trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-21:
Jeg har et spørsmål til forskningsministeren. Jeg tror de aller fleste i denne salen er enige om at klimakrisen er en alvorlig krise. Og den har vi der, selv om vi har en finanskrise. Jeg tror de aller fleste igjen mener at det skal vi gjøre noe med. I den sammenheng er Venstre opptatt av at forskning er svært avgjørende for at vi skal kunne gjøre noe med klimakrisen – at vi kan forebygge rett det vi skal forebygge, skape et lavutslippssamfunn, sørge for at vi finner løsningene gjennom nærings- og teknologiutvikling. Vi vet at det er gjennom målrettet forsknings- og utviklingsarbeid at vi klarer å få til overgangen fra nåværende samfunn og til lavutslippssamfunnet. Politisk, med dette bakteppet, skjedde det for godt og vel et år siden at Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti fant sammen – ikke overraskende for meg, som har sittet i en slik regjering. Og det som er helt spesielt i en europeisk sammenheng, er at en sentrum–høyrekoalisjon presser en sentrum–venstrekoalisjon til å bli mer ambisiøs. Men sluttresultatet ble et klart sluttresultat. I det sluttresultatet, som har en rekke punkter om hvordan vi kan gjøre noe med klimaet, forpliktet Regjeringen seg – for nesten nøyaktig et år siden – til å legge fram en opptrappingsplan for klimaforskning i løpet av 2008. Det har ikke skjedd. Så mitt spørsmål til forskningsministeren er: Hvordan føler forskningsministeren det er å leve med et slikt avtalebrudd?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-21:
Jeg takker for svaret. Men de planer som Stortinget behandler, behandler Stortinget fordi Stortinget har fått seg dem forelagt – det er det presisjonsnivået jeg hadde i mitt spørsmål. Det er selvfølgelig det vi skal forholde oss til, for da vet vi at vi rykker målbevisst fram. Selv om det er gjort et forarbeid, er det Stortinget som skal ha det. Og jeg må jo si at når Stortinget nå ikke har det, blir det ekstra trist, tatt i betraktning at statsrådens partifelle bistands- og miljøvernminister Erik Solheim i ganske presise og jeg vil si kraftige ordelag bortimot har grønnmalt Regjeringens krisepolitikk, for ikke å snakke om den krisepakken som kommer. Han har uttrykt seg skarpt, klart og tydelig om det – rosverdig, vil jeg si, ut fra de idealene jeg står for. Så derfor blir mitt spørsmål: Kan vi nå vente at vi på overtid får denne konkrete planen, som Stortinget kan drøfte og behandle for å trappe opp klimaforskningen i forbindelse med krisepakken som kommer, og at Stortinget aktivt kan få lov til å drive klimaforliket videre?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-21:
Jeg har dette spørsmålet til justisministeren: «I Søndagsrevyen 11. januar 2009 kunne vi høre sjef ved den svenske Rikskriminalpolisen, Arne Andersson, si at han var bekymret over at Norge ikke er godt nok rustet til å bidra i kampen mot internasjonale narkotikanettverk som opererer i Norden. Andersson viste til at Kripos mangler ressurser, særlig på spaningssiden. Hva vil statsråden konkret gjøre for å sikre at Kripos i den nærmeste tiden har tilstrekkelig spaningsressurser for å bekjempe organiserte kriminelle nettverk?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-21:
Jeg takker for et fyldig svar. Jeg er selvfølgelig klar over at det ligger en usedvanlig god sak bak. Det var det som – heldigvis, i denne sammenheng – kom i media først, faktisk i Søndagsrevyen. Jeg synes dette er et enestående godt eksempel på at man samarbeider for å få til noe. Når jeg i det hele tatt brydde meg og var opptatt av dette – jeg har et visst erfaringsforhold til svenske rikspolitisjefer, for å si det slik – var det fordi denne mannen fikk tre spørsmål. Først får han spørsmålet: Er det noe? Han svarer: Ja, det mangler noe. Hva betyr «noe»? Det er spaning. Og så sier han: Vi må ta dem i Sverige og ikke i Norge. Jeg er veldig klar over at Kripos ikke formelt har egne ressurser, men må låne av andre. På bakgrunn av statsrådens fyldig svar skal jeg formulere spørsmålet presist: Er samarbeidet så godt at Kripos får de folk som formelt er ansatt i Oslo politidistrikt, til disposisjon når de trenger dem? Er statsråden forvisset om at det er slik i dag?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2009-01-21:
Jeg er svært glad for svaret om de sivile. Grunnen til at jeg stiller spørsmålet er, akkurat som statsråden sier, at jeg kjenner veldig godt til hvordan dette er organisert. Jeg hadde allerede i 2005 en viss uro for om Kripos skulle få de folkene de trengte, når de i verste fall kunne risikere å konkurrere med behov i Oslo politidistrikt. Jeg er vel fortrolig med at de er ansatt der, av gode grunner. Men allerede den gangen hadde jeg en uro for at Kripos, når det kom til stykket, ikke skulle få dem, enten fordi de kanskje ble brukt til noe annet, selv om det ikke skal være slik, eller at man kom i den situasjonen vi har sett nå, med aksjoner som gjør at man kanskje har mindre folk. Jeg stilte spørsmålet fordi jeg vet at statsråden også er dypt engasjert i å få til et godt internasjonalt samarbeid mot organisert kriminalitet. Og jeg stiller det på nytt – etter at statsråden har gitt utmerkete svar om ansettelse av sivile: Er statsråden helt sikker på at de ressursene som Kripos skal ha i Oslo politidistrikt, står til disposisjon når Kripos har bruk for dem?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Vi hører om høyere utdanningsinstitusjoner hvor vitenskapelig ansatte går av med pensjon og stillingene forblir ubesatte fordi institusjonen må spare penger. Vi hører at kompetanse og fagområder blir svekket og enkelte fagområder forvitrer og forsvinner. Fortsetter denne utviklingen, vil vi innenfor flere realfagområder ikke ha nok vitenskapelig ansatte til å forske og undervise. Samtidig vet vi at norsk industri og teknologi- og energibedriftene skriker etter realfagkompetanse. Skolen har et stort behov for realfagkompetanse blant sine lærere, og det er en klar tendens til økt kompetansekrav i norsk næringsliv. Norske elever skårer dårlig innenfor internasjonale realfagtester. Kvinneandelen i realfag er under 10 pst., frafallet ved ingeniørstudiene er kjempehøyt, og det er for få studieplasser i høyere sektor. Disse trendene så vi også i 2005. Hvilke konkrete tiltak er det egentlig Regjeringen har innført for å snu disse trendene, og når konkret kan vi forvente resultater?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-01-21:
Læreren er den viktigste innsatsfaktoren i skolen. Et utdanningssystem blir aldri bedre enn kvaliteten på dets lærere. Derfor er kompetente, engasjerte og motiverte lærere en forutsetning for at elevene skal lære mer. Vi har heldigvis mange slike lærere i skolen i dag, men vi trenger flere. Beregninger fra Utdanningsforbundet viser at vi mangler 5 700 lærere i skolen i dag, og Kunnskapsdepartementet sjøl har beregnet at vi trenger i overkant av 7 000 nye lærere fram mot 2020, hvis alle faktorer holdes konstant. De to siste åra har andelen ufaglærte økt med 30 pst., og bare det siste året har det blitt ansatt dobbelt så mange ufaglærte som lærere i skolen. Vi vet at ca. 10 000 lærere jobber i dag i andre yrker utenfor skolen. De tre siste åra har Høyre fokusert kraftig på å utdanne, rekruttere og beholde lærere i skolen. Regjeringspartiene har stemt ned hvert eneste forslag og sittet stille og sett på at rekrutteringskrisen vokser og vokser. Rett før helgen fremmet Kunnskapsdepartementet et forslag om en såkalt oppvekstreform, der timetallet skal utvides, noe Høyre er enig i. Men foruten det skal hovedvekten legges på én time gratis SFO, den skal legges på makspris i SFO og gratis mat. Nok en gang viser Regjeringa her at de prioriterer skolefritid foran skoletid. Der Høyre mener at vi må gjøre det viktigste først, nemlig å forbedre innholdet i skolen og ansette flere lærere, prioriterer Regjeringa altså stikk motsatt. Kunnskapsdepartementet har sjøl beregnet at en timetallsutvidelse vil føre til en underdekning på 10 000 lærere. Det er et stort tall, og Regjeringa har ikke framlagt noen plan for hvordan denne såkalte oppvekstreformen – som i realiteten er en oppbevaringsreform – skal kunne klare å møte det behovet som er for flere lærere og bedre lærerkompetanse. Så spørsmålet er: Hvorfor foreslås nok en milliardreform som fokuserer på skolefritid foran skoletid og innhold og lærere?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2009-01-21:
Jeg takker for svaret, sjøl om det ikke var svar på det spørsmålet jeg stilte. Høyre og andre opposisjonspartier har nå gjennom flere år fremmet forslag om seniortiltak for å beholde lærerne lenger i skolen. Vi har fremmet forslag om å få alle de lærerne som i dag er ute i andre yrker, tilbake i skolen. Regjeringspartiene stemmer ned hvert eneste forslag. Det Regjeringa nå fremmer forslag om – en oppbevaringsreform der pengene skal brukes på én time gratis SFO, makspris i SFO og gratis mat – kommer altså til direkte fortrengsel for å ansette flere lærere. Spørsmålet mitt gjenstår – og jeg prøver å be om å få et svar på det: Hvorfor er det slik at Regjeringa nå fremmer forslag om en reform der milliardene skal gå til å oppbevare barn lenger, på bekostning av å ansette flere lærere og på bekostning av innholdet i skolen? Hvorfor prioriterer Regjeringa skolefritid foran skoletid?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
La meg først si at grunnen til at statsråden ikke var på den konferansen som representanten nevner, var at han hadde en sak i Stortinget. Jeg tror presidenten og andre ville vært særdeles oppbrakt hvis statsråden prioriterte en konferanse framfor en stortingsdebatt. La meg også si at momssystemet formelt sett er en sak for finansministeren, men jeg skal likevel svare når det gjelder frivillighetspolitikken, for det er mitt ansvar. Vi sier faktisk i statsbudsjettet for 2009 at frivilligheten har anslått momsutgiftene sine til 1 milliard kr, og at Regjeringen er villig til å trappe opp støtten til frivilligheten tilsvarende denne summen, men at det vil være en dialog om hvordan dette skal gjøres. Jeg må si at representanten har et ganske dristig løp når man prøver å framstille denne regjerings politikk som mindre ambisiøs for frivilligheten enn ens egen politikk. Tvert imot gav den forrige regjering mange, mange milliarder i skattelette uten at den noen gang var i nærheten av å innføre noe momsfritak for frivilligheten. Og alle de sakene som har hatt betydning for frivilligheten i denne perioden, har opposisjonen vært imot. Tippereformen, hvor frivilligheten var lovet 1 milliard kr i kompensasjon for automatbortfallet, har bl.a. representanten Eriksens parti kjempet mot med nebb og klør. I den siste budsjettproposisjonen som man la fram, sa man at frivilligheten ikke trengte disse pengene fordi man hadde tjent så mye ekstra på automatene. Røde Kors får f.eks. 220 mill. kr i året takket være den reformen, idretten får 300 mill. kr i året. 1 milliard kr mer, som man ikke ville ha fått med Dagrun Eriksens politikk. Grasrotandelen, som vil gi 400–500 mill. kr til lokalleddene i frivilligheten, er partiet Eriksen representerer, imot. Kulturløftet har innebåret 2 milliarder kr mer til norsk kulturliv, hvorav frivilligheten har fått mye, Frifond har fått, frivillighetssentralene har fått, og mange andre formål har fått – igjen var partiet som Eriksen representerer, imot.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg mener at det er helt åpenbart at Kristelig Folkeparti må ha en annen ideologi enn oss når det gjelder frivilligheten, for den ideologien innebærer at man ikke får de pengene som man skal ha. Røde Kors betaler kanskje fortsatt moms på snøscootere, som de gjorde da Kristelig Folkeparti hadde frivillighetsministeren, men i motsetning til den gangen får de altså 220 mill. kr mer i året, som de ikke ville fått med Kristelig Folkeparti i regjering. Jeg vet ikke prisen på en snøscooter pr. dags dato, men jeg tror man får en del snøscootere for 220 mill. kr i året. Frivilligheten lever ikke av ideologi. Frivilligheten lever – på samme måte som oss andre – av konkrete penger. Grasrotandelen, frivillighetsmilliarden, Kulturløftet, en massiv satsing på frivillighet, skattelette for honorarer til trenere og ledere, skattelette på arbeidsgiveravgiften for frivillige organisasjoner, alt dette er gjennomført i vår periode, og det styrker frivilligheten. Da hjelper det lite med fine ord fra Dagrun Eriksen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg kan gjenta det jeg sa i mitt første svar, nemlig at Finansdepartementet skriver i sin budsjettproposisjon for 2009 at man er innstilt på å bruke opptil 1 milliard kr på å løse momsspørsmålet for frivillig sektor. Men vi må finne ut hvordan dette gjøres, slik at vi når frivilligheten på en best mulig måte og gjør dette rettferdig. Jeg synes også det er helt utrolig når Fremskrittspartiet drar fram skolekorps som eksempel. Ja, det er mulig at Ljan skolekorps, eller hvem det var, har betalt 30 000 kr i moms på instrumenter. Men dette stortinget har etter forslag fra oss og gjennom Kulturløftet, som Fremskrittspartiet var imot, innført en støtteordning på 10 mill. kr i året nettopp til skolekorps for innkjøp av instrumenter. Igjen er det slik at frivilligheten lever av konkrete bevilgninger, ikke av fine ord i en stortingssal. Ingen av opposisjonspartiene har lagt inn i sine alternative budsjetter fritak for moms for frivilligheten.