens andre ønsker å gjøre hobbyen sin om til et levebrød. Det kan være enklere for en utøver i et eksisterende håndverksfag å skape seg et levebrød ved å spesialisere seg innenfor et verneverdig fag og på den måten ha flere bein å stå på. Dette gjør at vi også er nødt til å se tilbudene i et livslang-læring-perspektiv. Problemstillingene for små og verneverdige fag er svært sammensatte, og jeg har som ambisjon at disse fagene skal få varige og robuste rammebetingelser. Det vil jeg komme tilbake til i melding til Stortinget om videregående opplæring denne våren, og da vil det også være naturlig å drøfte friskolenes plass.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Nå er det vel ikke kutyme å avsløre hva en stortingsmelding sier før den kommer, så det skal ikke jeg gjøre heller. Men det er klart at jeg mener det er et naturlig sted å ta opp disse problemstillingene, og at vi også diskuterer det videre. For disse fagene har jo ganske sammensatte utfordringer, og det er også viktig å huske på at disse fagene er ganske forskjellige. Jeg tror også vi må ta med oss at utfordringene til disse fagene ikke kan løses innenfor kunnskapssektoren alene; vi er også nødt til å spille sammen med bl.a. næringslivet. Hvis disse fagene skal overleve, må vi jo f.eks. bidra til at det går an å leve av å ha de fagene, og da må vi også sørge for at det er noen som er villige til å betale for de tjenestene som de menneskene som tar denne utdanningen, kan gi. Derfor mener jeg at det er ganske krevende å skulle gi enkle svar på dette, både i en debatt her nå og i en stortingsmelding som først og fremst handler om strukturen i videregående opplæring. Men der vil vi iallfall ta opp denne tematikken.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Når det gjelder disse skolene som representanten løfter opp, både i innlegget sitt og i forslaget, er de i dag finansiert etter friskoleloven § 6-1, på samme måte som andre frittstående skoler, og vi har ikke konkrete planer om å endre finansieringen av de skolene nå. Det er klart at det er noe man kan se på dersom man ønsker å gi dem andre rammevilkår enn det de har i dag, og ha en annen type finansieringsmodell enn det man har lagt opp til i dag. Det er det jo selvsagt rom for for alle partier på Stortinget å se videre på. Og som sagt: Når det gjelder det å forhåndsvarsle hva som skal komme i meldingen, er jeg litt forsiktig med å gjøre det.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Både under min tid som statsråd og også under tidligere statsråder har det kommet flere forslag til endringer når det gjelder måten vi regulerer private barnehager på, så denne virkelighetsfortellingen om at det ikke skjer noen ting, mener jeg ikke stemmer. I fjor vår fremmet vi endringer som bl.a. tydeliggjorde hva statsstøtten skulle brukes til i private barnehager, i tillegg til at vi fikk opprettet et statlig tilsyn. Det mener jeg var to viktige grep for å sikre at pengene kommer ungene til gode og et barnehagetilbud av god kvalitet. Samtidig tror jeg vi må erkjenne at dette er et område som er ganske komplekst. Dersom vi gjør endringer, får det konsekvenser for svært mange, både for barna som går i barnehagen, og for dem som driver private barnehager. Det er viktig at vi gir forutsigbarhet i en sånn sektor, og at vi vurderer fordeler og ulemper med ulike forslag nøye. Jeg mener også at rapporten fra velferdstjenesteutvalget er et veldig viktig grunnlag for oss, og vi ønsker å ta inn elementer fra den i det arbeidet vi gjør.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Jeg har tenkt å sitte lenge som kunnskapsminister, så jeg vet ikke hvor dårlig tid vi har. Poenget med dette er at denne regjeringen har erkjent at det er deler av regelverket som er utdatert, som har behov for å bli fornyet, og det har vi jobbet ganske kontinuerlig med. Det som har vært utfordringen, er at når vi har fremmet en del forslag på høring, som vi har gjort, har høringsrundene avdekket at det har vært utfordringer med de forslagene. Vi fremmet f.eks. et forslag på høring om å stille krav om at alle barnehager skulle være selvstendige rettssubjekt, for å sikre enda bedre transparens, sånn at vi vet hva alle pengene går til. Utfordringen med et sånt forslag var å påføre mer byråkrati og mer kostnader knyttet til den typen aktivitet for de private barnehagene. Derfor har vi brukt tid på å utrede alternativer til det, for å sikre at vi greier å lage lover og regler som gir oss det innsynet vi trenger, men som ikke samtidig påfører aktørene unødvendig byråkrati. Jeg mener faktisk det er ganske viktig at vi tar oss tid til å gjøre den typen grundige vurderinger, sånn at vi lager et regelverk som kan holde over tid.