trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Hoksruds påstand om at denne saken har vært utsatt for hastebehandling, og at det har kommet inn veldig mye ny informasjon, vil jeg gjerne kommentere. For det første er jeg enig med representanten Myraune. Jeg synes han hadde et ganske godt innlegg om dette. Men la meg presisere: Denne saken har vært kjent lenge. Da komiteen fikk saken til behandling, var det i utgangspunktet lagt opp til en enda strammere tidsplan. Det var et ønske om å få noe mer tid, og det ble imøtekommet. Det var først da vi hadde det siste møtet i saken at Fremskrittspartiet foreslo å utsette den. Den har vært behandlet på vanlig måte. Komiteen har mottatt mange innspill, uttalelser og synspunkter som har blitt vurdert, noe som også går fram av innstillingen. Flertallet i komiteen mener at saken har hatt en forsvarlig og grundig behandling, og at vi har den informasjon som er nødvendig for å kunne behandle og fatte vedtak i dag. Når det gjelder oppslaget i Aftenposten i dag, kan ikke jeg se at det kommer fram noe nytt som vi ikke visste fra før. Vi var godt kjent med hva røykdykkerne i Asker og Bærum mente i saken. Det står i merknadene, og jeg nevnte det også i mitt innlegg. Representanten Hoksrud nevnte bl.a. Røde Kors. Vi er godt kjent med hva Røde Kors mener i saken. De ønsker å komme inn helt i starten av trinn 2-utbyggingen, og for å si det på den måten: Det er mildt sagt utfordrende hvis vi skulle gjort det. Derfor var det viktig for komiteen å understreke at de skal komme inn så snart som mulig. Det tok jeg også med meg i mitt saksordførerinnlegg i stad. Når det gjelder kommunene, er deres kostnader ingen ukjent sak. Det har vi faktisk snakket om hver gang saken har vært oppe til behandling, også i forbindelse med statsbudsjettet. Men jeg understreker igjen, som jeg sa i mitt forrige innlegg: I prosessen der man ser på kommunenes kostnader, skal Kommunal- og regionaldepartementet og – jeg understreker – KS også involveres. Så får man komme tilbake til om man eventuelt skal ha noen kompensasjoner eller ikke. Dette er en stor og viktig sak, og det er en god dag for samfunnssikkerhetsarbeidet i landet.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Først til representanten Fredriksen: Han må jo ha lest noen dokumenter som ingen andre har hatt tilgang til og ikke har sett, når han med hensyn til de erfaringene og de innspillene vi har fått fra røykdykkerne, mener at både ambulansepersonell og politiet – tror jeg han sa – har de samme erfaringene. Det er ganske utrolig. Noen saksopplysninger må jeg nesten få komme med. Først til Sortevik, som vel gir meg mer eller mindre kritikk fordi jeg ikke nevner brevet fra Folkets Strålevern. Innstillingen ble avgitt 31. mai. Brevet fra Folkets Strålevern kom 6. juni, altså for to–tre dager siden. Det er jo litt vanskelig å ta det inn i merknads form i dokumentene når brevet kommer såpass sent. Jeg kunne ha sagt mye om dette, men, som sagt, det blir litt merkelig når man argumenterer med at vi ikke har tatt det med, når brevet kom såpass sent. Representanten Hoksrud nevnte brevet fra presseorganisasjonene. Vi avga innstillingen 31. mai. Brevet fra presseorganisasjonene kom 29. april. Det brevet har vi også fått kommentar på fra departementet, så vi er godt kjent med hva som ligger i det. Jeg mener fortsatt at denne saken har fått en forsvarlig og grundig behandling i komiteen. Det er helt forsvarlig at vi fatter vedtak i denne store og viktige saken i dag. Til slutt: Etter å ha hørt debatten og innspillene fra Fremskrittspartiet tror jeg at jeg velger å si det på denne måten: Jeg er veldig glad for at det foreligger en enstemmig innstilling i saken.
Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Det må være lov å spørre om representanten Hoksrud følger helt med i timen når han i sitt innlegg nå forteller at saksordføreren ikke vil snakke om brevene i saken og de innspillene som har kommet. I mitt hovedinnlegg snakket jeg om stråling, jeg snakket om henvendelsen fra Røde Kors, og jeg snakket om Asker og Bærum Brannkorpsforenings innspill. Så er det jo slik at i et fem minutters saksordførerinnlegg mener i hvert fall undertegnede at man må prøve å gi et helhetlig perspektiv og et helhetlig bilde av saken, ikke bare stå og ramse opp alle brev og innspill som har kommet. De er omtalt i mitt innlegg. KS omtalte jeg også. De skal være med i den videre prosessen, og det har jeg også understreket flere ganger. Greit med kritikk, men da bør den være på et litt mer saklig grunnlag.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Det ville nok vært en større overraskelse hvis statsråden ikke hadde vært så fornøyd med det man nå legger fram, slik som situasjonen er. Det det handler om, er jo at det ikke bare er brannetatene som er bekymret for det som skjer. Politietaten er like bekymret for kostnadsveksten når det gjelder å betale for dette systemet. Vi vet også at man ikke har en fullgod situasjon når det gjelder legehelikoptertjenesten, der nettet ikke er fullgodt. Helsetjenestene ville på et tidspunkt faktisk skrinlegge hele prosjektet. Det betyr at det fortsatt er mange utfordringer og mange bekymringer. Det er ikke sånn at kommunene har drevet og betalt dette over lang tid, men det er nå man begynner å se resultatet av kostnadene. Og spørsmålet mitt til statstråden er: Vil statsråden sørge for at kommunene ikke får en merkostnad, eller synes regjeringen det er greit at både kommuner, politietat og helsevesenet får økte kostnader? Og hvordan har han eventuelt tenkt å dekke det inn? Mener han det er greit at de får de økte kostnadene?