Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2009-05-28:
Jeg syns det er bra at Fremskrittspartiet velger å sette søkelys på denne saken. Vi trenger mer åpenhet, ikke bare i forvaltningen, men også andre steder hvor viktige avgjørelser fattes. Det er en forutsetning for demokratiet, men det er også en forutsetning for å få til en god og konstruktiv debatt. Jeg er ikke så sikker på om man lenger har dekning for å si at det nærmest går i gal retning når det gjelder spørsmålet om åpenhet, ikke minst sett i lys av det arbeidet som ble gjort av alle politiske partier da man vedtok offentlighetsloven her i Stortinget. Forslaget som vi nå behandler, består av to punkter. Det ene går ut på å be Regjeringa fremme et lovforslag om utvidet innsyn i korrespondansen mellom departementer og ytre etater i alle saker der det ikke finnes tungtveiende grunner til hemmelighold. I det andre punktet foreslås det å be Regjeringa om å foreta en bred evaluering av offentlighetsloven ikke senere enn fem år etter at loven er vedtatt iverksatt. Det nevnes en rekke punkter som man mener må med i en slik evaluering. Det er min oppfatning at de forslagene som ligger på bordet her i dag, om å gi innsyn når det ikke finnes tungtveiende grunner til hemmelighold, og om evaluering, er forslag som i veldig stor grad blir ivaretatt, først og fremst gjennom den nye offentlighetsloven, men ikke minst gjennom det arbeidet som Regjeringa løpende gjør i forbindelse med det evalueringsarbeidet som skal igangsettes. Den nye offentlighetsloven, som ble vedtatt i mai 2006, tok til å gjelde 1. januar i år. Hovedformålet med den nye loven var å styrke innsynsretten, og loven medfører da også en vesentlig utvidet innsynsrett sammenlignet med det som fulgte av offentlighetsloven fra 1970. Generelt kommer dette til uttrykk bl.a. ved at flere rettssubjekter er omfattet av den nye loven enn av den gamle, og at anledningen til å gjøre unntak fra innsyn er snevret inn i betydelig grad. I tillegg nevner jeg at den som krever innsyn, nå har fått en sterkere stilling under saksbehandlingen, bl.a. gjennom strengere krav til begrunnelse av unntak fra innsynsretten. Det som tas opp i første del av forslaget, er kommentert i det nevnte brevet, som også er referert tidligere i dag, av 19. mars 2009 til justiskomiteen. Der er det redegjort for at dokumenter som er innhentet fra et underordnet organ til bruk for det overordnede organets interne saksforberedelse, f.eks. innhentet av et departement fra et underliggende organ, tidligere generelt kunne unntas fra innsyn etter den gamle loven. Gjennom den nye loven § 15 er denne unntaksadgangen vesentlig innsnevret. Det er innført et skadevilkår, slik at unntak nå bare kan gjøres når dette er nødvendig for å sikre forsvarlige interne avgjørelsesprosesser. Jeg anser derfor forslaget som allerede gjennomført med den nye loven. Så er det også viktig å peke på at mange av oss, i de posisjoner vi har, ser at det faktisk er en stor fordel at offentligheten gis innsyn. Jeg må bare si at det har vært vår praksis i Justisdepartementet i løpet av de årene jeg har vært der, at vi skal praktisere denne loven på en liberal måte, i den forstand at når vi ikke finner noen grunner til at det skal være unntatt offentlighet, skal man gi offentligheten innsyn. Det har vi mange eksempler på som jeg ikke trenger å nevne her. Men jeg vet bl.a. at våre underliggende etater, enten det er Politidirektoratet eller Kriminalomsorgen, faktisk også etter at saken har blitt forelagt departementet, har gitt det resultat at man har offentliggjort dokumenter. Jeg mener også at enhver sittende regjering har mye å tjene på å gi slikt innsyn, for når man ikke gir innsyn, skapes det ofte mange misforståelser og misoppfatninger med hensyn til hva som faktisk ligger i sakene. Mange representanter her i salen er jo kjent med at pressen er gitt innsyn f.eks. i Politidirektoratets utredninger og arbeid. Det har avstedkommet viktige diskusjoner, som også har vært krevende, men jeg tror alle har tjent på det. Den andre delen av forslaget, om evaluering, er også kommentert i brevet fra meg til komiteen. Jeg viser til dette brevet, men også til Innst. O. nr. 41 for 2005–2006 og til Stortingets vedtak i saken som gikk ut på å be Regjeringa foreta en evaluering av offentlighetsloven i løpet av neste stortingsperiode. Dette vil være innenfor den tidsrammen som er oppstilt i forslaget. Jeg mener fortsatt at det ikke er hensiktsmessig nå å binde opp evalueringen med hensyn til hvilke nærmere temaer som skal tas opp, slik forslaget ville medført. Det er likevel nærliggende å tenke seg at de temaer som er nevnt i forslaget, vil naturlig høre hjemme i den kommende evalueringen.