trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-06-04:
Vi har en årelang tradisjon her i landet for å ta imot innvandrere og flyktninger. Kommunene har drevet med bosettingsarbeid i mange, mange år. Det er ikke noe revolusjonerende nytt vi behandler her i dag. Vi pålegger kommunene å innføre en obligatorisk introduksjonsordning. Det er utelukkende positivt. Bosettingsarbeid har kommunene drevet med også tidligere. Vi er i forbindelse med alle statsbudsjetter innstilt på å diskutere og se på de rammene vi legger. Til høsten får vi en boligmelding, som vi også skal diskutere i forhold til det norske folk. Jeg er ganske sikker på at vi får et vellykket resultat av integreringsordningen, for det er i kommunenes egen interesse å drive et godt integreringsarbeid. Kommunene får integreringstilskudd nå som før. De må organisere seg på en litt annen måte, men oppgavene har vært der tidligere også.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-06-04:
Jeg vet nesten ikke hvordan jeg skal takle slike påstander. Vi har lang erfaring med integrering. Det er svartmaling når Per Sandberg sier at vi har et elendig resultat. Det er gjort mye godt arbeid i veldig mange kommuner. Det er klart at det har vært enkelte uheldige episoder, og at det er enkelte områder hvor vi har problemer. Vi har også kommuner som ikke ønsker å ta imot innvandrere. Vi har mange utfordringer på dette området. Det er løgn å påstå at Høyre ikke har begrensninger. Høyre ønsker en god integrering, og en god integrering forutsetter at vi håndterer dem som kommer til landet, på en fornuftig måte. Vi skal ha et lovverk og et regelverk som gir stramme rammer, og vi skal håndtere det godt innenfor de rammene og de reglene vi har. Det er Høyres største ønske, og vi har en statsråd som har grepet fatt i dette området, og som har gjort mye godt arbeid.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2003-06-04:
Hvis Heikki Holmås hadde fulgt med da jeg holdt innlegget mitt, hadde han oppfattet hva som er Høyres holdning. Integreringstilskudd har kommunene allerede. For å imøtekomme det behovet som er i de to første årene i forbindelse med en omlegging av ordningen, blir satsene økt de to første årene, mens de blir mer normalisert utover i perioden. Så har vi behandlingen av de årlige budsjettene, hvor vi får diskutere situasjonen ut fra de rapporter som Beregningsutvalget skal gi på dette området. Det er klart at vi følger situasjonen med argusøyne. Men mitt hovedpoeng er at dette faktisk ikke medfører noe voldsomt nytt for den enkelte kommune. Den enkelte kommune har allerede i dag et integreringsarbeid. Det er snakk om å organisere det på en annen måte, og forbedre det på visse punkter. På enkelte områder krever det omlegginger og styrkinger. Og Aetat har nå blitt styrket med 300 stillinger, nettopp for at de skal få til et bedre samarbeid med kommunene.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
Saksordfører, representanten Signe Øye fra Arbeiderpartiet, har helt rett i at det i vesentlig grad er stor enighet om et obligatorisk introduksjonsprogram. Men når vi har fått et vedtak her, ser jeg for meg at vi kan gå i den fellen at vi tror at da er jobben gjort i forhold til integreringsprosessen, noe som jeg vil advare sterkt imot. Derfor har jeg et spørsmål til representanten Øye fra Arbeiderpartiet. Når vi nå har fått på plass denne lovendringen, på hvilke andre områder ser Arbeiderpartiet at det er nødvendig med regelendringer eller lovendringer for å videreføre eller forsterke integreringsprosessen, ut fra det store antall innvandrere som allerede er i Norge i dag, men også ut fra de prognosene som viser Regjeringens fallitt – kan man si – i forhold til den økte asylinnvandringen til Norge?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
Det representanten Holmberg har helt rett i, er at vi har årelang erfaring med integrering. Men det representanten Holmberg ikke tar med, er at vi har årelang dårlig erfaring, med et elendig resultat. Med den reformen, eller loven, som vi behandler i dag, får vi tro at vi greier å snu den trenden. Jeg registrerer også at representanten Holmberg sier at hvis vi når målet, får oppfylt de intensjonene vi har, så vil det gi gevinst ikke bare for kommunene, men for samfunnet generelt. Jeg vil utfordre representanten Holmberg på følgende: Vil det også gi gevinst på sikt, når vi vet at Høyre ikke har noen begrensninger i forhold til innvandring, når Høyre nå ønsker å lette innvandringen ved å si nei til overgangsordninger i forhold til EUs utvidelse, når de sier ja til økt arbeidsinnvandring fra utenfor EØS-området, og når de sier ja til å utvide asylinstituttet til også å gjelde for folk som er forfulgt basert på kjønn?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
Ja, vi skal vise handling. Men jeg er tilbøyelig til å holde representanten Øye litt lenger på pinebenken. Årsaken til det er at vi i Fremskrittspartiet har en innstilling som medfører at dette introduksjonsprogrammet vil medføre mindre utgifter for kommunene enn det flertallet har innstilling om. Men det er klart at hvis det er slik at flertallet ønsker å bruke mer penger enn det vi gjør, og vi taper den voteringen, er det opp til oss å vise ansvar ved at vi subsidiært går inn for et forslag som sikrer at kommunene kan få fullfinansiert reformen. Det har representanten Øye helt rett i. Det har vi rett og slett programfestet. Det skal ikke være mulig, uansett regjering, å fatte noe vedtak som medfører at pengene ikke følger med ut i kommunesektoren. Jeg tror faktisk jeg vil avvente det til lenger ut i debatten, og kanskje til etter votering. Men nå har jeg likevel sagt så mye at representanten Øye kanskje er blitt litt beroliget i forhold til det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
