trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-04-11:
Forbrukernes interesser knyttet til en del vanskelige spareprodukter har vært tatt opp av flere i den senere tid. Senest i forgårs kunne vi se en reportasje i Dagsrevyen om en kvinne som var blitt overtalt av et finans- og investeringsselskap til ikke bare å bruke sparepengene sine, men også til å ta opp millionlån på leiligheten for å investere i meget kompliserte spareprodukter. Nå vil hun ut av dette fordi hun mener at hun er feilinformert, og det mener hun i likhet med svært mange andre. Det er ingen lett vei å gå fra å være lurt og mene å ha rett til å få dette opphevet, til å få satt en sluttstrek for den saken man er opptatt av. Vi har et system hvor vi har en finansklagenemnd som skal sørge for at terskelen skal være lav for dem som har klager på denne bransjen. Men faktum er at for mange er det en veldig tung og lang vei å gå. Faktum er også at mange føler at de ikke når igjennom uten at de også der må ha med seg advokat – og dermed risikerer ytterligere penger på en allerede kostbar sak. Finansbransjen sa i går at de var såre fornøyd med hvordan Finansklagenemnda fungerte. Nemnda er finansiert av samme bransje, og de sitter selv i nemnda. Mitt spørsmål til finansministeren er: Er han like fornøyd med Finansklagenemnda som bransjen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-04-11:
Jeg er veldig glad for de positive signalene finansministeren gir om at dette er et område regjeringen og han vil følge opp, for jeg må tilstå at etter at Kristelig Folkeparti fremmet representantforslaget for å sikre forbrukerne bedre, er det få ganger en har fått så mange tilbakemeldinger og respons fra både advokater, forbrukere og folk som har sittet i lovutvalg. Alt tyder på at her er det et område vi trenger å gå dypere inn i for å sikre balansen mellom finansinstitusjonene og forbrukerne bedre enn i dag. Så mitt oppfølgingsspørsmål er: Siden statsråden svarte så positivt, innebærer det at man vil se ytterligere på både lovverket, selve Finansklagenemnda og tilsynets rolle?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-04-11:
Jeg har et spørsmål til finansministeren. Vi er mange som leser det finansministeren skriver. Jeg la merke til at finansministeren 1. januar i år, dvs. ved inngangen til dette året, i Dagens Næringsliv viste til det gamle slagordet: Gjør din plikt, krev din rett. Det syntes jeg var ganske flott. Finansministeren er jo øverste politisk ansvarlig for å forvalte den nasjonale formuen vår. Vi har mange penger på bok, og ikke minst har vi store midler, store ressurser i menneskene i landet. Det er nesten blitt en politisk klisjé å si at mennesker er vår aller viktigste formue, men det er jo helt sant. Det er veldig viktig at vi har penger på bok, det er bra, men det er også veldig viktig at vi har arbeidsføre mennesker i jobb. Man kan kanskje si at forutsetningen for den norske modellen er at vi har et fellesskap som gjør at hvis man faller utenfor, hvis man blir syk, skal man selvfølgelig få anstendige midler til livsopphold for å kunne klare seg, men det forutsetter at de som faktisk kan jobbe, er i jobb. Høyre har foreslått et tiltak – blant mange – for å få flere inn i aktivt arbeid, nemlig en forsterket aktivitetsplikt for mottakere av økonomisk sosialhjelp. Fra Arbeiderpartiet har noen representanter sagt at dette er et forferdelig forslag, de har sagt at dette er de ikke for i det hele tatt, mens andre representanter har sagt at dette høres bra ut. Fra Sosialistisk Venstreparti har vi hørt at Høyres forslag representerer et menneskesyn man kan bli dårlig av. Arbeiderpartiet og Høyre har jo tidligere hatt en slags storkoalisjon for nettopp denne arbeidslinjen. Det kan være et viktig bidrag for å få flere over i arbeid, aktivisere folk, istedenfor å ha dem på passive støtteordninger. Så mitt spørsmål til finansministeren er om han vil støtte en forsterket aktivitetsplikt for mottakere av økonomisk sosialhjelp.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2012-04-11:
Vi kan holde oss til makrotallene, for dette påvirker selvfølgelig også dem. Det er åpenbart viktig, og sannsynligvis det mest avgjørende for velferden i Norge, å ha mange mennesker i jobb. Ofte liker Arbeiderpartiet – finansministeren – å påpeke at det er blitt flere sysselsatte, altså at det aldri har vært flere sysselsatte i Norge i dag enn tidligere. Utfordringen er at hvis man ser litt bak disse tallene, er det noen problemer med dem – det skurrer litt. Den ene årsaken er selvfølgelig at det blir flere sysselsatte rett og slett fordi det blir flere mennesker i Norge. Det skyldes delvis innvandring, og det skyldes også at nordmenn får barn. Finansministeren har jo selv bidratt godt i det henseendet, men jeg vet ikke om regjeringen skal ha æren for flere barn. Jeg tviler vel på om finansministeren har lyst til å ta på seg ansvaret for flere barn enn dem han har. Hvis man ser på sysselsettingsgraden blant dem mellom 16 og 74 år, er den akkurat lik det den var i 2005. Samtidig går sysselsettingsgraden ned for dem under 24 år, det blir flere funksjonshemmede utenfor arbeidslivet, og det blir også flere unge sosialklienter. Hva ønsker finansministeren å gjøre med dette?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2012-04-11:
Jeg kan være enig med finansministeren i mye, og det er mye å ta tak i på området. En av tingene å ta tak i er noe som en gang i tiden ble kalt tilbudssidepolitikk. Det er et faktum at sysselsettingsgraden i Norge har falt siden 2008, og man har ikke klart å holde tritt med innvandringsmengden til Norge, og det i et land som skriker etter arbeidskraft. Det burde være et tankekors for finansministeren. Jeg etterlyser noen reformer: Man behøver ikke bare å bruke pisk i arbeidsmarkedet, man kan også bruke gulrot. En av de store forskjellene mellom regjeringen og Høyre i alternative budsjetter er at vi har hevet bunnfradragene og minstefradraget i skattepolitikken. Vi tror, og det bekreftes av en SSB-studie nå, at arbeidsmengden blant uføre øker kraftig med én gang man får litt mer igjen. Er finansministeren innstilt på å bruke skattepolitikken mye mer aktivt for å øke tilbudet i det norske arbeidsmarkedet?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Da Stortinget diskuterte begrepet «arbeidslinjen» i forbindelse med attføringsmeldingen tidlig på 1990-tallet, ble det slått fast at man skulle hjelpe den gruppen som stilte svakt på arbeidsmarkedet, til å få arbeid før det eventuelt ble aktuelt med uføretrygd. Siden dagens regjering har overtatt, ser vi at stadig flere i den yrkesaktive delen av befolkningen faller utenfor arbeidsmarkedet. Vi har nå mellom 600 000–700 000 som går på helse- eller trygderelaterte ytelser. Det tallet er større enn noen gang. Man kan jo være fristet til å stille spørsmål om hvorvidt «arbeidslinjen» er retorikk eller en realitet, når vi ser at andelen sysselsatte blant funksjonshemmede har sunket de siste årene, fra 43,1 pst. til 42 pst. Mitt spørsmål til finansministeren blir da: Vil man se på konkrete ting innenfor skattesystemet som stimulerer også næringslivet til i større grad å sysselsette folk med nedsatt funksjonsevne?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2012-04-11:
Det å få lov til å bidra med arbeid handler om menneskeverd, for arbeid er helsefremmende. Målet med arbeidslinjen er jo at passive stønader skal erstattes med aktiv ytelse, slik at flest mulig kommer i arbeid. Det er godt for enkeltmenneskene, og det er godt for den økonomien som finansministeren styrer. Det er mange grunner til at mennesker havner utenfor arbeidslivet. De som er syke og ikke kan bidra, skal få lov til det, uten at vi skal mistenkeliggjøre dem. Derfor mener jeg at en iallfall burde fokusere på dem som kan og vil jobbe. Jeg er egentlig litt overrasket over at debatten ofte handler om arbeidsledighet. Hvis en ser på antallet som har nedsatt arbeidsevne, er det tre ganger så mange. Nav har definert at nesten 220 000 trenger hjelp for å komme tilbake. Allikevel får de ikke tiltak. Arbeidsmarkedsbedriftene, som bidrar med arbeidstrening, sier at i gjennomsnitt venter en ca. to år før en får den hjelpen en trenger for å komme tilbake. Hvorfor vil ikke finansministeren gi dem hjelp med en gang?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-04-11:
Jeg er glad for finansministerens imøtekommende svar og at han tydelig erkjenner at det rammeverket vi har, ikke nødvendigvis er godt nok, i lys av den utviklingen finansministeren selv nevner, med stadig mer kompliserte produkter for forbrukerne å forholde seg til. Nå er det sånn, ifølge Aftenposten, at av 29 rådgivningsklager som Finansklagenemnda har gitt uttalelser om, har bare seks endt i forbrukernes favør. 15 av sakene gjaldt for øvrig samme selskap. Jeg er glad for at finansministeren er åpen for å se på problemstillingen. «Åpen for å se på» er én ting, men hvilke konkrete initiativ vil finansministeren ta for å utrede alternativ organisering?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-04-11:
Det uforløste forhold til vår egen religiøse arv og vår kristne tradisjon som det her vises til, berører nettopp noe av grunnlaget for oss som fellesskap og vår trygghet i møte med globalisering og en mer flerkulturell virkelighet. I forbindelse med oppsettingen av Abrahams barn sa Svein Tindberg følgende til magasinet til Det norske teatret: «Men samtidig er det jo dei store grunnforteljingane i samfunnet som er særleg freistande å ta opp. Dei har forma oss som menneske og har så mange lag. Og vi er i ferd med å miste dei.» Uansett om det kan være uenighet om formuleringene i NRK-plakaten, står det jo allerede i NRKs vedtekter, etter regjeringens forslag, at «NRK skal gjenspeile Norges religiøse arv». Kunne kulturministeren reflektere litt over hva hun legger i en sånn formulering, i lys av de store kristne høytidene?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Når man går nærmere inn på Finansklagenemndas saker, ser man at mange saker har – som tidligere nevnt her – lang saksbehandlingstid, ofte halvannet og opptil to års behandlingstid. Man ser også at det fort blir dyrt for klageren å forholde seg til nemndas prosesser, fordi man fort har behov for advokat. Man ser også at nemnda har behandlet saker der banker f.eks. har anbefalt og gitt bankkunder råd om å ta opp lån opptil seks–syv ganger inntekten for å investere i strukturerte spareprodukter. Statsråden nevnte at man nå vil styrke Finanstilsynet, så spørsmålet er: Hvilken kontroll utfører Finanstilsynet i dag med Finansklagenemndas virksomhet for å påse at alt går rett for seg, og at nemndas uavhengighet og prosesser er ivaretatt på en forsvarlig måte?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Mitt spørsmål går til kulturministeren. Norge har mange kulturskatter. Vi har en kulturarv som er viktig, og vi har bygninger og gjenstander som må tas vare på. Jeg hørte på radioen, jeg tror det var i går, om en stor fortvilelse over at det er så stor diskusjon om å flytte vikingskipene fra Bygdøy, og at vikingskipene står og smuldrer opp. Man ønsker at det nå tas en avgjørelse, og man er usikker på hva regjeringen vil gjøre med disse vikingskipene. Skal vi flytte dem, eller skal vi ta vare på dem? Har vi noe valg? Nationaltheatret sprekker fra gulv til tak. Det raser fra taket, og man må stenge gatene rundt. Man har nå fått en tilstandsrapport fra Statsbygg som viser en stor kostnad på 900 mill. kr. Men usikkerheten er: Vil regjeringen bruke penger på dette? Har vi noe valg? Nasjonalgalleriet skal flyttes til Vestbanen med begrunnelsen for dårlig vedlikehold, for trangt, for dårlig inneklima. Men hva vil statsråden gjøre med alle disse utfordringene? Hva vil statsråden gjøre for å ta vare på kulturskattene, bygningene, gjenstandene som vi har rundt omkring i hele landet? Vi har mange utfordringer, og jeg vil utfordre statsråden på noen av dem.