trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2022-02-16:
Veien ut av fattigdom går gjennom bærekraftig økonomisk vekst – der er jeg sikker på at representanten og jeg er helt enige. Vi skal bruke næringslivsstøtte til å bygge lokale verdikjeder: lokal produksjon, lokal beredskap, lokale jobber, for lokalsamfunn bygges nedenfra, og det gjelder også næringsutvikling. Økte private investeringer er avgjørende for å skape den veksten, og Norfund er vårt viktigste virkemiddel i dette arbeidet. Gjennom egenkapital, lån og garantier bidrar Norfund til å redusere risikoen for andre investorer. Det nye klimainvesteringsfondet, forvaltet av Norfund, vil gjennom et årlig bidrag på 1 mrd. kr fra statskassen, matchet med tilsvarende beløp fra Norfunds overskuddskapital, kunne utløse det mangedoblede i kapital fra kommersielle aktører. Dette vil være veldig viktige bidrag til utslippsreduserende investeringer og jobbskaping. Norads rapport, som representanten Schou viser til, er en viktig påminnelse om at vi må ha med oss privat sektor om vi skal lykkes i å nå bærekraftsmålene. Rapporten viser at vi må jobbe med et bredt spekter av virkemidler, fra politiske og regulatoriske rammebetingelser til tekniske og finansielle. Regjeringen satser derfor på å videreutvikle risikoreduserende tiltak, som garanti- og bedriftsstøtteordningen. Rammebetingelsene for fornybar energi må også på plass slik at seriøse aktører kan komme på banen. Mye av det vi finansierer gjennom multilaterale kanaler, går til å fremme nettopp dette. Risikoreduserende tiltak er spesielt viktige der investeringene trengs aller mest – i de såkalte MUL-landene, de minst utviklede landene. Vi inngikk nylig en avtale med Verdensbankens garantiinstitutt – MIGA – om fornybar energi, særlig rettet mot disse aller fattigste landene. Gjennom kunnskapsprogrammer som Skatt for utvikling bidrar vi til å styrke myndighetenes kompetanse og kapasitet til å legge til rette for mer forutsigbare rammevilkår for investorer. Fattigfolk flest bor på landsbygda. Ifølge Verdensbanken er det to til tre ganger mer effektivt å satse på matproduserende sektorer enn på andre tiltak for å bekjempe fattigdom. Matprodusenter i verden er, som representanten vet, en del av privat sektor. Økte landbruksinvesteringer er avgjørende for å lykkes i bekjempelsen av sult og fattigdom og øke jobbskapingen. Norge er med i det offentlig-private samarbeidet Farm to Market Alliance sammen med bl.a. Yara, Rabo Bank og Verdens matvareprogram. Denne alliansen bidrar til at tusenvis av småskala bønder får både tilgang til markeder og forutsigbare inntekter. Dette er smart bistand som bidrar til å utløse de store midlene til dem som trenger det mest.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2022-02-16:
Jeg er enig i representanten Schous analyse av denne saken, og det er mange spennende forslag i Norads rapport som kan inspirere oss til å se på hvordan vi kan sikre økte kapitalstrømmer til utviklingsland. Det er et tankekors at mindre enn 5 pst. av global privat kapital i dag er investert i utviklingsland. Jeg mener at bistandens forte nettopp er å redusere risikoen for at privat kapital kan gå inn i denne type land. Jeg har derfor gitt Norad et oppdrag i årets tildelingsbrev om å se på mulige tiltak for å mobilisere økt privat kapital for å møte bærekraftsmålene.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2022-02-16:
Jeg kan forsikre representanten om at å skape trygge, anstendige og grønne arbeidsplasser er noe av det viktigste regjeringen ønsker å bidra til i utviklingspolitikken. Men jeg må understreke at denne innsatsen går ikke kun over én budsjettlinje. Tvert imot inngår bl.a. støtte gjennom utviklingsbankene, gjennom IFC – altså privatsektorarmen til Verdensbankgruppen – i tillegg til en lang rekke satsingsområder over klima, hav, fornybar energi og yrkesutdanning.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
«Norge er et av få land som tillater sjødeponi, og har flere aktive sjødeponi. Et sjødeponi kan føre til alvorlig forurensning av fjordmiljøet, skade på fisk, dyr og planter og være en trussel mot annet næringsliv. Alternativet til sjødeponi er å kreve bedre ressursutnyttelse og tilbakefylling. Vil regjeringen være i front og få på plass et forbud mot sjødeponi?»
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Jeg takker for svaret, og det er jo ikke landdeponi som trenger å være alternativet til sjødeponi. Det er, som statsråden var inne på, tilbakefylling i gruven eller annen ressursutnyttelse. For sjødeponi er ikke bare forurensende for livet i fjordene våre, det er også dårlig ressursbruk. Den gruvemassen som selskaper, f.eks. i Førdefjorden, vil dumpe i sjøen, kan brukes til litt av hvert, og det finnes mange eksempler på det internasjonalt. Men problemet i Norge i dag er at det dessverre både er tillatt og billigere heller å dumpe disse ressursene i fjorden. Det vi har lært gjennom mange tiår med industriutvikling i Norge, er at krav fra det offentlige kan føre til innovasjoner. Så er ikke kravet om gjenbruk av gruvemasser mer i tråd med regjeringens ambisjoner om en sirkulær økonomi?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Jeg takker igjen for svaret. Blant annet har Havforskningsinstituttet vært ganske tydelig på, særlig for de aktuelle prosjektene med sjødeponi i Norge, at det i hvert fall ikke er en god måte å deponere de massene som skulle være igjen, på. Men jeg vil gjerne sette spørsmålet litt i perspektiv. Min fjord er Oslofjorden. Det er en fjord som skaper livsgrunnlag og friluftsliv for nesten to millioner mennesker, som bor rundt fjorden. Nå må vi altså, etter mange tiår med miljøsynder og fortsatt forurensing, sannsynligvis mobilisere hundrevis av millioner av kroner for å rense og redde fjorden før det er for sent. For Oslofjorden er i ferd med å dø av forurensning som kveler livet i fjorden. Det er et massivt problem, som alle er enige om, også statsråden har uttalt seg om det. Da er det en ganske slående kontrast at vi i 2022 samtidig kan være i ferd med å gi tillatelse til det som ikke vil være noe annet enn en form for aktiv dødshjelp for en helt annen fjord. Synes ikke statsråden at det er et tankekors?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
«For å få lov til å forurense må det være «nødvendig». Forurensingstillatelsen til Nordic Rutile ble gitt i 2015. I dag har vi nyere kunnskap om skadene av å deponere avgangsmasser fra gruver i sjøen enn da tillatelsen ble gitt. Prosjektet er også endret, og det kan se ut som det vil være lønnsomt også uten sjødeponi. Vil statsråden omgjøre tillatelsen i og med at det ikke lenger er snakk om nødvendig forurensing?»