For det første tror jeg nok jeg kan vente atskillig lenger. Jeg venter i hvert fall til votering i Stortinget før jeg tar noen beslutning. Dette trenger ikke avgjøres i dag, faktisk, for dette er jo et forslag som skal oversendes Stortinget. Når vi innskrenker deltakelse i programmet til enkelte grupper, har det rett og slett sammenheng med det representanten Holmås og flertallet i Stortinget står for, nemlig en enormt liberal innvandringspolitikk i forhold til både asyl-, flyktning- og gjenforeningspolitikk. Hvis vi skal åpne for alle disse gruppene til å delta i dette introduksjonsprogrammet, snakker vi om enorme summer. Da er det spørsmål om hvorvidt kommunene greier å takle dette. Bare i fjor kom det 15 000 mennesker til Norge på familiegjenforening. Videre var det vel 5 000 som fikk opphold på humanitært grunnlag, pluss 1 000 kvoteflyktninger og så arbeidsinnvandring i tillegg. Derfor sier vi i Fremskrittspartiet at vi vil være tilbakeholdne her, samtidig som vi sier at forsørgeransvaret når det gjelder ektepar, bør hvile på den ene ektefellen.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-04:
Representanten må gjerne vise til, på lik linje med det statsråden og Høyre gjør, at det er 30–40 pst. reduksjon når det gjelder ubegrunnede søknader. Jeg forholder meg til de faktiske tall, og det er at siden 1997, da Bondevik inntok regjeringslokalene første gangen, har asyltilstrømningen til Norge økt med 700 pst. I 1997 kom det 2 700, i fjor kom det 18 000. Det er de faktiske forhold jeg forholder meg til. Samtidig har antall personer som gis opphold, økt betraktelig siden 1997. Om det er ubegrunnede eller begrunnede søknader, er ikke noe argument for at vi skal gå inn for en liberal behandling av disse søknadene. Selv om 30–40 pst. av de ubegrunnede søknadene blir avvist, er det fortsatt 80 pst. som får nei til opphold i Norge. Det er de faktiske forhold. Og når vi ikke greier å få ned saksbehandlingstiden, fordi vi skal beholde alle asylsøkere nesten på samme måte som før, i motsetning til resten av Europa, får vi denne utviklingen. I forhold til menneskeretter ønsker Framskrittspartiet å styrke asylinstituttet, ikke ødelegge det, slik som flertallet gjør.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Vi er jo i all hovedsak enige med Arbeiderpartiet, og vi står sammen om både de fleste forslagene og innstillingen. Men det er tre punkter som vi er uenige om. Jeg tenkte jeg skulle se om jeg fikk tid til å spørre representanten Øye om alle sammen. Det ene er at hun understreker veldig sterkt hvor viktig det er å sørge for at bostøtteordningen gjelder alle, allerede fra og med 1. september i år, fordi kommunene bare venter og lengter etter å komme i gang med dette. Hvorfor ønsker da ikke representanten Øye og Arbeiderpartiet å utvide bostøtteordningen og presisere at den bør gjelde alle, uavhengig av om de bor også i boliger som er på under 40 m2? Hvis man ikke inkluderer også disse menneskene, så vil det bli svært mange mennesker som vil få problemer med høye husleier i storbyene, der det er veldig mange mennesker som bor på under 40 m2.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Til det forrige replikksvaret vil jeg si at det viktigste er vel å sørge for at vi har en human flyktning- og innvandringspolitikk, i tråd med internasjonale konvensjoner og det som har vært tradisjonen her i landet. Alle er enige om at det vil lønne seg å innføre disse introduksjonsprogrammene som vi nå planlegger, både menneskelig for dem det gjelder, og for kommunene og samfunnet som helhet. Det som er den store utfordringen her, er at kommunene har sagt klart fra at det ikke følger nok penger med. Vi er i ferd med å innføre nok en statlig reform der det ikke følger full pott med. Løftet fra Regjeringen var at det skulle komme bostøtte, de skulle sørge for at det ble mer penger i de første årene, og så skulle de sørge for at det kom mer støtte gjennom Aetat. Men i svar på spørsmål fra SV kommer det klart fram at det i utgangspunktet ikke kommer noe særlig mer penger til Aetat, og bostøtten er tenkt å omfatte vesentlig færre. Derfor spør jeg: Hvordan har Høyre tenkt å sørge for at dette blir skikkelig finansiert?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-04:
Jeg håper at representanten Sandberg ikke venter til etter votering, men avklarer det før votering, slik at vi i hvert fall kan være klar over hva det er vi bestemmer her på Stortinget. Jeg skulle si én ting: SV er uenig i en god del av de forslagene som Fremskrittspartiet stiller opp. En del av dem har vi behandlet tidligere, og vi har på en måte varierende standpunkter til dem. Hovedårsaken til det er at SV er uenig med Fremskrittspartiet i at – noe som åpenbart er Fremskrittspartiets poeng – man får den beste integrering hvis folk kryper. Jeg la merke til at han også ville at vi andre stortingsrepresentanter skulle krype til korset, men det har vi altså ikke noen tro på. Vi er opptatt av at folk skal få en god start, og at vi må stille betingelser. Vi må gi folk gulrøtter, og så må vi stille betingelser til deltakelse i forhold til den integreringsprosessen som skal i gang. Det er resten av representantene her i salen enige om. Min utfordring til Fremskrittspartiet er: Hvorfor vil ikke Fremskrittspartiet være med på forslaget fra flertallet, nemlig å gi de andre menneskene som kommer hit til landet, retten til å være med på introduksjonsprogram?
Sigvald Oppebøen Hansen (Arbeiderpartiet), 2003-06-04:
I dag har me ein kommunesektor som slit veldig økonomisk. Me opplever stadig kutt innanfor skulen og innanfor eldreomsorga. I tillegg har me ein husbank som har for lite midlar, og mange stader i landet er det byggjestopp når det gjeld denne typen bustader. Så kjem Stortinget med ei ny reform til kommunesektoren. Meiner representanten Holmberg at kommunane skal finne rom for denne nye oppgåva, når dei allereie no varslar at dei må kutte i skulen og kutte i eldreomsorga? Meiner representanten Holmberg at reforma blir vellykka dersom ein ikkje stiller krav om fullfinansiering? Og vil Høgre i så fall vere med på kravet om at alle nye reformer heretter skal fullfinansierast?
