Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-05-12:
Saken gjelder spørsmålet om innlemmelse i EØS-avtalen av direktiv om vern av dyr som brukes til vitenskapelige formål. Direktivets formål er bl.a. å bedre forholdene for forsøksdyr samt å bidra til å styrke forskningen. Det er en samlet komité som støtter direktivet, og at innføring av direktivet medfører behov for å gjøre endringer i dagens ordning. Et flertall i komiteen, alle partier unntatt Senterpartiet, gir støtte til den modellen som er beskrevet i proposisjonen om hvordan direktivet skal innføres i norsk rett. Flertallet ønsker en modell der oppgavene for godkjenning legges til Mattilsynet. Det er komiteens standpunkt. Senterpartiet har et avvikende syn og har lagt inn forslag om at regjeringen skal komme tilbake til Stortinget med en sak om hvordan forvaltningen av forsøksdyr skal organiseres og ikke minst finansieres. Jeg vil med det ta opp Senterpartiets forslag. I og med at vi legger fram dette forslaget, er det fordi vi mener at den forvaltningsmodellen som regjeringen legger opp til, ikke er bra for forsøksdyrene, ikke er bra for forskningen og er kraftig underfinansiert. Vi har fått henvendelser og protester fra NOAH – for dyrs rettigheter, fra Nofima, fra Oslo universitetssykehus og fra flere av de store universitetene våre. Disse er representanter både for dyreverninteressene og for brukerne av forsøksdyr. Jeg undrer meg over at flertallet i komiteen ikke lar seg bevege av de innspillene som er kommet derfra, men i stedet velger en modell som Mattilsynet har foreslått, der Mattilsynet skal ha dette ansvaret. Og hvorfor er ikke regjeringen villig til å tilføre Mattilsynet flere ressurser for å ivareta disse nye oppgavene? Tre årsverk i Mattilsynet skal altså erstatte Forsøksdyrutvalget med åtte medlemmer, to sekretariatsmedlemmer samt 65 lokale ansvarshavende. Når en i tillegg vet at de lokale ansvarshavende står for 75 pst. av behandlingen av sakene, har jeg liten tro på at finansieringsopplegget fra regjeringen vil holde – det vil ramme både forsøksdyrene og forskningen. Statsråden sier i brevet til komiteen at det kan bli venting, og at det blir et mindre effektivt system enn i dag. Men det som er essensen i vår motstand mot dette forslaget, er at bruk av forsøksdyr handler om å gjøre en bred, etisk vurdering der hensynet til forsøksdyrene på den ene siden veies opp mot nytten av dyreforsøkene. Det tror vi er bedre egnet til å behandles i en bredt sammensatt nemnd bestående av veterinærer og dyreverninteresser som kan diskutere seg fram til gode løsninger, enn at det skal løses av noen få byråkrater i Mattilsynet. Og det er det dette handler om, hvordan en skal gjøre denne vurderingen. Norge har valgt en helt annerledes modell enn den en har i våre naboland, og det burde det ikke være noen grunn til, fordi våre naboland har jo nettopp sett at dette er etiske vurderinger – og etiske vurderinger gjør en best i samspill mellom ulike interesser og ikke bak et skrivebord. Direktivet er bra – det er det viktig å si – og det var behov for å gjøre endringer, bl.a. som følge av habilitetsbestemmelser, men det er den måten som en har valgt å gjøre det på, som er kritikkverdig, og særlig at partier her i salen som ofte liker å framstille seg som dyrenes beste venner, ikke stiller opp. Jeg siterer et innspill som bl.a. Folkehelsetilsynet og en del av universitetene sendte til høringen: «Slik vi leser det framstår Mattilsynsmodellen hovedsakelig å være begrunnet i økonomi og effektiviseringshensyn for forvaltningen, og ikke i intensjonen i det reviderte direktivet: nemlig bedret dyrevelferd, bedre betingelser for forskningen, mer harmonisering mellom de europeiske landene og større åpenhet rundt bruk av dyr i forskning.» Jeg er enig med de innspillene og håper at flere partier vil støtte Senterpartiets forslag i denne saken, for den modellen regjeringen har valgt, tjener ikke dyrenes interesser, og det er svært viktig at vi har tillit og åpenhet rundt bruk av forsøksdyr.