trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
I anledning av at saksordføreren ikke er her, tar jeg på meg oppgaven med å si noen ord om behandlingen av saken. Jeg vil takke komiteen for en god behandling og forslagsstillerne for å fremme en viktig problemstilling. Selv om vi nå har løftet blikket framover, pandemien virker fjern, og vi har kastet munnbindene, skal vi leve med konsekvensene i lang tid framover. Selv om jeg mener at det er viktig at denne saken løftes, er Arbeiderpartiet er uenig i flere av løsningene som presenteres i forslaget som vi behandler her i dag. Det er viktig at konsekvensene av pandemien løftes fram, at vi diskuterer dette, og at vi følger de faglige rådene. Men det å lene seg på statlig overstyring, er ikke Arbeiderpartiets politikk. Det er derfor bra at kunnskapsministeren har tatt initiativ til to nye forskningsprosjekter for å gi oss verdifull informasjon om hva som faktisk har vært konsekvensene av pandemien. Skal vi gjøre de riktige vurderingene og riktige tiltakene på lang sikt, ja, da må vi ha den riktige kunnskapen. Vi vet at pandemien har rammet veldig ulikt på ulike steder. I enkelte kommuner har man kunnet ha en barnehagehverdag og en skolehverdag som har vært tilnærmet lik, en pandemisituasjon som har vært fri for smitte, mens andre steder, eksempelvis her i Oslo, vet vi at man har hatt relativt strenge tiltak over tid. Det betyr også at tiltakene må tilpasses den situasjonen som har vært der ute. Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre tar til orde for at man skal ha på plass en kartlegging av elevenes lese- og regneferdigheter før skolestart og tilby intensiv opplæring i lesing og regning til elever som trenger det. Forslaget innebærer et omfattende, nytt testregime som vil kreve mye tid og ressurser. Tiltakene må være basert på tilliten til lærerne der ute, de som ser det enkelte barnet og ser hva som trengs. Det betyr at hvis vi her inne tillater oss å komme med fiffige løsninger fjernt fra klasserommene, mener jeg at det ikke er til barnets beste. For Arbeiderpartiet er det viktig å gi lærerne tid, gi dem rom og ikke nye statlige pålegg, noe som ikke er i tråd med det man trenger nå. Parr-utvalget er tydelig på at utfordringer ikke løses med kortvarige innsatser eller tiltak. Det er behov for at man er målrettet og langsiktig i arbeidet som nå skal gjøres. Konsekvensene av pandemien krever skreddersøm tilpasset den enkelte elev, ikke statlig overstyring. Jeg er glad for at regjeringen har bevilget to en halv milliard mer til kommunene. At man har fulgt opp med ekstrabevilgninger, sørget for et styrket lag rundt eleven og er tydelig på at man skal følge opp føringene fra Parr-rapporten, er nettopp det skolene trenger nå – ikke nye tiltak fra denne salen.
Elise Waagen (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Det løftes opp ulike tiltak som er relativt konkrete til denne sal å være, og så lener man seg på Parr-rapporten. Men Parr-rapporten trekker ikke fram sommerskole, og Parr-rapporten sier heller ikke at vi skal innføre nye nasjonale tester. Parr-rapporten peker på skoleledere og skoleeiere, og selvsagt skal vi støtte dem i det arbeidet. For vi vet at det er mange barn som bærer konsekvensene av pandemien, og vi skal være der, og vi skal støtte dem, og vi skal støtte laget rundt eleven. Det vi ikke skal gjøre, er å gipse armen hvis noen har brukket foten – og det vet vi ikke herfra, fra denne salen, men det er det lærerne der ute i det enkelte klasserom som vet. Vi vet at «one size doesn't fit all» i denne saken, og nettopp derfor kan vi ikke herfra vedta detaljerte bestillinger som ikke svarer til behovene ute i klasserommene. Det er ikke riktig at vi ikke tester. Vi har omfattende kartleggingsverktøy i skolen. Det vi diskuterer her nå, er om vi skal innføre nye kartleggingsverktøy som følge av pandemien. Det mener jeg ikke er riktig. Det skolen trenger nå, er tid, ressurser og muligheten til å se det enkelte barn og den enkelte elev, ikke nye pålagte tiltak herfra som ikke passer til den enkelte. Parr-rapporten omtalte sommerskole, selv om man ikke nødvendigvis anbefalte det, og jeg vil gjerne sitere rapporten. Der står det at «det minst brukte tiltaket er sommerskole, som nesten ingen rapporterer om bruken av». Dette kan ha en sammenheng med at oppdragsbrevet fra Kunnskapsdepartementet – da ledet av høyreregjeringen – kom 26. juni, og at tilskuddet ble utbetalt 3. juli. Skolene var allerede i gang med sommerferie da tilskuddet ble utbetalt. Sommerskole kan være fint det, enkelte steder, og det er ingenting i veien for at kommunene velger å bruke ekstratilskuddene som de nå får av denne regjeringen til det, men det å herfra vedta at alle kommuner skal gjøre det, mener jeg er feil. Den romsligheten og den tilliten må vi ha til kommunene, til at de nettopp velger de tiltakene som passer best der ute. Så skal vi sørge for at man følger opp kommunene tett i det arbeidet, og sørge for at man har ressurser til nettopp å være der ute i kommunene, tett på laget, tett rundt elevene, men gjøre det på en klok måte som også viser tillit til fagfolkene.
