Lars Sponheim (Venstre), 2007-11-29:
Den forrige regjering fikk gjennomført en skattereform som gir et flatere og enklere skattesystem, en reform som i sin innretning belønner investeringer i bedrifter framfor utbytte til eget forbruk. Det er en linje Venstre vil fortsette, og vi ønsker samtidig å vri hele skatte- og avgiftssystemet i en mer miljøvennlig retning. Vi er skuffet over at Regjeringen ikke går mer offensivt til verks i den samme retning. Både det forhold at klimaproblemene er vår tids største politiske utfordring, og at Regjeringen skal holde det samlede skatte- og avgiftsnivået uendret, tilsier en langt mer offensiv omlegging fra rød til grønn skatt enn Regjeringens forsiktige endring av enkelte avgifter. Jeg velger imidlertid å tolke finansministerens innlegg i finansdebatten på tirsdag som en viljeserklæring til å gå lenger i denne retning i neste budsjett, og ser fram til et konstruktivt samarbeid om dette. Det er grunn til å minne om at dersom vi opphever alle fritak eller reduksjoner vi har i CO2-avgift, elavgift og grunnavgift for fyringsolje, avvikler subsidiering av kraftkontrakter, som vi sannsynligvis uansett må gjøre, og ikke gir gratis utslippskvoter for CO2, kan vi frigjøre om lag 10 milliarder kr som vi kan bruke til målrettede skattelettelser for å skape framtidens kreative kunnskapssamfunn. Selv om det neppe er aktuelt å gjøre alt dette i en jafs, er det grunn til å problematisere dette. Vi, det norske fellesskapet, bruker 10 milliarder kr på å subsidiere miljøfiendtlig atferd i en tid der miljøproblemene og klimatrusselen er vår viktigste politiske utfordring. Det er jo ingen som etterspør forurensing. Vi etterspør de miljøvennlige løsningene. Da må vi ha et politisk skifte – fra rødt til grønt. Venstre foreslår i dag en rekke endringer i skatte- og avgiftslovgivningen. Felles for disse endringene er at de er målrettet for å skape et moderne framtidsrettet næringsliv, de stimulerer til sparing heller enn forbruk, og de belønner det å arbeide. Konkret foreslår Venstre økte avskrivningssatser i saldogruppe d, bunnfradrag for selvstendig næringsdrivende, økte beløpsgrenser i SkatteFUNN-ordningen, økt stimuli til boligsparing for ungdom, økt skattefradrag for individuell pensjonssparing, økt aksjerabatt for medeierskap i egen bedrift, økt frikortgrense, fjerning av avkortningsreglene i pensjon også for aldersgruppen 68–70 år, eget skattefradrag for alle mellom 62–67 år som er i arbeid, økt fiskerfradrag og endringer i arveavgiften ved arv av familieeiendom og knyttet til familieeide bedrifter. For å stimulere til et sunnere kosthold eller livsstil foreslår Venstre en provenynøytral omlegging av momssystemet, kombinert med høyere tobakksavgifter. Konkret foreslår Venstre at det ikke blir moms på frukt og grønt, mens det blir full momssats på brus og sterkt sukkerholdig drikke, og at den generelle matmomsen økes med ett prosentpoeng. Dessuten foreslår Venstre nødvendige lovendringer for å få på plass sosiale ordninger for gründere og selvstendig næringsdrivende, ikke trikse- og fikseordninger, slik Regjeringen foreslår i statsbudsjettet, men reelle, gode, varige ordninger som ikke overfinansieres av de selvstendig næringsdrivende selv, men som holder seg innenfor et proveny omtrent i den størrelsesorden som det Regjeringen gir i økt fradrag for fagforeningskontingent. Jeg er alvorlig bekymret for helheten i Regjeringens politikk når det gjelder eierskap i norsk næringsliv. Gjennom en rekke endringer i skattesystemet de siste tre budsjettene har Regjeringen målrettet gjort det stadig mindre lønnsomt å investere i norske arbeidsplasser og bedrifter. Dette kommer samtidig med at Regjeringen gjennomfører et ganske massivt økt statlig eierskap i norsk næringsliv: 5 milliarder kr i Aker Holding, 2,2 milliarder kr til et nytt statlig investeringsfond og minst 25 milliarder kr til oppkjøp i StatoilHydro – høyst sannsynlig mer. Det betyr at det spredte private eierskapet erstattes med en betydelig maktkonsentrasjon på statens hånd, uten at det har vært en prinsipiell debatt rundt det i det hele tatt. Dette bekymrer meg og Venstre, og det burde også bekymre Regjeringen og finansministeren, selv om hennes parti er tuftet på idealene om at staten skal overta produksjonsmidlene, og en ideologi om at fellesskap og stat er to sider av samme sak. Etter å ha hørt representanter fra Senterpartiet i finansdebatten på tirsdag, framstår det som uklart hva Regjeringen egentlig mener om en rekke saker. Alle i Senterpartiet er tydeligvis svært ubekvemme med den økte beskatningen av småkraftverk som i dag vedtas. I tillegg uttrykte representanten Lundteigen sterk støtte på vegne av Senterpartiet til Venstres forslag om endringer i arveavgiftene knyttet til arv av familieiendommer og generasjonsskifte i bedrifter. Om Lundteigen som vanlig snakket på vegne av seg selv, eller om dette er noe som har gjenklang i større deler av Regjeringen, gjenstår å se, men den snuoperasjon Regjeringen har foretatt i forhold til Venstres forslag fra 2006 om endringer i beløpsgrenser for frivillige organisasjoner, gir i hvert fall grunnlag for et betinget håp. Med det tar jeg opp de gode forslag, som det heter i dagens debatt, som Venstre fremmer i innstillingen.