Jan Olav Olsen (Høyre), 2002-01-31:
15. november 2001 framsatte representantene Trond Giske og Vidar Bjørnstad et Dokument nr. 8-forslag om opprettelsen av en nasjonal kunnskapsbase. Bakgrunnen for forslaget var at Kulturdepartementet i samarbeid med Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet og Nærings- og handelsdepartementet 22. juni 2001 lyste ut en anbudskonkurranse om en toårig prøveordning der staten skulle kjøpe adgang til en større kunnskapsbase for bibliotek- og undervisningssektoren. Anbudene ble vurdert av en evalueringskomite ledet av professor Jon Bing. Etter en samlet vurdering kom staten som oppdragsgiver til at en ikke ville gå videre med noen av de aktuelle anbudene. Begrunnelsen for dette framkommer i brev fra departementet til kirke-, undervisnings- og forskningskomiteen datert 30. november. Brevet er vedlagt saken, og jeg skal ikke utdype dette videre. Samtidig med avslaget, som ble meddelt anbyderne 8. november, og som er omtalt i Regjeringens tillegg til statsbudsjettet for 2002, gjorde statsråden det klart at en ville arbeide videre med å få opprettet nasjonale kunnskapsbaser i nær og aktiv dialog med anbyderne og eventuelle andre aktører. Som det framkommer av brevet fra departementet, er det også arrangert et bredt anlagt møte mellom aktuelle departementer og private og offentlige institusjoner og privatpersoner hvor aktuelle problemstillinger i forhold til saken er drøftet. Dette møtet ble avholdt 18. desember. I komiteen er det bred enighet om at etablering av digitale nasjonale kunnskapsbaser er viktig for å sikre vår felles kunnskaps- og kulturarv, og at dette handler om å ta vare på vår felles nasjonale hukommelse. Kunnskapsbaser er ikke noe nytt, men ny teknikk gjør annen form for tilgjengelighet nødvendig. I et moderne samfunn er en best tjent med et mangfold av kunnskapskilder. Det vil derfor være rett å snakke om kunnskapsbaser, ikke bare én base, og med dagens teknikk må det være en offentlig oppgave å legge til rette for best mulig tilgjengelighet og utnyttelse av kunnskapskildene og basene. Komiteens flertall – alle unntatt Fremskrittspartiet og representanten Simonsen – viser til at det er behov for kunnskapsbaser, og at det er viktig at nasjonale kunnskapsbaser må ha størst mulig bredde og dybde, og at det må være mulig å utvide over tid. Komiteen skisserer i innstillingen hvordan dette kan bygges opp av mange baser knyttet opp mot en felles inngangsportal. Statens rolle i dette, som f.eks. kan være opprettelse av inngangsportal, mener komiteen best kan ivaretas av et organ eksempelvis underlagt Nasjonalbiblioteket eller en annen passende institusjon. Jeg viser for øvrig til flertallsmerknadene fra komiteen. I komiteens arbeid har det vært viktig å påpeke viktigheten av at dette arbeidet nå kommer videre. Det er viktig at kunnskapsbasene blir digitalisert, vedlikeholdt og videreutviklet. Det er videre viktig at det raskt blir etablert et system der kunnskapsbasene blir gjort tilgjengelig for offentligheten, særlig for skoler og bibliotek. Komiteen mener derfor at arbeidet med å opprette nasjonale kunnskapsbaser, bl.a. å framforhandle avtaler med rettighetshaverne om bruksrett for basene for offentlige institusjoner, må være en prioritert oppgave som må gjennomføres innenfor en relativt kort tidsramme. Komiteen peker også på at informasjonsbasen til Store Norske Leksikon ikke lenger vedlikeholdes eller videreutvikles. Også dette faktum gjør det nødvendig å prioritere arbeidet. Komiteen bruker betegnelsen «relativt kort tidsramme» uten at noen tid angis. Det er derfor nødvendig å understreke viktigheten av at denne saken får høy prioritet. Komiteen ber derfor også departementet komme tilbake til Stortinget med saken i egen melding eller på annen passende måte. Mindretallet i komiteen – Fremskrittspartiet og representanten Simonsen – har et alternativt forslag, som jeg regner med at de selv vil begrunne. Til slutt litt om Høyres holdning. Vi vil for vår del sterkt understreke viktigheten av at denne saken gis høy prioritet, og at arbeidet fortsetter i tråd med departementets egen framdriftsplan og i tråd med de føringer som ligger i innstillingen. Fra Høyres side er vi svært fornøyd med at vi nå snakker om nasjonale kunnskapsbaser og ikke bare om én nasjonal kunnskapsbase. Dette gir saken større bredde, samtidig som statens rolle blir tydeligere og klarere definert. For Høyre er det viktig å sikre offentlige institusjoner som skoler og bibliotek samt privatpersoner enkel og rask tilgang til kunnskapsbasene. Det opplegg som nå skisseres, vil kunne sikre dette. Fra Høyres side har vi stor tro på at statsråden vil sørge for nødvendig og rask framdrift i saken i tråd med de føringer som ligger i innstillingen. Helt til slutt vil jeg berømme komiteen for konstruktivt arbeid og stor vilje til å komme fram til felles formuleringer og felles holdninger. Det er svært gledelig at et så bredt flertall står samlet om innstillingen, og jeg vil med dette anbefale innstillingen slik den foreligger fra komiteen.