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Med vikingskipene haster det. Det diskuteres om de skal flyttes eller ikke. Det som skjer nå, er at vikingskipene står og smuldrer opp. Skipene er glemt. Dette haster det med. Når det gjelder Nasjonalgalleriet, hadde NRK et Brennpunkt-program som belyste en del av argumentene for flytting av Nasjonalgalleriet. Argumenter som ble brukt for flytting, var inneklima, plassmangel og vedlikehold. Alt dette motbeviste NRK Brennpunkt ved å intervjue folk som har vært sentrale i hele prosessen, og som sier at det er trykkfeil. Det er ikke noe feil med inneklimaet – det kan justeres. Se til Danmark. Det er ikke plassmangel. Se hva vi har stående tomt i tredje etasje. Det handler ikke om vedlikehold, det er vanlig vedlikehold – altså en trykkfeil, noe statsråden har informert Stortinget om. Vil statsråden komme tilbake til Stortinget og redegjøre på nytt om hva som er riktig når det gjelder Nasjonalgalleriets framtid?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Bygningsvern har vært en veldig sentral del av det Kulturløftet som regjeringen har gjennomført. Siden 2005 har vi økt bevilgningene til museumssektoren – nesten doblet det museene får fra staten. Det bidrar til at vi kan restaurere mange gamle bygninger, slik at mer kan tas vare på. Når det gjelder de konkrete bygningene som representanten Thomsen er inne på, snakker han først om vikingskipene. Der vil vi nå få en utredning om tilstanden, og det er ulike diskusjoner og ulike meninger om vikingskipene bør flyttes til Bjørvika, eller om de vil tåle en slik flytting. Da vil jeg, og regjeringen samlet, legge vekt på de faglige rådene som vi innhenter i den anledning. Når det gjelder Nationaltheatret, er det en bygning som har stått siden slutten av 1800-tallet. Det har vært et bygningsmessig vedlikeholdsetterslep som har gjort at det er mye som gjenstår hvis vi skal sette bygningen tilbake i sin fordoms prakt. Derfor har Statsbygg foretatt en analyse og laget en oversikt over hvor mye det vil koste å sette bygningen tilbake slik den opprinnelig var på slutten av 1800-tallet. Men jeg vil tro at vi muligens også trenger andre endringer av denne bygningen. Ikke bare må vi sette den tilbake i den stand den var, men vi må også gjøre det mulig å drive moderne teater i denne bygningen. Derfor har jeg en dialog med styret for Nationaltheatret om hvordan vi kan både imøtekomme Riksantikvarens krav og gjøre teateret i stand til å drive moderne teater i bygningen. Når det gjelder Nasjonalmuseet, har dette vært diskutert i denne salen ved flere anledninger. Jeg ønsker å ha en diskusjon om hva vi skal bruke det opprinnelige Nasjonalgalleriet til. Stortinget skal få seg forelagt en ny sak om et nytt nasjonalmuseum, som vil gjøre at vi kan ta vare på disse unike gamle bildene våre.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Det er vel ingen enkeltsak på kulturområdet som har vært mer debattert – og spesielt med Fremskrittspartiet i denne salen – enn Nasjonalmuseet. Når det gjelder denne påstanden om trykkfeil, medfører dette ikke riktighet. Det det henvises til, er hva som skal være rammene for luftfuktighet. I vedlegget til konkurranseprogrammet våren 2009 fase 1 står det at samlingen må kunne tåle en luftfuktighet som varierer mellom 40 pst. og 65 pst. Det betyr at det som skal være i det nye nasjonalmuseet, må kunne tåle den variasjonen i luftfuktighet. I det vedlegget som leveres i annen omgang, er dette justert til igjen å kunne tåle en luftfuktighet på mellom 40 pst. og 65 pst. Det betyr at maleriene tåler det, og de bygningene som skal tegnes i arkitektkonkurransen, må ta hensyn til denne variasjonen i luftfuktighet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Gjennom Kulturløftet har vi tatt vare på mange gamle bygninger. Ikke minst i representantens hjemfylke, Rogaland, har Kulturløftet gjort oss i stand til å ta vare på mange gamle hus, mange gamle bygninger. Når det gjelder spørsmålet om Nationaltheatret, har vi jo ønsket – og det la vi til rette for i stortingsmeldingen Bak kulissene – at Statsbygg skal kunne overta dette bygget på samme måte som Statsbygg i dag har Operaen, og at det fra Operaens side betales en husleie til Statsbygg. Det er denne modellen vi ønsker å legge til rette for ved Nationaltheatret også. Det krever en god del opppussing, slik at teatret kan bli satt tilbake slik det var i sin opprinnelige form, men jeg tror at det også krever noe mer. Det handler bl.a. om at publikumsfasilitetene må bli noe bedre. Det kan også handle om at vi må se på mulighetene for en ytterligere skråning, slik at det blir bedre sikt, spesielt for barn som er på teatret. Det handler også om de behovene som en moderne kulturinstitusjon har.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Svaret på det spørsmålet er ja. Vi har jo fått en privat medfinansiering når det gjelder Norsk Maritimt Museum, der private nå går inn og ønsker å ta et større ansvar, og som også har sammenheng med at staten nå overtar ansvaret for dette museet. Dette er absolutt et eksempel på privat-offentlig samarbeid. Men jeg tror det kan være vanskelig å få private til å overta ansvaret for finansieringen av rehabiliteringen av Nationaltheatret. Det tror jeg staten må bære hovedansvaret for. Men det er klart at vi har som mål å få private til å delta mer i finansiering og rehabilitering av gamle bygg.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Jeg mener at diskusjonen om hva slags type programmer NRK skal ha, er en viktig diskusjon. Men jeg vil være krystallklar på at det ikke på noen som helst slags måte, enten det handler om det kristne budskap eller – som Fremskrittspartiet har vært opptatt av – om å få Drømmehagen inn på NRK, er min oppgave å diktere hva slags sendeprogram NRK skal ha. Verken når det gjelder påsken eller andre høytider, ønsker jeg å gå inn og ha meninger om kirkeprogrammer, Norsktoppen eller Drømmehagen. Den avstanden må være der. Så dette er NRKs hele og fulle ansvar. Derimot har vi et organ som tar opp den type diskusjoner, og representanter for politiske partier er godt representert. Tidligere leder av kulturkomiteen i Stortinget, May-Helen Molvær Grimstad, er leder av Kringkastingsrådet, og de tar jevnlig opp den type diskusjoner – for det er viktig at det er diskusjoner om hva slags program NRK tilbyr. Man får hele tiden sterke reaksjoner fra seerne. Dette skaper et stort engasjement. Jeg oppfordrer representanten til å føre denne diskusjonen i de organer hvor den bør føres. Det er ikke aktuelt for meg å ha meninger om hva slags sendeprogram NRK har i påsken, om sommeren eller ved andre høytider.