Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-10-21:
Jeg er veldig glad for at representanten Anne Tingelstad Wøien bruker anledningen til å få oppmerksomhet rundt yrkesfagene gjennom en egen interpellasjon. Hun og jeg er enige om at vi må heve statusen og prestisjen til yrkesfagene, både fordi det er helt avgjørende for norsk arbeidsliv at vi rekrutterer flere gode fagarbeidere med gode fagbrev, og fordi vi vet at veldig mange ungdommer har mer å gå på her med hensyn til å lykkes med et utdanningsløp. Bare 15–20 pst. av ungdomskullene fullfører yrkesopplæring, slik at de får fagbrev. Det er klart for lite for å møte behovene til framtidens arbeidsliv. Det er faktisk slik at hvis svensker og polakker finner ut at de skal reise hjem i morgen, kommer store deler av det norske arbeidslivet til å klappe sammen, for vi har ikke fagarbeidere til å erstatte dem. Når vi vet at ca. halvparten av ungdomskullene søker seg til yrkesfag, betyr det også at vi har et dramatisk frafall fra yrkesfagene. Noen elever dropper helt ut, men svært mange søker seg ikke til lærlingplass, men går over til påbygging for at de skal få studiekompetanse. Av disse er det igjen en urovekkende stor andel som ikke består, og som dermed ikke får fullført verken fagbrev eller videre studiekompetanse. Vi har dermed en todelt utfordring innenfor yrkesfagene: Arbeidslivet trenger flere fagarbeidere, og ungdom trenger å få fullført en videregående opplæring som leder til arbeid eller til videre utdanning. På denne bakgrunn har jeg tatt initiativ til Ny GIV, som er et tett samarbeid med fylkene for å få opp gjennomføringen av videregående opplæring. Vi har satt oss som mål at vi skal få opp gjennomføringen av fem års avsluttet ungdomsskoleutdanning fra 70 pst. til 75 pst. i løpet av en femårsperiode. Det er et krevende, men realistisk mål. Årsakene til manglende gjennomføring er sammensatt, men den klart viktigste faktoren her er hvilket grunnlag elevene har med seg inn i videregående skole fra grunnskolen. Dersom man sammenlikner elever med like karakterer fra grunnskolen, er gjennomføringsgraden like høy i yrkesfagene som i studieforberedende programmer. Det viktigste vi kan gjøre for å bedre gjennomføring, er dermed å sikre at elevene er bedre rustet når de kommer ut av ungdomsskolen. Vi har satt i gang flere tiltak for å øke læringen og motivasjonen på ungdomsskolen. De viktigste er: Ny GIV med en praksisbasert intensivopplæring i lesing, skriving og regning for elever med lave kunnskaper og store kunnskapshull på tiende trinn arbeidslivsfaget på ungdomsskolen innføring av valgfag fra høsten 2012 sterkere satsing på lesing, regning og klasseledelse generelt, ikke minst i ungdomsskolen Men jeg er også opptatt av å sikre kvalitet og relevans i videregående – både av hensyn til gjennomføringen for elever og lærlinger og også for at utdanningene skal være i tråd med det samfunnet og arbeidslivet har behov for. Jeg har vært særlig opptatt av at vi må bedre opplæringen innenfor fellesfagene i yrkesfaglige utdanningsprogram for at undervisningen her skal oppleves som relevant og motiverende. Vi har fått en forskrift om yrkesretting av fagene, og vi har i høst bevilget 10 mill. kr til utvikling av undervisningsopplegg for yrkesretting. Hospitering og etterutdanning er andre tiltak for å sikre dette. I høst skal vi sluttføre prosessen med en ny samfunnskontrakt, slik at vi kan få flere læreplasser. Interpellanten spør om jeg vil ta initiativ til strukturendringer når det gjelder utdanningsprogrammene. Nå nærmer vi oss sluttføringen av evalueringen av Kunnskapsløftet. Jeg synes det er et godt tidspunkt å ta opp nettopp en slik diskusjon. Jeg mener det kan være aktuelt med endringer, men er opptatt av å gjøre eventuelle endringer i tett samarbeid med arbeidslivets parter. Det er mange viktige balanseganger å ivareta, og enkelte nyanser blir nok også litt borte i innspill fra enkeltbransjer. Det er heller ikke deres ansvar å se helheten hele veien – det er det vi i departementet og Stortinget som har ansvar for å gjøre. Jeg mener at dagens struktur i videregående opplæring åpner for mer spesialisering allerede på Vg1 enn det man kan få inntrykk av gjennom bransjenes innspill. Gjennom faget prosjekt til fordypning er det tilrettelagt for spesialisering allerede i Vg1. I prosjekt til fordypning kan elevene velge å fordype seg i fag på Vg3-nivå, som f.eks. rørleggerfaget, ta fellesfag for å få studiekompetanse eller ta fremmedspråk og programfag fra studieforberedende utdanningsprogram. Prosjekt