trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Jeg viser til saksordførerens gode redegjørelse for saken og slutter meg til de konklusjoner som han har presentert på vegne av flertallet i presidentskapet. Jeg tar ordet for å si to ting. Det ene er at vi må holde fokus på at denne saken i dag først og fremst handler om den største opprydningen i pensjonsforholdene for stortingsrepresentanter siden dette først ble behandlet tidlig på 1950-tallet, og at Stortinget i dag gjør det som det er riktig å gjøre, nemlig å sørge for at pensjonene til stortingsrepresentanter og regjeringsmedlemmer i all hovedsak kommer på linje – som det heter – med det som er gjeldende for befolkningen i sin helhet. Det er et riktig grep, og jeg er veldig glad for at Stortinget, nærmest enstemmig, kommer til å gå inn for dette senere i dag. Det andre poenget er det som har vært diskusjonen rundt dette nå i den senere tid, nemlig forholdet til Grunnlovens bestemmelser. Jeg vil si at politisk forstår jeg mye av det som representanten Solhjell framførte her i sitt innlegg. I Arbeiderpartiets stortingsgruppe har alle disse aspektene vært veldig grundig diskutert, men vi er kommet fram til det som er flertallsinnstillingen i presidentskapets innstilling, nemlig forståelsen av Grunnlovens § 97. Det kan kanskje sies veldig mye i dag om regjeringens håndtering, men også om Stortingets håndtering da saken opprinnelig ble behandlet, fordi det også var feil i den behandlingen som utløste den situasjonen vi nå har – jeg vil gjerne påpeke det, for det er ikke sagt av noen andre. Det vil jeg understreke, at det utløste også denne situasjonen. Om det er å si: Det burde vi selvfølgelig forsøkt å unngå alle sammen, men nå er vi i den situasjonen at vi er nødt til å håndtere dette slik at vi ikke gjør noe i strid med Grunnloven. Og det er jo det som er bakgrunnen for at Arbeiderpartiets stortingsgruppe faller ned på at dette skal innføres for dem som har opptjente rettigheter i ordningen fra 2012. Det synes jeg er riktig å få sagt tydelig, slik at det ikke er noen misforståelse om vår politiske intensjon med hele gjennomføringen av reformen. Men vi er nødt til å forholde oss til § 97 på den måten som også flere andre talere har redegjort for, og jeg slutter meg til redegjørelsen til både stortingspresidenten og representanten Høybråten.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Jeg er veldig glad for at representanten fra Sør-Trøndelag tar opp spørsmålet om Urbygningen på Ås, som ganske riktig ligger i Akershus. Det er viktig for oss i Akershus Arbeiderparti, men det er også viktig for regjeringen, for som representanten Lien har redegjort for, er det en viktig bygning. Komiteen har selv vært i den og sett at det står ganske dårlig til, har opplevd selv hvordan det er å være i det bygget – uten at jeg skal gå mer i detaljer. Det er selvfølgelig behov for å få gjort noe med det, men, som jeg sa i mitt innlegg, det er et stramt budsjett, og akkurat dette bygget nådde ikke opp. Vi får håpe at det kan skje i et framtidig budsjett. Det er i hvert fall et prioritert bygg.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Selv ambisjonene til den rød-grønne regjeringen blir lite verdt hvis det ikke fungerer. Den endringen som er gjort i denne reformen, handler om en realitetsorientering i forhold til hvordan det fungerte. Den etter- og videreutdanningsmodellen vi hadde, fungerte ikke, for plassene ble ikke fylt opp. Vi bevilget hvert år penger som ikke ble brukt. Da måtte det gjøres noe, og derfor berømmer jeg statsråd Kristin Halvorsen, som har tatt tak i det og laget en modell som jeg – jeg antar i likhet med representanten Aspaker – har et sterkt ønske om at kommunene følger opp. Det som var hovedproblemet med den forrige reformen, var at kommunene ikke gjorde sin del av jobben, og det til stor fortvilelse for både lærere og alle i denne sal.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Det er nå engang sånn at det til enhver tid sittende storting er helt suverent med hensyn til å vedta et budsjett slik de vil, hvilket betyr at de kan snu opp ned på alle fond de ønsker. Ingen fond er sikre. De er ikke mer sikre enn en budsjettpost. Det er opp til det til enhver tid sittende storting. Det dette handler om, er i hvilken grad vi ønsker å prioritere det. Alle partiene som har flertall, ønsker å prioritere forskning. Og det gjør vi i dette budsjettet, for disse bevilgningene forsvinner ikke, de går over på en annen finansieringsmetode. Jeg vil, med min bakgrunn i finanskomiteen, advare mot å gjøre forskningsdebatten til en debatt om finansieringsmekanismer. Det handler ikke om det. Det fondet som ble opprettet under Jon Lilletun for en del år tilbake, fungerte utmerket i den tiden, men vi var nødt til – og det var på sin plass – når det ikke fungerte lenger, å endre den konstruksjonen.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Den store satsingen i dette budsjettet er, som jeg sa i min innledning, økningen i folketrygden. Den kunne doblet forskningsbudsjettet hvis vi bare hadde tatt forskjellen fra ett år tilbake til i dag, på 23 mrd. kr. Det betyr at handlingsrommet er svært begrenset, og det gjelder på så å si alle budsjettområder. Det er den enkle forklaringen. Vi satser noe, og vi ønsker å satse mye, mye mer, men vi har et ansvarlig budsjett, med reelle inndekninger, og derfor har vi ikke så mye penger som Venstre har i sitt alternative budsjett.
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Jeg vil tilbake til temaet rundt dette med forskningsfond. I sitt svar til Tor Bremer sa representanten Aspaker at det ikke er fra Høyre svartmalingen har kommet, men fra samfunnet der ute. Vel, jeg husker godt tilbake fra høringen om dette temaet, hvor NHO var enig med regjeringen. Vanligvis pleier jo Høyre å være enig med NHO. Så jeg lurer på hvorfor ikke Høyre kan være enig med både regjeringen og NHO i denne saken, som mener at dette er en skjør finansieringsmekanisme og strengt tatt ikke handler så mye om forskning som Høyre vil ha det til?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Det er interessant å legge merke til at Kristelig Folkeparti og de andre borgerlige partiene spriker ganske kraftig når det gjelder et ganske viktig forhold i skolen, nemlig hvor lenge barn og unge skal være på skolen, og hvor mange timer de skal tilbringe på skolen. Det vil selvfølgelig påvirke hvilke fag de lærer og hvilken kunnskap de da har mulighet til å tilegne seg. Jeg lurer på hvordan Kristelig Folkeparti stiller seg til at et av de partiene de vurderer samarbeid med, nemlig Høyre, vil øke antall timer – mer enn det regjeringen legger opp til – samtidig som de selv vil kutte ganske kraftig. Hva slags skole er det de borgerlige partiene seg for seg?
Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2011-12-08:
Det er fristende å snakke mer om frukt og grønt, men jeg lar det ligge. I stedet kaster jeg ballen som jeg fikk fra representanten Dagrun Eriksen i replikkordskiftet etter mitt innlegg, tilbake. Det gjelder Forskningsfondet. Den type fond kan designes på ulike måter. Du kan ha som målsetting at avkastningen skal være høyest mulig, det kan være bestemte objekter – enten aksjer eller bolig eller eiendom eller hva det måtte være. Det kan også være knyttet opp til type bedrifter, altså de med grønn teknologi, som det gjøres her. Det svekker da prinsipielt og i utgangspunktet avkastningen. Det som er interessant med forslaget til de fire konservative partiene, er at de insisterer på at det skal være en 4 pst. avkastning. Jeg kan ikke forstå hvordan man kan garantere akkurat det, og i hvert fall ikke mer enn at man går inn for det i budsjettkapitler. Det jeg lurer på, er: Hva skjer hvis det ikke blir nok penger fra en slik avkastning, som attpåtil har en slik konstruksjon som tyder på at det blir mindre avkastning enn 4 pst.?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
«Alle skal med.» Komitélederen snakket om frukt til alle. Det var en sterk overdrivelse, det er vel knapt nok en tredjedel som får frukt. Jeg skal stille et spørsmål som er av en litt annen karakter. Komitélederen er også Akershus-representant. I Akershus ligger Urbygningen, på Ås – et bygg som er helt sentralt i nasjonsbyggingsprosessen i Norge, en viktig kulturinstitusjon og en kulturminnebygning. Den er også viktig for framtiden. Rehabiliteringen av den er et gryteklart prosjekt som kunne vært finansiert i 2012. Vi går nå sakte, men sikkert mot grunnlovsjubileet i 2014 og feiringen av Norge som kulturnasjon, kunnskapsnasjon og selvstendig stat i Europa. Er det grunn til å anta at Urbygningen på Ås vil kunne være rehabilitert innen grunnlovsjubileet?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Dette er et forsøk fra Arbeiderpartiet på å bortforklare det faktum at både departementene og offentlig sektor ellers i altfor liten grad selv tar inn lærlinger. Det vil i store deler av landet være kommuner hvor det ikke er utdanninger som gjør at man har lærlinger tilgjengelig for å jobbe i denne typen bedrifter. Dersom dette forslaget skulle bli en realitet, som det aller meste Arbeiderpartiet flagger i denne sal, ikke blir, når det kommer til stykket, ville det ekskludere mange av de små entreprenørene rundt omkring i Distrikts-Norge som ikke vil være i stand til å få tak i lærlinger, og dermed sette seg selv ut av den posisjonen å delta for å få denne typen kontrakter. Jeg er litt overrasket over at Senterpartiet mener dette er en fornuftig måte å gjøre det på – jeg er ikke så overrasket over at Arbeiderpartiet mener det.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Akkurat nå står jeg og undrer på hvem som i sin tid sa som fanden leser Bibelen, men det kommer jeg ikke på, så da bør jeg vel ikke sitere det heller. Her har representanten Aksel Hagen fra SV tydeligvis ikke lest riktig så godt som han burde ha gjort. Det er sånn at vi foreslår, krone for krone, å overføre disse midlene fra disse paraplyorganisasjonene, som ikke har enkeltmedlemmer – det grunnleggende prinsipp for finansiering av trossamfunn i Norge er at pengene skal gå til organisasjonene basert på medlemmer – til de organisasjonene hvor medlemmene faktisk er med. Og hvis disse organisasjonene, trossamfunnene som har medlemmer, mener at dette er viktig, forutsetter vi at de er i stand til å finansiere dette med den økningen de da vil få med vårt forslag til statsbudsjett. Prinsipielt mener jeg at mitt standpunkt er noe mer i tråd med SVs overordnede tilnærming til dette enn SVs forslag i denne saken.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Jeg er overrasket og til dels sjokkert over at Fremskrittspartiet blir beskyldt for å kutte i klima, for det partiet som satser suverent mest på det som kan gjøre noe med norske klimagassutslipp, nemlig teknologi, er Fremskrittspartiet. Jeg anbefaler for så vidt representanten Tingelstad Wøien å ta seg en titt på vår overordnede tilnærming til energipolitikk, forskningspolitikk og næringspolitikk – det er satsing på teknologi overalt. Så det er helt feil. Når det gjelder RFF-ene, anbefaler jeg representanten Tingelstad Wøien å lese den evalueringen som Norges forskningsråd la fram for noen få dager siden, som sier at en av de store utfordringene med norsk forskningspolitikk er at den er altfor fragmentert. Den er styrt av små disipliner, og den er styrt av regionale hensyn, mens det vi trenger mer av, er nasjonale satsinger. Norsk forskning er ikke noe kretsmesterskap. Vi skal vinne mot Kina. Det hjelper ikke om innlandet slår Vestlandet hvis ikke Norge slår Kina i framtiden.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Normalt er jeg veldig opptatt av dannelse og kunnskap, men akkurat nå skulle jeg vel kanskje ha ønsket at jeg hadde mindre kunnskap om dette temaet enn jeg har. Jeg har vel også oppfattet at min kollega Solvik-Olsen prøvde å adressere at det Arbeiderpartiet drev på med, var å forsøke å kaste sølvpenger. Jeg tror vi er enige om i partiet at det ikke var Kristelig Folkeparti som var målet for den uttalelsen. Så får jeg bare notere meg at Kristelig Folkeparti har tolket det litt annerledes enn slik som jeg forsto det var ment fra min kollega.