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Det har vært mye snakk om å gå fra Boble til Mercedes og sågar fra sykkel til bil. Jeg er ikke sikker på om miljøvernministeren vil være like fornøyd med at man går fra sykkel til bil. Men jeg ser definitivt logikken i argumentasjonen, at man faktisk får noe bedre, og det er alle veldig glad for. Saksordføreren sier at man har hatt så god tid på denne saken. Ja, vi har hatt bedre tid på denne saken enn man har hatt tidligere når denne saken har vært til behandling – jeg sier at saken har fått 14 dagers behandlingstid i Stortinget. Men det er altså sånn: Denne saken ble avgitt i Stortinget den 31. mai. Den 30. mai får komiteen brev fra KS, som er veldig bekymret for de økonomiske konsekvensene for kommunesektoren. Den 30. mai får vi brev som gjelder fullføring og utbygging av nødnettet, fra noen som jobber i Asker og Bærum brannvesen. Den 27. mai – bare noen få dager før komiteen avgir innstillingen – får man brev fra Sivilforsvaret. I tillegg har Presseforbundet sendt et brev til komiteen, som også kom kort tid før komiteen skulle avgi innstilling. Det betyr at det ikke er som saksordføreren sier, at denne saken er så fantastisk godt belyst på alle områder. Det er jo nettopp denne bekymringen som gjør at vi er kritiske. Dette handler ikke om at man ønsker å utsette dette til høsten, men om at man kanskje burde ha invitert noen av de organisasjonene som nå er bekymret. Og KS er ikke en hvilken som helst organisasjon heller. Den har ansvaret for 430 kommuner, som er opptatt av denne problematikken. Jeg har lyst til å utfordre statsråden litt fordi han sa at dette blir som å gå fra sykkel til bil. For brann- og redningsetaten er ikke dette å gå fra verken sykkel til bil eller til noe annet. Oslo brann- og redningsetat har sagt at de ikke vil la røykdykkerne sine bruke dette nettet, fordi det er for dårlig – og dårligere enn det gamle. Det bekymrer meg og viser at det er mye bekymring knyttet til implementeringen av det nye nødnettet hos en del av dem som skal ta det i bruk. Ikke minst vet vi også at det er mye bekymring blant helsepersonell for at man ikke vil klare å bruke legehelikopter osv. på en god måte. Det er mange spørsmål. Jeg skulle ønske at jeg kunne være enig med statsråden i at det er en fantastisk investering. Men jeg håper vi ikke ender opp med at det blir som et jagerflykjøp, at overskridelsene vil være enorme fordi det viser seg at dette systemet ikke fungerer som det skal – spesielt når det skal rulles ut i hele landet. Det er forskjell på Østlandet og deler av resten av landet, og det er en del av bekymringen som Fremskrittspartiet har. Jeg håper jeg tar feil, og at jeg om tre–fire–fem år ikke må stå på denne talerstolen og si: Hva var det vi sa?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Først har jeg lyst til å si at statsrådens argumentasjon i hans siste innlegg nesten var på et nivå som jeg egentlig vil kalle latterlig. Men det var bare det jeg tenkte. Så til foregående taler: Hvis Kristelig Folkeparti synes det er «dobbeltkommunikasjon» å lytte, eller andre politiske partier i denne salen synes det er dobbeltkommunikasjon å lytte til brukerne, er det greit. Jeg er opptatt av å lytte til brukerne, til dem som skal stå ute i krigen, til dem som skal være der og sørge for at dette fungerer på en god måte. Jeg er opptatt av at man faktisk tar dem på alvor. Saksordføreren ville ikke prate om det dette handler om, og de brevene som kom rett før avgivelse. Statsråden mener at KS er en liten brukergruppe. Jeg synes KS er en stor brukergruppe. De har ansvar for helsepersonell, og de har ansvar for branntjenesten i kommunene og vil være en viktig aktør når det gjelder dette nye nødnettet og bruken av det. Men jeg registrerer hvilken type argumentasjon man nå legger seg på. Det er greit! Vi er bekymret. Vi håper at det blir bra, men vi er trygge på at vi kommer tilbake til denne saken.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2011-06-09:
Nå er det nok mange Boble-entusiaster som vil betakke seg for å få en Mercedes i stedet! Poenget her er vel at dette er utgifter som kommunene får presentert uten for så vidt å ha noen innflytelse på hva sluttsummen til syvende og sist blir for det prosjektet som staten har initiert. Mitt spørsmål er – bare for å få det helt klart: Er det fra denne regjeringens side ikke på tale å se på om noen av de økte utgiftene for kommunale etater bør dekkes av staten, eller får man eventuelt ta det i kommuneopplegget?
Lars Myraune (Høyre), 2011-06-09:
Jeg tror vi alle i denne sal er enige om at det er behov for et nytt nødnett. Vi er også enige om at det har gått lang tid fra man startet prosjektet Nødnett, til man har kommet dit man er i dag. Nå er jeg ikke sikker på om det faktum er noen grunn til at vi skal utsette eller avslå saken i dag. De aller fleste som har uttalt seg av fagetatene, kanskje i særdeleshet politiet, har skrytt av det og sagt at det er en klar framgang for dem. Men det er helt riktig, som det er blitt påpekt både av saksordføreren og av Hoksrud, at noen etater, noen brannvesen, har sagt at de ser for seg noen problemer i dag. Spørsmålet er: Hva oppnår vi ved å utsette saken? Jeg ser vanskelig for meg at et prosjekt som er kommet så langt som dette er i dag, skal starte på nytt. Det blir en enorm kostnad, og jeg er ikke sikker på at vi kommer særlig bedre ut verken teknologisk eller i brukervennlighet heller. Nå er det påpekt at mange kommuner kommer til å få ekstra kostnader. Ja, det er nok riktig, det, men det er også påpekt at kostnadsnivået for en del kommuner i dag er lavt fordi de har latt være å oppdatere utstyret og bruke penger på det, nettopp i påvente av at de skal få dette nye nødnettet. Så kostnadsnivået i dag er ikke et standardnivå basert på nåværende system, det heller. Det vil si at det er naturlig at noen av kostnadene øker, men kvaliteten øker også i det alt vesentlige. Det jeg vil be statsråden om å huske på, er at Kommunaldepartementet har det i tankene når økonomien til kommunene skal legges fram. Det ble referert til Aftenposten av i dag. Aftenposten hadde heller ikke absolutt bare negative oppslag. Det var en del som var misfornøyd, men det var også faktisk ganske mange som var fornøyd med systemet. Med det som utgangspunkt ser jeg ikke noen grunn til at vi skal utsette saken, ei heller avslå den. Konsekvensene ved det ville vært ganske enorme. Vi har vel brukt mer enn 14 dager på å behandle dette, vi fikk først en grundig orientering for ca. et halvt års tid siden, så vi har hatt anledning til å sette oss inn i saken over ganske lang tid. Nå er det sånn at når vi skal behandle saker i Stortinget, er det ofte spesialinteresser som dukker opp i media i aller siste minutt, og hvis vi som politikere skulle latt oss styre av det, ville vi fått en vanskelig håndtering i denne sal. Vi anbefaler derfor at saken fremmes sånn som den er lagt fram.