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Jeg takker for svaret. Nå er det slik at det er kommet et nytt selskap på banen, Arctic Mineral Resources. De har kommet med planer om gruvedrift i Engebøfjellet uten bruk av sjødeponi. Nå når det da foreligger alternativer som ikke innebærer å dumpe enorme masser i en ren fjord, noe som vil gjøre stor skade på livet i fjorden, hvorfor tviholder regjeringen på at massene skal dumpes i Førdefjorden?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Til det siste er å bemerke at da Miljødirektoratet ble bedt om å gi en ren miljøfaglig vurdering av prosjektet, anbefalte de å gå bort fra planene om å bruke Førdefjorden som sjødeponi. Det var først da Miljødirektoratet ble bedt om å gjøre en videre vurdering at de ga den tillatelsen. Her har man et alternativt prosjekt hvor man kan komme ned til null – 0 gram, 0 kilo, 0 tonn – i hva som skal deponeres i Førdefjorden. Da stiller jeg meg spørsmålet: Hva er det som skal til for at regjeringen snur i denne saken? Hvor store miljøskader er regjeringen villig til å akseptere før den snur?
Birgit Oline Kjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Det er med interesse eg følgjer denne debatten, og eg har også eit spørsmål om Førdefjorden: «ESA har åpnet en sak på eget initiativ for å undersøke om Norges regelverk er i tråd med vanndirektivet, og om vurderingen av samfunnshensyn er korrekt implementert. En slik sak kan få følger for vurderingen av tillatelsene til gruvedriften i Engebøfjellet og sjødeponiet i Førdefjorden, som klart vil føre til en forringelse av den økologiske statusen til fjorden. Vil statsråden sikre at prosessen med ESA er avsluttet før sjødeponiet blir opprettet?»
Birgit Oline Kjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Det ligg føre ei sak no som blei meld i 2021 til ESA, når det gjeld dette spørsmålet. Det er mange ting her som det er stilt spørsmål ved, og saka er ikkje ferdig, m.a. skal samfunnsnytten vere større enn dei ulempene som blir påførte fjorden. Statsråden har tidlegare i dag sagt at norske fjordar eignar seg for sjødeponi. Det som er spesielt med norske sjølandskap, er nettopp at dei er svært produktive, har ein masse liv og er av dei mest verdifulle fjordane. Sjømatbedrifter, Fiskarlaget osv. har reagert på denne saka og sagt at her kan umogleg samfunnsinteressene vore nok vektlagde. Vil statsråden sjå på denne saka på nytt og verkeleg sjå om samfunnsinteressene er vektlagde nok, i tråd med ESA-direktivet?
Birgit Oline Kjerstad (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Eit av prinsippa her er for ESA at når ein skal deponere i sjø, skal det ikkje vere noko anna alternativ enn sjødeponi. No sa representanten Haltbrekken tidlegare her at det er eit alternativ allereie. Likevel opprettheld ein tillatinga til sjødeponi. Er det då i tråd med retningslinjene til ESA?
Andreas Sjalg Unneland (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Jeg er glad for at ministeren klør etter å besvare mitt spørsmål, for det er et godt spørsmål. «ESA har sendt et brev til Klima- og miljødepartementet hvor de legger til grunn at den norske praksisen rundt avfallsplaner bryter med mineralavfallsdirektivet i en pågående prosess. Ifølge direktivet skal det lages en plan for tilstrekkelig avfallshåndtering, og minimering av avfall skal være en del av prosessen. Det har ikke skjedd i gruveprosjektet med sjødeponi i Førdefjorden. Vil statsråden sørge for at gruveprosjektene ikke blir igangsatt før ESA har ferdigbehandlet klagen om hvorvidt tillatelsene er i strid med EØS-avtalen?»
Andreas Sjalg Unneland (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Det er riktig som ministeren sier, og departementet har i informasjon om EØS-saker til Stortinget vist at tillatelsene for deponier i Førdefjorden og Repparfjorden ble søkt om før implementeringen av mineralavfallsdirektivet. Men fremdeles har man ikke begynt å bore i fjellet i noen av disse prosjektene, og uavhengig av når tillatelsene ble gitt, er det fullt mulig å omgjøre tillatelser når det har store miljøkonsekvenser. Vil regjeringen sørge for at vi ikke skal legge oss på lavest mulig krav og lavest mulig standard, selv når inngrepene ikke er gjennomført? Det må være lov til å spørre om hva som skal til for at man er villig til å endre tillatelsene.
Andreas Sjalg Unneland (Sosialistisk Venstreparti), 2022-02-16:
Jeg vil hevde at det er sunn fornuft at fjordene våre ikke skal brukes som søppelfyllinger. Nå har vi fått direktiv etter direktiv, skjerping av standard på område etter område, og det kommer stadig nye bekymringer over de miljøkonsekvensene sjødeponi i Repparfjorden eller Førdefjorden kan føre til. Det er klokt som det står i fjellvettregelene, at det er ingen skam å snu. Vil regjeringen være villig til å snu i et så viktig spørsmål som dette?
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-16:
«I fjor satte Venstre og den blågrønne regjeringen av 225 mill. kr for å gjøre fritidskortordningen om til en permanent nasjonal ordning. Fritidskortordningen skulle komme alle barn og unge mellom 6 og 18 år til gode. Nåværende regjering har vedtatt å avslutte prøveprosjektet fra 1. juli 2022. Kan statsråden redegjøre for hvilke konkrete tiltak som er iverksatt for denne aldersgruppen, hvilke tilskudd som er innvilget under deres alternative ordning, og hvordan dette vil slå ut for lokale lag og organisasjoner?»