til fordypning utgjør en betydelig del av den obligatoriske opplæring på yrkesfagprogrammet, over 21 pst. over to år – dvs. i gjennomsnitt ca. én dag per uke. En viktig intensjon med prosjekt til fordypning er at faget skal motivere elevene for læring gjennom et tettere samarbeid mellom skole og arbeidsliv tidlig i opplæringsløpet. Prosjekt til fordypning skal gi elevene mulighet for faglig spesialisering allerede på Vg1 og Vg2, uten at det blir bestemmende for senere valg. Noen elever har bestemt seg for valg av fag og yrke når de starter på Vg1, og disse elevene kan prøve ut faget sitt allerede da. Andre elever er mer usikre og ønsker å prøve ut forskjellige fag før de endelig bestemmer seg. Det er derfor viktig at strukturen på Vg1 ivaretar både faglig bredde for elevene som ikke vet hva de skal velge på Vg2, og dybde og spesialisering for de elevene som allerede har bestemt seg. Muligheten for elevene til å velge en form for spesialisering på Vg1 og Vg2 ligger altså i dagens struktur. Men forskning i forbindelse med evaluering av Kunnskapsløftet viser at de mulighetene som ligger i prosjekt til fordypning, ikke utnyttes godt nok av skolene, noe som interpellanten også er inne på. Store deler av prosjekt til fordypning på Vg1 skjer på skolen og ikke ute i arbeidslivet, mens elever på Vg2 i større grad får prøve seg i arbeidslivet. Jeg ser at vi har en utfordring når det gjelder hvordan prosjekt til fordypning praktiseres på Vg1. Praksisen er ikke i tråd med intensjonen om at elevene gjennom prosjekt til fordypning skal kunne prøve ut flere fag, noe som skulle gjøre det lettere for elevene å velge riktig utdanningsløp og derved kunne virke positivt inn på gjennomføringen av videregående opplæring. Utdanningsdirektoratet er allerede i gang med å utrede muligheter for mer spesialisering i Vg1, slik at elever i større grad kan konsentrere seg om ett bestemt lærefag tidlig i løpet. Denne utredningen er et svar på innspill fra Byggenæringens Landsforening, BNL, og er anbefalt av Samarbeidsrådet for yrkesopplæring. Jeg synes det er et spennende og viktig prosjekt og er veldig glad for det engasjementet som Byggenæringens Landsforening også har vist i denne saken. Så har vi de dilemmaene som interpellanten også er inne på, særlig det forhold å kombinere distriktshensyn, altså muligheten for å ha en god, desentralisert videregående opplæring, med ønsket om tidlig spesialisering. Men den balansegangen kommer vi tilbake til. Både prosjekt til fordypning og strukturen i fag- og yrkesopplæringen blir evaluert som en del av evalueringen av Kunnskapsløftet. Vi har allerede fått noen signaler om prosjekt til fordypning og strukturen på fag- og yrkesopplæringen gjennom underveisrapporter fra forskerne. På grunnlag av funn i forskningen har Utdanningsdirektoratet utviklet og publisert en veileder med eksempler på hvordan prosjekt til fordypning kan organiseres og gjennomføres for å hjelpe det lokale nivået. Det er for tidlig å trekke konklusjoner om eventuelle større endringer i strukturen for videregående opplæring, men jeg vil være lydhør overfor gode argumenter og innspill og se dette i sammenheng med sluttrapportene fra evalueringen av Kunnskapsløftet våren 2012 og Utdanningsdirektoratets utredning om spesialisering innen fag- og yrkesopplæringen før jeg tar endelig stilling til eventuelle endringer. Disse endringene vil jeg gjerne også diskutere med Stortinget, for det engasjementet som utdanningskomiteen i Stortinget har når det gjelder videre utvikling av yrkesfag, er veldig avgjørende og viktig. Det er samtidig veldig viktig å være i nær kontakt med sektoren, slik at vi er sikre på at vi treffer med de forslagene til endringer som vi skal gjøre når vi oppsummerer Kunnskapsløftet. Jeg mener at yrkesfagene har fått for lite oppmerksomhet i diskusjonen om innholdet i videregående opplæring. På yrkesfagområdet har vi et stort behov ikke bare for å rekruttere, men for å få opp gjennomføring og fullføring. Det er unisone innspill fra dem som jobber med elever på yrkesfag og elevene selv, om at man ønsker mer yrkesretting både av fellesfagene og av programfagene. Vi har gjort mye så langt uten å sette i gang dramatisk store arbeid når det gjelder læreplaner, men hele veien må vi ha fokus på at vi skal ha flere elever på yrkesfag til å gjennomføre og ta fagbrev. Det er en vinn-vinn-vinn-situasjon – det er en vinn-situasjon for elevene, det er en vinn-situasjon for næringslivet, og det er en vinn-situasjon med hensyn til framtidens verdiskaping i Norge.