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg kan bare igjen gjenta at Finansdepartementet har varslet at dette skal løses, men at det er modellen vi må se på. Jeg gjentar at den regjeringen Erna Solberg satt i, foreslo ikke noe momsfritak for frivilligheten, men derimot foreslo man å droppe den frivillighetsmilliarden som man skulle få i kompensasjon for bortfall av automatinntektene. Igjen – gode eksempler, fra representanten Solberg: Blindeforbundet får nettopp rundt 14–15 mill. kr i den fordelingsnøkkelen som kom av automatreformen. Disse pengene hadde vært borte hvis den forrige regjeringen hadde sittet. Det er bare å lese budsjettproposisjonen, St.prp. nr. 1, fra Kultur- og kirkedepartementet høsten 2005, underskrevet av Valgerd Svarstad Haugland. Grasrotandelen, som vil gi 400–500 mill. kr rett til lokallagene – ikke bestemt av Erna Solberg, ikke bestemt av Regjeringen, ikke bestemt av noen sentrale ledd i organisasjonene, men bestemt av tipperne, folk i Norge selv – er altså partiet Høyre imot. Da lurer jeg på: Hvem er det som vil at vi skal sitte her og bestemme? Og hvem vil la folk bestemme …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Nå er ikke frivillighetsregisteret fullt ut etablert ennå, så det er vel litt tidlig å fastslå om det fungerer eller ikke. Hvis vi skal bruke frivillighetsregisteret til å gi momsrefusjon, så er det jo en refusjonsordning man snakker om, og ikke et momsfritak, som tidligere representanter her har snakket om, nemlig bare at frivilligheten får slippe å betale moms på sine varer. Hvordan den modellen blir, har vi ikke klarlagt ennå. Det vi har sagt, er at vi vil bruke den milliarden det koster å få dette på plass. Og nettopp frivillighetsregisteret kan komme til å være et nyttig verktøy. Men frivillighetsregisteret er ønsket av frivilligheten uansett, bl.a. også fordi den er basisen for grasrotandelen, som også partiet Venstre var imot. Jeg tror at når 400–500 mill. kr begynner å strømme inn på kontoen til korps, kor og idrettslag, lokale ledd – grasrota i norsk frivillighet – ikke gjennom sentralleddet, ikke gjennom Stortinget, ikke gjennom departementet, ikke gjennom fordelingsordningen, men rett til ildsjelene på grasrota, da tror jeg Venstre, Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet kommer til å få store forklaringsproblem med hvorfor de var imot.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Igjen tror jeg at det i stortingssalen er en fordel for statsråden å svare opposisjonen og ikke frivilligheten. Så jeg prøver å svare på de spørsmålene jeg får. Det ble lagt et grunnlag for et ideologisk skille mellom Regjeringen og opposisjonen. Det skillet gir seg i så fall uttrykk i at vi i løpet av disse fire årene har bevilget langt mer til frivilligheten – én frivillighetsmilliard gjennom tippingen, 2 milliarder kr gjennom Kulturløftet som også kommer frivilligheten til gode, innføring av grasrotandel, korpsstøtte, mer til kor og mer til grasrota enn det var før. Fritaksordningen for skatt på gaver har vi beholdt på nøyaktig det samme nivået som under Bondevik-regjeringen. Jeg synes det er en fin ordning. Den stimulerer til å gi til frivilligheten. Det har den ulempen at de som får flest gaver av private, dermed også får mest støtte fra staten i form av skattefritak. Men ordningen er et fint supplement til alle de andre ordningene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg er hundre prosent enig med min statsrådskollega Huitfeldt i at man skal være forsiktig med å male med bred pensel og stigmatisere enkeltgrupper. Jeg tror vi skal behandle folk med minoritetsbakgrunn på samme måte som vi behandler andre mennesker – som enkeltindivider som er like forskjellige som dem som har etnisk norsk bakgrunn. Jeg har veldig tro på kulturlivet og frivillig sektors samfunnsbyggende rolle. Å gi gode oppvekstvilkår, identitet og tilhørighet uansett hva slags foreldre og bakgrunn man har, er noe som gir trygghet og som gjør at man kan møte samfunnet på en god måte. Desto viktigere er det at vi får fortsette den satsingen vi har gjennomført, med – som tidligere nevnt – 2 milliarder kr mer til kultur. Dette gir større aktivitet over hele landet, det gir tilbud til barn og ungdom med mange forskjellige bakgrunner. Jeg håper vi kan fortsette det, og ikke får de kuttene i denne virksomheten som Fremskrittspartiets alternative budsjett ville ha innebåret.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
La meg først si noe om frivillighetsmilliarden. Det er egentlig to milliarder. Den ene er en milliard som en nå bruker fra Norsk Tippings fond i årene 2008–2009 for å bygge bro mellom den gamle utbetalingen fra Norsk Tipping på 2,5 milliarder, til nær 3,5 milliarder i året. Vi har lagt opp til at fra 2010 skal denne milliarden være varig. Hvert eneste år skal frivilligheten få en milliard ekstra. Det skyldes bl.a. de spillterminalene som nå settes ut, som skal gi inntekter, og som opposisjonen, bl.a. Høyre, i mange byer har kjempet veldig aktivt mot. Hadde man ikke fått de inntektene, hadde heller ikke frivilligheten fått disse pengene. Representanten Thommessen berører et veldig viktig spørsmål, nemlig alle de spillene som nå tilbys på Internett fra servere i utlandet som ikke har noen sosial kontroll, som skaper like mye spilleavhengighet for dem som blir rammet, og som ikke gir noen penger til norsk frivillighet. Hvordan skal vi møte dette? Vi har i Norge lagt opp en spillpolitikk som både forrige regjering og denne har støttet, nemlig at det er Norsk Tipping som skal stå for spillene i Norge, for da har vi direkte kontroll og kan gripe inn med en gang et spill skaper sosiale problemer. Vi har sett hvilke rettsprosesser vi veldig fort havner i når vi har andre aktører som kjemper for sine inntekter, når spilloperatører strider mot begrensinger som regjering og storting legger for å sikre sosial ansvarlighet. En løsning på det Thommessen tar opp, kunne være at Norsk Tipping – som Svenska Spel i Sverige, som er det tilsvarende – tilbyr spill via Internett og utvikler tilbud der som er sosialt ansvarlige. Vi har ikke konkludert med at det er riktig foreløpig, men det er klart at argumentasjonen til Thommessen, at det er bedre å tilby noe på nett som er ansvarlig, enn å overlate alt til utenlandske aktører, som er uten begrensning, og som ikke gir penger til frivilligheten, er et godt resonnement. Men foreløpig har vi vært opptatt av å bekjempe den spilleavhengigheten som automatene innebar, og ikke å utvide aktiviteten til Norsk Tipping på nett.