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-16:
For et par uker siden besøkte jeg Arendal kommune, som var en av pilotkommunene for fritidskortet. De meldte om veldig positive resultater med ordningen, og lederen for Arendal karateklubb, som var der, kalte det det beste som hadde skjedd for idretten, integreringen og involveringen. Noe av det som ble sett på som positivt i Arendal, var just det at ordningen var universell, for på den måten kunne kulturenheten i kommunen dra rundt på skolene og levere hver enkelt elev en egen gullbillett og på den måten skape oppmerksomhet og «buzz» rundt ordningen. Det hadde man ikke kunnet gjøre hvis dette var en ordning som var behovsbasert; det ville kunne føre til stigma for det enkelte barn. Av Hurdalsplattformen framgår det jo at man ønsker å stryke det universelle velferdstilbudet til barn og unge, men like etterpå velger man altså å fjerne denne universelle ordningen, så jeg forstår ikke helt regjeringens holdning til universelle ordninger. Hvordan mener statsråden at fjerningen av fritidskortet samsvarer med egne målsettinger i Hurdalsplattformen, og hvordan vil man forsvare at man da(presidenten klubber) fjerner over 200 mill. kr og øker … (presidenten klubber)
Ingvild Wetrhus Thorsvik (Venstre), 2022-02-16:
Denne ordningen er jo ikke noe vi bare har funnet på på egen hånd. Dette er en ordning som er bygget på erfaringer fra Island, hvor ordningen har hatt veldig gode effekter. Vi har fått noen delrapporter allerede, og der framgår det bl.a. at de fleste kommuner samlet sett har kommet godt i gang med å etablere den, og at organiseringen i kommunene ser ut til å fungere godt. Nå har man gått fra en ordning som det er satt av 225 mill. kr til, til litt over 50 mill. kr til en ny tilskuddsordning hvor kommunene selv kan søke. Noe av det som var fint med fritidskortordningen, var jo nettopp det at barna og ungdommene selv kunne velge hvilken fritidsaktivitet de ville gå til. Nå er det opp til voksne å søke om hvilke aktiviteter som skal få disse midlene, og med det forsvinner noe av den friheten barna og ungdommene har hatt. Venstre mener det er viktig å investere i barna og ungdommene, men med den nye ordningen synes det viktigst å investere i organisasjonene. Vil statsråden sette i verk tiltak som sikrer barn og ungdom den samme graden av valgfrihet som det fritidskortordningen gjorde?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-02-16:
Tilgang på fritidsaktivitetar er viktig. Det bidrar til å inkludera barn og unge og førebyggjer einsemd og utanforskap. Regjeringa vil arbeida for at fritidsaktivitetar skal vera tilgjengelege for alle barn, men vil prioritera andre tiltak enn ordninga med eit nasjonalt fritidskort. Ei nasjonal fritidskortordning er kostbar, og effekten har vore usikker. Eg vil minna om at prøveprosjektet vil gå som planlagt og verta avslutta 1. juli. Følgjeevalueringa vil kunna gi oss kunnskap og erfaringar som kan nyttast i det vidare arbeidet med å inkludera barn og unge i fritidsaktivitetar. I staden for eit nasjonalt fritidskort vil denne regjeringa m.a. prioritera betre kommuneøkonomi, slik at kommunane kan prioritera eigne inkluderingstiltak. Vi har òg prioritert full momskompensasjon til frivilligheita, slik at trenings- og medlemsavgifter kan haldast låge. I 2022-budsjettet er òg den nye og samanslåtte tilskotsordninga for å inkludera barn og unge styrkt med totalt 85 mill. kr. Tilskotsordninga dekkjer m.a. tilskot til ferie og fritidsaktivitetar, opne møteplassar, utstyrssentralar og ungdomslos, som kan hjelpa ungdom med å fullføra skulegangen. Vi trur at ei slik styrkt tilskotsordning vil kunna gi fleire barn og unge anledning til å delta på sosiale aktivitetar og til å fullføra utdanningsløp. Det legg òg til rette for at barn og unge kan oppleva mestring og samfunnsdeltaking. Tilskotsordninga er utvida, slik at kommunar kan søkja om tilskot til lokale fritidskasser som kan gå til å dekkja kostnader ved deltaking i fritidsaktivitetar for barn og unge. Dette kan m.a. vera kostnader til utstyr, deltakaravgifter, cupar o.l. Midlar til slike fritidskasser er nytt, og det er tiltak som er etterspurde frå fleire frivillige organisasjonar. Denne ordninga vil da kunna dekkja tilskot til kommunale tiltak med same formål som fritidskortet. Vidare arbeider regjeringa stort med at fattigdom skal reduserast, særleg den som rammar barnefamiliar. For å oppnå det har vi i budsjettet vårt òg prioritert velferdstenester som barnehage og SFO, som skal verta billigare for alle. Vi vil òg innføra eit dagleg sunt skulemåltid, og vi skal gjera skattesystemet meir sosialt omfordelande, noko som òg er viktig i denne samanhengen.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-02-16:
No er det slik at følgjeevalueringa av prøveprosjektet enno ikkje er klar, så å konkludera ut frå erfaringar i éin kommune om kva ei nasjonal satsing vil ha som resultat, er litt vanskeleg. Prøveprosjektet går som sagt som planlagt. Det vert avslutta 1. juli i år. Den følgjeevalueringa vi da får, vil kunna gi oss nyttig kunnskap om kva vi skal leggja vekt på i framtida. Dei foreløpige resultata av fritidskortordninga viser at ho har vore ressurskrevjande å etablera. Ho har hatt positiv effekt på arbeidet kommunane gjer med inkludering og deltaking, men det er for tidleg å seia noko sikkert om kva effekt ordninga har hatt på deltakinga til barn og unge. Difor har vi ikkje lovt ei nasjonal utrulling, og vi har m.a. auka tilskotsordninga som går til alle kommunar.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-02-16:
Når ein viser til Island, vil eg presisera at det er veldig mykje viktig å læra frå Island med tankegangen om at vi kan førebyggja mykje ved å gi alle barn og unge anledning til å ha ein aktivitet eller å vera i aktivitet. Den målsetjinga vidarefører denne regjeringa. Vi skal sikra at alle barn og unge får anledning til å delta i ein fritidsaktivitet. Når vi ikkje ønskjer å rulla ut dette fritidskortet til og med før vi har fått ei evaluering, er det fordi vi har fått tilbakemelding på at det vert brukt ganske mykje ressursar på å etablera det. Vi tenkjer at ei ordning med ei fritidskasse, som er enkel for kommunane å administrera og søkja på, kan dekkja veldig mykje av dei same intensjonane, og at pengane går rett til aktiviteten.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-02-16:
Her jobbar statsrådane – i fleirtal – for å førebyggja og kjempa mot vald. Vald i nære relasjonar er ei samfunnsutfordring, og det gjeld både kvinner, menn og barn som vert utsette for vald i nære relasjonar. Kvinner – det vart tatt opp i undersøkinga – vert i større grad enn menn utsette for alvorleg og gjentatt vald, og dei vert òg i større grad utsette for seksuell vald, også i nære relasjonar. For regjeringa er den viktigaste oppgåva å sørgja for at kriminalitet ikkje skjer, og at den enkelte er sikra tryggleik, god rettstryggleik og tilgjengelege tenester i heile landet. Vald i nære relasjonar er alvorleg kriminalitet som skal prioriterast høgare i heile straffesakskjeda, frå førebygging til straffegjennomføring. I regjeringserklæringa, Hurdalsplattforma, varsla vi at vi skal leggja fram ein opptrappingsplan mot vald og overgrep mot barn og vald i nære relasjonar. Planen skal utarbeidast i samarbeid med fleire departement, og har behova og rettstryggleiken til den utsette i sentrum. Ein heilskapleg og samordna politikk mot vald i nære relasjonar involverer fleire relevante sektorar, etatar, institusjonar og organisasjonar. God samhandling mellom forvaltingsnivå og mellom ulike sektorar på statleg, regionalt og kommunalt nivå er òg ein føresetnad for kvaliteten i arbeidet. I tillegg er det viktig med godt samarbeid mellom offentlege, private og frivillige aktørar. Vald i nære relasjonar fører i sin ytste konsekvens til tap av menneskeliv. Kvart fjerde drap i Noreg er eit partnardrap, og dei fleste drapsofra er kvinner. Forsking viser at desse drapa sjeldan kjem utan forvarsel. Det vil seie at det er stort potensial for å førebyggja betre. Vi skal gå nøye gjennom anbefalingane frå partnardrapsutvalet, som kom med utgreiinga si i desember 2020. Etablering av ein permanent partnardrapskommisjon er eitt mogleg tiltak. Føremålet med ein slik kommisjon vil vera vidare læring og vidareutvikling av arbeidet med å førebyggja partnarvald og partnardrap. Barn vert òg utsette for vald og seksuelle overgrep, både i og utanfor heimen og i aukande grad òg på nettet. Tal frå politiet viser at antalet melde saker med innehav og spreiing av overgrepsmateriale og framstillingar som seksualiserer barn, har auka med 39 pst. frå 2020 til 2021. Det er òg registrert ein auke i andre seksuallovbrot mot barn i denne perioden. Det er ei urovekkjande utvikling som eg vil følgja nøye framover. Statens barnehus er her viktige, og det vil òg koma ei evaluering av Statens barnehus frå Oslomet. Det òg vert ein rapport som kan gi eit godt grunnlag for vidareutvikling av barnehusa på ein god måte.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-02-16:
Når det gjeld tidsplanen for opptrappingsplanen, kan eg ikkje seia noko meir konkret enn at vi har starta på arbeidet. Planen vil verta lagd fram når han vert ferdig. Eg oppfattar at òg Stortinget er opptatt av temaet, og det er bra at ein er engasjert i det òg frå opposisjonen si side. Vi har ei felles målsetting. Når det gjeld det andre arbeidet, er vi i den politiske plattforma vår tydeleg på at vi skal prioritera vald i nære relasjonar og seksuelle overgrep, i heile straffekjeda. Vi skal fremja den opptrappingsplanen. I budsjettet for 2022 ligg det òg ei kraftig styrking av tiltak. Det er alt frå tiltak om prioritering av politiet sitt arbeid til at det òg er vidareført ein del tiltak som kom frå pandemien. I januar i år leverte vi òg ei satsing for barn og unge som òg hadde tiltak for å kjempa mot vald og overgrep mot barn.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2022-02-16:
Det er vanskeleg å svare nei på eit sånt spørsmål. Sjølvsagt skal eg ta det med når vi skal jobba med denne opptrappingsplanen. Det seier seg sjølv at på dette området er det heilt grunnleggjande viktig at vi har god kunnskap, at det vert forska på, og at vi får tal og fakta på bordet. Det kjenneteiknar jo tala, både dei som kjem under pandemien og elles, at vi vert overraska over omfanget. Vi liker å tru at dette ikkje er eit så stort samfunnsproblem som det faktisk er, og eg trur at gode fakta og at vi veit kva vi snakkar om, òg bidreg til at det vert mindre tabu om dette; det vert lettare å prioritera og debattera politisk og – ikkje minst – ute i tenestene. Det kan òg vera med på det som er hovudpoenget her: å førebyggja og forhindra at fleire kvinner, menn og barn opplever vald, og da spesielt vald i nære relasjonar, som det er vår største oppgåve å hindra.
Turid Kristensen (Høyre), 2022-02-16:
Jeg fikk riktig statsråd på plass til slutt. «VG skriver 7. februar om den sterke økningen i vold i nære relasjoner. En studie fra Trøndelag viser at det har vært en drastisk økning under pandemien, en økning på 54 pst. Det er grunn til å tro at anta at dette også gjelder andre deler av landet. Omtrent 90 pst. av ofrene er kvinner, men man også sett en økning i mannlige ofre. Hvordan jobber statsråden for å forbygge og bekjempe vold i nære relasjoner?»
Turid Kristensen (Høyre), 2022-02-16:
Jeg takker for svaret og er glad for å høre at statsråden deler mitt engasjement, og hun har helt rett: Dette er på tvers av i hvert fall åtte departementer som er aktivt involvert. Solberg-regjeringen la i august 2021 fram en handlingsplan med 83 konkrete og målrettede tiltak for å forebygge og bekjempe vold i nære relasjoner. Jeg har registrert det som også statsråden var inne på, at man har varslet at det skal komme en opptrappingsplan. Jeg vil anta at opptrappingsplanen vil kunne bygge på mye av det som ligger i handlingsplanen, og på veldig mange av tiltakene der – ikke minst tiltak som forebyggingsprogram, undersøkelseskommisjoner, økt kvalitet i krisesentertilbud, tilbud til Nok.-sentrene, for å nevne noe. Men mitt neste spørsmål til statsråden er: Kan statsråden redegjøre for hva, om noe, som er gjort så langt for å følge opp handlingsplanen? Og aller helst: Kan statsråden si noe om når vi kan forvente at den varslede opptrappingsplanen vil bli lagt fram – noe om tidsplanen for arbeidet med det?