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Som jeg sa i mitt forrige svar, har vi vært opptatt av å se på alternativer til det å stille krav om selvstendig rettssubjekt, for å hindre unødvendig byråkratisering av barnehagesektoren. Det betyr at vi har vært nødt til å lage helt nye forslag fra bunnen av, og vi må også være sikre på hvordan de skal fungere dersom dette skal være noe som blir tatt i bruk av barnehagesektoren. Det er den typen arbeid som tar tid. Jeg kan love representanten at vi kommer til å fremme det så snart det er klart. Men samtidig er jeg litt usikker på hvilke typer smutthull i regelverket representanten snakker om. Jeg mener jo at vi i bunn og grunn har et regelverk som fungerer godt. Det å få opprettet et statlig tilsyn er viktig fordi vi har fått en helt ny struktur på hvordan de private barnehagene eies, som gjør at det er umulig for enkeltkommuner å følge pengestrømmene så godt som vi ønsker. Jeg mener at de grepene som er blitt tatt – bl.a. var det viktig å etablere et statlig, nasjonalt tilsyn – er noe av det viktigste vi kan gjøre for å sikre det vi alle sammen er enige om, at pengene skal komme ungene til gode.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Det er nettopp grunnen til at vi nå bruker ganske store midler på å opprette et statlig tilsyn. For det første har vi sett at det har vært svært få kommuner som har prioritert å drive tilsyn med private barnehager, og i tillegg vet vi at det er veldig vanskelig for dem å drive tilsyn med de store kjedene, for de har rett og slett ikke innblikk i de tallene de trenger for å ha mulighet til å ettergå pengebruken. Så jeg mener at det vi nå bygger opp og oppretter, et statlig tilsyn for å sikre at pengene vi bevilger til barnehage, skal komme barna til gode, er det viktigste tiltaket vi kan gjøre for å unngå uheldig spekulasjon og at pengene ikke brukes som de skal.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Vår vurdering er at det tilsynet vil være stort nok til å gjøre den jobben, men det er klart at det vil være noe vi må vurdere etter hvert. Det er også viktig å si at vi allerede i dag har et tilsyn med friskoler, altså skoler som mottar penger fra det offentlige, og det vil være betydelige synergieffekter å kunne hente gjennom det arbeidet vi nå også skal gjøre med et statlig tilsyn med barnehager. Vi er nå i en fase der vi bygger opp tilsynet, og forhåpentligvis kommer det i drift om ikke altfor lang tid. Så må vi som sagt vurdere om det behøver å styrkes ytterligere, eller om det er stort nok med de planene vi nå har lagt til grunn.
Guri Melby (Venstre), 2021-03-23:
Det går faktisk an å mene at et regelverk i hovedsak fungerer godt selv om det er enkelte deler av regelverket som er utdatert, og det er det som er min mening. Det er jeg ganske sikker på at jeg er enig med tidligere kunnskapsminister om også. Derfor er det viktig at vi oppdaterer regelverket og sikrer at vi har et regelverk som fanger opp nettopp de strukturene som representanten snakker om, for det er åpenbart at det regelverket vi har i dag, ikke har tatt høyde for den utviklingen vi har sett i barnehagesektoren, og som jeg tror egentlig veldig få forutså også i 2003, da vi fikk barnehageforliket. Jeg er enig med alle dem i denne debatten som har løftet opp behovet for et mangfold i barnehagesektoren. Jeg mener det er viktig at vi har flere eiere. Jeg mener det er viktig at vi, som representanten Arnstad løftet opp, har helt vanlige, private, små eiere som eier barnehager. Jeg mener også det er viktig med de ideelle, og at vi har et stort mangfold. Det jeg er opptatt av, er at vi må passe på at pengene kommer barna til gode, og at vi stiller tydelige krav til kvalitet uansett hvem som driver – om det er en kommune, om det er en frivillig organisasjon, eller om det er et aksjeselskap.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
