trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-10:
Jeg vil gjerne stille olje- og energiministeren et spørsmål. Det er krig i Midtøsten. En av konsekvensene av denne krigen er at oljeprisen stiger. Oljeprisen er i dag over 26 dollar pr. fat, og det betyr at pengene renner inn i den norske statskasse i stadig større flommer. De norske bidragene til de palestinske områdene er anslagsvis 100 mill. kr pr. år, opplyste Jan Petersen SVs stortingsgruppe for noen tid tilbake. Merfortjenesten på grunn av den høye oljeprisen er anslagsvis 100 mill. kr pr. dag for den norske statskasse. Det er klart at hovedansvaret for å gjenoppbygge de palestinske områdene må hvile på Israel – det er Israel som nå systematisk driver og smadrer infrastruktur – men samtidig hviler det et spesielt ansvar også på Norge og andre land for å hjelpe til med gjenoppbyggingen i Palestina. Mitt spørsmål til olje- og energiministeren er da: Vil Norge også som leder av giverlandsgruppen ta et initiativ til at en del av den merfortjenesten Norge nå får, brukes til å bygge opp igjen infrastruktur som smadres av den israelske militærmakten?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-10:
Jeg registrerer at oljeministeren ikke svarer på spørsmålet. SV har gitt støtte til den begrensningen i oljeproduksjonen som Regjeringen har gjennomført, og vi vil også komme tilbake til disse spørsmålene hvis Regjeringen selv ønsker det. Men det er altså ikke mitt anliggende i dag. Mitt anliggende er at Norge har en rolle å spille. Jeg setter pris på at både Jan Petersen og statsminister Bondevik stadig blir skarpere i tonen overfor Israel, for det er nødvendig. Vi ser også at hele den vestlige verden blir stadig skarpere i tonen, i likhet med den øvrige verden. Samtidig hviler det et moralsk ansvar på oss. For vi er en profitør på dette siden oljeprisen stiger, bl.a. fordi det er en krig i Midtøsten. Det betyr at det hviler et ekstra moralsk ansvar på oss, både fordi vi leder giverlandsgruppen og fordi Norge tradisjonelt har hatt en rolle å spille i Midtøsten. Det å gi et signal om at man vil bidra mer enn det Norge i dag gjør – Jan Petersen har opplyst ca. 100 mill. kr i løpet av et år til Palestina – er vel og bra, men vår merfortjeneste er altså anslagsvis 100 mill. kr pr. dag! Ville ikke da et signal fra den norske regjering om at vi ønsker å bidra mer til gjenoppbyggingen av Palestina, være et klokt og riktig bidrag i en slik situasjon?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Når det gjelder Norges bidrag i Midtøsten både i forhold til det å søke å få partene til å forhandle rundt et forhandlingsbord og også det som gjelder gjenoppbygging av det som blir ødelagt gjennom krigføringen som skjer nå – og ytterligere også den humanitære hjelp som åpenbart er nødvendig – viser jeg til det som både statsministeren og utenriksministeren har gitt uttrykk for. Det er Regjeringens samlede syn. Situasjonen i Midtøsten påvirker selvfølgelig prisene, det ser vi. Når det gjelder mitt ansvar som olje- og energiminister, vil jeg vise til at den norske beslutningen den 17. desember i fjor var basert på tre forhold: For det første var det en ensidig beslutning. For det andre var det en beslutning som var tatt uten noe formalisert samarbeid verken med OPEC eller med land utenfor OPEC. Og for det tredje kunne denne beslutningen oppheves når som helst, dersom det skulle vise seg at situasjonen på markedet tilsa det. Regjeringen akter ikke å bruke oljereguleringstiltak som et politisk virkemiddel. Det er markedssituasjonen som vil styre vår beslutning i denne sammenheng.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Jeg er helt enig i at det er naturlig at Norge, med det spesielle og gode kontaktnettet vi har etablert i Midtøsten med begge partene, går inn i et sterkt engasjement på de områdene som for så vidt representanten Djupedal nå nevner. Men jeg har ingenting å tilføye utover det som både statsminister og utenriksminister har sagt. Det er de regjeringsmedlemmene som har et særlig konstitusjonelt ansvar for disse forholdene som Djupedal tar opp. Dette er Regjeringens samlede syn, og det er selvfølgelig også mitt syn.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Jeg kan avkrefte at det er inngått en slik avtale som det er referert til. Det er en misforståelse, og det er også sendt korrigerende innlegg til Dagens Næringsliv og Finansavisen som hadde disse oppslagene, antakelig bygd på andre mediers framstilling. Dette er, som jeg sa, en ensidig beslutning gjort av den norske regjering uten formalisert samarbeid med noen. Når det gjelder muligheten for at produksjonsbegrensningene skal oppheves, er det et forhold som Regjeringen stadig har til vurdering. Vi ser at oljeprisen ligger meget høyt. Antakelig er minst et par dollar en krigspremie i forhold til situasjonen i Midtøsten, men vi ser også at markedet er veldig volatilt. I dag ser vi at oljeprisen har blitt redusert med en halv dollar igjen. Det går altså opp og ned avhengig av de politiske forholdene. Skulle oljeprisen derimot feste seg på et uakseptabelt høyt nivå, er selvfølgelig dette et grunnlag for Regjeringen til å revurdere sin beslutning om produksjonskutt.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Ja. Men det er ikke riktig at Regjeringen ønsker å bruke regulering av oljemarkedet som et politisk våpen. Jeg har overhodet ikke uttalt meg i den retning. Jeg sa også i et tidligere svar til representanten Djupedal at den norske regjerings beslutning når det gjelder regulering av oljemarkedet, hviler på de tre hovedsøylene som jeg refererte til. Det ligger altså ingen politiske dimensjoner i dette. Det ville derimot være en politisk handling dersom en nå skulle fastholde disse produksjonsreguleringene uavhengig av hvordan prissettingen skulle være i markedet. Det kunne av VG i går fremstå slik at fordi en ikke ville favorisere en av partene – i dette tilfellet Israel – så skulle den norske regjeringen fastholde produksjonskuttene. Det er ikke den norske regjerings politikk på dette området. Vi vil unngå ekstreme prisutslag, hva enten det gjelder lave oljepriser, som har store negative konsekvenser, eller høye oljepriser, som også kan ha store negative konsekvenser. Det er bare dette som vil styre den norske regjerings beslutning i dette tilfellet.