trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-12-10:
Jeg tror ikke vi skal telle opp antall kamper eller omkamper, men som jeg sa, det står i regjeringserklæringen at vi ønsker over tid å legge om og redusere den direkte produksjonsstøtten – dette fordi vi har sett at det er en ordning som har virket konserverende og ikke har bidratt til innovasjon. Når det gjelder moms, har jeg lyst til å snakke litt om det, for det å finne avgrensingen tror jeg vi skal klare, å finne satsen tror jeg også vi skal klare. Da kommer vi på veldig kort tid ganske mye lenger enn det den regjeringen som satt i åtte år, gjorde. For i åtte år lukket de både ører og øyne for hva som var utfordringene for mediebransjen når det gjelder momsen, og man rikket den ikke en eneste millimeter. Jeg tror det eneste forholdet som står igjen etter åtte år med rød-grønn regjering, mellom moms og tall, er åtte år med regjering og 0 pst. resultat.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-12-10:
Representanten Arnstad var inne på mediebransjens situasjon, som er uavhengig av regjering. Selvfølgelig er den det. Utfordringen er jo at i de åtte årene som ligger bak oss, med de tre ministrene og de to finansministrene, så skjedde det ingenting. Etterpå har det vært et vårslepp av representanter som står i kø med nye momsordninger og nye støtteordninger knyttet opp til lederlønn og hva vet jeg. Det jeg lurer på, er knyttet til at f.eks. Nationen mottar omtrent 2 000 kr per abonnement. Eller et annet regnestykke: Hvis man ser på journalistene som jobber i medier som mottar pressestøtte, så mottar de i gjennomsnitt ca. 720 000 kr per årsverk til sammenligning med f.eks. jordbruket, hvor det ligger på 430 000 kr per gårdsbruk. Hva mer mener Senterpartiet skal til for at Nationen og andre skal klare omstillingen enn at man får 2 000 kr per abonnent og 720 000 kr per ansatt journalist? Hva mer er det som kan ligge til grunn for at man etter 18–19 år med nettaviser i Norge skal klare omstillingen? For det er jo ikke sånn, som vi er enige om, tydeligvis, at krisen har oppstått akkurat nå.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-12-10:
Offentlige eller private penger oppfatter jeg er mye av hovedbudskapet til representanten Serigstad Valen. Det er jo ikke sånn at valget er enten offentlige penger – altså dine eller mine penger – eller private penger. Det er begge deler, og det er det vi forsøker å få til ved et offensivt kulturbudsjett som i tillegg skal stimulere til å hente ut private midler for å gjøre kaken større. Det med kake er litt interessant, for jeg ser at SVs alternative statsbudsjett heter «Dele for å skape» – ja, det er ikke tull, det heter det. Jeg tror kanskje det er der forskjellen ligger, for like mye som representanten Serigstad Valen kanskje raljerer rundt den blinde troen på markedet på høyresiden, så er denne blinde troen på ingenting interessant – at de offentlige pengene kommer av seg selv. I dette luftslottet er målet 1 pst. – man skal nå 1 pst. Men hva skal disse pengene brukes til? Det virker som om målet er 1 pst. av brutto nasjonalprodukt, og hva innholdet er, er ikke så viktig.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-12-10:
Spørsmålet var for så vidt: Hva er innholdet? Jeg har inntrykk av at målet er 1 pst. av brutto nasjonalprodukt, og så sier man veldig lite om hva man ønsker å bruke disse pengene til i SVs alternative budsjett. Men et annet spørsmål: Representanten Serigstad Valen var inne på moms, slik jeg også var i mitt innlegg, hvor jeg understreket at det ikke måtte bli et verktøy for å hjelpe en bransje i krise. Det må være andre hensyn som ligger til grunn hvis man ønsker å innføre nullmoms. Jeg har egentlig bare lyst til å spørre om representanten mener at det å senke momsen er et nyttig økonomisk verktøy hvis en bransje sliter.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-12-10:
Jeg blir litt overrasket – eller kanskje mer oppgitt – når representanten Arild Grande gjør seg veldig høy og mørk i mediepolitikken. Om det er mot bedre vitende, om det er fordi man ikke har fulgt godt nok med, eller om det er for å tilpasse seg et på forhånd skrevet manus vet jeg ikke, men jeg må i alle fall klargjøre noen ting. Det er noen ting som det blir påstått at jeg har sagt, som jeg ikke har sagt, f.eks. at mediene ikke er endringsvillige. Selvfølgelig har jeg ikke sagt det. Det jeg har sagt, er at de har en utfordring, og at de selvfølgelig snur seg – som alle andre forretninger – mot den veien som inntektene kommer fra. De aller fleste har heller ikke funnet fullgode løsninger for å tjene penger på annonsører og abonnenter innenfor den digitale virkeligheten, og de løser utfordringene ulikt. Og det jeg presiserte da, var at det er en forventning om at det kommer innovasjon, når de selv har sagt at en pressestøtte på dagens nivå er en forutsetning for innovasjon. Vi har en forventning, mens representanten Grande beskriver innovasjonen og endringene som foregår i mediene, som såre vel. Når det gjelder påstanden om at jeg har sagt at det greit at aviser blir lagt ned, har jeg selvfølgelig ikke sagt det heller. Noen aviser kommer, og noen aviser går inn. Antallet aviser i Norge har vært relativt stabilt i veldig mange år. Men vi kan ikke ta et øyeblikksbilde og si: Nå er det et perfekt antall aviser i Norge. Nå er det akkurat sånn det skal være. Akkurat nå er antallet aviser riktig. Akkurat nå har NRK korrekt posisjon. Akkurat nå leveres produktet slik det skal være. Dette endrer seg hele tiden, og det å tviholde på konserverende ordninger for å møte fremtidens utfordringer, tror jeg er galt. Bloggere kan overta for avisene: Nei, jeg har selvfølgelig ikke sagt det heller. Men det er en ny virkelighet, fordi den redigerte medievirkeligheten, som vi har levd med i mange tiår, er utfordret, og det er positivt, for etter hvert som representanten Arild Grande snakker seg høyere og mørkere, og det snakkes om både demokrati og ytringsfrihet, er det selvfølgelig en del av det. Det at man kan publisere seg selv, og at man kan utfordre den redigerte medievirkeligheten, er en del av