Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2013-03-21:
Norge har en mangfoldig befolkning. Sånn har det alltid vært, helt siden staten Norge opprinnelig ble etablert på territoriet til to folk – samer og nordmenn. I tillegg har Norge anerkjent fem nasjonale minoriteter; grupper som var etablert i Norge allerede da vi ble et selvstendig land i 1905. Norge har altså aldri vært et homogent samfunn, men måten landet er mangfoldig på, har endret seg. Vi preges nå også av mangfold som følge av innvandring, og vi vet at Norge vil fortsette å være i endring. Vi må ta i bruk mangfoldet på en bedre måte, både det vi har hatt i hundrevis av år, og «det nye mangfoldet». Jeg har arbeidsgiveransvar for statlig sektor. Statlig sektor er, som kjent, en stor arbeidsgiver i Norge. Statens viktigste mål er å levere gode tjenester til befolkningen og å forvalte fellesskapets midler på en fornuftig måte. Det er et mål at alle skal tilbys likeverdige offentlige tjenester uavhengig av familiebakgrunn, fødested, kjønn, funksjonsevne, religion eller seksuell orientering. Innvandrere og barn av innvandrere utgjør 13 pst. av folketallet i Norge. Da er det helt nødvendig for oss å utnytte arbeidskraften og kompetansen innvandrerne har. Det er viktig av flere grunner. For det første skal alle i samfunnet vårt få sjansen til benytte sine ressurser og bidra i arbeids- og samfunnslivet. For det andre vet vi at kompetent arbeidskraft er – og kommer til å være – et knapphetsgode, så vi må passe på at den kompetansen vi har i landet, faktisk blir tatt i bruk. Flere og flere innvandrere tar høyere utdanning. Virksomhetene må ikke overse deres kompetanse. Mangfoldet i befolkningen bør gjenspeiles blant arbeidstakerne. Utadrettede statlige etater som politiet, Nav og skatteetaten har blitt flinkere til å rekruttere personer med innvandrerbakgrunn, sånn at de kan løse oppgavene sine på en bedre måte – til gode for oss alle. Ulik bakgrunn og forskjellig livserfaring er viktig, og mangfold i utdanning, kompetanse og arbeidserfaring gir grunnlag for nye måter å løse oppgaver på. Dette gir bedre tjenester til hele befolkningen. Sentrale virkemidler for å fremme mangfold og bredere rekruttering er bl.a. at minst én kvalifisert søker med innvandrerbakgrunn skal kalles inn til intervju, og at innvandrere bør oppfordres til å søke ved stillingsutlysninger. Staten prøver også ut nye personalpolitiske virkemidler, bl.a. et prøveprosjekt med moderat kvotering. Andelen med innvandrerbakgrunn i statlig tariffområde øker jamt og trutt – den var på 8,2 pst. i 2011. I hele statlig sektor er prosentsatsen noe høyere, mens vi ser at det i næringslivet er nær 13 pst. med innvandrerbakgrunn. Vi ser også at innvandrerandelen varierer kraftig mellom sektorer, fra ca. 15 pst. i utdanningssektoren til mellom 2 og 3 pst. i Forsvaret. Variasjonene skyldes ulike kvalifikasjonskrav og krav til faglig spesialisering. Samtidig kan vi bli bedre på rekruttering og personalarbeid. Engasjerte og systematiske medarbeidere og arbeid for å tiltrekke seg søkere med minoritetsbakgrunn er viktig. De virksomhetene som har kommet lengst i dette arbeidet har en egen mangfoldsstrategi, interne kartlegginger, interne måltall, lederevaluering knyttet til mangfold, omdømmebygging og omtale i stillingsannonser. Arbeidet for å bruke innvandrernes kompetanse bedre krever også godt samarbeid mellom partene i arbeidslivet. Jeg har derfor nylig invitert hovedsammenslutningene i statlig sektor til et samarbeid for å få fram gode tiltak. Jeg er glad for at hovedsammenslutningene er positive til å delta i dette arbeidet. En bevisst rekrutteringspolitikk henger også sammen med arbeidet mot diskriminering. Innsats for å bekjempe alle former for diskriminering er viktig for å skape et velfungerende, trygt og rettferdig samfunn. Diskriminering hindrer folk i å delta i samfunnslivet på like fot, og samfunnet hindres i å ta hele befolkningens ressurser og talenter i bruk – det kan vi ikke ta oss råd til i framtiden.