Tore Vamraak (Høyre), 2022-04-21:
Vi har to år med pandemi bak oss. Det er for tidlig å konkludere om alle konsekvensene av pandemien, men det er allerede nå klare indikasjoner på at elevene har fått svakere faglig og sosialt læringsutbytte under pandemien. Elevundersøkelsen som ble lagt fram 10. februar i år, viser at to av tre elever melder at skolehverdagen deres er negativt påvirket, og det er store variasjoner. Den regjeringsoppnevnte arbeidsgruppen under ledelse av utdanningsdirektør Grethe Hovde Parr la i juni i fjor fram sin rapport, Skolen etter koronapandemien. Parr-rapporten identifiserer skolens hovedutfordringer fra pandemien og peker på nødvendige tiltak. Jeg vil trekke fram de hovedutfordringene som Parr-rapporten peker på, for det første mangel på tilhørighet for alle elever i det faglige og sosiale læringsfellesskapet. Elevene opplever mer ensomhet og svekket psykisk helse, det er nedgang i elevenes motivasjon og mestring, og det er bekymringsfullt fravær blant elevene. Den andre hovedutfordringen er at noen elever og elevgrupper er ekstra hardt rammet av pandemien, og det pekes på årsaker til dette. Dette er alvorlige utfordringer som er godt dokumentert, og som krever tiltak. Parr-rapporten peker på en rekke tiltak som kan bidra til å sikre inkludering for alle i gode skole- og læringsfellesskap, identifisere og følge opp elever med stort faglig og sosialt læringstap, og å kompensere for tapt læring og progresjon for alle. Jeg er glad for at en enstemmig komité stiller seg bak forslaget om å be regjeringen ha dialog med kommuner og fylkeskommuner om tiltak for å bøte på negative konsekvenser av pandemien for elever i norsk skole, og at anbefalingene fra Parr-rapporten skal vektlegges i denne dialogen. Jeg hadde likevel håpet at regjeringen og regjeringspartiene hadde tatt et sterkere ansvar for å følge opp Parr-rapporten med en målrettet tiltakspakke som kunne hjulpet kommunene med å ta igjen tapt sosial og faglig læring og tette kunnskapshull. Sommerskole er et av mange tiltak som Høyre fremmer i denne saken. Dette er et tiltak som først og fremst gir en annerledes arena som kan bidra til å ta igjen tapt sosial læring, men også en arena som gir en annen inngang til den faglige læringen enn hva elevene får på skolen. Nettopp derfor er dette et tiltak som særlig kan hjelpe de elevene som har kunnskapshuller som følge av pandemien. Grunnleggende ferdigheter er viktig for elevenes mestring og læringsglede i alle fag. Også før pandemien hadde et urovekkende høyt antall elever et kritisk lavt mestringsnivå i lesing og regning. Skoleeierne burde ha en plikt til å kartlegge elevenes lese- og regneferdigheter og dernest en plikt til å tilby intensiv opplæring for å hindre at elevene blir hengende stadig mer etter. Tilstedeværelse i undervisningen er en forutsetning for god læring. Derfor må skoleeierne sørge for god fraværsoppfølging gjennom hele skoleløpet. Vi kan ikke sitte og vente og se an hvordan tapt læring og kunnskapshuller får videre konsekvenser for elevene. Jeg tar derfor opp de forslagene som Høyre står bak i innstillingen.
Tore Vamraak (Høyre), 2022-04-21:
Statsråden har, både i brev til komiteen og også her i salen, hevdet at representantforslaget legger opp til en fjernstyring fra storting og regjering av innsatsen. Det er ingenting i forslagene som legger opp til en fjernstyring av innsatsen, men Høyre er opptatt av å stille krav til kommunene som skoleeiere for å sikre at de tar tak i utfordringene fra pandemien, og at staten stiller opp med nødvendige tiltakspakker. Mitt spørsmål er om statsråden ser at hun har et ansvar for å gjøre kommunene best mulig i stand til å håndtere utfordringer fra pandemien, og ikke minst et ansvar for å sikre at barna ikke faller igjennom i kommuner som har mangelfulle rutiner for oppfølging.
Tore Vamraak (Høyre), 2022-04-21:
Det er viktig å vite hva som virker, og måten man ser resultater på, er gjennom testing. Det er det som viser hvordan kunnskapsnivået ligger an. Det ble fra flere representanter uttrykt at testing ses på som mistillit til lærerne. Samtidig peker Parr-rapporten på at mange elever har fått tapt faglig og sosial læring og kunnskapshuller gjennom pandemien. Så mitt spørsmål er om statsråden er trygg på at alle elever som har opplevd tapt læring og fått kunnskapshull i henhold til Parr-rapporten, får den tilstrekkelige oppfølgingen uten at man sørger for å tilegne seg denne kunnskapen om hvordan det står til i skolen.
Tore Vamraak (Høyre), 2022-04-21:
Testing stresser lærerne, sa representanten Nyholt. Mitt inntrykk etter å ha hørt representantene fra Rødt, SV og Arbeiderpartiet, samt statsråden, er at testing stresser venstresidens politikere. De viser til at det er bra å sørge for kvalitet i produksjonen av biler, men det er mindre viktig for venstresiden å sikre kvalitet i utdannelsen av våre barn. Høyre er opptatt av at våre barn får en best mulig utdannelse, og godt skoleeierskap fordrer at myndighetene har kunnskap om hvordan det står til med elevenes læring. Venstresidens aversjon mot kunnskap svekker mulighetene til å iverksette de riktige tiltakene. Det er nettopp det saken vi i dag behandler, handler om. Pandemien har ført til tapt faglig og sosial læring, og da er det ikke tilstrekkelig å drive overordnet makroforskning på effektene. Lærerne trenger – i det enkelte klasserom – verktøy for å sette inn de tiltakene som behøves for de enkelte elevene, og Høyre ønsker å gi lærerne disse verktøyene.
Tore Vamraak (Høyre), 2022-04-21:
Høyre har tillit til lærerne. Lærerne er de som skal gi barna både faglig og sosial læring. Så har Parr-rapporten pekt på tap av både faglig og sosial læring, og da må vi ha tiltak i begge kategorier. Det ligger også i forslagene som Høyre stiller seg bak. Det er åtte forslag, bl.a. tre forslag som går på oppfølging av fravær, som er svært viktig for den sosiale læringen. Det er ett forslag om sommerskole. Som jeg pekte på i mitt første innlegg, er sommerskole et viktig tiltak for sosial læring fordi det er et helt annerledes læringsmiljø. Det er et tiltak som er brukt i 228 kommuner. Man kan jo mene at det er få kommuner, som representanten Waagen pekte på, eller man kan peke på at det er et godt brukt tiltak.