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Det har vært bred politisk enighet om at det er viktig å legge til rette for mer effektiv energibruk og økt energisparing. NVEs forskrift om måling, avregning og fakturering krever at nettselskapene skal fakturere kunder med forventet årlig strømforbruk over 8 000 kWh minimum hver tredje måned etterskuddsvis og på bakgrunn av faktisk forbruk. Kravet ble innført fra og med 1. april 1999. I tillegg skal fakturaen fra nettselskapene inneholde en grafisk sammenligning mellom årets forbruk i perioden og forbruket i samme periode året før. Hensikten med disse kravene er å bevisstgjøre forbrukerne om deres strømforbruk og kostnaden ved dette og derigjennom motivere til mer effektiv energibruk. Kravet om etterskuddsvis fakturering etter faktisk forbruk gjelder imidlertid ikke for små husholdningskunder, dvs. at kunder med forventet årlig strømforbruk under 8 000 kWh kan faktureres a konto. For enkelte kunder med dårlig betalingsevne kan høyere strømregninger i vinterhalvåret være et problem. NVEs forskrift åpner derfor for at nettselskapet kan tilby kunder med betalingsproblemer annen faktureringsmåte, f.eks. a konto. Dette er imidlertid en unntaksordning basert på at nettselskapet skal foreta en individuell vurdering av den enkelte kunde. I den konkrete sak som det er vist til her, har NVE nå pålagt BKK å annullere alle avtaler om akontofakturering som ikke er basert på en individuell vurdering av kundens betalingsevne. Siden Olje- og energidepartementet er klageinstans for dette vedtaket og klagefristen ikke er ute, kan jeg ikke gå videre inn på realitetene i denne saken.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Jeg vil understreke at forskriftene tar utgangspunkt i at kundene skal faktureres etterskuddsvis og i tråd med faktisk forbruk, men at det etter individuell vurdering kan være åpning for å fakturere a konto. Det er dette NVE har grepet inn i overfor BKK, og forskriftenes bestemmelser er i tråd med Stortingets egne synspunkter. Senest da Enova ble opprettet, ble det understreket at det var viktig å legge til rette for en mer effektiv energibruk og økt energisparing. Og det er åpenbart at denne måten å fakturere på har gitt kunden en bedre oversikt over eget strømforbruk, men skal en fakturere a konto – hvilket det altså er åpning for – skal det skje etter individuell vurdering. Det er også etter disse kriteriene departementet vil vurdere denne klagen.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Jeg ønsker ikke å gå videre inn på den aktuelle klagesaken, men på generelt grunnlag er jeg enig med spørreren i at alle fornuftige måter å ordne forholdet mellom betaler og nettselskap på bør kunne ses på. Men det viktige er at nettselskapene forholder seg til det som er de faktiske forskriftene i dag, og i forhold til det har altså NVE grepet inn. Det er også på det grunnlaget departementet må vurdere denne klagesaken.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Når det gjelder spørsmål om radioaktivitet knyttet til petroleumsproduksjon, er det viktig å skille mellom tre ulike problemstillinger: for det første naturlig radioaktive stoffer som kan avsettes som fast stoff i produksjonsutstyret, dernest radioaktivitet i produsert vann og endelig radioaktivitet i selve naturgassen. Jeg antar at representanten Sørensen her spør om det finnes naturlig forekommende radioaktive nuklider som uran, radium eller radon i naturgassen fra Snøhvit-feltet, det vil si den siste problemstillingen. Jeg vil imidlertid også komme inn på de to andre problemstillingene. Målinger av naturlig radioaktivitet, inklusiv radon, gjøres rutinemessig ved logging i letebrønner samt i produksjonsfasen. Denne typen målinger ble foretatt på Snøhvit-feltet i perioden 1981–1986. Det er i alt tatt 20 prøver, som viser svært lav til normal radioaktivitet. Hovedårsaken til de lave verdiene av radon som er målt på Snøhvit-feltet, kan forklares ved at reservoaret består av rene sandsteiner, en bergart som med svært liten sannsynlighet danner radon. Som nevnt i spørsmålet, nedbrytes radon via flere datterprodukter til bly-210. Dette stoffet har på enkelte installasjoner etter lang tids produksjon blitt påvist som et tynt belegg på innsiden av produksjonsrør og transportledninger nær plattformen. Målinger på norsk kontinentalsokkel har vist svært lave verdier. Når det gjelder Snøhvit-feltet, antas det at dette feltet ikke vil være en bidragsyter til økte lager av lavradioaktivt avfall i form av rør forurenset med bly-210. Når det gjelder lavradioaktive avleiringer generelt, følger Norge grenseverdier som er satt for medlemsland i EU. Det forventes bare små mengder produsert vann fra gassproduksjonen på Snøhvit, og radioaktiviteten vil i denne sammenheng derfor være svært liten. Jeg vil gjerne understreke at det er viktig at industrien og myndighetene har kontroll og oversikt over det radioaktive innholdet i ulike produksjonsprosesser, også petroleumsproduksjonen, for å ivareta helse, miljø og sikkerhet. Men når det gjelder denne spesielle saken, mener jeg at faren for betydelige eller problematiske radioaktive forekomster ikke er til stede.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Jeg vil gjerne understreke at det er meget viktig at en har kontroll med de strålingsdoser som arbeiderne på norsk sokkel utsettes for, og at de holdes trygt under den grense som på noen måte kunne innebære en helsemessig fare. EUs normer for dette er etter mitt syn tilfredsstillende for oss. Hvis det skulle være slik at en norsk vurdering skulle avvike fra EUs egne vurderinger, er det selvsagt viktig for oss å se på dette, men vi har ingen indikasjoner på det. Når det gjelder radon i naturgass, som spørreren tar opp, kan jeg nevne at en typisk verdi for slik stråling er 10–50 becquerel pr. kubikkmeter. Når det gjelder radon i boliger, som er et kjent problem, ikke minst her på Østlandet, vil tiltaksgrensen av helsemessige årsaker til sammenlikning være 200 becquerel pr. kubikkmeter. Vi har altså etter mitt syn betryggende forhold når det gjelder de målinger som er gjort i Nordsjøen og de forberedende målinger som er gjort på Snøhvit-feltet. Vi vil selvsagt følge dette opp.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2002-04-10:
Jeg vil nok en gang understreke at Regjeringen er svært opptatt av å beskytte miljøet mot radioaktiv forurensning. Det gjelder ikke minst innenfor den sektoren som jeg er ansvarlig for, hvor Regjeringen da med miljøvernministeren som ansvarlig fagminister la fram Regjeringens syn på dette, bl.a. i St. meld. nr. 12 for 2001-2002 Rent og rikt hav, som vil bli behandlet av Stortinget om ganske kort tid. Jeg vil i hvert fall på bakgrunn av de målinger og de vurderinger som Regjeringen har gjort med hensyn til aktiviteten offshore, understreke at situasjonen når det gjelder radioaktivitet, ikke tilsier at det utløses spesielle tiltak. Vi mener at naturgassen på Snøhvit ikke vil gi opphav til radioaktivt avfall i en slik mengde at det skulle tilsi helsemessige forhold som skulle ha spesiell oppmerksomhet, og at målingene for Snøhvit-feltet ligger klart under de grenseverdier som er ansett for å være forsvarlige.