dette. Virkeligheten er at representanten Arild Grande og hans parti har sittet med hendene i fanget i åtte år, og nå har de plutselig fått en åpenbaring. Tre ministre, Hadia Tajik, Anniken Huitfeldt og Trond Giske, gjorde ingenting i momsspørsmålet. De satt veldig rolig under finansminister Sigbjørn Johnsens trygge vinger og rørte ikke momsen. Men plutselig har det vært en åpenbaring hos representanten Arild Grande, som mener at vi må gjøre noe med momsen. Partilederen har sagt at det er vanskelig og kanskje ikke en gang en permanent løsning. En periode skulle den kobles til lederlønninger og utbytte. Vi kan ta Institutt for Journalistikk som et raskt eksempel: Senest i det forrige budsjettforslaget til Stoltenberg-regjeringen skulle den trappes ned. Nå har man gjort en kuvending også her. Arild Grande inviterer til brede forlik. Jeg er gjerne med på det hvis det er gode ideer som står i mer enn noen uker av gangen.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-12-10:
Jeg ser frem til stortingsmeldingen om NRK og NRKs virksomhet. Der tror jeg vi skal snu mange steiner, men legge de aller fleste tilbake der vi fant dem. Jeg har lyst til å rydde litt opp i det noe dystre bildet som males, for når representanten Kolberg snakker, høres det ut som om meningen er at man skal NRK til livs. Det er overhodet ikke riktig. Fra min side har det aldri vært uttalt noe som helst om innholdet i NRK. Det er det kringkastingssjefen som suverent bestemmer, og å blande seg inn i redaktørinstituttet ville være veldig galt og stikk i strid med alt jeg tror og tenker om media. Tvert imot sa jeg at for å opprettholde legitimiteten blant lisensbetalerne – altså deg og meg – er det viktig at NRK har høy kvalitet, og det er viktig at de gir oss en opplevelse som gjør at det føles riktig å betale lisensen. Så det er ikke innholdet man er på jakt etter. Men flere enn hver femte redaktør og flere enn hver femte journalist i Norge jobber i NRK. Det er Norges største mediehus. Det er Norges viktigste mediehus, og de disponerer nesten 5,5 mrd. kr av dine og mine penger. Det ikke å ha et kritisk blikk på det og ikke ca. hvert åttende til tiende år lage en stortingsmelding om det ville være en ansvarsfraskrivelse. Selvfølgelig skal vi gå gjennom NRKs virksomhet. Og selvfølgelig skal vi passe på i en bransje som har store utfordringer og er i stor omstilling, at de ikke lager unødige hindre for de andre mediene, uavhengig av hvem som er eiere av disse, og uavhengig av om de omfattes av allmennkringkasterbegrepet, slik som en del av de store mediehusene, eller om det gjelder aviser eller andre som publiserer. Jeg synes man skal være litt forsiktig med å male med bred pensel når man snakker om krisen i media. Det er veldig lett å ty til ord som ytringsfrihet, demokrati, angrep og rasering. Jeg synes det trekker debatten ned på feil nivå. Jeg skulle ønske at vi kunne holde oss litt over det fremover.
Åsta Årøen (Venstre), 2014-12-10:
Eg er til liks med representanten frå Høgre oppteken av at foreldre skal ha god og enkel tilgang til nyttig informasjon om barnehagetilbodet i kommunen sin. Også eg er småbarnsmor. I lang tid har det hovudsakeleg vore fokusert på tilstrekkeleg med barnehageplassar, og eg meiner at det no må bli fokusert på kvalitet og innhald. Derfor har Venstre i det alternative budsjettet sitt løyva 177 mill. kr til kompetanseløft og vidareutdanning av barnehagepedagogar. Tilbake til barnehageportalen: Så lenge dette er ei ordning som blir opplevd som ei hjelp til å gjere det lettare for foreldre å orientere seg og finne det tilbodet som er riktig for dei, er eg nokså sikker på at Venstre vil stille seg positiv til det. Målet må vere å sikre god informasjon mellom heim og barnehage, og Venstre ser føre seg at ein barnehageportal må vere ei løysing som er og blir opplevd som ei forenkling i kvardagen til foreldra.
Åsta Årøen (Venstre), 2014-12-10:
Statsråden har over lang tid vist engasjement for barn i en utsatt situasjon. Det kan stille nye og store krav når det gjelder kompetanse i barnehagen, for å møte disse utsatte barna. Vi i Venstre lurer litt på om statsråden kan utdype litt hvordan han skal løse det framover.
Åsta Årøen (Venstre), 2014-12-10:
Eg er einig med føregåande talar i at kulturdebatt er viktig. Eg reknar òg med at det er ei tverrpolitisk einigheit om at litteratur, lesing og debatt er viktig. Det eg gjerne ville snakke litt om no, er litteraturhus. Litteraturhuset i Oslo opna i 2007 – ein stor suksess. Ifølgje eigne nettsider har det eit årleg besøk på 250 000 per år. Debattar, litteraturformidling og foredrag har fått ein ny og viktig arena i litteraturhusa. Men Litteraturhuset i Oslo har også vore viktig for landet, for det har inspirert andre til å starte, både i Fredrikstad og i Bergen – begge opna i 2013. Det er kanskje nyttig òg å ha med seg bakgrunnen. Litteraturhusideen har opphavleg bakgrunn i tysk kultur- og forfattarliv. Målet er bl.a. å ha ein uavhengig arena for å skape debatt. Norske litteraturhus har det til felles at dei har blitt ein slik open arena – ikkje berre for dei betrestilte, men for alle. Arrangement på denne arenaen dreg med seg andre og fleire enn dei som kom før. Då blir det breiare debattar med fleire deltakarar – og det er bra. For Venstre er litteratur, kunnskapsformidling og debatt viktige prioriteringar. Vi ønskjer ei samfunnsutvikling som løfter fram eit mangfald av stemmer og tema. Mange viktige forfattarar kan ikkje basere seg på å møte publikumet sitt gjennom bestseljarlista. Nettopp gjennom å ha litteraturhus har ein eit rom der litteraturen kan få utfalde seg og publikum bli invitert inn. Ein får også ein effekt ved at fleire forfattarar blir løfta fram. Fritt Ord har gjort ein stor innsats med å få i gang Litteraturhuset i Oslo. Men det er viktig å tenkje på dette med å vere uavhengig. Dersom ein skal klare å halde litteraturhusa i gang, kan ein ikkje berre stole på marknadskreftene eller gåvmilde sponsorar, og det er viktig at det er eit offentleg ansvar å støtte opp under dette. Så er det også viktig at dei finst fleire stader i landet. Eg bur til dagleg i Bergen, og vi veit at ting kan sjå annleis ut frå ulike stader. Derfor er det også viktig at vi har fleire. Før 2014 fekk ingen litteraturhus støtte, viss eg har forstått det riktig. Den raud-grøne regjeringa hadde ein kjempegod idé i det siste budsjettet sitt om at litteraturhusa skulle få støtte. Venstre og Kristelig Folkeparti følgde opp med å få dette inn: sikra dei 4,5 mill. kr i 2014 og 7 mill. kr i 2015. Det trur eg vi alle er glade for, og så kan vi sjå fram til at fleire gode debattarenaer er sikra.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