Maren Grøthe (Senterpartiet), 2022-04-21:
I nesten to år levde vi med smitteverntiltak. De har loset oss godt gjennom pandemien, men de har også hatt en kostnad for den oppvoksende generasjon. Uker med fag over en skjerm og få samlingspunkt har vært en belastning for barn og unge både faglig og sosialt. Derfor er det viktig at vi nå er på banen og følger opp elevene på veien ut av pandemien. Men løsningen på det er ikke detaljstyring av lærerne, skolen, kommunene eller fylkeskommunenes organisering av opplæringen eller nye kartlegginger fra nasjonalt hold, som Høyre og Venstre her legger opp til. Pandemien har rammet kommuner og enkeltelevene ulikt, både fordi situasjonen i Osen, i Stjørdalen eller her i Oslo har vært helt ulik, og også fordi elevene tar ting og situasjoner på ulike måter. Derfor krever også veien ut av pandemien ulike tiltak. Senterpartiet og Arbeiderpartiet har tillit til at lærerne, skolen og kommunene ser elevene i dette arbeidet. Vi har tillit til at de som står ved siden av elevene sine hver eneste dag, vet hva de trenger mest, og at de iverksetter de tiltakene de ser det er behov for. Men da trenger de tid, og de trenger handlingsrom for å gjøre akkurat det. Vår oppgave i dette arbeidet er å støtte dem på veien. Derfor er det veldig bra, viktig og riktig at regjeringen nå bevilger 2,5 mrd. kr ekstra til kommunene i årets budsjett, og at vi får delt 216 mill. kr til de kommunene som har vært hardest rammet av smitte, til nettopp slike tiltak. Parr-rapporten var tydelig på at det er nettopp slik vi må gå fram. Den understreker at det er behov for ulike tiltak på forskjellige steder og for ulike elever. De fleste tiltakene som arbeidsgruppa faktisk foreslo, handlet nettopp om å styrke det arbeidet som allerede gjøres i skolen, og er i stor grad tiltak som både må avtales og iverksettes lokalt. Framover blir det viktig for oss å holde dialogen og følge situasjonen tett opp mot kommunene og fylkeskommunene. Vi har også startet arbeidet med å hente inn et enda bedre kunnskapsgrunnlag for hvordan vi skal gjøre dette på best mulig måte i praksis. For det er kun sammen med dem som kjenner elevene best, at vi greier å sikre at vi skal ta elevene tilbake til hverdagen enda sterkere rustet enn før.
Maren Grøthe (Senterpartiet), 2022-04-21:
Det er fascinerende å hvordan Høyres representanter mener at ikke å ønske nye nasjonale prøver eller kartlegginger er en forakt for kunnskap. Det viser at vi har en ulik virkelighetsforståelse. For hvor er egentlig Høyres tillit til lærerprofesjonen, tillit til de ansatte, som ser elevene hver dag og faktisk ser hva de trenger? Det er ikke sånn at vi må pålegge en kartlegging på en enkelt skole for at de skal følge med på hvordan elevene har det. Vi har tillit til at lærerne gjør det hver eneste dag – hver eneste dag når de sier hei til elevene som kommer på skolen, hver eneste dag når de gir elevene en matteoppgave og ser at den klarte de ikke denne gangen, hver eneste dag når det skjer at i en gymtime turte ikke en elev å gi alt i dag. Det er kartlegging. Det gjør våre lærere hver eneste dag, og det må vi ha tillit til at våre utdanninger ruster dem bra nok til å gjøre på en god måte, uavhengig av om vi er etter en pandemi eller ikke. Så skal vi selvfølgelig gi dem tid og handlingsrom til å gjøre det arbeidet som trengs, men en ny kartlegging, der vi fra Oslo har bestemt inneholdet, er ikke akkurat det. Nå må lærerne få tid til å gjøre det de har behov for. Det er mange som har sagt det fra talerstolen nylig, så jeg skal ikke bruke noe mer tid på det. Nye leseprøver som blir foreslått, og nye mattekartlegginger hjelper ikke den eleven som nå sliter med å komme seg tilbake til klasserommet fordi den har tilbrakt skoletimene på et toalett. Da må de få mer sosial oppfølging, og det må vi ha tillit til at de på hver enkelt skole har muligheten til å se og har muligheten til å gjøre. Og da trenger de rom, ikke mer testing og kartlegging og pålegg.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Koronapandemien har vært belastende for mange barn og unge og kan få negative konsekvenser for deres faglige og sosiale utvikling. Blant annet derfor har regjeringen styrket kommunenes frie inntekter med 2,5 mrd. kr i 2022 sammenlignet med regjeringen Solbergs forslag. Vi har i tillegg fordelt 216 mill. kr til tiltak så langt i år, og vi har satt i gang flere prosjekter for å følge elevenes læring og utvikling i kjølvannet av pandemien. Selv om det er behov for ekstra innsats i skolen i tiden framover, vil jeg advare mot overstyring av innsatsen fra Stortingets og regjeringens side, slik representantene legger opp til. Jeg mener at kommunesektoren og de mange høyt utdannede skolelederne og lærerne som jobber direkte med barn og unge, har bedre kunnskap om hvilke tiltak som bør settes inn, og hvor, enn det nasjonale politikere har. Som kunnskapsminister er jeg opptatt av å gi dem som arbeider i skolen, tillit, handlingsrom og forutsetninger for å utføre arbeidet de er utdannet til. Jeg ønsker ikke å legge meg på en linje der vi overstyrer skolehverdagen fra nasjonalt hold. Selv om jeg langt på vei forstår og deler intensjonene til representantene, mener jeg det er stor risiko for at de foreslåtte tiltakene ikke vil treffe de faktiske behovene. Det er også en fare for at tiltakene vil virke forstyrrende på det arbeidet skolene allerede har satt i gang for å støtte elevene. Jeg har jevn og god dialog med partene i skole- og barnehagesektoren om hvordan vi kan motvirke konsekvensene av pandemien. Jeg oppfatter at sektoren ønsker et større lokalt handlingsrom enn det representantforslaget legger opp til, og at forslagene i liten grad svarer til de tilbakemeldingene jeg har fått. Kunnskapen vi har, peker på at pandemien har slått svært ulikt ut, men at enkelte grupper er blitt spesielt rammet. Parr-rapporten fra 2021 understreker at det er behov for ulike tiltak ulike steder og for ulike elever. De aller fleste tiltakene Parr-rapporten foreslo, handlet om å styrke det arbeidet som allerede gjøres i skolen, og er i stor grad tiltak som må avtales og iverksettes lokalt. Også anbefalingene vi har fått fra Utdanningsdirektoratet, støtter at kommunene må få handlingsrom til å iverksette både kortsiktige og langsiktige tiltak som er i tråd med det utviklingsarbeidet barnehagene og skolene ellers gjør. Både Utdanningsdirektoratet og Parr-rapporten peker videre på at det må settes inn målrettede tiltak for elevere som identifiseres som sårbare. Slike tiltak må tilpasses av dem som kjenner elevene, og jeg mener det ikke er hensiktsmessig at regjeringen skal gi pålegg eller legge strenge rammer for hvordan dette skal løses lokalt. I to år har våre ansatte i skoler og barnehager vist en utholdenhet og innsats det står enorm respekt av. Hver og en av dem har gjort mer enn det vi som samfunn kunne forvente. Derfor bør ikke vår takk til dem være overstyring og detaljstyring, det bør være tillit, respekt og frihet til selv å vurdere hva det er best å gjøre.