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Det er ikke godt å vite hva regjeringen og flertallet egentlig mener om gaveforsterkningsordningen, for det synes jeg er noe nytt for hver gang det er noen nye som uttaler seg. Vi har fått mye pepper fra bl.a. representanten når det gjelder regionale forskningsfond. Når det gjelder gaveforsterkningsordningen, er det ikke sånn at f.eks. Sør-Trøndelag og Hordaland, altså de store, befolkningstunge fylkene, er overrepresentert, snarere tvert imot – Hordaland er muligens overrepresentert. Det er distriktsfylkene som er overrepresentert som mottakere av gaveforsterkningsmidler, og så er det universitetene i de store byene som utøver forskningen. Man skaper altså sterke linker mellom distriktene og de store universitetene. Ser ikke representanten at dette åpenbart er et feilgrep? Hvis ikke – hvilke andre virkemidler er mer målrettet inn mot nettopp dette?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Man kunne spekulere i om det er folatnivået til statsråden som gjør at hun påstår at ingen partier foreslår å opprettholde Forskningsfondet. Det er feil, jeg har sjekket finansinnstillingen nå mens statsråden har talt. Fremskrittspartiet foreslår både å fjerne inntektsføringen av 80 mrd. kr og å plusse på 20 mrd. kr til Forskningsfondet. Spørsmålet om hvordan man kan forvente 4 pst. avkastning – et spørsmål som flere av de rød-grønne har stilt – tenker jeg man heller kan stille til Sigbjørn Johnsen, som legger det til grunn for 3 000 mrd. kr som ikke er en del av Forskningsfondet. Så til valgfag: Jeg er veldig glad for at statsråden er tydelig på og har lagt til rette for at det skal være både praktisk og akademisk rettede fag. Da lurer jeg på om statsråden tror at det skaper entusiasme rundt dette prosjektet når prosjektet så åpenbart er underfinansiert over Kommunaldepartementets budsjett.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Jeg begynner å tro at det foreligger opptil flere forskjellige budsjettdokumenter, både i finanskomiteens innstilling og i kirke-, utdannings- og forskningskomiteens innstilling, for statsråden og jeg har tydeligvis ikke lest de samme dokumentene. I hvert fall er det slik at Fremskrittspartiet i sitt forslag i finanskomiteens innstilling har 100 mrd. kr. Det har jeg sagt en gang før – jeg håper jeg slipper å si det flere ganger. Jeg lurer litt på dette med gaveforsterkningsordningen. Det kommer forskjellige signaler. Så sent som på mandag var jeg på en konferanse på Universitetet i Oslo. Der sa statssekretær Kyrre Lekve at det er problematisk at private givere – altså Kreftforeningen, bidrag fra norske folk, i all hovedsak – skal være styrende for hvordan Kunnskapsdepartementets forskningsmidler skal styres. Så hører vi her at representanten Tingelstad Wøien sier at denne ordningen er kjempegod, den må vi videreføre. Jeg vet ikke hvorfor regjeringen har kuttet. Jeg kunne tenke meg å høre hvilke tiltak statsråden selv vil legge fram for å styrke målsettingen om mer privat deltakelse – som jeg ikke har fått med meg i det framlagte budsjettet.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
La meg begynne med å gi honnør for at regjeringen nesten følger opp Fremskrittspartiets forslag fra i fjor, med 100 mill. kr ekstra til FRIPRO. Det synes jeg er bra og en helt riktig vurdering, selv om det heller ikke i år er nok. Så til NOKUT. Det står i budsjettframlegget fra regjeringen at NOKUT i 2012 blir satt i stand til å øke satsingen på eksisterende utdanningsprogrammer ved de store norske universitetene, som i noen grad har blitt forsømt i de senere år, noe som er viktig i debatten om SAK og som jeg opplever at statsråden er opptatt av å få gjort, nemlig å vurdere også de store mastodontene i norsk høyere utdanning. Men så har det i ettertid kommet fram at det overhodet ikke stemmer, slik jeg tolker det. Da er spørsmålet rett og slett om statsråden mener at Stortinget og kirke-, utdannings- og forskningskomiteen i tilstrekkelig grad er blitt informert om hva budsjettforslaget for NOKUTs del vil innebære.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Det er hyggelig at statsråden prøver å berolige meg når det gjelder min bekymring rundt prester i Dovrefjell og der omkring, men det er nå engang slik at vi har 1 300 prester i dette landet, som statsråden sier. Jeg synes det er bra at statsråden er bekymret over mangelen på kvalifiserte prester. Det første man kunne gjøre da, er kanskje å gi prestene i vikariater fast tilsetting. Det ville nok løse noe av problemet. Vi har hatt en målsetting i Norge om at vi skal ha én prest per ca. 2 000 menighetslemmer. Jeg opplever at regjeringen har gått bort fra det, og det kan gjerne statsråden kommentere, men det som jeg frykter kan være i ferd med å skje, er at man rett og slett vil se en sentralisering av prestetjenesten. Så får jeg håpe at det i Hamar og Lillehammer osv. fortsatt vil være prest også i framtiden, men vi kan komme til å se en sentralisering av prestetjenesten i Norge, og at distriktene kommer til å få utfordringer med å prøve å opprettholde den daglige aktiviteten i kirken.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
