Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2014-02-11:
Jeg er glad for at utenriksministeren har gitt en så grundig redegjørelse for en veldig krevende humanitær situasjon som følge av borgerkrigen i Syria og den alvorlige konflikten og politiske krisen i Sør-Sudan. Jeg er enig i utenriksministerens analyser og de posisjonene som regjeringa har inntatt i disse konfliktene. Jeg vil derfor i mitt innlegg spesielt fokusere på hva vi kan gjøre videre fra norsk side. Da partene i Syria-konflikten møttes i Montreux, deltok utenriksministeren med veldig gode innspill fra norsk side. Det er positivt at regjeringa før jul varslet at de har stilt bidrag for å bistå OPCW med destruksjon av Syrias kjemiske våpen, og at Norge bidrar med fregatten KNM «Helge Ingstad». Spørsmålet er hvor store deler av de kjemiske våpnene som er ute nå. Hva vil utenriksministeren gjøre hvis vi ikke får uttransportert våpnene i tråd med Sikkerhetsrådets vedtak? Jeg besøkte flyktningleirer i Jordan rett før jul og så hvilken enorm innsats som legges ned fra Flyktninghjelpen og andre humanitære organisasjoner overfor de syriske flyktningene. Det er spesielt viktig at unge kvinner beskyttes, at det tilbys utdanning og sikkerhet, for det er veldig mange kvinner som er i en sårbar situasjon i disse flyktningleirene. Tidlig ekteskap blir en løsning for en del familier for å beskytte disse jentene. Etter min mening må vår bistand derfor konsentrere seg om å gi et godt sikkerhetstilbud til disse jentene og gi dem tilbud om skolegang. Helsetilbud og tilgang på prevensjon er spesielt nødvendig for alle kvinner. Det er også viktig å sikre et tilbud til dem som er skadet og lemlestet som følge av krigshandlingene. I Jordan står det en stor flyktningleir klar til å ta imot mange flyktninger, og der har både private og statlige donorer bidratt med midler. Det står tusener av flyktninger på grensen på syrisk side, og mitt spørsmål er hva utenriksministeren kan gjøre for å sikre at flere får hjelp på jordansk side. Jeg vil også takke utenriksministeren for hans engasjement i Sør-Sudan. Det finnes ingen annen løsning enn en politisk løsning i dette landet. Hilde Frafjord Johnson kjenner situasjonen i landet svært godt, og jeg vil understreke betydningen av det arbeidet hun gjør for UNMISS. På samme måte som i Sør-Afrika har norsk arbeiderbevegelse og kirkelige organisasjoner et langt engasjement i Sør-Sudan. Arbeiderpartiets kvinnenettverk har over flere år drevet opplæring av kvinnelige folkevalgte i Sør-Sudan i samarbeid med Norsk Folkehjelp. Norsk Folkehjelp og Kirkens Nødhjelp har et langt engasjement i dette landet. Derfor er det også mange i Norge som kjenner SPLM svært godt. Den politiske krisen startet i SPLM. Det betyr også at reformer i SPLM er viktig for en varig løsning. Dersom politiske partier, frivillige og kirkelige organisasjoner kan bidra, mener jeg at dette vil være viktig i denne fredsprosessen, og vil gjerne høre utenriksministerens vurderinger av dette. Når ISAF nå trappes ned, mener jeg det er veldig viktig at vi får en reell debatt om hvordan det norske forsvaret kan bidra i flere internasjonale operasjoner. For Arbeiderpartiet er det viktig å prioritere deltakelse i FN-operasjoner. Det er en viktig målsetting. Mens NATOs andel i FN-operasjoner utgjorde 50 pst. av soldatene på 1990-tallet, er det kun 2 pst. av soldatene i dag som kommer fra NATO-land. Økt deltakelse fra NATO-land vil etter min mening styrke FN. Store deler av Forsvaret har relevant kapasitet å bidra med. Økt deltakelse vil kreve at dette finansieres i tillegg til langtidsplanen. Jeg vil gjerne høre utenriksministerens vurderinger av dette.