Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2010-03-19:
Norge er allerede i dag en stor nasjon innenfor fornybar energi, men vi har ambisjoner om å bli enda større. Fornybardirektivet, som ble vedtatt av EU i april 2009, innebærer bindende mål for både fornybarandelen i sluttforbruket av energi og fornybar energi i transport. Direktivet innebærer et bindende EU-mål på 20 pst. fornybarandel i energiforbruket og 10 pst. fornybarandel i totalt drivstofforbruk i EU i 2020. Direktivet er vurdert relevant for Norge som følge av EØS-avtalen og skal følgelig implementeres som en del av vår totale energipolitikk. Hvordan direktivet vil berøre Norge i detalj, er det for tidlig å kunne si noe om på dette stadiet, men jeg er veldig glad for at Regjeringen arbeider godt med nettopp disse detaljene. Det er imidlertid verdt å merke seg følgende før en går videre i denne debatten: Vi i Norge var en stormakt innenfor fornybar energi allerede før dette direktivet så dagens lys. Mens EUs fornybarandel var på om lag 8,5 pst. i snitt i 2005, var vår fornybarandel på 58,5 pst. Det er med andre ord et totalt ulikt utgangspunkt for oss sammenlignet med EU-landene. Vi har en elektrisitetssektor som nær sagt er 100 pst. fornybar, mens det ikke er slik i de fleste andre land. Med en fornybarandel på 58,5 pst. i utgangspunktet ligger vi allerede skyhøyt over målsettingen til EU om 20 pst. fornybarandel. Direktivet dreier seg imidlertid om å samarbeide på europeisk nivå om en felles utbygging av mer fornybar energi. Et godt samarbeid fordrer som kjent at alle bidrar – og vi har mye å bidra med! I samarbeidets ånd er det også stor fleksibilitet i direktivet, noe som åpner for samarbeid med andre land for å nå målene. Direktivet åpner for å anvende både nasjonale tiltak og tiltak ute for å oppnå de nasjonale målsettingene. Dette gir muligheter for utvidet europeisk prosjektsamarbeid både mellom EU- og EØS-land og med såkalte tredjeland som grenser inn til EUs indre energimarked. Det åpnes dermed for å benytte ulike former for grønne sertifikatsystemer på tvers av landegrensene. Det er mulig å samarbeide om det enkelte utbyggingsprosjekt eller å etablere mer systematiske markeder, slik som i Sverige. Arbeidet med direktivet videre må derfor ses i sammenheng med det pågående arbeidet med oppretting av et felles grønt elsertifikatmarked med Sverige. For de rød-grønne partiene er det viktig med store, men også realistiske ambisjoner for energiutbyggingen. Vi har de senere årene satset store ressurser og milliarder av kroner på fornybar energi, for det har vært et markant temposkifte på dette politikkområdet siden regjeringsskiftet høsten 2005. La meg kort bare få minne om følgende, for å illustrere dette: Vi har siden 2006 og fram til i dag satt av over 7 milliarder kr til satsing på fornybar energi gjennom Enova. Vi har opprettet et energifond som nå er oppe i 25 milliarder kr, der avkastningen utelukkende går til Enovas arbeid innenfor fornybar energi og energieffektivisering. Regjeringen har gjennom en ny avtale med Enova forpliktet Enova til å levere energiresultater på 18 TWh, og en ser at en er på veldig god vei for å oppnå det. Som statsråden var inne på, har vi styrket NVE betraktelig, nettopp med tanke på utbygging av fornybar energi. Dette har ført til at konsesjonsbehandlingskapasiteten hos NVE omtrent er doblet sammenlignet med det den var i 2005. Regjeringen har inngått en intensjonsavtale med Sverige med tanke på etablering av et grønt sertifikatmarked fra januar 2012. Vi har innført en ordning med energimerking av bygg, som blir obligatorisk fra 1. juli i år. I denne salen har vi fått på plass en havenergilov som vil bli et veldig viktig rammeverk for framtidig utbygging av fornybar energi til havs. I den forbindelse kan det f.eks. nevnes at statsråden i september i fjor var med på å åpne verdens første fullskala flytende vindmølle, som er plassert rett utenfor Karmøy, i både mitt og Ketil Solvik-Olsens hjemfylke, Rogaland. Dette er et prosjekt som neppe hadde vært mulig uten medfinansiering fra det offentlige gjennom Enova. Dette er bare noen eksempler på det store taktskiftet i vår nasjons energipolitikk innenfor fornybarområdet. Vi har i tillegg til gode, naturgitte forutsetninger en klar og tydelig vilje til å satse på fornybar energi. Hva den endelige fornybarandelen for Norge skulle ende på, vet vi ikke nå, men jeg og de rød-grønne partiene er overbevist om at vi skal innfri de krav som blir stilt til Norge også på dette området.