trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Dei siste tjue åra har det skjedd store endringar på norske vegar. Etter at EØS-avtalen tok til å gjelda i 1994, har transportbransjen vorte meir liberalisert og møtt ein stadig aukande konkurranse frå transportørar frå andre EØS-land. Den grensekryssande transporten er i dag fullt ut liberalisert. Det har gjeve oss ei rekke nye utfordringar innan trafikktryggleik, framkomelegheit på vegane, kriminalitet, konkurranseevna til norske bedrifter og ikkje minst innan løns- og arbeidsvilkåra til arbeidstakarane. Arbeidarpartiet har lenge jobba for å fremja ryddige løns- og arbeidsvilkår i transportbransjen. Den raud-grøne regjeringa la i mai i fjor fram sin tredje handlingsplan mot sosial dumping. Ein del av planen var eit eige bransjeprogram for vegtransport. I august i fjor lanserte me ein 7-punktsplan, med tiltak for å motverka sosial dumping og bidra til ein meir seriøs transportbransje. 7-punktsplanen vart følgt opp av representantforslaget med ti målretta tiltak, som me har til handsaming her i dag. Når det gjeld kontrollverksemd og teknisk utstyr i vogntoga, skal statsråden ha honnør for at talet på kontrollar og talet på køyretøy som har fått køyreforbod, har auka. Det er positivt at det er sett i gang eit arbeid overfor EU når det gjeld krav om kompetanse for sjåførar på vinterføre, såkalla vinterførarkort. Men på andre punkt har ikkje gjennomføringskrafta ennå vore like god. Når det gjeld utfordringane knytte til sosial dumping og løns- og arbeidsvilkår, er det skuffande at dei borgarlege partia ikkje vil følgja opp desse tiltaka – for det er ein samanheng mellom ryddige løns- og arbeidsvilkår, sosial dumping og trafikktryggleik. Me har sett dette i mange kontrollar, der utanlandske sjåførar på luseløn vert stansa for brot på køyre- og kviletidsreglane, med glattslitne sommardekk på vinterføre og med farleg sikra last. Eg vil visa til rapporten frå kabotasjegruppa, som kom for ein månad sidan – altså før komiteen kom med si innstilling, slik at me har brukt mykje av det som kom der. Her ligg det ei rekke gode tiltak for å få bukt med mange av dei uryddige forholda i transportbransjen, som auka samarbeid mellom tilsynsetatar, auka og vedvarande kontrollar og fleire tiltak mot ulovleg kabotasje. Me i Arbeidarpartiet forventar at desse tiltaka vert følgte opp frå regjeringa – og me meiner også at våre tiltak i forslaget nå må vedtakast for å sikra ryddige løns- og arbeidsforhold i bransjen, og for å auka trafikktryggleiken på norske vegar.
Magne Rommetveit (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Det vert framstilt, særleg frå komitéleiaren, som at me frå Arbeidarpartiet er for raske. Det er litt uvant å få den merkelappen at me vil handla for fort. Det vert framstilt som at me må venta på kabotasjegruppa, og at Høgre har snakka med bransjen, og bransjen har sagt at dei har sagt til Arbeidarpartiet at Arbeidarpartiet må ta det med ro. Eg kjenner meg ikkje igjen i det. Eg har snakka med bransjen – eller bransjen har snakka til meg og til Arbeidarpartiet sin fraksjon i transportkomiteen – og eg har ikkje fått inntrykk av noko slikt. Når me kjem med våre forslag, byggjer det på – om dette er prematurt, veit eg ikkje – at det ligg føre ein rapport om kabotasje på veg i Noreg, som denne kabotasjegruppa har lagt fram. Dei forslaga me har kome med, botnar i dei forslaga som har kome her. Det som er ein realitet, er at delar av arbeidsgjevarsida ikkje vil ha solidaransvar for vareeigar. Delar av arbeidsgjevarsida vil ikkje ha regionale verneombod som kan vera der ute og kan fanga opp og avdekkja eventuelt snusk. Dersom det er sånn at Høgre og Framstegspartiet vil vera imot å innføra solidaransvar og vil vera imot innføring av regionale verneombod uansett, trur eg ikkje at det vil vera godt nok om ein utgreier vidare og snakkar meir med bransjen og kvalitetssikrar og kjem tilbake med noko meir seinare, dersom ein ikkje går inn på og kjem med noko på desse to sentrale områda, sjølv om det på ein del andre felt har skjedd og skjer mykje bra.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
På vegne av stortingsrepresentantene Tove Karoline Knutsen, Freddy de Reuter, Ruth Mari Grung, Audun Otterstad og meg selv har jeg gleden av å framsette et representantforslag om økt kapasitet i sykehusene og kortere ventetid for pasientene.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
På vegne av stortingsrepresentantene Ola Elvestuen og meg selv vil jeg fremme et representantforslag om å avslutte det utvidede forsøket med bruk av snøscooter samt endre lov om motorferdsel i utmark og vassdrag.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2014-04-24:
På vegne av undertegnede vil jeg framsette et representantforslag om innføring av en norsk klimaprosent
Torill Eidsheim (Høyre), 2014-04-24:
Aller først har eg lyst til å seie til føregåande talar at eg skulle ønskje at eg hadde eit klart svar på om det vil bli innført raskt, men vi veit begge at det er avhengig av ei rekkje utfordringar – som blei jobba med av den føregåande regjeringa, og som ein jobbar med no og prøver å finne ei rask løysing på. I forslaget ber Arbeidarpartiet regjeringa om å utarbeide og leggje fram for Stortinget tiltak for å stanse den negative utviklinga i transportsektoren. Å hevde at regjeringa snur ryggen til problematikken, slik representanten Trettebergstuen gjorde innleiingsvis, er både misvisande og underleg. Regjeringa har gjort meir på dette feltet allereie enn Arbeidarpartiet klarte på åtte år. Samferdselsministeren har gjort greie for alle ulike tiltak som hittil er gjennomførte, og som det er planar for, på fleire område. Men på nokre område, som Arbeidarpartiet peikar på, krevst det grundige vurderingar av kva tiltak som krevst, og eventuelt kva utilsikta konsekvensar ein kan få. Eit eksempel er innan reiselivsbransjen, der forhasta tiltak heilt opplagt kan gje nye negative konsekvensar. Eit viktig arbeid er påbegynt, og eg kjenner meg overbevist om at kabotasjegruppa sitt bidrag og regjeringa sitt arbeid vil gjere at utfordringane no blir handterte på ein god måte der heile næringa og dei ulike delane av næringslivet blir tekne vare på. Avslutningsvis vil eg minne representanten frå Arbeidarpartiet, som kommenterte mine tidlegare innlegg, om at eg framleis meiner at trafikksikring handlar om så uendeleg mykje meir enn berre utfordringar knytte til sosial dumping. Vi ønskjer ei god oppfølging av trafikksikkerheit knytt til tung bil og grenseoverskridande transport, og vi ser fram til vidare arbeid.
