Une Bastholm (Miljøpartiet De Grønne), 2020-06-19:
Først takk til statsministeren for en klok redegjørelse og en anledning for oss alle til å reflektere over våren og oppsummere litt før vi går inn i sommeren. Jeg vil også takke for samarbeidet i vår. Jeg mener også, som flere her har vært inne på, at demokratiet vårt, tjenestene våre og tilliten vår er blitt satt på prøve. Vi trodde at Norge var et samfunn med høy tillit, og det viste seg også å være et samfunn med høy tillit. Det har gjort at myndighetene med regjeringen i spissen har kunnet gjøre store inngripende tiltak på kort tid mens vi har klart å bevare en ro. Vi har klart å bevare en ro her i huset, på Stortinget, men også ute blant folk flest, og det er kanskje det mest grunnleggende, som vi skal være opptatt av å ta vare på. Uansett hva slags utfordringer vi står i, er det å bevare en slik tillit noe av det viktigste vi skal ta med videre. I det ligger alt fra det å ha en god offentlig debatt, med respekt, et godt organisert arbeidsliv, som gjør at man har tillit på arbeidsplassen og føler en trygghet, til det å ha en tillit mellom lærer og elev, og at man også der kan gjøre endringer på kort tid, uten at barn blir nervøse. Når det gjelder oss og meg som enkeltkvinnegruppe, har også jeg blitt satt på prøve, og det har vært hektisk og vanskelig å henge i stroppene i vår. Men jeg vil bare si at Miljøpartiet De Grønne opplever at som et lite parti på Stortinget har vi blitt lyttet til. Jeg vil særlig framheve samarbeidet vi har hatt i koronakomiteen i forbindelse med arbeidet med koronalovene, unntakslovene, og i det mer uformelle koronautvalget, hvor vi har hatt en jevn dialog med regjeringen. Jeg har opplevd det som min rolle både i det utvalget, i komiteen og også i finanskomiteen å stille spørsmål som andre ikke stiller, og jeg har opplevd å ha blitt lyttet til og å kunne ha en innflytelse selv som 1 representant av 169. Det vil jeg takke for. Jeg mener våren her også har vist oss at krisen er uoversiktlig. Det er noe av hovedutfordringene ved kriser uansett hva slags form de har, og at det er viktig å vite at vi er selvforsynt på det aller viktigste for liv og helse. Det handler om medisiner og medisinsk utstyr, men også om mat, som mattryggheten vår. Å sørge for at vi har en matproduksjon på norske ressurser, at vi tar vare på matjorda vår – den tryggheten må vi ha i bunnen, slik at vi kan håndtere situasjonen uansett hva slags krise det er, og vite at vi er selvforsynt med det aller, aller viktigste. I det ligger også at vi har lært i vår at kriser kan komme samtidig. Norge er en økonomi som er veldig avhengig av oljeprisen, og i vår fikk vi egentlig to kriser samtidig, koronakrisen og et voldsomt fall i oljeprisen. Det gjør oss sårbare som økonomi, men det er en påminnelse om at det også vil kunne skje neste gang. Jeg tror at med de økende klimaendringene må vi være forberedt på at samarbeidet mellom land vil kunne bli satt enda mer på prøve, dersom man har sterke klimaendringer med økt migrasjon og kanskje mer ustabile demokratier flere steder i en situasjon hvor man samtidig får en krise, som kan være en pandemi neste gang også, eller noe helt annet. Det er noe jeg håper at regjeringen tar med seg fra våren, at når vi lærer fra vår håndtering av en pandemisk krise, også prøver å tenke på om vi har det lovverket vi trenger, de institusjonene vi trenger, og om dette gjelder også for andre typer kriser. Så det er krisehåndtering i bredt, og jeg vil selvfølgelig oppfordre til at vi ser nøye på om vi er godt forberedt også på økende klimaendringer og det ekstremværet som vi ser kommer hyppigere og hyppigere. Vi er heldige, det har jeg tatt med meg fra våren. Det visste vi også fra før, men det har vært en påminnelse. Vi er en sterk økonomi, vi er godt organisert, høy tillit, men vi har også et oljefond. Det tror jeg ikke noen andre har nevnt fra denne talerstolen, og det vil jeg gjøre, at det gir oss som myndigheter og også innbyggerne en utrolig, unik ryggdekning og sosial sikkerhet. Derfor må vi lære av det, at det er viktig hvordan vi forvalter oljefondet, men også sørger for at vi fortsetter å bruke det økonomiske handlingsrommet på en måte som er bærekraftig. Så til slutt: Jeg vil bare takke for at statsministeren også tok opp dette med internasjonalt samarbeid. Det gjelder smittevern og tilgang til vaksiner, men også hvordan vi skal gi råd til økonomier med mye mindre muskler til å gjøre inngripende tiltak, om hvordan de skal håndtere så alvorlige smittevernsituasjoner.