Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-03-18:
Saksordfører Øyvind Vaksdal har gitt en grei framstilling. Det er gjort et godt arbeid fra Riksrevisjonen. Det er en stor økning i bompengene i den perioden det her gjelder, fra 2002 til 2011 – det er over en fordobling, fra 3,2 til 6,6 mrd. kr. Tre sentrale mål er minst mulig ulempe for trafikantene, lavest mulig kostnader og høyest mulig inntjening. Hovedfunnene er at med automatiseringa av innkrevinga har man nådd målet om minst mulig ulempe. Ellers er det dårligere måloppfyllelse. Samferdselsministeren har i brev av 18. oktober 2012 stilt seg bak Riksrevisjonens konklusjon og viser dermed en god endringsvilje for forbedringer, som også representanter fra opposisjonen nå sier, og som jeg vil understreke sterkt. Det legges opp til en obligatorisk bompengebrikke for visse kjøretøyklasser med totalvekt over 3,5 tonn. Det er et viktig punkt som jeg har lyst til å dvele litt ved. Det vil redusere antallet utenlandske kjøretøyer som ikke betaler, og sjølsagt har det betydning for inntektene til bompengeselskapene. Det som er like viktig, er at hvis vi får en slik obligatorisk bompengebrikke, vil vi kunne få en likeverdig konkurranse i tungtrafikken i Norge mellom de selskapene som stort sett har norsk eier – og dermed er lettere å bøtelegge – kontra dem som har utenlandsk eier, og som er vanskelige å bøtelegge fordi de unndrar seg bl.a. bompengeavgifter. Det er gitt honnør til statsråden, og det er jeg helt enig i. Finansdepartementet har også vært med her, og fra finanskomiteens side har det vært en sak over mange, mange år at en her måtte få til en endring, slik at vi sikrer at de avgiftene som er betydelige for tungtransport i Norge, blir likeverdige og like rettferdig fordelt mellom de kjøretøyene som har norsk eier, og dem som har utenlandsk eier. Regjeringspartiene slutter seg til en samlet komité om kritikken fra Riksrevisjonen med hensyn til at Samferdselsdepartementet må ha en bedre styring og oppfølging. Det er altså den tradisjonen vi står i, at en her ønsker å gjøre det en kan for å få det til bedre, noe statsråden i sine brev også har sluttet seg til. Slik bompengeforvaltninga er organisert, har Vegdirektoratet et overordnet styringsansvar, mens departementet kun har en svært overordnet rolle. Slik vi forstår departementet nå, vil en påse at det ledelsesansvaret som departementet har, vil bli mer poengtert og sterkere, slik at underordnede etater altså gjør det som må gjøres. Til slutt tre punkter. Det er vesentlig å legge opp til færre bompengeselskaper for å få ned kostnadene. Det er også vesentlig at en bør se på godtgjørelsen til medlemmer i bompengeselskaper, og en bør også se på de mange eksemplene på reiser til utlandet med svak nytte, som har florert i media. I en sak som vi kommer til i neste runde, heter det at i flere heleide offentlige selskaper og foretak har ledelsens samlede økonomiske godtgjørelse nådd et for høyt nivå. Det er også et premiss som samferdselsministeren kan bruke til å påpeke overfor selskapene, direkte eller indirekte, at en må redusere godtgjørelser til dem som sitter i disse virksomhetene, når det er grunn til å gjøre det. Til slutt: Det påpekes store forskjeller i selskapenes låne- og innskuddsbetingelser. Det er også et punkt som jeg til slutt vil dvele ved. Det burde være unødvendig at det skulle være forskjellige låne- og innskuddsbetingelser. Ja, det burde også være unødvendig at offentlige veier, enten de er statlige eller fylkeskommunale, må gå ut i det private marked for å få finansiering. Det burde her kunne være mulig at en fikk en finansieringsordning fra statens hånd og dermed sikret billig kapital, langsiktig kapital og like betingelser for kapitalen. Det burde være mulig med den finansielle stilling som staten har.