Lars Myraune (Høyre), 2011-06-09:
Jeg synes statsråden hadde en grei, god og saklig framstilling av saken. Sakligheten synes jeg fikk en kollaps mot slutten. Da stiller jeg meg spørsmålet: Har vi allerede begynt valgkampen, og må vi bringe skattedebatten og fellesskapsgodene inn i Nødnett-saken også? Jeg følte vi hadde en rimelig god og saklig debatt når det gjaldt denne saken, som jeg synes er viktig, men jeg synes det er ganske uviktig å bringe dette inn nå. Så spørsmålet til statsråden er: Synes statsråden det er viktig å bringe valgkampen inn i debatten om Nødnett i dag?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
At en del av brukerne får økte kostnader, er et faktum. Det skyldes rett og slett at de får en helt annen tjeneste. Det er sånn at hvis du får Mercedes i stedet for Boble, betaler du gjerne litt mer. Du får en annen opplevelse, du får en annen brukervennlighet, og du får en annen nytte. Dette har skjedd i full forståelse med brukerne, så det tror jeg egentlig ikke det er noen uenighet om. Det som kanskje er en mer relevant diskusjon, er hvordan denne økte kvaliteten skal dekkes. Skal det innenfor politi, kommunesektor og brannvesen i framtidige budsjetter gis rammer som også håndterer dette? Det er jeg helt sikker på politiet kommer til å kommunisere til justisministeren, og jeg er helt sikker på at KS kommer til å kommunisere det til kommunalministeren. Og igjen, vi må prioritere og bruke mer penger på fellesskapstjenestene i årene framover for å få økt kvalitet og økt kapasitet. Derfor er vi svært uenig om andre ting som står høyt på Fremskrittspartiets prioriteringsliste, som skattekutt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
La meg først ta premisset, nemlig at dette var et prosjekt initiert av staten. Jeg vil vel egentlig si at det var brukerne selv som initierte prosjektet, for det var de som kontinuerlig beskrev et nødnett som var utdatert, et nett som ikke ivaretok grunnleggende personverninteresser, som ikke var samordnet mellom etatene, som ikke inneholdt lokaliseringstjenester etc., og som ikke åpnet for dataoverføring og mange andre tjenester som et digitalt nett i framtiden kan gi oss. Så har de også selv vært med på å stille krav til funksjonalitet og kvalitet, som har bidratt til å gjøre prosjektet til det det har blitt. Det er positivt, fordi det er de som skal bruke det, men det har også en kostnadsside. Der må vi dele på ansvaret, men til syvende og sist er det statens økonomiske politikk – budsjettet og nasjonale overføringer til kommunene – som også bestemmer disse brukernes muligheter til å betale. Så dette blir det samme regnestykket, og det skal vi ta hensyn til og ha med oss når vi utformer statsbudsjettene framover.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Igjen – det er sånn at nå får man et helt annet produkt. Og la meg korrigere Boble-eksempelet mitt. La oss si at vi går fra sykkel til bil, for det er vel egentlig mer det det er snakk om. Vi får en helt annen generasjon tjenester innenfor nødetatene. Det koster penger. Det koster i investeringer, og det koster i drift. Men til syvende og sist er det slik at politiets budsjett, brannvesenets budsjett og helsebudsjettet er bestemt av oss i statsbudsjettet. Vi kommer til å fortsette den formidable økningen på kommuneøkonomi som vi har hatt de siste årene. Vi mener at fellestjenester som velferd, sikkerhet, trygghet er viktigere enn skattekutt i 10, 20, 30, 70, 100 milliarderkronersklassen, som Fremskrittspartiet har foreslått i denne sal i ulike sammenhenger, prinsipielt eller konkret, og vi kommer til å følge det opp i økningene i politibudsjettet og i andre budsjetter som stadig har økt også nesten rekordmessig, tror jeg, under vår regjering. Det er svaret: Pengene må brukes på fellesskap i stedet for på andre ting.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Jeg trodde at Høyre også syntes det var strålende hver gang man fikk lov til å snakke om skattekutt og reduksjon av statens inntekter til fordel for lettelser i ulike skattesystemer. Det har jeg oppfattet har vært en hjertesak for partiet i mange tiår. Her er vi uenige. Når jeg blir utfordret på finansieringen av driften av alt fra helsevesenets, politiets eller brannvesenets bruk av nødnettet, er jo svaret de generelle rammene de har. Det hjelper lite om vi øremerker et tilskudd til Nødnett til kommunene hvis vi tar like mye med den andre hånden eller mer. Det er jo et totalregnskap som må gå opp, som bestemmer om kommunene kan ta dette løftet med kvalitetsheving, med mer trygghet – om helsevesenet, politiet og brannvesenet kan gjøre dette på den måten – uten at det går ut over andre viktige oppgaver som de har å utføre. Det er da jeg mener at det grunnleggende spørsmålet er: Hvor mye har vi til fordeling? Og det avgjøres av inntektssiden og det totale statsbudsjettet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
La meg i overgangen fra sykkel til bil understreke at det er en elbil det er snakk om her. Den er rett og slett drevet på norsk, ren vannkraft, så jeg tror statsråd Solheim synes det er helt greit at vi får et effektivt nødnett som går på strøm. Men for å være alvorlig: Det er klart at når 7 000 brukere nå i første trinn – 40 000 brukere i hele landet – skal inn på et nytt system, vil det ikke være ukomplisert eller uten tilpasningssituasjoner underveis. Det vil være snakk om dekningsgrad. Vi gjør mange tester på det, men vi kommer til å måtte fortsette med det etter hvert som systemet settes i bruk. Det kommer til å være tilpasning til den enkelte etat. Det kommer til å være tilpasning til samarbeidet mellom etatene. Det kommer til å være enkelte tjenester som bare noen har bruk for, men kanskje ikke andre, slik det er når et svært teknologiløft gjøres. Så her må vi bare jobbe mens vi bygger ut. Vi vet at vi har hatt problemer underveis. Noen av de problemene skyldes vel kanskje også at leverandøren ga oss en utrolig gunstig pris. Det burde opposisjonen skryte av regjeringen for å ha klart å få i havn. Det er jo ikke dårlig å bruke skattebetalernes penger på en best mulig måte. Men det har også gitt oss noen utfordringer, både på framdrift og på det kontraktstekniske. Jeg synes egentlig den dialogen jeg har hatt med opposisjonen – og særlig Fremskrittspartiet og representanten Hoksrud, som har et annet ståsted på noen punkter – har vært helt grei. Det er spørsmål som stilles, som jeg prøver å besvare. Men når representanten Fredriksen sier at dette prosjektet nærmest vil sette liv i fare, mener jeg at vi må ta av silkehanskene og spørre: Er Fremskrittspartiet for at nødetatene skal få et nytt nødnett? Skal vi gå videre med trinn 2? Hvis man virkelig mener at dette setter liv i fare, bør man stemme imot. Da får man fortelle politiet, brannvesenet, helsevesenet, alle dem som står ute i felten, og som nå venter på at vi skal gjøre en milliardinvestering for at de skal gjøre jobben for folk i Norge, for trygghet og ikke minst for sin egen trygghet, at dette går Fremskrittspartiet imot. Det er helt greit, det er fair, det er politikk. Men man kan ikke både være for og imot. Vil sette liv i fare, sier representanten Fredriksen, vel, da får vi konstatere at dette er et prosjekt som alle vi andre går videre med, som vi sørger for, som brukerne i undersøkelsene viser at de stort sett er fornøyd med. Og så bruker Fremskrittspartiet ett brev, én brukergruppe, ett signal som argument for at dette bør stoppes – helt greit, men si det da også ærlig til dem som skal bruke nødnettet!