Anita Apelthun Sæle (Kristelig Folkeparti), 2003-06-04:
Framstegspartiet er positivt til det nye introduksjonsprogrammet. Det skulle eigentleg berre mangla, for det er sant at Framstegspartiet lenge har gått inn for ei betre norskopplæring og ei større vekt på opplæring i samfunnsforhold. Og no kjem det altså. Men så er likevel Framstegspartiet sin påstand at Regjeringa ikkje gjer noko, endå Regjeringa faktisk returnerer grunnlause flyktningar fortare enn før og faktisk har fått redusert denne straumen frå 40 pst. i fjor til 10 pst. i år. Det må jo bety noko. Kva meiner Framstegspartiet at ein skal gjera med menneske som kjem til grensa vår og ber om vern? Skal vi sjå bort frå at mange faktisk treng vern i vår verd, sjå bort frå internasjonale konvensjonar og senda dei hovudstups ut att til sin skjebne, utan å undersøkja sanningsgehalten? Det er det som er problemet. Det er det som tek tid, å undersøkja sanningsgehalten i flyktningane sine historier. Er ikkje Framstegspartiet uroa over at vi faktisk kan late forfølgde menneske i stikken dersom vi er for hardhendte på dette området?
Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2003-10-01:
Hvis ingen har noe å innvende, vil jeg etterkomme anmodningen.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-10-01:
Jeg har den glede å foreslå Jørgen Kosmo.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-10-01:
Jeg foreslår Signe Øye.
Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-10-01:
Jeg foreslår Eirin Faldet.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-10-01:
Jeg foreslår Inge Lønning.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-10-01:
Jeg foreslår Sonja Irene Sjøli.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2003-10-01:
Jeg foreslår Kari Lise Holmberg.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2003-10-01:
Jeg tillater meg å foreslå Per Erik Monsen.
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-11-25:
Eg vil foreslå Sigvald Oppebøen Hansen og Grethe Fossli.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2003-06-20:
På vegner av stortingsrepresentanten Arne Braut og meg sjølv vil eg fremja forslag om ein særskild kompensasjon til Sør-Trøndelag fylkeskommune i samband med utbygginga av Regionsykehuset i Trondheim(RiT) (RiT)
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Fremskrittspartiet føler ikke noe ansvar for budsjettet. Vi føler et ansvar for landets økonomi og for alle landets arbeidsledige som ikke har noen særlig lys fremtid å se frem mot. Det er ganske besynderlig når Arbeiderpartiet våger den påstanden at det er de som gjennom revidert budsjett har foreslått noe for å få alle de 100 000 arbeidsledige i jobb. Alle forslag som kommer fra Arbeiderpartiet, er passiviserende tiltak. Hadde Arbeiderpartiet stemt for forslag fra Fremskrittspartiet om økte midler til veibygging, om forsering av vedtatte byggeprosjekter og om midler til et landsdekkende såkornfond, hadde det vært virkemidler som hadde skapt nye jobber. Jeg tror at alle de som mottar arbeidsledighetstrygd nå, mer enn noe annet ønsker en jobb å gå til, ikke passiviserende tiltak, som er det eneste Arbeiderpartiet har vært opptatt av i revidert. Det er veldig synd.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Det er jo ikke riktig, som Jan Tore Sanner påstår, at Regjeringen har ført en vellykket økonomisk politikk, og at det er grunnen til at renten nå går ned og kronekursen svekker seg. Hvis man hadde giddet å lese de fleste analyser som har vært gitt av norsk økonomi den senere tid, hadde man sett at rentenivået hadde kommet til å falle uansett, fordi vi er i nedgangstider. Økonomien har negativ vekst. Det betyr at det er ingen utvikling i økonomien. Da må sågar renten gå ned, særlig fordi konsumprisindeksen i samme periode er så lav som den nå er. Det hadde vært oppsiktsvekkende hvis ikke renten gikk ned. Og selvsagt har det over tid påvirkning på kronekursen. Men jeg synes det er ganske vovet å forsøke å innkassere det som gevinst for at norsk økonomisk politikk er så bra. Tvert imot, den ligger i stabilt sideleie, og det ser ikke ut til at Regjeringen har tenkt å ta denne situasjonen innover seg.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Det er helt riktig at Fremskrittspartiet ikke har prioritert å sette av midler til arbeidsmarkedstiltak i revidert budsjett, det er helt korrekt. Det er fordi vi har valgt å prioritere innsatsen på den motsatte siden, nemlig for å øke muligheten til å skape jobber. Det hjelper så lite for folks selvrespekt å måtte gå på arbeidsledighetstrygd i en vedvarende periode når utsiktene for å skaffe seg ny jobb faller dramatisk. Vår viktigste utfordring må være å sette norsk økonomi i stand til å vokse, slik at det blir skapt ny optimisme om nye jobber i norsk næringsliv. De aller fleste mennesker som er arbeidsledige, har ett ønske, og det er å få en jobb å gå til. Og da er det oppsiktsvekkende at flertallet i denne salen ikke velger å legge forholdene til rette for å skape de jobbene som skal gjøre folk uavhengig av milde gaver fra staten. Det burde også SV ha vært betydelig mer opptatt av enn de har vært, og det er synd at ikke Fremskrittspartiet får flertall for sine forslag.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Da finansministeren var stortingsrepresentant, snakket han svært ofte om «harrypenger». Det var et begrep den daværende stortingsrepresentanten brukte for å beskrive inndekningsforslag som var høyst tvilsomme. Etter at Per-Kristian Foss ble statsminister, unnskyld finansminister, har han vært på stadig leting etter nye og kreative måter å bruke harrypenger på. En av metodene er altså å saldere budsjetter gjennom økt utbytte fra statsselskaper. Det er vel kjent at man tilfører statsselskapene penger såkalt under streken, hvor de ikke påvirker balansen, og så tar man tilbake pengene over streken og dekker inn andre utgiftsøkninger. Jeg vil gjerne utfordre finansministeren på dette og be ham svare på om han mener at det å dekke inn andre økte utgifter ved hjelp av økt utbytte ikke er harrypenger. For det har han tidligere tatt til orde for mange ganger.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Så langt i den offentlige debatten om revidert budsjett har representanten Lilletun viet sin oppmerksom til rusbrusen, så mye, faktisk, at han ivrig har lekket fra den interne saksbehandlingen i finanskomiteen, til tross for at komiteens egne medlemmer var utstyrt med selvpålagt taushet. Det regjeringspartiene nå er opptatt av, er å hindre at ungdom drikker mer rusbrus. Derfor vil man med virkning fra budsjettåret 2004 øke avgiften på rusbrus. Mitt spørsmål til Lilletun blir som følger: Tror Lilletun at en økning i avgiften på rusbrus bidrar til økte eller reduserte inntekter for statskassen? For hvis det skal være noen sammenheng i dette, vil man jo tro at en økning i avgiften vil redusere forbruket av rusbrus. Det er i hvert fall argumentene som fremføres fra regjeringspartiene. Da vil det i så fall måtte bety lavere alkoholavgifter til staten. Men de fleste provenyer vi ser, går i retning av at man skal øke inntektene til statskassen ved hjelp av en økt avgift.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Jeg skal bare rette to feil i Innst. S. nr. 260. På side 51 under punkt 6.5.2 står det: «Komiteen slutter seg til Regjeringens forslag om å redusere kap. 3430 post 3 med 3,5 mill. kroner.» Her skal det stå forhøye med 3,5 mill. kr. – Så vidt jeg har skjønt, er det blitt riktig i tilrådingen, men feil i komiteens merknader. Så til side 301, som gjelder komiteens tilråding. I samsvar med teksten under punkt 7.12 skal kap. 582 post 60 tilføyes stikkordene «kan overføres».