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Vi hadde jo en diskusjon om dette omkring TV 2, i forbindelse med den nye avtalen vi skal inngå med TV 2. Da gikk vi bort fra dette som krav, og en av årsakene til det var at det var vanskeligere å styre gjennom den avtalen vi har, enn slik vi hadde det gjennom en tidligere konsesjon. Da frafalt vi dette kravet om at det skulle være et religiøst innhold i programmene. Dette skaper selvfølgelig diskusjon. Om representanten ønsker endring av kringkastingsplakaten, må han ta opp det på ordinær måte, for det er på den måten, gjennom de overordnede prinsippene, at vi legger rammer for NRKs virksomhet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Hvis man ønsker å endre NRK-plakaten, får man ta opp det på ordinær måte i Stortinget. Det er jo slik at den kommer opp til behandling, og den vil vel sannsynligvis komme opp til behandling igjen. Hvis representanten ønsker å endre den nå – vel, så er det mulig å levere inn forslag og få en diskusjon om det i denne sal. Det er derimot ikke aktuelt for meg å gå inn og styre sendeprogrammet til NRK, for det er gjennom de overordnede styringsorganene, som plakaten, vi legger rammene for NRKs virksomhet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Dersom vi skal diskutere NRK-plakaten på nytt, er det selvfølgelig mulig å diskutere også dette aspektet. Men det er også slik at representanter på eget, fritt grunnlag kan fremme forslag i denne sal om endringer av NRK-plakaten. Det vil det være anledning til. Når det gjelder detaljregulering av sportssendinger, er det vel ingen som har gått så langt i å ønske detaljreguleringer som representanten selv da han mente at jeg burde gå inn og styre at TIL-kamper i større grad burde vises på NRK.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2012-04-11:
Jeg vil være forsiktig med å gå inn og detaljert si hvilken betydning dette skal få for NRKs sendeprogram, men det betyr jo at de skal ha et ansvar for å formidle den humanistiske og den kristne kulturarv, og at det er en del av allmennkringkasteroppdraget til NRK. Hvorvidt NRK fyller dette oppdraget ved den enkelte høytid, vil jeg oppfordre representanten til å ta opp med Kringkastingsrådet. De har jevnlig den type diskusjoner, og de har brede offentlige diskusjoner om nettopp den type problemstillinger. Dette skal legge grunnlaget for NRKs programvirksomhet, men innebærer ikke at jeg sitter som øverste sjef og skal godkjenne hvordan man har tenkt å oppfylle dette oppdraget ved den enkelte høytid.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Jeg har vært på påsketur i Barcelona og sett på museum og katedraler som vi bare kan drømme om å ha her i Norge. Likevel har vi noen flotte kulturskatter, deriblant Nationaltheatret, som det er viktig å ta vare på. Som kulturministeren selv var inne på, har bygningen ikke vært prioritert når det gjelder vedlikehold og oppfølging, noe som er veldig synd når vi ser på utviklingen som har skjedd til nå. Det har ikke vært tradisjon i Norge for å bruke penger på vedlikehold og ta vare på de nasjonale skattene vi har. Det blir bygd veldig mye nytt. Statsråden er inne på at beløpet fra regjeringen til museer og kunstinstitusjoner er blitt doblet. Det er på grunn av at regjeringen nå har en god del mer penger enn det man har hatt før. Men det som er viktig, er at disse museene og kulturinstitusjonene også får beskjed om at vedlikehold må prioriteres, for dette er skatter vi må ta vare på. Mitt spørsmål til kulturministeren blir: Hva vil statsråden gjøre for å få på plass en vedlikeholdsplan?
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-04-11:
Min medlidenhet er stor når det gjelder kulturministerens oppgaver i forhold til kulturbygg. Det er et betydelig antall kulturbygg som står på venteliste i departementet. Det er store utfordringer som vi står i med begge bena, f.eks. Nasjonalmuseet, men det er også flere milliardprosjekter. Jeg antar at det i denne sal er enighet om at bygninger som Nationaltheatret og andre bygninger av den karakter må vedlikeholdes og bringes videre. Jeg ser ikke at det er noen politisk forskjell her. Problemet er rett og slett bare at det er fryktelige mange penger som skal ut, og finansministeren kommer nok ikke springende med dem fortere enn han må. Spørsmålet er om det er nødvendig å tenke annerledes, og da er offentlig-privat samarbeid noe Høyre har påpekt. Er det også noe kulturministeren vil vurdere når det gjelder kulturbygg eller vedlikehold av slike?
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-04-11:
Kulturstatsråden kan gjerne bli stående.
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-04-11:
Jeg vil bringe oppmerksomheten over på NRKs påskeprogrammer og det jeg mener er et fravær av vår kristne arv. Det kristen-humanistiske perspektiv eller vår kristne religions betydning for norsk kulturarv er ubestridt, og det burde være like naturlig for NRK å bringe det perspektivet opp som mange av de andre perspektivene som vi har pålagt NRK å dekke i allmennkringkastingsplakaten. Vi konstaterer altså nå at det er fraværende på de store programflatene, og at det lille som man kunne si har relevans til påskebudskapet, er henvist til veldig marginale sendeflater – det dreier seg kanskje om oratorier over radio og NRK P2 og slike ting. Så i det store bildet er dette borte. I det større bildet føyer dette seg inn i de diskusjonene vi har før jul, der skoler er usikre på om man kan synge salmer og gå til julegudstjeneste. Vi har tilsvarende eksempler i andre deler av året. Dette gjenspeiler et uforløst forhold til vårt eget religiøse ståsted og til vår egen religiøse tradisjon. Det mener jeg er meget uheldig, for gjennom det berøver vi oss selv et forhold til både vår egen historie og til et begrepsapparat, eller – hva skal jeg si – et holdningsmessig apparat for det å møte mennesker forankret i andre religioner. Det å forstå mennesker som resonnerer ut fra religiøsitet og religiøst forankrede tenkesett, handler også veldig mye om hvilket ståsted du selv har. Jeg lurer på hvordan kulturstatsråden reflekterer rundt dette, og om kulturstatsråden mener det vil være riktig å bringe dette perspektivet sterkere inn i forhold til NRK.
