Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-03-22:
Styrking av transportforbindelser mellom våre nordiske naboland er en viktig samferdselsutfordring. Det er derfor et viktig initiativ som er tatt i Nordisk råd, og det er en prisverdig oppfølging her i Stortinget i dag fra interpellanten Tone Merete Sønsterud. Jeg har selv bakgrunn fra en region der økt samarbeid over grensene er et potensial for styrket næringsliv og bosetting. Det er selvsagt viktig at vi har gode kommunikasjoner i sentrale områder av Norge som Oslo-regionen, men også i Midt-Norge har grensesamarbeid lange tradisjoner, både kulturelt og næringsmessig. Jeg er enig i at det er behov for å utvikle en strategi for utvikling av transportinfrastruktur mellom nabolandene. Jeg merker meg – og er enig i – statsrådens understreking av hvor viktig det er for nordområdene. Jeg har også merket meg det store arbeidet som er gjort, og som planlegges gjort for å utvikle både vei og bane sør i landet, mellom Østfold og Bohuslän. Midt-Norge har de samme utfordringene og de samme mulighetene. Så mitt fokus vil være rettet mot denne regionen. Vi har, som kjent, Meråkerbanen mellom Storlien og Trønderbanen. På svensk side er den opprustet fram til Storlien, den er elektrifisert og istandsatt. Vi har en bitte liten missing link fra Storlien til Stjørdalen og til Trondheim. Dette er viktig for grensesamarbeidet, men det krever utvikling og investering for framtiden. Elektrifisering av Meråkerbanen og Trønderbanen er noe som senterpartilagene i trøndelagsfylkene har jobbet med i en tiårsperiode sammen med Centern i Sverige. Det blir sterkt fokusert i fylkeskommunene, og det er et par hovedprosjekter som er prioritert felles fra fylkeskommunene i trøndelagsfylkene fram mot NTP-en. Derfor har jeg store forhåpninger til at det nå kommer midler til elektrifisering av Meråkerbanen og Trønderbanen i NTP-en. Jeg håper endelig det blir en realitet. Det vil bety utrolig mye for tømmertransporten fra Sverige. Det vil bety mye for all annen utveksling med Sverige, og det vil også bety mye for sameksistensen med landene enda lenger øst. Finland er interessert og også naboene lenger øst. Det vil ha betydning for både gods- og persontransport, utvikling av næringslivet i fjellregionen, industri og ikke minst vil reiselivet ha store muligheter. Men, som sagt, det trengs gode transportårer, og det trengs strategier for grenseoverskridende samarbeid. Videre må Rørosbanen og Solørbanen selvsagt prioriteres. Jeg har spurt meg selv mange ganger: Hvorfor må alt gods i Norge innom Alnabru? Det er den regionen i Norge som har størst press i trafikken, størst problemer med trafikkavvikling, og det er en terminal der kapasiteten er sprengt. Hadde vi fått elektrifisert Rørosbanen og Solørbanen, kunne vi tatt godset ut til kontinentet uten at det skulle innom Oslo-regionen. Det kunne gått direkte til kontinentet på bane uten å belaste veinettet. Jeg ser bare for meg alle laksetrailerne som kjører nord–sør hver eneste dag. Det er utrolige mengder vi kunne fått over på bane. I tillegg kunne vi hatt tosporede godsbaner fra Hamar til Støren. Med det mener jeg at vi kunne hatt godstransport sørgående på Rørosbanen og nordgående på Dovrebanen. Med elektrifisering av Meråkerbanen, Trønderbanen, Rørosbanen og Solørbanen ville det vært uante muligheter for å få mer gods på bane og uante muligheter for større samarbeid med Sverige.