Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2008-06-10:
Dette er en sak der jeg tror alle i utgangspunktet er enige om gode målsettinger. Kanskje er vi av og til litt uenige om virkemidlene, men som det framgår av innstillingen, er det egentlig liten uenighet om det òg. Men for å problematisere litt: Det er viktig å bruke energien så effektivt som mulig, det er vi enige om. Men når vi i en del tilfeller opplever at målsettingen om passive hus, som er nevnt i innstillingen, kommer i konflikt med fjernvarme, har vi sett litt for mange eksempler på at det er fjernvarmen som vinner. Det høres ikke helt logisk ut at en da skal tvangstilkoples et fjernvarmenett, med tanke på at en ved passive hus ønsker å redusere energibruken og gjøre seg minst mulig avhengig av oppvarming. Mange vil kunne si at dette må kommunene selv kunne ta en beslutning om, det er ikke staten og nasjonale myndigheter som bestemmer det. Men det en hører fra folk i kommunene, er at det er en nasjonal målsetting å bygge ut fjernvarme, og den prøver de å følge opp så godt de kan. Da får en en konflikt mellom målsettingene som jeg skulle ønske at Regjeringen hadde vært litt tydeligere på utad, slik at ikke en del kommuner - som f.eks. Trondheim med Rosenborg Park - ender opp med å skrinlegge prosjekt med passive hus fordi en heller vil bygge ut fjernvarmen sin. Vi må kunne skille mellom det som handler om energieffektivisering - altså bruke energien mer effektivt og dermed kunne redusere energiforbruket totalt - og det som handler om energiomlegging. Fjernvarmen representerer det siste, men der øker en faktisk energibruken totalt i forhold til det en kunne gjort. I innstillingen blir toveiskommunikasjon nevnt. Jeg tror alle står bak det òg, og jeg tror de fleste er utålmodige. Men det viktige er at vi gjennomfører dette på en fornuftig måte, slik at man ikke kjører kostnadene for forbrukerne opp i taket, og at man innfører toveiskommunikasjon når det er naturlig å gjøre oppgraderinger av de anleggene som finnes. Kostnadene har blitt redusert betydelig de siste årene, noe som gjør dette mer aktuelt i dag enn det var for fem-ti år siden da vi diskuterte dette forrige gang. Men det bør gjøres på en kostnadseffektiv måte. Det samme gjelder belysning. Mye kan selvsagt gjøres. Men det koster å skifte ut apparat, det koster å skifte ut pærer, og derfor bør en fokusere på igangsetting av det når en pusser opp og oppgraderer hus, og ikke tvinge det gjennom så fort som mulig uansett hva slags apparatur en har fra før. Det som en kanskje burde fokusert mer på, er potensialet som ligger i gatebelysningen. Det er sikkert ikke revolusjonerende at Fremskrittspartiet sier det, jeg tror alle har tenkt på det. Der er det et potensial som myndighetene selv har veldig stor kontroll over, der det brukes veldig mye energi, og der varmetapet fra lyspærene ikke har noen som helst positiv bieffekt. Der er det mye å hente. Jeg tror samtidig, når en snakker om standby-funksjoner som mange ynder å gå til kamp mot, at en skal skille mellom om det her er snakk om promiller av strømforbruket, eller om det er prosent. Jeg tror det er promiller, og jeg tror vi skal være forsiktige med å overdrive potensialet som er der, selv om det er greit at alle har en bevisst holdning til det energiforbruket en har. Når en ser på det Enova har anslått, snakker en om noen hundre GWh, en snakker ikke om mange TWh. Det siste jeg vil ta opp, er viktigheten av en langsiktig tilnærming i denne saken, som i alle andre energipolitiske saker. Det å gå ut med kortsiktige tiltak overfor forbrukerne og tro at nå skal alle endre holdninger, alt revolusjoneres og bli så mye bedre, tror jeg ikke virker. En må ha langsiktige tiltak fra myndighetenes side, gjerne i form av skatte- og avgiftsincentiv og i form av avskrivningsincentiv. Når en snakker om energieffektivisering, er styringssystemer for strøm et godt tiltak, og det er jo i Enovas tiltaksplan i dag. Det som er viktig, og som en nå begynner å komme i retning av, er at en har en langsiktighet på dette, at en ikke får en tre måneders innsats før hver fryktede strømkrise. De langsiktige tiltakene bør også gjelde for andre Enova-virkemidler. Jeg ville ha foretrukket at Regjeringen i stedet for å komme med bevilgninger over statsbudsjettet vurderte en mulighet for å redusere avgiftssatsene, gi folk mulighet til å skrive av slike investeringer på skatteseddelen og forbedre avskrivningssatsene for næringslivet. Akkurat det ligger det forslag om fra Fremskrittspartiet til behandling i finanskomiteen. Jeg håper og tror at statsråden også ser positivt på en slik tilnærming.