Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2010-11-25:
Det begynner å bli så sent på kvelden at det nesten hadde vært fristende å begynne å oppsummere debatten, men jeg kan i alle fall oppsummere så langt, for jeg har fulgt debatten med interesse. Og det er to ting som har vært gjengangere. Det ene er en repetisjon fra hver finansdebatt siden 2005: hva regjeringen skal gjøre, også i forhold til arbeidslinja, uten at man har de konkrete resultatene å vise til, uten at man har de konkrete resultatene i forhold til fattigdomsbekjempelse, som er et annet punkt som har gått igjen. Men det punktet som det kanskje er brukt mest tid på i denne debatten fra de rød-grønne, er hvem som skal avløse dem i 2013. Det må jo bety at man har resignert, og erkjenner at man ikke vil få velgernes tillit i 2013. Man burde hatt en regjering som hadde hatt en helt annen offensivitet i debatten og diskutert mer hva man kan gjøre for å beholde makten. Men jeg registrerer med glede at man erkjenner at Fremskrittspartiet og Høyre, og eventuelt flere, vil overta regjeringskontorene i 2013. Fremskrittspartiet er enig i mye av det regjeringen retorisk sier når det gjelder arbeidslinja. Men samtidig henger det ikke helt på greip. For hva har skjedd siden de rød-grønne overtok makten i 2005? Jo, vi har fått 169 100 nye uføretrygdede, altså personer som er gått ut av arbeidslivet og over på permanente uføreytelser, altså passive ytelser. Vi har fra 2008 til 2009 hatt en økning på 8 000 nye sosialhjelpsmottakere. Det vitner ikke akkurat om en massiv satsing på løsning av fattigdomsproblematikken. Fremskrittspartiet har faktisk tro på at man kan få færre uføretrygdede. Det betyr at man også må ha en mye bedre oppfølgingspolitikk. Det betyr at vi må satse på arbeidsmarkedstiltak på en mye bredere og bedre måte enn det regjeringspartiene legger opp til. Derfor har vi også i vårt alternative statsbudsjett foreslått 9 100 flere plasser, og samtlige som var på høring i arbeids- og sosialkomiteen, sa at dette er et viktig virkemiddel for å unngå at flere skal bli uføretrygdede. Så her viser man at Fremskrittspartiet også har de politiske løsningene. Jeg registrerer at SV har gitt opp kampen mot fattigdom. Vi husker alle sammen at partileder Kristin Halvorsen i SV ved valget 2005 gikk ut og sa at man skulle fjerne fattigdommen med et pennestrøk. Men jeg registrerer også et intervju i Nettavisen 11. november i år med hennes kronprins, Audun Lysbakken, under overskriften «Gir opp avskaffelse av fattigdom». Vi har fått en tredobling av barn som lever i fattigdom – vi har fått 70 000 barn, og ikke nok med det: Vi har også – som sagt – fått 8 000 flere sosialhjelpsmottakere. Derfor foreslår Fremskrittspartiet 200 mill. kr mer til bekjempelse av fattigdom gjennom frivillige lag og foreninger, ideelle organisasjoner, som bl.a. Kirkens Bymisjon, Røde Kors og Blå Kors. Vi kjenner alle deres gode tilbud for ferieordninger og aktiviteter bl.a. til fattige barn. I sommer måtte de si nei til ⅔ av søkerne – altså to av tre søkere måtte de si nei til fordi man manglet penger. Fremskrittspartiet ønsker å legge til rette for at man kan få flere sånne tilbud. Det er etterlyst en helhetlig boligsosial handlingspolitikk fra de fattige. Jeg var i går og besøkte Maritastiftelsens botilbud, som er et utmerket tilbud som viser hvordan de ideelle organisasjonene sørger for å få til en bedre satsing og gi flere vanskeligstilte ungdommer også et botilbud. Til slutt har jeg lyst til å henvise til representanten Trettebergstuens innlegg, der hun viste til at Fremskrittspartiet foreslo dramatiske kutt på sykelønnsordningen. Det måtte bety at det ble dårligere for dem som var syke, med mindre ytelser. Med respekt å melde: Jeg leser i Dagens Næringsliv i dag at nye tall – anslag fra Finansdepartementet – viser en reduksjon i sykelønnsutbetalinger med 3 mrd. kr. Betyr det at regjeringens politikk har ført til at de sykmeldte har fått dårligere ytelser? Nei. Fremskrittspartiet la i sitt alternative budsjett i fjor opp til en reduksjon på 2,6 mrd. kr, og ble hudflettet. Det viser seg at våre beregninger ble mye mer korrekte enn regjeringens.