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Det gjør statsråden så absolutt. Det er noe av grunnen til at vi både – gjennom tett dialog – legger øret til jorden med tanke på hva behovene er ute i kommunene, både fra kommunenes, fylkenes og sektorens side, og har valgt å styrke kommuner og fylker økonomisk og bevilge ekstra penger til kompenserende tiltak. Det jeg reagerer på med forslaget, er at man fra denne salen skal fylle oppfølgingen med innhold. Når det pekes på plikt til å følge opp lesing, f.eks., er det å si til det at det er en plikt som ikke overholdes i dag. Når man sier at sommerskole er det som det bør satses på oss, er det en overstyring av kommunene. De kan fullt ut organisere sommerskole i dag. Når man foreslår at regjeringen skal be fylkeskommunene tilby innføringsfag til elever som har svake karakterer i ungdomsskolen, sier man at det er det som er saliggjørende. Jeg er opptatt av de tingene vi bestemmer oss for å gjøre, må virke. Det mener jeg at disse forslagene ikke gjør, slik de nå foreligger.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
For det første mener jeg at det er en utrolig snever inngang til hva som gjør at vi har informasjon om våre elever, å si at testing er det eneste saliggjørende. Det er ikke riktig. For det første driver vi med forskning på disse tingene, vi følger med på hvordan utviklingen går. Vi har allerede en hel del ting vi tester i norsk skole, som vi følger resultatene av i lys av pandemien. Vi har også dialog ut mot sektoren og lytter til hva deres behov er. Vi har fire prosjekter på gang. Det ene følger begynneropplæringen, det andre følger konsekvensene for ungdomstrinnet, det tredje følger hvordan dette har slått ut spesielt for de sårbare elevene, og det fjerde, som jeg mener det er veldig relevant for Stortinget å diskutere når vi får flere funn fra det, er hva som har virket av de tiltakene som allerede er satt i verk. Og jeg gjentar at jeg mener det ville være galt av oss å iverksette tiltak nå som vi ikke er sikre på at vil fungere. Jeg er opptatt av at vi legger rammer som gjør det mulig for ansatte i skole og barnehage å gjøre en best mulig jobb, vise dem tillit og vurdere hva det enkelte barn har behov for.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Jeg er glad for den enigheten i komiteen og vil selvfølgelig følge opp det. Det er en del dilemmaer knyttet til i hvilken grad vi skal detaljstyre dette. Og jeg skal være helt ærlig på at jeg tror nok at mange av oss, både i storting og i regjering, ofte vurderer hvor fast ting skal ligge, f.eks. når det gjelder hva vi har normer for og ikke. Mitt mål er at vi får en rigg rundt det enkelte barnet og den enkelte eleven, med alle de forskjellige fagfolkene som skal jobbe for å gjøre det barnelivet best mulig, enten det er i skole, på fritiden eller totalt sett, som gjør at det er nyttig for både den enkelte familie og spesielt det enkelte barnet. Jeg er enig i observasjonene fra Barneombudet og mener det er veldig viktig å ta tak i. Men akkurat hvilke løsninger vi kommer til å lande på, ser jeg fram til å diskutere med Stortinget videre. Jeg er ikke klar til å konkludere nå.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Statsråden er enig i at det er vårt ansvar å legge til rette for det. Det er noe av grunnen til at vi både har styrket kommunebudsjettene og fylkesbudsjettene og gitt denne ekstrabevilgningen til oppfølging i kjølvannet av pandemien. Men noen ganger er det også et viktig bidrag å stå imot et ønske fra nasjonale myndigheter om å detaljstyre. Noen ganger er det viktig å si at vi har tillit til at fagfolkene der ute gjør gode vurderinger, at de har det enkelte barns beste for øye, at de er sikre på at hvis vi bidrar med gode rammer, vil barnevernstjeneste, PPT, skoler, barnehager og andre fagfolk klare å finne sammen til det beste for det enkelte barn. Da gjelder det hele tiden å være på utkikk etter den balansen som gjør at vi lykkes med dette i fellesskap. En av de viktigste rammene vi kommer med fra Stortingets side, er pengene. Og så er det egentlig formalitetene og de kreative løsningene der ute som til sammen gjør at det enkelte barnet får den oppfølgingen hun eller han trenger.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Det var et spørsmål i dagens tegn, holdt jeg på å si, for tidligere i dag var jeg på en konferanse, sammen med barne- og familieministeren, i regi av Utdanningsdirektoratet og Bufdir. Der diskuterte de egentlig akkurat det samme: hvordan man skal få disse tjenestene til å jobbe bedre sammen, og hvordan de også skal finne hverandre og matche hverandre i en verden der noe er regulert med normer, og annet ikke. Jeg tror igjen at det å ha tillit til at tjenestene kan jobbe godt sammen, er viktig. Jeg tror vi kan gjøre mer for å sørge for at de finner hverandre, at den ene hånden vet hva den andre gjør, og at vi kan bidra til at de jobber bedre sammen. Jeg tror ikke at svaret alltid er normer og detaljregulering, men vi får diskutere videre og se. Nå er det store endringer på gang på barnevernsfeltet, med barnevernsreform, og det gjøres også et stort kvalitetsutviklingsarbeid på PPT-feltet. Så hva framtiden bringer her, er det for tidlig å spå.
