Ruth Stenersen (Kristelig Folkeparti), 2005-05-31:
Jeg er glad for at vi i dag behandler meldingen om inkludering og mangfold, hvor innvandrergruppene selv har vært med i prosessen. Etter lang tid med innvandring er det nødvendig å se på hvordan våre innvandrere er blitt inkludert i vårt samfunn. Hver åttende innbygger har enten mor eller far eller begge som er født i utlandet. Dette har ført til et mangfoldig, flerkulturelt og flerreligiøst samfunn. Dette gjør vårt samfunn spennende, variert og selvfølgelig utfordrende. Dette utfordrer oss på hva det vil si å være norsk. Tradisjonell tankegang må vike, og begrepet må utvides til å omfatte mennesker med annen hudfarge, etnisitet, religion, tradisjoner osv. For Kristelig Folkeparti er det viktig at de ulike gruppene blir inkludert og representert i hele samfunnet. Det er viktig å skape et samfunn som gir like muligheter for deltakelse, og som anerkjenner mangfoldet. Kristelig Folkeparti setter enkeltmennesket i sentrum. Det enkelte mennesket har rett til å være annerledes. Stortingsmeldingen drøfter grunnleggende utfordringer som Norge vil stå overfor når borgerne blir mer forskjellig i livsstil, trosspørsmål og verdiorientering. Kristelig Folkeparti sier ja til mangfold og ja til individuell frihet, men samtidig må vi sikre oppslutning om spilleregler som alle må følge, herunder felles lover og regler, og sikre respekt for samfunnets verdigrunnlag. Nasjonsbygging ved å gjøre alle grupper like eller gjennom å tillate en gruppe å dominere er verken ønskelig eller gjennomførbart. En nasjon som tror på et skapende mangfold, må skape en oppfatning av seg selv som et borgerfellesskap basert på noen verdier som kan deles av alle. Kristelig Folkeparti mener at det går en absolutt grense for toleranse ved ulovlige handlinger. Tvangsekteskap og omskjæring kan ikke aksepteres. Det er direkte i strid med norsk lov og må hindres. Det kan også være annen atferd og holdninger som det er ønskelig å påvirke, selv om de ikke er ulovlige. Første kull av etterkommere født i Norge av utenlandskfødte foreldre er i ferd med å bli voksne og på vei ut i arbeids- og samfunnslivet. Flertallet av etterkommere født i Norge går fortsatt i barneskolen. Den virkelige prøvesteinen på om vi får til mangfold som inkludering og deltakelse, er hvordan etterkommerne av førstegenerasjons innvandrere vil plassere seg i samfunnsbildet når de blir voksne. Man må skille mellom integreringspolitikk og politikk for mangfold gjennom inkludering og deltakelse. Mangfoldspolitikken gjennom inkludering og deltakelse har som mål å gi alle borgere, uavhengig av bakgrunn, religion eller opprinnelse, like muligheter til å gjøre selvstendige valg for hvordan de vil ordne livene sine. Det skal ikke utvikle seg store sosiale og økonomiske forskjeller som følger etniske skillelinjer. Målet er at forholdet mellom grupper og miljøer i befolkningen utvikler seg mest mulig harmonisk og uten for store sosiale spenninger. Meldingen slår fast at utviklingen går i riktig retning på de fleste områdene. Førstegenerasjons innvandrere forbedrer levekårene med økt botid, og etterkommerne kommer bedre ut enn førstegenerasjonen på de områdene der det finnes sammenliknbare data. Men bildet er sammensatt. Det er store variasjoner mellom grupper etter opprinnelsesland og innenfor gruppene, og det er flere trekk som bekymrer, f.eks. drop-out, fattigdom, inntektsskjevhet, arbeidsledighet og kriminalitet. Meldingen fokuserer på fire områder. Det er barns muligheter i det norske samfunnet. Kristelig Folkeparti forventer at voksne innvandrere innretter seg slik at de ikke skaper hindringer for at barn skal delta i samfunnet