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Føremålet med revidert budsjett er å justera budsjettet, seier leiaren i komiteen. Ja, det er det. Og det er altså Framstegspartiet i lag med regjeringspartia som har ansvaret for budsjettet for inneverande år, på same måten som dei hadde ansvaret for budsjettet for i fjor, inklusive utbytet frå Statkraft og dei andre statlege selskapa. Dette har dei ansvaret for. Det er altså snart 100 000 som er arbeidsledige. Arbeidarpartiet er ikkje så opptekne av Regjeringa, men vi er veldig opptekne av dei som er arbeidsledige, og dei som kan verta arbeidsledige framover. Framstegspartiet spring frå ansvaret sitt for dei, og eg vil utfordra leiaren i komiteen på kva ein gjer for desse ledige. I fjor var Framstegspartiet med på dette årets budsjett og med på å gjera det veldig mykje vanskelegare for dei som er ledige. Dei fjerna feriepengane og gjorde det vanskelegare å få tilskot når ein er ledig, fordi dei heva grensene. Alle desse tinga har Arbeidarpartiet teke opp igjen i forslag i revidert nasjonalbudsjett, men Framstegspartiet stemmer ikkje for. Kvifor ikkje?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Representanten Lilletun er eit velmeinande menneske. Det skal han iallfall ha. Eg trur han er overtydd sjølv om det han seier og meiner, og det er bra. Det er sløsing med ressursar at det er så mange som er arbeidslause i dag. 100 000 nærmar det seg. Det er den største sløsinga. Då er det ikkje slik som representanten Lilletun seier, at folk kjenner ein tryggleik for det som Stortinget gjer. Når Lilletun seier at vi skal visa solidaritet, er eg heilt samd i det. Men trur Lilletun at dei nesten 100 000 menneska kjenner nokon slags solidaritet når Stortinget, regjeringspartia i lag med Framstegspartiet i fjor, kutta i alle dei tiltaka som gjorde at dei kunne kjenna ein viss tryggleik? No hadde regjeringspartia moglegheit til å retta dette opp igjen. Dei ser no at det går feil veg med talet på arbeidslause. Kunne dei ikkje ha vore med og gjort noko med det no?
Ranveig Frøiland (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Av og til er det nødvendig å minna kvarandre om at det er revidert nasjonalbudsjett vi har til behandling, og då er det justeringar av enkelte ting vi driv på med. Difor vert det veldig holt, synest eg, når Framstegspartiet no snakkar om meir midlar til kommunane, meir til kompetansereforma. Ja, det er viktig. Det burde vi ha gjort i fjor, men då sakna eg Framstegspartiet i forhold til både kommunane og kompetansereforma. Men det er utruleg viktig at ein er med og satsar meir pengar til kompetansereforma. Difor håpar eg at når vi kjem til hausten igjen, er ein å finna når det gjeld pengar. Elles er det to forhold eg har lyst til å nemna i eit kort innlegg no til slutt. Det eine gjeld Politihøgskolens kurs- og øvingsaktivitet. Arbeidarpartiet er med på ein merknad om å gå imot at Politihøgskolen sitt senter i Nord-Odal vert lagt ned. Det er vi med på, fordi vi meiner at det er nødvendig å seia ifrå om det. Men så kan det stillast spørsmål ved om dette har nokon økonomiske konsekvensar, og difor meiner vi at det er naturleg å ta dette spørsmålet i samband med budsjettet til hausten igjen. Eg ber difor SV, Senterpartiet og Kystpartiet, som er forslagsstillarar, om å gjera dette forslaget, nr. 33, om til eit oversendingsforslag. Det er viktig det vi har sagt, og eg ber Regjeringa merka seg at vi meiner det, og så håpar eg at det kan verta gjort. Så til Studentsenteret i Bergen, som har fått nokre sårt tiltrungne midlar til oppstarting, 5 mill. kr. Det er nødvendig at dette studentsenteret no kjem i gang, som får bygg for 3 000 studentar. No har ein vel passert 17 000 studentar. Senteret er 30 år gamalt, og det trengst verkeleg å gjera noko med det. Men departementet gav det rådet at vi burde føra det på post 32, der det er ført no. Eg skal ikkje ta opp noko forslag om å føra det ein annan plass, men det må vera heilt klart at desse midlane er tenkte til oppstarting av prosjektet, ikkje til vidare utgreiing, for dette har kome så langt at ein kan gå i gang med det. Det var det som var tenkt frå fleirtalet i finanskomiteen si side. Eg ville berre ha presisert det, slik at ein ikkje begynner å stilla spørsmål om det seinare.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2003-06-20:
Det er ganske fascinerende å høre debatten mellom det gamle og det nye Arbeiderpartiet. Jeg er litt usikker på hvem som er hvem, og hvem som står mest sammen med Regjeringen. Hvis man går gjennom innstillingen, vil man se at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet står sammen om svært mye når det gjelder politikk. Ellers registrerer jeg at komiteens leder sier at det er meningsløst med en stram finanspolitikk. Nei, det er meningsfylt. Vi ser at Regjeringens politikk gir resultater: Renten går ned, og kronekursen svekker seg. Statistisk sentralbyrå meldte i går at lavere rente gir ny fart i økonomien. Vi får meldinger fra stadig flere bedrifter som sier at nå ser det lysere ut. Poenget er at Fremskrittspartiets økonomiske politikk er et gedigent eksperiment, som kanskje ville gitt arbeid til noen flere bygningsarbeidere i en periode, men prisen ville være nedbygging og utflagging av konkurranseutsatt sektor.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2003-06-20:
Nå hørte ikke jeg statsråd Victor D. Normans innlegg i går, men vi blir vel fra tid til annen lei oss alle sammen, uten at jeg har lyst til å ta en reprise på debatten i går. Jeg synes vi skal konsentrere oss om det vi skal gjøre i dag. Det vi har vært opptatt av i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, når trygdene ble økt utover Regjeringens forslag, er at det skal dekkes inn. Der har regjeringspartiene og Arbeiderpartiet funnet hverandre på inndekningssiden, og det bekrefter at Arbeiderpartiet har opptrådt på en ansvarlig måte. Ellers har jeg lyst til å si om disse såkalte fire omkampene: Det Regjeringen var opptatt av, var at disse fire vedtakene som ble fattet utover våren, ikke hadde inndekning. I løpet av arbeidet med revidert nasjonalbudsjett har vi sørget for at trygdeoppgjøret har fått inndekning. Vi har sørget for at fritaket for arbeidsgiverbetalt barnehage har inndekning. Det betyr at to av de fire såkalte omkampene nå er dekket inn. Det synes vi er tilfredsstillende.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2003-06-20:
Jeg forsøkte i mitt innlegg å si lite grann om samspillet mellom finanspolitikken og pengepolitikken, nemlig at en mer ekspansiv finanspolitikk skaper behov for en strammere pengepolitikk, mens en stram finanspolitikk kan gi rom for lettelser i pengepolitikken. Det er helt opplagt at det er mange forhold som spiller inn i norsk økonomi. Den internasjonale nedgangskonjunkturen har helt opplagt betydning. Da er spørsmålet: Hvordan svarer vi på den nedgangskonjunkturen? Svarer vi på den ved å bruke finanspolitikken med selektive støttetiltak og ved å sørge for at det kan ansettes flere bygningsarbeidere? Eller sørger vi for å gjøre noe med årsaken til den stigende arbeidsledigheten og skape større rom for konkurranseutsatt sektor? Det er det siste vi har valgt, og vi ser at det nå gir resultater. Det Statistisk sentralbyrå sa i går, var at lavere rente gir fart i økonomien. Det er en trygg kurs, som vi ønsker å holde fast ved.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2003-06-20:
Høyre er prinsipielt for å bruke målrettede tiltak for å få ned arbeidsledigheten. Det er det vi har gjort i revidert nasjonalbudsjett, for vi vet at den fremste årsaken til at arbeidsplasser i konkurranseutsatt sektor er truet, har vært den høye renten og den sterke kronen. Vi svarer i forhold til det partene i arbeidslivet selv understreker og ber om, og det gjelder både på arbeidsgiversiden og på arbeidstakersiden, nemlig et stramt budsjett som kan bidra til lavere rente og svakere kronekurs. Det er det mest målrettede tiltaket mot den stigende arbeidsledigheten. Så er vi selvsagt ikke imot å diskutere andre tiltak, men problemet er at hvis du legger alle disse andre tiltakene oppå hverandre, blir ikke resultatet et stramt budsjett. Da blir resultatet et ekspansivt budsjett, som ikke i samme grad ville ført til at vi kunne gjort noe med årsaken til den stigende arbeidsledigheten.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
Siv Jensen har snakket i kraftfulle ordelag om Fremskrittspartiets innsats i kampen mot arbeidsledigheten. Det er en retorikk som klinger ganske hult, når vi ser hvordan Fremskrittspartiet har stilt seg til konkrete forslag som kunne hjulpet med hensyn til det økende antallet langtidsledige i landet. Det gjelder forslag om flere tiltaksplasser, det gjelder forslag om en garanti for tiltak, arbeid eller utdanning for langtidsledige, og ikke minst gjelder det forslag om kutt på 150 mill. kr i arbeidsmarkedstiltak for yrkeshemmede – det siste får Siv Jensens støtte. Tallenes tale på dette området er krystallklar. Vi har hatt en økning på 10 pst. i antallet arbeidsledige yrkeshemmede, og likevel vil Fremskrittspartiet redusere innsatsen for å hjelpe denne gruppen. Dette er en sak der vi kunne, hvis den politiske viljen var til stede, satt Aetat i stand til å gjøre en jobb for en gruppe som har stort behov for tiltak for å kunne komme tilbake i arbeid. Fremskrittspartiets nye sosiale profil settes i et særs tvilsomt lys når SV blir stående alene om å gå imot et slikt kutt. Mitt spørsmål til Siv Jensen er: Hvordan skal man forsvare seg overfor de 76 000 yrkeshemmede som ønsker å komme seg i arbeid?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
Det nærmer seg valg igjen. Det sikreste tegnet på det er at Carl I. Hagen begynner å snakke om flyktninger. Jeg skal ikke spørre han om det nå, for da får han bare snakket om det en gang til. Jeg skal spørre om noe annet. Vi har bak oss en vinter og vår med stor uro i mange lokalsamfunn rundt forslag om nedbygging og nedlegging av sykehus og helsetjenester. Fødeavdelinger og akuttberedskap i distrikter mange steder i landet er foreslått lagt ned. Og nå har flere vedtak fra helseforetakene, om nedlegging og nedbygging, fått en foreløpig åpning fra helseministeren på foretaksmøtene. Fremskrittspartiet har jo vanligvis høy sigarføring i helsepolitikken, men har likevel ikke løftet en finger for å gripe inn og har ikke støttet forslaget om politisk behandling av disse forslagene, som er fremmet her i Stortinget. Med henvisning til sykehusreformen setter Fremskrittspartiet seg på sidelinjen, mens folk rundt om i landet strir for helsetjenestene sine. Plutselig er den moralske harmen og den dirrende pekefingren vekk. SV og Senterpartiet fremmer i dag et forslag om en konsekvensutredning av disse nedbyggings- og nedleggingsforslagene, og spørsmålet er om Fremskrittspartiet støtter det kravet.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
Jeg ville bare ta ordet helt kort for å si noe om bygg. SV har sørget for flertall sammen med Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet for flere bygg som Regjeringen ikke hadde funnet plass til i sitt opprinnelige forslag. Det gjelder bl.a. høgskolene i Østfold, Stavanger, Nesna og Bodø. Det er vi veldig glad for, både fordi dette er fornuftige prosjekter som har ligget for lenge på vent, og fordi det nå er en gunstig tid for å koble ledige hender med uløste oppgaver. Vi har mange ledige i bygg og anleggsbransjen. I tillegg har de samme partiene sikret flertall for en bevilgning til nytt studentsenter i Bergen. Det er et viktig prosjekt for studentmiljøet og studentdemokratiet i byen, for Universitetet i Bergen og Bergen by. Men grunnen til at jeg tok ordet nå, var at jeg, i likhet med representantene Sortevik og Frøiland, ville komme med en liten presisering i forhold til hvordan denne bevilgningen er ment. Selv om pengene står på den posten de gjør, vil jeg gjerne bekrefte også for SVs del at de er ment til igangsettelse. Prosjekteringen her er i stor grad gjort. Det er viktig at man nå kommer i gang med selve prosjektet. Derfor har både SV, Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet presisert at det er igangsettelse vi er ute etter nå, og vi regner med at Regjeringen merker seg det.