Norge er et av verdens aller mest likestilte land. Det er noe jeg er veldig stolt over. Men framfor alt er jeg stolt over den bevisste politikken som ligger bak et slikt resultat, fordi en aktiv politikk for likestilling krever en aktiv politikk for familier, for samfunnsliv, for arbeidsliv. Og det er nettopp ved å se disse tingene i sammenheng og ved å ha en aktiv politikk på dette feltet at vi har lyktes i noe så unikt på verdensbasis som å kombinere høye fødselstall med høy yrkesdeltakelse blant kvinner. Det er slik at rammene som settes politisk, også legger premissene for folks liv. Den reelle muligheten til å delta i arbeidslivet for alle – og dermed også å være økonomisk selvstendig og selvberget, noe som bør være et politisk mål – kom først med retten til barnehageplass for alle unger. Derfor var det en likestillingsrevolusjon. Jeg frykter at vi går en framtid i møte med mindre likestilling, og det er nettopp fordi at likestilling ikke er noen naturlov, eller noe urokkelig, men noe som er avhengig av en bevisst politikk. Når politikken endres, da ser vi også tilbakeslag. Når det kuttes i pappapermisjonen, så gjør det noe med fordelingen av det ulønnede arbeidet i hjemmet, og det gjør noe med synet på kvinner og menn i arbeidslivet. Hvis midlertidige ansettelser blir hovedregelen, så gjør det noe med det å våge å få barn, det å våge å bli gravid. Ingen vil gjøre det med åpne øyne i en midlertidig ansettelse. Når kontantstøtten øker, så bidrar det verken til pensjonspoeng eller egen inntekt, men til at kvinner blir hjemme, og når barnehagene blir dyrere, går det i feil retning hvis det er et mål at alle skal delta. Ved konkurranseutsetting blir det utrygge tilbud til dem som trenger det, men også ofte dårligere arbeids- og pensjonsforhold for dem som jobber der, og det er ofte kvinner. Vi i SV vil framover. Vi vil ha omfordeling, og vi vil ha maktutjevning, vi vil at alle skal ha like muligheter uavhengig av kjønn, uavhengig av etnisitet, uavhengig av klasse. Derfor fremmer vi en aktiv politikk for likestilling. Vi vil styrke trepartssamarbeidet for likestilling i arbeidslivet, vi vil bekjempe deltidsarbeidet som kvinner sliter med i dag. Vi vil heller gi likestillings- og diskrimineringsombudet et styrket virkemiddelapparat for på den måten å kunne ta tak i den diskrimineringen som særlig gravide kvinner opplever allerede i dag. Vi vil heller ha en pappaperm, vi vil øke engangsstønaden, vi vil øke barnetrygden, og vi vil verne om maksprisen, samtidig som kvaliteten i barnehager øker og opptakene blir flere. Likestilling kommer ikke av seg selv. Vi vil heller kjempe mot de utfordringene vi har i dagens samfunn, for de finnes, og dette burde vi heller stå sammen om – og ikke nærmest alene om – hvis et likestilt samfunn og utjevning av makt og muligheter er et mål.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
Jeg lurer på om du har lest feil utgave av SVs alternative budsjett – i så fall skal jeg sørge for at du får riktig utgave tilsendt – for i vårt budsjett styrkes utsatte barn, og omfordeling er kjennetegnet på budsjettet. Det er nettopp derfor vi hever barnetrygden, det er derfor vi verner om maksprisen, det er derfor vi styrker det lokale barnevernet. SV er partiet som har ansvar for barnevernsløftet, som har gjennomført det historiske løftet for utsatte unger over hele landet, og det fortsetter vi med også i vårt alternative budsjett. Når vi er inne på utsatte barn, er det også viktig å nevne at vi både har fattigdomstiltak, og at vi styrker barnehusene i vårt budsjett – ikke for at vi skal ha en god profil, men fordi vi vil endre folks hverdag.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
Vi mener at det at barn har muligheten til å gå i barnehage, sikres gjennom en lav makspris. Vi mener at det er utjevnende at barn går i barnehage, og at det er et godt tilbud med god kvalitet. Derfor løfter vi også utdanningen for de ansatte i barnehagen. Men jeg synes dette er et underlig angrep fra en representant som faktisk representerer et budsjett og et parti som har gått til målrettet angrep på de aller mest utsatte i samfunnet, og som reduserer inntektene til de fattige. Eksempelet med å redusere barnetillegget for uføre foreldre er i så måte grelt. Når det gjelder komitéfordeling, som jeg ikke svarte på i sted, handler det om at vi er sju representanter. Jeg satser på at vi blir flere med fortsatte høyrebudsjetter med den sosiale profilen som vi har sett.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
Det er vel få som tviler på SVs brede engasjement på dette feltet når det gjelder både barnevern og likestilling. Vi skal komme tilbake til dette i debatten, det lover jeg deg. Når det gjelder foreldrepenger, handler det om at man skal ha muligheten til å ivareta barnet den første tiden, men det er også et spørsmål om hvordan et samfunn skal innrettes. Vi vet at kvinner gjør mesteparten av det ulønnede arbeidet hjemme, og det har også virkning på arbeidslivet. Kvinner blir ansett som hovedomsorgsperson hjemme, og det virker også inn på hvordan arbeidsgivere ser på kvinner. Vi ønsker et likestilt arbeidsliv, og vi ønsker et likestilt familieliv og samfunnsliv. Da er det viktig at vi deler på de oppgavene som finnes, og også at barna får ta del i begge foreldrenes oppgaver hjemme.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