Øyvind Vaksdal (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Som allerede nevnt foretok Regjeringen i høst sammen med bl.a. OPEC og Russland produksjonsbegrensninger på norsk sokkel for å presse opp oljeprisene. Fremskrittspartiet protesterte på disse begrensningene den gangen, grunnet den økonomiske verdenssituasjonen og ikke minst på grunn av at dette ville ramme de svakeste økonomiene hardest. I pressen de siste dager har vi fått opplyst at Regjeringen vurderer å oppheve produksjonsbegrensningene, og IEA sier ifølge Aftenposten at de anbefaler Norge å gjøre dette. Samtidig kunne vi lese på TV 2s tekst-tv for to dager siden at statsråden hadde inngått en avtale med sin russiske kollega om ytterligere begrensninger. Vil statsråden bekrefte eller avkrefte om det er inngått en slik avtale, eller vil man nå gå til det fornuftige skritt å oppheve disse begrensningene?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-10:
IEA anbefaler Norge å åpne kranene og øke oljeproduksjonen som en følge av bortfallet av Iraks produksjon, for dermed å redusere oljeprisen. Dette vil i så fall være en ren sympatierklæring til Israel. I tillegg er det også andre gode argumenter for en høy oljepris. I utgangspunktet er faktisk den internasjonale prisen på olje altfor lav hvis man legger til grunn de konsekvensene både produksjonen og forbruket har på miljøet. Dessuten vil en høy oljepris gjøre alternativene til olje mer konkurransedyktige, og nye fornybare energikilder vil gjøre det lettere å oppfylle Kyoto-protokollen. Ser statsråden disse politiske dimensjonene i forhold til en høy oljepris?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-10:
«Forskning i mange land viser at bromerte flammehemmere(BFH) har flere av de samme farlige egenskapene som for eksempel PCB. Den nederlandske regjeringa går nå foran andre EU-land og innfører forbud mot en utbredt, bromholdig flammehemmer(TBBPA) (BFH) (TBBPA) Kommer statsråden til å foreta seg noe for å støtte opp om det nederlandske initiativet?»
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-10:
En viktig kilde til bromerte flammehemmere er elektroniske produkter som blir til avfall. Den såkalte EE-forskriften har lenge vært en av Norges best bevarte hemmeligheter. Plikten til å ta imot kasserte produkter hos selgerne har vært lite kjent, og kundene har i liten grad vært informert om retten til å levere tilbake kasserte produkter. Hva slags forbedringer i avfallsbehandlingen ser ministeren behov for for å få ned utslippene av BFH fra elektriske og elektroniske produkter?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-10:
Det er prisverdig at ministeren viser et engasjement for saken i forhold til bromerte flammehemmere, og vi er veldig glad for at den planen som også ble annonsert tidligere, snart skal foreligge. Men jeg kunne gjerne tenkt meg at ministeren kunne komme med en nærmere tidfesting for når denne planen vil foreligge for å redusere utslippene av denne farlige miljøgiften, når all forskning har vist at konsentrasjonen både i blod og morsmelk har økt.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Jeg har et spørsmål til – ikke overraskende – forsvarsministeren. Sist fredag fremmet som kjent Regjeringen den såkalte gjennomføringsproposisjonen. Lederartikler i landets største aviser har betegnet proposisjonen med ord som «pinlig» og «narrespill». Dagen etter 9. april vil jeg også minne om at Høyres landsmøte i fjor betegnet Arbeiderpartiets tilsvarende proposisjon som en moderne utgave av 1930-tallets «brukne geværs politikk». I proposisjonen foreslår Regjeringen å tilføre midler i en fireårs omleggingsperiode 2002–2005. Denne planperioden er i henhold til Stortingets vedtak. Da blir det meget merkelig, og jeg syns oppsiktsvekkende, at Forsvarsdepartementet samtidig og uten konsultasjon med Stortinget har iverksatt arbeidet med et såkalt langtidsdokument 2004. Av oppdragsformuleringene for arbeidet går det bl.a. fram at man skal videreføre arbeidet med innsparinger i fredsdriften i Forsvaret og legge til rette for en videre modernisering av Forsvarets styrkestruktur i tråd med bl.a. de krav man har vært med på å utforme i NATO. Vi kunne altså ikke stole på Sem-erklæringen. Spørsmålet blir da: Kan vi stole på statsrådens forslag til ramme i fireårsperioden og departementets faktiske arbeid med å endre planperioden?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Jeg synes jo det er merkverdig at man i denne planperioden arbeider med en ny proposisjon, noe som ikke er i henhold til Stortingets vedtak. I Innst. S. nr. 121 for 1994-95 og de påfølgende langtidsdokumenter står det at man skal fremme fireårs langtidsproposisjoner, og det er det Regjeringen nå prøver å omgå. Jeg vil gjerne at statsråden skal bekrefte eller avkrefte om dette langtidsdokumentet skal inneholde ytterligere nedskjæringer i Forsvaret. Hvordan skal i så tilfelle Forsvarets personell forholde seg til det? Når vi heretter stiller spørsmål i forbindelse med Forsvaret, vil vi da bli møtt med at dette vil vi komme tilbake til i denne proposisjonen? Det står også i oppdragsformuleringen at man ønsker å legge fram dette dokumentet i et år som ikke er valgår. Kan statsråden begrunne det?