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Arbeiderpartiet har i sin helhet skaffet inndekning for alle våre forslag i vårt alternative reviderte budsjett. Vi har omdisponert om lag 2 milliarder kr på statsbudsjettet, med følgende to hovedformål, for det første å skape rom for en tiltakspakke for å bekjempe ledigheten og for det andre å sikre inndekning for det som pensjonistene faktisk var blitt lovet. Og det har Arbeiderpartiet omdisponert. Våre omdisponeringer innebærer at vi har gjennomført reelle kutt og nedskjæringer på om lag 1 ½ milliard kr, og så har vi inntektsøkninger på om lag ½ milliard kr. Med respekt å melde, det er ikke mulig for meg å forstå at de tiltak som Arbeiderpartiet har på inntektssiden i budsjettet, overhodet skaper problemer for norsk næringsliv. At aksjerabattene økes, tror faktisk ikke jeg et øyeblikk har betydning for hvor mange arbeidsplasser vi skal ha i tiden framover. Dette er skatteskjerpelser som rammer dem som i utgangspunktet har nok – og vel så det – fra før, og har altså ikke etter vår oppfatning noen betydning for den tiltakspakken som vi foreslår.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Jeg må si at allerede etter så kort tid av dagens debatt er det lett å se at Fremskrittspartiets strategi her i salen i dag er at angrep er det beste forsvar. Det er ganske dristig når Fremskrittspartiet i 2003 tar opp økning av egenandeler. Ja, Arbeiderpartiet stemmer for et framforhandlet takstoppgjør med legene. Det betyr 75 mill. kr i økte egenandeler. Men det er lite i forhold til det som Fremskrittspartiet skaffet flertall for ved økte egenandeler på medisin på blå resept og ved å fjerne gravferdshjelpen da budsjettet ble behandlet før jul. Da synes jeg det er ganske dristig av det samme partiet å gjøre et stort poeng av at Arbeiderpartiet stemmer for takstoppgjøret med legene, som innebærer en liten andel i forhold til de kraftige egenandelsøkningene Fremskrittspartiet skaffet flertall for i denne salen før jul.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Denne replikken illustrerer jo litt av forskjellene på Djupedals og mitt parti. Arbeiderpartiet har faktisk skjønt for ganske lenge siden at når noe er viktigere enn andre ting, må vi prioritere. Vi er ikke i den situasjonen som SV, at vi kan være alle steder til enhver tid. Vi har valgt å prioritere kampen mot ledighet i revidert nasjonalbudsjett, og så kom vi i den situasjon at Regjeringen tok omkamp på pensjonistoppgjøret. Det betyr at vi har vært med på å finansiere, skaffe inndekning, slik at pensjonistene får det de er lovet. Det er en knallhard prioritering vi har gjort: Vi har satset på å bekjempe ledigheten og prioritert pensjonistene. Øystein Djupedal synes ikke det er interessant, men det er dog et faktum at for årets budsjett foreslo Arbeiderpartiet 3 milliarder kr mer enn det Regjeringen la opp til. Vi har også foreslått det i kommuneproposisjonen. Det er i kommuneproposisjonen og statsbudsjettet man har anledning til å rette opp kommuneøkonomien, og det kommer også Arbeiderpartiet til å gjøre ved høstens budsjettbehandling.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Noe av det som alle merket seg da revidert nasjonalbudsjett ble lagt fram, var at Regjeringen på en rekke områder valgte å gå direkte i konflikt med Stortinget ved å ta omkamp på viktige saker som stortingsflertallet hadde stemt igjennom. Regjeringspartiene har for så vidt skjønt hvor skapet egentlig stod. Innstillingen viser at dette blir vedtatt i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Regjeringen taper samtlige omkamper. I går ble trygdeoppgjøret behandlet her i salen. Det ble også nevnt av representanten Sanner. Det er prisverdig at regjeringspartiene er med og tar ansvar for finansieringen, men det kunne være interessant å høre om Høyres finanspolitiske talsmann er enig i det som var statsråd Normans vurdering i går, at han egentlig var litt lei seg for at pensjonistoppgjøret blir slik som Stortinget nå har vedtatt det.
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Finansministeren sa i sitt innlegg at det var en tragedie for hver enkelt av de over 100 000 som nå er blitt arbeidsledige. Samtidig tok finansministeren utviklingen spesielt i rentekurs som inntekt for en vellykket politikk. Jeg er redd, og håper da virkelig ikke finansministeren innkasserer noen seier når det gjelder kampen mot ledighet lenge før han er i nærheten av å nærme seg målstreken! I revidert budsjett er det skissert at ledigheten skal øke ut dette året og også inn i neste år. Det var kanskje nyanser i det finansministeren sa i sitt innlegg i sted. Er det slik at finansministeren justerer seg på dette punktet, eller vil han nå bekrefte at hans vurdering er at ledigheten ikke har nådd toppen, og at den vil fortsette å øke også inn i 2004?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
Jeg merket meg at finansministeren i sitt innlegg også svarte på en utfordring når det gjelder helseforetakene, som jeg tidligere i dag presenterte for Regjeringen. Jeg oppfattet det som et positivt tilsvar at Stortinget skal få en gjennomgang av vedtatte strukturomlegginger i helseforetakene og få drøfte struktur i forbindelse med en planmelding. Helseministeren har i sine foretaksvedtak bedt om at gjennomføringsplanene skal komme til ham innen 1. november og før endringer iverksettes. Da må jeg forstå det finansministeren svarte, slik at når Stortinget får dette i forbindelse med budsjettdokumentene, vil altså det si før endringer iverksettes.
