Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Sykestuedrift har vi hatt i mange år her i landet. Særlig i regioner med store avstander har dette vært en vellykket modell. Sykestuene har gitt helsetjenester til befolkninga og utvikling av et godt samarbeid med sykehusene og øvrig helsetjeneste. Forskning viser at kommuner med sykestuer har lavere forbruk av sykehustjenester enn distrikter uten slike tilbud. En undersøkelse gjort av forskerne Erik Langfeldt og Ivar Johannes Aaraas fra 2000 dokumenterer at sykestuene erstatter sykehusinnleggelse for veldig mange pasienter, og gjør at andre kan skrives ut tidligere. I de fire kommunene i Nord-Troms, Kåfjord, Kvænangen, Skjervøy og Nordreisa, har det regionale helseforetaket Helse Nord finansiert ni sykestueplasser siden 2005. Kommunene har til sammen litt over 11 000 innbyggere og er en stor region geografisk sett. Avstanden fra den nordligste kommunen Kvænangen til nærmeste sykehus i Tromsø er tilsvarende strekninga Oslo–Kristiansand, og regionen har en utfordrende infrastruktur med rasfarlige strekninger og ofte vinterstengte veier. Sykestuene i Nord-Troms har alltid hatt godt belegg på sine senger, og alle kommunene har stabilt og kompetent helsepersonell. Tall fra kommunene viser at en stor del av dem som legges inn ved sykestuene, kan skrives ut til eget hjem etter behandling, uten å måtte behandles på sykehus. Ved innføring av Samhandlingsreformen ble det imidlertid skapt uklarhet rundt finansieringa av sykestuene i Nord-Troms, som i motsetning til sykestuene i Finnmark har hatt et reint regionalt tilskudd. I 2013 varslet helseforetaket at man mente at Samhandlingsreformen etter hvert ville gjøre sykestuene overflødige. Arbeiderpartiet mener at sykestuene utgjør et viktig supplement til andre helsetjenester, spesielt i slike regioner som Nord-Troms. Derfor la den rød-grønne regjeringa i budsjettet for 2014 inn en tydelig bestilling til helseforetaket om at sykestuene i Nord-Troms fortsatt skulle ha finansiering over helseforetakets budsjett. Den bestillinga er ikke fulgt opp av nåværende regjering. Derfor er det nå et press på finansieringa av sykestuene. Nå i vår har heldigvis helseforetaket meddelt de fire sykestuekommunene at man viderefører nåværende finansieringsordning også i 2016, men setter som premiss at man samlokaliserer samtlige senger i regionen til Distriktsmedisinsk senter i den største kommunen, Nordreisa. En samling av ressurser kan selvfølgelig være riktig mange steder og bidra til bedre tjenester til befolkninga. Men de fire sykestuekommunene i Nord-Troms er klar på at de ønsker å videreføre den fordelinga av senger man har i dag. Det er kommunene som har det helsefaglige ansvaret for sykestuesengene og for den kompetansen som trengs. Da må det også være slik at kommunene skal ha det siste ordet når det gjelder hva slags organisering man vil ha for sengene. Jeg forventer at helseforetaket har en løpende og åpen dialog med de aktuelle kommunene, slik at man kommer fram til løsninger som ivaretar kommunenes syn i saken. Arbeiderpartiet fremmer sammen med SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet et forslag som går ut på at helseforetaket må videreføre satsinga på sykestuene, slik de har meddelt, og at det skal kunne skje med utgangspunkt i en modell som kommunene selv finner formålstjenlig, og som samtidig gir de beste tjenestene til befolkninga i regionen. Det er et presist svar på den utfordringa dette representantforslaget adresserer. Vi har lenge hatt et håp om å få flertall for vårt forslag – all den tid dette saklig sett ikke strider mot det flertallsforslaget som er gjengitt i I i tilrådinga. Dette forslaget tar jo faktisk til orde for en politikk det er enighet om, som allerede er vedtatt og delvis lovpålagt, f.eks. at man skal ha samarbeid mellom helseforetaket og kommunene – også om halvannenlinjetjenester, som jo sykestuene er. Men flertallsforslaget svarer overhodet ikke på de utfordringene som adresseres i dette representantforslaget. Og når regjeringspartiene pluss Venstre setter sitt forslag opp som et reelt alternativ til vårt forslag, med argumentet om at dette vil løse floken, ja, da har vi bare ett å gjøre. Derfor har Arbeiderpartiet, SV, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet kommet fram til at vi vil stemme imot flertallsforslaget i I i komiteens tilråding – og selvfølgelig for vårt eget forslag. Da tar jeg opp det forslaget som Arbeiderpartiet har fremmet sammen med de tre nevnte partiene.