Olemic Thommessen (Høyre), 2012-04-11:
Jeg er selvfølgelig enig med statsråden i at man ikke kan blande seg opp i enkeltprogrammer, som Drømmehagen og andre. Men dette ligger på et annet plan. Dette dreier seg om hvilken bestilling vi som stat og vi som storting har til NRK, gjennom NRK, altså allmennkringkastingsplakaten. Vi har et dokument som nedfeller vår holdning til hva som skal vises. Der står det ikke et eneste ord verken om kristen religion eller om religiøs forankring overhodet. Det burde det gjøre. I allmennkringkastingsplakaten burde det stå at NRK er forpliktet til å gjenspeile vår kristen-humanistiske tradisjon og vår kristen-humanistiske arv på linje med kulturarven for øvrig. Det er sånn sett ikke først og fremst et ansvar for NRK. Dette mener jeg er et politisk ansvar i forhold til hvilken politisk bestilling vi gir. Det ønsker jeg å utfordre kulturministeren på.
Linda Hofstad Helleland (Høyre), 2012-04-11:
Det kristne budskapet er en bærebjelke i vår kulturarv, og etter at NRK denne påsken nærmest har radert påskebudskapet ut fra sitt sendeskjema, eller i beste fall gjemt det i nisjekanaler på lite attraktive sendetider, er det all grunn til å understreke overfor NRK at de har et ansvar for å formidle det kristne budskapet. Da vi behandlet stortingsmeldingen om NRK-plakaten i 2008, foreslo nettopp regjeringen at formidling av Norges kristne og humanistiske kulturarv hører naturlig hjemme som en av NRKs pilarer på allmennkringkastingsplakaten. Det som forundrer meg nå, og som jeg håper at statsråden kanskje kan oppklare – for det står jo litt i motsetning til det hun svarte representanten Thommessen i stad – er hvorfor regjeringen ennå ikke har sørget for at vår kristne og humanistiske kulturarv er en av pilarene på NRK-plakaten.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Jeg merker meg at statsråden ikke ønsker å gå inn på programtilbudet til NRK, men det er bare 14 dager siden statsråden var ute med brask og bram og var glad for at mange sportssendinger skulle gå på NRK, og det er jo åpenbart en del av programtilbudet. Mediebransjen er en bransje som er i stor endring både når det gjelder eierskap, når det gjelder det teknologiske, og når det gjelder det økonomiske. NRK er jo i en særstilling ved at de får 5 mrd. kr etter vedtak her i Stortinget, mens andre medieselskap må ut i den harde virkeligheten og kjempe om kronene. Det er ikke til å legge skjul på at under denne regjeringen har lisensen økt med 30 pst. – under Bondevik-regjeringen økte den med 7 pst. – så her er det et godt samvirke. Det er en stor debatt på mange arenaer om NRK. Ser ikke statsråden behov for fra regjeringens side å løfte den debatten inn i stortingssalen?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2012-04-11:
Et godt forslag.
Borghild Tenden (Venstre), 2012-10-11:
Jeg har den glede på vegne av representanten Trine Skei Grande og meg selv å overrekke et representantforslag om omfordeling av barnetrygden.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2012-10-11:
Jeg foreslår Karin Yrvin.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2012-10-11:
Jeg takker statsråden for innlegget og for gode opplysninger. Men jeg er også litt bekymret, for slik jeg tolker statsråden, vil ikke statsråden vite hvordan det står til med språk og minoritetsspråk i Norge. Det bekymrer meg også at statsråden overhodet ikke tar til seg kritikken fra internasjonalt hold og overhodet ikke vil gjøre noe for å imøtekomme kritikken fra internasjonalt hold. Det er bekymringsfullt. Statsråden sier også at et slikt opptak av statistikk bare vil gi et øyeblikksbilde. Jeg er litt usikker på hva statsråden legger i et øyeblikksbilde, men når en fører statistikk og jevnlig innhenter opplysninger, gir ikke det et øyeblikksbilde, det gir et bilde av hvordan det er i dag og hvordan det vil se ut i framtiden – ikke minst hvordan en skal kunne planlegge for framtiden. Statsråden var også inne på hvor vanskelig og lite hensiktsmessig det var å innhente slik statistikk. La meg da få opplyse om at flere land fører slik statistikk, bl.a. Finland, som er veldig nøye med og opptatt av å etterleve de kravene som kommer fra internasjonalt hold. Men hovedgrunnen til at de gjør det, er at lokale myndigheter skal bruke denne statistikken til samfunnsplanlegging, og denne statistikken brukes aktivt i så måte. De bruker da bl.a. det finske statistiske sentralbyrået og det går da gjennom folkeregisteret. Ifølge uttalelser fra Finland er ikke dette spesielt ressurskrevende, og det er ikke spesielt urealistisk. Jeg ser ingen grunn til at vi i Norge ikke skal kunne gjøre det samme for å forenkle arbeidet i kommunene. Vi har i dag en del kommuner inne i det samiske forvaltningsområdet, og vi vet etter å ha undersøkt litt at det finnes rådmenn og politikere i samiske forvaltningsområdet i disse kommunene som ikke vet hvor mange – eller om det er noen – som snakker minoritetsspråk i kommunene. Jeg tror faktisk at kommunene har stort behov for å vite dette når de skal planlegge bl.a. skolehverdagen framover. Det er også interessant å merke seg at en av de store kritikere til at vi ikke har slik statistikk i Norge, er Antirasistisk Senter, som stiller spørsmål ved den norske tilnærmingen og viser til at andre land har slik statistikk. Så jeg håper at statsråden vil ta dette opp til en nøyere vurdering, og jeg håper at kommunene får anledning til å få tak i slik statistikk for å bedre sin planlegging, noe som også vil være ressursbesparende.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2012-10-11:
Jeg vet nesten ikke hvor jeg skal begynne. Først til Lasse Juliussen: Vi er ikke kritisert bare én gang, men flere ganger av internasjonale organisasjoner, og jeg vet at vi har en sørsamisk bosetting i Engerdal. Da er det interessant å høre om representanten Juliussen vet hvor mange i Engerdal som prater sørsamisk, og som har det som morsmål. Jeg tror Engerdal kommune hadde hatt nytte av å vite det når de skal planlegge opplæring i språk til elevene i skolen. Det er det som er hele poenget her, og det er derfor vi vil ha en slik statistikk. At Trond Helleland har vært rundt i landet, og spesielt i Nord-Norge, og møtt unger som synger på samisk – ja, det er kjempeflott. Han ønsker også at de som ønsker opplæring, skal få det. Ja, det gjør Fremskrittspartiet også, men det krever planlegging. Det krever at kommunene på forhånd kan si lite grann om hvem som taler språket, og hvem som har behov for å få den opplæringen, slik at de kan planlegge for framtiden. Det sparer man faktisk ressurser på. Det er det de gjør i Finland. De bruker dette til å planlegge den framtidige opplæringen for elevene i skolen. At Norge ikke skal gjøre det, synes jeg er forunderlig. Representanten Helleland var inne på ILO-konvensjonen, at vi ikke er så opptatt av å følge den. Jo, vi er opptatt av å følge forpliktelsene som ligger der, men vi mener at vi skal gå ut av ILO. Det er en helt annen sak, for vi har inngått ILO-konvensjonen på helt feil grunnlag – uten at vi skal ta den diskusjonen nå. Men det som er poenget, er at vi kan ha statistikk tilgjengelig, og at det er enkelt å ha den tilgjengelig. Andre land har det, det er ikke store ressursbruken med det, og de ser en stor nytte i å gjøre det på grunn av samfunnsplanlegging. At Norge da ikke skal se seg interessert i å kunne planlegge for framtiden, synes jeg er forunderlig. Og jeg trodde at representanten Helleland, som kommer fra et parti som er rimelig opptatt av ressursbruk og økonomi, var mer interessert i at kommunene fikk anledning til å planlegge på en god måte, slik at de kan spare ressurser på det. Men jeg takker for den lille del av debatten som har vært. Fremskrittspartiet mener fortsatt at dette er interessant. Vi vil selvfølgelig komme tilbake med flere forslag. Hvis statsråden ønsker det, skal hun selvfølgelig få det bakgrunnsmaterialet vi har – ikke minst fra Finland, for å se hvordan de gjør det der. Det kan være en hjelp for statsråden for eventuelt å vurdere dette på nytt og se om det er muligheter for å føre slik statistikk i Norge også.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2012-10-11:
Det stemmer, president!
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-11:
Jeg tror nok at representanten Ørsal Johansen trakk det jeg sa noe langt i sine konklusjoner. Det er heller ikke slik at vår regjering ikke lytter til det som kommer fra internasjonalt hold. Tvert imot er det jo – og jeg vil si ofte i motsetning til hva representantens eget parti vektlegger – slik at vi legger stor vekt på hva som kommer fra internasjonalt hold. Men da er det også viktig at vi forklarer hvorfor vi har den politikken som vi har. Vi forklarer det bl.a. ut fra de praktiske grunnene som jeg har anført, samtidig som dette ikke handler om at vi ikke ønsker å vite hvilket språk som snakkes, men at det er et spørsmål om hvordan en ønsker å bruke statistikken og om det er mulig å få tak i god nok statistikk til at det faktisk kan brukes til noe fornuftig. Det som vi i hvert fall har vært veldig opptatt av, er at vi både skal sikre ivaretakelse av morsmål og førstespråk, at vi skal sikre at elever lærer seg godt norsk, at vi tar utgangspunkt i det vi vet om bl.a. viktigheten av å kunne beherske morsmålet, det f.eks. å kunne ha tolketjenester tilgjengelig – det handler også om planlegging – det å ha flerspråklige assistenter i barnehagene som gir bedre tilbud til barna, og som gjør at barna føler seg tryggere og også lærer seg norsk raskere og får venner osv. Så er det ikke minst viktig at vi har en god politikk for minoritetene og for urfolk i Norge, og der har vi, som jeg nevnte, gjort undersøkelser som bl.a. Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet og også Sametinget har stått bak. Det har gitt oss noe innsikt, og bl.a. syns jeg det er gledelig å se en positiv utvikling blant noen av disse språkgruppene. Men det er ikke enkelt å skaffe denne statistikken, og man må i alle fall mene at det er så viktig at det forsvarer en ressursbruk i den andre enden. Med det innlegget som representanten Ørsal Johansen her framførte, regner jeg med at Fremskrittspartiet sjøl i sitt alternative budsjett kommer til å fremme midler til å foreta en slik språkkartlegging, og at man da også begrunner nærmere hvorfor det i så fall er en riktig ressursbruk og prioritering. Det er ikke slik at vi ikke er interessert, men jeg begrunnet ganske inngående hvilke vurderinger vi har lagt til grunn når vi har landet på den konklusjonen vi har gjort.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-11:
Jeg har lyst til å understreke noen ting som jeg syns er viktige. Det ene er at flerspråklighet er en ressurs. Man må legge til rette for stoltheten knyttet til det å beherske flere språk, legge til rette for at man faktisk får muligheten til å beherske flere språk – når man har et annet morsmål, et annet førstespråk – og ikke minst å legge til rette for at barn og unge som vokser opp med samisk bakgrunn, føler stolthet knyttet til det å være samer og ha en kulturell bakgrunn med dype tradisjoner. Dette burde være knyttet til stolthet, men fortsatt den dag i dag ser vi hvor sterk diskrimineringa er. Det har selvfølgelig gjort inntrykk på oss alle sammen, historien om samejenta som ble utsatt for angrep. Jeg har bare lyst til å nevne det siden vi har samisk som tema her. Det var en særdeles alvorlig sak og viser nødvendigheten av at vi fortsatt jobber systematisk på alle nivåer med diskriminering – med å bekjempe det og fremme likestilling og likeverd i vårt samfunn. Vi skal ikke ta det for gitt at den typen holdninger er passé. Dette er noe som fortsatt dessverre er befestet i miljøer i Norge. Jeg må også nevne møter med innvandrerungdom, som er norske, førstegenerasjons nordmenn, men med foreldre fra andre land, som forteller hvordan de hele tiden har tenkt på det som en ulempe å være tospråklig – å ha et ben i to forskjellige kulturer – framfor å tenke på det som en ressurs. Det er det også litt viktig at vi reflekterer rundt, hvis vi ønsker å skape et samfunn som er inkluderende for alle. Jeg tenker at det da er viktig å være tydelig på den ressursen som det er, at flere og flere mennesker i vårt land behersker flere språk. Det gir muligheter for næringslivet. Det gir en helt annen mulighet for kontakt internasjonalt, og det gir også muligheter for å være tolkeressurser for andre nyankomne osv. Det er et stort potensial som ligger i det. Det viktigste er kanskje å diskutere hvordan vi kan tilrettelegge for at den stoltheten får bre om seg framfor diskriminerende holdninger, mistenksomhet, at man i utgangspunktet syns det er en ulempe og bare fokuserer på ulempene knyttet til det å være flerkulturell. Jeg kunne i og for seg sagt mye om det i en diskusjon med Fremskrittspartiet, men jeg lar det ligge nå. Jeg syns likevel det verdt å merke seg de ordene som kommer fra representanten Helleland knyttet til det internasjonale engasjementet og viktigheten av å følge opp bl.a. en så sentral konvensjon som ILO-konvensjonen.
