trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marianne Haukland (Høyre), 2019-05-14:
Kultur binder oss sammen som mennesker. Det skaper forståelse på tvers av kulturer og lager bruer og ytringer som utfordrer etablerte normer og verdier. Det føler jeg kommer godt fram i denne stortingsmeldingen om kulturens kraft. Det er 16 år siden sist vi behandlet en stortingsmelding om kultur. Alle partiene på Stortinget er enige om at kultur er viktig for dannelse og ytringer, men våre ideologier skiller oss i hvordan vi mener kultur best kan forvaltes. Høyre mener at kulturen skal forvaltes nedenfra og opp, ikke ovenfra og ned. Kultur har en egenverdi. Verdisetting av kultur er vanskelig, men det er et svært viktig mål for denne regjeringen og for Høyre at kulturlivet skal være bærekraftig og finne flere strenger å spille på. Derfor kan ikke kulturen alene være avhengig av statsbudsjettet. Høyre mener gaveforsterkningsordningen er viktig for å få kulturinstitusjonene til å kunne hente penger fra privat sektor. Gaveforsterkningsordningen belønner dem med 25 pst. påslag. Tilbakemeldingen vi får fra dem som bruker ordningen, er at de er fornøyde, og at støtten er uvurderlig. Arbeiderpartiet har rett i sine merknader om at det er få som har mottatt denne støtten i Finnmark. I 2018 var det første gang noen fra Finnmark søkte gjennom ordningen, men det betyr ikke at næringslivet ikke er flinke til å støtte opp under kultur i Finnmark, det skyldes først og fremst at ordningen ikke har vært godt nok kjent. Det er trist, og det håper jeg vil endre seg. Likevel har man ikke lyktes med å få fylkeskommunene i Finnmark, Troms og Nordland, som alle er styrt av Arbeiderpartiet, til å annonsere for denne ordningen rettet mot kulturinstitusjoner. De er kanskje så uenige at de saboterer ordningen. Men det er en stort savn ikke å ha allierte til å snu denne trenden. Det er kun våre institusjoner i Nord-Norge som taper på at de ikke har kjennskap til gaveforsterkningsordningen, spesielt når disse allerede gjør en veldig god jobb med å skaffe private midler til kultur. Vi må legge til rette for det lokale kulturlivet, et variert kulturliv, som kjennetegner gode lokalsamfunn. Jeg tror at det som spirer lokalt, skal få lov til å blomstre lokalt. Derfor er det en verdi for det lokale kulturlivet at de nye regionene skal få overta nye oppgaver, at vi vil få nye kulturpolitikere med mer ansvar. Derfor er det en verdi at kulturen skal forvaltes nedenfra og ikke gjennom det trange nåløyet som denne stortingsdøren er.
Marianne Haukland (Høyre), 2019-05-14:
Jeg synes det er verdt å diskutere hvordan SV og Senterpartiet stiller seg til viktige verdier som lokaldemokrati og lokalt næringsliv. Vi skal tross alt inn i et lokalvalg, så det er greit å få sett nærmere på det. I dag legger de i hvert fall ingenting imellom med å oppheve utfallet lokaldemokratiet i Kvalsund har kjempet for. Hva skal de leve av i Kvalsund? Senterpartiet og SV ønsker å legge ned de 200 arbeidsplassene som er planlagt som en konsekvens av dette vedtaket. Gruvedrift gir ressurser vi trenger for å omstille oss til det grønne skiftet. Dette havdeponiet skal overvåkes, det er satt krav til mengden spredning av partikler, og det er tatt hensyn til reindriften. Men vi gjør ikke disse inngrepene fordi det ikke er noe å tjene på dem. Etter alle solemerker kommer våre framtidige næringer til å trenge mer kobber, det kommer til å bli mer elektrifisering, og da er også Norge nødt til å ta et ansvar og hente ut deler av disse ressursene, sånn at vi ikke er avhengig av å importere alle de ressursene fra andre land som ikke opprettholder kravene til naturdrift, HMS på arbeidsplassen, osv. Er det én ting jeg reagerer på, er det skremselspropagandaen og språkbruken når man diskuterer disse viktige næringssakene. Det er krisevarslinger, og man varsler gigantiske inngrep. Det er ikke gigantiske inngrep når man går inn på akkurat de samme gruvehullene som ble brukt for 40 år siden. Da er det ikke gigantiske inngrep. Det er ikke store dagbrudd. Når dette anlegget her kommer i drift, tror jeg mange vil se at realiteten er en helt annen enn de prognosene vi får i dag fra representanten Knag Fylkesnes.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Først takk for den trafikale oppklaringen fra kulturministeren. I et politisk landskap hvor det er vanskelig å se forskjellen på Venstre og Høyre, kan det være greit med en sånn avklaring. En stortingsmelding er en langtidsplan for et område. Da kan man oppsummere de viktigste målene, man kan lage overordnede strategier, og man kan vise til forpliktende planer for de kommende årene. I den kulturmeldingen vi har fått framlagt, er målene fine, strategien er uklar, og forpliktelsen er fraværende. Saken er den at det finnes ingen andre samfunnsområder som hadde funnet seg i at deres langtidsplan hadde vært på den måten. Selvfølgelig er det forskjell på veibygging og kultur, på samme måte som det er forskjell på psykiatri og forsvar. Men det er ulike områder med forpliktende planer. Ta forskning som er sammenliknbar med kultur – det er frie forskere som bruker ytringsfriheten sin, som utforsker nytt landskap og som går sine egne veier. Der har partiet Venstre vært, jeg vil si, pådriver for at Norge skal ha et forpliktende mål om hvor mye penger vi skal bruke på forskningen uten at man dermed instruerer hver enkelt forsker, uten at man dermed skal sitte i stortingssalen og bestemme hvordan forskningen skal foregå, og uten at man på den måten legger bindinger på de ulike institusjonene. Den sammenlikningen kunne kulturministeren tatt til seg i stedet for å snakke om nasjonal transportplan. Så sier statsråden at det er liksom ikke noe farlig, dette, det spiller ingen rolle. Vel, jeg har vært på ti budsjettkonferanser i regjering. Der kommer de ulike statsrådene og viser til hver sin plan. Stortinget har lovt så og så mye til forsvar, Stortinget har lovt så og så mye til psykiatri, Stortinget har lovt så og så mye til eldreomsorg og Stortinget har lovt så og så mye til forskning. Når man er ferdig med alt dette, kommer kulturministeren og sier: Ja, ja, jeg får ta med meg det som blir igjen etter alt dette. Vi har lovt så og så mye til skattekutt – for å ta med det i samme slengen. Det er helt ubegripelig at en kulturminister ikke vil ha med seg inn i den konferansen at vi skal ha 1 pst. og kunne slå i bordet med det. Men nå forstår jeg at kulturministeren har oppfylt 1-prosenten allerede, fordi man har endret utregningsmåten. Statsråden sa fra talerstolen i stad noe som er en ren misforståelse eller lureri, at man regner alle departementenes kulturinnsats inn i Kulturløftet. Nei, man gjør ikke det. Det var Kulturdepartementets avgrensede kultursatsing pluss UDs satsing på kultur. Den er blitt kraftig kuttet under den borgerlige regjeringen, men det blir vel sikkert lettere å skrive den stortingsmeldingen med utenriksministeren, om utenriks og kultur, når man ikke engang der har et forpliktende mål. Det er ingen motsetning mellom offentlig satsing og privat satsing, slik regjeringen prøver å si.