La meg begynne med å minne om at i SSBs rapport er det største utslaget med nedadgående fødselstall, men også med en høyere bane vil det være et overskudd av antall lærere, ifølge SSB. Jeg er statsråd i en regjering hvor statsministeren bruker nyttårstalen på å få folk til å få flere barn, så jeg er fullstendig innforstått med at det er viktig for oss at det kommer flere barn. Derfor ville det jo vært rart hvis vi som regjering sa at nå skal vi nedskalere antall studieplasser på lærerutdanningene, f.eks. Det skal vi jo ikke. Tvert imot har både kunnskapsministeren og jeg nå snakket i til sammen 10 minutter om tiltak vi gjør for å sørge for at flere søker seg til lærerutdanningen, og at flere fullfører og består lærerutdanningen, nettopp fordi vi ønsker å utdanne flere og gode lærere. Men det som er den store ulikheten mellom de rød-grønne alternativene og oss, er at de rød-grønne alternativene hele tiden handler om å jenke forventningene for å få flere lærere, mens det vi tror, og det som jeg mener vi nå etter hvert kan se resultatene av, er at økte forventninger fører til økte søkertall og økt gjennomføring.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Det bare gjentas og gjentas at vi har denne lærermangelen. Noe av bakgrunnen for denne diskusjonen er jo også hvorvidt det problemet er like stort som det vi lenge trodde, for det vi ser, er altså at det blir flere lærere som utdannes og uteksamineres, og det betyr også flere lærere inn i skolen. Så er det helt riktig at det er forskjell på ulike deler av landet når det gjelder behovet for flere lærere. Derfor har vi på den ene siden pekt på de tiltakene vi allerede har satt i verk, nemlig at de som utdanner seg, og som velger å jobbe i Nord-Norge, får slettet store deler av studielånet sitt. Det andre er at vi selvfølgelig må sørge for å ha sterke fagmiljøer på lærerutdanningene våre i Nord-Norge. Det har vi nå; det er dyktige, flinke lærerutdannere på ulike campuser rundt om i hele Nord-Norge. Men det tredje er at vi må sørge for at de fagmiljøene vi har som utdanner lærere, også utdanner faglig kompetente lærere. Det kan ikke være slik at vi jenker på forventningene i ulike deler av landet. Da må vi heller sørge for enda flere tiltak for å sørge for at Nord-Norge får flere lærere.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Nå er det fristende ikke å svare på det spørsmålet som representanten ikke stilte. Jeg er likevel fristet til å svare på spørsmålet som ikke ble stilt, bare helt kort: Det viktigste for å nå målet i 2025 er å ikke skifte flertall i denne sal. Det er å beholde det flertallet vi har, som også holder trykket oppe på etter- og videreutdanning etter valget i september i år. Så til lærerutdanningene. Det er klart, nå har vi fått til femårige praksisnære masterutdanninger, og det første kullet går ut neste år. Der har for det første mye fungert bra, men vi må også hele veien lære og utvikle det. Det andre er at jeg for ikke så lenge siden la frem en stortingsmelding om arbeidslivsrelevans, hvor jeg pekte på praksis som en veldig viktig del – ikke bare i de utdanningene som allerede har det, men også i flere utdanninger. Det er noe som studentene melder tilbake at de har stort utbytte av. I den retning er det selvfølgelig også slik at vi har gjort mye innen veiledning for å sørge for at kvaliteten går opp, og at flere benytter seg av det. Jeg er veldig opptatt av å holde fokus på begge tingene: Det ene er at flere skoleeiere må bruke veiledning og skaffe flere veiledere, og derfor har vi også utdanninger som tilbyr det. Men det andre er også å sørge for at kvaliteten på den veiledningen er så god som den kan bli.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Nå er det verdt å minne om at NTNU, som er lærerutdanner, anbefaler å beholde firerkravet, så det er delte meninger også innenfor universitets- og høyskolesektoren. Men når det er sagt, er bakgrunnen for det at vi vet at matematikk er det faget flest lærerstudenter strøk på i lærerutdanningene. Det er viktig å få dem igjennom utdanningene, derfor er det viktig å ha noen forventninger. Det er altså karakterkravet 4 i den enkleste formen for matematikk fra videregående skole og karakteren 3 i norsk i snitt. Så det er jo ikke elleville krav som stilles. Det andre er at hvis man først er med på galeien og sier at vi heller bør ha snitt, vil jo representanten havne i akkurat de samme spørsmålene som jeg havner i, for da vil man også finne en som vil bli norsklærer, og som har 6 i norsk, men som ikke har snittet som gjør at hun eller han kommer inn. Da ville jo representanten bare måttet svare på det, istedenfor at jeg må svare på dette med karakteren 4 i matematikk. Men matte er altså en grunnleggende ferdighet som går inn i mange fag, og derfor mener jeg at det er rimelig å stille kravet. Det vi ser nå, er at flere av dem som søker, kommer inn, og de gjennomfører studiet raskere.