Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2011-06-14:
Senterpartiet er glad for den endring som regjeringa har gjort når det gjelder skattelistene. Det er en kombinasjon av at vi holder på det gamle og ærverdige prinsippet om åpenhet, samtidig som vi innskrenker mulighetene for å kommersialisere bruken av skattelistene. Og som Presseforbundet og Redaktørforeningen sier, vil en fortsatt få mulighet til å drive en kritisk journalistikk omkring disse temaene. Det er svært viktig. Når en hører debatten og hvordan Fremskrittspartiet og Høyre ordlegger seg, er Fremskrittspartiet tydelig på at de ønsker å forby dette, og Høyre bruker begrepet «snoking». Jeg har lyst til å gå litt videre på de tingene. Det ser her ut til at Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å ta vekk fra offentligheten det økonomiske samspill som er på en rekke områder mellom staten og den enkelte borger. Det skulle vært interessant om de to partiene ønsker å gjøre alvor av det. Eksempelvis er det slik at innenfor min næring, jordbruket, er den enkelte gårdbrukers økonomiske mellomværende med staten, de såkalte subsidiene, noe som brettes ut hver eneste gang det blir utbetalinger. Det ser ut som om Fremskrittspartiet og Høyre er svært tilfreds med i detalj å få oversikt over hva den enkelte gårdbruker får i sitt mellomværende med staten, det offentlige. Det er ingen kommentarer om dette. Hvis ikke alle er klar over det, står det nå på Stortingets talerstol en som Dagbladet har utpekt som subsidiekongen på Stortinget. Jeg har ikke hørt at noen av Høyres eller Fremskrittspartiets representanter har uttrykt at det ikke er særlig hensiktsmessig – i deres forståelse av samfunnet – å fortsette med det, det har jeg ennå ikke opplevd. Jeg må si at jeg er ganske lite fornøyd med forsøket på prinsipiell argumentasjon fra Fremskrittspartiet og Høyre på det området som gjelder samspillet mellom det offentlige og den enkelte borger. Senterpartiet er vel fornøyd med den offentliggjøring som er, enten det er av skattelister eller av jordbrukets inntekter. Og vi kan gjerne gå videre og se på alle andres økonomiske mellomværende med staten. Da vil vi oppleve at vi får fram ganske interessante tall både i konsulentbransjen, blant en rekke sjølstendige næringsdrivende og innenfor en del trygdeordninger og andre ordninger som gjelder dem som har høye pensjoner. Det andre punktet som jeg har lyst til å si bare lite grann om, er avskrivningssatser. Det finansministeren tidligere har redegjort for her, er at dette er et tema som han vil gå grundig inn i. Det som det bl.a. står om i denne innstillinga, nemlig «Avskrivning av visse driftsmidler i industrianlegg», er noe som skal ses i en større og breiere sammenheng. Regjeringspartiene er veldig tydelige på at det skal være et samsvar mellom de skattemessige avskrivningene og det økonomiske verdifallet. Spesielt er det i dag behov for å se dette i forhold til en del bygningsmessige investeringer, hvor saldoprinsippet fører til at avskrivningssatsene lett blir mindre enn det som er det faktiske verdifallet. Når partiet Høyre sier at et premiss for avskrivninger også skal være produktivitet og stimulans til investeringer, går en vekk fra prinsippet om samsvar mellom skattemessige avskrivninger og verdifallet. Jeg vil advare mot det, for det er jo i Høyre-sammenheng å betegne det som en subsidie, dersom de hadde brukt den språkdrakten og den tematikken. Men det er vel ikke hensiktsmessig for Høyre i denne sammenheng.