Lasse Nordmelan Juliussen (Arbeiderpartiet), 2012-10-11:
Den interpellasjonen som er reist i dag, handler om noen av de viktigste ressursene for samfunnet vårt. Statsrådens svar synes jeg var godt, men jeg synes også at interpellasjonens tema gir grunnlag for å løfte inn noen perspektiver, fordi tema språk og minoriteter er viktig. Jeg vil derfor gjerne få tilføye noe. Vi skal for framtiden ikke bare leve av oljen, det er mennesker som er den viktigste ressursen vi har. De med minoritetsbakgrunn og de som kommer fra andre land utgjør en viktig del av verdiskapingen i Norge. Tall fra Statistisk sentralbyrå tyder på at rundt 60 pst. av de nye sysselsatte fra 2004 til 2011 var innvandrere, og fra fjerde kvartal 2010 til fjerde kvartal 2011 sto innvandrere for 70 pst. av sysselsettingsveksten. Den største veksten skjer i privat sektor. Dette viser at det finnes klare sammenhenger mellom vekst og innvandring. Innvandring gir grunnlag for vekst, i den forstand at den fyller de behov for arbeidskraft som veksten skaper. I Hedmark vil vi gjerne bli mange flere, 220 000 innbyggere i 2020 er ambisjonen. Uten innvandring blir dette målet vanskelig å nå. Flere folk skaper mer aktivitet, det gir grunnlag for vekst, og tall fra Statistisk sentralbyrå viser at dette ikke minst også gjelder for innvandring. Da er det selvsagt viktig at språk prioriteres. Både for å skape gode liv for dem det gjelder, og for å gjøre dem i stand til å bli med i bygging av samfunnet er god språkopplæring avgjørende. Nå er jeg i likhet med statsråden litt usikker på hva en slik statistikk som det spørres om, skal tjene til. Men det en eventuell statistikk ville ha gjort, var, som statsråden sa, å vise hvilke enorme språkressurser som finnes rundt omkring i landet vårt. Vi vet godt at det å ha tilgang på slike språkressurser blant oss vil være en fordel i en globalisert verden. Vi vet at det å lære flere språk fra en er liten styrker de generelle språkkunnskapene, samtidig som god morsmålsopplæring er med på å understøtte prosessen med å lære nye språk. Vi har som sagt mange språklige ressurser i Norge, men noen ressurser er knappere enn andre. Det er uhyre viktig at debatter om morsmål, minoritetsspråk og norsk ikke bare handler om styrket norskopplæring, men også om å ta vare på, bevare og styrke andre språklige ressurser. I Hedmark har vi en sørsamisk bosetting i Engerdal – i Elgå reinbeitedistrikt. Vi kjenner derfor godt til viktigheten av en aktiv politikk for å bevare språk og kultur. Her er det avgjørende at stat, fylkeskommune, kommune og Sametinget jobber godt sammen for å sikre ivaretakelsen av nettopp denne ressursen. Vi vet alt i dag hvilke behov som er rundt f.eks. det sørsamiske miljøet i Engerdal. Vi vet hva som skal til for å sikre videre ivaretakelse av språket i det sørsamiske området. Det er viktig at vi fortsetter å jobbe systematisk med å ta vare på det viktige kultur- og språkmiljøet som finnes der. Det er mitt ønske at vi framover kan se språk, innvandring og minoriteter som ressurser i arbeidet for befolkningsøkning og vekst, og at vi etter beste evne forsøker å ta vare på og utnytte disse ressursene.
Trond Helleland (Høyre), 2012-10-11:
Jeg vil takke Morten Ørsal Johansen for interpellasjonen, selv om jeg kanskje ikke synes det er det mest sentrale tema å diskutere i Stortinget. Vi har i Norge tre offisielle språk, det er samisk, kvensk og norsk. Vi har fire minoritetsspråk som er knyttet til de nasjonale minoritetene, og vi har alle innvandrergruppene som bringer med seg sine språk inn til landet. Det er viktig å understreke at samisk og kvensk, men spesielt samisk, også er forvaltningsspråk i de samiske språkområdene. Vi i komiteen har vært rundt i ulike kommuner som har samisk som offisielt språk. Vi har møtt barnehagebarn som synger på samisk – og på kvensk – og det viktige er vel egentlig at vi legger vekt på at de som ønsker å benytte seg av muligheten til opplæring på dette morsmålet, får den muligheten. Det har vært et fokus på i komiteen de siste årene, og jeg synes det er et riktig fokus. Det er ganske knappe ressurser på disse områdene, og da ser ikke jeg poenget i å skulle starte en storstilt kartlegging av hele den norske befolkningen og hva slags språk de egentlig regner som sitt morsmål. Det viktigste er vel at de som ønsker opplæring i samisk – om det er nordsamisk, sørsamisk eller lulesamisk – får den opplæringen, og at den opplæringen er god og tilpasset den tiden vi lever i. Derfor ser jeg ikke dette som noe stort problem. Jeg er litt usikker på når Ørsal Johansen brukte såpass mye tid på at Norge skulle oppfylle sine internasjonale forpliktelser, internasjonale konvensjoner. Jeg har i minne andre debatter der vi har diskutert bl.a. ILO-konvensjonen, der jeg ikke har hatt følelsen av at Fremskrittspartiet har vært like opptatt av å ivareta våre internasjonale forpliktelser. Så jeg ser dessverre ikke helt behovet for dette, og jeg er litt overrasket over at Fremskrittspartiet ønsker å bruke x antall millioner kroner på et prosjekt som jeg ikke ser helt nytten av.