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Det er her og i Dagsnytt 18 jeg møter representanten – det er hyggelig å møte henne her også! For det første vil jeg nyansere dette bildet om at søkertallet nærmest stupte i 2020. For faktum er at det falt sammenlignet med 2019, men antallet kvalifiserte søkere gikk opp. Altså: Flere av dem som var kvalifisert til å begynne på lærerutdanningen, søkte og begynte på lærerutdanningen, fordi de oppfyller de karakterkravene vi har satt. Det andre er at selv om det gikk ned fra 2019, er det et høyere søkertall enn i 2017. Faktum er bare at det har gått opp over så mange år at man får noen nedganger også. Så hva er det vi gjør? Jo, for det første er jeg veldig glad for flere kvalifiserte søkere. Vi har også opprettet flere studieplasser til lærerutdanningene for å sørge for at vi slipper til flere av dem som kvalifiserer, og som ønsker å komme ut. Vi kjører f.eks. egne kampanjer for å rekruttere flere menn inn i lærerutdanningene. Høgskulen på Vestlandet, f.eks., har fått 10 mill. kr til å drive rekruttering ute med. Så vi gjør veldig mye. Men faktum er at flere søker, flere fullfører, de fullfører raskere og kommer ut i skolen.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Universitets- og høyskoleloven slår fast at styret for en institusjon har ansvaret for å legge strategien, fastsette organiseringen og disponere ressursene. Ved behandlingen av stortingsmeldingen om strukturreformen understreket den daværende kirke-, utdannings- og forskningskomiteens flertall, alle unntatt medlemmet fra Senterpartiet: «Det må også i fremtiden, slik det er i dag, være opp til institusjonene selv og deres styrer å vurdere hva en hensiktsmessig studiestedstruktur innebærer.» Styringsmeldingen legger opp til at universitetene og høyskolene, og ikke et regjeringskontor i Oslo, fortsatt skal ha det ansvaret i fremtiden. Det er styrene som har ansvar for at virksomheten er hensiktsmessig organisert, inkludert hvilke studiesteder og campuser som skal tilby hvilke utdanninger og ha hvilke fagmiljøer. Det er styrene ved institusjonene som kjenner egne behov, begrensninger og muligheter og de regionale behovene best. Derfor er det fornuftig at beslutninger tas lokalt og ikke i Oslo. Styret ved Nord universitet har vist til at nedleggelsen av studiested Nesna er del av en samlet omorganisering for å få utdanning og forskning av bedre kvalitet i tråd med samfunnets behov. Jeg mener det vil være uheldig å skille ut den tidligere Høgskolen i Nesna fra Nord universitet og i så fall styre og akkreditere den på en annen måte enn øvrige statlige universiteter og høyskoler. Nord universitet leier lokaler på Nesna av Statsbygg. Nord universitet har sagt opp leieavtalen fra 1. august 2022. Bakgrunnen for oppsigelsen er at styret ved Nord universitet har vedtatt å avvikle Nesna som studiested fra 2022. Statsbygg har forelagt oppsigelsen for Kommunal- og moderniseringsdepartementet, som har gitt sin tilslutning til oppsigelse av leieforholdet. På bakgrunn av dette vil Statsbygg prøve å finne en ny statlig leietaker eller alternativt starte en prosess for salg av bygnings- og eiendomsmasse. Med et arbeidsliv som stiller stadig større krav til kompetanse, er det avgjørende at vi rigger om utdanningssystemet vårt og gjør det mer tilgjengelig for folk flest. Jeg deler derfor ambisjonene om at utdanning skal være tilgjengelig for langt flere enn i dag, uavhengig av hvor folk bor eller hvilken livssituasjon de er i. Regjeringen har derfor satt i gang et arbeid med en strategi for desentralisert og fleksibel utdanning. I tillegg har regjeringen varslet en helhetlig gjennomgang av finansieringen av høyskoler og universiteter med mål om å ha bedre insentiver både for etter- og videreutdanning og for god tilgang på utdanning i hele landet.