Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2001-05-31:
Representanten Lønning påpekte i sitt replikksvar til meg, helt korrekt, at lov om private skoler var omfattet av konvensjoner. Men dette gjelder faktisk ikke bare lov om private skoler, det gjelder i like stor grad den offentlige skole, som må føye seg inn under ratifiserte konvensjoner om menneskerettigheter. Fremskrittspartiet hamrer og hamrer på dette faktum, men får ikke gjennomslag, det er et gjentagende problem vi har her i Stortinget. Når det gjaldt mitt spørsmål, har jeg ikke fått noe svar. Jeg stilte konkret spørsmål til Høyre om deres arbeid i forbindelse med opplæringsloven, egen paragraf for KRL-faget og fritaksrett. Det ønsket ikke representanten å svare på. Meldingen og eksisterende lover gir til dels motstridende meldinger til brukerne. Dette gir, som det har vært påpekt tidligere i dag, en dårlig kommunikasjon. Da hjelper det ikke med brosjyrer på mange språk, som Arbeiderpartiet sier en skal ha. I opplæringslovens formålsparagraf heter det fortsatt at skolen skal gi elevene en kristen og moralsk oppseding. Dette er ikke bare knyttet opp til KRL-faget, men til det helhetlige ansvar som skolen har etter lover og regler. Vi har fortsatt en statsreligion og en statskirke å ta hensyn til, og vi kommer til å ha det i ganske mange år ennå. Kristendomsfaget skal gi kunnskap om religioner og livssyn, ikke opplæring til en bestemt tro. Det må være foreldrenes ansvar. Allerede i 1969 ble det vedtatt at skolefaget ikke skulle være en del av Kirkens dåpsopplæring. Dette må bety at faget, nå som da, tuftes på kunnskap. Kunnskap øker forståelse, derigjennom toleranse og – forhåpentligvis – respekt. At ikke alle er enig i faget, betyr ikke at det Stortinget har bestemt tidligere, er feil. Det viser bare med all mulig tydelighet at vi alle er forskjellige, og ikke bare utenpå. Fremskrittspartiet ønsker å beholde en overvekt av kunnskap om kristendommen, slik den er nedfelt i den evangelisk-lutherske lære. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at dette er viktig for at kunnskap om Norges utvikling og historie over tid og det norske samfunn av i dag kan forstås og respekteres på en god måte. Konvensjonen om sivile og politiske rettigheter artikkel 18 nr. 4 forplikter Norge til å respektere foreldrenes frihet til å sørge for sine barns religiøse og moralske oppdragelse i samsvar med egen overbevisning. Den europeiske menneskerettighetsdomstolen i Strasbourg har behandlet saker som er relevante i sammenheng med KRL-faget. Det er sakene Angelini versus Sverige om fritak fra undervisning i faget religionskunnskap, og Kjeldsen, Busk Madsen og Pedersen versus Danmark om seksualundervisning. Her går det fram at konvensjonen ikke er til hinder for at religionsundervisningen legger hovedvekt på kristendommen på grunnskolenivå. Når det gjelder kravet om fritak fra seksualundervisning, ble det slått fast at en ikke kunne kreve fritak fra opplæring som baserer seg på en objektiv og kritisk fremstilling av et sakskompleks. Artikkel 30 i FNs barnekonvensjon om at barn som tilhører minoriteter og urbefolkning ikke skal nektes rett til å nyte godt av sin kultur, bekjenne seg til og utøve sin religion eller bruke sitt eget språk, er ikke til hinder for opplæring i andre religioner og livssyn enn sin egen religion, snarere tvert imot. En slik bred opplæring hindrer intoleranse, vil skape forståelse. Så vil jeg nevne etter- og videreutdanning av lærere, som er forsømt, kanskje ikke bevisst, men det faller pent inn i en lang rekke andre forsømmelser. Videre må faget være slik at også skoler godkjent etter privatskoleloven, kan ta opp i seg elementer og gi det samme brede, grunnleggende utgangspunktet for alle barn.