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Det er få ganger jeg har vært i Stortinget og en enstemmig innstilling har blitt så pass heftig debattert. Det er interessant. Men det skyldes vel kanskje nettopp at man egentlig ikke forstår helt hvor man vil. Til Fredriksen kan jeg si at jeg egentlig ikke har vært i tvil om hva Fremskrittspartiet mener om denne saken. Men jeg er ikke helt trygg på at Fredriksen faktisk vet hva Fremskrittspartiet mener i denne saken, fordi man kan ikke både være med på ferden og protestere for all verden. Man må på en måte bestemme seg for hvilken fot man skal stå på. Det kan ikke være slik at man mener dette prosjektet er en trussel mot liv og helse, samtidig som man stolt står og sier at dette er Fremskrittspartiet med på, og at dette er et løft vi gjør sammen. Når det gjelder brukermedvirkning, når det gjelder tryggheten, og når det gjelder tilpasningen, står dette ganske godt beskrevet i proposisjonen. Det står bl.a. ordrett i proposisjonen: «Det er risikofaktorer knyttet til innføringsprosjektenes evne til å ta imot brukerutstyr og eventuelle endringsønsker fra brukerne.» Det er mange tilpasninger som må gjøres. Vi må finne ut at det fungerer i alle risikofylte situasjoner. Vi må vite at dekningsgraden er god nok, og vi må ta den tiden som trengs for å implementere et nytt teknologisk system. Men det står beskrevet her. Det er komiteen enig om. Det vi behandler i dag, er spørsmålet om vi skal gå videre med et trinn 2, om vi skal si til leverandørene at vi er klare, at vi skal ta kostnaden, og at vi ønsker at hele landet nå skal få ta dette i bruk. Jeg forstår – på tross av enkelte representanters innlegg – at det fortsatt står et enstemmig storting bak dette. Det er jeg glad for, for det gir tyngde til prosjektet. Dette tar tid. Det har vært flere regjeringer som har behandlet det, så det har gått gjennom ulike politiske flertall. Det blir forhåpentligvis denne regjeringen som vil gjennomføre det, selv om det går langt inn i neste stortingsperiode. Men det er bra at det er et bredt flertall bak det.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Vår ambisjon er å komme tilbake til Stortinget med dette så raskt som mulig. Samtidig vet vi at erfaringer fra de såkornfondene som har blitt opprettet, har vært blandet. Såkornfondene som kom på 1990-tallet, har til dels gått dårlig. Det er en betydelig oppryddingsjobb som ligger i enkelte av dem. Såkornfondene fra midten av 2000-tallet har gått bedre. De landsdekkende har gått best. Vårt mål er jo å få nye såkornfond som bidrar til mest mulig bedriftsskaping, utvikling og verdiøkning, og som samtidig går på en god måte. Det er slik at næringslivet til sjuende og sist må gå med overskudd og ikke med tilskudd, og såkornfondene skal bidra til lønnsom bedriftsutvikling, ikke være en subsidie av ulønnsom næringsvirksomhet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Jeg mener vi som en kapitalrik stat skal ha åpenhet for å kunne gå inn senere også der vi mener det er kommersielt grunnlag for det, og der det skal til for å sikre enten hovedkontor eller strategisk viktig industri eller naturressurser på norske hender. Jeg registrerer også at den gang da dette ble behandlet, var Fremskrittspartiet positiv til det og ikke minst støttet oss hva gjelder langsiktigheten som lå i engasjementet i Aker. Vi har jo ikke en kortsiktig gevinsthorisont på denne investeringen. Dette gjorde man ikke for å gå inn og ut igjen med en kjapp gevinst. Tvert imot var det for å bidra til en langsiktig industriell utvikling. Så vi får vente med evalueringen av lønnsomheten i det prosjektet til vi nærmer oss 2017 eller der omkring. Vi har tro på selskapet. Det gjøres omfattende strukturendringer i selskapet som vi tror er veldig positive. Dette gjelder tusenvis av arbeidsplasser, ikke minst i den regionen representanten kommer fra, som jeg mener vi har bidratt til å videreutvikle et godt eierskap i.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Nå er det ikke gjort en omfattende studie av hva delprivatiseringen i Statoil har bidratt med, men en positiv side ved det er at du får medinvestorer som kikker oss i kortene, og som kikker ledelsen i kortene, og som stiller krav til avkastning – du får flere medhjelpere ved å være utålmodige, positive eiere i forhold til selskapets verdiutvikling. Det andre er at eierskapet vårt i Statoil har vært utrolig god butikk – vi tjener gode penger på det. Jeg kan ikke se at – hvis vi hadde solgt oss ned til 51 pst. framfor å beholde en eierandel et sted på 60-tallet – avkastningen, verdiøkningen, som vi hadde fått ved å omplassere pengene til Statens pensjonsfond utland, hadde gitt oss mer i kassen enn å sitte i Statoil. Tvert imot, så mener vi at dette er en god plassering av pengene. Det gir oss en solid hånd om det viktigste selskapet i Norge, og derfor ønsker vi å opprettholde eierandelen på to tredjedels nivå.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Mitt poeng er at Forskningsfondet ikke er et fond som er eksternt i forhold til statsbudsjettet. Forskningsfondet er jo en konstruksjon innenfor statsbudsjettet, som gjør at du får en viss avkastning av dette fondet inn til utgiftssiden på forskning hvert eneste år. Og som forskningsminister har jeg også flere ganger vært med på å øke dette fondet, som har gitt mer penger neste år. Men dette kan jo håndteres helt ordinært i hvert eneste statsbudsjett. Vi har jo til dels overskudd på 150–250 mrd. kr, så hvis man ønsker å bruke mer penger på forskning, kan man gjøre det innenfor statsbudsjettet – og prioritere det høyere. Vi har jo økt forskningsbevilgningene med 60 pst. siden vi overtok i 2005. Man trenger ikke å selge en eneste aksje i et eneste selskap for å finansiere forskning. Når man gjør det på den måten som Venstre foreslår, må man ta det innenfor diskusjonen om total pengebruk og om handlingsregelen. Det kommer man ikke utenom, for det er den samlede etterspørselen i Norge som styrer presset – og igjen renteutvikling og valutakurs.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
