Monica Mæland (Høyre), 2016-02-16:
Tusen takk for interpellasjon om et veldig viktig tema. Det er jo slik – som interpellanten også var inne på – at mye har endret seg i norsk økonomi de siste årene. Vi er i en krevende situasjon, med en oljepris som har gått fra over 100 dollar fatet sommeren 2014 til dagens pris på om lag 30 dollar. Aktivitetsnivået i oljeindustrien har falt betydelig både internasjonalt og på norsk sokkel. Mer enn 100 offshoreskip er nå lagt i opplag. Oljeselskapene må redusere kostnader for å opprettholde lønnsomheten for eksisterende olje- og gassfelt og for å bidra til å sikre lønnsomheten til framtidige utbygginger. Dette setter også leverandørindustrien under press. Denne utviklingen har ført til at arbeidsledigheten på Sør-Vestlandet på ganske kort tid har økt fra å være blant de laveste i landet til å bli blant de høyeste. Situasjonen er veldig vanskelig både for bedrifter som rammes, og for de menneskene som nå mister jobben. Det er en utvikling som bekymrer, og som vi tar på alvor. For dem som rammes av nedbemanningen – og særlig for dem som mister jobbene sine – er dette selvsagt veldig dramatisk. Man er vant til å være etterspurt, og plutselig stopper det opp. Det rammer bedrifter, det rammer enkeltpersoner, det rammer familier. Samtidig er det viktig å huske på at vi har et sterkt og innovativt næringsliv, med veldig kompetente arbeidstakere. Det er et godt fundament for å skape nye arbeidsplasser både i eksisterende og i nye bedrifter. Regjeringen legger stor vekt på å ha nær kontakt med næringslivet og relevante kunnskapsmiljøer om utviklingen i økonomien og om utfordringer og muligheter i alle deler av næringslivet. Vi følger situasjonen tett. Jeg har hatt møte med mange av dem som er berørt, i mange deler av landet. Situasjonen er sammensatt og med betydelige variasjoner innenfor ulike næringer og ulike bedrifter. I flere næringer gir kronesvekkelsen økt konkurransekraft og nye muligheter. I bedrifter som har petroleumssektoren som hovedmarked, opplever vi nedbemanninger og permitteringer, men samtidig også omstilling og utvikling av ny næringsvirksomhet. Skal vi sikre framtidig verdiskaping og høy velferd, må norsk næringsliv ha god konkurranseevne. Vår fremste oppgave er derfor å sikre at Norge også i framtiden beholder evnen til nyskaping og omstilling. Det vil trygge arbeidsplassene, legge til rette for styrket konkurransekraft og nye virksomheter og skape nødvendig grunnlag for det velferdssamfunnet vi ønsker å ha. Regjeringen har hatt og har en offensiv tilnærming til situasjonen: I mai i fjor la vi fram en maritim strategi for å sikre norsk maritim næring og norske sjøfolk i årene som kommer. I juni endret vi permitteringsreglene. I august la vi fram en pakke knyttet til ungdomsledighet, og vi tilførte Innovasjon Norge 100 mill. ekstra til Sør- og Vestlandet fordi midlene var i ferd med å bli brukt opp. Og i oktober la vi fram Norges første gründerplan, med over 400 mill. kr til ekstra satsing på gründere i år. Statsbudsjettet for 2016 er et statsbudsjett for arbeid, aktivitet og omstilling, og det bygger opp under de hovedlinjene vi la til grunn for næringslivet da vi gikk inn i regjering for over to år siden. En ansvarlig økonomisk politikk virker sammen med pengepolitikken for å sikre norsk næringsliv en grunnleggende konkurranseevne. Innenfor ansvarlige finanspolitiske rammer har regjeringen prioritert tiltak på statsbudsjettet som øker aktiviteten på kort sikt, men som har et hovedfokus på framtidens jobber. Regjeringen har derfor prioritert satsing på kunnskap og næringsrettet forskning, skatte- og avgiftslettelser til bedrifter og arbeidstakere og raskere utbygging av vei og bane. I de mange møter jeg har med bedrifter og lokale myndigheter rundt om i Norge, får jeg tilbakemelding om at disse satsingene er viktige og riktige. Det er bra. Så har vi lagt fram en tiltakspakke på 4 mrd. kr for økt sysselsetting, hvor satsing på bygg og vedlikehold, næringsutvikling og innovasjon og tiltaksplasser for ledige er hovedelementene. Tiltakene er særlig rettet mot de deler av landet hvor ledigheten har økt. Vi gjør et særlig løft for verftene og utstyrsleverandørene ved å øke midler til vedlikehold, oppgradering og nybygg av fartøy. Vi etablerer en ny tilskuddsordning for kondemnering av gamle skip, og vi styrker innovasjonslåneordningen i Innovasjon Norge. Som et eksempel på at vi leter etter både store og små bidrag for å lette situasjonen, kan jeg også nevne at offshorerederier med skip i opplag nå har fått tilbud