Tonje Brenna (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Representanten Jønnes sa at alle skoler som lykkes med å løfte den enkelte elev, gjør det fordi de kartlegger. Det jeg er helt overbevist om, er at det knapt er noen av de skolene som mener at de kartlegger eller løfter fordi Stortinget ba dem om det. Jeg tror at grunnen til at man lykkes i det enkelte klasserom med å løfte den enkelte elev, er at man vet nok om den eleven til å vite hva eleven trenger. Jeg synes det er litt trist for hele denne diskusjonens – som vi er enige om utgangspunktet for, nemlig at vi har et mål om å gjøre skolehverdagen etter pandemien, og for øvrig også, best mulig for den enkelte elev – at det blir framsatt påstander om at vi har en slags kunnskapsaversjon fordi vi ikke spontant, kort tid før sommerferien, innfører flere tester og målinger for norsk skole. Jeg er for at vi skal teste og vite en del ting om norske elever, men vi må bruke den kunnskapen vi får gjennom de kartleggingene og den testingen, til det beste for elevene. Det å teste mer gjør ikke at noen lærer mer. Det å teste mer, eller kartlegge mer, må man jo gjøre fordi det er noe man ikke vet, og det at ikke alle stortingsrepresentantene vet hvordan det går med den enkelte elev, er naturlig, men det er ikke det samme som at læreren i det enkelte klasserom ikke vet hvordan situasjonen er i det enkelte klasserom. Representanten Vamraak startet med å referere fra Parr-rapporten og tre funn som var avgjørende for at det var behov for tiltak. De tre funnene var at det var flere elever som oppga at de var mer ensomme, at det var fravær av tilhørighet i faglige og sosiale fellesskap, og at det var bekymringsfullt høyt fravær blant mange elever. Alle de tre tingene handler om sosiale deler av det å gå på skolen. Ingenting av det handler om statlig plan for lesing, mer sommerskole, tetting av såkalte kunnskapshull, eller at vi må ha andre pålegg, f.eks. med tanke på testing og kartlegging, enn dem vi allerede har. Beskrivelsen av utfordringene er jeg enig i, men jeg mener medisinen som disse forslagene skriver ut, er gal, rett og slett fordi det bryter med noe helt grunnleggende, nemlig elevenes behov for å trives, høre til og for å være mottakelige for læring. Jeg mener det må være mye bedre å si at vi har tillit til den enkelte lærer i det enkelte klasserom. Stortinget og regjeringens jobb er jo ikke å stå i veien for godt pedagogisk arbeid som gjøres der ute. Tvert imot er vår jobb å støtte opp under det. Jeg lyttet også interessert til høringen komiteen hadde med fagfolk om disse forslagene og oppfatter at også fagfolkene langt på vei er enig i regjeringens holdning til dette. Jeg er glad for debatten, men jeg håper vi kan være enige om at hvis utfordringen er at elevene våre ikke opplever å høre til sosialt, må tiltakene settes inn rundt det – og ikke skrive ut feil medisin til en diagnose vi er enige om.
Helge Orten (Høyre), 2022-04-21:
La meg først få takke komiteen for et godt og ryddig arbeid med representantforslaget fra Melby, Rotevatn, Almeland og Bjørlo om omstillings- og stimuleringstiltak for reiselivet og serverings-, kultur- og utelivsbransjen etter koronapandemien. De næringene som er nevnt i representantforslaget, har åpenbart hatt store utfordringer gjennom pandemien som følge av strenge smitteverntiltak, tiltak som periodevis har medført at virksomheten har måttet stenge ned og permittere de ansatte, og der kundegrunnlaget og inntektene helt eller delvis har blitt borte. Kompensasjonsordningene som ble etablert tidlig i pandemien, har hatt som mål at ellers levedyktige bedrifter skal komme seg gjennom pandemien, og at ansatte skal bli godt ivaretatt. Det kan selvfølgelig ikke fullt ut kompensere for bortfall av kunder og inntekter, men har bidratt til at de fleste har kommet seg gjennom to år med pandemi. Som forslagsstillerne påpeker, opplever de samme bransjene også betydelige utfordringer nå når samfunnet er gjenåpnet. Det tar tid før kundene kommer tilbake, og flere opplever at det er vanskelig å rekruttere kvalifisert arbeidskraft. Derfor er det også positivt at en samlet komité er enige om at restmidler fra den kommunale kompensasjonsordningen bør prioriteres til næringer som har hatt særlige utfordringer knyttet til ettervirkninger av pandemien. Det er variabel støtte til de forskjellige forslagene som er fremmet i saken, og jeg regner med at de enkelte partiene vil redegjøre for sine synspunkt. Høyre støtter forslaget fra Venstre som ber regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag til tiltak for å rekruttere kvalifisert arbeidskraft til de bransjene som var særlig hardt rammet av smitteverntiltak under pandemien. Vi er også opptatt av at de tiltakene som ble fremmet av regjeringen Solberg i Nasjonal reiselivsstrategi 2030, gjennomføres og følges opp med nødvendige satsinger, og vi vil følge opp det i budsjettarbeidet framover. Etter vår oppfatning ligger tiltakspakken allerede i strategien, og vi forventer at regjeringen følger opp det. Gjennom pandemien er det gitt mulighet til å utsette betaling av skatt og avgift. Det er en ordning som har vært viktig for å sikre likviditeten til mange bedrifter i en krevende tid. Vi forventer at regjeringen følger situasjonen nøye nå når ordningen skal avsluttes, særlig knyttet til nedbetalingsvilkårene. Når det gjelder spørsmålet som reises i representantforslaget om merverdiavgiftssatsene, er det naturlig å komme tilbake til det ved en helhetlig gjennomgang av merverdiavgiftssystemet, slik en samlet komité også gir uttrykk for i merknadene. Jeg tar opp forslaget Høyre er en del av.
Helge Orten (Høyre), 2022-04-21:
Jeg skal ikke dra ut denne debatten lenger enn jeg må. Jeg har bare et behov for å oppklare litt hvordan vi forholder oss til forslaget om merverdiavgift. Jeg oppfatter ikke det som et forslag som er et krisetiltak. Jeg oppfatter det som et forslag og et ønske om en permanent endring i merverdavgiftsopplegget. Da mener vi, rent prinsipielt, at det bør gjøres når vi har en helhetlig gjennomgang av merverdiavgiftssystemet, slik at vi kan se ting i sammenheng. Det er ikke mer komplisert enn som så. En samlet komité har i merknadsform uttrykt det samme. Det er også et godt signal om at vi tar problemstillingen på alvor, og at vi er villige til å vurdere det, men at vi vil gjøre det i en helhetlig sammenheng.
