trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2007-12-13:
Kriminalitetsbildet har endret seg dramatisk de senere årene, også her i landet. Terrortrusselen og den organiserte, grenseoverskridende kriminaliteten har stilt både lovgiver, politi, påtalemyndighet og domstoler overfor nye utfordringer. Høyre mener det er en skremmende utvikling at lovovertredere i større grad enn tidligere utøver vold eller truer med å utøve vold overfor dem som har opplysninger i straffesaker. Strafferettsapparatets evne til å bekjempe alvorlig kriminalitet svekkes hvis folk ikke tør stå fram med det de vet om straffbare forhold. Man risikerer at jo mer ondsinnet og hensynsløs forbryteren er, desto vanskeligere blir det å få vedkommende dømt. Derfor ble det under Bondevik II-regjeringen i 2003 foretatt endringer i straffeprosessloven som skal beskytte politiets informanter, metodebruk og samarbeidet med utenlandske myndigheter. Dette, i tillegg til at politiet i 2005 fikk tilgang til nye etterforskningsmetoder i de mest alvorlige sakene, har vært viktige skritt i kampen mot den groveste kriminaliteten. Det er vanskelig å lage et lovverk som dekker alle de behov politi og påtalemyndighet har for å kunne avdekke og straffeforfølge alvorlig kriminalitet. Det vil kunne oppstå situasjoner som lovgiver ikke har tenkt på, eller domstolens tolkning av en bestemmelse gjør at den får en annen anvendelse enn forutsatt. Lovforslaget Odelstinget behandler i dag, er et resultat av at rettspraksis har vist at lovverket ikke er tilstrekkelig når det gjelder begrensninger i innsynsretten i visse dokumenter som kan sette kilder og informanter i fare eller avdekke politiets strategi eller metodebruk. I verste fall fører det til at påtalemyndigheten velger ikke å gå videre med etterforskningen, eller lar være å ta ut tiltale. Begge deler er like uakseptabelt. Det er derfor bra at nødvendige lovendringer kommer på plass, slik at vår evne til å bekjempe alvorlig organisert kriminalitet ikke svekkes ytterligere. Høyre mener det er viktig å holde fast ved en kriminalitetspolitikk som har som mål å bekjempe kriminalitet på en effektiv måte, samtidig som grunnleggende rettssikkerhets- og personvernhensyn blir ivaretatt. Dette er godt balansert i lovforslaget, og det er vi tilfreds med. Samtidig er det viktig at vi erkjenner at retten til dokumentinnsyn som et utgangspunkt må være så vid som mulig, og er et viktig grunnkrav for god prosessordning. De avveininger som her er tatt, føler Høyre seg trygg på er de riktige. Høringsrunden reiste imidlertid flere vanskelige problemstillinger, også av mer prinsipiell art. Vi er derfor tilfreds med at Justisdepartementet nå varsler at man vil nedsette et utvalg som skal se på ulike sider av dette og vurdere behovet for ytterligere endringer.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2007-12-13:
President! Jeg stemte feil!