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg oppfatter det dit hen at representanten Widths hovedanliggende var det arbeidet som er igangsatt med neste planperiode. Det er åpent omtalt i den fremlagte gjennomføringsproposisjonen at departementet holder åpent å fremskyve neste planperiode ett år. Det er en ting vi kan diskutere med komiteen, for her har Stortinget full anledning til å se på den muligheten eller fortsette med de samme fireårssyklusene som vi har i dag. Det er helt naturlig at selv om vi nå står ved starten av denne fireårsperioden, legges det et langsiktig utredningsarbeid for å klargjøre det vi kan komme til å foreslå for neste fireårsperiode. Både investeringer i Forsvaret og de strukturene vi skal operere med, krever en slik langsiktighet at vi har prosjekter i Forsvarsdepartementet som strekker seg over både fire år, åtte, ti, tjue, ja faktisk tjuefem år. Det er ikke noe forsøk på å holde Stortingets vedtak fra i fjor for denne fireårsperioden – jeg holdt på å si – atskilt fra det vi faktisk arbeider med til vanlig. Det er rett og slett en naturlig konsekvens av at slikt langtidsarbeid begynner tidlig allerede i den perioden vi er inne i. Når det gjelder den fremlagte gjennomføringsproposisjonen, vil jeg minne om at det som var Høyres hovedanliggender nettopp på vårt landsmøte i fjor, var å sikre en brigadetilstedeværelse i Trøndelag, og det var å sikre en MTB-struktur. Det var de to hovedanliggender som kom klart fram av landsmøteresolusjonen, og begge disse to hovedanliggender mener jeg er godt ivaretatt i den gjennomføringsproposisjonen som er fremlagt.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
For det første vil jeg gjøre det helt klart at det ikke er Forsvarsdepartementets mål å endre fireårs planleggingssyklus for Forsvaret. Vi synes at det å ha en fireårs planleggingssyklus er riktig. Vi tror nok kanskje at av hensyn til iverksettelsen av de strukturendringene som tas for hvert fjerde år, hadde det vært gunstig å ha stortingsvedtaket ett år tidligere, altså at hele fireårssyklusen ble skjøvet fram et år, slik at det samme Stortinget som gjorde vedtaket, også fikk anledning til å være med på det første oppfølgingsåret av den nye planperioden. Det tror vi kunne vært formålstjenlig av mange grunner. Jeg vil igjen understreke at det er Stortinget som sammen med Regjeringen bestemmer hvilke fireårssykluser vi skal legge til grunn. Vi har ingen planer om å ta bort fireårssyklusen. Samtidig må det selvfølgelig være slik at man i planarbeidet foran enhver ny fireårssyklus ser på et bredt spekter av muligheter for å modernisere den strukturen man har, tilpasset nye forhold.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
For det første takker jeg for at det blir sett på som en positiv mulighet å fremskynde neste fireårsperiode ett år. Det vil selvfølgelig ikke forandre noe av det innholdet som vi nå legger fram for år 2002, 2003, 2004 og 2005. Det betyr bare at 2005 blir første år i den neste perioden. Det får Stortinget og komiteen anledning til å konkludere på når de behandler proposisjonen. Til det neste punktet, om voksenopplæring, vil jeg si følgende: Når det gjaldt den retorikken Høyre hadde i fjor vår, var det først og fremst rundt landsmøtetidspunktet, på det tidspunktet Arbeiderpartiet hadde fremmet sin proposisjon. Gjennom arbeidet i Stortinget etter proposisjonsfremleggelsen nærmet Arbeiderpartiet og Høyre seg betydelig. Det førte bl.a. til at en MTB-struktur som ikke var med i Regjeringens forslag, kom inn ved stortingsbehandlingen. Det betydde også at Brigade 12 fra Trøndelag som var tatt ut, kom inn igjen. Det gjorde at min forgjenger Godal sa i Stortinget at han var glad for at særlig Høyre og Arbeiderpartiet gjennom samarbeid i komiteen var kommet til enighet om langt det meste som han la fram, og som ble vedtatt i juni.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg skal være helt klar på ett punkt: I Sem-erklæringen står det at Regjeringen skal finansiere den struktur Stortinget har vedtatt. Det er ikke i overensstemmelse med det vi har lagt fram, fordi det ville kostet 30,9 milliarder kr, og det vi har lagt fram koster 29,5 milliarder kr. Det er en helt korrekt beskrivelse. Det var et grunnlag Fremskrittspartiet baserte seg på, altså: Fremskrittspartiet tolket det som fullfinansiering. Min utfordring som forsvarsminister etter at jeg tiltrådte, har vært å få til en praktisk god løsning for Forsvaret. Der er et gap mellom 27,7 milliarder kr, som ble lagt fram av den forrige regjering til Forsvaret, og den kostnaden som ble beregnet omtrent på samme tidspunkt til 30,9 milliarder kr. Den løsningen jeg har lyktes i å få til, er en økning på ca. 1,8 milliarder kr i året i fireårsperioden – økt bevilgning, samtidig som jeg har måttet foreslå å gå ned noe på struktur. Når det gjelder videre samarbeid med Fremskrittspartiet, håper jeg vi kan bruke tiden fram til 19. juni til å bli enige om mest mulig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Å erkjenne først som sist at det vi har lagt fram, ikke er 30,9 milliarder kr, er vi helt klare på, og fullfinansiering av Stortingets vedtak ville kostet 30,9 milliarder kr. Det som jeg imidlertid ikke er enig med representanten Arnstad i, er at det vi har lagt fram, er en betydelig nedprioritering av landforsvaret og forsvaret av sjøområdene i Nord-Norge. Tvert imot. Innenfor de rammene vi har lagt fram, har vi fått til full oppgradering av mtb-er i «Hauk»-klassen og investeringer i nye mtb-er i «Skjold»-klassen. Vi har kjøpt nye helikoptre til både Kystvakten og fregattene, og vi sier at Sjøforsvarets tilstedeværelse i sjøområdene i nord skal økes. Jeg har ikke endret Stortingets vedtak om at Olavsvern skal være en base. Vi har sagt at den basen skal legges inn under Håkonsvern for at en skal kunne koordinere mtb-virksomheten bedre. Det er ikke nedprioritering av Sjøforsvarets tilstedeværelse i nord. Den satsingen vi har på Heimevernet, tilsier heller ikke en nedbygging av landforsvaret.