La meg først gi uttrykk for at jeg synes det er hyggelig at statsråden for tredje gang er inne som næringsminister og velger å prioritere deltakelse i denne veldig viktige debatten for landets framtidige verdiskaping. Jeg er også glad for at statsråden nevner HAV 21, og jeg regner med at hun er kjent med at det veldig snart blir behov for å finansiere et nytt havlaboratorium i Trondheim, noe vi sikker får sjansen til å komme tilbake til neste år. Men statsråden har selv vært opptatt av at Forskningsrådet bevilget mye mer penger til marin forskning – for så vidt også til marinteknisk forskning – enn det det er grunnlag for, basert på en ren matematisk tilnærming når det gjelder de pengene som kommer fra Fiskeridepartementet til Forskningsrådet. Da er spørsmålet: Er statsråden bekymret for – nå som Forskningsfondet nedlegges og Forskningsdepartementet får direkte ansvar for å bevilge penger til Forskningsrådet – at det vil kunne utfordre havbruksforskningen i framtiden?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Jeg er ikke helt sikker på om jeg er helt enig i akkurat den konklusjonen, at alle politikere skjønner at forskning er viktig. Jeg skulle til å si at det hadde jo vært artig også å ha hatt statsråd Brekk her, slik at vi kanskje kunne ha diskutert om det var behov for å sette i gang et forskningsprosjekt for hvordan vi kan sørge for at det er nok smør i Norge – men det blir kanskje litt på siden av dagens diskusjon. Noe av det som har vært et sentralt tema i budsjettdebattene tidligere, er prosjektering av et nytt isgående fartøy. Da er spørsmålet mitt, fordi omtalen i år er noe annerledes enn den har brukt å være tidligere – noe som for så vidt også komiteen har påpekt: Hvilken tidshorisont ser man for seg med hensyn til å skaffe Havforskningsinstituttet et nytt isgående fartøy?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Jeg skal ta på meg – hvis jeg får lov – å lære presidenten og enkelte andre representanter litt om konstitusjonelle forhold i Europa, med det samme. Skottland er selvfølgelig et eget land. Jeg håper miljøvernministeren i Skottland, som jeg vet vår egen fiskeriminister har et godt forhold til, ikke leser referatet av denne debatten. Vi får gjøre det vi kan for å unngå det. Jeg skal begynne med å skryte av statsråd Aasland. På ett punkt er det gjort noe fundamentalt riktig i årets budsjett, nemlig økningen av frie prosjektmidler. Det er en klar styrking av de nasjonale konkurransearenaene. Jeg håper at det vi ser her nå, er en trend, og at vi går mer over til å skape nasjonale konkurransearenaer og slutter med å tro at kunnskapsutfordringen som Norge står overfor i framtiden, kan løses gjennom regionale kretsmesterskap og smale, disiplinære programmer. Det har vært trenden, dessverre, også under denne regjeringen, men i mindre grad – heldigvis – til neste år. Så har jeg notert meg at det er mange som er bekymret for borgerlig samarbeid, først og fremst fra venstresiden. Det er bra. Jeg kan garantere her og nå at epler og bananer kommer ikke til å velte en ikke-sosialistisk regjering i 2013. Så er det litt morsomt at noen sier at opposisjonen jo egentlig er enig med regjeringen. Flere av de rød-grønne politikerne har i dag sagt at opposisjonen egentlig er enig med regjeringen. Så sier den andre halvparten av de rød-grønne politikerne at det er full splid på høyresiden. Hvordan kan vi på den ene siden egentlig være enig med regjeringen om det meste, og på den andre siden er det full splid – på høyresiden? Jeg er, som dere har skjønt, humanist, men dette regnestykket får jeg ikke til å gå opp – det kan kanskje være derfor. Truls Wickholm sa noe klokt, jeg skulle til å si, for én gangs skyld – men det passer seg kanskje ikke. Han sa at norsk velstand og velferd ikke er basert på en tilfeldighet. Nei, det er det ikke, det er jo det som er så rett – det er en satsing på realfaglig forskning, utdanning, kompetanse, oppbygging av folkeskoler på 1800-tallet, forskning på hvordan man temmer naturen, produksjon av vannkraft på 1800-tallet, industrialiseringen av Norge på 1950-tallet og petroleumssuksessen. Dette er basert på at et flertall i denne sal har tort å satse på forskning og utdanning. Det er altså ikke studenter som skaper verdier – som representanten Bremer tilsynelatende tror – det er uteksaminerte teknologer, ingeniører, biologer, kjemikere og fysikere som skaper verdiene i samfunnet. Det har vi, dessverre, sett at det har blitt færre av de siste fem årene.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-12-08:
Jeg startet denne dagen med å si at jeg ikke visste hva årsaken var til at gaveforsterkningsordningen hadde forsvunnet, og jeg refererte til at statssekretær Kyrre Lekve på mandag mente at det var problematisk at private givere var styrende for offentlige skattepenger. Det er det ingen som har brukt i dag. Derimot har representanten Tingelstad Wøien sagt at ordningen er bra og kommer tilbake igjen når vi skal behandle forskningsmeldingen. Tora Aasland har sagt at ordningen er for dyr. Og Hadia Tajik har sagt at ordningen ikke fungerer. Så vi er egentlig like i det blå som vi har vært. Så skal jeg avslutte med en anekdote. Presidenten – det var president Høybråten – sa at tiden går like fort for alle. Det hadde passert i mange andre komiteer, men det bør ikke passere under KUF-komiteens behandling, for det er faktisk sånn at Einstein har slått fast at tiden går fortere på jorda enn i verdensrommet. Takk for en god debatt!