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Først vil jeg utfordre kulturministeren her i salen, for når hun selv bruker beregninger som viser at hun har oppfylt 1-prosenten, må det bety at departementet har regnet på dette. Vi har spurt departementet om det er mulig å få regnet på det. Da har departementet sagt at det ikke er mulig å regne på det. Det må oppklares i dag. Er det mulig, ut fra de samme kriteriene som vi brukte da vi beregnet Kulturløftet i min tid som kulturminister, i Anniken Huitfeldts og Hadia Tajiks tid som kulturministre, fortsatt å få en beregning av hvor mye av statsbudsjettet den definerte delen av kulturbudsjettet utgjør? Siden statsråden selv sa at man hadde oppfylt 1-prosenten, er det fint om hun kan redegjøre for denne sal, som hun sikkert har stor parlamentarisk respekt for, om hvordan dette er regnet ut, om det går an å få slike beregninger også for opposisjonens opplegg. Så sier statsråden at Enger-utvalget sa at dette ikke var vellykket. Nei, det sa Enger-utvalget overhodet ikke. Enger-utvalget sa at de områdene hvor kommunene har ansvaret, ikke har hatt et tilsvarende løft – biblioteker, kulturskoler, det som kalles for den kulturelle grunnmuren – fordi de ikke er på statsbudsjettet. Selvfølgelig kan en lage øremerkede ordninger som bidrar, men der er det først og fremst kommunebudsjettet som avgjør om man lykkes, eller så kan vi sette oss noen nasjonale mål, f.eks. om å fjerne en av Norges mest meningsløse køer – køen av unger som står og venter på en plass i kulturskolen. Statsråden sier at Enger-utvalget viste til at vi ikke brukte mer kultur. Nei, det kan godt hende. Operaen har f.eks. stort sett ikke et eneste ledig sete. Selv om vi har doblet driftsbevilgningene til Operaen under Kulturløftet, ble det ikke flere publikummere, for det er rett og slett fullt i Operaen. Det gikk heller ikke flere folk på kino, men norskandelen på kino gikk opp fra 9 pst., det laveste på 1990-tallet, til nesten 25 pst., som var det ambisiøse målet i Kulturløftet. Det ble ikke solgt flere billetter på kino, men det ble solgt veldig mange flere billetter til norske filmer. Hvis kulturministeren er likegyldig til om det er Hollywood-produksjoner eller norskproduserte filmer som folk går og ser på, har hun forstått svært lite av Kulturløftet, eller – eventuelt – det er forståelig at hun ikke deler det målet. På samme måte er det med litteratur, på samme måte med teater, på samme måte med alle kunstformer. Det er viktig at vi har det på norsk språk, i norsk tradisjon, med norske uttrykk og med norske kunstnere og norske kulturarbeidere. Det må jo være målet med Kulturløftet. Det finnes mer enn nok av land som overlater dette til import fra USA og de store kommersielle produsentene. Vi som står bak Kulturløftet, ønsker en sterk nasjonal kulturpolitikk, og det er overraskende at de to statsrådene som sitter i salen, ikke er med oss på det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
La meg begynne med å være generøs. Trine Skei Grande er ingen budsjettaper. Det er ingen tvil om at hun har fått betydelig bedre gjennomslag enn sine forgjengere i den borgerlige regjeringen, så det er bra, og det heier alle vi som er opptatt av kultur, på. Men desto mer viktig hadde det vært å ha med seg et forpliktende mål i en tid da budsjettene antakelig blir tøffere å sette sammen, og kampen om kronene blir hardere. Det jeg ser som et positivt svar fra kulturministeren, er at hun sier det er viktig at vi klarer å sammenligne på likt grunnlag, og at vi dermed får beregninger som er gjort etter samme premiss. Det ser jeg som et ja på mitt spørsmål om at vi kan få en beregning av hvordan det ser ut med Kulturløftet, gitt de premissene som lå i Kulturløftets definisjon i årene 2005–2013. Selvfølgelig har det skjedd endringer mellom departement, og noe er delegert til fylkene, men det går det også an å regne inn og ta høyde for, så det kommer vi tilbake til og ber om å få, slik statsråden legger opp til.
Erlend Larsen (Høyre), 2019-05-14:
I denne saken har regjeringen fulgt opp to av Stortingets vedtak om å vurdere konsekvensen av og nødvendige lovendringer for at Vinmonopolet skal kunne overta taxfree-salget av alkohol ved norske flyplasser. Utredningen på 30 sider er forholdsvis grundig og nøytral og viser hvilke konsekvenser en eventuell enerett på salg av alkohol til Vinmonopolet vil få for offentlige og private lufthavner, samt hvilke konsekvenser en eventuell enerett vil få for staten og Vinmonopolet selv. Utredningen ser også på alkoholpolitiske rammer, forholdet til EØS-regler, regler om statsstøtte osv. Utredningen viser at en eventuell enerett på taxfree-salg av alkohol til Vinmonopolet vil gi en betydelig usikkerhet om konsekvensene for økonomien til lufthavnene. Dokumentet viser bl.a. at det er en stor uenighet mellom Avinor og Vinmonopolet om hva som vil bli de økonomiske konsekvensene dersom Vinmonopolet skulle få overta taxfree-salget. Dersom Stortinget skulle gi Vinmonopolet enerett på salg av alkohol på lufthavnene, vil det bli en betydelig risiko for å ramme økonomien til våre lufthavner. En sannsynlig konsekvens vil være at flere av våre flyplasser blir nedlagt. Lufthavnene som ikke er eid av staten gjennom Avinor, ville bli spesielt utsatt dersom Vinmonopolet skulle få enerett på taxfree-salg. Vi i Høyre mener at taxfree-salget ved lufthavnene skal legges ut på anbud for å sikre lufthavnene størst mulig inntekt. Vinmonopolet er velkommen til å legge inn anbud, på lik linje med de private aktørene, slik som de har skissert i sitt innspill til departementet. Et heleid datterselskap som kan delta i anbudskonkurransen, er en spennende løsning som kan gi Vinmonopolet en fot inn i taxfree-markedet, men da altså gjennom konkurransestyrte anbud på lik linje med private aktører. Helse- og omsorgskomiteens utkast til innstilling har vært forelagt transport- og kommunikasjonskomiteen til uttalelse, og de hadde ingen ytterligere merknader. Så innstillingen fra flertallet i komiteen er altså at dagens ordning, hvor lufthavnene velger taxfree-leverandør basert på konkurranse, skal få fortsette.
