Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-12-06:
Vi har også tidligere i dag diskutert små og mellomstore bedrifter, så dette blir jo i forlengelsen av den debatten. Det blir i dag fremmet 30 forslag i den ene saken og ett i den andre. Som jeg sa i mitt forrige innlegg, så utgjør små og mellomstore bedrifter – altså med mindre enn 100 ansatte – mer enn 99 pst. av nevnte bedrifter i Norge. Vi hører stadig påstander knyttet til mye man har forenklet, og det vises til de 3 mrd. kr, men de 3 mrd. kr er i hovedsak knyttet til revisjonsplikten, og så er det knyttet til aksjekapitalen – som de senket. Det store spørsmålet som mange stiller seg, er hvorvidt den senkingen av aksjekapitalen er et forenklingsforslag eller om det er et besparelsesforslag. Jeg vil påstå at det er det siste. Det er en besparelse for bedriftene å starte opp, og det er jo enklere for bedriftene å starte opp, men det er vel kanskje ikke mindre papirarbeid enn om det var hundre tusen eller tretti tusen. Men statsråden skal ha ros for én ting, og det er at man har begynt, og det synes jeg er positivt. Men vi har relativt store utfordringer foran oss. Vi har et Altinn-system som det ligger veldig gode tanker bak, men flere ganger når man virkelig har hatt behov for å bruke tjenesten, har systemet brutt sammen – dette i en tid da man skulle tro at man hadde klart å fange opp sånne ting gjennom de prosjektarbeidene man har gjort. Nå er det bevilget mer penger til å få dette opp å gå på en skikkelig måte, og det tror jeg de fleste av oss ser fram til. Når det gjelder forslaget knyttet til rapportering: Hvorfor er det så viktig med rapportering? Representanten Heggø mente at det ikke er et forenklingsforslag, snarere tvert imot mer rapporteringer. Men hvis man skal ha noe å måle ut fra, vite hvor man har kommet og gi andre muligheten til å prøve om det faktisk er tilfelle, må man ha noe å se det opp mot. Nå påstår man at man har kommet til 3 mrd. kr. Det er det man rapporterer, og det har man også rapportert de siste årene. Det er altså ikke kommet noen andre tall enn det som er knyttet opp mot revisjonsplikten og nedsettelse av aksjekapitalen. Det er langt fram til målet på 10 mrd. kr. Jeg håper at man kan få fortgang i dette arbeidet. Det er viktig at man rapporterer, for det vil si at vi kan få gode debatter og innspill nettopp til nye måter og nye forslag som vi kan komme videre med. For det er viktig for de små og mellomstore bedriftene at hverdagen deres blir enklere å håndtere. Når gründeren starter opp sin virksomhet, er det fordi man ønsker å skape noe. Det er fordi man ønsker å bruke sin kompetanse og sin arbeidskraft til å skape en arbeidsplass og gjøre et levebrød ut av den. Noe av det siste man ønsker, er at den hverdagen skal gå med til å sitte ned og skrive og innrapportere stadig vekk nye skjemaer. Jeg ser fram til den dagen Altinn er skikkelig oppe og går, der det er en fullgod løsning som innebærer at man én gang i året kan sende inn et skjema til det offentlige, og at man i påfølgende år bare følger opp endringene. Da er det de offentlige etatene selv som må gå aktivt inn og hente fra den databasen den informasjonen som man faktisk trenger. Det er forenkling. Representanten Heggø var inne på det som skjer i offentlig sektor. Det er veldig positivt, men da må vi også begynne å se noen resultater i nedbyggingen av byråkratiet i det offentlige, f.eks. at man i stedet for å bruke masse tid når det kommer inn en søknad om å få bygge en garasje – bruke lang, lang tid med stadige skjemaer mellom etatene for å prøve å finne grunner til å si nei til denne garasjen – heller bruker litt tid på å sørge for å stemple denne saken som OK, og sender den ut så vedkommende kan få bygd denne garasjen sin. Det er mye vi kan gripe fatt i, men nok en gang må jeg bare si at dette er litt utrolig – vi hadde 24 forslag i forrige sak, og vi har 31 forslag som ligger her nå. Man har fra regjeringens side ikke klart, på ett eneste av disse forslagene, å si: Ja, dette er vi enig i, dette kan være en vei å gå – så dette vedtar vi. Nei, det klarer man ikke. Men som i forrige sak bruker man veldig mye tid og ressurser på nærmest å lete etter en grunn til å si nei, i stedet for å strekke ut en hånd og si at ja, dette er faktisk en god idé. Det burde være mulig, det også. For det skjer faktisk i denne sal fra opposisjonens side. Det skjer mang en gang at regjeringen kommer med en proposisjon, og at Stortinget sier ja. Det er ikke nødvendigvis slik at Stortinget hver eneste gang må prøve å finne en grunn til å si nei, selv om det er det inntrykket man sitter igjen med etter disse sakene vi har til behandling i dag. Det er nytteløst å prøve å overbevise regjeringspartiene. Det har vi prøvd før. Det har vist seg ikke å fungere. Det kommer ikke til å fungere i dag heller. Man har bestemt seg for at man skal stemme mot. Derfor føler jeg at i stedet for å kaste bort tiden min til opposisjon får vi heller prøve å fortelle utad hva disse forslagene dreier seg om, og jeg tar herved opp de forslagene som er inntatt i de to innstillingene vi nå behandler.