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
På vegne av representantene Vigdis Giltun, Jan-Henrik Fredriksen og undertegnede vil jeg fremme forslag om offentlige kvalitetsindikatorer for norske sykehus.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Først av alt vil undertegnede få lov til å gi forslagsstillerne fra Venstre honnør for å ha tatt opp denne problemstillingen, til tross for at man nettopp har behandlet omsorgsmeldingen. Fremskrittspartiet har også, gjennom sitt Dokument nr. 8:83 for 2006-2007 tatt opp disse problemstillingene, nemlig hvordan man skal klare å legge til rette for de eldre boligmessig, med vaktmestertjenester og andre ting, i forbindelse med utbyggingsplaner, slik at de eldre får den hjelpen de skal ha. Fremskrittspartiet er medforslagsstiller til de to forslagene som er framlagt. Jeg tar dem herved opp, slik at de kommer til votering. Fremskrittspartiet har i sitt Dokument nr. 8-forslag, som vil bli behandlet til høsten, foretatt en grundig gjennomgang av hele eldreomsorgspolitikken. Det skal bli spennende å se hvorvidt man da går grundigere inn i den problemstillingen, for det er behov for det. Det er et så stort behov blant de eldre at man kan ikke bare skyve dette over til kommunene og si at dette er kommunenes ansvar. Det er nettopp slik jeg forstår forslagsstillerne i utgangspunktet, at vi er nødt til å gi noen signaler. Vi er nødt til å gi noen signaler om at kommunene skal prioritere dette, for at folk skal ha mulighet til å kunne bo lenger i sin bolig. Stedfortreder for sakens ordfører, representanten Teigen, viser til hva man har utredet, hva man skal se på, og han viser også til det varslede tilskuddet som er omhandlet i omsorgsmeldingen, knyttet til at man bl.a. skal se på et tilskudd til heis og ombygging. Problemstillingen for oss andre i salen – og sikkert også de fleste – er at vi ennå ikke konkret vet størrelsen på dette tilskuddet, og hvordan det skal utformes. Da er det viktig at man gir en del signaler i forkant om nettopp hva man mener. Dette er en av de tingene som er veldig viktige. Når det gjelder forslag nr. 2, går det ut på at Stortinget ber Regjeringen legge til rette for at eldreboliger og seniorboliger bygges med tilhørende vaktmesterleiligheter, slik at eldre i større grad kan bo hjemme. Dette er viktig nettopp for å legge tingene til rette. Fremskrittspartiet ser bl.a. dette som en del av Omsorg Pluss-systemet som Fremskrittspartiet har gått i bresjen for i flere kommuner – og som vi også ønsker å jobbe for senere. Men det er helt åpenbart at vi i denne salen bør gi noen klare signaler og føringer, slik at disse tingene kommer på plass. Det er ikke tilfellet i dag.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Forebyggingsperspektivet er viktig også innenfor eldreomsorgen, noe statsråden var inne på i sitt innlegg. Stortinget har også hørt om de 18 milliarder kr i økte rammer for kommunene, inklusiv skatteinngangen. Det er også fastlagt, så vi skal ikke bruke så mye tid på det. For en tid tilbake fremmet Fremskrittspartiet et forslag knyttet til oppsøkende virksomhet innenfor hjemmesykepleien i kommunene for å få avdekket i en tidlig fase det som har å gjøre med tilrettelegging i hjemmet, bruk av medisiner, hvordan hjemmet ser ut, blodtrykksmåling osv., nettopp med henblikk på det forebyggende aspektet. Dette ble innført som en forsøksordning i noen kommuner. Spørsmålet mitt til statsråden er: Er statsråden kjent med om det nå har vært foretatt en grundig evaluering av dette prosjektet, og vil statsråden nå sørge for at dette kommer videre?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
I Innst. S. nr. 150 for 2006-2007 i forbindelse med behandlingen av St.meld. nr. 25 for 2005-2006 uttalte regjeringspartiene at de «ber Regjeringen utrede muligheten for å etablere en overgangsordning med inntektssikring og tilknyttet kvalifiseringstiltak til dem som mangler inntekt og kvalifikasjoner for å komme i arbeid etter langvarig omsorgsinnsats overfor pårørende». Dette er viktig å få på plass for dem som gjør en innsats, slik at de skal få mulighet til å komme seg videre i ettertid. Spørsmålet mitt til statsråden er: Når kan en slik utredning foreligge, slik at man kan få tiltak på plass, og slik at man har den sikkerheten? I Innst. S. nr. 249 skriver regjeringspartienes medlemmer følgende: «Disse medlemmer vil vise til Soria Moria-erklæringen som sier at Regjeringen vil styrke ordningen med omsorgslønn.» Tenker Regjeringen seg her bare en videreføring av dagens system, eller vil man også vurdere en statlig finansieringsordning på linje med pleiepenger, sykepenger o.l., som er statlige finansieringsordninger?