Turid Kristensen (Høyre), 2022-02-16:
Jeg vil bare tilbake til studien fra Trøndelag som viser at situasjonen forverret seg dramatisk under pandemien, så det er virkelig et behov nå for at vi får trappet opp dette arbeidet for å forebygge og hjelpe dem som er rammet. Et av tiltakene i Solberg-regjeringens handlingsplan er heldigvis å inkludere vold i nære relasjoner i framtidige beredskapsplaner, noe jeg håper også denne regjeringen vil følge opp. Men et annet tiltak er å gjennomføre en ny nasjonal omfangsundersøkelse som en del av et forskningsprogram. NRK hadde også før jul en sak om denne studien, og forskere der pekte på at det er grunn til å anta at funnene i Trøndelag kan gjelde hele landet. Men det vet vi ikke, så de etterlyser ytterligere studier og forskning. Så mitt oppfølgingsspørsmål til slutt er da: Vil statsråden ta initiativ til at regjeringen sørger for å innhente oppdatert informasjon om utviklingen under pandemien, også i alle andre deler av landet, i det videre arbeidet med oppfølging av handlingsplanen og jobben med denne opptrappingsplanen?
André N. Skjelstad (Venstre), 2022-02-16:
«Aftenposten oppsummerte 9. februar virvaret av ukjente utfall regjeringen kaster kommunene og fylkene inn i ved oppløsningen av de nye regionene. Flere kommuner signaliserer at de ikke ønsker å gå tilbake til sine gamle fylker. Regjeringens hovedargument for å oppløse er at sammenslåingene skal ha skjedd med tvang. Vil da regjeringen tvinge kommuner til å gå tilbake til sine gamle fylker, eller vil fortsatt lokalt selvstyre telle mest også i disse sakene?»
André N. Skjelstad (Venstre), 2022-02-16:
Det kunne være fristende å spørre statsråden hva regjeringen har forutsatt når det gjelder kommuner som ønsker seg inn i andre fylker. Det kan sies mye om Senterpartiets valgkamp, men for flere av oss andre var de enkle svarene på kompliserte spørsmål – noe vi bet oss merke i – ikke like opplagt. Oppdeling av strukturer som nå er i ferd med å sette seg, spesielt i Viken, men også i Vestfold og Telemark og i Innlandet, er ikke så enkelt som man kan tro. Endringsprosesser den ene eller andre veien er svært krevende for dem det gjelder. Det kan være enkelt å mene at kommunene må finne seg til rette i sine gamle enheter, men dette er mer komplisert enn som så. Nå ser vi at flere og flere kommuner ikke overraskende har sett på nye muligheter og søkt nytt samarbeid. Kommer det virkelig som lyn fra klar himmel for Senterpartiet at kommuner nå ikke nødvendigvis ønsker å tilhøre sine gamle enheter?
André N. Skjelstad (Venstre), 2022-02-16:
Det er interessant at det med tvang går igjen. Det kunne man gjerne dvelt litt ved. For hva er tvang? Er det tvang i ethvert tilfelle når det er imot Senterpartiets vilje – lovlig fattede vedtak i denne sal? Er det Senterpartiets definisjon av tvang, fordi de er uenig i det som har skjedd, med vedtak i denne salen, men også i andre saker? Og det er ikke til å komme fra, helt konkret: Vil statsråden være positiv, til tross for det han sa etter men-et i det forrige svaret, til at enkelte kommuner – les Alta, uten at jeg skal drive saksbehandling her – vil skifte fylke?
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-02-16:
Regjeringen vektlegger lokaldemokratiske hensyn sterkt. Det er derfor vi nå gir tvangssammenslåtte fylker og kommuner muligheten til å dele seg dersom de ønsker det. Jeg registrerer at det i lys av denne prosessen har dukket opp spørsmål om fylkestilhørighet. Diskusjonen om fylkestilhørighet må først og fremst foregå lokalt. Av brevet jeg sendte ut i november med informasjon om prosess og tidsplan for deling, går det fram at en eventuell søknad fra fylkestinget om deling må inneholde forslag til nye fylkesgrenser. Det skal også framgå hvilket fylke den enkelte kommune skal tilhøre. Deling av fylker er en nasjonal lovregulert prosess, og det er Stortinget som har myndighet til å dele fylker. Etter planen vil regjeringen fremme en proposisjon for Stortinget våren 2022 med forslag til vedtak om deling av de aktuelle fylkeskommunene, nye fylkeskommunegrenser og hvilket fylke den enkelte kommune skal tilhøre. Hvis en kommune senere vil bytte fylke, gjelder inndelingslovens saksbehandlingsregler. Dersom en slik grensejustering mellom fylker gjelder mer enn én kommune, er det Stortinget som har kompetanse til å fatte vedtak. I regjeringens vurdering av slike saker vil vi avveie ulike hensyn. Kommunenes egne ønsker vil selvsagt veie tungt, men bl.a. hensynet til de fylkeskommunene som blir berørt – altså det fylket man eventuelt forlater, og det man eventuelt kommer til – samt konsekvenser for f.eks. valgkretsinndeling må også vurderes.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-02-16:
Det er rett at strukturendringsprosesser medfører vanskelige og krevende prosesser og diskusjoner, slik representanten Skjelstad nå tar opp. Men jeg må samtidig konstatere at bekymringene for akkurat det gjorde seg ikke særlig gjeldende da man valgte å bruke tvang for å endre strukturen og utsette de kommunene og fylkeskommunene for disse krevende prosessene. For øvrig viser jeg til svaret mitt. Det skjer fra tid til annen at det er diskusjoner om endring av fylkestilhørighet. I noen tilfeller blir det søkt, og i noen tilfeller blir det også innvilget.