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg er ikke særlig positiv til den ideen, for jeg er redd for at man får veldig mange spill som bruker veldig mye reklamepenger på å konkurrere med hverandre, og med som resultat kanskje delvis større spillepress. Jeg er også redd for at veldig mye av pengene som kunne gått til frivillige organisasjoner, isteden går til markedsføring og konkurranse mellom disse spillene. Da er det bedre at Norsk Tipping utvikler sin spillportefølje og heller inkluderer frivilligheten på en bedre måte. Det er også ofte veldig vanskelig å si hvilke organisasjoner som skal få lov til å tilby slike spill. Hvis én organisasjon får lov, får denne organisasjonen alle pengene, istedenfor at det går til bredden av norsk frivillighet. Husk én ting, som jeg ikke tror opposisjonen har tatt helt inn over seg: Grasrotandelen betyr en fantastisk demokratisering av tildelingen fra Norsk Tipping. Istedenfor at det bare er de spesifikke organisasjonene som er nevnt i loven, som får penger, vil i prinsippet alle frivillige organisasjoner nå kunne ta del i overskuddet i Norsk Tipping. Det er en fantastisk invitasjon til å si at dette er vårt felles spillselskap, som er ansvarlig, og som sørger for penger til grasrota.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Det er ikke opp til oss å gi et totalforbud mot utenlandske spill. De ligger på servere i andre land og styres av andre lands lovgivning. Det finnes hundrevis, om ikke tusenvis, av selskaper rundt omkring i verden som tilbyr spill på Internett. Det ville være helt umulig å se for seg at vi skulle begynne å lisensiere ut til alle disse. Vi kunne lisensiert til noen av dem, men fortsatt ville alle de andre kunne tilby spill ubegrenset inn til Norge. Det vi kan gjøre, er å slå ring om Norsk Tipping som vårt sosialt ansvarlige spillselskap, og ikke slippe til alle dem som har muligheten til å tilby hva som helst, uten grenser for den sosiale ansvarligheten. Grasrotandelen er jo en måte å si til det norske folk at penger fra Norsk Tipping styrker frivilligheten i Norge. Frivilligheten er veldig opptatt av dette også, og sterkt imot Fremskrittspartiets forslag om å liberalisere spillmarkedet og slippe utenlandske spillselskaper til. Her tror jeg Regjeringen står helt på lag med idretten og med grasrota i kulturen og frivilligheten om å slå ring om de inntektene de får fra Norsk Tipping.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Det varmer Fremskrittspartiet at både Kristelig Folkeparti og Høyre nå følger opp vårt forslag om å droppe moms på dugnad og frivillighet. Vi har fulgt også statsråd Giske, som mange ganger har lovt frivillighetssektoren ordninger når det gjelder moms, men altså ikke innfridd. Det har ført til at et samlet Frivillighets-Norge er rasende på statsråden, og at representanter for regjeringspartiene har blitt grovt utskjelt i mange sammenhenger på dette området. La meg ta noen eksempler fra små virksomheter. Ljan Skoles Musikkorps betalte 30 000 kr i moms i 2007. Søgne Ungdomslag, som driver med ungdomsdiskotek og datakurs, har betalt rundt 100 000 kr i året. Kirkens Bymisjons kafé Møtestedet kjøpte inn mat, vaskemidler og utstyr for 1,6 mill. kr i 2008, som vil si rundt 300 000 kr i moms. Dette er meningsløst! Hva er bakgrunnen for at man ikke får en løsning på dette?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Mitt spørsmål går til statsråd Huitfeldt. For kort tid siden var det slik at barn og ungdom med innvandrerbakgrunn gikk berserk i gatene utenfor her, med angrep på eldre mennesker, på andre fredelige demonstranter, på politiet osv. Man kastet flasker, stein osv. og gikk berserk og knuste forretninger. Etter hva jeg har forstått i media, vil de involverte få liten eller ingen straff. Det er skremmende. Men enda mer skremmende er det når man hører ungdommene bli intervjuet på tv og kommentaren er at de syntes det var moro, og at de gjerne kunne tenke seg å delta på noe slikt igjen. Selvfølgelig har foreldrene til disse ungdommene gjort en dårlig jobb, men samfunnet har også gjort en dårlig jobb med hensyn til disse gruppene. Jeg mener dette er et resultat av den arbeiderpartiledede snillistiske innvandringspolitikken, hvor man ikke stiller krav til foreldrene og til ungdommen. Det brukes nå 5,3 milliarder kr på integreringstiltak i Norge. Under den sittende regjering har dette beløpet økt med over 800 mill. kr. Mitt spørsmål til statsråden er om hun synes denne pengebruken er vellykket – om det er et eksempel på en vellykket integreringspolitikk at store grupper av barn og ungdom har falt så fundamentalt utenfor samfunnet vårt og ikke har respekt for de verdier som er sentrale i vårt samfunn – og hva statsråden mener må gjøres overfor disse gruppene.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Jeg registrerte at det som er gjort overfor disse gruppene, er gjort av byrådet i Oslo, med representanter fra Fremskrittspartiet og Høyre. Fra statsrådens side er altså ingen tiltak satt i verk, eller vil bli satt i verk. Det er heller ikke noen som helst form for selvkritikk med hensyn til de mange milliarder som er brukt av den sittende regjering på integreringstiltak – som åpenbart er feil. Så til en annen del av problematikken. Det er planlagt en muslimsk skole i Oslo. Fremskrittspartiet er tilhenger av friskoler, men vi er svært bekymret for at det skal bidra til en dårligere integrering enn man har i dag. Sett i lys av disse hendelsene som vi nå har hatt i Oslo – med manglende integrering, med manglende respekt for vestlige verdier som ytringsfrihet og demokrati – mener statsråden at det å etablere en muslimsk skole i Oslo er å anbefale med tanke på den jobben som skal gjøres overfor barn og ungdom?