Erlend Larsen (Høyre), 2019-05-14:
Jeg vil bare si litt generelt om situasjonen for fødende i Norge siden det har blitt så mye usikkerhet omkring dette, for vi har en svært god fødselsomsorg i Norge. Kvinner er mer fornøyd med fødsels- og barselomsorgen i 2017 enn de var for åtte år siden. Det som er enda viktigere, er at det blir stadig tryggere å føde. Norge er blant de landene i verden hvor det er aller tryggest å føde, ikke minst takket være dyktige og dedikerte fagfolk. Det er behov for flere jordmødre i kommunene. Vi som er i regjeringspartiene, fortsetter å styrke og utvikle jordmortjenesten. Den 1. januar i fjor gjeninnførte regjeringen lovkrav om jordmorkompetanse i kommunene, et krav den rød-grønne regjeringen i sin tid fjernet. Dagens regjering har sørget for en markert økning i antall jordmødre i kommunene og har gjennomført en styrking av helsestasjonene. I denne regjeringsperioden har antallet årsverk for jordmødre økt fra 279 til 464 årsverk. Samtidig har antall fødsler gått ned. I dag ble det kjent at ytterligere 98 kommuner har søkt om, og får, 59 mill. kr i øremerkede midler til å ansette 80 nye jordmødre. Norge er et langstrakt land, og vi skal fortsatt ha en desentralisert sykehusstruktur. Vi skal balansere nærhet til innbyggerne med kompetanse på sykehusene. I noen sammenhenger er det riktig å samle kompetanse. Mindre fødeavdelinger og fødestuer skal fortsatt fordeles slik at det sikrer nærhet til fødetilbudene også utenom de store kvinneklinikkene. Det er viktig at de fødende kommer til fødeinstitusjonene i tide. God lokal oppfølging av de gravide er viktig for å få dette til. Andelen fødsler som skjer utenfor institusjon, har vært stabil siden 1999 og ligger på godt under 1 pst. av alle fødsler. Avstand til fødeinstitusjon er en risikofaktor for fødsel utenfor institusjon, men langt flere årsaker har betydning. For eksempel ble det i 2017 født 79 barn utenfor institusjon i Oslo og Akershus, mens det ble født 8 barn utenfor institusjon i Finnmark og 13 i Sogn og Fjordane. Heldigvis har antall barn som dør under fødsel eller i første levedøgn, falt fra 2,4 per 1 000 i perioden 1999–2009 til 1,7 i perioden 2010–2017. Også andelen barn som dør i forbindelse med fødsel utenfor institusjon, har heldigvis falt. I de nevnte periodene har antallet falt fra 8,7 til 7,7 per 1 000 fødsler. Det skal være trygt å føde i Norge, og de kommende mødrene skal føle seg trygge. Ingen nyfødte barn, mødre og fedre skal tvinges hjem kort tid etter fødsel. Barnets behov og foreldrenes trygghet skal bestemme hvor lenge den nybakte familien skal være på fødeinstitusjonen. Til slutt vil jeg si at jeg har stor forståelse og sympati med usikkerheten rundt fødetilbudene i Kristiansund.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Arbeiderpartiet vil ha en ansvarlig alkoholpolitikk, og vi mener at Vinmonopolets rolle må vernes. Som samfunn har vi i fellesskap et ansvar for å begrense skadene av alkoholbruk. Vi står bak innstillingen, og vi merker oss Granavolden-erklæringen, som ønsker å utrede ordninger hvor Vinmonopolet kan delta i konkurranse. Men dette er spørsmål som i dag ikke har noen åpenbare svar. For Arbeiderpartiet er det viktig at man ikke gjør noe som truer vinmonopolordningen, samtidig som man sikrer inntektene til flyplassene. Det er flere store spørsmål og utfordringer som må avklares i den eventuelle utredningen. På ett punkt synes det å stride mot logikken bak opprettelsen av et kommersielt monopol å arrangere anbudskonkurranser hvor man deltar på lik linje med private økonomiske operatører. Selve formålet med vinmonopolordningen er jo å forhindre konkurranse på nettopp dette området. Man skal ha med seg at dersom man signaliserer at Vinmonopolet i realiteten er å anse som en økonomisk aktør, hvor formålet er at man skal få på plass et overskudd, at man konkurrerer på lik linje med andre økonomiske aktører, kan det medføre at det blir stilt spørsmål ved hele vinmonopolordningen innenfor de EØS-rettslige ordningene. Vi kan ikke gjøre noe som gjør at vi setter hele vinmonopolordningen på spill. Arbeiderpartiet har programfestet at vi vil vurdere å la Vinmonopolet overta taxfree-ordningen, men på det nåværende tidspunkt er det altfor mange ubesvarte spørsmål, spørsmål vi ikke har svar på.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Jeg må si det er litt spesielt å høre oppramsingen til forrige taler på talerstolen. Det at kvinner skal være takknemlige, at vi har et godt fødetilbud i Norge sett i verdenssammenheng – såpass må vi kunne forvente. Men når kvinner forteller historier og forteller om utrygghet – ja, da må det tas på ytterste alvor. 60 000 gravide hvert eneste år deler på 424 kommunejordmødre. Det regnestykket går ikke opp. Som samfunn kan vi ikke være bekjent av at kvinner på sitt mest sårbare ikke føler trygghet. Det handler om liv og helse – for mor, men også for et nytt liv. I denne salen har vi i opposisjonen blitt beskyldt for å drive med svartmaling, at vi driver med skremselspropaganda ved å løfte denne saken. Jeg tror ikke en eneste av de kvinnene som har strøket bunadsskjorta, tatt på seg sølvet og bunadsskoene og marsjert opp Karl Johan i dag, har gjort det på bakgrunn av propaganda. Jeg tror at damene er redde og skremt, akkurat sånn som meg – redde for ikke å nå fram i tide, redde for at hjelpen ikke skal være på plass – frykten for seg selv, men først og fremst for et lite liv. Det er kvinner som fullt og helt forstår konsekvensen av nedleggelsen av fødetilbudet, som ikke