Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-06-13:
Kan vi lenger stole på granskingskommisjonene? Jeg stiller spørsmålet, Foreningen Gransking stiller spørsmålet, Berg kommunestyre stiller spørsmålet, og folk som har vært involvert i arbeidet med «Utvik Senior», stiller spørsmålet. Kan vi lenger stole på granskingskommisjonene? Jeg mener Stortinget snarest mulig må ta et initiativ til en kritisk gjennomgang av granskingsordningene for å forsikre seg om at den nødvendige kvalitetssikringen er på plass. «Utvik Senior»-saken avslører bl.a. grunnleggende svakheter når det gjelder prosedyrer for klagebehandling. Det er ikke anledning til å klage, og om en likevel forsøker å klage, legges det prinsippet til grunn at bukken skal passe havresekken. Stortinget har fått saken om forliset av fiskebåten «Utvik Senior» utenfor Senja i 1978 til behandling. De etterlatte vil ha saken vurdert som en stor sjøfartsulykke. De vil ha tilbake fiskerettighetene til båten, og nekter å søke billighetserstatning enkeltvis. Granskingskommisjonen konkluderte i april i fjor med at forliset skyldtes kollisjon med et annet fartøy, og ikke feilnavigering, slik den første kommisjonen hevdet i 1979. Vi i Kystpartiet stiller oss bak kravet til de etterlatte og den øvrige befolkningen på Senja. De har hele tiden visst at fiskebåten etter alt å dømme ble rent i senk, og at mannskapet ikke omkom som en følge av egne feil. En sterk indikator på at det skjedde, er at motoren ble funnet med giret i revers. Man går ikke bakover når man går framover. Noen gjenopptakelse hadde ikke skjedd uten sterke etterlatte og en sta og dyktig journalist som greide å skaffe finansiering til egne undersøkelser. I ettertid har søkelyset blitt satt på myndighetenes arbeid og vurderinger i denne saken. Det er funnet flere kritikkverdige forhold. Disse forholdene har Justisdepartementet nærmest oversett. St.meld. nr. 33 for 2004-2005 blir av de etterlatte vurdert som et partsinnlegg til støtte for byråkratiet og forvaltningen i Justisdepartementet. De har ikke blitt hørt, og peker på at grunnlaget for å avvise en ny gransking i 1980 bygde på faktiske feil og ubegrunnede påstander. Mye tyder på at Justisdepartementet, uansett realiteter, hadde bestemt seg for at fiskerne og skipper Ola Abelsen selv var skyld i ulykken. Denne bastante feilaktige holdningen har ført til at vurderingen av erstatningsspørsmålet er håndtert av myndighetene på en måte Kystpartiet ikke kan gå god for. Vi er enig med de etterlattes advokat, som sier: «Det er lett å frikjenne seg selv fra feilgrep, uforstand og ansvar når kritikken ikke får slippe til. Offentligheten og Stortinget har ikke blitt gjort kjent med innholdet i – og bakgrunnen for – anklagene og kritikken fra de etterlatte og lokalsamfunnet på yttersida av Senja, og har følgelig ikke grunnlag pr. i dag for å vurdere stortingsmeldingens troverdighet. Det ønsker de etterlatte kort sagt å rette opp.» Da motoren til fiskebåten ble funnet, og stedet for forliset dermed påvist, kunne man slå fast at skipper Ola Abelsen hadde navigert særlig forsiktig og klokt da han førte båten inn mot Senja i det vanskelige været ulykkesdagen. Ja, jeg var utenfor Vesterålen den natten, og det var et veldig dårlig vær. Hvis man skulle gå inn til land, måtte man være forsiktig, og bruke forstand, og det gjorde Ola Abelsen. Etter alminnelige erstatningsregler er det skadevolder, eller eventuelt dennes forsikringsselskap, som står ansvarlig. Når det gjelder «Utvik Senior», er skadevolder ukjent. Nettopp statens motvilje i sin tid mot å gjenoppta granskingen kan være en helt vesentlig årsak til at det har vært umulig å finne skadevolder. Alminnelig sunt skjønn tilsier derfor at Justisdepartementet burde påta seg erstatningsansvaret. Saken er nå til behandling i Stortinget. Kystpartiet mener saken bør sendes tilbake til Regjeringen, med anbefaling om at det blir utøvd et velvillig politisk skjønn. Det dreier seg om ufattelige familietragedier. Staten har hatt en nøkkelrolle i tragediens stadig voksende omfang, ved ikke å lytte til de etterlatte og lokalbefolkningen. Staten har vist liten interesse for å oppklare saken. Når statens feilslåtte konklusjon og sannhetsvegring har fått slike dramatiske konsekvenser for de etterlatte, må det få konsekvenser i form av skikkelig oppreisning og skikkelig erstatning. Noe annet vil bety et ytterligere statlig overgrep mot de etterlatte etter «Utvik Senior» og lokalbefolkningen på Senja. Det viktigste slik denne saken nå ligger an, er at storting og regjering oppfører seg som folkets tillitsvalgte og tar ansvaret for at denne saken har utviklet seg slik den har. «Utvik Senior»-saken er en skamplett. Med den kunnskapen vi har i dag, kan vi gjenopprette noe av tilliten hos de etterlatte etter ulykken. Det er en anledning vi må benytte oss av!