La meg først si at det ville ikke falle meg inn å latterliggjøre noe forslag fra Fremskrittspartiet, i hvert fall ikke i stortingssalen. Så det tror jeg ikke er en riktig beskrivelse. Og de diskusjonene vi har hatt tidligere, har jo dreid seg om ja eller nei til kapitalutvidelse i SAS, som vi som ansvarlig eier mener har vært helt nødvendig for å ivareta verdiene i selskapet, sammen med de medeierne vi har. Men så har det skjedd en gradvis modning av den saken, bl.a. i dialog med våre felles eiere i Sverige og Danmark, og regjeringen har kommet til at det egentlig ikke lenger er noen strategisk grunn til at vi trenger å være eiere i et flyselskap. Det var det en gang, da dette var fundamentet for å sikre et godt flytilbud i Norge, men vi mener at både markedet fungerer godt nok, og at SAS trenger å finne en konstellasjon med en større partner slik at man kan være slagkraftig og konkurransedyktig i et veldig tøft internasjonalt marked. Så det er bakgrunnen for den fullmakten som vi nå foreslår.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Først til noen tema som har vært berørt i debatten: Representanten Tetzschner var inne på dette med styring av helseforetakene. Vel, vi går ikke inn sektor for sektor spesifikt og diskuterer styringsprinsippene, men derimot sier vi at de gode statlige styringsprinsippene bør være gjeldende for alle de ti departementene som har eieransvar. Vi er tydelige på at det faktisk er en melding som omfatter alle, og at de retningslinjene vi legger, skal være retningsgivende også for andre eierskapsdepartement enn Næringsdepartementet. Vi sier også at den styrkingen av eierskapsforvaltningen som vi får i vårt departement, skal komme andre til gode ved at vi bidrar med kompetanse, f.eks. med hensyn til hvordan man profesjonelt driver styreevaluering, finner gode styremedlemmer, og hvordan man også på en profesjonell, forutsigbar måte setter klare forventninger til de selskapene man er i, og hvordan man måler og følger opp disse gjennom året – rollefordeling mellom generalforsamling, eier, styre, ledelse likeså. Når det gjelder Høybråten og oljesand, er det etter vårt syn i strid med god eierskapsforvaltning å gå inn i en slik sak. Vi mener det er et forretningsmessig spørsmål. Vi kommer til å få ganske uoversiktlige og uoverstigelige utfordringer hvis vi skal gå inn på den type ganske detaljerte investeringsstrategier. Det finnes også andre områder hvor CO2-utslipp er store, og hvor man kan stille spørsmål ved om det er riktig eller galt å gå inn, men hvor vi mener at det er selskapet som må ta den vurderingen, og så får vi stå for den helhetlige miljøpolitikken som omfatter også de statlige selskapene. Derimot har vi en klar forventning i stortingsmeldingen om at våre selskaper skal være best i klassen på miljø, så der de har et engasjement, skal de bruke den mest moderne tilgjengelige teknologien, og de skal være ledende på å sette seg gode klimamål. Der ser jeg at også Kristelig Folkeparti og det Dokument 8-forslaget som vi behandler i dag, går i den samme retning som regjeringen ønsker. I det hele tatt ser jeg at Kristelig Folkeparti har en posisjon som er nær opp til regjeringspartiene. Det er positivt, for jeg tror at eierskapsdebatt bør få en annen klang nå når vi har så mye kapital. Det å selge seg ned i de statlige selskapene vil rett og slett bare bety en omplassering av statlig formue, fra norske bedrifter til utenlandske bedrifter. Jeg er derfor litt mer skuffet over Venstre, som legger seg klin opp til Høyre og Fremskrittspartiet. Det er overraskende for et parti som har en stolt historie når det gjelder å ivareta norsk næringsliv og norsk eierskap. Det er synd at man nå har lagt seg opp mot høyresiden.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Jeg vil, som saksordføreren, også takke for en god debatt, som har synliggjort både de områdene som vi er enige om, bl.a. gode eierstyringsprinsipper, og der vi er uenige, hovedsakelig når det gjelder omfanget av det statlige eierskapet. Det er helt legitimt at vi får fram de politiske forskjellene. Det er nyttig at vi synliggjør at det er forskjellige retninger. Jeg er likevel glad for, som jeg sa i mitt forrige innlegg, at Kristelig Folkeparti stort sett har gått med oss. Det viser at det er et bredere flertall enn de rød-grønne partiene som står bak et sterkt statlig eierskap. Så har noen etterlyst helseforetakene og en diskusjon om disse. Vel, som jeg sa, det er ti departement som har eieransvar, og det å begynne en omfattende debatt om helseforetakene, om symfoniorkestrene, om NSB eller Avinor, eller alle de fagområdene som dette berører, får man ta med de ulike statsrådene som har ansvaret på området. For det er veldig klart definert i meldingen at Næringsdepartementet ikke er en overeier som passer på de andre departementenes totale eierskapsutøvelse, men vi er et kompetansesenter og skal ha et sterkt eierskapsmiljø som bidrar til god eierskapsforvaltning og gode prinsipper for eierstyring i de andre departementene. Den rollen skal vi forsterke. Så synes jeg det var flott at representanten Gitmark på en glimrende måte beskriver hvor stor forskjellen egentlig er, for det er ikke bare et forslag som dreier seg om 80–90 mrd. kr, og som Høyre vil selge ned, eller 167 mrd. kr som Fremskrittspartiet vil selge ned, hvis man tar prosentene i de ulike selskapene, men det dreier seg om et svært prinsipielt syn, hvor man sier at man gjør selskapene mer attraktive for private investorer ved at selskapet er «fri fra staten». Det finnes intet faglig belegg for dette. Dette er studert av fagfolk for å se om det finnes en aksjerabatt i de selskapene som har statlig eierskap. Det kan man ikke fastslå. Så dette er hentet ut av representantens ideologiske hode – det finnes sikkert mye bra der – men det har altså ingenting med empiri og faktum å gjøre. Tvert imot, verdiutviklingen i statlige selskaper har vært svært god. Avkastningen er svært god, og de er attraktive også for privat investering. Så vil jeg også til slutt si at det tegnes jo her et bilde av situasjonen for private eiere som veldig få ute i næringslivet kjenner seg igjen i. Det går enormt bra i norsk næringsliv. Det er blitt 220 000 flere arbeidsplasser siden 2005. Det ble 22 000 flere i årene 2001–2005. Hvis man følger med på de overskuddene og også utbyttene som tas ut bare i vår, går det fantastisk godt, og sammenlikner man seg med Sverige eller andre land, tror jeg de fleste ville valgt Norge.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