Torill Eidsheim (Høyre), 2014-04-24:
No skal vi ikkje dra denne ordvekslinga for langt, men saka som representanten Christoffersen gjentekne gonger refererer til, var ei sak om trafikktryggleik generelt. Då var det ugreitt å snevra det inn til at det handlar primært om sosial dumping. Det meiner eg framleis. Men den saka som vi har til behandling i dag, handlar jo om nye tiltak mot sosial dumping og kriminalitet i transportsektoren. Då er det ugreitt å dra mine motiv i tvil. Det er heilt opplagt at alle tiltak framover må bli vurderte, òg tiltak mot sosial dumping. Det aller, aller viktigaste no er å få god oppfølging av trafikksikkerheita knytt til tung bil og grenseoverskridande transport. Det gode arbeidet er allereie i gang, og eg føler meg trygg på at vi er på riktig veg.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Hva handler denne saken egentlig om? Jeg skal gi et konkret eksempel. Lørdag ettermiddag før påske stoppet politiet i Nord-Trøndelag et vogntog med kraftig slagside. Det var medtrafikanter på E6 som reagerte da vogntoget så ut til å kunne velte i hver eneste sving. Flere bilister ringte inn og fortalte at vogntoget vinglet, at det var skjevt lastet og at ferden i det hele tatt så skummel ut. Med tre tonn sideveis feillasting og veldig mangelfull sikring av lasten sto vogntoget i fare for å velte på E6, vår hovedtransportåre nord–sør. Politiet fikk videre teknisk bistand fra Biltilsynet og Statens vegvesen for å sjekke vogntoget nærmere, og kontrollørene ble rett og slett sjokkert over hva som åpenbarte seg under vogntogets kapellduk: flere paller med maursyre, som var i ferd med å skli ut av pallen de var pakket på, og mange tønner med epoxy gulvmaling, som begge havner under kategorien farlig gods. Alle vogntog som frakter farlig gods, skal merkes, bl.a. for at nødetatene skal kunne handle riktig når det oppstår en hendelse. Dette vogntoget kjørte for en transportør som kunne fortelle at vogntog og sjåfør var leid inn fra en tredjepart som hadde ledig kapasitet. Varene hadde ti–tolv avsendere og mellom ti og femten mottakere. Noen mottakere handler både du og jeg hos i hverdagen, og i tillegg var det offentlige helsevesen en av mottakerne. Vogntoget var registrert i Estland, hadde russisk sjåfør og estiske papirer. Ingen av oss ville ha møtt denne ekvipasjen i en sving – ei heller noen av dem som sendte godset, eller som skulle motta det. Det var rett og slett livsfarlig. Og det er selvfølgelig sjåførens ansvar at lasten er forskriftsmessig sikret. Men når bestillingen går gjennom så mange ledd, og alt styres av pris, er dette ett av skrekkeksemplene på hvordan det kan gå. Det er en sammenheng mellom sosial dumping, medansvar og trafikksikkerhet, og det kan ikke høyrepartiene overse. Det er stor enighet om denne virkeligheten mellom partene i arbeidslivet og blant de næringsaktørene som frakter godset trygt og forsvarlig på veiene våre. Vi i Arbeiderpartiet forventer at regjeringen gjennomfører tiltak som virker, og som ansvarliggjør transportørene og vareeierne, slik de har lovet velgerne. Regionsjefen i Norges Lastebileier-Forbund i Trøndelag sier rett ut at han vil ha samme ansvarsforhold i transportnæringen som på norske byggeplasser, innført av den rød-grønne regjeringen. Det bildet som representanten Hofstad Helleland tegner, stemmer rett og slett ikke. Seriøse næringsaktører ønsker tiltak som virker.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-04-24:
Som jeg sa i innlegget mitt, skulle jeg komme tilbake til hvorfor vi har falt ut av forslaget. Jeg har sjekket, og vi har ikke aktivt meldt oss ut av forslaget om en nasjonal bredbåndsplan for elektronisk kommunikasjon, så det støtter også Senterpartiet – så er det sagt. Da blir det egentlig bare en kort replikk til statsråden angående hvilken tidsplan han ser for seg når det gjelder å legge fram en slik bredbåndsplan, og hva han vil gjøre med de tilfellene vi har sett bl.a. fra Bergen og Stavanger og sist i Østfold, der brukere ganske sentrumsnært ikke fikk koblet seg opp. Er det noe vi kan gjøre før man kommer fram til en sånn plan?
Abid Raja (Venstre), 2014-04-24:
Jeg har bare et spørsmål til statsråden knyttet til nasjonalt stamnett nummer to. Har statsråden en konkret plan med hensyn til dette? Hva tenker statsråden å gjøre med det? Når kan vi eventuelt forvente at arbeidet med det kan bli igangsatt, og når kan vi forvente at en sak om dette kan komme til Stortinget?