Mona Nilsen (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
Vi har vært gjennom tøffe tak med pandemien de to siste årene. Det har vært tøft for enkeltpersoner, for barn og unge, og ikke mist har det vært tøffe perioder for enkelte næringer og kultursektoren. Nåværende regjering og den tidligere regjeringen har stilt opp med krisepakker i både 2020, 2021 og 2022 med mål om å trygge arbeidsplasser og forhindre at arbeidsledigheten fester seg på et høyt nivå. Nå begynner situasjonen heldigvis å normalisere seg igjen, og næringslivet generelt går godt. Likevel skal vi ha forståelse for at både kultursektoren og enkelte næringer fortsatt sliter med etterdønningene av pandemien. Det kan dessverre ta noe tid før dette normaliserer seg igjen. Arbeiderpartiet har gjennom hele pandemien vært veldig opptatt av å støtte kultur- og næringslivet og stilt oss bak kompensasjonsordningene for å motvirke at levedyktige bedrifter og virksomheter skulle gå konkurs under pandemien, og sørge for at flest mulig kommer kjapt tilbake i jobb, og at økonomien forholdsvis raskt tar seg opp igjen. Krisen har rammet skjevt, og det har vært sterkt inngripende tiltak overfor enkelte bransjer. Økonomiske krisepakker kan ikke være langvarige. De må være midlertidige og ikke vare lenger enn helt nødvendig, nettopp for å unngå negative konsekvenser for omstillingsevnen til bedriftene og mobiliteten i arbeidsmarkedet. Når det gjelder den midlertidige utsettelsesordningen for skatter og avgifter, må den fases ut når økonomien nå er tilbake på normalt nivå. Vi må ikke bidra til at en ytterligere utsettelse setter bedrifter og virksomheter i en situasjon der de pådrar seg ytterligere gjeldsbelastning. Det er fortsatt sånn at bedrifter kan søke utsettelse – ikke som en krisepakke, men etter de ordinære reglene. Det er viktig å sørge for at de tiltakene vi fortsatt har, treffer riktig, og Arbeiderpartiet stiller seg derfor bak komiteens flertallsforslag til vedtak om at den kommunale kompensasjonsordningen målrettes mot de næringene som har særlige utfordringer knyttet til ettervirkningene av pandemien.
Mona Nilsen (Arbeiderpartiet), 2022-04-21:
La meg starte med å si at havbruksnæringen er svært viktig for Norge. Den gir høy verdiskaping og viktige arbeidsplasser langs hele kysten. Den er også en av våre mest vekstkraftige og lønnsomme næringer. For Arbeiderpartiet og Senterpartiet er det viktig å ha lokaleide selskaper som har vilje til å være i kommunen og skape lokale arbeidsplasser. De er også viktige for å skape robuste lokalsamfunn fordi mange av disse selskapene ofte er viktige bidragsytere innenfor både kultur og idrett, som skaper bo- og blilyst. Derfor har man også videreført utvalget, som ble satt ned av den forrige regjeringen, som ser på tillatelsessystemet for havbruksnæringen. I det arbeidet skal utvalget se på effekter tillatelsessystemet har for havbruksnæringen, også når det gjelder eierstruktur. Skatte- og avgiftspolitikken til regjeringen er tuftet på prinsippene om at den skal bidra til å redusere forskjeller, finansiere velferden og sikre forutsigbarhet for folk og bedrifter. Der den forrige regjeringen prioriterte skattekutt til de aller rikeste, har Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen en skatte- og avgiftspolitikk som er rettferdig og omfordelende. Enkelt forklart: Folk med vanlige og lave inntekter må betale mindre i skatt. Folk med høye inntekter og høy formue må betale mer i skatt. Formuesskatten har vi gjort mer rettferdig ved at personer med høye formuer betaler mer i skatt, samtidig som vi har økt bunnfradraget. Formuesbeskatningen er et viktig virkemiddel som skal sikre mer rettferdig fordeling, redusere de sosiale og geografiske forskjellene og gi en sterk velferdsstat som er uavhengig av folks lommebok og bosted. Så til selve representantforslaget: Det foreligger ingen gode faglige begrunnelser for en praksis hvor tidspunktet for tildelingen eller ervervelsen av en tillatelse avgjør om man bli ilagt formuesskatt eller ikke. Det er kommet en del reaksjoner på saken fra næringen og kystkommunene, men reaksjonene har ikke vært primært knyttet til hvordan konsesjoner skal inngå i grunnlaget for utregning av formuesskatten, men prinsippene for verdifastsettelsen. Prinsippene om at det er omsetningsverdien som danner grunnlaget for utregningen, ligger fast. Så er det varslet fra Finansdepartementets side at man kan gå over til en mer sjablonmessig ordning for verdifastsettelsen, og de innspillene som er kommet, skal vi også ta med i vurderingen for å skape både rettferdighet og forutsigbarhet for næringen i hele landet.
Kjerstin Wøyen Funderud (Senterpartiet), 2022-04-21:
Senterpartiet mener det har vært riktig og viktig at staten har vært villig til å bruke sine økonomiske muskler til å få hjulene i gang etter koronapandemien. Det har vært helt nødvendig for å sikre arbeidsplasser, og for å sikre trygghet for jobb og inntekt for folk og bedrifter som har vært rammet av koronapandemien og smitteverntiltakene som har vært pålagt. Det var også derfor Senterpartiet tok en nøkkelrolle i forhandlingene på Stortinget i mars 2020, da stortingsflertallet gjennom et bredt samarbeid fikk gjennomslag for en rask behandling av en kraftfull krisepakke rett etter den første nedstengningen, og også i de etterfølgende koronapakkene i 2020, 2021 og 2022. Disse støttepakkene var helt nødvendige for å avhjelpe de negative virkningene for de virksomhetene som var særlig utsatt og som hadde mistet hele eller deler av kundegrunnlaget etter smitteverntiltakene. De var også helt essensielle for alle de permitterte, arbeidsledige og selvstendig næringsdrivende som ble hardt rammet. Utgangspunktet har vært at disse kompensasjonsordningene skulle være midlertidige. De skulle vare så lenge smitteverntiltakene ga behov for det. Men siden denne typen ordninger kan ha negative konsekvenser for omstillingsevnen i næringslivet og mobiliteten i arbeidsmarkedet, er det viktig at de ikke varer lenger enn nødvendig. Myndighetenes pålagte smittevernrestriksjoner ble opphevet kort tid etter at dette representantforslaget ble fremmet, og vi ser nå en sterk oppgang i norsk økonomi. Vi deler forslagsstillernes bekymring for ettervirkningene av pandemien, og for at deler av disse næringene opplever utfordringer på vei ut. Selv om det gjennomsnittlig går bra i norsk næringsliv og mange bransjer har tatt seg opp, er det fortsatt noen bransjer og områder der de ikke opplever å være tilbake til normalen – og noen vil kanskje heller aldri komme tilbake til normalen fra før pandemien. Trolig har pandemien medført mer permanente endringer i folks vaner, og det vil kreve en omstilling for de enkelte aktører i disse bransjene. I likhet med saksordføreren ser vi imidlertid ikke det hensiktsmessige i å etablere en egen tiltakspakke for reiselivsnæringen. Vi mener at oppfølgingen av den nasjonale reiselivsstrategien allerede er godt i gang, og det er bevilget midler til flere tiltak. Tilsvarende: Når det gjelder den midlertidige utsettelsesordningen for skatter og avgifter, mener vi det er riktig at denne fases ut når økonomien er tilbake på et normalt nivå. Det er viktig å unngå at utsatt innbetaling av skatter og avgifter bidrar til ytterligere oppbygging av gjeld.