Bjørn Arild Gram (Senterpartiet), 2022-02-16:
Spørsmålet om definisjon på tvang handler ikke om konklusjonen er for eller mot Senterpartiets syn. Spørsmålet handler om det er for eller mot lokaldemokratiets syn, altså de enhetene som det er brukt tvang mot. Det er det som er poenget. For øvrig argumenterer representanten Skjelstad som om det nærmest skulle være automatikk i at hvis en kommune ønsker å bytte fylke, skal det innfris.. Det er det som egentlig ligger til grunn for mye av spørsmålet og resonnementet her. Men det er ikke sånn det har fungert fram til nå i hvert fall. Det må jo gjøres en konkret vurdering, en utredning av situasjonen. Det har også tidligere regjeringer gjort. Vi skal ikke gå mer enn to–tre år tilbake i tid før vi finner at en regjering som Venstre var en del av, sa nei til fylkesbytte for en kommune i Norge.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-02-16:
«Det kan sjå ut til at olje- og energiministeren ikkje har forstått alvoret i straumpriskrisa her i landet for folk flest og for næringslivet. Statsråden har uttalt: «Det betyr at når den norske stat bruker mer penger, så har det betydning for andre deler av økonomien vår, som hva vi kan bruke på andre deler av samfunnet vårt for å unngå renteøkning. Vi har også en handlingsregel som skal begrense oljepengebruken vår.» Har statsråden forstått at staten har tatt inn titals milliardar kroner meir enn straumstøtta på grunn av straumprisane?»
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-02-16:
I spørsmålet mitt viste eg til det som vert sagt når det gjeld auka oljepengebruk, eller at rentene kan stige. Kva det har å gjere med det forholdet at staten håvar inn mange titals milliardar kroner meir enn ein brukar i straumstøtte, lurer eg verkeleg på. Har det noko med saka å gjere i det heile? Ein skal ikkje bruke av verken oljepengar eller noko som vil medføre fare for auka renter.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-02-16:
Det er 14 mrd. kr av ca. 40 mrd. kr i ekstrainntekter i tillegg til det som både Statnett og Statkraft får inn, og som statsråden heilt riktig viser til, er det milliardar per dag i ekstrainntekter frå olje- og gassektoren. Då er mitt spørsmål til slutt: 35 pst. av forbruket av straum er det hushalda som står for. Dei resterande 65 pst. av forbruket stårl tenesteyting og næringslivet for. Til dei 65 pst. som vi snakkar om no, næringslivet og tenesteyting, har ikkje regjeringa gjeve éi krone. Kan statsråden forklare meg kvifor næringslivet ikkje skal få straumstøtte når dei står for ein så stor del av dei ekstrainntektene som staten håvar inn på grunn av dei skyhøge straumprisane? Og kvifor risikerer ein at norsk næringsliv skal gå konkurs fordi regjeringa ikkje reagerer?
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
La meg først gjøre det helt klart: Regjeringen ønsker at tilgang på ren og rimelig kraft fortsatt skal være et norsk konkurransefortrinn som bidrar til verdiskaping og sysselsetting også i tiden framover. Det er riktig, som representanten peker på, at staten får økte inntekter i dagens situasjon, bl.a. fra skatt og fra Statkrafts utbytte. Det sterke offentlige eierskapet i norsk kraftforsyning gjør også at mange kommuner får økte inntekter. Derfor er det ikke bare påkrevd, men også riktig at vi stiller opp i årets situasjon. Regjeringen har gjennomført omfattende tiltak for å avhjelpe situasjonen med ekstraordinære strømpriser denne vinteren. I tillegg til den midlertidige strømstønadsordningen til husholdningene har vi redusert elavgiften, økt bostøtten, økt støtten til studenter, økt støtte til kommunene for å dekke økt utbetaling av sosialhjelp og økt støtten til enøktiltak gjennom Enova. Vi har også foreslått egne støtteordninger for jordbruks- og veksthusnæringen og frivillige organisasjoner. Alt dette er gjennomført i løpet av noen få måneder. Så er det nødvendig at vi nå går grundig gjennom erfaringene fra årets kraftsituasjon. Vi må se på risiko for liknende situasjoner, og vi må jobbe videre med tiltak. Samtidig må vi arbeide for en langsiktig utvikling i kraftforsyningen som bevarer det gode utgangspunktet Norge har hatt i mange år. Derfor har regjeringen nå satt ned en energikommisjon. Kommisjonen skal vurdere behovet for energi framover og forslag til økt produksjon. Ikke minst skal kommisjonen vurdere hva som er de grunnleggende dilemmaene i norsk energipolitikk fram mot 2030 og 2050, og hvordan ulike politiske valg kan påvirke den langsiktige utviklingen i norsk kraftforsyning. Strømprisen har økt til svært høye nivåer og gitt en betydelig økning i strømutgiftene. Regjeringen har vist at vi stiller opp med gode ordninger for å avhjelpe situasjonen. Det skal vi fortsatt gjøre i tiden framover.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Der må jeg bare gjenta det som jeg sa i mitt forrige svar, nemlig at det er riktig som representanten peker på, at staten får økte inntekter i dagens situasjon, bl.a. fra skatt og fra Statkrafts utbytte. Det sterke offentlige eierskapet i norsk kraftforsyning gjør at også mange kommuner får økte inntekter. I tillegg har staten økte inntekter i form av at gassprisene er på et høyt nivå. Alt dette har innvirkning på økonomien som helhet og på nasjonaløkonomien som sådan. Strømstøtteordningen med de områdene som jeg nevnte i mitt første svar: økt bostøtte, redusert elavgift osv., har til sammen gitt 14 mrd. kr i strømstøtte, og vi skal fortsette med å gi støtte så lenge priskrisen varer.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Det er kanskje nødvendig å presisere at de 14 mrd. kr som jeg nevnte i sted, handler om det vi har gjort så langt. Og så sier jeg at vi skal fortsette med å stille opp i tiden framover, vi følger også den situasjonen tett. Så har jeg lyst til å si at det ikke er riktig at ikke andre deler av samfunnet enn husholdningene har nytt godt av noen av de godene vi har gitt, og noen av de tiltakene vi har satt i verk. Blant annet vil en reduksjon av elavgiften komme alle til gode. I tillegg er det så langt egne støtteordninger for jordbruket og veksthusnæringen, som også er en viktig del av næringslivet i Norge. Vi følger situasjonen tett. Det er viktig at vi også ser på de langsiktige tiltakene. Derfor skal vi gjennomgå situasjonen, både årsakene til at vi er kommet dit, og hvordan denne ordningen har fungert denne vinteren når prisene har vært så høye.