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Representanten Marianne Aasen var i innlegget sitt inne på strategien Kompetanse for kvalitet og betydningen av videreutdanning for lærere. Siden 2006 har den sittende regjeringen lagt fram syv stortingsmeldinger. Alle disse stortingsmeldingene munner ut i en konklusjon om at det er viktig å heve kompetansen hos norske lærere. Hvordan vil da representanten Marianne Aasen forklare at man justerer ned ambisjonene, fra 2 500 lærere til 1 700 lærere i året, når det åpenbart er et så stort behov, og når den nedjusteringen vil bety at i praksis vil norske lærere kunne drømme om kanskje én gang i løpet av sitt yrkesaktive liv å få denne videreutdanningen?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Hvis det hadde vært slik at det var opposisjonen som hadde snakket ned forskningsbudsjettet, kunne jeg på en måte forstått den replikken som kom her. Men faktum er at den virkelig skarpe kritikken av regjeringens handlemåte når det gjaldt forskning i dette budsjettet, kom fra Norges forskningsråd, og den kom fra alle de miljøene som berøres av den mangel på langsiktighet som er i den omleggingen regjeringen nå foreslår. Så skal jeg gi representanten rett i en ting, og det er at den fondskonstruksjonen vi hadde, ikke var robust nok. Derfor foreslår vi nå en ny fondskonstruksjon innenfor rammen av Statens pensjonsfond utland, som på en måte er en del av handlingsregelen, og som på en helt annen måte vil sikre at vi får den langsiktigheten og forutsigbarheten som forskningen trenger for å kunne utvikle seg videre.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Jeg forstår ikke hvor representanten Aksel Hagen vil med sin replikk. Det er helt åpenbart at den nye fondskonstruksjonen vil sikre avkastning til forskning. Det er helt åpenbart at budsjettopplegget fra Høyre også har mange andre konstruksjoner i seg som gjør at forskningen vil bli styrket. Så den måten man her prøver å underkjenne dynamikken på i den fondsmodellen som nå er foreslått fra en samlet opposisjon, er jeg ikke enig i. Jeg er overbevist om at forskningen med en annen regjering vil gå langt lysere tider i møte.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Jeg kan berolige representanten Anne Tingelstad Wøien med at Høyre har en veldig god dialog med sine fylkespolitikere og er veldig klar og tydelig på hva som skal prioriteres der ute. De tilbakemeldingene vi får fra våre folk i fylkene, er definitivt at man har et stort fokus på frafall, at man er opptatt av et desentralisert skoletilbud, og at man er opptatt av at de elevene som sliter, skal følges opp, for også fylkeskommunene ser at det er i deres interesse å sørge for at disse elevene fullfører sin utdanning.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
I denne saken er det vel slik at først var NHO enig med regjeringen, men så fikk NHO tenkt seg om. Når da de fire opposisjonspartiene la fram sin nye modell for forskningsfond, har også NHO gitt sin tilslutning til det. De er redde for at forskningen i Norge skal komme til å lide under den måten som regjeringen nå legger opp til at forskningen skal behandles på. Ikke minst er næringslivet avhengig av at forskningen prioriteres for at man skal kunne få til innovasjon, og for at man skal kunne bygge opp under tunge næringer i Norge som er helt avhengige av forskning for å kunne drive videre.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
I 2011 har statsråden vært med og fornyet strategien Kompetanse for kvalitet, og kunnskapsministeren omtaler strategien til også å gi rett til videreutdanning. Samtidig vet vi at regjeringen selv har satt ned tempoet betydelig i forhold til hvor mange lærere som årlig skal kunne få mulighet til å delta i denne videreutdanningen. Er det ikke da en illusjon å snakke om rett til videreutdanning, når vi snakker om 1 700 lærere i året, og at det i realiteten vil ta 30–40 år før lærerne som er i skolen i dag, får oppfylt denne såkalte retten? Hvorfor vil ikke regjeringen la kommuner og fylker selv få organisere videreutdanning, som gjør at man kan få til bedre tilpassede løsninger og at flere lærere kan delta? Sogn og Fjordane er et godt eksempel på at man fikk mye mer igjen for pengene til mange flere lærere, da man selv hadde en hånd på rattet i forhold til tilretteleggingen.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Det handler om en helt annen tilrettelegging av tilbudet – da skulle vi ha klart å dimensjonere det til å få flere lærere gjennom. Jeg har et annet spørsmål, og det gjelder planene for læreplasser i staten, hvor regjeringspartiene i sine merknader sier at de viser til en avtale, og at det skal bli 10 pst. flere lærlinger i staten. Konkret betyr det at staten skal øke sitt lærlingantall fra 850 til 935 lærlinger. Hvis vi ser på prosentandelen det utgjør av de læreplassene som tegnes, og som var tegnet per 1. september, har staten 3,3 pst. av lærekontraktene – 3,3 pst! Til sammenlikning har kommunal sektor 18,9 pst. og privat sektor 77,8 pst. Staten er til stede i alle landets kommuner og har store virksomheter rundt omkring i landet. Læreplasser er avgjørende for å motvirke frafall i videregående opplæring. Er ikke 10 pst. litt pinglete? Og har ikke staten større ambisjoner om å være en aktiv bidragsyter til å få ned frafallet i videregående opplæring?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Representanten Hadia Tajik fortalte en sann historie om Niels Henrik Abel, men kom i skade for å fortelle en usann historie om Høyres budsjett. Den som leser budsjettet, vil se at Høyre faktisk har prioritert skole. Vi har funnet rom for ½ mrd. kr mer til etter- og videreutdanning av lærere, vi har lagt inn nye timer på barnetrinnet, vi har lagt inn leksehjelp på ungdomstrinnet, og vi har trappet om lærlingtilskuddet. Men jeg skjønner det antakelig faller representanten tungt for brystet at Høyre har et bedre skolebudsjett enn regjeringen. Ungdomsskolen omtales av flere som det glemte trinn. Det stemmer ikke. Ungdomstrinnet ble viet spesiell oppmerksomhet i St.meld. nr. 30 for 2003–2004 om Kunnskapsløftet. Komiteen hadde den gang omfattende felles merknader om behovet for fornyelse av trinnet, behovet for kompetanseheving for lærere og en mer variert og praktisk innrettet undervisning. Programfag skulle gi elevene en forsmak på fag i videregående opplæring. Lyder dette kjent? Ja, for langt på vei foreskriver ungdomskolemeldingen samme medisin som stortingsmeldingen om Kunnskapsløftet gjorde. Men vi må erkjenne at noe gikk galt under implementeringen av reformen når vi ikke har fått til den