Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2009-06-09:
Denne loven som vi i dag behandler og vedtar, avløser nå naturvernloven, som vi fikk vedtatt først i 1970. Det var før biomangfoldloven av 1972 som la de nye rammene for den helhetlige forvaltning, altså de to lovene jeg nå refererte til. Dagens naturmangfoldlov er en ren vernelov. Den inneholder ingen overordnede prinsipper om bærekraftig bruk av all natur. Det er her det foregående lovverket skiller seg fra det framtidsrettede lovverket som vi nå går inn på, nemlig at naturmangfoldloven skal ha en samordnet lovgivning om naturens mangfold og de felles premisser for miljø og sektorforvaltningen. Den vil da bidra til å oppfylle Norges internasjonale forpliktelser om bærekraftig bruk og vern av vår natur. Jeg tør påstå at denne naturmangfoldloven antakelig er den viktigste loven om natur som noen gang er lagt fram i Norge til behandling. Mens naturvernloven, som jeg var inne på, var en ren vernelov, får vi nå en lov for all norsk natur. Den er historisk, og den løfter og moderniserer norsk naturforvaltning. All moderne forvaltning bygger på en økosystembasert tilnærming hvor all natur skal ses i en sammenheng og i en helhet. Vi er nå svært glade nå for at vi slår fast at prinsippet om naturforvaltning skal være kunnskapsbasert i lovens rette og egentlig forstand. Her skal både forskning og kunnskap som er opparbeidet gjennom generasjoners bruk av naturen, nå få den kanskje mest sentrale plassen i lovverket. Vi er svært glad for at vi nå får et artsprosjekt i Norge, slik man har i Sverige. Dette løftet må ses i sammenheng med den nye loven. Det innføres to helt nye sentrale virkemidler i loven. Den prioriterer arter, og den prioriterer utvalgte naturtyper. Prioriterte arter er i all hovedsak en videreføring av dagens fredningsadgang. Det nye er at artenes økologiske funksjonsområder også kan gis en absolutt og god beskyttelse. Jeg kan ta et eksempel. Fjellreven blir nå en prioritert art. Det kan f.eks. bety at fjellrevens hi også skal beskyttes. Slik er det ikke i dag. Man skal se dette i helhet. Det er meget viktig. Når det gjelder utvalgte naturtyper, skal vi gjøre noen aktive valg og si at noen typer er viktigere enn andre i naturen. Det er første gang vi her i Norge får en skikkelig typeinndeling. Det er svært viktig at vi nå får mulighet til å forvalte utsatte naturtyper på en bærekraftig måte også utenfor våre strenge verneområder. Det er viktig å understreke at utvalgte naturtyper skal være en beskyttelsesform som ikke betyr at den aktiviteten vi har, må opphøre. Man kan tvert imot tenke seg en del tilfeller der støtte til aktiv bruk og skjøtsel vil være nødvendig for å holde en naturtype i hevd. Det synes jeg er meget viktig å understreke. Jeg tror også at det er viktig for salgsverdien – for å si det slik – av denne loven at den beskytter på en helt annen måte. Innenfor enkelte områder vil vi f.eks. be grunneierne å holde visse områder i hevd på en spesiell måte, slik at vi kan ivareta spesielle typer. Områdevernet vil i all hovedsak bli videreført som i dag. Det er to vernekategorier her. Naturminnene og vassdragsvernområdet går ut, mens det opprettes en helt ny kategori for marint vern. Det tas viktige grep når det gjelder erstatning, ved at graden av restriksjoner skal avgjøre hvor mye erstatning man får, ikke navnet på vernet. Det blir en mer rettferdig og forutsigbar ordning, innenfor de områdene den griper inn i. Lovens geografiske virkeområde har også vært diskutert, slik saksordføreren var inne på. Det legger jeg ikke skjul på. Men de overordnede prinsippene om bærekraftig bruk skal gjelde for hele Norges økonomiske sone. En del paragrafer har ikke noen relevans for våre havområder, men en del bestemmelser, bl.a. de som omhandler prioriterte arter og utvalgte naturtyper, vil man jobbe videre med for å se hvordan de eventuelt kan gjøres gjeldende utenfor territorialgrensen uten å komme i konflikt med bl.a. folkeretten, som er viktig her. Jeg vil understreke det som jeg innledningsvis var inne på, at det er en meget viktig lov som Regjeringen har lagt fram, og som nå blir behandlet i Odelstinget. Som saksordføreren var inne på, er jeg svært glad for at det er stor og bred oppslutning om lovens innhold og det den står for. Jeg tror at vi nå vil komme inn på et helt nytt spor når det gjelder vernebestemmelser i Norge og måten man jobber sammen med lokalsamfunnene på, i de store områdene der, for å ivareta det som lever i naturen, og som ikke minst skal leve videre i vår natur, som vi er så glad i. Dette er en helhetslov, som vi alle kan være stolte av.