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg skjønner at alle de som håpet på 30,9 milliarder kr, er skuffet. Samtidig vil jeg ikke gå med på at dette har avgjørende betydning for Forsvarets fremtid. Vi foretar en klar økning av forsvarsbevilgningene, til det høyeste nivået siden Berlinmurens fall. Dette gjør vi samtidig som vi flytter midler fra drift til investering. I slutten av perioden får vi en investeringsprosent på 29, mot 23 pst. i dag. Det er de to hovedkravene til NATO-medlemsland som stilles av NATO-ledelsen: økt overgang fra drift til investering for å redusere teknologigapet overfor USA og det å få til en økning i de reelle forsvarsbevilgningene. Vi gjør begge deler. I forhold til det å ha et kompetent forsvar, som er på høyde med det nye NATO, står vi fast på det, og det er kvalitet over det vi legger fram. At man er skuffet over at ikke alt er kommet med, er forståelig.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Nei, det mener forsvarsministeren ikke. Representanten Halvorsen har helt rett i at Det frivillige skyttervesen har mye positivt for seg. Det er positivt at så mange som mulig i Norge har et aktivt forhold til bruk av våpen, og at vi har mennesker i reserve som mestrer bruk av skytevåpen, også tilknyttet forsvaret av landet. Men når det er sagt, har det vært en hovedutfordring for oss å prioritere de viktigste tingene for Forsvaret fremover. Det er samtidig klart at Det frivillige skyttervesen, med 170 000 medlemmer, er en frivillig organisasjon på lik linje med mange andre frivillige organisasjoner. Når forsvarsbudsjettet ikke inneholder poster til støtte til andre frivillige organisasjoner, har vi funnet ut at det prinsipielt riktige er at støtten til Det frivillige skyttervesen oppheves fra og med 2003. Jeg vil også gjerne få legge til at det er riktig som representanten Halvorsen sier, at det er 170 000 medlemmer. Hvis vi deler den summen som vi foreslår å ta bort fra og med 2003 – 28 mill. kr i året – på de 170 000 medlemmene, blir det 150 kr pr. medlem. Det er slik sett ikke en dramatisk sum hvis man fordeler det på denne enorme medlemsmassen. Jeg håper selvfølgelig at Det frivillige skyttervesen vil være i stand til å opprettholde sin aktivitet og utgjøre en del av den viktige kompetansen vi har i Norge i forhold til det å skyte, sammen med jegere, HV, medlemmer av pistolklubber osv., som ikke får den samme støtten som skyttervesenet får. Jeg vil også legge til at Forsvaret fortsatt vil støtte skyttervesenet indirekte ved at forsvarssjefen har valgt landsskytterstevnet som ett av de to prioriterte stevnene som får Forsvarets støtte i form av mannskap, som bidrar til at disse arrangementene kan gjennomføres.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Det er ikke forsvarsministerens intensjon å overprøve andres arbeid, tvert imot har vi i dialog med Forsvarets ledelse kommet fram til de strukturelementer som vi føler vi kan ta ut uten at det direkte berører forsvarsevnen. Vi mener at det å opprettholde et høyest mulig investeringsnivå på hær, sjø, luft og heimevern samt å gjennomføre de moderniseringsprosesser som er vedtatt, er Forsvarets primæroppgave, mens støtte til frivillige organisasjoner er en sekundæroppgave som fortrinnsvis i dag bør håndteres av andre budsjetter enn forsvarsbudsjettet. Når det er sagt, er jeg klar over den historiske tradisjonen som skyttervesenet står for. Det ble opprettet i 1893, med sterk medvirkning fra Stortinget. Men jeg vil også få legge til at det er mye som er endret i det norske forsvaret siden 1893, også knyttet til hvilke strukturelementer som er viktigst for det norske forsvaret i dag.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg er glad for dette spørsmålet, for det går rett inn i en utfordring som jeg har tatt meget alvorlig – ikke minst etter besøk på de tre krigsskolene. Hvordan tar vi vare på dem som velger Forsvaret som yrkesvei, som utdanningsvei, eller som i hvert fall gjennomfører verneplikten, og deres muligheter i det videre utdanningssystemet? Hvordan gir vi dem bonus for innsats? Her er jeg glad for å kunne opplyse at jeg sammen med forsknings- og utdanningsminister Kristin Clemet har økt tempoet for å få til en avklaring rundt bl.a. dette med at det skal gi studiepoeng, og også at de fagene man har tatt ved krigsskolen, skal telle i en senere sivil utdanning. Dette tror jeg er svært viktig. Hvis man ser bort fra jentene og ser på guttene, vil det nok i fremtiden være slik at om lag halvparten begynner førstegangstjenesten. Da er det svært viktig at det er den rette halvparten – den øvre – den vi virkelig vil ha tak i når det gjelder kompetanse og innsatsvilje. Da må det også være lønnsomt, om ikke direkte økonomisk, så i hvert fall lønnsomt i forhold til en senere sivil karriere. Jeg vil samtidig benytte anledningen til å si at jeg tror ikke alle de tallene som representanten Nybakk gav for hvor mange som gjennomfører, stemmer helt med de bakgrunnstallene som jeg har fått. Fortsatt er det slik i dag at ca. 60 pst. av guttekullene møter opp første dag av tjenesten, men så faller en del fra underveis. 100 pst. mottar innkalling, og ca. 60 pst. møter opp første dag. I løpet av tjenesten reduseres altså tallet. Men hovedspørsmålets intensjon, hvordan sørge for å fokusere mer på å belønne dem som faktisk velger denne veien, er en utfordring jeg er opptatt av. Og her håper jeg at også utdanningskomiteen vil bidra med sitt når det kommer en konkret sak opp.