Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-11-26:
Det har på mange måter vært en forutsigbar debatt, og representanten Lundteigen var intet unntak. Han framførte i sitt innlegg en krass kritikk av situasjonen i norsk arbeidsliv og ga skylden på den økte påvirkningen fra EU og en mørkeblå fri-flyt-politikk. Den angivelige påvirkningen Lundteigen omtaler, ja, det er EØS-avtalen. Det er fri bevegelse av varer og tjenester – altså det indre marked – og dette kan representanten Lundteigen like eller ikke like, men faktum er at det styrker Norge. De 20 årene vi har hatt EØS-avtalen, har vært de 20 mest fremgangsrike årene for norsk økonomi. Som utenforland har vi mindre – ja, kanskje ingen – innflytelse. Regjeringspartiene vil at vi skal benytte dette handlingsrommet som ligger der. Norge skal lyttes til innenfor flere områder: energi, klima, maritim sektor, kunnskap, innovasjon – for å nevne noe. Det er andre enn oss der ute som også utvikler politikk, slik vi gjør her hjemme. Dem må vi treffe, dem må vi diskutere med, dem må vi utvikle politikk sammen med. Dette ønsker den nye regjeringen å gjøre noe med. Det er en kjensgjerning at mye av politikken som påvirker oss, blir bestemt i Brussel, og etter åtte år i regjering fikk nok Lundteigen og Senterpartiet oppleve det. Den nye regjeringen har tatt inn over seg det faktum at 80 pst. av vår eksport går til EU, og at 70 pst. av vår import kommer derfra. I mange bransjer i Norge i dag er det mangel på arbeidskraft. EØS-området blir stadig viktigere for norske bedrifter for å finne relevant arbeidskraft. Dagens regjering har sett dette. Norsk utenriks- og utviklingspolitikk under den nye Solberg-regjeringen skal tuftes på tydelige prioriteringer, forankret i liberale verdier og med hovedformål å sikre sentrale nasjonale interesser. Regjeringen sier i sitt plattformdokument at Norge skal være en troverdig, tillitskapende aktør i arbeidet for en mer demokratisk solidaritet. En utenrikspolitikk bygd på forpliktende internasjonalt samarbeid sikrer at hovedlinjene i norsk utenriks- og utviklingspolitikk befestes. Og Norge skal være en aktiv bidragsyter – i FN, i NATO og i andre internasjonale organisasjoner – samt føre en offensiv europapolitikk med mål om økt medvirkning og påvirkning gjennom EØS-avtalen og Norges øvrige avtaler med EU. Solberg-regjeringen har tatt aktive grep for å styrke samarbeidslinjene til vår største handelspartner, EU, og vår nye minister med ansvar for EØS-området er et svært viktig skritt i den retning. Statsråd Helgesen har da også uttrykt en ambisjon om å involvere Stortinget mer i slike saker. Det er et viktig grep, og vi ser fram til fortsettelsen. Regjeringens mål er også å opprettholde et høyt nivå på internasjonalt bistands- og utviklingsarbeid. Samtidig som bistandspolitikken er et viktig fundament for å bekjempe fattigdom og nød, er utviklingspolitikken et like viktig virkemiddel for å sikre en positiv utvikling på lang sikt og være en hjelper for å få et grunnleggende samfunnsmaskineri til å fungere. Fra Høyres side vil vi understreke regjeringens økte satsing på verdens mest utsatte og fattige gjennom 30 mill. kr i økte bevilgninger til Verdensbanken gjennom det internasjonale utviklingfondet, IDA, og sikre oss en mer effektiv bistand til befolkningen i de 80 fattigste landene i verden. Utviklingspolitikk rettet mot konkrete områder som helse, utdanning og næringsutvikling sikrer en målrettet utvikling og legger fundamentet for en moderne og framtidsrettet politikk på området. Denne regjeringen er opptatt av å prioritere tilgangen til gode utdanningsinstitusjoner, helsevesen og arbeidsplasser hvor mennesker kan utvikle seg og på sikt arbeide seg varig ut av fattigdommen. Gjennom tilføringen av 50 mill. kr til Global Partnership for Education har regjeringen vist en slik vilje til lederskap på området. Likeledes er denne tydelige prioriteringen av kvinner og kvinners utdanning uttrykk for en markert politisk vilje. Regjeringen vektlegger næringslivet som en viktig aktør i utviklingspolitikken. Ved å involvere andre aktører enn de statlige sørger regjeringen for at disse bidrar til veksten og utviklingen som skal komme utviklingslandene til gode. Derfor er regjeringspartienes økte bevilgninger på 50 mill. kr til prosjekter i regi av Norfund viktig. Dermed øker man den målrettede satsingen innenfor fornybar energi. For å bruke et uttrykk fra en tidligere, rød-grønn bistandsminister, som tydeligvis hadde sett lyset: Vi må bevege oss fra bistand til business.