Erna Solberg (Høyre), 2009-01-21:
Rammebetingelsene for frivilligheten i penger ville vært de samme med de partiene som i dag er i opposisjon, som med det statsråden gjør. Men det er en forskjell i ideologi, ja. Det er en forskjell i spørsmålet om det er statsråden som skal gå rundt og sette flagg og velge organisasjoner og bestemme, eller om organisasjonene selv automatisk skal vite at når de har samlet inn penger, når de har stått og bakt boller og solgt dem, så skal ikke 25 pst. av gevinsten gå tilbake igjen til Kristin Halvorsen og Finansdepartementet for at de skal deles ut til andre. Det er en helt annen forutsigbarhet for innsamlingsaksjoner og for organisasjoner som driver, å kunne vite at de ikke skal betale moms, eller at de får tilbake momsen. Blindeforbundet betaler inn 15 mill. kr i året i moms av sine innsamlede penger, og Røde Kors betaler ca. 50 mill. kr. For mange små organisasjoner betyr dette avgjørende mye. Når har statsråden tenkt å levere?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-01-21:
Jeg er glad for at vi har en statsråd som prioriterer stortingssalen. Jeg var sjøl saksordfører i saken som statsråden bruker som grunn for ikke å være på Frivillighetskonferansen, og rakk Frivillighetskonferansen med god margin! Men jeg skjønner ut fra medfarten statssekretæren fikk av Frivillighet Norge, at statsråden heller prioriterte noe annet. Det jeg har lyst til å spørre om, er: Det som ble klart på konferansen i Frivillighet Norge, er at vi nå har innført et frivillighetsregister som ikke vil være brukbart i forhold til en momsfritaksordning. Så det som vi i opposisjonen sa her, nemlig at nå rusher man gjennom et frivillighetsregister som man ikke vet om klarer å gjøre den jobben som man ønsker at et frivillighetsregister skal gjøre, viser seg å være rett. Spørsmålet mitt til statsråden er: Er det ikke litt flaut? Jeg skjønner at det er vanskelig i forhold til momsreformen, det har jeg stor forståelse for, men er det ikke litt flaut at det viser seg at man har presset gjennom et register som ikke fungerer?
Trine Skei Grande (Venstre), 2009-01-21:
Jeg vil henvise til Dagens Næringsliv i dag, der det framgår at statsråd Sylvia Brustad har skrevet brev til Forskningsrådet etter oppfordring fra Norsk Industri. I brevet har hun bedt Forskningsrådet om å prioritere penger til næringsutvikling og imøtekomme de kravene som Norsk Industri har stilt. Hun har ikke valgt å prioritere mer penger til Forskningsrådet, men har gitt klar beskjed om at fordi næringslivet står overfor utfordringer, er det viktig at den forskningen som det her er snakk om, blir prioritert foran annen forskning. Mitt spørsmål til forskningsministeren er egentlig ganske enkelt: Når det ikke bevilges mer penger, men en av hennes statsrådskollegaer ber Forskningsrådet prioritere ett område, hvilket område skal da prioriteres ned? Er det klimaforskning? Er det medisinsk forskning? Hvilken type forskning syns Regjeringa ikke er så viktig?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2009-01-21:
Jeg tror ikke det hjelper frivillig sektor at statsråden kjefter på opposisjonen og sier at den ikke har gjort nok. Jeg tror frivillig sektor ønsker at en skal lytte til frivillig sektor, som sier at vi ønsker momskompensasjon, for det er et redskap som vi vil ta i bruk for investeringer og for å få utnyttet dugnadsarbeidet i frivillig sektor. Lytt til frivilligheten selv, til organisasjonene! Når opposisjonen tar opp dette i spørretimen i dag, er det jo ut fra Regjeringens egne løfter, de forventningene som er skapt i Soria Moria-erklæringen, der det er grunn til å tro at Regjeringen vil gjøre noe med det. Og da må en fokusere på det å svare frivilligheten, og ikke svare opposisjonen. Så har jeg lyst til å fokusere litt på gaver med skattefradrag. 440 000 nordmenn gir penger til frivillig sektor gjennom denne ordningen. Og det viser seg at da man økte beløpet i forrige stortingsperiode, økte også innbetalingene. Folk gir altså penger til fellesskapet. Hvorfor vil ikke Regjeringen styrke denne gode ordningen?