Abid Raja (Venstre), 2014-04-24:
Jeg skal være svært kort og forsøke ikke å gjenta det som alt er sagt. Trafikksikkerhet er viktig. Overordnede arbeidsforhold er viktig. Derfor støtter Venstre flertallsforslaget om en egen sak knyttet til tungbil og grenseoverskridende transport, og jeg viser til det som alt er sagt her av representantene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Det som er verdt å merke seg, er at partiet som hadde samferdselsministeren i forrige regjering – Senterpartiet altså – ikke stemmer for forslaget som det partiet som hadde statsministeren i forrige regjering, nå legger fram. Vi merker oss også at disse tiltakene ikke er fremmet de siste åtte årene. Men Venstre har tro på og forventer at dagens regjering vil arbeide for trygghet for alle som ferdes på norske veier, både de som jobber der, og alle oss andre. Så vil jeg gi en stemmeforklaring, siden Venstre ikke er med i merknadene om et eget transportpoliti. Det er ikke fordi vi er mot økt satsing mot transportkriminalitet, men fordi vi må se på politistrukturen som helhet. Tungbilspørsmålet er viktig, men kan ikke ses på alene. Spørsmålet er om eksisterende enheter i politiet kan brukes til dette istedenfor å lage en egen separat enhet for dette i politiet. Jeg ser altså fram til at regjeringen kommer til Stortinget med sak om oppfølging av arbeidet med trafikksikkerhet knyttet til tungbil og grenseoverskridende transport, og forventer at det vil bli ansvarlig og pliktoppfyllende fulgt opp av denne regjeringen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-24:
Jeg takker for innlegget fra statsråden. Det er to ting det hadde vært all right å få en oppklaring av. Den ene biten gjelder: Det står ikke i vedtaket, men jeg forstår statsråden dit hen at den nasjonale planen er tenkt lagt fram for Stortinget til debatt. Jeg forstår det slik at det også er forslagsstillernes intensjon. Det hadde vært bra om statsråden kunne klargjøre at det er slik også han forstår vedtaket. Den andre gjelder spørsmålet om pris – som jeg også tok opp i mitt innlegg, men som jeg følte jeg ikke fikk svar på – altså konkurranse i kabelnettet. Det står veldig klart i svarbrevet fra statsråden at man ønsker seg mer konkurranse. Spørsmålet er: Hva mener statsråden konkret skal gjøres for å fremme konkurranse i kabelnettet, for på den måten også å bidra til lavere pris? Det er ikke noen tvil om at tilgang ikke automatisk betyr at man benytter det, rett og slett fordi prisen blir for høy for mange familier. Vi ser at prisene har falt, men det forutsettes en konkurranse i kabelnettet som er bredere enn i dag.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-24:
Jeg griper sjansen til å følge opp, fordi jeg føler jeg ikke har fått et skikkelig svar på spørsmålet mitt. Jeg er selvsagt helt enig i at vi ikke skal tvinge hele Norges befolkning til å velge det dyreste bredbåndet som finnes. Det handler spørsmålet mitt heller ikke om. Spørsmålet mitt handler om å åpne for konkurranse i kabelnettet, altså ha mulighet til å tilby bredbånd i de kabelnettene som finnes. Har man valgt et kabelnett, enten det er fra Get eller fra Canal Digital, f.eks., ligger det nettet i husstanden. Det vil være virkeligheten for store deler av storbyenes befolkning. Per dags dato er det ikke noen konkurranse i dette kabelnettet. Det betyr at vi blir sittende med én leverandør. I realiteten har man mulighet til å velge Telenors løsning, men det er ikke noen tvil om hvem som tilbyr – skal vi si – det bredeste bredbåndet. Spørsmålet mitt er: Hva tenker statsråden om å åpne for mer konkurranse i kabelnettet?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-04-24:
Jeg har to spørsmål. Det ene gjelder det at statsråden i sitt innlegg sa at alle forslagene som var fremmet av Arbeiderpartiet, var han i gang med å jobbe med eller se på. Da har jeg et spørsmål om solidaransvar. I en bred utlegning sier statsråden at han vil vurdere dette. Jeg vil spørre: Har han foretatt seg noe konkret i spørsmålet om solidaransvar for å bringe dette videre framover, utover å vente på arbeidsgruppen? I så fall hadde det vært interessant å høre om. Det andre er et spørsmål om avgifter og konkurransevilkår. Der tenker jeg på veibruksavgiftkomponenten i drivstoffet. Spørsmålet er: Har statsråden vurdert om den kunne vært hentet inn på annet vis, enten gjennom bompengebrikke, som man nå jobber med å innføre, eller gjennom en veiprising, GPS-merking, for lastebiler, for på den måten å sikre mer likeverdige konkurransevilkår?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Takk, det er gode momenter som blir tatt opp. Det er viktig at en i påvente av en plan fra Stortinget ikke setter alt annet arbeid på vent. Derfor er det viktig at vi sørger for at Post- og teletilsynet, som fører tilsyn med denne sektoren, gjennomfører sin jobb – sørger for at leverandørene har robuste løsninger, at beredskapstiltak er på plass. Det er bevilget penger fra Stortinget, rundt 58,9 mill. kr, på dette området som gjør at grep kan bli tatt. Det er viktig at vi stimulerer til utbygging av bredbåndsløsninger også i distriktene, der det ikke er kommersielt lønnsomt. Der er denne tilskuddsordningen veldig viktig. Så må vi i denne planen – som det nok vil ta noen måneder til å lage, jeg skal ikke love at den kommer i år, men vi får gjort veldig mye i løpet av neste år – gå videre i den retningen som jeg oppfatter at alle her er enige om, og så skal denne planen styrke og innrette virkemidlene enda bedre for videre arbeid deretter.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Ja, diskusjonen om et eget stamnett nummer to vil være en del av det som vi må drøfte i planen. Men la meg samtidig si at når vi har lagt vekt på at kommersielle aktører skal levere tjenester, ser vi også at kommersielle aktører bygger ut stamnettet. En ser at stadig flere steder kobler en sammen ulike fiberbånd, sånn at en får mer robuste løsninger. Det betyr at på samme måte som med strømnettet er en ikke avhengig av én linje som er oppe og går, og hvis den faller ut, går den regionen i svart. En vil hele tiden ha mulighet til å rute strøm – i denne saken, informasjon – via ulike ganger fordi ulike nett som i starten gjerne blir bygd opp regionalt, kobles sammen og til slutt utgjør et nasjonalt nett. Jeg tror ikke det er fornuftig at staten bygger opp et eget stamveinett som et alternativ nummer to. Det viktige er at vi sørger for at de kommersielle aktørene bygger ut sine, og at de også pålegges å koble dem sammen, slik at de utgjør et robust alternativ, alt i alt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
