Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-05-25:
Til det siste som representanten Lundteigen var opptatt av, nemlig forbrukerbeskyttelse og innskyterbeskyttelse: Det er et viktig tema for regjeringen. Det er også et viktig tema som blir diskutert internasjonalt. For det er ingen tvil om at det å trenge gjennom og ned til kjernen av alle ulike produkter som etter hvert har kommet, og som kommer i finansmarkedet, ikke er det enkleste her i verden. Jeg har lyst til å knytte noen kommentarer til et par merknader i innstillingen – en innstilling som for øvrig er veldig bra, og som gir oppslutning om det som er regjeringens forslag, med litt variabelt flertall. Jeg synes at innstillingen på en god måte får fram det som er det viktige i saken. Når det gjelder såkalt hawala-virksomhet, vil jeg bare kvittere ut, knyttet til merknaden fra mindretallet, at vi vil følge godt med for å sørge for at forslaget gir den ønskede virkningen. Det er i grunnen det som er poenget. Det betyr at vi skal følge opp regelverket. Dette vil også Finanstilsynet gjøre gjennom sin tilsynsoppgave i forhold til virksomheten. Når det gjelder betalingstjenester, er det helt selvfølgelig, etter mitt syn, at en må sikre at konkurransen fungerer i det markedet, og det skal vi også etter beste evne prøve å bidra til. Når det gjelder shortsalg, vil jeg knytte noen kommentarer til det. Her har jo Norge en lang forhistorie. Vi hadde et totalt forbud mot shortsalg i perioden 1918–1997. Og det var en grunn til at et slikt forbud kom i 1918; det kom jo som en tung erfaring av det som skjedde under første verdenskrig, og den store spekulasjonsbølgen som da for over landet. Så da en i 1997 åpnet for såkalt dekket shortsalg, var det på mange måter en slags liberalisering av den lange historiske linjen for shortsalg i Norge. Det en nå gjør, er at en også utvider forbudet mot såkalt udekket shortsalg gjennom verdipapirforetak til også å gjelde udekket shortsalg utenom disse foretakene. For øvrig: Når det gjelder forslaget om Finanstilsynets hjemmel til å nekte shortsalg i helt spesielle tilfeller, vil nok dette være et forbud som vil bli behandlet med nøysom hånd. Jeg tror ikke det blir et forbud som kommer til å bli veldig mye brukt, i hvert fall håper jeg det. Det skal kun benyttes i helt spesielle tilfeller. Det er også referert til et tilfelle i proposisjonen, der en faktisk omsatte aksjer i et selskap hvor antall aksjer som skulle omsettes, var langt høyere enn det antall aksjer som var tilgjengelig, og som var registrert i selskapet. Ellers foregår det nå et ganske interessant arbeid på det internasjonale planet. Den europeiske komiteen for verdipapirtilsyn har fremmet forslag om felles europeiske regler for opplysningsplikt i forbindelse med shortsalg. Den samme komiteen vil også vurdere en bredere felleseuropeisk regulering på området. Når det gjelder såkalt udekket shortsalg, har jo f.eks. land som Sveits, Japan, Nederland, Australia og nå Tyskland et slikt forbud, mens det i mange andre land er ganske strenge regler om flagging. Det vi vil gjøre fra regjeringens side, er å se på den utviklingen som nå skjer innenfor EU-området, og vi vil vurdere å følge opp med ytterligere tiltak dersom en blir enige om det på europeisk plan. Så litt om meldeplikt. Det er et vanskelig område, og som det ble sagt, har man her en utredning som er fra såpass langt tilbake som 2003. Det som er et viktig poeng, er at straff i dag er den eneste sanksjonsmuligheten. Det en da ser på, og ønsker, er om overtredelsesgebyr burde være en riktig reaksjonsmåte for mindre overtredelser av meldeplikten. Det er jo allerede i dag en regel for et slikt gebyr i verdipapirhandelloven som gjelder lignende forhold. Men vi vil gjøre en ny vurdering av om reglene om overtredelsesgebyr i verdipapirhandelloven bør endres når Sanksjonslovutvalgets utredning eventuelt blir fulgt opp med en lovproposisjon på et senere tidspunkt. La meg til slutt bare si noen få ord til om den internasjonale situasjonen. I forrige uke var jeg på en stor internasjonal konferanse i Berlin, som ledd i forberedelsene til G20-møtene i Seoul og Toronto. Temaet var her regulering, tilsyn og kontroll med finansmarkedet i lys av de kunnskaper og de erfaringer en nå kunne trekke fra finanskrisen. Det er et sterkt internasjonalt engasjement på området, og det er en sterk vilje til å prøve å vedta lover og regler og innrette seg på en slik måte at en ikke gjør om igjen feilene fra i går. Dette er en holdning som har sterk forankring i tunge politiske kretser, ikke bare i Europa, men innenfor det internasjonale området. Og som representanten Lundteigen nå henviste til, vedtok jo den amerikanske kongressen for en knapp uke siden de mest omfattende regler for finansmarkedsregulering som er gjort siden 1930-tallet. Så det vil skje mye på dette området framover, og jeg tror det er viktig for Norge at vi følger med i det som skjer. Det er også en grunn til at dette skjer, for en så at det som skjedde under finanskrisen, kom ut av kontroll og har ført til så store utfordringer både for europeiske land og ikke minst for land som er mye fattigere, og som vi var inne på i en tidligere sak i dag. Så her er ikke siste ord sagt verken i Norge eller internasjonalt.