SV setter av penger til ventestønad som foreldre kan motta i påvente av barnehageplass. Vi ønsker også å innføre to barnehageopptak, sånn at man slipper å vente på det. I tillegg ønsker vi å sette av penger til en foreldrehalvtime for å kunne bøte på den tidsklemma som veldig mange opplever er vanskelig, særlig når de helt små begynner i barnehagen. Når det gjelder kontantstøtten, mottar mange den nettopp som en ventestønad i dag. Det bør ikke være ukjent for Kristelig Folkeparti at en del betaler barnepass privat mens man venter på barnehageplass, gjennom mottak av kontantstøtte. Med SVs politikk balanserer vi barnas behov for trygge og gode barnehager, og ikke minst en god inntekt gjennom bl.a. økning av engangsstønad og av barnetrygd.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
Statsråden snakker varmt om familiene. Samtidig ser vi at regjeringen kutter i overføringer til enslige forsørgere. Vi ser at det kuttes i inntektene til de fattigste familiene med den dårligste helsen gjennom kuttet i barnetillegget til uføre. Og det sies veldig lite – eller ingenting – om de familiene som har foreldre av samme kjønn. LHBT-fokuset finnes ikke. Derfor er mitt spørsmål: Når statsråden sier at det skal føres en aktiv familiepolitikk, hvilke familier er det snakk om da?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
Mener statsråden at fattige familier og familier med enslige forsørgere eller uføre foreldre får større fleksibilitet og mer valgfrihet av å få mindre inntekt?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2014-12-10:
For SV er det viktig at fellesskapets midler brukes til å løse samfunnsutfordringer og å dekke reelle behov. Når det bevilges midler i denne salen til dem som trenger det mest, til utsatte grupper, til barn som trenger trygge voksne og bedre omsorg, er det viktig å vite at det også er dit pengene går. Dessverre ser vi at aktører øker sin profitt, og at midler som skulle gått til å styrke utsatte barn, heller styrker barnevernsbaroner. Derfor mener SV at det er viktig å skille mellom ideelle og kommersielle og å skjerme offentlige og ideelle aktører. Vi mener at det ikke er det samme hvem det er som utfører en tjeneste, bare oppgaven skjer. For vi ser at det ikke er gitt at midlene går dit de skal. Av samme grunn mener vi også at det er viktig å endre finansieringsmodellen for barnehagene. Telemarksforskning viser at det er en urimelighet i dagens finansiering. Det er godt dokumentert. Den viser også at når private og offentlige barnehager skal kompenseres likt når de har fullstendig forskjellige utgifter, forsvinner store summer ut av driften og over til privat profitt. Når det er godt dokumentert at private barnehager sparer penger på å ha dårligere pensjonsordninger for ansatte, og at barnehagene på denne måten er overfinansiert, bør det også tas grep. Det er derfor SV vil endre finansieringsmodellen, sånn at kommunene må stille krav om likeverdige lønns- og arbeidsvilkår i private som i kommunale barnehager. Dette budsjettet legger opp til en omvendt omfordeling: mer til dem som har nok, og mindre til dem som kunne trengt mer. Høyre og Fremskrittspartiets velgere vil få mer enn nok også hvis vi tetter sugerøret ut av felleskassen og sørger for at offentlige midler som bevilges i denne salen, faktisk går til de minste og til dem som trenger det mest.
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
SV har over lang tid bygd opp en profil der de var opptatt av likestilling, som vi hørte i innlegget her, og ikke minst opptatt av barn og barns rettigheter. Jeg må si det er med undring vi i vår komité sitter gang etter gang og savner SVs stemme. De har altså ikke prioritert å være i den komiteen der nettopp to av flaggsakene til SV håndteres. Det synes vi er underlig. Vi synes også det er underlig at det i deres alternative budsjett ikke er noen tegn til sosial profil på barnehagesektoren. Det er ikke ivaretatt gjennom de innretningene de foreslår nå, og det ble heller ikke ivaretatt i de åtte årene de satt i regjering. Er sosial utjevning ikke en sak for SV lenger, og spesielt ikke for barna?
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
Jeg registrerer at jeg ikke fikk svar på det jeg spurte om, nemlig barnehager, sosial utjevning og sosial profil. Og siden jeg nå har lest i det rette alternative budsjettet, vet jeg at det ikke ligger noe der. Det er riktig at det er noen forslag om barnetrygden. Barnetrygden er under diskusjon, for en er svært tvilende til om den er treffsikker, og så får vi se hva som skjer med den. Men jeg tror jeg gjentar spørsmålet: Når det gjelder barn i barnehager, og alle barns mulighet til å være i barnehage, hva er bakgrunnen for at SV har gått bort fra sine løfter og mange taler om sosial profil, også der?
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
Arbeiderpartiet har i åtte år sittet i regjering. De har hatt en klar tale når det gjelder satsing på kultur, og det er å øke budsjettet og å få på plass de store tallene. De har ikke vært fullt så opptatt av treffsikkerheten, men oppnådd tallene ved å gjøre tekniske reguleringer i budsjettet, slik at poster som lå andre steder, kom inn på kulturbudsjettet – og på den måten var veldig klare på at de var de store redderne av norsk kultur. Nå har vi også i år fått et budsjett til kultur med treffsikre ordninger. Det har aldri før vært brukt så mye penger på kultur. Allikevel er Rigmor Aasrud veldig tydelig på at dette er et elendig budsjett for Kultur-Norge. Jeg lurer på om Rigmor Aasrud kan forklare det.
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
Etter en tidligere replikkrunde kunne det være fristende å spørre om Senterpartiet hadde planer om ikke å fremme saker i Stortinget som det ikke er flertall for, men vi skal la det ligge, for det er ikke en del av denne debatten. Det er altså slik at noen organisasjoner har hatt en særordning når det gjelder lokaler, og har fått rimelig tilgang til det gjennom samarbeid med staten. Senterpartiet har hatt et rørende engasjement for disse organisasjonene, spesielt 4H, og synes det er ganske ille at disse nå ikke skal ha disse lokalene lenger. Jeg lurer på om representanten Arnstad kan redegjøre for de prinsipper hun mener må ligge til grunn for hvem som åpenbart skal ha gratis lokaler av staten, og hvem som da eventuelt ikke skal ha det.
