Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2002-11-14:
Meldingen som vi drøfter i dag, gir en grei oversikt over utviklingen i EU og de tilpasninger til EUs regelverk som Norge har akseptert. I forhold til komiteens merknader gir Kystpartiet sin tilslutning til mindretallsmerknadene fra Senterpartiet og SV og varsler samtidig støtte til deres forslag. Spesielt viktig er understrekingen av at man er imot EØS-avtalen og forslaget om at Regjeringen utreder alternativer til EØS-avtalen. For vår del vil vi presisere at man bør utrede et rent frihandelsalternativ som ikke innebærer avgivelse av nasjonal råderett over naturressurser, bedrifter og eiendommer, og som ikke innebærer fri flyt av personer. Avtalen bør også sikre at Norge kan bruke de nødvendige nasjonale virkemidler for å sikre sine distrikter og sine primærnæringer. Et slikt alternativ skiller seg klart fra den samarbeidsmodellen som er etablert mellom EU og Sveits. Et av de største problemene for Norge i EØS er at vi har en næringsstruktur som er helt ulik EU-landenes. Dermed vil en tilpasning av regler utarbeidet av EU, lett kunne skade norske interesser. Norge er en stor eksportør av olje og gass og vil i en slik sammenheng ha større interessefellesskap med andre oljeeksporterende land enn med EU, som er storimportør av olje og gass. Norge har kontroll over enorme havområder. Vår eksport av fiskeprodukter gir store inntekter som kommer det norske samfunn til gode. EU importerer fisk og er interessert i å få tilgang til ressursene i de norske havområdene. På fiskeriområdet bør Norge satse mer på samarbeid med de nordiske landene som står utenfor EU, nemlig Island, Færøyene og Grønland. Poenget må være å skaffe seg størst mulig adgang til EU- markedet og andre markeder uten å oppgi kontroll over ressursene. EØS-avtalen er i utgangspunktet uegnet som modell for internasjonalt samarbeid. Særlig problematisk er det at Norge må tilpasse seg EU-regler uten å være med på å bestemme utformingen av disse reglene. Dermed oppstår det et stort demokratisk underskudd. Dette blir særlig tydelig i overnasjonalt samarbeid mellom land som i utgangspunktet har en ulik næringsstruktur, og der styrkeforholdet mellom landene er svært ulikt. Kystpartiet vil arbeide for et internasjonalt handelsregime som styrker det enkelte lands selvråderett over sine naturressurser. I en slik sammenheng hører EØS hjemme på historiens skraphaug. Kystpartiet finner det bemerkelsesverdig at en melding som i så stor grad dreier seg om hvordan EU styrker sin egen konkurranseevne, ikke også behandler Norges utfordringer og muligheter og hva regjeringer har gjort eller unnlatt å gjøre for å legge til rette for at norsk næringsliv skal få optimale konkurranseforhold innenfor EØS-regelverket. Industrialiseringen i Europa startet med tunge investeringer i veg og bane som sikret gode kommunikasjoner i et tett befolket marked, der industri, kultur og undervisningsinstitusjoner vokste i fellesskap. Dette preger fremdeles EU og er en styrke for så vel nærings- som for kunnskaps- og kulturutvikling. I Norge er bildet et annet. Fisken i havet har alltid vært viktig for vår økonomi, og fordi sjøen var vår viktigste ferdselsåre, ble vår industri utviklet langs kysten og i fjordene, mens det administrative, kulturelle og utdanningsbaserte tyngdepunkt ligger i hovedstaden, langt fra verdiskapingsområdene. Der verdiene produseres, ble det ikke gjort tunge investeringer i kunnskap, kultur, veg og bane som kunne gi bedre kommunikasjon mellom regionene. Vår landbaserte infrastruktur er dårligere enn i noe annet europeisk land. Det gir eksport basert på veg eller bane alvorlige konkurranseulemper. Det er påfallende at vi har milliarder å legge i potten for å styrke andre land både innenfor og utenfor EU, mens etterslepet for vedlikehold av vår egen veg- og bygningskapital vokser fra dag til dag. SND-midler er brukt for å bygge opp norsk næringsliv i utlandet, samtidig som de offentlige rammevilkår stimulerer til utflytting av tradisjonell industri. Vi må finne tilbake til en selvstendig, nasjonal strategi for hvordan vi vil at landet skal bygges. En forutsetning for å klare det er en utmelding av EØS. For øvrig mener jeg Norge bør tilslutte seg Vestnordisk Råd.