Heidi Larssen (Høyre), 2003-06-20:
Hovedutfordringen nå er å snu utviklingen med økende arbeidsledighet og stimulere til økt verdiskaping for å etablere nye arbeidsplasser. Et stramt budsjett er et bidrag. Så langt er Arbeiderpartiet og Regjeringen enig. Regjeringen har også tro på stabile og gode rammevilkår, ikke på skatteskjerpelser midt i året. Det trodde vi også Arbeiderpartiet mente, ikke minst på bakgrunn av Hill-Marta Solbergs uttalelser i en debatt i Politisk kvarter 20. februar i år med Siv Jensen: «Men kjære vene, hvem er det som har sagt at Arbeiderpartiet skal øke skatter? … Når vi skal revidere budsjettet i vår, må vi vurdere hvor vi skal skjære ned, hvis det er noe vi skal øke. … Og det er ikke slik at budsjettregulering for oss betyr økte skatter.» Hvorfor denne snuoperasjonen nå? Tror Hill-Marta Solberg at det blir flere arbeidsplasser av å øke skattene for næringslivet med rundt ½ milliard kr i året, som Arbeiderpartiet nå har foreslått i revidert nasjonalbudsjett?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Representanten Hill-Marta Solberg refererte til at Arbeidarpartiet har funne inndekning for mange av sine forslag. Det ho ikkje nemnde, var kva for inndekningsforslag ho hadde. Der har Arbeiderpartiet altså foreslått auka andelar for helse, med totalt 164,3 mill. kr, og dette er sjølvsagt eit forslag som vil gå ut over dei med dårlegast råd. Dette er også eit forslag som harmonerer dårleg med det Arbeidarpartiet har uttalt tidlegare. Kan representanten Hill-Marta Solberg forklare kvifor det er nødvendig og fornuftig å auke desse eigendelane, og innser ikkje representanten Solberg at dette er eit usolidarisk forslag, som vil gå hardast ut over dei fattigaste i samfunnet?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
SVs retorikk er som kjent at det er dei rikaste som skal bli flådde økonomisk dersom SV får gjennomslag for prioriteringane sine og for politikken sin. Men SVs forslag i revidert budsjett viser at det ikkje berre er dei såkalla rike som vil tape med SVs politikk. SV går m.a. inn for å auke rettsgebyret frå 700 til 740 kr, dvs. ein auke på ca. 6 pst. Dette vil føre til at det blir dyrare å bringe gjeldssaker inn for forliksråda. Det vil gi dyrare pass og også ha ein del andre negative konsekvensar, som det vil ta for lang tid å ramse opp. Meiner representanten Øystein Djupedal verkeleg at auken av rettsgebyret er ei rett og god prioritering?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Representanten Vihovde opplyste at jobb nr. ein for Regjeringa er å få ned arbeidsløysa. Eg kunne tenkt meg eit svar frå representanten Vihovde på om ho tykkjer at Regjeringa har lykkast på dette området, når vi ser utviklinga så langt i år. Når arbeidsløysa er jobb nummer éin, kunne det også ha vore interessant å få vite kva som er jobb nummer to, jobb nummer tre osb. for Regjeringa, og høyre litt om korleis utviklinga og status er på desse områda.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Representanten Kristin Halvorsen snakkar varmt både om energiforsking og også arbeidsplassar innanfor dette området. Når det kjem til praktisk politikk, synest eg likevel det sviktar lite grann. Her har ein bl.a. eit forslag innanfor energiforsking, på kap. 1830 post 50, der det er foreslått 20 mill. kr. Dette er eit forslag som Arbeidarpartiet, Framstegspartiet og Senterpartiet står bak. Det betyr altså at SV kunne ha sikra fleirtal for desse 20 mill. kr til energiforsking dersom dei hadde slutta seg til det, men dei gjer det ikkje. Då er mitt spørsmål til Kristin Halvorsen: Er ikkje SV oppteke av energiforsking? Eller er det nokon annan grunn til at SV ikkje sikrar fleirtal for dette forslaget?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2003-06-20:
Eg vil berre knyte nokre få ord til sak nr. 4, som gjeld eit Dokument nr. 8-forslag om å innføre redusert avgift for miljødrivstoff, slik at dette kan bli tilgjengeleg på den norske marknaden. Dette miljødrivstoffet, eller svovelfritt drivstoff som det også blir kalla, er litt dyrare å produsere enn ordinært drivstoff, og derfor er ein avhengig av avgiftsincentiv for at dette skal bli tilgjengeleg på den norske marknaden. Uforståeleg nok er det berre Framstegspartiet som er tydeleg på at vi vil følgje opp denne saka. Endå meir uforståeleg blir det når ein ser på merknaden i innstillinga til revidert budsjett for 2002, der det står følgjande: «Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kystpartiet, ber Regjeringen i statsbudsjettet for 2003 legge frem forslag om lavere avgift for bensin og autodiesel med lavt svovelinnhold, slik det er gjort i noen andre europeiske land.» Denne fleirtalsmerknaden har som kjent Regjeringa ikkje følgt opp, og det fleirtalet som stod bak denne merknaden, er også smuldra opp, sidan det berre er Framstegspartiet som slår dette fast i dag. Så kan ein lure på kva som har skjedd i mellomtida. Det einaste som eg har funne ut har skjedd, er at SFT har rekna ut at dette er eit lønsamt miljøtiltak. Det er eit provenytap på i overkant av 300 mill. kr, mens miljøgevinsten er rekna til 384 mill. kr. Altså er dette eit lønsamt miljøtiltak. Om det er derfor partia har hoppa av forslaget, er uklart. Men i alle tilfelle har SFT rekna ut at det også er økonomiske motiv for å gjennomføre det. Forslaget er også i tråd med eit EU-direktiv som slår fast at slikt svovelfritt drivstoff skal vere tilgjengeleg i 2005. Det er altså berre eit tidsspørsmål før dette pålegget blir trædd nedover hovudet på oss. Miljøbensinen og miljødieselen blir allereie produsert i Noreg og blir eksportert til andre EU-land som har innført slike avgiftsincentiv. Berre Statoil Mongstad har investert over 1 milliard kr for å vere i stand til å produsere dette. Vi kan i alle fall ikkje sjå eit einaste argument for ikkje å innføre dette i Noreg no. Det er eit godt miljøtiltak, det er eit lønsamt tiltak, og det er eit tiltak som er i tråd med sunn fornuft. Vi står derfor fjellstøtt bak dette forslaget.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