La meg først si at jeg er veldig glad for det engasjementet som er i stortingssalen for reiselivsnæringen. Dette var jo et av de områdene som den rød-grønne regjeringen løftet opp da vi overtok, og forlot den næringsnøytrale politikken og i stedet sa at vi må lage strategier, lage løft, lage handlingsplaner for en verdiutvikling og arbeidsplassutvikling der vi har spesielle fortrinn, der vi har kompetanse, der vi har klynger, og der vi som en liten nasjon kan gjøre store ting. Derfor ble det utarbeidet en strategi for reiselivsnæringen, Verdifulle opplevelser, i desember 2007. Den ble utarbeidet i dialog med reiselivsnæringen og Innovasjon Norge. Så det er helt feil som det ble sagt her fra salen, at dette ble nærmest laget i de indre korridorer. Det var i nær dialog med bransjen selv at denne strategien ble utformet. Den hadde tre hovedmål: økt verdiskaping og produktivitet i reiselivsnæringen, levedyktige distrikter gjennom flere helårs arbeidsplasser innenfor reiselivsnæringen og at Norge skulle være et bærekraftig reisemål. Ikke bare ble det laget en strategi. Det ble også fulgt opp med bevilgninger. Vi bruker nå årlig 0,25 mrd. kr på å støtte reiselivsnæringen, hovedsakelig gjennom markedsføring, men også kompetansebygging, nettverksbygging osv. Det er gledelig nå at det er et bredt flertall i Stortinget som støtter en slik satsing, som mener at reiselivsnæringen er verd å satse på, og ser at dette er en bærebjelke for norsk verdiskapning i framtiden – og ikke minst, som flere har vært inne på, med et stort potensial i distriktene. Forslagsstillerne trekker fram flere utfordringer bl.a. knyttet til samferdsel. Det er mange andre dimensjoner som bør drøftes i en reiselivssammenheng, men vi har i regjeringen lagt opp til at vi skal fornye den strategien som vi laget i 2007 – igjen i nært samarbeid med dem det gjelder, nemlig aktørene selv, slik at vi raskt får på plass en ny strategi, og slik at vi er oppdatert på de virkemidlene som trengs i en ny tid. Så vi har jobbet tett sammen med bransjen selv, og de som vet hvor skoen trykker, har hatt nær påvirkning på det. Det er alltid et dilemma, eller en avveining: Hva skal bli til stortingsmeldinger, og hva skal være strategier? Jeg er helt sikker på at vi kommer tilbake til Stortinget med andre typer meldinger og dokumenter, som også gir Stortinget mulighet til å diskutere reiselivsnæringen i en bredere setting.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Igjen må jeg bare si at jeg setter pris på Stortingets engasjement for reiselivsnæringen, og gjenta det jeg sa, at det er alltid et dilemma hva som skal bli til en melding eller ikke. Den strategien vil selvsagt bli tilgjengelig for stortingsrepresentantene, og jeg inviterer også gjerne stortingsrepresentantene til å delta i debatten som bransjen er i full gang med, om hva slags mål og hvilke virkemidler man bør ha i en reiselivsstrategi. Jeg ser ikke for meg at den strategien blir lagt fram for Stortinget som et dokument, men tilgjengelig for komiteens medlemmer blir den selvsagt.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Det er verken arveavgiften eller formuesskatten som er hovedutfordringen for norsk reiselivsnæring, ei heller for norsk næringsliv. Tvert imot går det jo, som jeg sa i den forrige debatten, svært godt i norsk næringsliv. Derimot er utfordringen for reiselivsnæringen at man ikke klarer å skape produkter som er attraktive nok. Man klarer ikke å bygge kompetanse nok, man klarer ikke å bygge helårs arbeidsplasser, og kanskje har man heller ikke store nok enheter til å klare å være slagkraftig i en sektor som er sterkt konkurranseutsatt. Vi må innenfor reiselivsnæringen gjøre akkurat det samme som vi gjør innen skipsbygging, aluminiumsindustrien eller hva som helst annet – vi må putte inn ekstra kompetanse, kvalitet og produktivitet inn i det vi lager, slik at det forsvarer det høye norske lønnsnivået, som jo er vår levestandard. Vi kan ikke bygge reiselivsnæringen på noen andre premisser enn at det skal foregå i Norge, med norske lønninger og med norske rammevilkår. Det tror jeg er fullt mulig, for vi har et unikt produkt å selge, nemlig Norge. Det tror jeg med god drahjelp fra bransjen selv at vi skal lage en strategi som bidrar til at vi realiserer. Men formuesskatten og arveavgiften kommer ikke til å være en del av den strategien.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Det at denne regjeringen serverer regninger som den selv burde betale, videre til andre, er velkjent, og inngangen til replikken er IKT-kostnadene for politiet, som staten ikke tar, men som etaten må ta, og som spiser operative polititjenester. Kommunene er med god grunn redd for at de her står overfor noe av den samme problematikken, at det kommer betydelige merkostnader, langt større enn det brukerne har regnet med i kjølvannet av dette. Og det er ikke lite: Det er snakk om 370 mill. kr hvert år i 15 år som skal betales. Det er nesten 6 mrd. kr. Derfor er det nødvendig med forsikringer fra regjeringen om at kommunene ikke får økte regninger. Det er det ene. Det andre er å utfordre hovedløsningen, nemlig om det nødvendigvis må være sånn at kommunene må betale så mye for dette, for nødsamband er jo blant kjernetjenestene i nasjonal infrastruktur.