Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2018-03-08:
La meg aller først få si at jeg deler komiteens syn på hvor alvorlig det er å spre krenkende bilder uten samtykke fra den som er avbildet. Dette kan få store konsekvenser for den det gjelder, og ved spredning på nettet forsvinner bildene aldri. Nesten alle har i dag mobiltelefon med et kamera i lomma, og særlig unge risikerer å bli tatt bilde av i uheldige situasjoner eller i forbindelse med overgrep. Mobiltelefonen gjør også at slike bilder lett kan spres. Dette gjør dagens unge sårbare på en helt annen måte enn tidligere generasjoner, som også kunne begå feil eller bli utsatt for overgrep, men hvor dette ikke ble dokumentert og spredt. Vi har sett at flere har blitt straffet for å ha spredd krenkende og intime bilder og filmer uten samtykke. I en del tilfeller er det blitt domfellelse for privatlivskrenkelser og hensynsløs atferd. Da Høyesterett i 2016 behandlet den såkalte snapchat-saken og fastsatte straffen for å ha delt intime bilder uten samtykke til fengel i fire måneder, var det heleribestemmelsen som ble brukt. Det er likevel flere grunner som kan tale for å endre straffeloven slik at den tydelig rammer denne typen handlinger. For det første synes problemet å bli stadig mer aktuelt, og det rammer stadig flere. For det andre kan en tydelig og klar straffebestemmelse ha en preventiv virkning. Det vil også kunne gjøre det lettere for dem som jobber med å forebygge slike handlinger. Og som jeg nevnte i brevet mitt til komiteen, er det også usikkert om de gjeldende bestemmelsene faktisk rammer alle de situasjonene som bør være forbudt. For eksempel er straffebudene mot privatlivskrenkelser og mot hensynsløs atferd primært utformet med tanke på andre typer krenkelser, og enkelte tilfeller av deling av krenkende bilder kan dermed falle utenfor. Jeg registrerer at alle komiteens medlemmer ønsker at regjeringen skal foreslå en lovendring, men det synes å være delte meninger om prosessen videre. Jeg forstår at enkelte kan være utålmodige etter å få på plass lovendringer, og for min egen del kan jeg forsikre om at jeg vil sørge for at det kan skje så fort som mulig. Men jeg advarer mot å forhaste seg, f.eks. ved ikke å utrede lovforslaget nærmere, slik enkelte av medlemmene i komiteen synes å ta til orde for. For at formålet med en lovendring skal oppfylles, må den skape klarhet i hvilke tilfeller som rammes, og den bør ramme alle de tilfeller som bør rammes. Jeg er derfor opptatt av at en lovendring må være godt faglig gjennomarbeidet, og at forslaget må sendes på en offentlig høring, der bl.a. påtalemyndighetene, ofrene og sivilsamfunnet får komme til orde før regjeringen kommer tilbake med et lovforslag til Stortinget. Det er flere spørsmål man må ta stilling til. For eksempel bør man se på om ikke straffeansvaret også bør ramme den som fotograferer fornærmede i en krenkende situasjon, ikke bare den som deler slike bilder. For det andre må vi se på fornærmede. Kan det være en belastning å vite at mange er i besittelse av krenkende bilder av fornærmede, selv om de kanskje ikke deler det videre? Skal de kunne pålegges å slette dem? Videre må straffeansvaret være effektivt. Det er antakelig ikke hensiktsmessig å begrense en lovendring til deling av bare bilder. Filmopptak og lydopptak bør nok også omfattes. Jeg ser fram til å komme tilbake til Stortinget med et lovforslag når departementet har gjennomført en utredning og høring på vanlig måte. Men jeg vil allerede nå takke komiteen for å ha satt denne viktige saken på dagsordenen. I departementet er vi godt i gang med å lage dette grunnlaget som skal bidra til at vi kan få et nytt lovverk på plass på dette området.