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Klimaforskningen er en del av det totale bildet av forskningen. Fremskrittspartiet har i de fire årene som nå snart har gått, satset veldig sterkt nettopp på forskning og innovasjon. Det er en av de viktigste grunnpilarene som vi må få til for å sikre at Norge skal kunne ligge i spissen når det gjelder kunnskap i framtiden. Vi mener også at forskningen må ses i en mye større sammenheng, og at kvalitet, langsiktighet og vilje til å ta i bruk teknologi bør og må komme mye mer i fokus. At forskningen er et område som også har blitt stemoderlig behandlet i denne fireårsperioden, er det heller ikke så veldig stor tvil om. På Lerkendal-konferansen, hvor jeg var til stede, og hvor også statsråden var til stede, var det helt tydelig at statsråden ønsket et større press fra forskningsmiljøene for å kunne få drahjelp inn i Regjeringen for å få mer midler til forskning. Videre vil jeg også si at statsråden la listen høyt når det gjelder å skape forventninger til den nye forskningsmeldingen som Regjeringen har varslet skal komme. Hvilke muligheter mener statsråden at hun nå har det siste halvåret for å klare dette?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2009-01-21:
Klimaproblemene vi står overfor, er menneskeskapte. Det betyr at vi skal ha menneskeskapte løsninger på dem også. Det er et år siden Stortinget vedtok et klimaforlik som dramatisk forbedret Regjeringens klimapolitikk. Dessverre ligger Regjeringen allerede nå på etterskudd – bare ett år etter – i forhold til hva klimaforliket sa at en skulle gjøre. Forskningen, og spesielt klimaforskningen, skal bidra til å finne morgendagens løsninger. Den skal bidra til lavere utslipp, ikke minst i forbindelse med karbonfangst og -lagring, og fremme produkter som har mindre konsekvenser for miljøet. Det andre er at forskning skaper arbeidsplasser. Forskning er med på å trygge vår framtidige velferd og legger grunnlag for den også. Hvorfor er Regjeringen da med på å dra føttene etter seg i sak etter sak innenfor forskning, og nå aller sist innenfor klimaforskningen, når vi vet hvor viktig den er?
Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2009-01-21:
Jeg synes å ha gjort to viktige erkjennelser. Den ene er at det er et mye sterkere engasjement når det gjelder å løse den økonomiske krisen, enn det er for å løse f.eks. teknologikrisen innenfor miljøforskningen. Den andre erkjennelsen er at man trenger et kvantesprang innenfor utviklingen av miljøteknologi hvis man skal komme noen vei med å løse denne miljøkrisen. Norge er tildelt en veldig sentral rolle internasjonalt, ikke minst fra EU, i forbindelse med det oppdaterte veikartet for infrastrukturutbygging innenfor miljøteknologi. To institusjoner i Norge er særlig utpekt. Det er NTNU og UNIS, eller Svalbard-miljøet. Når det gjelder NTNU, trenger de støtte til å få bygd ut bl.a. forskningsplasser for gjesteforskere. UNIS trenger både rekruttering av studenter og en økning på forskningssiden. Og her får man beskjed om at man skal kutte, i stedet for å øke. Hva har statsråden å si til det?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg la i forrige uke merke til at Siv Jensen ga støtte til sterke beskyldninger mot Kåre Willoch om antisemittisme, og sa at Willoch ikke var nyansert nok når det gjaldt å skille mellom jøder og israelere. Det er tydelig at dette ikke har fått gjennomslag i resten av politikken til Fremskrittspartiet. Nå males det med bred penn: All minoritetsungdom skal få skylden for det som har skjedd i Oslo. Når det gjelder bruk av samfunnsstraff, vil jeg understreke at det var byråden fra Fremskrittspartiet som sa at disse ungdommene burde få samfunnsstraff – for å få følelsen av å gjøre opp for seg. Jeg vil si at norsk integreringspolitikk er vellykket. Jeg vil si at byrådet i Oslo, med representanter fra både Høyre og Fremskrittspartiet, har gjort en meget god jobb de siste dagene og samarbeidet meget tett med politiet, som også har gjort en grundig jobb og innkalt disse ungdommene sammen med deres familier til en bekymringssamtale. Det er ikke noen «snill» samtale; det er en alvorlig samtale, og politiet har meget gode erfaringer. Jeg vil også understreke at Fremskrittspartiet har hatt makten i denne byen i ganske mange år og således må ta sin del av ansvaret for at tilbudet til ungdom kanskje ikke er godt nok. Men la oss nå tenke langsiktig. Jeg mener det er meget alvorlig når vi ser ungdommer som blir dratt med på kriminell atferd når de er så unge. Én ting er hvilken straff de får nå, men min bekymring er også knyttet til hva som skjer med disse ungdommene om ti år, om 15 år. – Hvor er de da? Jeg vil derfor i samarbeid med justisministeren legge fram noen konkrete forslag om dette på en pressekonferanse senere i dag.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg registrerer at Fremskrittspartiet fortsetter sin meget unyanserte beskrivelse av disse opptøyene. En tredjedel av disse ungdommene var norske. Dette er våre ungdommer, og vi må ta ansvaret for dem. Når det gjelder spørsmålet om muslimske skoler, må dette behandles i henhold til den nye privatskoleloven, som er langt mer restriktiv enn det Fremskrittspartiet ønsker. De ønsker en fri opprettelse av friskoler og privatskoler, uten noen som helst krav. Med Fremskrittspartiets politikk ville vi fått langt flere friskoler – også av muslimsk karakter – enn det vi får med en god privatskolelov som åpner for religiøse og pedagogiske alternativer.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2009-01-21:
Jeg registrerer her Høyres meget nyanserte og ansvarlige holdning til disse problemene. Jeg vil også benytte anledningen til å rose Erling Lae og den innsatsen han har gjort i Oslo de siste dagene. Så til spørsmålet om dialog. Det foregikk et dialogmøte i Oslo på søndag. Det var meget vellykket. Jeg har også forstått at en del jødiske barn i Oslo ikke har hatt det så lett de siste dagene, og at også mange barn med muslimsk bakgrunn har følt at de har måttet ta på seg ansvar for ting de på ingen måte har ansvar for. Jeg vil derfor ta initiativ til et møte med både jødiske og muslimske barn med sikte på å bedre dialogen, for jeg tror det er veien å gå.
