Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2014-02-04:
Jeg vil i likhet med flere talere takke interpellanten for å reise et meget viktig spørsmål. Dette er en viktig debatt, og det er bra at parlamentet får anledning til å diskutere viktige menneskerettighetsspørsmål. Det skulle vi ha gjort oftere, og nå har vi en fin anledning til å gjøre det. Jeg synes også det har vært gode svar fra både utenriksministeren og kulturministeren når det gjelder hvordan Norge på et bredt spekter jobber for å løfte menneskerettighetssituasjonen i Russland spesifikt, men også internasjonalt og generelt og bredt. Det er godt å høre, og det gir grunn til å føle stor tillit til at dette arbeidet også blir fulgt opp ved de anledningene som byr seg under et OL. Når det blir stor debatt i Norge om hvordan vi skal forholde oss til disse spørsmålene, også under et stort idrettsarrangement, er det et stort sunnhetstegn. Det er et tegn på at nordmenn er opptatt av fair play. Dersom utøvere blir hindret, er det uakseptabelt. Det er derfor bra at idretten selv er veldig tydelig på både hvordan dette arbeidet kan gjøres internt i idretten, og hvordan man skal forholde seg dersom det skjer underveis at utøvere blir hindret. Det er også godt å høre at regjeringen hele tiden jobber for å sette disse spørsmålene på dagsordenen, for de mange bruddene vi ser på fundamentale rettigheter, er utålelige. Hindrene for ytringsfrihet og de mange hindrene vi har sett for journalisters muligheter for å gjøre en god jobb, er totalt uakseptable. Vi har også sett eksempler på norske journalister som har fått begrensninger i sin bevegelsesfrihet og sin mulighet til å drive god journalistikk når de har vært på oppdrag i Russland. Det er viktig at disse diskusjonene foregår i de rette kanalene. Det blir feil dersom idretten gjøres til et utenrikspolitisk verktøy for Norge. Derfor er det viktig å være ryddig når det gjelder hvordan disse sakene skal håndteres. Det er nødvendig at våre representanter fra myndighetenes side, enten det er parlamentarikere eller representanter fra regjeringen, tar opp slike spørsmål i sine møter og har det høyt på sin dagsorden når de møter representanter for andre lands myndigheter, og særlig russiske myndigheter. Det er fint at det norske folk både viser hvilken betydning store idrettsarrangementer kan ha for å bedre menneskerettighetssituasjonen, og også har forventninger til idretten om at man skal stå opp for disse rettighetene, og om at man skal stå opp for utøvernes selvsagte mulighet til å delta på arrangementer – til å delta med sine ferdigheter – og også til å uttale seg. Det er et sunnhetstegn når folk er opptatt av disse tingene, og det er jeg glad for å se. Det er bra at vi i Stortinget får muligheten til å delta i debatten, og at vi på vårt vis kan uttrykke våre forventninger til regjeringens representanter når de deltar på møter i Russland. Jeg synes det har vært gode svar fra regjeringens representanter på hvordan man ønsker å gjøre det. Jeg har behov for å si at vi har en tydelig forventning fra Stortingets side om at dette løftes høyt på dagsordenen. Og så har jeg et spørsmål som kanskje ikke nødvendigvis krever svar i dag, men som det er viktig at man tenker gjennom – fra idrettens side, men også fra regjeringens side: Hvordan håndterer man det hvis det oppstår situasjoner underveis i OL, enten at utøvere blir nektet adgang, at det blir sanksjoner hvis utøvere uttaler seg om disse spørsmålene, eller hvis journalister blir utsatt for press eller blir hindret i sitt arbeid? Hvordan skal man forholde seg til det hvis det skjer underveis i OL? Det er et viktig spørsmål som foreløpig ikke har blitt adressert, som det kanskje er krevende å finne svar på i forkant, men som det er viktig at man, før man reiser, har en klar holdning til, for da er det nødvendig at vi sier klart fra at det i så fall vil være totalt uakseptabelt.