om å søke fritak fra årsgebyr, slik at de ikke lenger pålegges dette gebyret når båten ligger i opplag. Det er ikke noen store beløp, men det er viktige bidrag i en tid da hver krone teller. I mai i fjor la vi fram en offensiv maritim strategi med 69 tiltak for å sikre en fortsatt konkurransedyktig maritim næring og norske sjøfolk i årene som kommer. La meg nevne noen av hovedtrekkene: I 2016 styrker vi tilskuddsordningen til sjøfolk med over 100 mill. kr. Dette bedrer konkurranseevnen til norske sjøfolk i NOR og øker sysselsettingsmulighetene for norske sjøfolk også på skip i NIS. Samlet anslår vi å bruke 1,9 mrd. kr. Fartsområdebegrensningene for skip i NIS skal endres for at vi også i framtiden skal være en stor sjøfartsnasjon, med en betydelig norsk flåte. Det er viktig for å sikre arbeidsplasser og vår maritime kompetanse. Og det varsles nå innflagging som en følge av dette. Vi stimulerer til grønn vekst for norsk maritim næring, med økt bruk av miljøteknologiske løsninger og mer miljøvennlig drivstoff for skip. Det vil være et konkurransefortrinn etter hvert som det internasjonalt tas større grep for å redusere utslippene. Vi øker satsingen på utdanning og kompetanse gjennom en dobling av midlene til samarbeidsprosjektet MARKOM2020 og gir også 15 mill. kr til å modernisere utstyr og læremidler til maritim utdanning. Dette vil bidra til å sikre tilførsel av ny, relevant kompetanse. Vi skal også stimulere til samhandling mellom maritim næring, sjømat- og olje- og gassnæringene, bl.a. gjennom flere felles utlysninger av forskningsprogrammer for sjømat, maritim og olje og gass i Forskningsrådet. Tallet på permitterte har økt mye det siste året – riktignok fra et lavt nivå, men det maner til alvor. Det ventes ytterligere økning som følge av usikker etterspørselssituasjon i mange bransjer. På bakgrunn av utviklingen i arbeidsmarkedet gjennomførte regjeringen endringer i permitteringsregelverket med virkning fra juli 2015. Permitteringsperioden ble økt fra 26 til 30 uker, og arbeidsgiverperioden ble redusert fra 20 til 10 dager. Formålet var å bidra til at berørte bedrifter kunne få økt fleksibilitet i en håndtering av situasjonen. Permitteringer er et virkemiddel som gjør det mulig for arbeidsgiver å holde på arbeidskraft i perioder med forbigående lav aktivitet. Betydelige deler av den oljerelaterte delen av økonomien tilpasser seg nå en situasjon med lavere aktivitet. For mange bedrifter vil det innebære varige innskrenkinger. I slike situasjoner er ikke permitteringer nødvendigvis det mest hensiktsmessige virkemiddel. Det kan bidra til å binde arbeidskraft til en bestemt bedrift og bremse de omstillinger som er nødvendige, i tillegg til at den permitterte ikke bruker denne perioden til aktiv jobbsøking. Permitteringsordningen skaper ikke i seg selv nye jobber. Det gjør satsing på forskning, innovasjon, samferdsel og skattelettelser. I vurderingen av permitteringsregelverket må vi derfor veie disse hensynene opp mot hverandre. Jeg kan forsikre at regjeringen gjør løpende vurderinger av reglene, på grunnlag av hvordan situasjonen på arbeidsmarkedet utvikler seg og i dialog med partene. I statsbudsjettet for 2016 viderefører og styrker regjeringen tiltakssatsingen fra revidert nasjonalbudsjett for 2015 og foreslår 4 000 nye tiltaksplasser i år. I forslaget vil det også være rom for økt bruk av tiltaket bedriftsintern opplæring, BIO, i regioner med høy arbeidsledighet og med store omstillingsbehov i næringslivet. Regjeringen foreslår også endringer i reglene, slik at permitterte med dagpenger kan fortsette utdanning som allerede er påbegynt, og vi utvider dagpengeperioden for dem som starter egen bedrift, fra ni til tolv måneder. Regjeringen har tro på at petroleumssektoren fortsatt vil være en betydelig bidragsyter til norsk økonomi og mange arbeidsplasser også framover. Kostnadseffektiviseringen som vi nå ser blant bedriftene, viser god omstillingsevne. Regjeringen vil videreføre en stabil og forutsigbar politikk som fortsatt gjør norsk sokkel til et attraktivt sted for petroleumsvirksomhet. Fra regjeringens side satser vi også på industrien. Vi skal legge fram en stortingsmelding, som varslet, om industriens rammevilkår. Den skal ta for seg sentrale, utvalgte temaer for norsk industris konkurransekraft i et langsiktig perspektiv. Meldingen planlegges lagt fram ved neste årsskifte og vil danne grunnlag for regjeringens politikk på området framover. Fram til da følger vi selvfølgelig situasjonen nøye, og vi iverksetter tiltak dersom det er grunnlag for det.