fornyelsen av ungdomstrinnet som et samlet storting den gang ønsket. Derfor er det svært klokt at regjeringen nå legger opp til en egen gjennomføringsstrategi for ungdomsskolemeldingen. Jeg håper at når vi kommer til behandlingen av den over nyttår, kan kunnskapsministeren si at man er kommet langt på vei med utformingen av den strategien. Ny GIV-tiltaket med egne klasser for de svakeste elevene etter jul i 10. klasse er tiltak for å gi elevene mulighet til å reparere faglige hull og bestå grunnskolen. Nå utfordres regjeringen på tidligere innsats mot frafall. Hvorfor kan ikke regjeringen tillate et sånt tilbud til elevene i 8. klasse, med samme avgrensing til et halvt år, når det kunne gitt disse elevene en langt bedre start på ungdomsskolen med større læringsutbytte og mestring gjennom hele ungdomsskolen? Det må være bedre å forebygge i 8. klasse enn å hastereparere i siste halvår i 10. klasse. Så til slutt: Representanten Aksel Hagen kan ikke ha hørt etter da jeg holdt mitt hovedinnlegg. Det er et faktum at de fire opposisjonspartiene står sammen om to vesentlige hovedprioriteringer innenfor det budsjettområdet vi i dag diskuterer: det som har med forskning å gjøre, og det andre viktige hovedgrepet i skolen som handler om etter- og videreutdanning for lærere. Jeg kan forstå at regjeringspartiene kan ha interesse av å tone ned at opposisjonen begynner å bli enige på sentrale punkter, men merknadene i innstillingen taler et tydelig språk. Sånn er det, og det kan ikke representanten Aksel Hagen bortforklare.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-12-08:
Det er altså sånn at i gode tider har man i Norge skuslet bort muligheten til virkelig en storsatsing på kunnskap og forskning. Jeg skjønner at det er en regjering som kjemper for sitt forskningspolitiske ettermæle, som nå prøver å så tvil om i hvilken grad opposisjonen faktisk har større ambisjoner enn regjeringen på forskningsområdet. Når jeg har lyttet til finansdebatten og til denne debatten, kan det ikke herske noen tvil om akkurat det. Det ville ha kledd kunnskapsnasjonen Norge om vi i gode tider hadde tatt oss råd til å prioritere kunnskap og forskning langt høyere enn vi har gjort, men det er spilt melk. Vi er opptatt av å prioritere dette feltet, og vi må gjøre mer av det som virker. Til representanten Freddy de Ruiter vil jeg si: Det er den på en måte store skoleforskningsguruen John Hattie som har sagt at det ikke er funn som støtter at flere lærere er viktigere enn bedre lærere. Og det er ingen som har foreslått å tømme norsk skole for lærere. Det trodde jeg representanten Freddy de Ruiter faktisk forsto.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Jeg vet ikke om representanten Aasen, med sin bakgrunn i finanskomiteen, jublet like mye som jeg antar finansministeren gjorde da han endelig fikk tatt bort den beskyttelsen som Forskningsfondet hadde gitt, og som hadde gjort at han ikke hadde mulighet til å ta tak i disse pengene i de årlige budsjettbehandlingene. I stedet for å endre konstruksjonen og prøve å gjøre fondet mer robust valgte regjeringen, på grunn av at man ville få noen uheldige virkninger i årene framover, å fjerne hele Forskningsfondet. Så er det sagt fra flere hold at de er garantert, og at de skal være sikre, disse postene på statsbudsjettet. Da er mitt spørsmål til representant Aasen om hun, med sin erfaring fra finanskomiteen, tror at forskningen i nedgangstider vil være sikker og skånes fra den ordinære budsjettdebatten, sånn at vi fortsatt har en like stor andel til forskning i tiden framover.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
I Stortinget har regjeringspartiene snudd i saken om private kirkebygg – til stor glede for lokale menigheter. De har strikket sokker, de har hatt basar, de har hatt lotteri, de har hatt dugnad for å få bygd byggene sine, for å få det til å bli store, flotte forsamlingshus for sine menigheter. Nå får de på plass igjen det statlige bidraget som de så sårt trenger. Men da dette skulle kommenteres av representantens kollega, Ketil Solvik-Olsen, brukte han et begrep som «sølvpenger» om disse pengene. Jeg har et spørsmål til representanten, som kjenner sin bibelhistorie. Jeg vil gjerne vite: Betyr det at de ikke forstår at dette egentlig ikke bare er et artig lite bilde, men at det er betegnelsen på et av de største svikene som finnes i bibelhistorien? Og er representanten enig med sin kollega i at disse pengene til kirkebygg lokalt kan sammenlignes med Judas’ svik?(Munterhet i salen) (Munterhet i salen)
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Representanten Aksel Hagen har fått en høy kompetanse på friskolenes situasjon her i landet gjennom mange deltakelser både i debatter og på konferanser. Jeg tror nok at det har vært et nyttig møte både for representanten fra SV og for friskolene for å se at den store uenigheten som man har bygd opp gjennom mange år, ikke lenger er så sterkt til stede, og at man respekterer at annerledes skoler skal få lov til å drive som et supplement til det offentlige. Men nå har de vært veldig tydelig på at de står i en ganske krevende økonomisk situasjon. Mitt spørsmål er åpent og enkelt: Ser representanten den vanskelige økonomiske situasjonen som mange av disse skolene er kommet i, og hva mener han kan gjøres – hvis man ikke ønsker å få kapitaltilskudd på plass – for å hjelpe dem til å få en økonomi som gjør at det går rundt?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Det må nesten de borgerlige partiene få lov til å svare på selv. Men jeg mener at det er et stort problem i den norske skolepolitikken at venstresiden – også representanten Aasens parti – ønsker det man nå kaller en helhetlig skoledag, man ønsker å gå mot en heldagsskole med flere skoletimer på plass. Det samme skjer på høyresiden i politikken, for både Fremskrittspartiet og Høyre har satt dette opp som et mål og tror at det er det som løser kunnskapsutfordringen i norsk skole. Jeg tror at hvis velgerne virkelig skulle velge det gode skolealterntivet her, burde man ha valgt sentrumspartiene, som sier at det er ikke flere timer som vil gi økt læreutbytte og økt innsats i skolen, det vil være flere og enda bedre lærere. Finland har færre timer. De får mer ut av elevene, skårer høyere enn det vi gjør, så her er de gode løsningene i sentrum. Akkurat på dette området er verken høyresiden eller venstresiden attraktiv for Kristelig Folkeparti.