Kjerstin Wøyen Funderud (Senterpartiet), 2022-04-21:
Senterpartiet deler forslagsstillernes uro for den utviklingen vi ser i Norge og verden, der vi ved utgangen av koronapandemien, og med Russlands angrep på Ukraina, opplever en betydelig prisoppgang på mange forbruksvarer. Jeg oppfatter representantforslaget som et forsøk på å gjøre hverdagen bedre for folk, og det er noe regjeringspartiene også er svært opptatt av. Vi varslet derfor i Hurdalsplattformen at vi vil redusere avgifter som rammer folk flest, slik som elavgift og drivstoffavgifter. Dette ble fulgt opp i tillegget for statsbudsjettet for 2022, der vi reduserte både elavgiften og drivstoffavgiftene sammenlignet med Solberg-regjeringens forslag. Husholdningene har også fått strømstøtte, som nå er vedtatt videreført ut mars 2023. I forbindelse med de ordinære budsjettbehandlingene, revidert nasjonalbudsjett og i statsbudsjettet for 2023 vil vi vurdere nye justeringer og endringer innenfor de rammene økonomien tåler. Regjeringens mål er at norske familier med vanlige og middels inntekter skal oppleve at kjøpekraften over tid går opp og ikke ned. Forslagsstillerne foreslår avgiftslettelser som gjør at drivstoff, mat og strøm blir billigere. Disse avgiftslettelsene har selvsagt en pris og vil måtte finansieres med budsjettkutt eller økt oljepengebruk. Som forslagsstillerne selvsagt er kjent med, er det ikke bare størrelsen på statens inntekter som danner rammen for hvor mye penger man kan sprøyte inn i økonomien. Med det høye presset vi opplever i norsk økonomi nå, vil økt oljepengebruk, en mer ekspansiv finanspolitikk kunne føre til en kraftigere renteøkning enn det som allerede er forespeilet fra Norges Bank. For de fleste husholdninger vil en renteøkning være mer inngripende og bety en langt høyere samlet kostnad enn de besparelsene de foreslåtte avgiftslettelsene vil gi. Faren er at effekten av forslagene er at husholdninger som har boliggjeld og høye rentekostnader, kan få dårligere råd og ikke bedre råd, som er intensjonen. Den norske modellen, med et godt organisert arbeidsliv og et velfungerende trepartssamarbeid mellom arbeidsgiver, arbeidstaker og staten, har vært et gode for den norske samfunnet og for norsk økonomi. Et sentralt prinsipp i denne modellen er at lønnsoppgjørene er partenes ansvar. Representantforslaget fra stortingsrepresentantene fra Fremskrittspartiet innebærer et brudd med dette grunnleggende prinsippet. Jeg er derfor glad for at et stort flertall i komiteen advarer Stortinget mot å be regjeringen gå inn som part i lønnsoppgjøret, slik det er redegjort for i representantforslaget.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Koronapandemien med smitteverntiltak er heldigvis over, og ulike næringsaktører kan vende tilbake til en normal situasjon. Så vet vi at for noen tar det lang tid, ekstra lang tid, å hente tilbake både kunder og omsetning, men det er nok først og fremst slik at det er nye utfordringer som nå treffer næringslivet og bedriftene i Norge. Leveranseproblemer, en voldsom prisøkning på innsatsfaktorer og ikke minst skyhøye drivstoffpriser og høye priser på energi gir noen alvorlige utfordringer for de bransjene som treffes. Da trenger vi andre tiltak nå enn de som ble gjennomført under pandemien, og også de tiltakene vi hadde på vei over i det vi trodde ville bli en mer normal situasjon for hele samfunnet. Så er det bra at det nå blir etablert et flertall for å bruke den kommunale kompensasjonsordningen enda mer treffsikkert, slik at man treffer de bedriftene, de små bedriftene som har behov for litt ekstra stimulans i den fasen de er inne i. Fremskrittspartiet fikk gjennomslag for den kommunale kompensasjonsordningen da vi forhandlet nysalderingen av budsjettet for 2020, og den har vist seg å være både treffsikker og viktig for de små bedriftene som har falt utenom andre ordninger. Så det er bra. Det er derimot ikke så bra at det ikke er mulig å etablere flertall for å se på den konkurransevridningen som oppstår, og som pandemien har avdekket, gjennom at man har ulike momssatser på næringsmidler, avhengig av om de er servert nær sagt «in-house» eller «out-house», altså servert på et serveringssted, eller takeaway. Fremskrittspartiet støtter at det er behov for å se på denne forskjellsbehandlingen, og derfor er vi med på det forslaget som fremkommer her som et mindretallsforslag. Jeg hadde håpet at det var mulig å etablere flertall, for det mindretallet ber om, er i realiteten at regjeringen skal se på denne forskjellsbehandlingen, ulik avgiftssats, og komme tilbake med et forslag til Stortinget som sikrer en likebehandling. Jeg tar opp mindretallsforslaget som Fremskrittspartiet er med på.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Jeg må først få oppklare en åpenbar misforståelse. Vårt forslag innebærer ikke et brudd med norsk tradisjon eller spilleregler for lønnsdannelsen i det norske samfunnet – snarere tvert om. Det å medvirke er noe helt annet enn å være en aktiv part i en forhandling, og det tror jeg Arbeiderpartiet og regjeringspartiene er fullstendig klar over. Regjeringen skal altså ikke blande seg inn i lønnsoppgjøret direkte, men kan medvirke til et moderat oppgjør. Det var vel ikke tilfeldig at regjeringen kommuniserte ut både forlengelse av strømstøtteordningen og redusert elavgift rett i forkant av at Teknisk beregningsutvalg la frem sitt anslag for forventet prisvekst. Den viste seg å bli på 3,3 pst., og alternativt, uten disse signalene fra regjeringen, kunne den blitt på 4,1 pst. Det ville påvirket lønnsoppgjøret og gjort det vesentlig dyrere for bedriftene. Kravene ville vært mye høyere. Signalene fra Fellesforbundet i forkant av forhandlingene i frontfagene var også veldig tydelig. Man ønsket bidrag fra regjeringen, og da var det først og fremst fokus på strømstøtten og forlenget strømstøtte. Det er det prinsipielle. Vårt forslag er ikke noe brudd med den praksis som har vært ført i Norge, ikke noe i strid med trepartssamarbeidet. Men vi ville gått lenger i å bruke de ekstraordinære inntektene til staten for å bidra til et enda mer moderat lønnsoppgjør enn det regjeringen valgte å gjøre. Der er vi uenige om realitetene, men prinsippet er faktisk helt det samme. Vårt forslag, hvis det hadde blitt fulgt opp, ville hatt en positiv innvirkning på lønnsoppgjøret. Det ville ført til lavere krav. Det ville vært bra for norsk konkurranseutsatt industri, fordi kostnadsøkningene ville blitt mindre. Men vi må bare erkjenne at det er det ikke mulig å få et flertall for. Så må jeg helt til slutt presisere for ordens skyld at regjeringspartiene i samarbeid med SV satte opp drivstoffavgiften ved årsskiftet og ikke ned. Så tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag.
