Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2015-12-01:
La meg først begynne med å si at jeg egentlig setter pris på at dette forslaget er blitt fremmet. Det gir oss mulighet til å diskutere vannkraftens store betydning i Stortinget. Det mener jeg det er viktig å gjøre. La meg da se langt tilbake, til da vi startet med dette. Da naboene våre i Europa for mer enn hundre år siden startet med å industrialisere sine økonomier basert på kullkraft, tok vi vannkraften i bruk. Den påfølgende industrialiseringen av Norge gjorde det også mulig å bygge velferdsstaten. I dag har vi en kraftforsyning i Norge som ikke bare er fornybar, men som også er regulerbar. Det er unikt, og det gjør at vi i et svært land med forholdsvis lite folk har klart å bygge et bærekraftig, men også et kostnadseffektivt kraftsystem som skaffer tusenvis av arbeidsplasser, og som er helt sentralt for verdiskapingen i alle deler av landet. Vannkraften er, og vil forbli, ryggraden i dette systemet. Det er den regulerbare vannkraften som også i framtiden skal gjøre det mulig å bygge dette bærekraftige og effektive energisystemet. Vi skal heller ikke undervurdere den betydningen denne kraftressursen kan ha for Europa. Vi ser at i våre kraftsystemer i Norden, i Norge og i Sverige, men også i kraftsystemer rundt oss, er det overproduksjon av kraft på sommeren, mens det er behov for effekt, særlig effektleveranser, på vinterstid. I det spiller veldig mange av de andre fornybare kraftressursene liten eller ingen rolle. Derfor er det viktig at vi også i framtiden bygger ut nye regulerbare kraftressurser i Norge. La meg også bruke denne talerstolen som arena for å si at dette også betyr at tiden for de store vannkraftutbygginger ikke kan være forbi. Så er det sånn at all kraftproduksjon, all energiproduksjon, påvirker omgivelsene, naturen og miljøet. Men den saken vi diskuterer i dag, er snakk om en utvidelse av et etablert vannkraftsystem i et vassdrag som allerede har vært gjenstand for utbygginger, og det handler om å frede anleggene som allerede er bygd i vassdraget. Nedre Otta kraftverk er en stor vannkraftutbygging ut fra dagens målestokk, med 250 GWh i året, og betydelige innslag av muligheter for å levere kraft også på vinterstid, når kraftsystemene trenger det, og når Europa og Norge trenger det, bl.a. for å fase ut kullkraft. Men selv om utbyggingen gir mye kraft, innebærer den ikke nye reguleringer, damanlegg eller andre større tekniske inngrep verken i vassdraget eller i nærområdene. Kraftverket skal ligge i fjell og skal utnytte den eksisterende Eidefoss-dammen lenger oppe i Ottavassdraget. Allikevel er det altså nødvendig for Nedre Otta, Opplandskraft DA, å søke om konsesjon for de fallene som skal erverves, og det er fordi det bestemmes av industrikonsesjonsloven. Loven bestemmer at ved erverv av vannfall «som ved regulering antas å kunne utbringes til mer enn 20.000 naturhestekrefter, eller hvis betydelige interesser står mot hverandre, skal saken forelegges for Stortinget før konsesjon blir gitt, med mindre departementet finner det unødvendig.» Det er spørsmålet som Stortinget har invitert til drøftelse av i dag. NVE har behandlet denne saken grundig, som alltid, og ga i fjor sommer en positiv innstilling til Olje- og energidepartementet, og det er ingen tvil om at utbygging av Nedre Otta vil være et svært verdifullt bidrag til kraftsystemet vårt. Vi har i OED basert vår behandling så langt på den positive innstillingen fra NVE, og i likhet med komiteens flertall deler jeg det synspunkt at i denne saken bør konsesjonsspørsmålet avgjøres av Kongen i statsråd på helt ordinært vis.