Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-04-01:
Denne debatten viser at komiteen i det store og hele er samstemt i denne saken. Alle deler bekymringen for de senere års utvikling med økt fokusering på utseende og vilje til å gjennomføre kosmetiske operasjoner som bare har som mål å pynte på et ellers sunt og normalt utseende. Som helseminister synes jeg det er svært betenkelig når de kosmetiske operasjonene er irreversible og utføres på mange unge mennesker som ennå ikke er fullt utviklet, og som heller ikke kan overskue konsekvensene av slike inngrep. Jeg er også glad for å få støtte for min bekymring når det gjelder all den fokusering det er på slankemidler og kroppsidealer i dagens samfunn. Resultatet er, som jeg har nevnt, at stadig flere slanker seg, og at en økende andel unge får spiseforstyrrelser. Det er et alvorlig helseproblem for den enkelte, og det er et alvorlig samfunnsproblem. Vi har lovbestemmelser som regulerer både reklame for kosmetisk kirurgi og aldersgrense for slike operasjoner. Helsepersonelloven § 13 stiller krav om at markedsføring av helsetjenester skal være forsvarlig, nøktern og saklig. Dette gjelder både for helsepersonell og for virksomheter som yter helsehjelp. Formålet med bestemmelsen er å motvirke at helsepersonell markedsfører sine helsetjenester på en ensidig måte i den hensikt å oppnå økt etterspørsel. Pasientrettighetsloven § 4–3 setter den helserettslige myndighetsalderen til 16 år. Det vil si at en 16-åring i utgangspunktet har rett til å ta beslutninger i forhold til egen helse. Loven har imidlertid innsnevret 16-årsgrensen, dersom det man i loven kaller «tiltakets art», tilsier en annen myndighetsalder. I forarbeidene til loven fremgår det at det for kosmetiske inngrep av ikke reversibel karakter bør være en høyere myndighetsalder. En 18-årsgrense for å kunne samtykke til kosmetiske inngrep – av ikke reversibel karakter – er derfor lagt til grunn. Enhver anmodning om kosmetiske inngrep må også vurderes ut fra kravet til faglig forsvarlig helsehjelp som stilles i helsepersonelloven § 4. Alt helsepersonell er forpliktet til å utføre sitt arbeid i samsvar med dette kravet, og det enkelte helsepersonell må derfor foreta vurderinger av om et kosmetisk inngrep vil være forsvarlig i forhold til alder, utviklingsgrad, inngrepets irreversibilitet osv. For å motvirke den negative utviklingen som har vært, har jeg i min korrespondanse med komiteen sagt at jeg vil utarbeide et rundskriv der departementets fortolkning av både helsepersonellovens bestemmelse om markedsføring og pasientrettighetslovens bestemmelse om den helserettslige myndighetsalder markeres klart og tydelig. I rundskrivet vil jeg også framheve reglene i helsepersonelloven som gir Statens helsetilsyn myndighet til å reagere med eksempelvis advarsel eller tap av autorisasjon dersom helsepersonell bryter loven. Rundskrivet vil bli sendt til alle godkjente leger i plastisk kirurgi, til aktuelle statlige instanser, samt at det informeres om det i Tidsskriftet for Den norske lægeforening og Dagens Medisin. Rundskrivet vil bli sendt ut før sommeren. Jeg har også bedt Statens helsetilsyn intensivere tilsynet med helsepersonell og virksomheter som utfører kosmetiske operasjoner. Jeg vil i samarbeid med aktuelle etater gjennomføre en kartlegging av omfanget av kosmetiske operasjoner på personer under 18 år, herunder om foreldrenes samtykke til slike operasjoner, og de medisinske vurderingene som har ligget til grunn for operasjonene. Jeg vil på egnet måte komme tilbake til Stortinget med resultatene av denne kartleggingen. Dersom kartleggingen tilsier regelendringer, skal det ikke stå på meg. Jeg har også merket meg komiteens anmodning om å vurdere å benytte muligheten for å utforme en forskrift for å stramme inn på markedsføringen av kosmetisk kirurgi samt vurdere om dagens regler for markedsføring av slankemidler bør strammes inn. Det vil jeg følge opp og se nærmere på i lys av informasjon jeg vil innhente fra Statens helsetilsyn, Sosial- og Helsedirektoratet, Rådet for legeetikk, Norsk plastikkirurgisk forening og andre faginstanser med kunnskap om disse forholdene. Avslutningsvis vil jeg gjerne benytte anledningen til å trekke fram den innsatsen spesialister i plastisk kirurgi gjør innenfor den delen av estetisk plastikkirurgi der man behandler pasienter f.eks. med medfødte misdannelser, skader etter trafikkulykker og branner, rekonstruksjoner etter operasjoner osv. Denne innsatsen er av uvurderlig betydning for dem det gjelder, noe vi ikke må glemme midt i vår bekymring for den utviklingen som i de senere år har vært innenfor deler av dette fagfeltet.