godtar å bli nedprioritert. Og som helseministeren selv har påpekt i dag: Foretaksmodellen er et dårlig hjemmested for en helseminister. Det er en modell som kan og må styres, nettopp for å gi de nødvendige politiske signalene. Gjennom bunadsgeriljaen har vi satt flomlyset på fødetilbudet og barseltilbudet i hele Norge. Men det er ikke alle steder som tåler nettopp det søkelyset som blir satt på denne delen av helsetjenesten. Følgetjenesten, muligheten for å bli ledsaget av jordmor på vei til sykehuset, er helt avgjørende for mange. Men flere steder får vi nå beskjed om at det legges ned, at det er usikkerhet rundt finansiering, og vi hører jordmødre fortelle om at de ikke har fått betalt siden oktober. Jeg har ennå ikke fått svar på mitt skriftlige spørsmål til statsråden om dette. Jordmorforbundet venter på svar. Vi fikk ikke noe svar på replikken fra representanten Kjerkol i dag. Jeg forventer at statsråden rydder opp.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Debattene jeg viste til, var om de sakene vi har hatt i denne salen før i år, bl.a. min interpellasjon 9. april og saker om bl.a. amming. Det kan nok være riktig at representanten Geir Jørgen Bekkevold ikke var til stede i de debattene, hvor vi da diskuterte fødsels- og barselomsorgen i Norge, og hvor vi i opposisjonen tok opp barseltilbudet ute i kommunene, bemanningen på fødeinstitusjonene, behovet for utdanning og kompetanse og ikke minst følgetjenesten, som jeg savner et svar på fra både Kristelig Folkeparti og statsråden.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2019-05-14:
For Kristelig Folkeparti er det selvsagt også slik at vi ikke bare ønsker en ansvarlig, men også en solidarisk alkoholpolitikk. I det bildet spiller også Vinmonopolet en stor rolle. Det er jo gjennom begrunnelsen vi har for å ha et vinmonopol, at EØS-reglementet gir oss mulighet for det, nemlig de sosial- og helsepolitiske argumentene for å ha et vinmonopol. De samme argumentene har vært viktige for Kristelig Folkeparti med tanke på å se på muligheten for at Vinmonopolet også kan overta taxfree-salget. Vi vet at Vinmonopolet er under press. Taxfree-salget er en av årsakene til det. Derfor er jeg glad for at vi nå får en utredning med tanke på å se på om Vinmonopolet kan delta i konkurranser om å drifte taxfree-salget. Hvis den utredningen viser at et statlig monopol ikke kan være med på en sånn type anbud, og at ESA kan sette foten ned for det, vil jeg bare signalisere fra min side i hvert fall at da har jeg en forventning om at man går videre. Med det mener jeg at da må man også kunne vurdere om Vinmonopolet rett og slett skal ta over taxfree-salget. Og så kommer alle disse økonomiske vurderingene, ikke minst i forhold til Avinor og de private flyplassene. Det må vi se nærmere på. Men hvis det viser seg at det ikke er mulig å få til den type anbud for et statlig monopol, har i hvert fall jeg en forventning om at vi går ett skritt videre.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2019-05-14:
Jeg har lyst til å takke for en god debatt. Jeg tror de aller fleste, uavhengig av hvilken side man er på, har uttrykt både en takk og støtte til bunadsgeriljaen. Jeg har hørt stor forståelse for den bekymringen som bl.a. de har gitt uttrykk for, og derfor synes jeg det er litt pussig at representanten Elise Bjørnebekk-Waagen mener at regjeringspartiene har beskyldt opposisjonen for å drive skremselspropaganda. Det er ikke slik jeg har lyttet, hørt og forstått denne debatten. Snarere tvert imot mener jeg at helt uavhengig av om man sitter i regjering eller ikke, har det vært stor forståelse for den bekymringen som bl.a. bunadsgeriljaen har gitt uttrykk for. Det har også vært representanter for regjeringspartiene som har vært her oppe og sagt hvor uenige de har vært i Helse Møre og Romsdals forslag om å slå sammen fødetilbudene og legge det til Molde, og som også har vært tydelige når det gjelder rehabilitering ved Aure og Mork. Jeg forstår ikke helt at man kan ha lyttet, eller føler seg beskyldt for å drive skremselspropaganda. Det er en helt annen debatt enn den jeg har deltatt i, vil jeg si. Ellers må jeg si at det kanskje er styremøtet i morgen alle går og venter på. Én ting er debatten i denne salen, men det skal altså være styremøte i morgen, og jeg tror nok at skal vi være ærlige, er vi vel alle spent på hva styret i Helse Møre og Romsdal vil komme fram til. Ellers forstår jeg det også slik at Arbeiderpartiet ikke helt får dette regnskapet med antall jordmødre og fødende til å gå opp. Da representanten Gahr Støre var helseminister, måtte hver jordmor håndtere 211 fødende i snitt. I 2017 var dette tallet 138. Siden har det blitt enda flere jordmødre, og senest i dag, i revidert, er det satt av penger til flere jordmorstillinger i kommunene. Så jeg håper at dette regnestykket nå, i hvert fall, har gått opp. Hvis ikke kunne det vært interessant å høre Arbeiderpartiet beskrive fødetilbudet da Arbeiderpartiet hadde dette ansvaret.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2019-05-14:
Stortinget har bedt regjeringen legge fram en egen sak om konsekvenser av og nødvendige lovendringer for at Vinmonopolet skal overta taxfree-salget av alkohol på flyplassene ved utløpet av gjeldende anbudsperiode. I november la regjeringen derfor fram en utredning som gjør rede for konsekvenser for Vinmonopolet og flyplassøkonomien dersom Vinmonopolet overtar taxfree-salget av alkohol. Utredningen viser at det er knyttet betydelig usikkerhet til konsekvensene av dette. Konklusjonen er at valget av en ordning hvor Vinmonopolet får enerett til salg av alkoholholdig drikke på flyplassene, vil innebære en aksept av en betydelig risiko for at dette vil kunne få negative effekter for flyplassøkonomien. Utredningen viser også at EØS-retten setter begrensninger for hvordan en slik ordning kan innrettes, både for å kunne opprettholde dagens alkoholpolitiske virkemidler og for å være i tråd med regelverket om offentlige anskaffelser og statsstøtte. Det vil fra et alkoholpolitisk og EØS-rettslig perspektiv ikke være aktuelt med en ordning der Vinmonopolets drift skal ha som grunnleggende formål å bidra til inntekter til lufthavnene. Forenklet sagt kan vi ikke legge til grunn at Vinmonopolet skal garantere for lufthavnenes inntekter dersom de overtar salget basert på en enerett. Både Vinmonopolet og Avinor forvalter viktige samfunnsoppdrag som må ivaretas. Vinmonopolet skal bidra til begrenset omsetning av alkohol i kontrollerte former uten privatøkonomiske motiver for salget, og Avinor skal sikre hele landet gode luftfartstjenester. De kommersielle inntektene fra bl.a. taxfree-utsalg utgjør en av hovedkildene til samfinansieringsmodellen til Avinor, der lønnsomme lufthavner bidrar til å finansiere ulønnsomme lufthavner. Regjeringen vil vurdere om det er andre muligheter enn enerett for at Vinmonopolet skal kunne overta alkoholsalget. I regjeringsplattformen er det derfor fastsatt at vi ønsker å utrede om Vinmonopolet kan delta i konkurranse om å drifte taxfree-salget av alkohol på lufthavnene før det tas stilling til spørsmålet om taxfree-salg. En forutsetning for valg av løsning er at det ikke går ut over Avinors mulighet til å sikre grunnlaget for en desentralisert flyplasstruktur og de privatdrevne flyplassenes eksistens eller bidrar til å svekke grunnlaget for Vinmonopolet.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Vi står rett og slett overfor en bemanningskrise i helsetjenesten. Forrige uke la SSB fram rapporten Arbeidsmarkedet for helsepersonell fram mot 2035. SSBs rapport anslår en sykepleiermangel på opp mot 28 000 og en mangel på helsefagarbeidere på 18 000 i 2035. For både leger, sykepleiere og helsefagarbeidere har dessuten norsk helsetjeneste i økende grad blitt avhengig av innvandring av personer med relevant utdanning fra utlandet. De store barnekullene som ble født etter krigen, begynner å passere 75 år. Selv om vi vet at den eldre befolkningen holder seg friskere og lever lenger enn før, øker også behovet for helsetjenester. For når vi lever lenger, får vi ikke en ekstra runde i 30-årene – dessverre, kan vi kanskje si – det er på slutten vi får de ekstra leveårene. Befolkningsutviklingen medfører at vi kommer til å trenge mange ansatte i helsetjenesten, og vi står overfor en dramatisk manko på helsepersonell de neste 15 årene. Flere leger går ut av tjenesten enn det utdannes nye. Det er for få plasser til leger i spesialisering i forhold til antallet spesialister som hvert år pensjonerer seg eller går ut av sin stilling av ulike årsaker. Det gjør at Norge er i manko på spesialistkandidater, og vi blir tvunget til å importere spesialister fra utlandet. I enkelte fag, som radiologi og anestesi, er over 40 pst. av de årlige spesialistgodkjenningene konverteringer av utenlandske spesialistgodkjenninger, ifølge tall fra Legeforeningen. Yngre legers forening anslår at med dagens antall LIS1-stillinger vil 5 188 utdannede leger stå uten LIS1 i 2045. Hvis det derimot opprettes 200 nye LIS1-stillinger, er det anslått at bare 105 leger vil stå uten LIS1-tjeneste i 2045. Antall LIS1-stillinger er en flaskehals i dagens utdannings- og spesialiseringsløp for leger. Jeg har vært i dialog med Yngre legers forening, som understreker følgende: Ny spesialiststruktur gir enda lengre kø. På grunn av ny spesialiststruktur må alle LIS-kandidater i sykehus fra 1. mars i år ha gjennomført LIS1-tjeneste. Tidligere har leger utdannet i enkelte land kunnet hoppe over turnus LIS1 for å begynne sin spesialisering. Det er det nå slutt på. Den nye regelen vil dermed stramme inn flaskehalsen ytterligere, og flere må inn i søkerkøen, som bare vil øke. Fastlegekrisen, som har vært mye debattert i denne salen de siste årene, vil også forsterkes av mangel på LIS1-stillinger. Fastlegekrisen skyldes delvis rekrutteringssvikt blant unge leger. Alle allmennleger i spesialisering, ALIS, må også gjennom LIS1-tjeneste før de kan begynne på spesialiseringen i allmennmedisin. Ved å opprettholde flaskehalsen bidrar man til å bremse tilgangen på dem som vil bli fastleger. At vi har nok LIS1-stillinger, er viktig for både sykehusene og primærhelsetjenesten.
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Yngre legers forening anslår at med dagens antall LIS1- stillinger vil 5 188 utdannede leger stå uten LIS1 i 2045. Antallet LIS1-stillinger er en flaskehals i dagens utdannings- og spesialiseringsløp for leger. Hva er helseministerens svar til de unge legene som er på vei inn i helsetjenesten?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Et spørsmål som også knytter seg til LIS1 og hvordan disse stillingene fordeles ut til de aktuelle søkerne: Vi har blitt kontaktet med bekymringer om mangel på åpenhet knyttet til tildeling av LIS1-stillinger. Det blir hevdet at kjennskap og vennskap spiller inn i prosessen. Er statsråden kjent med de samme bekymringene, og hva vil han eventuelt gjøre for å sikre åpenhet og rettferdig rekruttering til de LIS1-stillingene som faktisk er tilgjengelige for dagens unge leger?