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Dette er jo ingen skattedebatt. Fra statsrådens side blir det en polemisk demonstrasjon for å slippe å gi klare svar på konkrete spørsmål. Norge trenger et godt nødnett. Norge har selvsagt råd til en slik investering for å modernisere og effektivisere nasjonal infrastruktur. Det gjelder i tillegg nasjonal sambandsinfrastruktur som skal sikre liv, helse og eiendom. Derfor er dette ekstra viktig. Det er sider ved prosjektet som gir grunn til litt uro, og som krever at videreføring gjøres med ekstra oppmerksomhet, både fra regjeringen, som er politisk ansvarlig, og den etaten som er ansvarlig for innføring og gjennomføring. Det er kommet bekymringsmeldinger til transportkomiteen i tolvte time. Meldingen fra Folkes Strålevern er én, og den ble ikke nevnt av saksordføreren. Uttalelsene fra brannetaten ble omtalt. Det gjelder altså Brann- og redningsetaten i Oslo kommune og også Asker og Bærum brannvesen som sier fra om kostnadene som de er redd vil øke betydelig. Kommunenes interesseorganisasjon, KS, har sendt brev til komiteen, som er datert 30. mai i år, der de igjen peker på de økonomiske konsekvensene for kommunene med nytt nødnett, og ber om at komiteen tydelig markerer at merkostnadene for kommunene ved utbygging av Nødnett skal kompenseres fra statens side. Når de igjen gjør det – og i brevs form til komiteen – må det bety at de er bekymret og har en følelse av at innspill som er gitt tidligere, kanskje ikke helt blir tatt på alvor av regjeringen. Alle henvendelsene har relevant innhold, også den siste som jeg skal nevne – som heller ikke ble nevnt av saksordføreren – som var fra Sivilforsvaret, distriktssjefenes arbeidsutvalg. Litt om kostnadsbildet, som også gir litt grunn til uro: Første trinnet økte fra 900 mill. kr i 2006-kroner til nesten 1 350 mill. kr i 2011-kroner. Trinn 2 var opprinnelig anslått til 3,7 mrd. kr målt i 2006-kroner. Nå snakker vi om en kostnadsramme på 4,7 mrd. kr i 2011-kroner. Dette prosjektet er altså kvalitetssikret, men det ligger en usikkerhetsramme på nesten 20 pst. her. Det er betydelig, og det viser at det er stor usikkerhet fortsatt. Derfor vil vi fra Fremskrittspartiets side understreke behovet for profesjonell styring av prosjektet, slik at vi unngår et nytt jagerflyprosjekt. Vi peker på at hvis kostnadsøkningen fortsetter, bør dette faktisk bli gjenstand for forvaltningsrevisjon fra Riksrevisjonen. Et bærende prinsipp i prosjektet er at etatene ikke skal betale for drift av det nye nettet før det er tatt i bruk. Det er altså grunn til å stille spørsmål om de i det hele tatt skal betale, og hvor mye de skal betale.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Jeg tror det kan være nødvendig å ta Nødnett litt ned på bakken igjen. La meg avslutte med å si, på vegne av Fremskrittspartiet, at Norge trenger et godt Nødnett. Det startet jeg med å si i mitt innlegg. Som andre har pekt på, er dette et prosjekt som har gått i mange år. Det vi kjenner fra mange år med Nødnett-prosjektet, er at det har blitt en betydelig kostnadsøkning. Det kan det fortsatt bli, og det er en del av vår bekymring, noe vi har forsøkt å gi uttrykk for. Det er altså kvalitetssikret, men det er en usikkerhet knyttet til de økonomiske forhold på 0,75 mrd. kr – betydelig. Vi har forsøkt å gi uttrykk for at vi deler bekymring som er spilt inn i 12. – ja, sågar i 13. – time til transportkomiteen. Det er riktig som min kollega, representanten Hoksrud, ga uttrykk for, at en del av de innspill som er kommet, er faktisk kommet etter at innstillingen ble avgitt. Det er synspunkter fra brukere i første linje, men ikke bare. Det er også innspill fra den ganske store organisasjonen KS, som også i 12. og 13. time spilte inn en bekymring som er der fortsatt, for at her kommer det store regninger til kommunesektoren – en kommunesektor hvor mange kommuner fortsatt sliter med vanskelig og stram økonomi. Det er det grunn til å ta på alvor, og det har vi forsøkt å peke på. Vi er for prosjektet, men vi vektlegger å få frem de innspill som er kommet både i 12. og 13. time. Vi vektlegger ett av de innspillene så betydelig at vi har eget forslag om kommunesektoren, og det er begrunnelsen. Men vi er for prosjektet. Når det nå er blitt som det er blitt, så er vi for at Norge skal ha et godt og velfungerende Nødnett. Vi håper det blir det. Jeg legger merke til at jo flere ganger statsråden har hatt ordet, jo tydeligere er han blitt på at det er store utfordringer knyttet til innføringen. Alt er ikke 17. mai, alt er ikke flaggheising, men det er betydelige utfordringer knyttet til den praktiske gjennomføringen, og de utfordringene håper vi at regjeringen tar på alvor, at ansvarlig statsråd tar på alvor, og at ansvarlig etat tar på alvor.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Vi bør vel alle se at det er noen utfordringer. Først til den økonomiske biten: Det er så stor forskjell på de kommunale økonomier og de kommunale prioriteringer i Norge at verden fort kan bli slik i fremtiden at vi opplever at noen kjører olabil og andre kjører Porsche, ut fra det man har lagt opp til her. Men min største bekymring gjelder førstelinjetjenesten. Når man får så klare tilbakemeldinger fra både Asker og Bærum brannvesen og Oslo brann- og redningsetat om at røykdykkere nekter å bruke det nye systemet fordi det rett og slett er for dårlig, må jeg spørre: Innfører man et system i dag som er slik at røykdykkere vil nekte å bruke det? Hvis det er tilfelle, vil jeg ut fra de uromeldingene som vi har fått, si én ting: Da har saksbehandlingen i Stortinget vært rimelig useriøs. Er det slik at det vi vedtar i dag, vil være med på å sette livet til mennesker i førstelinjetjenesten i fare? Vi har ikke fått svar på det – vi er uten svar på det. Hvis brann- og redningstjenesten nekter å ta i bruk det nye nødnettet på grunn av for dårlig kommunikasjon, er det ikke da slik at vi som landets nasjonalforsamling faktisk utsetter førstelinjetjenesten for langt større risiko enn det vi nødvendigvis burde ha gjort? Skyver vi førstelinjetjenesten foran oss, eller burde vi brukt noe lengre tid på å få på plass systemer som hele førstelinjetjenesten kunne gått god for? Dette gjelder ikke bare brannvesen og røykdykkere, ambulansehelikopterpersonell sier nøyaktig det samme: De har ikke forbindelse, det fungerer ikke slik det skal gjøre. Vi får håpe at vi får en teknologisk utvikling i saken, slik at dette kan bli bra. Det er det ikke i dag.