Noe av det mest forbausende i denne innstillingen er at Arbeiderpartiet ikke er med og skaffer flertall for mer penger til kommunene. Arbeiderpartiet har gjennom sin retorikk i lang tid skapt inntrykk av at Arbeiderpartiet er det partiet som skal sørge for mer penger til kommunene – i alle debatter og også i alle mulig tenkelige avisinnlegg. Hill-Marta Solberg har f.eks. sagt til Aftenposten at «Ap varsler allerede nå styrking av kommuneøkonomien, og mer penger til skole og eldreomsorg, i revidert nasjonalbudsjett». Arbeiderpartiets velgere og tillitsvalgte og kommunestyrerepresentanter opplever det paradoksale i at Fremskrittspartiet, for en gangs skyld, faktisk har vært med og bevilget litt mer penger til kommunene, som SV i alle år har gjort, og at Arbeiderpartiet faktisk hadde muligheten til å bevilge 1 milliard ferske kroner til kommunesektoren – ikke for neste år, og ikke hva Arbeiderpartiet egentlig hadde i sitt opprinnelige budsjett, for det er irrelevant, det er nedstemt og historie. Her var det snakk om 1 milliard ferske kroner, som kunne ha gått til kommunene i morgen. Hvor er da Arbeiderpartiet? De er ikke der. Og da er mitt spørsmål: Hvorfor i himmelens navn er ikke Hill-Marta Solberg og Arbeiderpartiet der når de har lovet det i bøtter og spann i månedsvis?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
Nå tror jeg at representanten Kristoffersen ikke riktig vet hva SND Invest er. Det er ikke statlige arbeidsplasser, men det er staten som gjennom SND bidrar til egenkapital i enkelte virksomheter. SND Invest ligger utenfor det vi mener er SNDs og statens viktigste oppgave. Og vi har nå fått flertall for ca. 200 mill. kr mer til SND gjennom dette budsjettet. Vi har også fått en halv milliard gjennom virkemiddelproposisjonen til dette store «Ryan-fondet», altså distriktsfondet, som skal bidra til arbeidsplasser i næringsfattige områder – en betydelig seier for offentlig virkemiddelapparat, og ikke minst en betydelig seier for næringsfattige utkantkommuner. SND Invest har vært en rent vanlig kommersiell aktør, som vi mener at det private bank- og finansmarked i all hovedsak bør ta seg av. Disse bedriftene ligger i all hovedsak i Oslo og Østlandsområdet – sikkert god kapital for dem som har disse bedriftene, men vi har ment at det offentlige virkemiddelapparatet mer bør målrettes mot områder der det trengs mest. Det som ligger i virkemiddelproposisjonen, som er vedtatt her i Stortinget for få dager siden, er en betydelig styrking og forbedring av det offentlige virkemiddelapparatet, der saksordføreren, Ryan, har gjort en forbilledlig jobb til gagn for norsk næringsliv. Det er vi svært stolte av.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
En av vårt samfunns største utfordringer er å slåss mot økte økonomiske forskjeller. Med den regjeringen som vi nå har, ser vi dessverre at de økonomiske forskjellene øker. Skatte- og fordelingspolitikken som det legges opp til, bidrar til at tallet på dem som har mye, øker. I revidert budsjett har vi ikke tatt omkamp på alle de skatteforslag vi mener Regjeringen har tatt. Men ett har vi tatt, og det er forslaget om skatt på aksjeutbytte, som er den enkeltskatteordning som bidrar til størst forskjellsutvikling i Norge. Dette er et viktig forslag – som SV dessverre ikke har fått støtte for. Jeg regner med at Arbeiderpartiet kanskje støtter oss i neste runde. Dette er en viktig måte å sørge for at vi får kapital inn til staten på, som også kan brukes mer målbevisst for å utligne forskjellen. Rettsgebyret, som representanten Hagesæter tar opp, er en relativt liten sak, la meg bare si det. Det dreier seg om 40 kr mer for passet, så vidt jeg husker i farten. Det er klart at dette er også en viktig bit for SV som kan bidra til at vi får penger inn i vårt alternative budsjett, slik at vi kan bruke dem på andre viktige områder. Men kampen mot økonomiske forskjeller, som Hagesæter er opptatt av – eller som han later som han er opptatt av – er for SV en hovedsak.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-20:
Ja, ja – det er jo lov å prøve seg, selvfølgelig. Og det er jo et hyggelig forsøk. Vi er glad for – la meg bare si det med en gang – at det eneste synlige tegn på at Kristelig Folkeparti sitter i regjering, er at Regjeringen ikke har kuttet i bistand. Vi har vært en varm forsvarer av den delen av Regjeringens politikk som går på bistand, og den skal Kristelig Folkeparti ha honnør for. Jeg er helt overbevist om at hadde statsråd Per-Kristian Foss og hans kumpaner fått det som de ville, hadde man fått betydelige kutt i bistandsbudsjettene. Så det skal jeg altså gi honnør for. Den endringen som er foretatt i revidert budsjett som går på å berge Balkan, er relativt liten. Vi har sammen med andre partier funnet en måte å gjøre dette på, nemlig gå tilbake på et kutt som Regjeringen hadde foreslått. Disse pengene var viktige, og vi mener at satsingen på Balkan er viktig. Derfor har vi gått mot Regjeringen og funnet inndekning for dette på en måte som er skånsom, fornuftig og ansvarlig. Men jeg vil gjerne utfordre Dagrun Eriksen tilbake, for det skal stå mange nye, store slag. Jeg la merke til at en representant fra Kristelig Folkeparti i gårsdagens Aftenposten sa at opposisjonen stjeler Regjeringens penger med hensyn til prioriteringer. Hvis man kan fortsette å prioritere bistand, lover vi å gi støtte til det. Men da må Regjeringen slutte å tro at Stortinget stjeler penger – Stortinget bevilger penger.