Tuva Moflag (Arbeiderpartiet), 2019-05-14:
Saken vi debatterer i dag, handler om fødetilbudet i Kristiansund, men bunadsgeriljaen har sørget for et engasjement for fødetilbudet i hele landet. Mange andre steder i landet er nok kvinner mest opptatt av avstanden til fødetilbudet og om man rekker fram i tide. Her i Oslo og Akershus har vi sykehusene såpass tett og såpass nærme at det kanskje ikke er så mange som er bekymret for avstanden, men vi er kanskje mer redd for om vi får plass. Hvor ender vi opp med å føde? Vi kvinner har en tendens til å prate ganske mye om fødslene våre. Det kan være en fin debriefing etter den opplevelsen man har vært igjennom. Skal enkelthistorier danne grunnlaget for politikk? Ikke nødvendigvis, men summen av alle de historiene vi hører, er det likevel verdt å ta med seg. Jeg har selv fått fire barn, og jeg skal spare dere for mine fødselshistorier, men jeg har likevel lyst å fortelle dere om én av de tilbakemeldingene jeg har fått om fødetilbudet her i mitt nærområde, og jeg siterer: «Jeg ringte til Ullevål fordi jeg var klar(!) til å føde. Da fikk jeg beskjed om at det var fullt der. De skulle ringe tilbake for å fortelle meg hvor det kunne være plass til meg. Da fikk jeg beskjed om at det var fullt på Ahus og «Riksen» også, og at jeg måtte komme meg til Bærum sykehus. Der var det ledig plass. Da kjeftet jeg og ropte: Jeg vet ikke hvor Bærum sykehus er! Da fikk jeg en ambulanse tilsendt. Jeg holdt på å føde i ambulansen, men rakk så vidt fram til Bærum i tide. De var veldig greie der, altså, men jeg skulle gjerne ha vært stresset i forkant foruten.» (!) Det er 2019, men fortsatt er kvinner bekymret for om det er plass i herberget – eller helseforetaket, som vi kaller det nå. Arbeiderpartiet vil styrke sykehusøkonomien, og vi vil styrke fødetilbudet. Det er et politisk ansvar å sørge for at sykehusene har gode nok rammebetingelser.
Torill Eidsheim (Høyre), 2019-05-14:
Det er noko litt underleg over denne saka. I 2018 gav regjeringa Helsedirektoratet i oppdrag å kartleggje behovet for LIS1-legestillingar i helse- og omsorgstenestene i Noreg. Den kartlegginga var klar i januar 2019, og der stod det bl.a. at direktoratet tilrår at talet på stillingar blir auka med 200 på sikt. Berre nokre veker seinare fremja Senterpartiet forslag om å auke talet på stillingar, i tråd med det som allereie er til vurdering i departementet. Det er mange grunnar som tilseier at det er eit behov for auke, bl.a. presset på stillingane, og at desse no er inngangen til vidare spesialisering i norsk helseteneste og framtidige behov for legespesialistar. Ein mogleg auke i talet på stillingar må samtidig stå i stil med behova i helsetenesten og moglegheitene vi har til å gje god rettleiing. Men det er òg slik at det er fleire ting som kan bidra til å auke kapasiteten og gjennomstrøyminga, bl.a.: meir fleksibel justering av talet på LIS1-stillingar betre utnytting av restplassar å ta i bruk fleire læringsarenaer å gjere om stillingar for legar som ikkje er LIS2, LIS3 eller spesialistar, til LIS1 Direktoratet sjølv anbefaler vidare utgreiing av følgjande tiltak: legar kan jobbe som allmennlege under rettleiing, med rett til trygderefusjon i inntil eitt år kortare LIS1-løp LIS1 blir innlemma i spesialistløpet og ein avviklar søknadsprosessen krava for å tre inn i LIS2 og LIS3 blir senka, primært for legar med utanlandsk utdanning legar med lang erfaring kan gjennomføre kommunedelen før sjukehusdelen Eg ser difor fram til at regjeringa kjem med si vurdering av denne saka. Dette er eit viktig tema som krev ein grundig analyse før ein set i verk ein masse tiltak.
Torill Eidsheim (Høyre), 2019-05-14:
I helsesektoren er det viktig at alle som treng hjelp, får hjelpa dei treng, når dei treng det. Utviklinga av smarte løysingar og god, ny teknologi skal bidra til auka sjølvstende og god ressursbruk, slik at opplevinga blir mindre prega av pasient og meir av menneske. Teknologi og nytenking gjev oss eit stort potensial for at vi kan yte endå betre tenester i helsesektoren. Vi har dei seinare åra sett ei stor satsing på IKT og helse i budsjetta. Det går føre seg mykje godt arbeid knytt til IKT i helseregionane våre, og det er svært viktig med overføring av erfaring og lærdom frå dei ulike prosjekta. Det er særleg behov for tiltak for å redusere risiko og kompleksitet og for å sikre riktig organisering. Dette er eit pågåande arbeid. Helse Sør-Aust har gjennomført tiltak for å redusere risiko og kompleksitet i IKT-arbeidet sitt og å sikre betre forankring av avgjerdene som blir tekne, heilt i tråd med Riksrevisjonens anbefaling. Det offentlege skal vere berebjelka i det norske helsevesenet, og i ein sentralisert e-helsemarknad er det viktig at ein òg klarer å ta vare på mangfald og innovasjon. Innkjøparane har eit stort ansvar. Høg kompetanse er heilt vesentleg. Å drive innovative anbod er no ei moglegheit òg i det offentlege, men det er nytt, og det er ikkje alltid enkelt. Det krev god leiing med forankring av meir dialogbaserte, kontinuerlege forbetringsprosessar i offentleg forvaltning, og frå politisk hald må vi heilt klart leggja vekt på å klare å skape tryggleik for dei som skal ta desse innovative vala. Vi må faktisk òg erkjenne at innovasjon krev risikovilje, og risiko vil bety at ein av og til bevegar seg inn i eit ukjent landskap. Teknologisk utvikling og det internasjonale trusselbiletet er i kontinuerleg endring, og evna til å avdekkje og raskt setje i verk tiltak for å avgrense negative konsekvensar vil vere heilt vesentleg. Dette arbeidet må vi saman jobbe vidare med.