La meg bare presisere: Når jeg snakker om den nasjonale planen, er det helt naturlig at Stortinget involveres i den før den iverksettes. Om det betyr en stortingsmelding, eller om det betyr i en annen form, kommer jeg tilbake til, men jeg synes det er naturlig når vi setter i gang dette, at også Stortinget skal ha et ord med i laget. Når det gjelder pris: Jeg har i mitt hus mulighet til å ha flere leverandører av bredbånd. Jeg har likevel ikke valgt det med størst kapasitet, rett og slett fordi behovet ikke er til stede. Jeg tror vi skal ha respekt for at folk har ulike behov og dermed en ulik betalingsvilje. Hvis en stort sett bruker mail og Word når en er på datamaskinen, har en ikke det samme behovet som hvis en er en ivrig spiller eller gjerne ser på digital-tv – alt dette – i tillegg. Jeg tror at vi må stimulere til konkurranse, i den forstand at ingen tar monopolpriser – den type ting. Men jeg tror ikke en skal ha som et eget mål at alle alltid skal abonnere på abonnementet med størst kapasitet, for det behovet er ikke til stede.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Både statsråden og denne regjeringen er veldig glad i konkurranse, så vi kommer til å åpne for at stadig flere skal kunne tilby sine tjenester. Det betyr også at en har mulighet til å presse prisen. Det vil nok være slik at de ulike deler av landet er avhengig av hvor godt utbygd infrastrukturen er, og hvor stort markedet er. Slik vil en ha ulik grad av konkurranse. Men det jeg er ganske trygg på, er at etter hvert som vi skrider fram – får bygd ut infrastrukturen – vil en også få flere aktører som kan levere tjenester. Det vil gradvis presse prisen. Når en ser hvor mye kapasitet en får for 100 kr i dag, sammenlignet med for bare fem år siden, er det ingen tvil om at prisnivået slik sett har gått ned. Selv om mange gjerne abonnerer på den samme 300 kr-pakken per måned, som en også får, får en langt bedre tjenester i den pakken. Det er også viktig å ha bevisste forbrukere. Selv om en i storbyene er tilknyttet Get eller Canal Digital og får bredbånd både på tv og på datamaskinen, har en ofte Telenor og andre som alternativer. Da må forbrukerne være bevisst og vise sin makt – gjennom å bytte når de ikke er fornøyd.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Jeg er veldig opptatt av å få på plass obligatorisk bompengebrikke, for det vil være med på å sikre at kostnadene i bomstasjonene blir likt fordelt på alle transportørene uavhengig av nasjonalitet. Dette arbeidet er under fullt trykk og vil bli sendt ut på høring ganske snart. Det som har gjort at det har tatt litt tid, er rett og slett at det er en del arbeid som pågår med fornyelse av bompengebrikkesystemet. Det er en del problematikk ved detaljer der som også må være avklart før en kan sende dette ut som en endelig forskriftsendring, slik at en ikke ender opp med å lage en forskrift som må revideres kort tid etterpå. Jeg synes det er veldig bra at Arbeiderpartiet også har trykk på dette. Da er det et samlet storting som ønsker det, og jeg er veldig glad for at vi også har støtte i det arbeidet, for dette er et arbeid som vi har videreført fra den rød-grønne regjeringen. Vi ønsker å sørge for at det blir gjennomført på en skikkelig måte, og derfor har det tatt litt mer enn seks måneder og ikke åtte år.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Vi har allerede hatt et møte der vi har samlet Vegvesenet og politiet for å diskutere hvordan de bedre skal koordinere sin kontroller, hvordan de bedre skal dele informasjon og hvordan vi eventuelt kan overføre myndighetsoppgaver, slik at Vegvesenet også kan ilegge de bøtene som kun politiet har lov til i dag, og motsatt. Det arbeidet er veldig godt i gang. Det er viktig at vi også involverer Arbeidstilsynet på en bedre måte. Her er det gode prosesser på gang, og jeg har som mål at noen tiltak skal gjennomføres så raskt som mulig, andre vil vi nok samle opp i en større bolk, rett og slett fordi det er hensiktsmessig å jobbe koordinert i departementet med dette og ikke alt blir en enkeltstående sak. Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet i opposisjon er utålmodig. I åtte år i regjering fremmet en to tiltak som ble gjennomført rett før en gikk av. Det ene var å sette ned en kabotasjegruppe, det andre var vinterdekk på førerhus på lastebiler. Vinterførerkort avviste faktisk Arbeiderpartiet i regjering. Da er det litt rart at de fremmer krav om det straks de er i opposisjon.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Det er gode spørsmål. Når det gjelder solidaransvar, har vi bevisst ikke gått ut og konkludert når det gjelder ting som har med kabotasje å gjøre, nettopp av respekt for at arbeidsgruppen jobber. Det ville være å kortslutte prosessen i arbeidsgruppen hvis vi gikk ut og forhåndskonkluderte. Men vi har selvsagt hatt mange møter med både lastebilnæringen, transportørene og sjåførene for å få syn på saken, sånn at vi raskere kan konkludere nå når vi har fått kabotasjerapporten. Så det er ikke bare i Arbeiderpartiet en har hatt møter med bransjen, det har også vi i regjeringen hatt i utstrakt grad. Når det gjelder dette med veibruksavgift for diesel, diskuterer vi mye hvordan vi kan sørge for at de avgiftene som en pålegger norske transportører, også reflekteres i kostnadene til utenlandske transportører. Hvis du har et avgiftssystem der norske transportører må betale veldig mye for førerkortopplæring, der det er veldig store avgifter på enkelte kjøretøy og på drivstoff, har du med en gang en konkurranseulempe sammenlignet med andre land. Vi ser på flere løsninger.