Kari Lise Holmberg (Høyre), 2005-03-15:
Ja, det er riktig som Signe Øye sier: Dette er ingen sak av nyere dato. I mer enn ti år har kommuner landet over etterspurt en alternativ stønadsordning til ordinær trygd for eldre personer som har bodd kort tid i Norge. Kommuner som bosetter flyktninger, har på ulike måter lenge dokumentert og argumentert for at dette har ført til ekstra belastninger på kommunenes sosialbudsjett. Staten har i mange år signalisert at en ordning skulle komme. Så vel utjamningsmeldingen som fattigdomsmeldingen og storbymeldingen har tatt for seg problemstillingen. Det kan dessuten henvises til merknader i budsjettet for 2004. Flere regjeringer til tross, nå ligger saken på bordet, og det er positivt at Odelstinget i dag vil vedta en lov om supplerende stønad til personer med kort botid i Norge. Det er viktig at kommunene ikke lenger belastes enkeltvis med utgifter til denne gruppen. Ikke minst med hensyn til bosetting av flyktninger fra statlige mottak til kommunene har ordningen til nå fungert noe negativt. Men jeg har lyst til å si at de personlige forhold for de menneskene dette gjelder, er like viktig. Heretter slipper de å forbli sosialklienter livet ut, med de belastninger det i seg selv medfører. Kommunenes sosialhjelp er ment å være en midlertidig ytelse og ikke en varig stønad til livsopphold. Dette lovforslaget er derfor en klok justering av kursen på utlendingsfeltet. Flyktninger etter FN-konvensjonene får full minstepensjon selv om de ikke fyller vilkårene for botid. Personer fra EØS-landene er sikret gode trygdeordninger. Men når det gjelder innvandrere fra land i den tredje verden, har sosialhjelpen blitt brukt. Denne gruppen sosialhjelpsmottakere vil ventelig være doblet i 2020. I så måte er kommunene godt tjent med at det nå innføres en stønadsordning innenfor trygdesystemet. I Høyre er vi enig i at nivået på stønaden blir på linje med minstepensjonen i folketrygden, og at ordningen blir iverksatt fra 1. januar 2006. Vi gir også vår støtte til at ordningen behovsprøves i forhold til andre inntekter samt formue, utover vanlig hus og hjem. Vi finner det altså riktig å sette andre vilkår for den supplerende stønadsordningen. Både registrering i Folkeregisteret og oppholdstillatelse er et naturlig krav. Man skal ha til hensikt å bo her. Det skal likeså være begrensninger i forhold til opphold i utlandet. Vi har også regler i forbindelse med langvarig opphold i institusjon, som for øvrig vil være på linje med ytelsene fra folketrygden. Vi registrerer ut fra høringsuttalelsene at den foreslåtte aldersgrensen på 67 år vil være enkel å administrere. Vi støtter Regjeringens forslag, men tror det vil være riktig å vurdere ytterligere grupper som faller utenfor. Og Høyre er med i det flertallet i komiteen som ber Regjeringen om å se på dette. Høyre støtter forslaget om at finansieringen skal skje ved at rammeoverføringene til kommunene justeres. Behovet for sosialhjelp ligger som et kriterium i inntektssystemet. Det er derfor en naturlig regulering som foretas, på lik linje med andre endringer som tidligere har blitt foretatt i rammeoverføringene. Da Arbeiderpartiet var i regjeringsposisjon, inneholdt budsjettet for 2001 en rekke slike uttrekkssaker, og jeg kan raskt nevne: Endringer for kommunene i egenbetaling ved bruk av fylkeskommunale barnevernstiltak førte til en omfordeling mellom fylkeskommunenes og kommunenes budsjetter – det samme med økt antall elever i private videregående skoler. Uttrekk ble gjort etter fylkeskommunenes samlede kostnadsnøkkel. Og på kommunenivå førte apotekloven til innsparing for kommunene. Dette beløpet ble trukket fra rammetilskuddet – det samme med økte egenbetalinger på sykehjem og hjemmetjenester. Det har vært vanlig at oppgaveendringer medfører uttrekk. Vi synes det er et prinsipp som fortsatt skal følges, selv om det på kort sikt isolert sett ikke tilfører kommunene mer penger. På lang sikt vil kommunene helt klart tjene på ordningen. En dobling av gruppen i 2020 ville betydd en langt større utgiftspost for Kommune-Norge.