Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2001-12-10:
Forsvaret står overfor særdeles store utfordringer i forhold til å klare den grunnleggende omlegging av sine aktiviteter som følger av de vedtak Stortinget fattet i forbindelse med Innst. S. nr 342 for 2000-2001. Gjennom behandlingen i Stortinget ble det foretatt endringer i Regjeringens forslag til framtidig forsvarsstruktur på flere områder. Dette har medført at Forsvarets samlede utgifter i langtidsplanperioden vil bli større enn det som ble lagt til grunn i St.prp. nr. 45 for 2000-2001, og om lag 3 milliarder kr høyere enn foreslått bevilgning i neste års budsjett. Merkostnadene som følge av Stortingets behandling er altså ikke foreslått finansiert verken av regjeringen Stoltenberg eller av regjeringen Bondevik. Dette er en vesentlig svakhet ved det framlagte budsjett. Forsvaret har gjennom hele 1990-tallet – under skiftende regjeringer, må jeg legge til – slitt med en såkalt dobbelt ubalanse: et betydelig misforhold mellom de oppgaver Stortinget forventer Forsvaret skal ivareta, og de bevilgninger som er gitt gjennom de årlige budsjettbehandlinger. Denne praksis kan nå se nå ut til å bli videreført, til tross for at samtlige partier i vår sterkt gav uttrykk for nødvendigheten av å rette opp denne doble ubalansen og sikre Forsvaret tilstrekkelig tilførsel av økonomiske midler som gjør det mulig å gjennomføre de vedtak Stortinget har gjort. Jeg registrerer at både den avgåtte og den sittende regjering har varslet en tilleggsproposisjon til våren. På bakgrunn av de relativt omfattende endringer som ble foretatt gjennom Innst. S. nr. 342 og høstens regjeringsskifte, har jeg selvfølgelig forståelse for at departementet har behov for noe mer tid. Jeg forutsetter imidlertid at de vedtak som er fattet, blir fulgt opp og lagt til grunn for dimensjoneringen av vårt framtidige forsvar. Formuleringen på side 118 i regjeringen Bondeviks tilleggsproposisjon kan tolkes som et opplegg for omkamp når det sies at man vil «komme tilbake til Stortinget i vårsesjonen med forslag til tiltak som ytterligere vil bidra til å rasjonalisere og modernisere Forsvarets organisasjon og struktur». Det er for øvrig den samme formuleringen som regjeringen Stoltenberg brukte. Gjennom behandlingen av St.prp. nr. 45 ble det synliggjort at de ulike partiene naturlig nok hadde ulike prioriteringer i forhold til dimensjoneringen av det framtidige forsvar. Senterpartiet vil selvsagt også i framtiden argumentere for den forsvarsstruktur vi mener er den mest hensiktsmessige, den til enhver tid sikkerhetspolitiske situasjonen tatt i betraktning. Jeg forutsetter også at de øvrige partier vil komme til å gjøre det samme. Men jeg vil advare mot å la en slik uenighet overskygge behovet for og mulighetene til å komme til enighet om framtidig finansiering. I likhet med flere talere her i dag vil jeg påpeke behovet for at vi nå kan være i stand til å samle oss om et felles vedtak som skal gjøre det mulig å finansiere Forsvarets behov i forhold til de flertallsvedtak som blir gjort i denne sal. Det må være mulig å være uenige om sak, og det må være mulig å være uenige om utformingen av det framtidige forsvar, men likevel bli enige om å legge rammer som gjør at den struktur som blir vedtatt, både skal finansieres og kunne gjennomføres. Senterpartiet vil bidra til at det skal bli mulig. En bredest mulig enighet om de økonomiske rammene som sikrer nødvendig framdrift i omstillingen av Forsvaret, vil styrke vår posisjon som alliert, og det vil være et viktig signal til Forsvarets ansatte om at Forsvaret også i framtiden skal være en attraktiv og moderne arbeidsplass. Det vil være et nødvendig bidrag for på sikt å opprettholde den brede forsvarsviljen som vi som nasjon er avhengige av. Det innebærer at jeg betrakter årets budsjettbehandling nærmest som et hvileskjær og derfor i mitt innlegg ikke har gått inn på sakens realiteter. Jeg avventer med spenning den proposisjonen som vil bli framlagt til våren. Jeg forutsetter at det blir en proposisjon og ikke en melding, som representanten Hernæs antydet, i og med at det også er signalisert tilleggsfinansiering for å sikre samsvar mellom struktur og finansiering. Jeg vil til slutt få framsette forslag nr. 4, fra Senterpartiet.