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Dette er en litt surrealistisk debatt, for regjeringen og regjeringspartiene har vært tydelige på at vi skal ha ordnede forhold i transportnæringen. Det er viktig å sikre rekruttering, det er viktig å sikre god og sunn konkurranse. Vi har påpekt en rekke tiltak for hvordan en skal oppnå dette. Da representanten Myrli åpenbart våknet fra søvnen sin, hadde komitélederen allerede ramset opp en haug med tiltak for hva man skulle gjøre. Jeg viser også til at regjeringen sendte ut en pressemelding den 5. mars i år, etter debatten som komitélederen tok opp, om trafikksikkerhet og vogntog, der vi listet opp over 20 punkter som ville berøre den debatten vi har nå. Det er litt rart at Arbeiderpartiet konsekvent ignorerer alle disse punktene og later som om ingenting skjer, når faktum er det motsatte. I realiteten blir jo denne debatten en ramsalt kritikk av den politikken som er blitt ført de foregående åtte årene. For samtidig som den tidligere regjeringen skryter av at de har lagt fram tiltaksplaner, så beskriver de en status quo-situasjon som er helt horribel. Det viser jo bare at de tiltaksplanene de i så fall framsatte, ikke har hatt noen effekt. Jeg vil bare minne om at det er ingen av tiltakene som de rød-grønne har iverksatt, som denne regjeringen har lagt på is. En skulle nesten tro at vi her diskuterte forslag som ba regjeringen om å stoppe en masse prosjekter som de rød-grønne startet. Faktum er det motsatte. De rød-grønne startet nesten ingenting. Denne regjeringen har satt i gang mye. Det som er diskusjonen, eller det som vi kan være konkrete på, er kabotasjegruppen. Regjeringen har fulgt opp kabotasjegruppens arbeid, vi har sendt ut saken på høring, og vi vurderer nå innspillene. Det er altså ikke negativt, det er positivt. Det er ingen tiltak fra de rød-grønne som er blitt stoppet, for de fantes ikke. Tiltaksplaner uten innhold imponerer ikke meg, dessverre. Vi har varslet en rekke grep, vi følger dem opp, vi gjennomfører. Da blir det litt meningsløst at når vi allerede har sagt at vi skal jobbe med vinterførerkort, så krever Arbeiderpartiet likevel at Stortinget skal vedta et arbeid som regjeringen allerede er i gang med. Det forstår jeg rett og slett ikke poenget med. Og det er grunnen til at stortingsflertallet ikke støtter forslagene slik som de står, og rett og slett henviser til at regjeringen allerede jobber på alle disse punktene. Det er en fordel om opposisjonens forslag er i forkant av regjeringens arbeid, og ikke kommer i etterkant. La meg minne om at et par av de punktene som Arbeiderpartiet nå foreslår, var de selv imot da de satt i regjering. Det jeg utfordrer Arbeiderpartiet på, er å forklare hva som er ny informasjon når det gjelder krav om vinterførerkort, nå sammenlignet med da de rød-grønne avviste sånne ønsker og krav fra f.eks. Fremskrittspartiet i forrige periode. For noe ny informasjon må det jo være når Arbeiderpartiet nå mener at det kan vedtas, mens de i forrige periode mente det var umulig å gjennomføre. Jeg ser fram til svaret.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2014-04-24:
Jeg takker Stortinget for den debatten vi har hatt. Jeg vil kanskje si at den kom litt ut av det sporet som komiteen hadde lagt opp til. Jeg føler at mange av de innleggene som har kommet fra Arbeiderpartiet, kun har dreid seg om sosial dumping og hvorfor regjeringspartiene ikke har diskutert eller tatt stilling til noe innenfor det området. Så da ønsker jeg på nytt å gjenta noe av det jeg sa i mitt første innlegg, da vi startet debatten, for der tok jeg nettopp opp dette. Da sa jeg at veitransportbransjen i Norge siden inngåelsen av EØS-avtalen har blitt mer liberalisert, og at Norge som land har blitt mer og mer internasjonalisert, med de følger som da oppstår. Når land med ulik bakgrunn skal konkurrere på samme område, er det vanskelig. Dette er en utfordring, ikke bare for transportsektoren, men også innen velferdspolitikken – jeg håper Arbeiderpartiet hørte ordet «velferdspolitikken» – justisfeltet – jeg håper de som var opptatt av justis og kriminalitet, hørte den – og andre viktige områder. Diskusjonen pågår i de fleste komiteer når det gjelder Norges rolle inn i framtiden på de områder som berører flere land med ulik lovgivning, og ikke minst på områder som har stor grad av mobilitet av mennesker. Derfor kreves det nye tanker, det kreves nye vedtak for å være samkjørte med andre EØS- og EU-land, men også for å sikre næringslivet – og jeg gjentar for å poengtere – sikre næringslivet mest mulig like konkurransevilkår i en liberalisert og internasjonalisert verden. Det er dette det dreier seg om, sa jeg, og det er derfor komiteens flertall landet på viktigheten av at saksfeltet må ses på i en større sammenheng, før man kun vedtar enkeltforslag. Så når jeg hører at noen sier at vi ikke er opptatt av å se dette saksfeltet, blir det direkte feil. Men vi må jo være veldig obs på at vi i denne internasjonaliserte verden – i denne verden hvor vi er avhengig av resten av Europa – aldri må gjøre dette til en debatt som skal handle om at vi skal gjøre AS Norge til en vernet bedrift.