Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-02-13:
De siste decennier har norsk næringsliv opplevd betydelige strukturelle endringer. Så langt har skognæringen gjennom konsesjonslovgivningen vært avskåret fra å gjøre helt nødvendige tilpasninger som andre deler av vårt næringsliv har vært igjennom. En av de største hindringene i dag er nettopp denne loven som gjelder konsesjon, fordi den ved omsetning gir myndighetene muligheten til å overprøve vurderinger som kjøper og selger har foretatt i en frivillig transaksjon, bl.a. basert på forretningsmessige vurderinger knyttet til et engasjement innenfor skogsektoren. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at det er uheldig at myndighetene har anledning til å gripe inn i frivillige transaksjoner av denne art. Den senere tid har staten ved Statens landbruksforvaltning grepet inn i flere frivillige transaksjoner fordi det hevdes at prisen har vært for høy. Dette gjelder Norske Skogs salg av større skogeiendommer på Østlandet. Opplysningsvesenets fond ønsket å kjøpe 27 000 dekar av Follum-skogene i Oppland for 23,5 mill. kr, mens Norges Skogeierforbund ville kjøpe de 155 000 dekar store Saugbrugs-skogene for 175 mill. kr. Intensjonen var å selge skogen tilbake i teiger til medlemmer, slik at de kunne få styrket sitt næringsgrunnlag. Og rundt 200 skogeiere meldte seg på og hadde interesse for å kjøpe. Heldigvis ble Statens landbruksforvaltnings avgjørelse omgjort da den ble klaget inn for departementet. Ut fra vårt syn var det meget fornuftig av statsråden å senke kalkulasjonsrenten fra 5 til 4 pst., fordi det i praksis betyr at konsesjonsmyndighetene kan godta ca. 25 pst. høyere pris. Det er en rekke interessante momenter knyttet til prisvurderingen. Forskjellen på hva markedet er villig til å betale, og Statens landbruksforvaltnings syn på hva som er riktig prisnivå, viser at det er stor avstand mellom de beregninger som kjøperne og Statens landbruksforvaltning foretar. Det er god grunn til å sette spørsmålstegn ved hvor riktige de beregninger som Statens landbruksforvaltning foretar, er, når kjøpere som lever av å få en avkastning på sine investeringer, kommer frem til et betydelig annet prisnivå. Med fallende tømmerpriser har det også blitt mer vanlig at man satser på alternative inntektskilder fra arealet, som f.eks. kraftproduksjon, jakt, fiske og opplevelsesturisme. Her er det viktig å understreke at det kun er potensielle kjøpere som kan vurdere dette ut fra sine egne planer. Landbruksdepartementet har bl.a. lagt vekt på i sin omgjøring av avslaget at omleggingen av skogpolitikken fører til at skogeierne i større grad enn før får ansvaret for å opprettholde de langsiktige investeringene i skogen. Dette tilsier etter departementets oppfatning at skogeieren også bør gis større handlefrihet ved avgjørelsen av til hvilken pris han eller hun skal kjøpe skog. Markedsprisen for skog på det nåværende tidspunkt må i det alt vesentlige forventes å ligge innenfor 4 pst. Når selger nå har anledning til å oppnå markedspris etter eiendommens reelle verdi ved salg, er det grunn til å håpe at det kommer flere eiendommer ut i markedet. Det vil i sin tur føre til at de som vil satse på næringen, får anledning til å utvikle sitt næringsgrunnlag og tilstrebe mer rasjonelle bruksenheter. Det er, som tidligere talere har nevnt, en enstemmig komite som slutter opp om Fremskrittspartiets forslag, og at dette skal vedlegges protokollen, fordi man vil se saken i en større sammenheng. Det kommer da et forslag, en odelstingsproposisjon, om en ny konsesjonslov denne våren. Jeg vil også gi honnør til statsråden for at han bidrog til å få senket kalkulasjonsrenten til 4 pst. De faktiske forhold er jo da at det er markedsrenten som bestemmer, i og med at man nå har gitt videre rammer. Så statsråden har altså gjort det optimale innenfor dagens regelverk. Man har fått en kraftig liberalisering av regelverket. Hvis man likevel innenfor rammen av dagens regelverk i praksis har et fritt marked for omsetning av skogeiendommer, hvorfor kan man ikke da like godt avskaffe hele denne konsesjonsloven for skogeiendommer når den ikke fungerer i praksis? Det er et spørsmål direkte til statsråd Sponheim.