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Regjeringen har tydelig gitt uttrykk for at vi skal utrede hvordan norsk krafteksport påvirker norsk forsyningssikkerhet og norske strømpriser, og hvilke konkrete tiltak som kan bidra til å sikre at norsk fornybar kraft forblir et konkurransefortrinn for norsk industri. Senest fredag satte vi ned en energikommisjon med omfattende erfaring og kompetanse, som skal se på disse spørsmålene. Når det gjelder reforhandling av avtaler om utenlandskabler, er det viktig å huske på at handel med strøm inngår i et større handelsregelverk, med både EU og Storbritannia. En eventuell reforhandling innenfor strøm må vurderes ut fra våre internasjonale forpliktelser, som også vil kunne påvirke våre retter, som kanskje opposisjonen ikke alltid virker å være like opptatt av. EØS-avtalen og avtaleverket med Storbritannia setter begrensninger for hvilke endringer som kan foretas, dersom disse innebærer handelsrestriksjoner. EØS-avtalen skal sikre fri bevegelighet for varer og har et generelt forbud mot eksportrestriksjoner. Dette omfatter også handel med strøm. En tilsvarende bestemmelse finnes i frihandelsavtalen mellom Storbritannia og EØS-landene. Samtidig finnes det unntaksregler, slik som bestemmelsene om beskyttelsestiltak i EØS-avtalen. Terskelen for å bruke slike unntak er imidlertid svært høy. Etter min vurdering er vi et godt stykke unna en slik situasjon. Selv om vi opplever ekstraordinært høye strømpriser og lavere fyllingsgrad i magasinene enn normalt, er vi ikke nå i en situasjon med utfordringer for forsyningssikkerheten. Statnett vurderer at tilgangen på kraft gjennom vinteren er trygg, og energimyndighetene følger situasjonen nøye. Vi må også huske på at vi kan komme i en situasjon der vi selv har behov for å importere kraft fra utlandet. Om norske myndigheter nå griper inn i de etablerte spillereglene for hvordan krafthandelen organiseres, vil det kunne slå tilbake på oss i en slik situasjon. Det skal ikke være tvil om at regjeringen tar årets kraftsituasjon på stort alvor, og regjeringen har gjennomført omfattende tiltak for å avhjelpe situasjonen med de ekstraordinære strømprisene denne vinteren. I tillegg til den midlertidige strømstøtten til husholdningene har vi redusert elavgiften, økt bostøtten, økt støtten til studenter, økt støtten til kommuner for å dekke økt utbetaling av sosialhjelp og økt støtten til enøktiltak gjennom Enova. Vi har også foreslått egne støtteordninger for jordbruks- og veksthusnæringene og frivillige organisasjoner, og alt dette er gjennomført i løpet av få måneder. Vi vil også se grundig på årsakene til de høye strømprisene og virkningene dette har hatt, så vi framover unngår å komme i samme situasjon som denne høsten og vinteren. Regjeringen har vist at vi stiller opp med gode ordninger for å avhjelpe situasjonen, og det skal vi gjøre også i tiden framover.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Vi mener for det første at det er fornuftig å utrede hvordan norsk krafteksport påvirker norsk forsyningssikkerhet og norske strømpriser, og hvilke konkrete tiltak som kan bidra til at norsk fornybar kraft forblir et konkurransefortrinn for norsk industri. Bare for å gjøre det veldig tydelig: Denne regjeringen ønsker ikke å godkjenne nye mellomlandsforbindelser i denne regjeringsperioden, og vi mener også at Statnett skal eie og drive alle mellomlandsforbindelser. Vi har en energidialog med EU og med Storbritannia og våre samarbeidspartnere, som vi skal følge opp dette gjennom. Den diskusjonen er en løpende diskusjon og dialog – vi har den på et løpende plan og ikke satt opp. Så tenker jeg at når vi har gått igjennom ... Beklager, der var tiden ute.
Marte Mjøs Persen (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
For meg er det litt uklart hva representanten spør om, for hvis det spørres om vi har planer om å starte opp en reforhandling av EØS-avtalen, er svaret på det nei. Men vi kommer til å ha en dialog, og da er det for det første viktig at vi går igjennom erfaringene fra denne vinteren, slik at vi faktisk har et godt kunnskapsgrunnlag om hva som er de reelle årsakene, og hvor mye mellomlandsforbindelsene har å si på påvirkningen av strømprisene. Og så må vi ha den dialogen med Storbritannia og EU. Det er klart at det det handler om for vår del, er at vi har et mål om å sikre at vi unngår lange perioder med ren eksport i perioder med lav magasinfylling. Det er målet vårt.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Denne vinteren har planlagt aktivitet igjen blitt tatt ned i sykehusene for å håndtere økningen i covid-19-innleggelser. Utsettelse av behandling som er planlagt, utgjør dessverre en stor belastning for de pasientene som blir berørt, og for deres pårørende, men i noen tilfeller er dette et nødvendig tiltak, bl.a. for å frigjøre helsepersonell til intensivbehandling. Høyt sykefravær blant ansatte bidrar også til at planlagte operasjoner må utsettes. Helse Sør-Øst har tall som viser at om lag 12 pst. av planlagte pasientkontakter ble utsatt som følge av covid-19 i desember 2021. Det utgjør ca. 10 000 kontakter. Det er et høyt tall, men det er samtidig betydelig lavere enn under tidligere smittebølger. Ved utgangen av desember 2021 ventet om lag 240 000 pasienter på oppstart av helsehjelp. Det er ca. 20 000 flere enn ved utgangen av desember 2019. Regjeringen har ikke noe imot å samarbeide med private partnere på områder der det kan gi et bedre tilbud, men det er viktig at det skjer på vår felles helsetjenestes premisser. Vi ønsker ikke at private aktører skal kunne etablere seg fritt og tappe lokalsykehus for ressurser – slik vi har sett eksempler på med fritt behandlingsvalg-ordningen. Ordningen har i liten grad oppfylt de målene som var satt. Evalueringen var tydelig: Den ga ikke kortere ventetider eller mer effektive sykehus, og valgfriheten var mer tilgjengelig for pasienter som hadde kapasitet til å manøvrere seg gjennom systemet. De regionale helseregionene kjøpte helsetjenester fra private aktører for over 16 mrd. kr i 2020, og det er opp til helseregionene selv å vurdere om de vil utvide kjøpene fra private aktører.