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Det er fra min side en klar vilje til å gi både studiepoeng og andre incentiver til dem som gjennomfører verneplikten. Når det gjelder selve vernepliktsprosenten, sa Stortinget i fjor at den burde være om lag 50 pst. Det er også denne regjeringens politikk. Den konkrete reduksjonen i vernepliktsstyrken som gjennomføres i denne fireårsperioden – en reduksjon fra ca. 60 pst. første oppmøtedag til ca. 50 pst. første oppmøtedag – skyldes omstillingene. Tiltaket er midlertidig. Én årsak er at Forsvaret i denne omstillingsperioden har overskudd på kompetanse. Mange soldater er rulleført uten tilknytning til noen avdeling. Disse kan for en periode overføres til forsvarsgrenene og således minke behovet for førstegangstjeneste. Men dette tiltaket er altså ment å være midlertidig i omstillingsperioden.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg deler Fremskrittspartiets interesse for å ha en førstegangstjeneste som omfatter flest mulig. Derfor sier jeg igjen: Jeg mener at om lag en halvpart av guttene er det nivået vi ligger på, ikke minst etter at det har blitt innført en slags frivillig førstegangstjeneste i Norge, i og med at en kan be seg fritatt og heller søke siviltjeneste. Jeg ber også om forståelse for at det i denne fireårsperioden rent midlertidig er en del rent praktiske utfordringer. Den ene er at vi trenger å bygge opp nye garnisoner for å kunne flytte vernepliktige fra ett sted til et annet sted. Vi trenger bl.a. å frigjøre Værnes for Heimevernet, og, som jeg sa, har vi overskudd på kompetanse som gjør at denne kompetansen midlertidig kan overføres forsvarsgrenene og således minke behovet for førstegangstjeneste. Men løsningen på lang sikt ligger i Heimevernet, for etter hvert som Sjøforsvaret, Luftforsvaret og Hæren blir mindre enheter med mer vekt på rask operasjon og internasjonal tjeneste, kan Heimevernet være svingprodusenten som kan sørge for at halvparten av guttene gjennomfører tjenesten.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Først vil jeg minne om at denne gjennomføringsproposisjonen nå er fremlagt for komiteen og ligger til behandling der. Mange av de detaljerte spørsmålene som har blitt fremmet i salen her under spontanspørretimen, må naturlig nok finne sin løsning gjennom komitearbeidet. Når det gjelder en tredje kategori verneplikt, som departementet er blitt bedt om å se på, har det kommet noen prinsipielle innvendinger knyttet til en slik tjeneste, bl.a. knyttet til internasjonale konvensjoner, fordi det kan oppfattes som en form for tvangsarbeid når en frikobler det fra selve verneplikten knyttet til Forsvaret. Så her har det altså vært noen praktiske konvensjonsproblemer. Men dette er et spørsmål som en kan bruke tid på i komiteen for å se om det er andre alternative løsninger enn de som ble skissert sist Stortinget hadde dette til behandling. Jeg deler i hvert fall SVs syn, at flest mulig av guttene bør ha en eller annen form for plikt, enten det dreier seg om Forsvaret, siviltjeneste eller andre alternativer.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Søknader om lån til omsorgsboliger henvises til Kommunalbanken eller andre kredittinstitusjoner, så jeg antar at spørsmålet dreier seg om søknad om oppstartingstilskudd under Opptrappingsplanen for psykisk helse fra Fredrikstad kommune. Denne søknaden ble avslått av Husbanken fordi det innenfor årets ramme ikke er rom for prosjekter i denne størrelsesordenen. Årets ramme for Opptrappingsplanen er begrenset i forhold til søknadsinngangen vi nå har til Husbanken. Av rammen på 440 omsorgsboliger er 24 satt av til Østfold, hvorav fem til Fredrikstad. Rammen er, som helseministeren opplyste i spørretimen den 6. mars, fordelt på fylkene bl.a. på bakgrunn av folketall. Den begrensede rammen innebærer at det må prioriteres strengt mellom kommuner og prosjekter. Det aktuelle prosjektet i Fredrikstad kan etter det Husbanken har opplyst, også vurderes under Husbankens satsing på boligtilbud til bostedsløse. Blå Kors i Fredrikstad har derfor sendt en ny søknad, denne gang om boligtilskudd for oppføring av de aktuelle boligene. Søknaden er nå til behandling i Husbanken, og jeg kan derfor ikke uttale meg om utfallet av denne behandlingen. Husbanken vil vurdere dette prosjektet i forhold til øvrige søknader for gruppen bostedsløse som banken har til behandling. Generelt har boligtilbud til bostedsløse topp prioritet i Husbanken, men også her er søknadsinngangen stor, og det er nødvendig med prioriteringer. Husbankens regionkontor Øst, hvor Østfold hører hjemme, hadde før helgen igjen 31,4 mill. kr i boligtilskuddsmidler, mens det aktuelle prosjektet i Fredrikstad har søkt om over 26 mill. kr i boligtilskudd. I forbindelse med arbeidet med hvordan en skal bekjempe fattigdom, er Regjeringen i gang med å gjennomgå boligbehovet bl.a. for rusmisbrukere her i landet. Å bidra til å redusere fattigdommen er en hovedoppgave i årene fremover. I denne forbindelse vil Regjeringen vurdere behovet for nye bolig- og tjenestetiltak for rusmisbrukere og eventuelt øke rammen for Husbankens låne- og tilskuddsordninger til de aktuelle brukergruppene.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Først vil jeg si at jeg er enig med representanten Svein Roald Hansen i at når det nå er søkt fra en ny pott, så er det naturlig å avvente resultatet av den behandlingen. Jeg skjønner også godt representanten Svein Roald Hansens ønske om å kunne øke rammene for Husbanken fremover, eller se fylkene i sammenheng, slik som representanten har beskrevet. I tillegg til å understreke det kommunalministeren har forpliktet seg til, nemlig å vurdere behovet for nye boliger og tjenestetiltak for rusmisbrukere, herunder eventuelt øke rammen for Husbankens lånetilskuddsordninger, skal jeg også formidle til kommunalministeren ønsket om å se fylkene i sammenheng, slik at man unngår at det står ubrukte midler i et fylke, mens det er udekkede behov i et annet.