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Gjeldende rett i loven for høyskoler og universiteter tilsier at det er institusjonene selv som bestemmer strukturen på lærestedene sine. Det betyr at jeg som statsråd ikke kan gå inn og pålegge Nord universitet å opprette en campus et sted de selv har valgt ikke å ha det. Da er det noen andre ting som eventuelt må skje. Private aktører kan gå inn og starte en privat høyskole der. Da trenger de akkreditering fra NOKUT. Får de akkreditering fra NOKUT, kan de søke om statsstøtte, men den adgangen har vi snevret inn, så det forutsetter at det er et særlig behov for den utdanningen. Med tanke på hva som skjer i andre deler av regionen, er det ikke gitt at en slik søknad ville kommet til. Alternativt kan selvfølgelig Nord universitet selv velge å gjenopprette Nesna hvis de ønsker det, men slik jeg forstår det ut fra deres begrunnelse, handler dette om å kunne utdanne flere lærere og sykepleiere og få mer ut av ressursene.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Ja, det kan ta litt tid. Det er ikke bare bare å gjenopprette eller starte en høyskole i Norge. Heldigvis har vi ganske strenge krav til kvalitet, som NOKUT da er nødt til å godkjenne. Så det er riktig – uansett hva Stortinget måtte finne på å vedta, vil det ta tid.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Når det gjelder beslutningen om å legge ned lærestedet på Nesna, er ikke det noe jeg mener verken tjener eller ikke tjener noen ting, det er en beslutning som Nord universitet selv har tatt. Når det er sagt, er begrunnelsen til Nord universitet – som det er viktig å minne om at har campuser svært mange steder i regionen de har ansvaret for – at de har gjort det for å få utdannet flere lærere og flere sykepleiere. Det er også slik at en av begrunnelsene for den gangen å legge ned lærestedet Nesna, var få søkere til å studere der. Med andre ord: Den måten Nord universitet tenker på, altså ved å konsentrere og tenke større på fagmiljø, men også bruke ressursene på dermed å utdanne flere, mener jeg er bra for Nord-Norge som region. Når det så gjelder strategien for desentralisert og fleksibel utdanning, handler den egentlig om å tenke litt større og litt annerledes enn bare akkurat hvilke læresteder de ulike universitetene har, men også hvordan vi kan bruke både studiesentrene, andre lokaler og digitale løsninger for at flere kan utdanne seg i ulike livsfaser.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Jeg er overbevist om at det å ha en strukturreform som faktisk gjør at læresteder ikke nødvendigvis legges ned, men at institusjoner slår seg sammen, f.eks. det faktum at vi nå har NTNU på Gjøvik, i Ålesund og i Trondheim, bidrar til sterkere fagmiljøer. For å ta det også: Jeg sammenligner ikke et lærested med et studiesenter, men jeg er helt overbevist om at hvis man skal ha en reell desentralisert og fleksibel utdanning som gjør at du og jeg, uansett hvor vi bor i landet, og uansett om vi har familie og forpliktelser ellers, skal kunne utdanne oss, må det finnes lokaler som er tilgjengelige, og digitale løsninger. Men alt det forutsetter at man har et pedagogisk og skikkelig opplegg laget av flinke fagfolk i et sterkt fagmiljø. Derfor mener jeg at strukturreformen har vært riktig, fordi den samler fagmiljøene samtidig som man har en svært desentralisert struktur. Norge har nesten 60 campuser rundt omkring i landet bare på universiteter og høyskoler, i tillegg til svært mange fagskoler og f.eks. studiesentre og andre lokaler.
Henrik Asheim (Høyre), 2021-03-23:
Det er en viktig påminnelse om at vi noen ganger har flere mål som vi må veie opp mot hverandre. Jeg synes det er en interessant diskusjon. Det er en grunn til at jeg nettopp har levert en styringsmelding til Stortinget, det er for å få den diskusjonen også i komiteen som representanten selv sitter i. Men la meg bare minne om at Nord-Norge har to universiteter. Hvis man tar Nord universitet, som er det vi snakker om nå, har de helt riktig campus i Bodø, de har campus i Mo i Rana, Stokmarknes, Steinkjer, Levanger, Namsos, Stjørdal og Vesterålen. Vi har rett og slett universiteter, med alle de miljøene som er, men så har de mange forskjellige campuser plassert rundt omkring. Men jeg mener – og dette er tilbake til det vi jobber med nå – at vi må tenke større enn som så. Det må også handle om at det skal være mulig for folk å kunne ta utdanning på fleksible tider og steder, og at man tilrettelegger for f.eks. mer samlingsbasert undervisning underveis. Det tror jeg er en bedre vei å gå enn at alt skal diskuteres. Representanten sa for så vidt at det er en symbolsak, men det er altså ett lærested som er lagt ned, og svært mange som er opprettholdt fordi man gjorde det.