Hans Andreas Limi (Fremskrittspartiet), 2022-04-21:
Jeg må innrømme at jeg var litt for treg til å be om replikk, så da fant jeg ut at jeg måtte ta et kort tilleggsinnlegg. I og med at flertallet snakker veldig om at forslaget vårt egentlig bryter med det som er prinsippene for lønnsdannelsen og lønnsforhandlingene i Norge, har jeg bare lyst til å understreke at det gjør det ikke. Det er en stor forskjell på det å være direkte part i en forhandling og det å medvirke til at man får et moderat oppgjør. Det var ikke tilfeldig at signalene fra regjeringen om en videreføring av strømstøtteordningen kom rett i forkant av at forhandlingene i frontfagene skulle starte. Det er klart regjeringen så en mulighet til å dempe kravene inn mot lønnsoppgjøret. Etter vår oppfatning var det helt riktig, og man burde gjort mer. Det ville Fremskrittspartiet, ref. forslaget vi har fremmet, men prinsippet er det samme. Derfor håper jeg at man kan se at vårt forslag ikke er i strid med verken trepartssamarbeidet eller det som har vært tradisjon i Norge. For øvrig har jeg også lyst til å understreke at da regjeringen signaliserte en videreføring av strømstøtten, var det helt uten inndekning.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-21:
Eg er einig med finansministeren i at situasjonen – heldigvis – er ein annan no enn han var for to–tre månader sidan. Eg trur vi òg er einige om at realiteten er at det tek tid for ein del av desse bransjane å kome tilbake i normalt gjenge, bl.a. fordi så mykje kompetanse er forsvunne ut av næringane og fordi omstillingsbehovet er stort mange plassar. Eg vil gjerne stille eit spørsmål om ei ordning som eg trur vi alle er einige om har vore viktig og treffsikker – den kommunale kompensasjonsordninga. Ho blir òg trekt fram i innstillinga frå fleirtalet i komiteen, som òg Venstre kjem til å slutte seg til. Men kan finansministeren svare på om regjeringa og finansministeren no sit på pengar som er løyvde av Stortinget til kommunane og den kommunale kompensasjonsordninga, som regjeringa per no ikkje har gjeve vidare til kommunane? Viss svaret på det er ja: Kva er planen for å få dei midlane i omløp og ut til desse bransjane?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-21:
Eg takkar statsråden for svaret. Eg er einig i framstillinga av fordelen med den kommunale kompensasjonsordninga. Ein annen fordel med den ordninga var at den gav mykje fridom. Den kunne brukast til både akutt krisehjelp og finansiering av nødvendige omstillings- og utviklingstiltak for små bedrifter rundt omkring i kommunane, med lokal tilpassing. Det behovet er, slik eg kjenner bransjen, stort mange stader enno. Eg merkar meg at det er pengar igjen i ordninga, men er det då slik å forstå på statsråden at dei pengane vil stå der til det eventuelt kjem ein ny runde med korona som fører til nye nedstengingar, eller er det aktuelt å få desse midlane ut til kommunane no, for å hjelpe desse bransjane i gang og få gjennomført nødvendige omstillingstiltak, eksempelvis for å arbeide med rekruttering, som vi veit det er eit skrikande behov for, spesielt i serveringsbransjen og i reiselivet?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-04-21:
Eg vil presisere det same som Framstegsparti-representanten Limi var inne på i sitt innlegg, at dette framlegget om moms og likebehandling av same vare, anten ho blir konsumert på staden eller teken med vekk frå staden, ikkje er eit forslag om å endre den praksisen over natta med eit fingerslag i Stortinget. Det er eit framlegg om å be regjeringa kome med ei sak for å kunne ha eit fagleg godt og utgreidd grunnlag for å kunne gjere noko med dette. Ein kan gjerne seie at ein ønskjer seg ei total sak om heile momssystemet, men frå Venstres ståstad meiner vi at denne saka er spesiell, fordi vi snakkar om at det er ulik moms på den same vara ut frå om ein konsumerer ho inne på ein serveringsstad, eller om ein flyttar seg to meter ut og serverer ho på ein annan stad, utan at det strengt teke er logiske og gode grunnar til det. Så dette er ei sak vi meiner det går an å sjå på, men vi ber regjeringa utgreie det og kome tilbake til modellar for korleis dette kan gjerast. Det blir ikkje votering over saka i dag, men det er mange dagar til å kunne vurdere dette og tenkje seg om, så kanskje kan vi få ein ny runde på det fram til votering på tysdag.