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Representantforslaget tar opp flere viktige spørsmål om framtidige behov for legespesialister og at utdanning av spesialister må svare til helse- og omsorgstjenestenes behov. De konkrete forslagene handler primært om LIS1-stillinger for nyutdannede leger og kapasiteten. Dette er et sammensatt område, og jeg vil, i tillegg til mitt svarbrev, si noe om saken. Behovet for legespesialister både i sykehus og kommunale helse- og omsorgstjenester er stort og vil være økende, særlig innen enkelte spesialiteter. Mange steder opplever allerede rekrutteringsutfordringer. I deler av landet oppleves det også knapphet på tilgang innen enkelte sykehusspesialiteter. Antallet LIS1-stillinger for nyutdannede leger som nå er inngangen til videre spesialisering, er regulert og begrenset til 950 stillinger årlig. Dette er et relativt høyt tall. Samtidig er det konkurranse om stillingene som utlyses, fordi antallet ferdig utdannede leger som ønsker å spesialisere seg i norsk helsetjeneste, er langt større. Dette er vel kjent. Nettopp presset på stillingene og behovet for framtidige legespesialister sto sentralt for meg da jeg ga oppdraget til Helsedirektoratet om på ny å utrede behovet for denne typen stillinger. I oppdraget ba jeg Helsedirektoratet om å gjøre vurderinger av behov for stillinger, hensyntatt tjenestenes behov og kapasitet til å kunne ta imot og gi god veiledning. Forslaget som er fremsatt om en betydelig økning av kapasitet, er nå til vurdering både når det gjelder volum og andre av de tiltakene som foreslås, som kan bidra til å styrke kapasiteten og øke gjennomføringen. Regjeringen vil at antallet LIS1-stillinger skal økes. Det har vi også slått fast i den nye regjeringsplattformen. Samtidig må dette skje på en bærekraftig måte. Utdanningskapasitet innen medisin sorterer under forsknings- og høyere utdanningsministerens ansvarsområde og vil selvfølgelig være et tema i dialogen mellom oss. Tilgangen på leger i Norge er bra, og det er et gode. Vi følger utviklingen nøye både når det gjelder legemarkedet og blant legespesialister i stort og LIS1-stillingene spesielt. Senest sist uke ble det presentert nye framskrivninger fra SSB, som Helse- og omsorgsdepartementet hadde bestilt i forbindelse med arbeidet vårt med ny nasjonal helse- og sykehusplan. Disse belyser framtidige behov, også når det gjelder leger. Vi skal stå bedre rustet til å møte framtidens behov for legearbeidskraft i Norge gjennom dette arbeidet.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Mitt svar er at vi har bedt Helsedirektoratet om å vurdere på ny behovet når det gjelder antallet LIS1-stillinger. For et par år siden gjorde de dette og anbefalte meg å redusere antall LIS1-stillinger. Det syntes jeg ikke var et godt råd – derfor fulgte jeg det heller ikke. Så ba jeg dem om å vurdere dette på ny, og nå har de kommet med en anbefaling om å øke. Det er også i tråd med regjeringsplattformen. Men jeg vil understreke at dimensjoneringen av LIS1-stillinger vil ta utgangspunkt i tjenestens behov. Vi har ingen muligheter til eller ønske om å regulere hva ungdom utdanner seg til, og at de reiser til andre land og utdanner seg til medisinere. Det er ikke det som kan være målestokken for dimensjoneringen her. Det må være helsetjenestens behov som regulerer antallet.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Nå har vi jo gått over til en søknadsbasert ordning, og det betyr at en må søke på denne type stillinger slik som på andre stillinger. Hvis en da mener seg urettferdig behandlet, må en klage på det i de konkrete tilfellene. Men det er selvfølgelig slik at når en har en søknadsbasert ordning, vil en student som f.eks. har jobbet på et sykehus i ferier, og har hatt mulighet til å vise sin personlighet og sitt engasjement, sannsynligvis ha større muligheter enn en som ikke har gjort det. Slik er det også ellers i arbeidsmarkedet. Det mener jeg i utgangspunktet ikke er noe negativt, for det bidrar også til at f.eks. studenter som har et ekstra engasjement, har en ekstra mulighet for å få denne typen stillinger. Men hvis det er urettferdighet, må nesten den enkelte klage på det, slik som en gjør når det gjelder andre stillinger en søker.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Jeg er kjent med denne bekymringen. Dette er ingen statisk størrelse, og det har jeg også opplyst om i mitt svarbrev til Stortinget, selv om de undersøkelsene som er gjort, viser at dette har et beskjedent omfang. Det er ulike begrunnelser, som kan være gode, for denne typen ordning når sykehusene tar den i bruk, men det er ikke sånn at dette skal være noen erstatning for å ha LIS1-stillinger eller å ta ansvaret sitt for utdanning og veiledning. Det vil være situasjoner der dette vil være en løsning som sykehusene må ta i bruk, men undersøkelsene vi har gjort, viser at dette er av relativt beskjedent omfang.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Vi har en kontinuerlig dialog med Legeforeningen om denne typen spørsmål, og jeg har også jevnlig møter med de tillitsvalgte. Vi er hele veien åpne for å diskutere dette hvis det oppstår problemer, eller hvis en har forslag til andre løsninger. Det er ikke det at vi ikke er åpne for det, men jeg må nesten gi en tilbakemelding med utgangspunkt i det jeg er kjent med, knyttet til omfanget slik det er nå. Hvis det er sånn at Legeforeningen eller de tillitsvalgte har andre synspunkter på dette, er min dør alltid åpen for å diskutere det.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det er et spørsmål som forsknings- og høyere utdanningsministeren må svare på. Det er hun som har ansvaret for de studieplassene, selv om dette selvfølgelig også er en del av budsjettdiskusjonen som hele regjeringen tar. Det er et spørsmål vi må komme tilbake til i budsjettet, men fra Helse- og omsorgsdepartementets side er vi selvfølgelig involvert i arbeidet som pågår knyttet til utredningen, og har kontakt med fagmiljøene som er knyttet til det. Der utreder en jo ulike modeller for å øke kapasiteten i Norge, noe som er veldig interessant, og som det er viktig for helse- og omsorgstjenesten å være delaktig i for å påvirke løsninger.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det vi har gjort med det, er å få til en formidabel satsing på jordmødre i kommunene. Jeg overtok i en situasjon, etter helseminister Jonas Gahr Støre, da det var kun 280 jordmødre i norske kommuner. Det betød at hver enkelt jordmor måtte håndtere et altfor stort antall fødsler, og veldig mange kommuner hadde ikke denne kompetansen. Noe av det siste Arbeiderpartiet gjorde i regjering, var å sende en hilsen til de fødende i Norge ved å fjerne lovkravet om jordmorkompetanse i kommunene – noe som vi nå har gjeninnført. Vi har lagt til rette for en nær dobling av antall jordmødre i kommunene. I dag får 98 kommuner tilskudd til å ansette flere jordmødre. Det var i 2010 Arbeiderpartiet overførte ansvaret for følgetjenesten fra folketrygden til helseregionene. Det var den store endringen på dette området. Jeg tar det brevet vi har fått fra Jordmorforbundet, på største alvor og kommer til å følge opp spørsmålet knyttet til kvaliteten på følgetjenesten i dag.