Jan-Henrik Fredriksen (Fremskrittspartiet), 2011-06-09:
Jeg går ut fra at statsråden har fått med seg at vi til syvende og sist faktisk støtter forslaget. Det er ikke noe problem. Men det er saksbehandlingen som jeg kritiserer. Man får en type uromeldinger – jeg leser her hva Oslo brann- og redningsetat har konkludert med: «Røykdykking med bruk av Tetra som røykdykkersamband er ikke funksjonelt, stabilt eller sikkert.» Videre: «Røykdykkersamband er å betrakte som verneutstyr for Brann, og er også et krav for å drive røykdykking.» Og: «Det anbefales ikke å erstatte vårt eksisterende røykdykkersamband, med Tetra.» Da står ikke jeg og sier at vi skal kaste TETRA og la være å vedta det, men vi må ta inn over oss at vi har noen store utfordringer før dette nødsambandet er godt gjennomført. Og skulle det være slik at det ikke er politisk korrekt å komme med denne type saksopplysninger, vil jeg si én ting: Da kan man fortsette å prate om sykler og biler.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-06-09:
Eg kom litt seint inn i debatten. Kristeleg Folkeparti måtte få til ei naudløysing for å delta i den ordinære debatten. Og på same måten som det blei ei god løysing for Kristeleg Folkeparti, er eg sikker på at naudnettet blir ei veldig god løysing for vårt samfunn som heilskap. Det er jo slik at i dag har me eit gammalt radiosamband som pregar nokre av våre viktigaste etatar: politi, brannvesen og helsevesen. Eg er heilt sikker på at dette nettet blir bra, og erfaringane så langt har vore veldig positive. Så er eg oppteken av at vi skal lytte til motførestellingane. Me skal ta med oss den delen i det vidare arbeidet. Det opplever eg òg at regjeringa gir tydelege signal om. Det eg opplever frå Framstegspartiet si side, er at dei har ei føre-var-haldning. Det trur eg er klokt i ein del spørsmål, men eg trur ikkje det er klokt i nettopp dette spørsmålet, for eg trur at her er det viktig å få systemet på plass. Så er jo Framstegspartiet til slutt med på dette i innstillinga, sjølv om dei har eit sterkt ønske om å bidra med ein tydeleg dobbeltkommunikasjon i saka. Det som er viktig for Kristeleg Folkeparti, er at me får på plass eit godt naudnett. Det er den beste løysinga som me ser me kan få i dag. Og eg trur at ei ytterlegare forseinking av ei sak som vi har venta på så lenge, er det ingen grunn til. Så blei det teke opp at saksbehandlinga er kritikkverdig. Eg vil i alle fall seie at saksbehandlinga i Stortinget har vore veldig bra, og eg vil avslutte mitt innlegg med å gi honnør til saksordføraren.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-06-09:
Eg er ein enkel mann frå landet, og det å forstå at Framstegspartiet argumenterte for den innstillinga som ligg til grunn i denne saka, var ikkje lett ut frå dei innlegga som eg har høyrt. Så beklagar eg at eg ikkje har fått med meg heile debatten, men når ein bruker uttrykk som at dette nettet vil vere ein trussel mot liv og helse, og så argumenterer og stemmer for det, meiner eg det er god dekning for å seie at det er ein tydeleg dobbeltkommunikasjon i denne saka. Mi helsing til Framstegspartiet i så måte kan vere at eg ikkje er einig med statsråden i at det er denne regjeringa som vil innføre dette nødnettet, for dersom det skjer på så kort tid, vil det bli uansvarleg handtering.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2011-06-09:
Dagen i dag skulle jo være en gledens dag, men så ble det ikke helt det allikevel, takket være Fremskrittspartiets opptreden her i salen, som framstår noe spesiell og underlig og ikke helt til å bli klok på. Her er det ikke enkeltrepresentanters opptreden som er underlig, men alle oss andre, virker det som. Hoksruds siste innlegg her på talerstolen tyder på at en har vanskeligheter med å takle kritikk, men gir selv juling og kritikk i nærmest alle debatter. Representanten Hoksrud brukte også et av sine innlegg til å helgardere seg ved å si at han håper ikke at vi kommer tilbake, og at han så må si: Hva var det jeg sa. Fredriksen og Sortevik fulgte også opp den argumentasjonen. Det er helt riktig, som flere har sagt her: En argumenterer imot, men stemmer for, for å gi inntrykk av at en egentlig er imot. Det er en dobbeltkommunikasjon, og det er en merkelig form som jeg nesten aldri har opplevd politisk. En klarer på et vis å være i opposisjon til seg selv og stemmer samtidig for en sak en argumenterer heftig imot – for en kan ikke tolke det annerledes når en ser på dimensjonen over kritikken. Én ting er å være kritisk, være litt følende og se at det kan være noen ulemper der, men dimensjonen over kritikken fra Fremskrittspartiet i dag i denne saken er så sterk at jeg undrer meg over at ikke Fremskrittspartiet stemmer imot.