Elin Rodum Agdestein (Høyre), 2019-06-12:
Finansmarkedene, de finansielle tjenestene og betalingssystemene er en del av samfunnets kritiske infrastruktur og danner grunnlaget for all økonomisk aktivitet – for forbrukere, bedrifter og i offentlig sektor. Årets finansmarkedsmelding vier økt oppmerksomhet til klimarisiko og digital sårbarhet og tydeliggjør bankenes plikt til å tilby og ta imot kontanter. Det samme gjelder kapitaltilgang og struktur i bankmarkedet samt innovasjon i finanssektoren. For femte år på rad omtales finansnæringen i et næringspolitisk perspektiv. Finansmarkedene er omfattende regulert for å ivareta målet om finansiell stabilitet, som er viktig for tilliten både til banker, til finansinstitusjoner og til markedet. Reguleringene skal forebygge finansiell uro og krise med de alvorlige samfunnsmessige konsekvensene vi av erfaring vet det kan innebære. Bankenes soliditet står i så måte sentralt og er en styrke for norsk økonomi. Når EUs kapitalkravregler innlemmes i EØS-avtalen, ser regjeringen på helheten i kapitalkravene, med mål om likere kapitalkrav for norske og utenlandske banker. Nye og lavere kapitalkrav for utlån til små og mellomstore bedrifter, SMB-rabatten, vurderes som positivt, gitt at soliditeten som er bygd opp, ikke svekkes. Det overordnede bildet viser at det går godt i norsk økonomi; pilene peker i riktig retning. Ledigheten er rekordlav, sysselsettingen økende, over hele landet og i alle bransjer. Det er sterk vekst i økonomien, en vekst som er høyere enn trendveksten. I en oppgangskonjunktur er nøktern pengebruk viktig. Det internasjonale pengefondet, IMF, gir støtte til regjeringens økonomiske politikk og har i landrapporten uttalt at den nøytrale budsjettpolitikken de senere årene er en forbedring i forhold til finanspolitikken i tidligere oppgangsperioder. Å videreføre en ansvarlig økonomisk politikk framover og bygge buffere er nødvendig skal vi unngå å komme i en situasjon senere der vi må stramme kraftig inn. Selv om norsk økonomi i all hovedsak er inne i en positiv utvikling, er det samtidig en del bekymringsfulle trekk. Den høye gjeldsgraden i husholdningene og en sterk prisvekst i formuesverdier som bolig og eiendom utgjør en sårbarhet og en risiko for den finansielle stabiliteten. Den sterke veksten i forbrukslån er spesielt uheldig. Mye er derfor allerede gjort for å redusere risikoen. Boliglånsforskriften, som foreløpig er forlenget ut 2019, virker etter hensikten. Den samlede gjeldsveksten i husholdningene har avtatt det siste året, og færre tar opp svært høye lån i forhold til inntekt og boligverdi. Det er gjort innstramminger og forskriftsfesting av regler om bankenes adgang til å gi forbrukslån. Det er innført krav om maksimal avdragstid på fem år og tiltak mot aggressiv markedsføring. Det blir viktig å sikre at forenklingene i regelverket for folkefinansiering ikke motvirker de grepene som er tatt for å dempe veksten i forbrukslån. Gjeldsregisteret, eller informasjonstjenesten over usikret gjeld, kommer i drift i sommer og vil bli et viktig verktøy for å beskytte mot ytterligere vekst i forbruksgjeld. Det kan på sikt vurderes om all gjeld skal inn i registeret for effektivt å skaffe et helhetlig bilde av den enkeltes gjeldsgrad. Regjeringen har utredet ulike modeller for rentetak og kostnadstak. Et rentetak vil ikke kunne forhindre at sårbare kunder tar opp for stor gjeld. Der vil andre tiltak være mer effektive. Rentetak anbefales heller ikke så lenge små lån med svært kort løpetid ikke er av særlig stort omfang i Norge. Utviklingen følges for øvrig tett, og behovet for ytterligere innstramming og regulering av forbrukslånsmarkedet vurderes fortløpende. Regjeringens forslag til ny finansavtalelov imøteses. Den vil ha som formål å styrke forbrukervernet innenfor finansielle tjenester og flytte mer av risikoen ved å gi lån over på bankene. Det er allerede varslet endringer i bankenes erstatningsansvar og krav om nye og bedre kredittvurderinger, inkludert plikt til å avslå lånesøknader. Det forberedes krav om at alle som tilbyr finansielle tjenester i Norge, skal være tilsluttet en godkjent klageordning. Inkassoloven er også under revisjon. Målet er å få både kostnadene knyttet til inkasso og antall inkassosaker ned og dermed bidra til å redusere gjeldsgrad og betalingsproblemer. De forholdene Finanstilsynet den senere tiden har avdekket, med en rekke brudd på regelverket for utlån, er alvorlige. Det gir grunnlag for å se på ytterligere innstramminger overfor bankene, som forbud mot å tilby høyere lån enn det kunden ber om. Å lokke kunder til unødvendig opptak av kreditt er brudd på god forretningsskikk. Det bør også vurderes å begrense adgangen til videre salg av misligholdte forbrukslån samt innstramminger i adgangen til å bruke inkasso og Namsmannen til å inndrive forbrukslån gjennom beslag i lønn og trygd dersom lånet er tildelt i strid med regelverket.