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Her tar representanten Hoksrud munnen ganske full. For det første synes ikke vi det på noe som helst vis er greit at vi har ventetid, at man får utsatt behandling. Vi jobber døgnet rundt for at det skal kortes ned, og for at ingen skal oppleve unødig venting i sitt behandlingsforløp. Det virker som representanten ønsker å diskutere mange ting samtidig. Jeg er også veldig overrasket når jeg vet at i representantens hjemfylke, Telemark, er Sykehuset Telemark et av de sykehusene som opplever størst tapping av ressurser som følge av ordningen fritt behandlingsvalg, der private aktører kan etablere seg fritt, med sugerør inn i lokalsykehuset. Jeg oppfordrer til å besøke klinikk for psykisk helse på Sykehuset Telemark og høre hva behandlerne tenker om det.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Sykehusbudsjettene har økt fra 2021 til 2022. Det lå an til en økning i det budsjettforslaget som regjeringen Solberg la fram. Så plusset regjeringen Støre på 700 mill. kr til, og i januar behandlet Stortinget en ekstra proposisjon med krisemidler på 1,5 mrd. kr til sykehusene, så denne regjeringen har økt bevilgningene til sykehusene. Helseregionene våre kjøper plasser hos private behandlere i stor utstrekning. Men det er et ganske lavt presisjonsnivå hos representanten Hoksrud, for hvor mange av dem som venter på behandling i norske sykehus, har han kunnskap om ville hatt nytte av behandling hos en privat aktør? Det er jo det som er spørsmålet. Fremskrittspartiet har fått(presidenten klubber) gjennomslag for dette før, uten at det ga nytte for pasientene. (presidenten klubber)
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Denne regjeringen har lovet et oppgjør med privatisering og markedstenkning i sykehusene. Vi er bekymret for en todelt helsetjeneste: en for dem med ressurser og en for andre. Da burde det ikke overraske representanten Hoksrud at vi går inn for å fjerne en ordning som styrker private aktører på bekostning av de offentlige sykehusene. Denne ordningen har i liten grad oppnådd formålet om å få ned ventetidene eller gjort helsetjenesten mer effektiv. Den har trukket penger fra lokalsykehus og har i hovedsak gått til private klinikker på Østlandet. Vi skal gjennomføre avviklingen på en forsvarlig måte. Vi vil legge vekt på hensynet til pasientene som er under behandling hos fritt behandlingsvalg-leverandører, særlig dem som har et litt lengre behandlingsforløp. Det gjelder først og fremst innen rusbehandling, psykisk helsevern og rehabilitering. Derfor har jeg også valgt å varsle at vi tar sikte på å avvikle ordningen fra 2023, slik at de offentlige sykehusene får tid til å forberede seg og eventuelt utvide kjøpene fra private. Jeg har forståelse for at de private aktørene i ordningen har mange spørsmål om hvordan vi kommer til å gjennomføre denne avviklingen. Vi må komme tilbake til disse detaljene i det høringsnotatet vi nå jobber med. Høringen vil gi mulighet for de godkjente virksomhetene til å uttale seg og komme med innspill. Avvikling av ordningen krever lovendring. Det vil derfor legges fram en sak for Stortinget i etterkant av høringen. Med andre ord legges det opp til en involverende og demokratisk forankret prosess.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Vi har tenkt å legge opp til en demokratisk prosess. Disse aktørene er oppegående, seriøse aktører som har etablert seg under en ordning innført av den forrige regjeringen. Det er en regjering som tapte flertallet sitt, så jeg tror de er godt kjent med at dette ville bli en realitet. Nå sier vi at skal avvikle denne ordningen i 2023. Vi skal ha en bred høringsprosess. Helseregionene går i dialog med de aktørene det kan være naturlig at man fortsetter samarbeid med gjennom avtaler, men vi vet at mange aktører ikke er i en sånn kategori heller. Dette vil bli gjort i tråd med demokratiske prinsipper. Sånn er det når flertall skifter, da endres også politikken.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
Denne regjeringen kommer til å styrke den offentlige helsetjenesten, vår felles helsetjeneste, som er til stede overalt, og som ikke bare tar ansvar for pasientene – det er det aller viktigste – men som også tar ansvar for forskning, utvikling og det å utdanne de spesialistene vi trenger. Jeg synes det er smertelig å høre klinikken i Telemark som uttrykker stor frustrasjon over den manglende forutsigbarheten norske lokalsykehus opplever som følge av at en fritt behandlingsvalg-aktør har etablert seg i deres opptaksområde, og at de er nødt til å betale for pasienter de ikke behandler lenger. Det er en dårlig måte å forvalte helsekronene på. Det er ikke i pasientenes interesse. Dette er en annen politikk fra et annet flertall, som Fremskrittspartiet ikke lenger er en del av.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2022-02-16:
I denne saken er lokaldemokratiet blitt hørt. I høringsrunden til idéfasen for Oslo universitetssykehus i 2014 uttalte Oslo kommune at det burde utredes et sykehus lokalisert i Oslo øst/syd, og pekte på Aker som et alternativ. Videre frarådet de en samling på Ullevål. I januar 2016 anbefalte byrådet i Oslo den sykehusstrukturen som Helse Sør-Øst vedtok senere samme år, med Nye Aker sykehus, Nye Rikshospitalet på Gaustad, Radiumhospitalet og de private, ideelle sykehusene Lovisenberg Diakonale Sykehus og Diakonhjemmet Sykehus. Sykehusstrukturen ble stadfestet av tidligere helseminister i foretaksmøte i 2016, og Stortinget la det til grunn da de bevilget låneramme til klinikkbygg ved Radiumhospitalet i 2018 og til Nye Aker og Nye Rikshospitalet i statsbudsjettet for 2020. Oslo kommune har, med bakgrunn i vedtaket om ny struktur, satt i gang bygging av en ny storbylegevakt på Aker. Storbylegevakten forutsetter et utstrakt samarbeid med Oslo universitetssykehus og bygging av et nytt stort lokalsykehus med akuttfunksjoner på Aker. Det politiske flertallet i Oslo kommune ønsker nå å etablere et nytt sykehus på Aker og i tillegg beholde de andre sykehusene som er i Oslo. Det jeg har lagt merke til i denne debatten, er at det har vært mer oppmerksomhet på bygg som skal bevares, enn på innhold i tjenestene og på pasientene. Det er Helse Sør-Øst, og ikke Oslo kommune, som har ansvaret for å sikre innbyggerne i Oslo et forsvarlig spesialisthelsetjenestetilbud og for at dette gjennomføres innenfor de budsjettrammene Stortinget har satt. Helse Sør-Øst har over en lengre periode planlagt for dette. Planleggingen har skjedd i dialog med kommunen. Tomtene på Aker og Gaustad er nå i en reguleringsprosess, og jeg legger til grunn at Oslo kommune behandler saken som en reguleringssak – ikke som en omkamp om sykehusstrukturen i Oslo.