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
Vi er vel kommet til det stadiet i debatten der det er behov for å kommentere noe av det som har vært sagt tidligere. For det første la jeg merke til representanten Aasrud, som i sitt hovedinnlegg refererte til nyordet «armlengdes avstand». Ja, på en måte overrasker det meg og på en annen måte ikke, for jeg har jo lest budsjettene for de foregående årene. Jeg skjønner at det er en ny opplevelse for Arbeiderpartiet. For oss er det ikke det, og det har vært et prinsipp over lang tid. Det andre er at flere talere har påpekt at denne regjeringen og samarbeidspartiene har lagt fram et budsjett med mangel på ambisjoner. Så har de knapt trukket pusten før de har gått løs på ambisjonene våre og plukket dem ned – kritikk for ambisjoner. Ikke minst når det gjelder Talent Norge, er det veldig rart å høre Arbeiderpartiet si at vi her har et budsjett uten ambisjoner, og så er det altså en historisk satsing for å løfte talentene innen Kultur-Norge på alle områder, med 30 mill. kr, ja, kanskje opp til 50 mill. kr eller 60 mill. kr og enda mer når en får på plass samarbeidet med stiftelser og andre som bidrar. Det henger ikke helt sammen. Representanten Kolberg var nøye med å si at regjeringens budsjett ikke hadde tilslutning. Nå rakk jeg ikke å sette meg ned med kalkulatoren, men det budsjettet som ligger her nå, er regjeringens budsjett, med noen bittesmå endringer. På kultursektoren er i all hovedsak regjeringens budsjett vedtatt, og så er det forsterket på noen områder. Slik er det også på de andre rammeområdene. Regjeringens budsjett har i stor grad fått tilslutning, men som det alltid er med mindretallsregjeringer, skjer det justeringer i Stortinget. Det er kanskje ikke så enkelt å huske på etter åtte år i flertallsregjering, der veldig lite skjedde på Stortinget. Så en liten kommentar til slutt om media. Det er det andre som har kommentert. Representanten Grande refererer til den best fungerende mediebransjen. Ja, kanskje hvis vi ser bakover, men vi ønsker å se framover. Jeg har lyst til å minne om at regjeringspartiene foreslo en omfordeling av pressestøtten, å ta noe fra dem som får veldig mye, for på den måten å kunne gi enda mer til dem som har minst fra før, hadde jeg nær sagt, og dermed sikre mangfoldet. Der var det ikke mye støtte å få fra Arbeiderpartiet i hvert fall.
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
Nå har vi diskutert så lenge at hele taleanlegget har gått varmt, for nå får vi 3 minutter taletid uansett hvor mange ganger vi har vært oppe før. Da er det fristende å fortsette. Grunnen til at jeg tok ordet, var bare rett og slett at jeg hadde behov for å takke for debatten, takke for oppklaringene som kanskje har kommet eller kanskje ikke har kommet. Det ligger mye spennende arbeid foran oss i kulturkomiteen, det ligger mye arbeid hos regjeringen som vi skal diskutere etter hvert, og det er bra. Jeg har også lyst til å takke komiteen for godt samarbeid. Det ble en hektisk budsjettinnspurt, som var krevende for alle parter, men vi kom i mål. Takk for det.
Svein Harberg (Høyre), 2014-12-10:
Jeg har bare et par kommentarer. Først til denne forunderlige problematiseringen om hvordan en skal følge opp dette med at det blir en legalisering av begrensede private pokerlag: Ja, det skal vel følges opp på samme måte som forbudet skal følges opp, og det blir antagelig enklere og vil kreve færre ressurser. Så bare en kommentar til dette med spillpolitikken totalt sett: Vi er veldig enige om det som nå skjer med fordelingen av tippemidlene. Men det er ingen tvil om at vi har foran oss en stor utfordring når det gjelder spillpolitikken totalt sett, og hvordan vi skal håndtere den framover i et marked som er i stadig endring, og der vi har et ansvar for å hjelpe dem som lider av problemer rundt spilling. Det tror jeg er noe som i hvert fall vi i komiteen er enige om at vi skal ta på alvor, og se på hvordan vi kan løfte fram. Da må vi være villige til også å se på de spillene som allerede er i gang i Norge, og om de fungerer etter hensikten, eller om de er en utfordring.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Jeg er glad for at vi med årets budsjett og neste års budsjett viderefører det gode arbeidet som de tre likestillingssentrene rundt om i landet, gjør. Samtidig er jeg glad for at regjeringen nå jobber aktivt med en likestillingsmelding som vil fokusere på de likestillingsutfordringene som er i samfunnet i dag. Den stortingsmeldingen som jeg jobber med nå, vil ta for seg både arbeidsliv, utdanning og helse. Jeg ser det er en utfordring med kvinnehelse. Meldingen vil også ta for seg vold og overgrep, som er noen av de største likestillingsutfordringene i verden i dag. Det er så viktig, og det er vi nødt til å bekjempe også her i Norge. Likestilling står høyt på dagsordenen til denne regjeringen, og i arbeidet med en felles likestilling og antidiskrimineringslov vil likestillingen bli styrket. Så denne regjeringen satser på likestilling.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Det er mye god likestillingspolitikk i god familiepolitikk, og for denne regjeringen er familiepolitikken en viktig del av likestillingsdebatten. Vi har nå sett at det er ca. 10 pst. av fedrene som ikke tar ut fedrekvoten, som vi ønsker at flere foreldre skal kunne få lov til å ta ut med den unntaksordningen som er sendt på høring. Jeg var i kontakt med en far som var lærer, og som var veldig fortvilt over at han ikke kunne få lov til å overta mors uker. Mor var selvstendig næringsdrivende og hadde ingen mulighet til å ta ut de ukene. Det gikk ut over familien, men ikke minst gikk det ut over barna, som da måtte enten til dagmamma eller i barnehage, mens familien ønsket at barnet skulle være hjemme med familien. Med en utvidet unntaksordning vil kanskje flere fedre ha muligheten til å kunne overta noen av ukene fra mor og også kunne være lenger hjemme med barna sine, som er det beste, når vi vet at foreldrepengeordningen i dag er til for barna.