Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-24:
Saksordføreren har på en god måte redegjort for det store flertallet i komiteen – og de linjene man er enig om. Jeg har likevel behov for og lyst til å trekke fram noen punkter. Saksordføreren var inne på at det har blitt etablert et sett med rutiner for de deler av statsbudsjettet som gjelder samiske forhold. Det er grunn til å understreke at det vil bidra til å sette regjeringen bedre i stand til å få innsyn i og mulighet til å danne seg et bilde av situasjonen og de budsjettbehovene som finnes i det samiske samfunnet på ulike områder. Det er også viktig å si at regjeringen har fulgt opp flertallsmerknaden fra Innst. 94 S for 2009–2010 om Sametingets virksomhet i 2008 – da flertallet i komiteen også var opptatt av dette spørsmålet. Det er likevel ikke sånn at man har kommet til enighet. Som saksordføreren sa, har flertallet vært opptatt av at det må være et mål å komme til enighet, og vi ber om at regjeringen arbeider videre med det for å ha det som en målsetting. Samiske spørsmål er viktige spørsmål, og det er få anledninger i Stortinget til å drøfte disse særskilt. Det har vært grunnlaget for at flertallet har vært opptatt av at årsmeldingen om Sametingets virksomhet bør være en egen sak i Stortinget. Bekymringen er at disse viktige spørsmålene kan drukne i mer – skal vi si – prosaiske budsjettspørsmål hvis de knyttes opp i statsbudsjettet. Vi ser fram til fortsatt å skulle ha i hvert fall én årlig debatt om urfolksspørsmål og samiske spørsmål i Stortinget. De samiske forholdene, det samiske folk og samiske problemstillinger handler ikke bare om nasjonal politikk – det har et sterkt internasjonalt snev. Regjeringens nordområdestrategi – Nye byggesteiner i nord Neste trinn i Regjeringens nordområdestrategi – ble lagt fram 1. desember 2006 og presentert i mars 2009. Til sammen legger disse to dokumentene opp til en helhetlig, koordinert og langsiktig nordområdepolitikk. Regjeringens nordområdepolitikk skal også bidra til å trygge urfolkenes språk, kultur, næringer og samfunnsliv. Et av de syv satsingsområdene er prioritert til urfolkstiltak. Regjeringen har vært opptatt av å legge til rette for at urfolk har vilkår for å delta i prosesser, medvirke i planlegging, beslutninger, forvaltning, overvåking og forskning for å kunne nyttiggjøre seg de muligheter som framtidig utvikling i nord kan gi. Det er avgjørende at den positive utviklingen i nord også oppleves som positiv for berørte urfolk. I satsingen er det lagt vekt på bl.a. grenseoverskridende urfolkstiltak innenfor språk, tradisjonskunnskap, kulturbasert næringsutvikling, kapasitet og kompetanseoppbygging ved samiske institusjoner og organisasjoner. I regjeringens nordområdestrategi har den samiske befolkningen også en naturlig plass i den brede satsingen på folk-til-folk-samarbeid og kultursamarbeidet over landegrensene i nord. Dette gjelder tiltak for barn og unge og samarbeid innenfor helse, idrett, frivillighet, språk, kultur, film og kulturelle uttrykksformer, som f.eks. festivaler. Urfolksspørsmål er et felles politikkområde for medlemmene i Arktisk råd, og det står høyt på agendaen i den internasjonale parlamentarikerkomiteen, som også er opptatt av dette, og som vil ta opp det på sin samling på Island senere i høst. Urfolksspørsmål har et særlig sirkumpolært perspektiv. Det er etablert et samarbeid mellom kommunesektorens interesse- og arbeidsgiverorganisasjon – KS – Sametinget, Kommunal- og regionaldepartementet og Fornyings- administrasjons- og kirkedepartementet hvor målsettingen er å kartlegge hvilke utfordringer kommunesektoren møter for å kunne oppfylle de nasjonale og internasjonale forpliktelsene. Det handler om å kunne gi likeverdige tjenester, også til den samiske befolkningen, spesielt med hensyn til kulturperspektivet og språk. Dette oppfatter jeg som oppfølgingen av en flertallsmerknad fra Innst. 345 S for 2009–2010, kommuneproposisjonen for 2011. Der viser flertallet til at det er etablert enkelte ordninger for å refundere kommunene særskilte kostnader til tospråklighet. Men det er fortsatt slik at kommuner har utgifter i forbindelse med samiske brukere, uten at dette blir kompensert. Samtidig blir enkelte utgifter, f.eks. til samisk undervisning i grunnskolen, bare delvis kompensert. Det er viktig for meg å understreke at det er Stortinget og regjeringens ansvar å legge til rette for at kommunene har tilstrekkelige rammebetingelser for å ivareta de forpliktelsene nasjonen har påtatt seg, enten gjennom nasjonal lovgivning eller gjennom internasjonale avtaler. Jeg imøteser at dette arbeidet blir ferdigstilt når vi finner en god løsning på det.