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Ja, dette er en absurd debatt, og den viser helt klart og tydelig det jeg sa i mitt første innlegg, at regjeringen ikke ser roten til problemet i næringen. Samferdselsministeren og talspersoner fra Høyre og Fremskrittspartiet snakker utelukkende om tiltak innen samferdselsministerens departement, trafikksikkerhetstiltak, ikke om årsakene til problemet: sosial dumping. Vi la fram tre handlingsplaner, 40 tiltak. De er evaluert, og det Fafo sa, var at de tiltakene som har hatt best effekt, er de tiltakene som Fremskrittspartiet og Høyre brukte ni år i denne sal, dag etter dag, på å stemme imot. Så tilstanden hadde vært verre dersom Fremskrittspartiet og Høyre hadde fått det som de ville. Vår pakke på ti tiltak i dag er en helhetlig pakke, som handler om mye mer enn trafikksikkerhetstiltak. Alt det statsråden har gjort, som går på dekk og vinterførerkort og alt dette, er kjempebra – vi støtter det. Men vi trenger noe mer, vi trenger noe som tar problemet med roten. Når statsråden og talspersonene sier at vi slår inn åpne dører, lurer jeg på: Hvor står arbeidet med et medansvar for transportkjøper? Er dere for, eller er dere imot? Og dersom tariffavtalene kommer til å allmenngjøres, vil dere da også la dette bli et solidaransvar for lønns- og arbeidsvilkår? Ja eller nei – hvor står det? Vil dere stramme inn på kabotasjereglene? En samlet bransje sier at det trengs. Vi trenger ikke flere utredninger for å se det. Vil dere snu og nå gå for å innføre regionale verneombud i en bransje som trenger det sårt? Ja eller nei? Ser Fremskrittspartiet og Høyre at sosial dumping og useriøse aktører er i ferd med å ødelegge den seriøse delen av transportnæringen? Ja eller nei? Hvis nei, hva er det da Høyre og Fremskrittspartiet har skjønt som ikke transportbransjen og en samlet næring har skjønt? Hvor mange eksempler på uverdige forhold trenger dere før dere innser hva som er problemet? Men hvis ja, hvis dere er enig i at det er det som er problemet, hvorfor i all verden er ikke da regjeringspartiene med på merknadene i denne innstillingen som sier at fri konkurranse ikke må gå på bekostning av ryddige lønns- og arbeidsvilkår, og med sosial dumping som konsekvens? Hvorfor ikke? Er dere ikke enige? Denne debatten og innstillingen og behandlingen av hele saken mener jeg viser klart og tydelig at regjeringspartiene fører kjent og tydelig høyrepolitikk. Det er en politikk som ikke ser at sosial dumping er en av de største utfordringene, ikke bare for transportnæringen og den norske arbeidslivsmodellen, men for hele det norske velferdssystemet. Høyresiden kommer til å fortsette å føre gjenkjennelig høyrepolitikk og stemme imot våre forslag, som ville fått ryddet opp i problemene.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Regjeringens opptrapping av kontrollvirksomhet er bra. Vi støtter det. Men det ville vært bedre for de arbeiderne som utnyttes, som kjører disse trailerne som blir stoppet, det ville vært bedre for andre bilister på norske veier som utsettes for fare, og det ville vært bedre også for samfunnsøkonomien om vi istedenfor hvert eneste år å måtte øke på kontroll og øke på tilsyn, kunne ta problemet ved rota og stanset det før det kom rullende inn på norske veier, ved å få ryddigere vilkår i næringen. Da trenger vi tiltak mot sosial dumping. Jeg spør igjen, for jeg får ikke noe svar: Er regjeringspartiene i prinsippet for eller mot et medansvar og solidaransvar? Er regjeringspartiene i prinsippet for eller mot innføring av regionale verneombud? Jeg synes det er trist at ingen av regjeringspartienes medlemmer i arbeids- og sosialkomiteen eller arbeidsministeren deltar i debatten i dag, men det er nok dekkende for hva slags syn regjeringen har på prioriteten i kampen mot sosial dumping.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2014-04-24:
Det er åpenbart at vi tråkker på noen ømme tær her, og det er stor forskjell på den rød-grønne regjeringen, som utredet, og denne regjeringen, som gjennomfører. Så er det riktig at jeg hadde noen kommentarer til Arbeiderpartiets håndtering av denne saken. Det er fordi bransjen er veldig opptatt av det. De kommer til oss og sier at de ga gode råd til Arbeiderpartiet i utarbeidelsen av dette forslaget, men advarte Arbeiderpartiet. De spurte om de kunne vente til Kabotasjeutvalgets innstilling var klar og man hadde en mer helhetlig tilnærming til problematikken enn den snevre tilnærmingen som man har i dette forslaget. Vi lytter til bransjen og sier: Klart, her må vi se på helheten, og vi ønsker å ta med oss det gode arbeidet som dette utvalget har drevet med over lengre tid, når vi fremmer en helhetlig tilnærming i denne saken. Så må jeg si til min gode medrepresentant hr. Myrli at jeg nærmest må beklage at jeg vekket ham – eller kanskje jeg ikke greide å vekke ham – fra hans dype søvn. For hvis han hadde fulgt med, ville han visst at det var nesten 20 tiltak som jeg løftet frem her, som ministeren allerede har satt i gang. Det er ingenting som gleder meg mer enn å kunne fortelle hva denne regjeringen og samferdselsministeren gjør på dette feltet, så derfor vil jeg med glede gjenta det, og håper nå at representanten Myrli følger godt med. Punkt 1: økt kontroll. Antall kontroller denne vinteren er tredoblet. Punkt 2: Vi har mer effektive kontroller. Punkt 3: Vi arbeider med å sikre nødvendige hjemler i lovverket, sånn at man kan holde tilbake kjøretøy. Punkt 4: Vi arbeider nå med å åpne for bruk av hjullås for å sikre at trafikkfarlige kjøretøy ikke kjører videre ulovlig etter kontroll. Og videre: Vi har stilt nye krav til vinterdekk. Vi etablerer flere oppstillingsplasser for tunge kjøretøy ved kontrollpunktene. Vi vurderer nå å døgnåpne kontrollstasjonene, sånn at sjåførene ikke kan spekulere i å kjøre over grensen. Vi utvikler kontrollteknologi. Vi ser på vinterførerkort. Vi jobber nå med Trygg Trailer – et initiativ som har kommet fra bransjen selv. Hele forskjellen er at den rød-grønne regjeringen utredet, den laget handlingsplaner, den satte ned utvalg – denne regjeringen gjennomfører, vi iverksetter tiltak. Vi lover å komme tilbake til Stortinget med en helhetlig tilnærming til hvordan vi skal møte trafikksikkerhetsutfordringene, ulovlig kabotasje og sosial dumping. Jeg gleder meg til å behandle den saken når den kommer til Stortinget.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Regjeringspartiene bruker forslagene våre til en debatt om trafikksikkerhet. Det er vi for så vidt enige i, men det er bare halve historien. Som medlem av arbeids- og sosialkomiteen er jeg er skuffet, men ikke overrasket, over regjeringspartienes lunkne holdning til å gripe ondet ved roten og fortsette det rød-grønne arbeidet mot sosial dumping og useriøse profittmakere, bl.a. i transportbransjen. I innstillinga er det bare Kristelig Folkeparti som er med på merknader der det uttrykkes bekymring for det vi etter hvert ser av lønns-, arbeids- og konkurranseforhold i transportbransjen. Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre er tause. Det er beklagelig, men, som sagt, ikke overraskende. Vi har diskutert denne saken flere ganger før. Så seint som 4. mars i år presterte Høyres representant i transportkomiteen, Torill Eidsheim, å si følgende: «Å gjere denne debatten til ei sosial dumpingsak er både ugreitt og lite tenleg.» Hun ville ha debatten om trafikksikkerhet «tilbake på rett spor», ikke gjøre den til en «ugrei» debatt om sosial dumping. På den annen side ser vi at representanter for regjeringspartiene mener noe helt annet i andre sammenhenger. Før påske var det møte i Europarådets parlamentarikerforsamling. På dagsordenen sto bl.a. en sak om anstendig arbeidsliv og behovet for grenseoverskridende samarbeid mot sosial dumping, overraskende nok ført i pennen av et medlem i den konservative partigruppa. Overraskelsen ble ikke mindre da en samlet norsk delegasjon, inklusive stortingsrepresentantene fra Høyre og Fremskrittspartiet, stemte for! Men her hjemme er visst alt ved det gamle. Regjeringspartiene fortsetter sin konsekvente motstand mot alle konkrete tiltak mot sosial dumping. Av våre ti forslag er flertallet bare positive til dem som gjelder kontroll og trafikksikkerhet. Vi er selvsagt glade for den støtten. Men vi savner viljen til å følge opp Stoltenberg-regjeringas handlingsplaner, bl.a. med et eget bransjeprogram for transportbransjen. Uten nasjonal og internasjonal kamp mot sosial dumping i bransjen vil også trafikksikkerhetsproblemene vedvare. Og det haster. Det tar tid før tiltak begynner å virke. Vinteren er bare et halvt år unna. I sitt svarbrev til komiteen er statsråden veldig vag når det gjelder våre forslag om medansvar, regionale verneombud, kabotasjekjøring og styrket informasjons- og holdningsarbeid mot sosial dumping. Komiteens flertall kommenterer dem overhodet ikke. Det er vanskelig å tolke dette på annen måte enn at de blå-blå ikke vil. Vi har spurt mange ganger: Hva menes egentlig med det som står i regjeringserklæringa om å fortsette arbeidet mot sosial dumping? Det kunne vært greit omsider å få et konkret svar, ikke minst for dem som jobber og driver i utsatte bransjer, der transportnæringa opplagt er en av dem.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Til siste taler: Det er forskjell på regjeringer som utreder, og regjeringer som gjennomfører. Min komité, arbeids- og sosialkomiteen, som har ansvaret bl.a. for sosial dumping, har ikke møter for tida, for vi har ingen saker. Til Høyres Eidsheim, som nå sier at denne saken handler om noe mer enn sosial dumping: Ja, det er jeg helt enig i. Åtte av våre ti forslag handler om noe annet, men to av dem handler om sosial dumping. Og det var altså ikke det Eidsheim sa fra denne talerstolen i mars, for da lød omkvedet at å ta opp sosial dumping i denne sammenheng var «både ugreitt og lite tenleg». Det føyer seg bra inn i det som er Høyres og Fremskrittspartiets historie når det gjelder kampen mot sosial dumping. De to partiene stemte imot den første handlingsplanen, som kom i 2006. De har stemt imot innsynsrett for tillitsvalgte, de har stemt imot påseplikt og informasjonsplikt. De har stemt imot å innføre norske vilkår i kommunale anbud i tråd med ILO-konvensjon 94, de har stemt imot å innstramme arbeidsleie mellom bedrifter, de har stemt imot en sjupunktsstrategi for å styrke arbeidstakerrettigheter internasjonalt, de stemte imot handlingsplan nr. 2 mot sosial dumping, de har stemt imot solidaransvar, de har stemt imot regionale verneombud, de stemte imot å få den første stortingsmeldinga om arbeidsliv i denne salen, og de var heller ingen særlige tilhengere av Fafos evaluering av de to handlingsplanene som har vært mot sosial dumping. Når statsråd Solvik-Olsen sier at regjeringa jobber med alle punktene i Arbeiderpartiets forslag, og at regjeringa er tydelig på at det gjør en – nei, så er en ikke tydelig på det, for regjeringa svarer konsekvent ikke på spørsmål om sosial dumping. Jeg har lest statsrådens svarbrev. Det står at brevet er utarbeidet i samarbeid med arbeids- og sosialministeren og justisministeren, fordi deler av forslaget berører de to statsrådenes ansvarsområde. Da må også Stortinget kunne ta for gitt at så lenge Solvik-Olsen ikke sier noe annet, er tausheten rundt tiltak mot sosial dumping også dekkende for arbeids- og sosialministerens syn i saken. Det er lite betryggende, for å si det mildt, og det må være forstemmende for både næringa og arbeidstakerorganisasjonene. Vi ser av høringsdokumentene som ble forelagt for komiteen da denne saken var på høring, at Norges Lastebileier-Forbund kobler trafikksikkerhet, kriminalitet og sosial dumping sammen. Det samme gjør Transportarbeiderforbundet. Yrkestrafikkforbundet gjør det samme. Så spørsmålet er, hvor lang tid skal regjeringa bruke? Den forrige regjeringa gjorde for lite for seint. Når vi nå kommer med forslag, er det for mye for tidlig. Når kommer regjeringa med sine svar?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Det er for så vidt positivt å høre at statsråd Solvik-Olsen nå – endelig – i hvert fall bekrefter at en har sett at det er en sammenheng mellom sosial dumping og trafikksikkerhetssituasjonen på norske veier. Og veisikkerhet er inne i forslaget fra Arbeiderpartiet, selvfølgelig er det det. Det er ingen i Arbeiderpartiet som har sagt at vi bare skal diskutere sosial dumping, men vi må diskutere det også. Og det handler ikke om å vente på kabotasjegruppen, det handler tvert imot om å overføre tiltak fra andre bransjer som allerede er innført der, og som har hatt påviselig effekt, men det er altså tiltak som Fremskrittspartiet og Høyre konsekvent har stemt imot. Så årsaken til at det ikke kommer noe fra arbeids- og sosialministeren til vår komité, ligger vel antakelig der, at en fortsatt er imot det som virker mot sosial dumping.