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det er helt avgjørende å ha en sterk jordmortjeneste også i kommunen for å ha en god følgetjeneste. Det er ofte de samme jordmødrene som gjør denne jobben, så derfor bidrar det å styrke antall jordmødre i kommunene også til en styrket følgetjeneste. Jeg er veldig klar på at det skal være en god følgetjeneste til fødende som har lang reisetid. Jeg oppfatter også at det er en av årsakene til at ledelsen i Helse Møre og Romsdal har anbefalt styret å gjøre et annet vedtak i morgen enn det som de gjorde tidligere – nettopp fordi de ser at en ikke har vært i stand til å ha det samarbeidet med kommunene som er en forutsetning for å sikre et trygt tilbud. Dette er noen av de spørsmålene jeg kommer til å følge nøye med på i utviklingen i Nordmøre og Romsdal, nettopp fordi at gjør en endringer, skal det være trygghet som kommer først, og det må være på plass.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det jeg svarte på, er om det krever et foretaksmøte at disse to fødeavdelingene slås sammen, og det gjør det ikke fordi det allerede er vedtatt i foretaksmøtet, av meg, at vi skal etablere et felles sykehus for Nordmøre og Romsdal. Men det utelukker ikke at jeg kan gripe inn i beslutninger som tas av styret i Helse Møre og Romsdal, hvis jeg mener at de ikke er riktige. Mye av forutsetningen for det vedtaket som styret gjorde sist, om å slå sammen disse to fødeavdelingene i august i år, har forandret seg etter at styret gjorde det vedtaket, og det ser en også er årsaken til at ledelsen i Helse Møre og Romsdal nå innstiller på noe annet. Jeg vil selvfølgelig følge med på hva styret gjør i morgen. Det jeg svarte Tidens Krav på, er at jeg ikke utelukker at jeg kan gripe inn i denne saken hvis jeg mener Helse Møre og Romsdal håndterer den på en måte som ikke er riktig.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Hvis representanten noen gang har hørt at jeg har sagt at jeg ikke kan gripe inn, har han hørt feil. Så hele premisset for dette spørsmålet er feil.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det jeg har svart tidligere, er helt korrekt: En sammenslåing av de to fødeavdelingene vil ikke være i strid med det som har vært vedtatt i foretaksmøtet, nemlig at en skal bygge et felles sykehus for Nordmøre og Romsdal. Det vil heller ikke være i strid med de føringene fra Stortinget som ligger i Nasjonal helse- og sykehusplan. Men det betyr ikke at jeg ikke har mulighet å gripe inn hvis jeg mener at et styre tar beslutninger som ikke er til beste for pasientene i store, alvorlige saker. Her må man skille mellom det å se at noe er i strid med tidligere vedtak, og min mulighet som helseminister til å gripe inn. Det er to ulike spørsmål. Jeg tror alle som har fulgt debatten etter styrets vedtak, er enige om at denne saken ikke har blitt håndtert på en god måte. Det opplever jeg også at ledelsen i Helse Møre og Romsdal har bekreftet.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det har vært flere uheldige hendelser i Helse Sør-Øst på IKT-området. Dette er det viktig å lære av, både for Helse Sør-Øst og også for de andre regionene og øvrig IKT-virksomhet i sektoren. Det har skjedd, og vil fortsatt skje, endringer i omgivelsene, både i den teknologiske utviklingen og i det internasjonale trusselbildet. Dette krever tiltak. Vi må arbeide for å forebygge og håndtere uønskede hendelser og sikre informasjonssikkerheten i virksomhetene våre. Helse Sør-Øst har gjennomført tiltak for å redusere risiko og kompleksitet i IKT-arbeidet, og ansvarslinjene er presisert for å få bedre forankring av beslutninger. Dette er i tråd med Riksrevisjonens anbefaling. For meg har det vært viktig å ha oppmerksomhet på å sikre IKT-systemet i min overordnede eierstyring. Det pågår mange store og viktige IKT-prosjekter i alle helseregionene, og jeg har i min styringsdialog med helseregionene, Direktoratet for e-helse og Norsk Helsenett tatt initiativ til at det legges opp til en overføring av erfaring og lærdom fra disse prosjektene. Det er særlig behov for tiltak for å redusere risiko og kompleksitet og sikre riktig organisering. Helseregionenes ansvar for spesialisthelsetjenesten er regulert i spesialisthelsetjenesteloven. Dette omfatter også ansvar for IKT-løsninger og utviklingen av disse. Jeg respekterer denne lovregulerte ansvarsfordelingen. Samtidig har jeg hatt en særlig oppfølging på IKT-området og gitt styringskrav i foretaksmøtene. Jeg har også etablert tiltak på myndighetssiden i min statsrådsperiode. Direktoratet for e-helse ble opprettet 1. januar 2016 for å få en sterkere nasjonal styring og koordinering og en bedre organisering av IKT-feltet. Departementet opprettet også en egen avdeling for e-helse i 2016. Et tema som er trukket fram, er forholdet til sikkerhetsloven og om IKT-infrastrukturen bør være definert som skjermingsverdig etter loven. Dette er et pågående arbeid i alle departementer hvor IKT-infrastrukturen inngår, som etter planen skal ferdigstilles i 2019. Det er velkjent at det har vært problemer med viktige IKT-prosjekter i Helse Sør-Øst. Sektoren sikret lærdom av dette, og det tas nye grep. Jeg vil minne om at Helse Sør-Øst også har gjennomført en rekke vellykkede og viktige IKT-prosjekter. IKT-området er avgjørende for en god utvikling av helsetjenesten, og jeg vil sammen med helseregionen, Direktoratet for e-helse og Norsk Helsenett følge opp arbeidet som blir gjort.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Det er en kontinuerlig overvåking av aktiviteten i våre systemer, og selv om en gjennom dette innbruddet har hatt tilgang til sensitiv informasjon, har vi ingen indikatorer på at sensitiv informasjon er tatt ut eller er på avveier. Det er det som fortsatt er status i den saken.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Vi har gjennom HelseCERT, Norsk Helsenett og helseregionens egne systemer overvåking av den type problemstillinger, nettopp for å avdekke om uvedkommende har adgang. Det har vi systemer for å håndtere, som representanten spør om.
Bent Høie (Høyre), 2019-05-14:
Ja, de har virket, og det er derfor en kontinuerlig oppdager forsøk på angrep på våre systemer, som blir avverget. Det er en viktig del av vår IKT-sikkerhet.