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Jeg deler Kristelig Folkepartis glede over at vi nå har fått ekstra penger til å kunne satse mer på foreldre og barn-sentre. Det er et viktig tiltak som både fagmiljøene og foreldrene ønsker – det å få en god kartlegging, det å kunne komme tidlig inn og se hvilken hjelp en skal gi den familien og de barna. Derfor er foreldre og barn-sentrene et viktig satsingsområde og et viktig tiltak som vi er nødt til å ha. Nå får jeg en rapport om det videre arbeidet med foreldre og barn-sentrene, for som representanten også er kjent med, er dette et kartleggingssystem som et samlet storting har sagt skal være en kommunal oppgave. En ser at flere og flere kommuner ikke klarer å påta seg den spesialiserte kartleggingsoppgaven, derfor er det viktig at vi går inn og ser om det skal være statlig styring av foreldre og barn-sentrene. Jeg er glad for at stortingsflertallet har fått på plass ekstra penger til foreldre og barn-sentrene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Da må jeg bare få si at akkurat den rapporten kjenner jeg ikke til, men selvfølgelig er det brukernes behov som skal være i sentrum, ikke hvilket kjønn en har. Derfor er det en rapport som jeg vil ta med meg i det videre arbeidet, spesielt med likestillingsmeldingen, for det er viktig å sikre at det er den enkelte brukerens behov som skal være avgjørende for å få rettighetene sine på plass, og ikke hvilket kjønn en har.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Denne regjeringen fører en aktiv familiepolitikk, og det gjør vi for alle familier. En familie er en institusjon som har omsorg for barn, uansett om det er to mødre eller to fedre. Derfor er familiepolitikk like viktig uansett hvordan familien er sammensatt. Det som er viktig for regjeringen og også for samarbeidspartiene, er å påse at familiene har fleksibilitet, at de har en valgfrihet i hverdagen sin, slik at de kan innrette hverdagen sin slik det passer den enkelte familie best, uten at det skal være noen klamme hender som skal styre den familien. Vi har tro på fleksibilitet og valgfrihet uansett hvordan familien er sammensatt.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Denne regjeringen har en historisk satsing i forhold til Stoltenberg II-regjeringens satsing på barnefattigdom. Vi skal også komme tilbake til Stortinget med en tiltaksplan som skal være basert på den avtalen vi har med de to borgerlige partiene. Vi styrker fritidsaktiviteter til dem som lever i lavtlønnsfamilier, vi styrker tilskudd til dem som lever i storbyene. Vi har også styrket stipendordningene for de familiene som er lavtlønte, vi har lavere priser i barnehagene, og vi har økt engangsstønaden. Denne regjeringen tar virkelig fattigdomsproblematikken på alvor og setter inn tiltak som gjør at de barna som lever i lavtlønnsfamilier, får en bedre hverdag. Og så tror jeg vi alle sammen er enige om at det viktigste vi kan gjøre for å folk ut av fattigdomsfella, er å få dem ut i arbeid. Det viser også rapporter.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Jeg skal prøve å svare på noen av de spørsmålene som har kommet opp her. Først til omfangsundersøkelsen: La det være helt klart at denne regjeringen også er enig i at vi trenger flere undersøkelser. Vi trenger mer kunnskap. Men samtidig er tilfellet at den omfangsundersøkelsen som den forrige regjeringen hadde lagt opp til, var umulig å gjennomføre fordi man er nødt til å se på de etiske aspektene ved dette. Hvis man skal spørre barn under tolv år, må man ha foreldrenes samtykke. Det er dette vi setter i gang nå, slik at vi kan være sikre på at vi kan få en omfangsundersøkelse som det er hold i. Jeg har satt i gang denne tiltaksplanen – en tiltaksplan som nå skal være mer konkret. Den er målrettet og mer forpliktende enn den forrige regjeringens tiltaksplan. Jeg har lyst til bare å påpeke at i den forrige regjeringens tiltaksplan eller strategi, Barndommen kommer ikke i reprise – jeg husker ikke sidetallet helt – står det veldig klart at regjeringen må komme tilbake til oppfølgingen av tiltakene i de ordinære budsjettprosesser. Det er slik det pleier å være. Flere har vært opptatt av likestilling her. Jeg må si at jeg ble litt overrasket over at både representanten Liadal og flere andre er inne på likt foreldreskap, at gutter slutter i videregående, ufrivillig deltid med hensyn til helse og trepartssamarbeidet. De har sittet i regjering i åtte år uten å få gjort noen endringer i dette. Det tar denne regjeringen grep om nå. Vi holder på å jobbe med en sak om likestilt foreldreskap, for far er like viktig i barns liv etter samlivsbrudd som han er før samlivsbruddet. Det er viktig å ha et godt trepartssamarbeid, noe vi jobber med. I likestillingsmeldingen som kommer neste år, blir det fokusert på kvinner, helse, vold, yrkesdeltakelse og utdanning. Det blir altså fokusert på de tingene som er de reelle likestillingsutfordringene vi har i dag. Helt til slutt når det gjelder unntaksordningen: Rigmor Aasrud har lest høringsuttalelsene. Da håper jeg at representanten også er klar over at Bedriftsforbundet er en stor arbeidsgiverorganisasjon for alle de enkeltmannsbedriftene og småbedriftene som har stilt seg positive til den unntaksordningen som regjeringen har hatt ute på høring.
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2014-12-10:
Hvilke likestillingsinitiativ er statsråd Horne mest tilfreds med?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2014-12-10:
Statsråden sier noe om hva slags retning de vil ha på likestillingen, og de har valgt retning. I Arbeiderpartiet mener vi at det blir mindre likestilling, særlig når det gjelder pappapermen og reduksjonen av den. Hva slags tiltak kommer statsråden til å sette i verk for å prøve å få flere pappaer til å ta permisjon, i det scenarioet som en nå har skissert opp, og som en nå kutter i?