Øystein Langholm Hansen (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
I likhet med representanten Eidsvoll Holmås er både jeg og Arbeiderpartiet fornøyd med at regjeringen har iverksatt enkelte trafikksikkerhetstiltak knyttet til transportsektoren, men vi registrerer også at man er meget forsiktig med å gi signaler om innstramminger i kabotasjelovgivningen og andre tiltak for å forhindre sosial dumping. Det er faktisk ikke bare trafikksikkerhet dette dreier seg om; det dreier seg om mye mer. På kabotasjeområdet begås det mange lovbrudd hver eneste dag. Dette er lovbrudd som undergraver den seriøse delen av denne viktige næringen, og disse har partene i næringen sett seg grundig lei på. Innenfor bussnæringen har man ikke engang oversikt over hvor omfattende kabotasjen er, bortsett fra at man ser at den norske turbussnæringen er i ferd med å utraderes. Hva gjør man da i f.eks. en beredskapssituasjon? Skal man evakuere ved å laste mennesker om bord i tilfeldig forbipasserende utenlandske busser og vogntog? Også i denne saken handler det om at alt henger sammen med alt. Allmenngjøring er ett av de virkemidler som kan og bør brukes når det er påkrevd, for å sikre seriøse arbeidsgivere konkurransevilkår til å leve med og arbeidstakere en lønn å leve av. Allmenngjøring er blitt brukt med hell i andre bransjer, som f.eks. verftsindustrien og byggenæringen. Nå ser man konturene av en turbussnæring som er i ferd med å utraderes, og en beredskapssituasjon som er til bekymring. Partene i arbeidslivet har vært og vil være restriktive med å bruke allmenngjøring som virkemiddel. Men vi vil peke på dette som et godt virkemiddel. Arbeidstakerorganisasjonene er positive til dette, og også seriøse arbeidsgivere bør følge opp denne saken. I rapporten som samferdselsministeren har fått overlevert fra Kabotasjeutvalget, er det stor enighet om flere tiltak. Da ser vi i Arbeiderpartiet ingen grunn til at man trenger å vurdere mer. Nå må man gå fra en vurderingsfase til handling. Det haster! Sommersesongen er høysesong for transport av mennesker på tur. Nå forventer vi at regjeringen tar grep, og at det settes inn tiltak. I forslaget fra mindretallet i komiteen har man sløyfet ordet «vurdere», som stod i det opprinnelige forslaget, nettopp fordi tiden nå er kommet for å innføre, uten vurderinger. Nå har man vurdert nok, og Arbeiderpartiet forventer at regjeringen viser handlekraft.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
I dei siste vekene har me kunna lese i fleire aviser om det aukande problemet med arbeidslivskriminalitet og aktørar som opererer i den grå marknaden, med delvis lovleg og delvis ulovleg verksemd. Og i dag har me moglegheita til å gjere vedtak for å stoppe dette. Eg må innrømme at då eg las regjeringsmedlemmanes kommentarar i media, fekk eg eit håp om at det var eit signal om at Høgre og Framstegspartiet endeleg var i ferd med å ta sosial dumping og arbeidslivskriminalitet på alvor. Endeleg høyrdest det ut som om dei var villige til å stadfeste at sosial dumping er eit så stort problem at ein må kjempe mot det på brei front. Men nok ein gong ser me dessverre at Høgre og Framstegspartiet seier at dei er opptekne av problemet, men når det kjem til politisk vilje og handling, forsvinn gjennomføringskrafta. Som medlem av justiskomiteen meiner eg det er veldig viktig å sjå på betre samordning. Derfor understreker Arbeidarpartiet behovet for handheving av dagens regelverk, sterkare sanksjonsmidlar og ein forsterka koordinert innsats mellom vegmyndigheiter, politi, påtalemyndigheit og Arbeidstilsynet i saka som me behandlar i dag. Dersom det ikkje får nokon konsekvensar for dei som kjøper tenester av dei useriøse og uansvarlege transportørane, vil etterspurnaden framleis vere der. Så lenge dei som kjøper tenester frå selskap som utnyttar sine tilsette, unnlèt å betale bompengar og bøter og trekkjer sjåførane i lønn dersom dei blir tekne med for dårleg utrusta køyretøy, og trygt kan «toe sine hender», vil det finst dei som er villige til å kjøpe transporttenester av desse selskapa. Derfor er medansvar for transportkjøparar så viktig å innføre. Og derfor er me positive til å støtte ei allmenngjering, dersom bransjen sjølv ynskjer det. Det er derfor skuffande at regjeringspartia ikkje følgjer opp ord med handling og konkrete tiltak. Det er ikkje lenger enn to månadar sidan at leiaren i transportkomiteen, Linda C. Hofstad Helleland, sa følgjande: «Problemet må ikke vokse seg for stort. Vi må ta det med rota og få alle ledd i transportkjeden til å bidra.» Dette sa Linda C. Hofstad Helleland, som meiner at også dei som kjøper tenestene, må ta ansvar for å sikre trafikksikkerheita. Kvar er handlingskrafta no? I dag har ein moglegheita til å stemme for forslag som set i verk nettopp dette. Men det vel regjeringspartia og fleirtalet i Stortinget ikkje å gjere. Det synest eg er synd. Med dette sviktar fleirtalet i Stortinget dei seriøse bedriftene som kvar dag kjempar for å overleve i ein bransje der dei useriøse aktørane har eit altfor stort handlingsrom.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2014-04-24:
Det mest oppsiktsvekkende i dagens debatt må være regjeringspartienes talsmenn og -kvinner som stort sett har brukt tida si på å prate om den forrige regjeringen, og hva den forrige regjeringen gjorde og ikke gjorde. Komitéleder Hofstad Helleland hadde 5 minutters taletid og brukte samtlige tilmålte minutter til kun å raljere over forrige regjering – ikke ett eneste tiltak kom om hva hun, Høyre og Fremskrittspartiet vil gjøre. Ingen tiltak ble lansert fra representanten Hofstad Hellelands side. Og en er uenig i de punktene Arbeiderpartiet har foreslått – vil i hvert fall ikke stemme for dem, med litt varierende begrunnelse. Det er på en måte greit; det må respekteres. Men hva vil representanten Hofstad Helleland og regjeringspartiene gjøre? Hva er deres konkrete tiltak for å få bukt med sosial dumping og kriminalitet i transportbransjen? Så framstilte komitélederen i raljerende ordelag det som om forrige regjering ikke gjorde noen ting for å bekjempe sosial dumping. Handlingsplanene mot sosial dumping er lagt fram av forrige regjering. Det kunne sikkert vært gjort mer, men det går ikke an å framstille det som om vi hadde en regjering som i åtte år ikke gjorde noe med dette problemet. Hva mener representanten Hofstad Helleland, Høyre og Fremskrittspartiet? Hva er deres konkrete forslag til hvordan vi kan få bukt med disse utfordringene? Vi har knapt hørt ett tiltak i hele debatten. Så vil jeg utfordre komitélederen på ett forslag – innføring av obligatorisk bombrikke i tunge kjøretøy, som burde vært innført for lenge siden. Det tok for lang tid under forrige regjering, og det tar tydeligvis for lang tid nå under denne regjeringen. Dette er ingen kritikk av regjeringen. Særlig samferdselsministeren har jo lagt seg til en sånn måte å argumentere på at han anser ethvert spørsmål som stilles, enten fra Stortingets talerstol eller i form av skriftlig spørsmål, som en kritikk av regjeringen. Dette er ikke kritikk av regjeringen – nå sier jeg det igjen – det er et spørsmål: Kan komitélederen, samferdselsministeren eller andre svare på når det vil bli innført obligatorisk brikke for tunge kjøretøy? Jeg var på et møte i regi av Norges Lastebileier-Forbund før jul sammen med statssekretær Hoksrud, og han sa at dette nå raskt ville komme på plass. Det har gått fire–fem måneder, og det er ennå ikke på plass. Det tok for lang tid under forrige regjering, og det tar for lang tid nå. Når vil det bli innført obligatorisk bombrikke for tunge kjøretøy?