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg kan forsikre representanten Lund om at jeg tar spørsmål knyttet til helse, miljø og sikkerhet svært alvorlig, og særlig fokusert på personell som har vært i tjeneste i internasjonale operasjoner. Bakgrunnen for spørsmålet er resultater fra første del av en større, ikke avsluttet helseundersøkelse blant personell som har tjenestegjort internasjonalt etter 1990. Undersøkelsen er delt i tre – en spørreundersøkelse, en registerundersøkelse og en legeundersøkelse. Det er resultatene av denne spørreundersøkelsen som er gjengitt i Stavanger Aftenblad. Rapporten fra helseundersøkelsen forventes å foreligge i oktober i år. Når undersøkelsen er ferdig, vil den bli overlevert departementet, som vil vurdere behovet for eventuelle nye oppfølgingstiltak. Helseundersøkelsen ble iverksatt som ett av flere tiltak etter den såkalte uran-saken, som min forgjenger, statsråd Bjørn Tore Godal, redegjorde for i Stortinget 18. januar 2001, med påfølgende debatt 27. februar 2001. Forsvarsdepartementet besluttet samtidig at det som en permanent ordning skal gis tilbud om en fullgod helseundersøkelse også ett år etter dimisjon. Dette vedtaket er under implementering. UNIFIL-undersøkelsen fra 1993 satte internasjonale operasjoner og helse i fokus. Som resultat av denne er det iverksatt en rekke tiltak for militært personell i internasjonale operasjoner. Det dreier seg om et bredt spekter av tiltak innen både seleksjon, opplæring før deployering, oppfølging under tjenestegjøringen, helsemessig oppfølging ved dimisjon og oppfølging etter dimittering. Jeg vil understreke at tiltakene er under kontinuerlig evaluering og forbedring. For tiden pågår det to undersøkelser for å kartlegge helsen til veteraner som har vært spesielt utsatt for traumatiske situasjoner. Som en del av undersøkelsen spør vi veteranene også om hvordan de vurderer Forsvarets oppfølging. Resultatet fra disse undersøkelsene vil foreligge i mai, og det vil gi oss en mulighet til ytterligere forbedringer. Enten det gjelder oppfølging i forbindelse med fysiske skader eller tiltak for å forebygge eller behandle psykiske senskader, er jeg opptatt av at personell som tar utfordringen med internasjonal tjeneste, skal ha trygghet for at de får god helsemessig oppfølging.
Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-10:
Jeg vil bekrefte at vi selvsagt skal holde Stortinget informert. De undersøkelsene som jeg refererte til i mitt hovedsvar, vil det jo komme et resultat av etter hvert, og da har vi en anledning til å informere Stortinget både om resultatet av undersøkelsen og om de praktiske tiltak som iverksettes som en naturlig konsekvens av det. Jeg er også enig i representantens klare understrekning av at når vi nå har en betydelig del norsk personell i utlandet på oppdrag med risiko, er det å ha en seriøs tiltaksplan knyttet til tidspunktet før avreise, under tjenesten og etterpå for å være helt sikker på at den helsemessige oppfølgingen er god, avgjørende for den jobben vi har å gjøre overfor våre folk ute.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-04-10:
Jeg synes det høres veldig interessant ut at Stortinget skal ta stilling til neste planperiode i 2004, og jeg vil minne om at det var fordi det var valgår, at Høyre ikke var i stand til å inngå et forsvarspolitisk forlik med bl.a. Arbeiderpartiet og Stoltenberg-regjeringen i fjor. Ellers er det slik at Høyre slettes ikke er det eneste partiet som går i voksenopplæring når det kommer i regjering, men jammen har det hatt virkning på Høyre. Jeg tror også etter å ha hørt på Width at det kunne vært greit om Fremskrittspartiet hadde fått den voksenopplæringen. Det er vel som Dagbladet skrev i går, at realitetssansen blir mer skjerpet på innsiden av regjeringsbygningen enn i opposisjonstilværelsen på Løvebakken. I fjor kalte Høyre Arbeiderpartiets modernisering av Forsvaret for det brukne geværs politikk. Jeg skal heve meg over det og ikke kalle Høyres forsvarsproposisjon som nå er framlagt, for de brutte løfters politikk, men spørre statsråden om hun nå er innstilt på å samarbeide med Arbeiderpartiet.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-04-10:
Jeg har et spørsmål til forsvarsministeren. Godt under halvparten av de mannlige årskullene – dvs. godt under en fjerdedel av de samlede kullene av alle 19-åringer – blir innkalt til førstegangstjeneste. I praksis betyr det at hvis man har en vennegjeng på fire 19-åringer som går ut av videregående skole, går Kari til Blindern, Per drar til Trondheim for å studere, Lise drar til en folkehøyskole, og fjerdemann blir innkalt til verneplikt. Spørsmålet er: Hvor urettferdig føler Nils eller Per dette? I tillegg er det slik at mange faller av underveis. Hva gjør Regjeringen for å få de beste rekruttene? Og hva slags kompensasjonsordninger – kompetanse, poeng, deleksamener osv. – kan statsråden tenke seg å se på i forhold til det å styrke verneplikten og rekruttene?
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2002-04-10:
Jeg takker statsråden for svaret. Det siste hun sa, kan jeg for så vidt slutte meg til. Det kan nok også være interessant å se litt på den kvinnelige delen av 19-åringene i den sammenheng det her snakkes om. Jeg forstår det slik at til tross for de tallene som statsråd Krohn Devold nevner, planlegges det ytterligere kutt i antall vernepliktige. Da kan det jo være litt interessant å utfordre statsråden på det Høyre sa under behandlingen av forsvarsreformen i fjor. Da var Høyre sammen med bl.a. Kristelig Folkeparti med på en merknad som sier at «prinsippet om den allmenne verneplikten vil bli alvorlig undergravet om Regjeringens» – og den gangen var det arbeiderpartiregjeringen – «omstillingsplan for Forsvaret gjennomføres». Nå tror jeg at det vel også i denne saken er slik at Arbeiderpartiet og den nåværende forsvarsstatsråden kan se på dette spørsmålet i en sammenheng og i samarbeid, slik at vi kan få gitt incentiver til dem som faktisk gjennomfører verneplikten.