Sonja Mandt (Arbeiderpartiet), 2014-12-10:
Det å ta vare på fortida inn i framtida er viktig. Siden det har vært 1814-år, kan en se at veldig mange har vært opptatt av historie og tida som var. Her er museene en viktig aktør. Det å formidle og foredle kulturarven er jo deres ansvar. Det har skjedd en del flyttinger innenfor budsjettet. Ikke alle er like veloverveide, tror vi. Midler til prosjekt og utviklingsarbeid er foreslått overført til spillemiddeloverskuddet. Arbeiderpartiet er skeptisk til at så mye flyttes hit, for vi vet at regjeringspartiene parallelt ønsker å åpne for nye spill. Det kan gjøre det tøffere for alle som skal ha noe av overskuddet fra Norsk Tipping. Betyr det på sikt at enda flere private penger trengs også her? Selv om noen av museene har fått økning i rammen, gjelder det ikke alle. Vestfoldmuseene og Museum Nord er to museer som har fått redusert tilskuddet sitt. Begge har isteden fått nye oppgaver. Thor Heyerdahl-instituttet er f.eks. flyttet til Vestfoldmuseene, et institutt som driver med forskning og utvikling, og er noe helt annet enn et museum. Det betyr at selve museumsdriften har fått mindre penger. Derfor styrker Arbeiderpartiet disse to museene med 1 mill. kr hver i sitt forslag. Flertallsmerknaden om at «det mangler en faglig begrunnelse» for flyttinga av Thor Heyerdahl-instituttet, burde blitt fulgt opp av statsråden – hvis statsråden hadde lyttet – for her må det ha skjedd en feil, det må ha gått litt fort. Arkiv er en annen viktig kulturarvbærer. Arbeiderpartiet mener at det er på tide å få på plass det nye arkivet på Tynset. Vi har derfor satt av 30 mill. kr til oppstart av dette viktige prosjektet. Vi mener også at det bør gjøres en revisjon av arkivloven. Her har det skjedd mye nytt siden den ble vedtatt for 22 år siden. Statsråden oppfordres til å sette i gang dette arbeidet, i tråd med Stortingets behandling av Meld. St. 7 for 2012–2013, Arkiv, i april 2013. Alle bør kunne ta del i kulturarven vår. Forunderlig nok støtter ingen andre partier Arbeiderpartiets merknad om universell utforming på museumsfeltet. Der er det fremdeles store utfordringer, selv om mye har blitt bedre. Det er klart at det er et kostnadsspørsmål. Og det tar tid, fordi det er mange hensyn som skal tas. Her er det viktig å finne de gode løsningene i fellesskap. Hensynet til vern og god tilrettelegging kan løses dersom en vil. Arbeiderpartiet er opptatt av at alle skal få mulighet til å delta også her.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-12-10:
Jo før Arbeiderpartiet innser at den nye regelen på Stortinget ikke er at budsjettforhandlingene og alle beslutninger tas borte fra denne sal, men at det er et stortingsflertall som bestemmer budsjettet, jo bedre er det. Budsjettet i denne sal blir ferdig når de fire samarbeidspartiene, flertallspartiene, har behandlet det. Så la vi et godt grunnlag, med 800 flere barnehageplasser, for et mer fleksibelt opptak i kommunene. Flertallspartiene styrket det, og det er jeg selvfølgelig glad for. Hvis man ser på Arbeiderpartiets budsjett, er det på mange områder langt dårligere, f.eks. sier Arbeiderpartiet at man må gå igjennom systemet for finansiering av de private barnehagene. Det er jeg enig i, men Arbeiderpartiet har jo tatt konsekvensen av dette allerede – uten en gjennomgang. Så kutter man i likebehandlingen mellom private og offentlige barnehager, på tvers av det man sa man skulle gjøre i Soria Moria I og Soria Moria II, og man gjør det uten et godt kunnskapsgrunnlag. Jeg synes Arbeiderpartiet skal spørre seg selv om dette er seriøs barnehagepolitikk fra Norges største parti.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-12-10:
Det er fristende å sitere representanten Rigmor Aasrud da hun ble spurt om moderasjonsordninger, hvor Arbeiderpartiet legger inn midler, men ikke ønsker en statlig ordning. Da sa representanten Aasrud, for ca. en halv time siden: «Vi har lagt pengene over i rammen til kommunene, og er trygge på at kommunene klarer å følge opp.» Så kan man godt argumentere for at noen ganger burde man øremerke, og andre ganger burde man det ikke. Men hvorfor mener vi at kommunene har mulighet til, og vil bruke muligheten til, å bygge flere barnehageplasser? Jo, det var bl.a. runden vi hadde i fjor, hvor flere kommuner sa at med uttrekket etter kontantstøtten, ville de måtte redusere barnehagetilbudet sitt. Det lyttet vi til. Nå er de pengene inne igjen. Det må jo også bety at når det kommer midler nok til 3 400 barnehageplasser med flertallets budsjett, har kommunene nå mulighet til å innføre et mer fleksibelt opptak. Det de derimot må ta høyde for, er at hvis Arbeiderpartiets budsjett skulle blitt vedtatt, ville det blitt kutt til de private barnehagene og alle de barna som går der.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-12-10:
Kommunebudsjettet, veksten i de frie inntektene, ligger jo på linje med veksten som har vært de siste årene. Med andre ord er det et godt budsjett. Det har fått god tilbakemelding også. Jeg så til og med at en kommentator i Kommunal Rapport mente at det var sjelden å se en statsråd underkommunisere hvor godt et budsjett var. Det gjaldt altså kommunal- og moderniseringsminister Jan Tore Sanner. Så fritar ikke det kommunene fra å gjøre prioriteringer. Men Stortinget og stortingsflertallet har da gitt dem et kjempeincentiv, ved å legge inn midler til 3 400 nye barnehageplasser, på samme måte som vi pleier å gjøre. Så er det vel bare å konstatere at Arbeiderpartiet også er litt inkonsekvent i spørsmålet om hva som skal øremerkes, og hva som ikke skal det. Det kan vi vel innrømme at vi alle på Stortinget og i regjeringen er av og til – at noen ganger øremerker vi det, og noen ganger ikke. Vi har valgt å lage en ny nasjonal ordning, nettopp fordi dagens moderasjonsordninger ikke fungerer. Det har Arbeiderpartiet ikke valgt – de har valgt å nedprioritere nasjonal styring når det gjelder de svakeste familiene med dårligst økonomi.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-12-10:
Det er to hovedmåter å få dette til på. Det ene er gjennom satsingen som ligger inne, på kvalitet og innhold. Hovedkjernen i den satsingen er flere barnehagelærere. En viktig måte å gjøre det på er å sikre at flere av dem som allerede er i barnehagen, som har valgt å jobbe der, får muligheten til å videreutdanne seg til barnehagelærer. Det er en viktig satsing. Så det er det ene. Det andre er bemanningsnorm, som det står i regjeringserklæringen at vi skal ha innen 2020. Det er jo – for å bruke en parallell i disse julegavetider – ikke en «åpnes ikke før»-dato, det er ikke som med julegavene, at man ikke kan åpne dem før julaften. Det er fullt mulig å gjøre det før, og det vil ikke være meg imot om vi får det til, selv om det er 2020 vi forholder oss til. Det betyr også at det er viktig at Stortinget prioriterer kvalitet og barnehagelærere. Det er viktig å prioritere plass, det er viktig å prioritere tilgjengelighet, men det er også viktig å prioritere kvalitet, flere barnehagelærere og innhold for barna som er i barnehagen.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-12-10:
La meg først innrømme at det ikke finnes et enkelt svar på det. Hvis det var slik at vi kunne bruke 10 mill. kr eller noe sånt for å få det til, så ville vi gjort det for lenge siden. Jeg tror derimot at noe av nøkkelen ligger i noen av tallene vi så i forbindelse med en av rekrutteringskampanjene som den forrige regjeringen hadde for å få flere inn i barnehagelærerutdanningen. Den viser nemlig at folk flest synes at det er en veldig viktig jobb å jobbe i barnehage, men når man spør om det er en faglig krevende jobb, så synker antallet som svarer ja ganske mye. Så jeg tror det er utrolig viktig å vise frem at det å jobbe i barnehage selvfølgelig forutsetter at man er glad i barn og liker å være med barn, men det er også en krevende jobb, det er et fag å være barnehagelærer. Det at det er spennende faglige utfordringer der, tror jeg kan være en måte å lokke tilbake på, og det er noe vi vil forsøke å forsterke gjennom f.eks. arbeidet med revidering av rammeplan. Jeg må nok si at det sannsynligvis også er en kjønnsdimensjon her som undertegnede burde diskutere nærmere med likestillingsministeren også.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2014-12-10:
President, det er ikke første gang jeg har blitt kalt Terje Rød Larsen(munterhet i salen) (munterhet i salen) Takk for et godt og veldig stort spørsmål. Det betyr at jeg nok må velge litt. La meg peke på to ting, i hvert fall. Vi har nå nylig lagt frem en handlingsplan mot vold i nære relasjoner. Vi har også tett kontakt med barne- og likestillingsministeren og justisministeren om vold mot barn. Det er klart at varslingsregimet man har i barnehagen, altså det at barnehagen sier fra, og at det er tett kobling mellom barnehagen og hjelpeinstansene i kommunen, er helt avgjørende. Det andre jeg har lyst å dra frem, er språkarbeidet. Det er nok grunn til å frykte at hvis man kan norsk dårlig, rett og slett, og har dårlig norskutgangspunkt hjemme, så vil det bli vanskeligere også å oppdage eller komme i kontakt med hjelpeapparatet dersom man trenger det.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Jeg er glad for at representanten Mandt og Arbeiderpartiet fortsatt holder fast ved et godt barnevern, det kan i hvert fall virke slik etter de siste innleggene. Denne regjeringen ønsker et barnevern for barns beste, men det finnes utfordringer. Det finnes 200 kommuner med færre enn 5 000 innbyggere som sliter med kompetansen i barnevernet, og som sliter med å ha et godt barnevern i kommunen. Over 10 pst. av barnevernsbarna bor i en slik kommune med under 5 000 innbyggere. Det er et stort antall barn som er registrert i barnevernet i dag. Selv om kapasiteten har økt i barnevernet, ser vi at tallene fortsatt er altfor høye. Denne regjeringen ønsker en ny retning i barnevernet, eller i hvert fall å forsterke retningen. Vi ønsker en oppgradering av barnevernet i de 70 små kommunene som deltar i et barnevernssamarbeid på tvers av kommuner. Vi trenger gode løsninger, vi trenger en strukturendring, og vi trenger faglig kompetanse. Vi ønsker å gi en stor faglig opptrapping i kommunene, vi ønsker en nærhet til brukerne, og vi ønsker en nærhet til barna – for nettopp å forebygge barnevernsbarn. Det finnes mange tragiske hendelser innenfor barnevernets område. Vi ser det stadig vekk i media: Vi ser barn som blir slått, barn som lider, barn som sulter – og sågar barn som sulter i hjel. Vi trenger et robust barnevern, der alle tar et ansvar. De som står utenfor og ser på, de som jobber i barnevernet og ikke minst vi som politikere må ta et større ansvar. Det finnes utfordringer i barnevernet. Det må også flertallet i Stortinget se, og ut fra debatten virker det som man gjør det. Denne regjeringen har store ambisjoner for et tydelig og omfattende kompetanseløft for barnevernet. Arbeidet i barnevernet må også ta utgangspunkt i utsatte barns behov. Omstruktureringen og kompetanseløftet må ses i sammenheng med den nye kommunestrukturen. Det må legges til rette for en struktur som motvirker sårbarheten i små kommuner. Denne regjeringen mener endringer i barnevernet må gjennomføres på en måte som sikrer de ansatte, og som ikke minst sikrer barna – at barna skal motta den hjelpen de trenger – og som også gjør at man ser utsatte barns behov. Denne regjeringen styrker det kommunale barnevernet, men ønsker samtidig å ha en gjennomgang av fylkesnemndene. Det vi får signaler om, er nettopp en del av tiltakene. Vi ønsker å se på fosterhjemmene, og tilbakemeldinger vi får der, er at det finnes forskjeller på kommunale og fylkeskommunale fosterhjem. Det skal i hvert fall ikke være noe skille på om et fosterhjem er styrt av kommunen eller fylkeskommunen. De bør i hvert fall ha samme regelverk å styre etter. Det vil medføre at unge og deres familier får god hjelp. Ikke minst: Når vi tar beslutningene våre på grunnlag av kunnskapen vi har, får vi et godt barnevern.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-12-10:
Etter åtte år i regjering har Arbeiderpartiet begynt å omtale seg som det store idrettspartiet. Vi har økt tippenøkkelen opp til 64 pst., med 300 mill. kr mer til idretten. Vi har gjort noe med momskompensasjonsordningen, 48 mill. kr, noe den forrige regjeringen kuttet i helt fram til de gikk av. Vi ser at nå lider ikke idretten rundt omkring i landet slik den har gjort i åtte år. Hvordan kan Arbeiderpartiet nå begynne å omtale seg som et idrettsparti? Hva har man gjort som gjør at man kan tillate seg det?