Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-04-10:
Bakgrunnen for statsrådens redegjørelse var at hele opposisjonen her i salen, inklusiv Kristelig Folkeparti, fikk hakeslepp da Bane NOR kom med sitt innspill til direktoratets handlingsprogram. Ganske umiddelbart ble det i brevs form bedt om at statsråden kom for å redegjøre. Vi i SV har ikke akkurat blitt beroliget etter at handlingsprogrammet forelå, og etter å ha hørt statsrådens kommentarer til det, både i pressen og her i dag. Det er to viktige poenger her. For det første det politiske og det prinsipielle: Skal det være slik at Stortinget ikke har oppdatert informasjon om hva som er realistisk å gjennomføre av jernbanesatsingen når NTP behandles? Det er det viktigste dokumentet for norsk samferdsel, og det ble behandlet for knapt ti måneder siden. InterCity-satsingen ble nevnt 45 ganger i denne stortingsmeldingen. Heller ikke da statsbudsjettet for 2018 ble behandlet for rundt fire måneder siden, kom det nye signaler. Ingen alarmerende opplysninger ble gitt til Stortinget om at de vakre målsettingene som man nettopp hadde vedtatt, ikke kunne nås. Visste statsråden hvilken vei dette bar, at utbyggingstakten ble satt for høyt, og/eller at kapasiteten til planlegging og utbygging var for dårlig – eller at pengesekken var for liten hele tiden? Visste han det under NTP-behandlingen, eller visste han det bare under valgkampen? Eller har han nettopp fått greie på det? Det kunne vært artig å få vite når statsråden fikk disse nye opplysningene. Eller har ikke statsråden kontroll over egne etater? Det er mulig jeg er naiv, men ber han ikke om rapporteringer som sikrer at Stortinget har de siste opplysningene om det som skal vedtas? For det andre: Når statsråden har malt seg selv så ettertrykkelig inn i et hjørne, er det vel rom for å vurdere alle prioriteringer. SV har foreslått at han bør overføre både midler og planleggingskapasitet fra noen av de store motorveiprosjektene til InterCity. Han må ikke være så religiøs med tanke på sine firefelts motorveier at InterCity-satsingen ikke kan fortsette som planlagt. Det forventer ikke bare SV, men også alle de som har drømt om oftere avganger og et ledig sete på sitt pendlertog til byen. I mitt fylke får Ringeriksbanen enda et års utsettelse. Først var det 2018, så var det 2019 – da ble det til og med servert marsipankake på Sundvollen. Så ble det 2021 og nå – sannelig min hatt – 2022. Dette er situasjonen for flere strekninger nå, og det går rett og slett ikke an. Det kan ikke presenteres som en gledelig nyhet at Bane NORs store forsinkelser er blitt gjort til en litt mindre forsinkelse for Ringeriksbanen. Da Bane NORs innspill ble kjent, kommenterte statsråd Solvik-Olsen dette som nyttige innspill. Ja, det skal jeg love. Det var nyttig, men ikke bare nyttig. Det var avgjørende og alvorlige innspill, vil jeg si. Jeg vil be statsråden tenke nøye gjennom sitt ansvar her, for jeg kan ikke se at det har kommet inn nye, store forutsetninger som skulle tilsi at han ikke har kunnet ha oversikt og kunnet informere Stortinget før NTP-behandlingen og budsjettbehandlingen. Jeg legger merke til trylleordet «grunnboring». Det har blitt brukt en del ganger når man overskrider budsjettene, og jeg begynner å bli lei henvisningen til grunnboringer. Kanskje skulle de grunnboringene vært gjort litt før, eller så burde man i alle fall ha fått opplysninger som gjorde at Stortinget hadde hatt relevant beslutningsgrunnlag. Vi ser i Bane NORs innspill, som dermed også er en føring for handlingsprogrammet, at det kan bli knapt med planleggingskapasitet og entreprenørkapasitet for å bygge alle disse InterCity-strekningene mer eller mindre samtidig. Det skal i sin tur føre til høyere priser, og det gjør at det også blir et press på anleggsbransjen. Vegvesenet, derimot, har i sitt handlingsprogram bare så vidt nevnt dette med entreprenørbransjen. Så langt jeg kan se, sier de at de store prosjektene har stimulert til god vekst i entreprenørbransjen. Spørsmålet til statsråden blir da: Når de to etatene vurderer dette så forskjellig, er det ikke da statsrådens oppgave å samordne dette? Er det ikke da statsrådens oppgave å vurdere hvor vidt han skal ha en overføring av kapasitet fra den ene sektoren, altså motorveiprosjektene,(presidenten klubber) til jernbanen? (presidenten klubber)