Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
Det å behandle mennesker med spilleavhengighet er krevende. Det er en avhengighet som ikke bare rammer den enkelte, men også hele familier, vennekretser og arbeidsplasser. Det er spilleavhengige som bare venter på at partneren skal legge seg om kvelden så de kan sette seg ned foran pc-en og spille. Også de statlige nettspillene vil kunne gjøre situasjonen verre for dem som allerede er spilleavhengig, og at nye grupper kan bli rekruttert. Regjeringens politikk skal ivareta spilleavhengige og sikre at spill ikke fører til flere spilleproblemer. Ja, det er flere som får spilleproblemer også på grunn av lovlige norske pengespill, og det er et tankekors. Det er også viktig at vi er opptatt av denne problematikken. Det er jo ikke bare pengespill som kan føre til problemer, men også dataspill. Det er mange unge mennesker som er avhengig av dataspill. De har jo ikke problemer med penger eller gjeld, men med å komme seg opp om morgenen – som også videre kan føre til drop-out fra videregående utdanning. Dette er også et problem som vi må ta med oss. Det skal rettes større fokus mot spillforskning og utveksling av kunnskap og informasjon i denne handlingsplanen som man nå skal jobbe etter, enn i forrige handlingsplan. Siden 2005 er det avsatt 12 mill. kr av spillemidlene til tiltak mot spilleproblemer. Det beløpet er nå økt til 15 mill. kr. I tillegg til handlingsplanen er spilleavhengighet også omtalt i regjeringens opptrappingsplan for rusfeltet. Det er viktig å se helheten på dette området. Aktører i bransjen diskuterer hvor mye det spilles for i utlandet, og tallene varierer fra 1,5 mrd. kr til 10 mrd. kr, så her er det gråsoner. Hva skal vi tro på, og hvilke tall skal man jobbe ut fra? Hvis man finner noe midt imellom, er tallene allikevel avskrekkende for spill på utenlandske nettsteder. Jeg vil ikke nevne at en lisensordning kanskje ville gitt merinntekt til både norsk idrett og kultur – det er ikke det vi diskuterer her i dag. På Sykehuset Innlandet behandler man folk med spilleavhengighet. Når telefonen ringer på Hjelpelinjen, vet man ofte at det er folk som har hatt store problemer med spill, og som har latt problemet gå altfor langt. Hjelpelinjen forteller om hvor langt det har gått for enkelte før de tar kontakt. Folk er fortvilte over den situasjonen de har kommet i. De forteller gjerne at de har brukt hundretusener av kroner på spill – penger de gjerne har lånt for å spille. Det er en krevende situasjon for den som er avhengig, og ikke minst for de pårørende. Norges tre store organisasjoner som arbeider mot spilleavhengighet, uttrykker sin bekymring for utviklingen av spillpolitikken i Norge. De gir også uttrykk for den fare de mener Norsk Tippings store nettsatsing representerer. De mener at tapsgrensen er satt for høyt. Selv om spillene genererer penger til gode formål, frykter de at mange vil lide. Når tapsgrensen hos Norsk Tipping er nådd, frykter de – og jeg – at mange vil forsøke å vinne pengene tilbake, noe som ofte er det første skritt til spilleavhengighet, og at de da vil gå over på utenlandske nettspill. For noen år siden var spilleautomater rundt omkring på utesteder tilgjengelig på nattetid. I ettertid er de blitt fjernet. Det kom først restriktive tiltak som medførte at automatene ble stengt på nattetid. Nå som Norsk Tipping har kommet med sin nettsatsing, er det velsignet av staten at man også kan spille på natten. Dette er alvorlig og kan få store konsekvenser for mange. Erfaringen er at folk som er desperate når det gjelder spill, kan gå så langt at de begår økonomisk kriminalitet for å skaffe penger til å fortsette å spille.