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Jeg regner da med, for å få regnestykket til å gå opp, at representanten også forutsetter at begge foreldrene jobber full dag, siden vi prøver oss på mattemetaforer. Å klare å få hverdagen til å gå opp er et puslespill for alle småbarnsfamilier. Jeg har lyst til å henvise til f.eks. hvordan man gjør dette i Bergen. Istedenfor at det er staten som skal gå inn og tilby gratis SFO-timer – som for noen ikke kan bli brukt, fordi det ikke er tilført skyssmidler til det – har man i Bergen nå prøvd å få inn andre mennesker som skal være med og drive SFO. Jeg har vært og besøkt noen av de tiltakene som f.eks. går i idrettens regi. Det er fantastisk spennende å se hvordan de får det til til en billig pris, på en billig måte. Så her er vi uenig i at den gratis timen på SFO skal komme fra staten, være rigid og pålagt uten at alle kan bruke tilbudet. Jeg tror at med Kristelig Folkepartis politikk vil de få en helhetlig og en god dag, men ikke en helhetlig skoledag.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Jeg tror representanten misforsto meg hvis hun trodde jeg sa at det handlet om etter skoletiden, og at man da skulle fortsette å spise frukt og grønt. Jeg sa at det var etter at man har sluttet på skolen, dvs. etter at man har sluttet på ungdomsskolen. Det som er poenget med å få begynt å bruke frukt og grønt, er at barn får gode vaner, at man tar ansvar for eget kosthold. Hvis regjeringen virkelig var opptatt av det, burde man satt dette i gang fra 1. klasse, ikke fra ungdomsskolen. Kristelig Folkeparti har sagt at vi ønsker å få økt forbruk av frukt og grønt for hele befolkningen, ikke bare for ungdomsskoletrinnet. Derfor går vi inn for å halvere momsen på frukt og grønt, sånn at det skal være mulig også for de familiene som sliter med økonomien, å kunne tilby frukt og grønt også etter ungdomsskoletiden. Det mener vi er en bedre prioritering enn det som regjeringen legger opp til, og den forskjellsbehandlingen som regjeringen legger opp til i forhold til barne- og ungdomstrinnet når det gjelder frukt og grønt.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Det er én ting med denne saken som jeg tror folk der ute ikke forstår når vi hiver oss inn i disse detaljdiskusjonene. Det er: Da regjeringen oppdaget at det var konstruksjonen av fondet som ikke var robust nok, hvorfor prøvde man ikke da å lage en annen konstruksjon av det fondet, for å sikre forskningen på en bedre måte? Hvorfor valgte man da å fjerne hele Forskningsfondet? Så har vi i opposisjonen – det er det vi er, opposisjonspartier – samlet oss for å prøve å lage en mer robust ordning, og som også tar inn over seg det innputtet man hadde i Forskningsfondet på grunn av endringene i tippenøkkelen, og som ville slå veldig ille ut neste år, for å sikre det på en annen måte. Om den konstruksjonen vi har gjort, er robust nok, holdbar nok, kan en jo spørre seg selv om, men poenget er å komme fram til en robust ordning som gjør at vi sikrer(presidenten klubber) det som et fond, og at finansministeren(presidenten klubber igjen) ikke får tak i disse pengene når han skal ha … (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Da tar jeg opp de forslagene i innstillingen som Kristelig Folkeparti har sammen med andre eller står alene om.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
I mange år var Kristelig Folkeparti og undertegnede de eneste her i salen som stadig snakket om ungdomstrinnet som det glemte trinn. Det var store behov, det var store utfordringer. Så kom signalet om at det skulle komme en melding, og Kristelig Folkeparti har gitt god honnør til regjeringen både for at man har sagt den skulle komme, og for at den kom. Den ligger i Stortinget, den er ikke ferdig behandlet, men det ligger allerede i budsjettet nå at valgfagene skal vedtas, før Stortinget har fått lov til å være med og si noe om dette. Men siden jeg også er utålmodig på trinnets vegne, har jeg valgt å forholde meg pragmatisk til at man løper litt før Stortinget her. Mitt spørsmål til statsråden – for det er ganske mange andre ting i den meldingen – er om departementet, gjennom regjeringspartiene her i Stortinget, kommer til å være konstruktiv og lyttende til resten av meldingen, slik at dette blir noe som hele Stortinget står bak. Eller er resten av det som står i meldingen, ferdig, slik at vi i Stortinget bare skal nikke til det?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
For ikke lenge siden hadde jeg et veldig sterkt møte med gjenlevende krigsseilere. 20 pst. av dem som fortsatt lever, var til stede på dåpen av «Hestmanden», som er et skip som seilte både i første og annen verdenskrig i seilerhistorien. Deres historie er en stolt historie på grunn av den innsatsen de gjorde. Det er en trist historie for skjebnen som mange opplevde underveis, og det er en skammens historie for hvordan samfunnet behandlet dem da de kom hjem. Nå er det slik at freds- og dokumentasjonssentrene gjør en stor innsats og en god jobb med å dokumentere den historien som har vært. De driver med forskning, og de driver med bekreftelse på alt det som har skjedd. Vil regjeringen nå ta et initiativ til å gjennomgå dette feltet slik at vi kan få dokumentert noen av disse historiene før det er for sent?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Siden statsråden ikke vil gi noen signaler om framtiden for Trosopplæringsreformen – og jeg tror det skaper skuffelse ute at hun ikke kan – får jeg prøve å utfordre henne litt på historikken til Trosopplæringsreformen. Det er den viktigste reformen siden reformasjonen, har man snakket om innenfor Den norske kirke. De første årene de rød-grønne tilførte midler til Trosopplæringsreformen, ble det gjort med omprioriterte midler innenfor kirkebudsjettet, mens i fjor, som vi også kunne lese av statsrådens kommentarer, og som også ble behørig bemerket av statsråden, klarte man for første gang å få friske midler til denne reformen. Så er det, som det er sagt, i år ikke blitt verken skikkelig lønnsjustert eller prisjustert, og man har skjøvet det ut i det uvisse. Da er mitt enkle spørsmål: Med 351 milliarder ekstra kroner som denne regjeringen har hatt til fordeling, er man da fornøyd med at 20 mill. kr er de eneste friske midler man har skaffet til trosopplæringen?