Arve Kambe (Høyre), 2012-10-11:
Tusen takk for et bra svar. Jeg skjønner at statsråden ikke helt har bestemt seg – det er rett før. Derfor synes jeg det er bra at statsråden nå har fått utsatt høringsfristen til å svare ESA fram til den 18. oktober etter det jeg forstår, en uke etter interpellasjonsdebatten i Stortinget. Det vitner om god respekt for Stortinget, synes jeg, i den grad interpellasjonsdebatten har hatt betydning for statsrådens anmodning om utsettelse. Jeg har opplevd ved andre interpellasjoner at statsrådene har sendt ut pressemeldinger eller hatt pressekonferanse dagen før interpellasjonsdebatten. Vi ser nå en statsråd som oppriktig – virker det som – er interessert i å høre Stortingets og de ulike partienes mening. Det er veldig bra. Når det gjelder flyplassproblematikken, som jeg mener er en vesentlig svakhet ved høringsforslaget, blir jeg ikke beroliget når jeg hører at Konkurransetilsynet har fått en slags tenkepause etter høringsuttalelsene på basis av rapporten, når de konkluderer med at deres konklusjoner var de rette. Ting tyder kanskje på at det var andre som skulle stått for den vurderingen, for det var vel kanskje ikke en bombe at Konkurransetilsynet var enig med Konkurransetilsynet. Det viser seg i hvert fall at ingen av høringsinstansene – ingen av høringsinstansene – støtter modellen som kommer fra Konkurransetilsynet, heller ikke SAS. Når det er sagt, opplever jeg at det er en reell beslutningsprosess. Jeg ser at statsråden ser at det er ikke bare Rygge og Torp som har problemer, selv om Konkurransetilsynet avfeier det. Jeg synes det er interessant å høre hva Torp og Rygge sier, hva Forbrukerrådet sier, hva kommunene, fylkeskommunene, næringsorganisasjonene og reiselivsorganisasjonene sier, og ikke bare der, men også på Nordvestlandet og også når det gjelder Haugesund lufthavn og Stord Lufthamn, for akkurat de samme argumentene gjelder der. Norsk reiselivsnæring er oppriktig bekymret, og NHO Reiseliv har sammen med destinasjonsselskapene fra a til å – fra nord til sør og langs hele kysten – protestert mot dette. Det er et ordtak i USA som sier: «If it ain’t broke, don’t fix it.» Dette er kanskje et kjempegodt eksempel på det – en ordning som fungerer kjempebra. Hvorfor i alle dager skal man da endre en sånn ordning? Det skal bli interessant å høre i den videre debatten hva de andre partiene sier om dette, for dette er en interessant debatt som har samfunnsmessig betydning. Finansdepartementet har kritisert Konkurransetilsynets utredning for ikke å vurdere de samfunnsøkonomiske konsekvensene. Det er også interessant å få med seg.
Arve Kambe (Høyre), 2012-10-11:
Først til næringskomiteens leder, Terje Aasland, som jeg opplever også har bidratt til å rydde i debatten på en slik måte at jeg skjønner at til og med for Arbeiderpartiet er det enten alt eller ingenting. Det er en nødvendig avklaring som det også er greit å få fra Stortingets talerstol. Men at sammenligning mellom tolløkning og bonusforbud har noen relevans – her vil jeg si at tolløkning går jo ut over forbrukerne, mens bonusforbud er til gunst for forbrukerne. Så det skjønte jeg ikke helt – jeg tror kanskje lederen ikke helt skjønte det selv heller. Ellers synes jeg også Geir-Ketil Hansen, som taler på vegne av SV, hadde god konkurranseorientering i innlegget sitt. Mer av det fra SV hadde vært hyggelig. Men jeg synes jo også representanten Bergsvåg, fra Senterpartiet, bidrar. Det gjør at nøkkelen nå ligger hos Arbeiderpartiet. Vi fikk høre Fremskrittspartiets innlegg her, de som tidligere har vært skeptiske, for å si det forsiktig, til bonusforbud, åpne opp for at det faktisk har funket. Da sitter vi altså igjen med at det er Arbeiderpartiet som vil avgjøre om det blir bonusforbud eller ikke. Hvis dagens ordning opprettholdes, vil ikke Senterpartiet og SV i regjering være kritiske. Det virker heller ikke som om noen av opposisjonspartiene vil være kritiske. Kanskje er de eneste som er misfornøyde, SAS. Det er et tungtveiende argument for SAS, men vi har ikke nødvendigvis ett selskap for øye når Stortinget skal bestemme rammebetingelser. Også Høyre, som er for fri konkurranse og et fritt marked, vet at hvis ikke det markedet tøyles, vil det utvikle seg til monopoler. Det er jo derfor man har et konkurransetilsyn, det er derfor man vokter konkurransen: Man vil sikre at det er konkurranse. Et forbud bidrar ironisk nok til lavere priser og bedre konkurranse. Det har det gjort nå i ti år. Det er noe av poenget mitt også, å klargjøre at «if it ain’t broke, don’t fix it», som de sier Amerika, uansett om man er republikaner eller demokrat. Det tror jeg egentlig er en ganske bra innfallsvinkel for Norge. Jeg føler at debatten har ryddet vekk alternativer når det gjelder flyplasser. Det argumentet er så godt og objektivt at statsråden ser det. Dermed blir kanskje diskusjonen framover om alle flyruter skal få bonuspoeng, eller om ingen skal få. Den debatten som har vært her i dag, tyder på at det er flest gode argumenter for at ingen skal få det, fordi det har funket.