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-01-21:
Jeg er enig med statsråden i at i alle fall en tredjedel av disse ungdommene var norske. Egentlig var de vel norske alle sammen, hvis vi tenker oss om, for på et visst tidspunkt blir man faktisk norsk selv om en har foreldre som kommer fra et annet land. Jeg er glad for at det er tverrpolitisk enighet om at dette skal håndteres håndfast. La oss være enige om det. Men spørsmålet er jo videre: Hva gjør vi så? Jeg synes det vi har sett i Oslo de siste dagene, er spennende. Jeg husker også tilbake til 2002, da man hadde ulykkelige situasjoner i Sverige, at regjeringen tok initiativ til dialogkonferanse der man reiste disse spørsmålene. Fra Høyres side har vi hatt en del midler i forslag til statsbudsjett som retter seg inn mot svake grupper når det gjelder kontingenter til frivillige organisasjoner for å få folk med. Hva vil statsråden gjøre for å bedre kommunikasjonen sosialt i vårt samfunn for å demme opp mot slike tilfeller som dette?
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-01-21:
Mitt spørsmål går til kulturministeren og knytter seg til frivillige organisasjoners inntekter – for det er jo slik at i kjølvannet av endringene i spillpolitikken blir det færre penger i kassa til frivillige organisasjoner. Nå har statstråden i forbindelse med tidligere spørsmål vært innom denne tippemilliarden som han ofte kommer tilbake til. Men det er ikke en varig milliard, det er en milliard som er en overgangsordning til en situasjon hvor organisasjonene må regne med mindre penger i kassa. Slik er det også med grasrotandelen. Vi kan sikkert diskutere hvordan den vil fungere, men veldig mange flere spillekroner blir det vel ikke av den heller. Det har vært økninger i budsjettene de siste årene. Vi har vært med på å støtte hver eneste krone av disse, så der er vi vel omtrent like gode. Like fullt er det milliardbeløp som kuttes. I det lys har vi tidligere i denne spørretimen vært innom momsspørsmålet. Jeg skal ikke komme tilbake til det nå, bare peke på at det selvfølgelig også er et veldig viktig tema for faktisk å få flere penger inn i systemet, ikke bare penger som vi diskuterer innretningen på. Men jeg vil også se på andre typer spill – for å styrke og for å få flere penger inn i systemet. Det vi nå har sett, er en utvikling innenfor nettspill der 7 milliarder kr i året går rett ut av landet på spill vi ikke har noen kontroll på hvordan er utformet, og der norske formål ikke får en eneste krone. Høyre var lenge imot å røre ved nettspillordninger i Norge, men vi har kommet til at de samme hensyn gjør seg gjeldende der som i resonnementet bak spilleautomatene – nemlig at det tross alt må være bedre å ha kontroll på et system, kontroll på spillenes innhold, bringe pengene til norske formål. Vi mener at dette er et tema som nå bør tas opp og iverksettes. Er kulturministeren innstilt på å sørge for at disse pengene går til norske formål?
Olemic Thommessen (Høyre), 2009-01-21:
Jeg takker for det som jeg opplever som et på mange måter imøtekommende svar, men jeg vil understreke viktigheten av at man nå kommer videre med dette, for tiden går. Det å snu innretningen på et marked som har fått etablert seg, er ikke lett. Nå har det norske publikummet fått venne seg til å spille på internasjonale servere, og jo lengre tid det går, jo vanskeligere blir det faktisk å få spillerne tilbake til Norge igjen. Mitt spørsmål til statsråden blir: Når vil han eventuelt sette i gang et slikt arbeid? Jeg gir meg ikke med det, for jeg har noen sekunder igjen. Vi har også foreslått å åpne Norsk Tippings kommisjonærnettverk for andre typer spill, hvor man kunne tenke seg en bredere innretning, der også de humanitære organisasjonene kunne få muligheten til å etablere nye spillordninger innenfor dette kommisjonærnettverket. Er det noe statsråden vil vurdere å imøtekomme?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Jeg har et oppfølgingsspørsmål til kulturministeren. I lys av de siste ukers hendelser har vi opplevd aggressive og frustrerte ungdommer som har terrorisert Oslo, Oslos innbyggere og Oslos gater. Det er åpenbart at svært mange av disse ungdommene, to tredjedeler av dem, har minoritetsbakgrunn. De har ikke tilpasset seg og føler ikke tilhørighet til det norske samfunnet. Vi har lagt bak oss et mangfoldsår som har kostet mange millioner, i tillegg til at Regjeringen ønsker å videreføre dette også i 2009 – så vellykket oppfattet Regjeringen at dette var. Men har statsråden gjort seg noen tanker om hvordan han kan fange opp denne gruppen ungdommer i mangfoldsår nr. to? Man kan vel ikke hevde at han har lyktes med å fange opp disse ungdommene i 2008, når vi ser hvor aggressive, frustrerte og mistilpassede disse ungdommene er?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2009-01-21:
Vi hører at statsråden snakker om denne milliarden som han skal gi til frivillig sektor, men han glemmer og unnlater å fortelle at hans parti sammen med de andre partiene her i Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet, har fjernet 5 milliarder kr fra frivilligheten. Så jeg synes ikke det er så veldig imponerende. Jeg synes heller ikke det er veldig imponerende når han nå snakker om at man skal se på om Norsk Tipping også skal få monopol på nettspill. Det synes jeg er en utrolig skummel tanke. Hadde det ikke vært bedre om man hadde innført konsesjon på de internasjonale serverne og kommet i dialog med de internasjonale spillselskapene, slik at man hadde fått penger til både idrett og det frivillige? Eller kan vi nå forvente oss at statsråden kommer med et totalforbud mot nettspill over internasjonale servere i Norge?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-21:
Intet er så forfriskende som en høyremann på en onsdags formiddag, uansett hvem det er, og hvilket tema som er oppe. La meg svare skikkelig på dette spørsmålet, fordi mange kunder, både i Statens lånekasse og i Husbanken, lurer på hvorfor ikke renten på deres lån går like raskt ned som den gjør i markedet. De fleste har nok skjønt sammenhengen, men jeg kan ta det en gang til. Norges Bank har satt ned styringsrenten fra 5,75 pst. til 3 pst. over en periode. Tre måneders pengemarkedsrente har falt med over 3 prosentpoeng siden i fjor høst, og bankenes utlånsrenter er på vei ned. Det betyr at også utlånsrenten i Statens lånekasse vil falle, men de har en annen form for rentefastsettelse, og den metoden som er fastlagt for beregning av renten, innebærer at rentenedgangen kommer litt mer gradvis. Metoden for beregning av renten i Statens lånekasse for utdanning ble vedtatt av Stortinget i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 1998. Den flytende renten blir beregnet med utgangspunkt i rentene på kortsiktige statspapirer med null til tre måneders gjenstående løpetid. Observasjonsperioden er tre måneder, og renter som blir observert i ett kvartal, blir lagt til grunn for de rentene som gjelder to kvartaler senere. Den lange observasjonsperioden bidrar til å jevne ut svingningene i lånerenten. Det innebærer at virkningen av et fall i markedsrentene først kommer etter noe tid. Tilsvarende tar det også noe tid før en oppgang i markedsrentene slår ut i økte utlånsrenter i Lånekassen. Over tid er rentetilbudet til Lånekassens kunder veldig gunstig. Kunder i Statens lånekasse for utdanning kan også gardere seg mot svingende renter ved å binde renten i tre, fem eller ti år. Hvis man kort skal oversette dette, betyr det at renten i Lånekassen har et etterslep. Vi kutter topp og bunn, fordi det jevner ut. En vanlig kunde i Lånekassen har kanskje studielån som løper i 20 år. Rentenedgangen kommer litt senere, men renteoppgangen kommer også litt senere, og det betyr at de i sum har et gunstig lån. Det tror jeg kundene i Lånekassen har merket seg.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-21:
Høyre står selvsagt fritt til å ønske at Statens lånekasse skal foreta sin rentefastsetting ut fra et annet og mer markedsbasert system. Men det er i tilfelle en sak som må vedtas av Stortinget, for det er Stortinget som har vedtatt at det skal gjøres på denne måten. Fordelen i et forbrukerperspektiv er jo at topp og bunn når det gjelder rentenivået i Lånekassen, jevnes ut – man får del i rentenedgangen, men den kommer litt senere. Det som er forskjellen mellom norske bankkunder og bankkunder i veldig mange andre land, er at langt færre kunder har fastrentelån. Det betyr at rentenivået i forhold til husholdningenes inntekter og utgifter er mye mer knyttet til svingningene i markedet. Det er derfor vi har tilbudt fastrentelån til kundene i Statens lånekasse. Man kan da jevne det litt mer ut. Det betyr at man får samme fordel, men bare litt annerledes fordelt. Ellers må jeg jo si at Statens lånekasse er en veldig viktig del av den norske utdanningspolitikken. Man får lån uten at risiko vurderes.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2009-01-21:
Nå tror jeg ikke vi bare diskuterer epler og pærer her, men en hel fruktkurv. Det er mange elementer i dette. Det ene er: Hvordan fastsetter man renten i Statens lånekasse? Det gjør man altså med et etterslep, slik jeg forklarte i svaret. Det betyr at alle kundene får del i rentenedgangen, men på et litt senere tidspunkt. Det betyr også at man har lavere rente i lengre tid når rentenivået er på vei oppover, så det ligger jo til rette for en masse hurraoppslag framover når norsk økonomi eventuelt tar seg opp igjen og renten går opp. Så dette jevner seg ut. Et annet spørsmål er: Hvordan priser man et lån der man ikke vurderer risiko? Statens lånekasse vurderer ikke risiko. Alle som oppfyller kravene i henhold til utdanningskriteriet, får lån. Det er et lån som slettes hvis man dør, som man kan få betalingsutsettelse og rentefrihet på hvis man blir ufør. Det er en sosial type innretning. Det gjør selvfølgelig at man ikke kan sammenlikne en sosial låneordning, som Statens lånekasse er, fullt ut med lån som gis på markedsmessige betingelser.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-01-21:
«I Aftenposten 13. januar kunne man lese at Utenriksdepartementet nektet å skrive under på EUs klare fordømmelse av henrettelsen av Wo Weihan i Kina. EUs ministerråd kom med en kraftig fordømmelse både av henrettelsen og av at de forhold Wo ble anholdt og dømt under, ikke var i tråd med internasjonale standarder. Det har vært norsk praksis å slutte seg til EUs linje i denne typen menneskerettighetssaker. Hva er utenriksministerens begrunnelse for ikke å støtte EUs fordømmelse av henrettelsen av Wo?»
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-01-21:
Dette fremstår som et ganske underlig svar – der statsråden på den ene siden argumenterer sterkt for viktigheten av synlighet i kampen mot dødsstraff, samtidig som man åpenbart har lett med lys og lykte for å finne en begrunnelse for ikke å slutte seg til EU i denne saken. La meg minne om at Norge har sluttet seg til samtlige erklæringer fra EU når det gjelder dødsstraff, med to unntak. Og dette er et av dem. Statsråden viser bl.a. til at statssekretær Raymond Johansen var i Kina i en såkalt menneskerettighetsdialog like før henrettelsen. Mitt første spørsmål er: Er det slik at statssekretæren da tok opp saken til Wo? Det synes jeg er et viktig spørsmål å få avklart. Og det andre er: Når Regjeringen nå har fått noe mer tid til å se på denne saken, tar man selvkritikk på at man ikke sluttet seg til EU-erklæringen? Dette dreier seg ikke bare om det folkerettslige, det dreier seg også om selve måten Wo ble anholdt på, og måten han ble tiltalt på. Det gjelder hele saken, som ligger i EUs begrunnelse.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2009-01-21:
Denne saken har vakt meget sterke reaksjoner i menneskerettighetskretser internasjonalt, men også i Norge. Jeg registrerer at generalsekretæren i Amnesty International i Norge sier at Regjeringen burde skamme seg. Det er jeg enig i. Kina-ekspert Bøckmann sier at menneskerettighetsdialogen er lite verdt hvis man ikke reagerer i slike saker. Det er nærliggende å se at Regjeringen også viser unnfallenhet og naivitet i sitt forhold til menneskerettighetsbruddene på Cuba. Man kan jo lure på om det er SVs hånd som ligger på dette – at man ikke skal vise klarhet og tydelighet overfor de siste kommuniststater – eller om det er slik at man er redd for å miste noen kommersielle kontrakter. Men la meg gjenta det spørsmålet jeg stilte, nemlig at nå som Regjeringen har fått noe tid, tar man da selvkritikk på at man ikke sluttet seg til EUs fordømmelse av henrettelsen og måten saken ble behandlet på?