Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2019-01-30:
Nytt år, ny regjering – men for hver ny regjering statsminister Solberg presenterer, ser entusiasmen ut til å dale. Jeg så partilederdebatten samme kveld som plattformen ble lansert, sammen med noen ungdommer. En av kommentarene som falt, var følgende: Men de er jo ikke enige om det de har blitt enige om! Og dette var den første kvelden. For helsepolitikken ble det en klar høyredreining. Spørsmålet er om det er prisen Kristelig Folkeparti måtte betale for vetorett når det gjelder endringer i bioteknologiloven og innskrenking av kvinners selvbestemmelse i forbindelse med abortloven. Det er tung symbolikk i at statsministeren kommer med en direkte oppfordring til kvinner om å få flere barn for så å snu i døren når stortingsflertallet har gjort det mulig for kvinner å få hjelp fra helsetjenesten til å bli gravid. Enda mer paradoksalt blir det når seksjonsoverlege Torbjørn Moe Eggebø ved St. Olavs hospital fortalte til TV 2 sist helg at de har funnet en sammenheng mellom fosterreduksjon av flerlinger og assistert befruktning i utlandet. Årsaken er at man i utlandet setter inn mange egg hos kvinnen, som fører til en graviditet med flere fostre. I Norge ville man valgt en annen metode med færre innsatte egg. Men det er altså forbudt og skal fortsatt være det. Det føles nok tungt for dem som har fått sin drøm om å få egne barn knust i løpet av noen sene timer på Granavolden. Abortloven burde aldri kommet til forhandlingsbordet. Erna Solberg brukte kvinners abortrettigheter for å oppnå sin drøm om en firepartiregjering. Gjennomgående har resten av helsepolitikken fått en dreining mot høyre. Mer privatisering er feil medisin. Helsetjenesten er ikke et kundeforhold, men en grunnleggende rettighet, en kontrakt mellom fellesskapet og hver innbygger – trygghet! Noen fagre løfter finnes det riktignok i plattformen: desentralisere spesialisthelsetjenester gjennomgang av de prehospitale tjenestene styrke kapasiteten og kompetansen i de akuttmedisinske tjenestene utenfor sykehus Men realitetene i sykehusene er noe helt annet. Vi ser at det landet over kuttes i psykiatri, rehabiliteringstilbud og ambulansetjenesten. I Møre og Romsdal kuttes det i rehabiliteringstilbud, sengeposter ved distriktspsykiatriske senter, tilbudet til revmatikere og i ambulansetjenesten. Med Arbeiderpartiets alternative budsjett ville de hatt 54 mill. kr ekstra å rutte med. I Innlandet kuttes det sengeplasser i tverrfaglig spesialisert rusbehandling og i psykiatritilbudet i Oppland. Med Arbeiderpartiets alternative budsjett ville de hatt 81 mill. kr ekstra å rutte med. Det hjelper lite at plattformen foreslår å styrke akuttmedisin og tilbudene i distriktene når regjeringens eget budsjett legger opp til kutt i ambulansetjenesten og viktige helsetilbud nær befolkningen. Arbeiderpartiet mener at de nye punktene i regjeringserklæringen må følges opp med en satsing på sykehusøkonomien – hvis ikke er dette bare nok en beskjed til fagfolkene der ute om å springe enda fortere. Arbeiderpartiets mål er et samfunn som fremmer god helse og livskvalitet for alle, og som forebygger sykdom. Det handler om hvem vi er, og hvem vi vil være, som fellesskap og som enkeltmennesker – en helsetjeneste hvor det fremste av medisinsk ekspertise er tilgjengelig for alle når man trenger den, uansett hvem man er, eller hvor man bor i landet. Det kommer Arbeiderpartiet fortsatt til å jobbe med. Dessverre vil vi nok ikke få støtte fra Kristelig Folkeparti-representantene lenger i denne perioden. Vi er glad for de flertallsvedtakene som gjenspeilet et annet flertall i forrige periode, særlig i helsepolitikken, men vi skal nok vise et klart og tydelig alternativ.