Kristin Ørmen Johnsen (Høyre), 2015-06-04:
Det er en veldig viktig problemstilling representanten Ruth Grung tar opp. Det å være i arbeid er et mål for oss alle. Arbeid gir mening, det gir mestring, og det er viktig for vår psykiske helse. Det er egentlig folkehelse i vid forstand. Altfor mange faller ut av arbeidslivet etter langvarig sykdom, og for mange er også det ikke å være i arbeid et nederlag. De fleste ønsker seg tilbake til arbeid etter sykmelding, men ofte finner man det vanskelig. Her har både arbeidsliv, arbeidsgiver og arbeidstaker en viktig rolle, bl.a. i inkluderende arbeidsliv. Regjeringen legger til grunn at flere skal få muligheten til å arbeide til tross for et helseproblem, at man kan arbeide så mye som helsen tillater. Det er utrolig positivt. Forskning viser at det er en helsemessig gevinst i å arbeide. I folkehelserapporten fra 2014 heter det – det er flere forskere, jeg nevner ikke dem her – at når arbeidsmiljøet er tilfredsstillende, er det holdepunkter for at deltaking i arbeidslivet i seg selv har en positiv effekt på helsen. Tap av arbeid gir dårlig psykisk helse, mens retur til arbeid gir bedre psykisk helse. Arbeid er for mange en kilde til helsefremmende sosiale relasjoner, personlig vekst og ikke minst økonomisk trygghet. Arbeid strukturerer også hverdagen, gir mening og en sosial identitet. Dette fikk jeg erfare tidlig på 1970-tallet da jeg jobbet som helsemedarbeider på en stor psykiatrisk institusjon, Lier sykehus. Da jeg kom på jobb, lurte jeg etter en stund på hvor alle pasientene var. Jo, de var på arbeid. De arbeidet i gartneri, de arbeidet i fjøs, de arbeidet i et eget kjøkken, og de arbeidet i en liten fabrikkenhet. Dette er for lengst borte i dag, men jeg tror det som en av sykepleierne der sa til meg: Du skjønner at arbeid, det gjør at man føler at man gir mening til noe. Ministeren har gjort grundig rede for ulike tiltak og regjeringens målsettinger på området. Jeg vil spesielt framheve rehabiliteringstjenestene i spesialisthelsetjenesten, hvor arbeidsrettet rehabilitering nå er utviklet som et eget fagområde, og hvor man samarbeider med flere private rehabiliteringsinstitusjoner. De fire regionale helseforetakene har tilbud innen arbeidsrettet rehabilitering, ikke minst hvordan komme raskere tilbake til arbeidslivet. Det er et utstrakt samarbeid med private og ideelle organisasjoner. I Helse Sør-Øst har jeg lyst til spesielt å framheve arbeidsrehabiliteringssenteret AiR, som ligger i Rauland i Telemark. Det er et kompetansesenter som utvikler kunnskap om å bygge bro mellom arbeid og helse. Det jobbes med fagutvikling, nettverksbygging og ikke minst forskning. De har et spennende tilbud innen arbeidsrettet rehabilitering, bl.a. til unge voksne mellom 18 og 30 år som er diagnostisert med ME – en vanskelig situasjon, som vi vet. De har også tilbud om rehabilitering med kartlegging og vurdering med særlig vekt på arbeidsdeltakelse, uavhengig av diagnose. Målgruppen er dem som står i fare for å bli sykmeldte, og langvarig sykmeldte. Mye av fraværet fra arbeidslivet utgjøres av pasientgrupper med muskel- og skjelettlidelser – vår tids folkesykdom – og også milde til moderate psykiske helseplager. Jeg vil derfor framheve prosjektet iBedrift. Universitetssykehuset i Nord-Norge er med i iBedrift-prosjektet, og det er et samarbeidsprosjekt mellom spesialisthelsetjenesten, Nav, primærhelsetjenesten, arbeidsgiver og arbeidstaker. Målet er å øke kunnskapen om og forståelsen av alminnelige helseplager og ikke minst hvordan komme tilbake til arbeidslivet. Som ministeren sa, er målet at det i 2016 skal foreligge et forslag til et nytt nasjonalt konsept basert på disse erfaringene. Pasientens helsetjeneste er en helsetjeneste som i større grad enn i dag skal gi mestring, livskvalitet og kontroll til enkeltmennesket. Helse og arbeid må derfor ses i en større sammenheng.