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Jeg er redd for at alle organisasjoner som er med og påpeker at det kan finnes enkelte svakheter ved de rød-grønnes hellige budsjett, nå bør merke seg at regjeringen mener at deres innspill er å snakke ned skole og snakke ned forskning. Så høyt kan selvbildet bli i en flertallsregjering. Det har vært snakket om at man bør prøve å veve en blå tråd. Jeg tror: «Livet er som en billedvev ulike farger for glede og strev Triste grå toner der bakken var lang røde og gule for lykkelig sang Grønt for et håp og en drøm som ble sann Blått for en hemmelig sorg og et savn» Jeg kunne fortsatt og fortsatt. Det er gjennom alle disse trådene vi alle er med og bidrar, både vi som sitter her i denne salen, og alle de som har brukt tid på å komme med innspill til dette budsjettet, hvor vi bygger den gode samfunnsveven som gir et godt samfunn for framtiden. To små ekstra ting: Det ene handler om gaveforsterkningsordningen. Det er sånn at de nye universitetene – Universitetet i Stavanger og Universitetet i Agder – har nettopp kunnet bruke denne muligheten til å skaffe sårt tiltrengte forskningsmidler. Det er med sorg jeg registrerer at regjeringen, som ikke ønsker å tilføre økte forskningsmidler til disse universitetene, også tar vekk denne muligheten til å være med i forskningsløpet. Så har det også vært snakket om Forskningsfondet og hvordan vår konstruksjon og vår innretning på dette nivået skal være. Det er så enkelt som at for å få pris- og lønnsjustert en sånn type forskningsfond for at det ikke skal bli en statisk sum, vil man måtte øremerke mer av fondet tilsvarende pris- og lønnsjustering for hvert år, og dermed vil det også bli ivaretatt. På samme måte har opposisjonspartiene klart å tilføre milliarder i det fondet som vi har hatt nå, underveis. Vi hadde heller ikke kommet så galt ut som regjeringen vil gjøre, fordi de ikke har fulgt opp på samme måte som opposisjonen. Så til frukt og grønt. Jeg synes kunnskapsministeren var litt kunnskapsløs når hun mente at det var en teoretisk ordning Kristelig Folkeparti vil ha, for det er en abonnementsordning vi vil ha. Min reelle bekymring er hva som skjer den dagen staten slutter å komme med et fruktfat på døren til våre unge, når de sitter alene på hybelen med Grandiosaen og colaen til middag, og det ikke lenger kommer en Kristin Halvorsen med et fruktfat og sier: Vær så god, her er din daglige dose med frukt og grønt. Og når vi ikke har nyttet sjansen gjennom både skoletid og oppveksttid til å lære dem å ta ansvar for at frukt og grønt hører med i den daglige kosten, er jeg bekymret for våre unge.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2011-12-08:
Jeg registrerer at statsråd Kristin Halvorsen elsker å turnere innom både andre budsjetter og andre statsråders fagfelt i løpet av denne debatten. La meg avslutte i forhold til dette med frukt og grønt: Det kan ikke være tvil om at Kristelig Folkepartis satsing på frukt og grønt i dette budsjettet er langt høyere enn det regjeringens er. Vi går inn for halvering på moms på frukt og grønt, og det vil komme hele befolkningen til gode. Det handler om – og det er en ganske alvorlig sak – at vi ikke skal la det være staten som skal servere måltid og mat, og at vi dermed aldri lærer opp våre barn og unge til å få egne kostvaner rundt dette. Vi innfører en abonnementsordning. Så av statsråden å prøve å framstille dette som at det blir en teoretisk frukt-og-grønt-ordning, er feil. Vi kommer til å bringe mange flere bananer og epler ut til folket enn det regjeringen gjør med dette statsbudsjettet sitt.
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Representanten Aasen argumenterer for at det satses på forskning i Norge, og refererer også til land ellers i Europa som nå er i en vanskelig økonomisk situasjon, og som må kutte i sin forskning. Samtidig er det i dette budsjettet en minimal realvekst til forskning og utvikling. Den er på 3,3 pst. Relativt sett brukes det mindre på forskning i forhold til BNP til neste år enn det gjøres i år, og i forhold til 2009 og 2010 brukes det vesentlig mindre. Siden dette er en satsing, hvordan kan representanten Aasen da mene at dette er en satsing på forskning og utdanning?
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Jeg har et ganske enkelt spørsmål. Representanten Hagen brukte mye av sitt innlegg på å forklare hvor vanskelig det er å sitte i regjering og måtte prioritere mellom mange gode formål i en stram økonomisk situasjon, også med referanse til resten av Europa. Da er mitt spørsmål: Er det ikke nettopp i en stram økonomisk situasjon, i en vanskelig økonomisk situasjon, at det er nødvendig for et land å prioritere tydelig forskning og høyere utdanning, og at det må stå over de andre gode formålene?
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Fra flertallet har det vært litt ulike begrunnelser for å nedlegge gaveforsterkningsordningen. Det har vært et argument at midlene ikke har vært brukt opp årlig, et annet at det er usikkert hvorvidt ordningen har utløst gaver fra private, eller at regjeringen rett og slett ikke har sett seg råd til å opprettholde ordningen. Da lurer jeg på følgende: Mener ikke Senterpartiet at gaveforsterkningsordningen er en god måte å stimulere private til å gi midler til forskningen?
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Når det gjelder Kunnskapsløftet, ble det vel påpekt at dette ble initiert under Bondevik II, og det er vel en helt korrekt beskrivelse av fakta. Når det gjelder PISA-undersøkelsen, så var vel ikke dette om hvem som hadde initiert at vi skulle inn i PISA-undersøkelsen – dette var beskrivelsen av resultatene fra PISA-undersøkelsen, og når vi nå får positive resultater, legger vi merke til at da snur også holdningene til selve PISA-undersøkelsen; da ønsker man å fremstå som om dette, selvfølgelig, er et resultat av egen politikk. Vi mener at disse resultatene har en lengre historie – også en lengre historie enn tilbake til Bondevik II-regjeringen med Kunnskapsløftet.
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Nå er nok vår kritikk mye bredere. Den gjelder både gaveforsterkningsordningen, grunnfinansiering til de høyere utdanningsinstitusjonene, forskning generelt og SkatteFUNN-ordningen, og så gjelder det også at man fjerner Forskningsfondet med et pennestrøk. Derfor har vi også – sammen med resten av opposisjonen – da foreslått en annen modell for Forskningsfondet, nettopp for å gjøre det mer robust, som det også er blitt omtalt herfra tidligere.
Ola Elvestuen (Venstre), 2011-12-08:
Hovedproblemet med Forskningsfondet er at her gir man bare opp, man kutter det ut. Vi lager en ny modell inn mot Statens pensjonsfond utland, hvor du avsetter 100 mrd. kr, og så får du en avkastning på det. Vi er selvfølgelig klar over at vi har en usikker verden, det er usikkerhet i forhold til hvilke inntekter du får på det, og det gjør det vanskelig å være tydelig på akkurat hvor mye du får inn. Men vi mener det er en god ordning å ha dette Forskningsfondet. Så må du selvfølgelig her følge med på utviklingen og se hvilke justeringer du må ta underveis.