Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 1999-11-30:
De endringer som gjøres i vegtrafikkloven i Stortinget i dag, er små, men viktige. De er viktige fordi de setter søkelyset på trafikksikkerhet og oss som trafikanter. Vi kunne kanskje gjort flere endringer når vi først var i sving, men i denne omgang dreier altså endringene seg om «forbud mot bruk av elektronisk utstyr, der utstyret kan forstyrre fører» og «godkjenning av pris for bruk av øvingsbaner til obligatorisk opplæring for fører av tunge kjøretøy». Endringene kommer som en konsekvens av at den teknologiske utvikling har gjort det mulig for oss alle å snakke i telefon samtidig som vi kjører bil. Som bilførere har vi alle et ansvar. Bilen er et meget godt hjelpemiddel, men med uforstand kan bilen fort bli et farlig våpen. Som trafikanter må all vår oppmerksomhet rettes mot trafikken og det trafikkbilde vi befinner oss i. Vi må i ansvarlighetens navn tåle noen restriksjoner når det dreier seg om hensynet til medmennesker og medtrafikanter. Det er selvsagt ikke populært med forbud og påbud. Vi ønsker alle frihet til å ferdes hvor vi vil, og snakke med hvem vi vil mens vi kjører, men vår egen frihet kan fort bli andres ufrihet dersom vår oppmerksomhet flyttes fra trafikken og bilkjøringen over til å lete etter nummer til noen vi gjerne skulle snakket med, eller for den saks skyld bare ringe til. Et øyeblikks uoppmerksomhet kan volde andre og oss selv store skader. Derfor har komiteen, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, støttet departementets forslag om å forby bruk av elektronisk utstyr i bil, der utstyret kan forstyrre fører. Arbeiderpartiet mener at når en vet at bruk av mobiltelefon under kjøring kan føre til økt ulykkesrisiko, kan vi ikke la være å innføre et forbud. Trafikksikkerhet er viktig, og for å hindre trafikkulykker kan ingenting være uprøvd. De menneskelige tragediene i de trafikkulykkene vi har vært vitne til i de senere årene, bør tilsi at vi må gjøre alt som står i vår makt for å forebygge slike tragedier. Trafikkulykker er også samfunnsøkonomisk forkastelig. Departementet foreslår at forskriften trer i kraft fra 1. januar 2000. Arbeiderpartiet vil her advare departementet sterkt mot – eller skal jeg si anmode om ikke – å innføre et forbud med så kort tidsfrist. Montering av håndfritt system i bil koster penger og tar dessuten tid dersom et verksted skal utføre monteringen. Det er derfor nødvendig å gi bileiere tid til å ordne dette på en hensiktsmessig måte, og vi anbefaler departementet å utvide tidsrammen for innføringen av ordningen, slik at folk får nødvendig tid til omstillingen. Arbeiderpartiet kunne tenke seg å utsette iverksettelsen med seks måneder, f.eks. til 1. juli 2000. Når det gjelder godkjenning av pris for bruk av øvingsbaner til obligatorisk opplæring for fører av tunge kjøretøyer, vil jeg understreke at tunge kjøretøyer er involvert i svært mange trafikkulykker på våre veier. Men her vil jeg tilføye at lastebiler i hovedsak ikke er de som forårsaker ulykkene. Lastebiler er en viktig transportør, og næringslivet i distriktene er helt avhengig av sikker transport av varer og gods. Derfor påhviler det førere av tunge kjøretøyer et spesielt ansvar. Derfor har da også myndighetene sett det som nødvendig å gi sjåfører av tunge kjøretøyer et spesielt opplæringsopplegg. Det ble derfor innført obligatorisk opplæring i glattkjøring for fører av tunge kjøretøyer som skal ta førerkort første gang i klassene C, CE, D eller DE i 1993. Arbeiderpartiet ønsker å holde kursavgiften på et nivå som gjør det mulig for flest mulig å ta dette glattkjøringskurset. Departementet antyder i Ot.prp. nr. 85 at kursdeltakerne kun skal belastes for utgifter som knytter seg til glattkjøringsopplæringen. Jeg sier selvsagt, men jeg vil da raskt replisere at departementet, før de skrev dette, burde sjekket hvordan de enkelte glattkjøringsbaner fører sitt regnskap. Departementet burde ha undersøkt hvilke utgifter det dreier seg om for å holde slike baner i drift. Uten andre inntekter fra andre aktiviteter på disse banene ville det blitt vanskelig å gi et kvalifisert tilbud til førerne av tunge kjøretøyer. Kanskje det bør være av interesse for statsråden å foreta et besøk på disse banene. For egen regning vil jeg fra denne talerstol anbefale departementet å forholde seg til motorsport som noe positivt, både med henblikk på opplæring og som et forebyggende tiltak for å lære ungdom kjøreferdigheter og for å gi glattkjøringsbanene en kjærkommen tilleggsinntekt. Dette skal selvsagt – selvsagt - holdes atskilt fra regnskapet for de obligatoriske kurs i glattkjøring for tunge kjøretøyer. Jeg anbefaler flertallsinnstillingen med noen anmodninger: Innføringsdato for forbudet mot bruk av elektronisk utstyr i motorvogn, der utstyret kan forstyrre fører, settes til f.eks. 1. juli 2000. Når det gjelder godkjenning av pris for bruk av øvingsbaner til obligatorisk opplæring for fører av tunge kjøretøyer, bør prisen være i samsvar med de faktiske utgifter for drift og vedlikehold av banene.