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Uansett hvor mange fine ord statsråden bruker, kan hun ikke bortforklare det faktum at Høyre ved en rekke anledninger før de kom i regjering, var kritiske til den forsvarsproposisjonen som den daværende arbeiderpartiregjering la frem. Det er også et faktum at forut for at denne regjeringen ble dannet, foregikk det en betydelig kommunikasjon mellom de tre partiene og Fremskrittspartiet. Ett av de sentrale spørsmålene fra Fremskrittspartiets side gikk nettopp på Forsvaret og Regjeringens vilje til å finansiere strukturen. Det vi nå ser, er at den viljen ikke lenger er til stede. Mitt spørsmål til statsråden er: Skjønner hun ikke at Fremskrittspartiets stortingsgruppe føler seg lurt i dette spørsmålet, når en av forutsetningene for regjeringsdannelsen og vår vilje til å si ja til regjeringsdannelsen nettopp lå i uttalelser fra Regjeringen, skriftlige sådanne, om at man ville sørge for at finansieringen av den vedtatte forsvarsstrukturen kom til å skje? Nå ser vi altså at det ikke er tilfelle, og det vil jeg gjerne ha et svar på.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-04-10:
Når jeg tenker tilbake på Høyres retorikk omkring disse spørsmålene, og statsrådens egne uttalelser så sent som i den muntlige spørretimen i november, må jeg si at ikke statsråden, men partiet Høyre burde vurdere en unnskyldning til Arbeiderpartiet for en del av de uttrykk som ble brukt i løpet av i fjor vår. Det er jo ikke slik at det er manglende økonomisk mulighet som er årsaken til det man nå har gjort. Det er en bevisst prioritering. Etter Senterpartiets mening er det slik at man nå prioriterer et forsvar som stort sett skal utdanne soldater til internasjonale operasjoner, og at man prioriterer ned det landbaserte nasjonale forsvaret. Man prioriterer også ned sikkerheten, ikke minst til sjøs i nordområdene. Det er et forsvar som er mindre fokusert på sjøområdene, mindre fokusert på Nord-Norge og mindre fokusert på det nasjonale vernepliktsforsvaret. I likhet med representanten Width må jeg få lov til å spørre statsråden: Er det i det hele tatt grunn til å stole på Høyre i forsvarspolitikken heretter, eller er det slik Høyres egen forsvarspolitiske talsmann sa, at dette er et helt klart løftebrudd, og at det er like greit å erkjenne det først som sist?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
I VG av 27. mars 2002, etter at innholdet i St.prp. nr. 55 ble kjent, kunne vi lese et intervju med tidligere forsvarstopp fra regjeringspartiet Høyre, nemlig Ingvald Godal, som sa følgende: «Høyre har kapitulert.» «Nå er det bare Frp som holder skansen» Videre sa han: «Hvis ikke Regjeringen bevilger penger i samsvar med Stortingets vedtak i fjor, blir dette en farse.» Statsrådens parti gikk inn i valgkampen med Forsvarets fremtid som en av fanesakene. Det var også en av fanesakene under regjeringsdannelsen, og Fremskrittspartiet støttet denne dannelsen, bl.a. på grunn av løfter om Forsvarets fremtid. Mange av oss føler oss sveket når det gjelder forutsigbarheten om Forsvarets oppdrag og mål, og de sivile og militæres fremtid er nå usikker. Ser statsråden disse signalene, og skjønner statsråden at for mange av oss har det som ble vedtatt den 13. juni 2001 – for mindre enn et år siden her i Stortinget – som nettopp skulle gi Forsvaret nok midler til aktivitet, nå fått et skudd for baugen?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Fremskrittspartiet ser med stor uro på at tallet på ungdommer som avtjener verneplikten, reduseres fra år til år. Og når Regjeringen i tillegg foreslår å redusere det ytterligere 10 pst., gjør det Fremskrittspartiet svært skeptisk. Det er viktig at så mange som mulig avtjener verneplikten. Det kan da kanskje være en tanke å gjøre verneplikten kortere, men slik at i hvert fall flest mulig gjennomfører denne plikten. Fremskrittspartiet er redd Regjeringen med sine forslag vil uthule verneplikten og folkeforsvaret. Og når det gjelder folkeforsvaret, er Fremskrittspartiet også skeptisk til at støtten til Det frivillige skyttervesen foreslås fjernet. De gjør et godt ungdomsarbeid og øker på den måten forsvarsviljen, forsvarsevnen og totalforsvarets muligheter til å gjøre en god innsats.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Jeg ønsker å stille miljøvernministeren følgende spørsmål: «Et ulvepar i Østerdalen tar over 40 elger i løpet av vintermånedene. Gråfjellparet som holder til i Åmot og Rendalen, er to glupske dyr. Dyrene er påsatt sendere, og slik har forskerne kommet fram til dyrenes «killrate». Synes statsråden det er forsvarlig at ulveparet tar livet av så mye elg og dermed forskyver den økologiske balansen, i tillegg til den uro de også skaper hos lokalbefolkningen?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
Jeg takker statsråden for svaret, som var omfattende og opplysende på generell basis. Men det gir for så vidt ikke svar på hvor mye av hjorteviltstammen det er forsvarlig å akseptere blir borte på grunn av rovdyrene. Statsråden svarer bl.a.: «Ulvens uttak i en hjorteviltbestand er en del av rammebetingelsene som det må tas hensyn til ved fastsettelse av hjorteviltkvoten.» Da svarer altså statsråden at rovdyrene er nr. 1, og så får de andre komme etter hvert. Det er i hvert fall ikke slik jeg ønsker at det skal være, så det vil jeg gjerne at statsråden sier noe om. Statsråden sier også at ulvens beskatning representerer «bare noen få prosent» i Hedmark. Hedmark er et stort fylke, men for de områder som blir berørt, er dette et stort problem.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2002-04-10:
For dem som ikke er oppi det, kan kanskje problemet være lite, men for dem som er i dette området, er problemet stort. Det handler om å høste det naturen kan gi, og det er også en distriktsprofil oppi dette. Selvfølgelig er jeg klar over at det gis en del erstatning til dem som har bufe som blir rammet av dette, men utnyttelse av f.eks. jakt, rekreasjon og alt dette som gir ringvirkninger, er det sagt lite om. Vi vil også ha noen rovdyr – slik at det er sagt – men det må ikke være slik at et lite område, her et lite område av Hedmark, skal bære den store belastningen av å ha disse. Og det er kanskje der problemet ligger. Når det gjelder den økologiske balansen, tok jeg nå dette eksemplet med 40 elger. Hvor mange elger det er totalt i dette området, kan jeg ikke si, men akkurat disse 40 er et betydningsfullt antall. Og det er klart at når denne økologiske balansen er blitt forskjøvet og det ikke er noe særlig mer hjortevilt, reiser rovdyrene dit matfatet er. Slik er det.