og gjøre selvstendige valg. Samtidig må myndighetene legge til rette for et samfunnssystem og holdningsklima som bidrar til inkludering og likeverdighet. Fra 1. september 2004 fikk kommunene plikt til å tilby introduksjonsprogram til flyktninger og personer med opphold på humanitært grunnlag. Det er bred tilslutning til at alle voksne innvandrere må ha gjennomført 300 timer norskopplæring og samfunnskunnskap. I går i Aftenposten kunne vi lese om kunstneren Muhammed Ali Fadlabi som har lært seg norsk gjennom å jobbe i et kunstgalleri. Hans eksempel viser at kvalifisering nytter. Fafo-forsker Hanne Kavli sier at den nye introduksjonsordningen er klart mer effektiv enn tidligere ordninger. Det har kommet mye kritikk her i dag for at meldingen er for lite konkret. Jeg vil nevne noen forsøkstiltak som meldingen skisserer, bl.a. Ny sjanse, som er beregnet på sosialhjelpsklienter blant innvandrere med en viss botid. Tiltaket skal bygge på samme modell som introduksjonsprogrammene. Regjeringen vil også utlyse forsøksmidler til hjelp til selvhjelpsbaserte prosjekter innenfor helse, familie, ungdoms- og kjønnsrolleproblematikk. Vi vet at mange frivillige organisasjoner allerede i dag gjør en prisverdig innsats. Kristelig Folkeparti mener at en innsats for like muligheter til utdanning er det viktigste man kan gjøre for å forebygge at store sosiale og økonomiske forskjeller vil følge etniske skiller i framtiden. Vi er tilfreds med at Utdanningsdepartementet har lagt fram både en ny stortingsmelding og en strategiplan om dette, Kultur for læring og Strategiplan for likeverdig utdanning i praksis. Å sikre innpass i og like muligheter til arbeid er viktig. Her må hver enkelt få bruke sine ressurser og evner til glede både for seg selv og samfunnet. Arbeid bidrar til å utjevne sosiale forskjeller og til inkludering i fellesskapet. Kristelig Folkeparti mener at den nye arbeids- og velferdsetaten er et godt grep for å samordne og bidra til raskere kvalifisering til arbeid. Å tilby likeverdige tjenester som tar hensyn til at borgerne kan ha nye og andre behov enn flertallet, er å anerkjenne det nye mangfoldet i praksis. Når det gjelder Dokument nr. 8:27 om introduksjonsprogram for utlendinger som arbeider som religiøse forkynnere i Norge, avviser Kristelig Folkeparti forslaget. Stortinget har tidligere vedtatt lovfesting av språkopplæring. Denne opplæringen gjelder jo også for religiøse forkynnere. I stortingsmeldingen er også dette behandlet. Departementet har tidligere vurdert behovet for en egen teologisk utdanning for forkynnere i religiøse minoritets-(Stenersen) samfunn, men har ikke funnet at behovet er stort nok til å sette i gang en slik utdanning. (Stenersen) Å forby bruk av plagg som virker stigmatiserende, slik som hijab, er ikke veien å gå. Det kan virke mot sin hensikt. Når det gjelder norskopplæringen, viser jeg til det som står i opplæringsloven og i strategiplanen. Kristelig Folkeparti viser også til at Barne- og familiedepartementet har sendt på høring et forslag til endringer og innstramminger i barnetrygdregelverket når elever har fravær som skyldes utenlandsopphold. Dette tror vi kan hindre at barn sendes tilbake til foreldrenes hjemland. Det er viktig at barn blir i Norge og får det meste av sin opplæring her hvor de skal bo. På den bakgrunn avviser vi dette forslaget. Jeg vil avslutte med et sitat fra Mahatma Gandhi, som jeg synes passer veldig godt for denne meldingen: «Jeg ønsker ikke at huset mitt skal ha murer på alle kanter og at vinduene skal stoppes igjen. Jeg vil at alle lands kulturer skal blåse friest mulig rundt huset mitt. Men jeg nekter å bli blåst overende av noe som helst.»