Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-11-25:
Jeg viser til innlegget fra saksordføreren aller først, og er enig med ham i det han sier om behovet for kompetanse i asylmottakene, nødvendigheten av å tilpasse kapasiteten og det nasjonale ansvaret vi har for innkvartering. Høyre er altså med på flertallsvedtaket, og vi er uenig med forslagsstillerne, av flere grunner. En av grunnene er at vi må ha en mottakskapasitet som til enhver tid er best mulig tilpasset det behovet som eksisterer. Vi vet at asyltilstrømningen til Norge har gått i bølger, og antallet asylsøkere i landet vil variere, ikke bare på grunn av internasjonale forhold, men også på grunn av den politikken som til enhver tid føres på nasjonalt nivå. Det må tas høyde for å tilpasse mottakskapasiteten til behovet. Det gjør den modellen vi har hatt siden Erna Solberg var kommunalminister. Det er og vil fortsatt være fornuftig å legge til grunn at 80 pst. av de faste transittplassene og 90 pst. av de faste, ordinære plassene til enhver tid skal være i bruk. Det gir en liten grad av fleksibilitet. Det er riktig bruk av fellesskapets midler å bygge ned kapasiteten dersom behovet blir mindre. Så må en altså godta en rask gjenoppbygging dersom behovet plutselig skulle øke, slik vi har vært utsatt for nå i 2008. Men det er viktig for folks forståelse og aksept av asylinstituttet at politikken på utlendingsfeltet håndteres på en god måte, og dagens situasjon, med en tredobling av antallet asylsøkere til Norge, kan ikke bare forklares med internasjonale forhold. I Europa er det Norge som har hatt den største økningen i antall asylsøkere, og UDI-direktør Ida Børresen skrev da også i en kronikk i Dagsavisen 21. mai følgende: «Dette er en utvikling som ikke har vært lett å forutse siden det ikke er skjedd endringer i de aktuelle opprinnelseslandene som skulle tilsi en stor økning akkurat nå.» Den rød-grønne regjeringens politikk fram til sommeren 2008 har gjort det lettere både å få opphold i Norge og ikke minst å tro at man lettere får opphold i Norge enn i andre, sammenlignbare land. Der Bondevik-regjeringen strammet inn, slapp Stoltenberg-regjeringen det løs igjen, og disse signalene gikk raskt ut i verden. Høyre advarte mot å føre en politikk som er mer liberal enn den politikken våre naboland fører. Det er et faktum at både Sverige og Danmark har strammet inn sin asylpolitikk, i likhet med andre europeiske land, mens Norge i tre år gikk i motsatt retning. Regjeringen sa da også selv i revidert nasjonalbudsjett at det kan være skapt et bilde utad av at Norge har en mer liberal politikk nå enn før. Fra Høyres side har vi stemt mot, og vi har fremmet andre forslag, selvfølgelig forgjeves. Likevel ser vi heldigvis at Regjeringen etter hvert har kommet oss i møte og fulgt opp våre synspunkter og forslag. Denne saken er imidlertid et eksempel på hva som kunne vært unngått dersom Regjeringen mer konsekvent hadde fulgt opp forrige regjerings politikk istedenfor å skape et feilaktig inntrykk av asylsøkeres muligheter i Norge. Jeg vil understreke at Norge er forpliktet av internasjonale avtaler til å ta imot og innkvartere alle asylsøkere som kommer til landet. Det er direkte utidig av Fremskrittspartiet å blande kortene i denne saken ved å ta for seg EUs returdirektiv og mulighetene for å internere asylmottakere i inntil 18 måneder. Det er ikke disse asylsøkerne denne saken handler om. For Høyre er det også viktig at de asylsøkerne som får avslag på sine søknader, raskt uttransporteres – det er det ingen tvil om. Men det er en annen diskusjon enn hva dagens debatt skal dreie seg om. Å gi kommunene vetorett mot etablering av asylmottak vil etter Høyres mening ikke være en riktig løsning på det store innkvarteringsbehovet vi nå har. Jeg har likevel forståelse for debatten. Norsk asylpolitikk og forholdene ved asylmottakene har naturlig nok preget mediedebatten i hele sommer og mye av denne høsten også, og ikke minst kommunalt. For konsekvensen av Regjeringens politikk er at Norge ikke har klart å ta imot alle dem som har rett til opphold, på en god måte. Ambisjonene må være større enn hva statssekretær Libe Rieber-Mohn skrev i et innlegg i Dagbladet den 14. august. Der stod det: «Vi klarer å skaffe tak over hodet til alle som kommer». Jeg er ikke i tvil om at UDI jobbet og fortsatt jobber på spreng, for myndighetene er under et sterkt press, og prognosene vil være en tredobling – 15 000 asylsøkere – fortsatt. Nå opprettes det asylmottak i kommunene landet rundt, og mange ordførere fortviler og føler seg overkjørt av UDI. Der er jeg enig med Fremskrittspartiet. Her må dialogen med kommunene – jeg ser, president, at klokken går altfor fort – bli mye bedre enn hva den er. Og siden klokken går så fort, president, vil jeg allerede nå tegne meg til et treminuttersinnlegg!