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-06-11:
På vegne av representantene Åse Gunhild Woie Duesund, Dagfinn Høybråten og meg selv har jeg den glede å foreslå å innføre en verdighetsgaranti i eldreomsorgen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-06-11:
Tiden er inne til å ta et sterkere løft for å øke kvaliteten og kompetansen på omsorgstjenestene som tilbys eldre. Derfor var skuffelsen stor da Regjeringen sa nei til å få til et tverrpolitisk vedtak om å lage en forpliktende plan for å sikre eldre mennesker en verdig og trygg alderdom. Også i forbindelse med omsorgsmeldingen diskuterte vi vaktmestertjenester. Omsorgsmeldingen gav oss en god oversikt over de enorme utfordringene som venter oss. Ved behandlingen hadde Kristelig Folkeparti en lang rekke forslag som vi så for oss kunne inngå i en forpliktende plan. Satsing på flere sykehjem og omsorgsboliger, mer kunnskap og kompetanse hos helse- og omsorgspersonell, og dermed høyere kvalitet på omsorgen og mer innhold i hverdagen for eldre mennesker var blant forslagene vi gjerne ville hatt inn i en tverrfaglig og tverrpolitisk plan. Antall eldre stiger, og mange har god helse og store ressurser. Det må gjøres en innsats for at det fortsetter livet ut. Vi er opptatt av at det satses på forebyggende helsearbeid, og i arbeidet med omsorgsmeldingen støttet vi forslaget om å satse på vaktmestertjenester for eldre. Det er viktig å legge til rette for at eldre mennesker kan klare seg selv i egen bolig så lenge som mulig. Hjelp til praktiske ting vil nettopp kunne forebygge fallulykker. Eldre har ulike behov, og tiltak må tilpasses den enkelte. Det viktigste forebyggende tiltaket for eldre er ifølge Nasjonalforeningen for folkehelse satsing på eldresentre. Derfor har også Kristelig Folkeparti i forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett foreslått at det settes av 10 mill. kr til å etablere et stimuleringstilskudd til utvikling av allerede eksisterende eldresentre, og til etablering av nye. Det må iverksettes tiltak slik at når eldre lever lenger, skal de også ha bedre helse. Eldresentre gir flere eldre mennesker mulighet til å leve aktive liv, og dette er et viktig grep for å sikre en verdig alderdom. Alle eldre bør ha rett til dag- eller aktivitetstilbud. En satsing på eldresentre i omsorgsplanperioden fram til 2015 vil være viktig, siden den store økningen i antall eldre kommer fra 2020. Det vil være av stor verdi å ha en så frisk og selvhjulpen eldre befolkning som mulig, for dermed å redusere presset på helse- og omsorgstjenestene i kommunene – og dermed behovet for helsepersonell, som det vil være stor etterspørsel etter. Det ser ut til at vi i årene framover vil få en eldre befolkning som vil ha større mestringsevne og mer individualistiske verdier, og det kan også bety at eldre vil være mer aktive når det gjelder egen innsats for sine levekår og sin velferd. Framtidens eldre vil også ha høyere materiell standard enn tidligere generasjoner eldre. Med bedre økonomi blant eldre bør det legges til rette for at de i større grad kan ta ansvar for sin egen boligsituasjon og klare seg selv. Og nettopp med en slik utvikling vil vaktmestertjenester for eldre være viktig for at de kan ta ansvar for egen bosituasjon.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-06-11:
Jeg ønsker å spørre statsråden om dette med at vettet er likt fordelt. Det er nok sikkert riktig. Samtidig er det veldig ulik prioritering fra kommune til kommune også innenfor eldreomsorgen, det være seg når det dreier seg om å ha vaktmestertjeneste eller andre gode tilbud. I dag har Kristelig Folkeparti fremmet et forslag om en verdighetsgaranti for eldre – jeg skal selvfølgelig ikke spørre statsråden om hva hun mener om det. Men det er noe med hvordan vi skal klare å få likeverdighet når vi ikke – i hvert fall ikke Regjeringen – er villig til å knytte det opp til tiltak, gode forslag, til en slags rett til den enkelte eldre, men bare stole på at det lokale selvstyret på en måte fordeler vettet likt og gjør det samme for alle. Vi ser jo gang på gang at så ikke skjer.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2007-06-11:
Jeg har et spørsmål til statsråden om dette som jeg også var inne på i mitt innlegg, at støtteordningene ikke bare bør gjelde dem som er i arbeid. Når vi diskuterer dette, legger Regjeringen i alle sammenhenger veldig stor vekt på, synes jeg, at det skal gjelde for folk som er i arbeid. Og bedre støtteordninger for dem er viktig. Mitt spørsmål er imidlertid om statsråden kan bekrefte at den gjennomgangen som nå foretas, også vil gjelde for andre. Av ulike årsaker er det jo slik at kanskje ikke alle vil være i arbeid når man får omsorgsoppgaver.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Det er sjølvsagt slik at regjeringspartia tek ansvar for den politikken vi fører. Renta går opp. Styringsrenta, eller foliorenta, i Noreg er for augneblinken 4,25 pst., og ho har vore stigande ei tid. Det er riktig. Men det har vore føresett. Eg viser til at Noregs Bank allereie våren 2005 kom med prognosar for korleis renteutviklinga ville bli. Den bana som då var foreskriven, er stort sett følgd i ettertid, med mindre justeringar. Vi er i ein situasjon der økonomien vår går veldig godt, og i ein slik situasjon er det ikkje uvanleg at renta stig. Men renta i Noreg er ikkje særleg høg. Eg viser til at renta for Den europeiske sentralbanken er 0,25 pst. lågare enn vår, mens renta i både England og USA er høgare enn renta i landet vårt.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Det er riktig at vi hadde ein negativ sparerate i andre halvår i 2006. Det kan det for så vidt vere grunn til å vere litt uroleg for. Men eg har lyst til å peike på at for å spare må faktisk hushalda ha ei inntekt som overstig nødvendige kostnader. Det er nødvendig for at dei skal ha ei spareevne. Så blir det vist til at ein vil ha skattefavoriserte spareordningar. Erfaringane så langt viser at dei først og fremst kjem til nytte for dei som har svært god økonomi, og dei bidreg til forskjell mellom arbeidstakarar med vanlege inntekter og dei med svært høge inntekter. Eg meiner derfor dei er lite eigna til å fremme sparing for folk flest. Så viser eg til at vi har inngått eit pensjonsforlik òg med dei tidlegare regjeringspartia som legg til rette for ei viss skattefavorisert individuell pensjonssparing frå 2008. Det står fast.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Det er ikkje riktig det som representanten Sanner peika på, at vi frå regjeringspartia si side ikkje fører ein politikk som bidreg til innstramming. Eg viser til at ein så seint som ved framlegginga av revidert nasjonalbudsjett, som finanskomiteen nyleg har lagt fram innstilling om, legg opp til å bruke 3,2 milliardar kr mindre i petroleumsinntekter enn det som ville vore situasjonen om ein følgde handlingsregelen slavisk. Eg vil òg vise til at frå Regjeringa og regjeringspartia si side er vi veldig opptekne av å finne balansen mellom pengepolitikken, som skal utøvast først og fremst av Noregs Bank, og dei finanspolitiske tiltaka som vi kan ordne med, og som vi m.a. har gjort ved å dra inn kjøpekraft, i revidert nasjonalbudsjett for i år. Så låg bruk av handlingsregelen som det no er lagt opp til har aldri før skjedd i historia.
Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
I innstillinga uttalar Framstegspartiet at forbrukarane sjølve er best når det gjeld å vurdere eigen økonomi og kva for lån dei bør ta opp. Forbrukarane veit altså best kor store lån dei kan handtere. Framstegspartiet slår seg òg til ro med at bankane har strenge krav på seg når det gjeld å gi forbrukarane råd, f.eks. om storleiken på lån og om lånevilkår. Ingen andre parti i finanskomiteen sluttar seg til den vurderinga som Framstegspartiet har i denne saka. Spørsmålet mitt til representanten Leirstein må derfor bli: Avviser Framstegspartiet at det kan vere eit problem for enkelte forbrukarar at dei, etter aggressiv marknadsføring frå bankar eller andre kredittinstitusjonar, har teke opp forbrukslån som dei har vanskar med å handtere?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Det er godt at saksordføreren også bruker mye tid på Fremskrittspartiet og våre innspill i saken. Det skal jeg få lov til å komme noe mer tilbake til i mitt innlegg. Jeg registrerer at representanten er opptatt av hva som vil være virkningene av hans definisjon av hva som er Fremskrittspartiets økonomiske politikk. Jeg konstaterer at siden dagens rød-grønne regjering tok over, har renten gått jevnt og trutt oppover. Mener man at det er slik at det kun er med Fremskrittspartiets politikk at renten går oppover på grunn av politikken, mens det er slik at når de rød-grønne styrer, går renten opp kun på grunn av at det er helt naturlig? Tar man altså ikke noe ansvar for at man har den utviklingen av norsk rente som man faktisk har?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Det er helt klart at det til enhver tid vil være noen mennesker som har opptatt forbrukslån som de kanskje ikke kan håndtere. Det vet vi. Vi ser at det er en god del mennesker som har store utfordringer med sin gjeld. Men det Fremskrittspartiet ønsker å påpeke med denne merknaden, er at vi registrerer at flertallet på mange måter har en slags skepsis til folks egne valg og folks egne vurderinger. Utgangspunktet må være at folk flest faktisk gjør gode og fornuftige vurderinger, også knyttet til sin økonomi, og så er det noen som kan få problemer. Men vi må ikke lage systemer som gjør at vi setter alle i én bås, som om forbrukerne er mennesker som ikke klarer å ta fornuftige og gode valg for sin privatøkonomi. Derfor har vi ikke denne skepsisen til forbrukerne som kommer til uttrykk i flertallsmerknaden. Fremskrittspartiet har tro på folk og hvert enkelt menneskes rett til å ta egne valg.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Jeg blir noe forundret når finansministeren så kategorisk sier at det ikke finnes kapasitet innenfor bygg- og anleggsbransjen. Man gjør på mange måter en kardinalfeil, for man sier rett og slett at man ser på bransjen samlet. Men det er altså forskjell på bygg og anlegg. Jeg registrerer at finansministeren mener det er greit å høre på hva Norges Bank har av data om denne bransjen. Fremskrittspartiet tar heller et møte med bransjen, så får vi vite nøyaktig hva som er situasjonen. Anleggsbiten av denne bransjen har ledig kapasitet, det kan en bare slå fast. Men det jeg ville tilbake til, var det med Norges Bank. Fremskrittspartiet mener at hovedstyret i Norges Bank overvurderer inflasjonen. Dermed settes renten høyere enn den skulle i henhold til renteforskriften. Synes ikke finansministeren det er problematisk at man har en situasjon hvor Norges Bank overdriver hva inflasjonen faktisk vil være, slik at man setter renten høyere enn man skal? Her er det en forskrift som skal følges. Jeg vil gjerne ha finansministerens betraktninger rundt hvordan dette faktisk blir fulgt opp, og om hun ikke ser det som problematisk.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-11:
Finanskomiteens leder var inne på at spareraten er negativ, og at gjeldsbelastningen hos forbrukerne er økende. Det skulle vel isolert tilsi at man gjorde noe for at sparingen blant folk flest burde øke. Men Regjeringen og regjeringspartiene har tvert imot fjernet en del muligheter som ville gitt økt sparing. Mitt spørsmål til komiteens leder er: Vil regjeringspartiene se på muligheten for å foreslå tiltak som vil øke sparingen, f.eks. ved at man har ytterligere skatteincentiv i pensjonssparingen enn det man er enig om?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-06-11:
Finansministeren har jo tidligere vært opptatt av at de som taper mest på en stadig høyere rente, er de som har de minste marginene – de som kanskje lever på grensen til hva de tåler når det gjelder økte renter. Så ser vi at det er en sterk forbrukslånsvekst, og det med en rente som ligger opptil to–tre ganger boliglånsrenten. Vil finansministeren se på noen virkemidler for å prøve å dempe den type lån, f.eks. ved å dempe – hva skal vi si – aggressiviteten fra dem som tilbyr slike lån, gjennom at det må gå en viss tid fra et lån av den karakter tilbys, til aksept kan gis?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-06-11:
Det er selvsagt ingen uenighet om at renten var på vei oppover etter den historisk lave renten vi hadde i 2005, konjunkturutviklingen tilsier det. Men jeg registrerer at Reidar Sandal i sitt innlegg sier at finanspolitikken skal brukes til å jevne ut svingninger i økonomien. Hva er da bakgrunnen for at Regjeringen både for 2006 og for 2007 har lagt frem et budsjett som Finansdepartementet betegner som ekspansivt? Hvis det er slik at vi nå er inne i en høykonjunktur, og det antar jeg vi er enige om, jevner man jo ikke ut svingningene ved å gi mer gass i finanspolitikken og stramme til i strukturpolitikken. Da skulle man jo gjøre det stikk motsatte, nemlig bruke finanspolitikken til å dempe presset mot renten. Det er her Regjeringen svikter, ved at de nå overlater konjunkturstyringen fullt og helt til Norges Bank. Jeg ber Sandal forklare meg hva han mener når han sier at man skal bruke finanspolitikken til å jevne ut konjunkturene, når man faktisk legger frem et ekspansivt budsjett.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-06-11:
La meg bare først vise til at Norges Bank i hvert fall har oppjustert rentebanen tre ganger etter stortingsvalget i 2005. Jeg sa også i mitt innlegg at det at renten er på vei oppover i den høykonjunkturen vi er inne i, skal det ikke stor spådomskunst til for å forutsi. Men spørsmålet er: Bruker man finans- og strukturpolitikken for å øke presset på renten, eller forsøker man å bruke finanspolitikken og strukturpolitikken til å dempe presset på renten? Det som har vært min anklage mot Regjeringen, er at man gir mer gass i en høykonjunktur. Jeg tror ikke at 722 mill. kr i seg selv er tilstrekkelig for å stoppe en rente som er på vei oppover. Men jeg tror at en strammere finanspolitikk, kombinert med en aktiv politikk for å legge til rette for privat sparing, kombinert med en politikk hvor man legger til rette for å få mer arbeidskraft, kombinert med en politikk for modernisering av offentlig sektor og mer konkurranse vil bidra til å dempe presset på renten, i motsetning til en politikk som bidrar til å øke presset på renten.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-06-11:
Det er ikke min oppgave som politiker å sette spørsmålstegn ved de faglige vurderingene som sentralbanksjefen gjør, og det er heller ikke det denne debatten dreier seg om. Det som er vår utfordring som politikere, er å se på samspillet mellom pengepolitikken og finanspolitikken. Min anklage mot Regjeringen er at man nå er i ferd med å skyve vektleggingen bort fra finanspolitikken som et virkemiddel også i konjunkturstyringen, til å overlate ansvaret fullt og helt til sentralbanken. Ja, man bidrar til og med gjennom budsjettet. Det antar jeg at representanten Heikki Holmås ikke er uenig i, nemlig at finanspolitikken bidrar ekspansivt, ja, det skriver til og med departementet i budsjettet. Så mitt hovedpoeng er at det knytter seg til samspillet mellom finanspolitikken og pengepolitikken, og ikke til det å trekke sentralbanksjefens faglige vurderinger i tvil.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-06-11:
Jeg lever godt med det. Jeg er noe mer i stuss over at representanten Lundteigen bruker Dagens Næringsliv som sannhetsvitne. Det er ikke hverdagskost i denne sal. Hvis representanten Lundteigen hadde lyttet til hva jeg faktisk sa, så ville han ha fått med seg at mitt poeng var at en innstramning på 722 mill. kr alene ikke er det som avgjør om finanspolitikken bidrar til å dempe presset på renten. Man må se det i kombinasjon med finanspolitikken og strukturpolitikken. Det dreier seg om å modernisere offentlig sektor. Det har stoppet opp. Det dreier seg om konkurransepolitikken. Den er lagt om. Det dreier seg om å legge til rette for mer arbeidskraft. Der er Regjeringen totalt passiv og viser til at SSB har dokumentert at uten polakkene ville renten vært 0,75 pst. høyere. Det betyr at legger vi mer til rette for arbeidsinnvandring, klarer vi å få flere fra trygd til arbeid, senker vi skattene på lavere og midlere inntekter og motiverer vi mer til sparing, vil det i sum bidra til at vårt bidrag ikke er å øke presset på renten, men til å dempe presset på renten.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2007-06-11:
For første gang siden 1986/1987 er husholdningenes sparing negativ, dvs. at husholdningene som gruppe lånefinansierer sine boligkjøp og lånefinansierer i tillegg forbruk. Jeg registrerer at finansministeren i sitt innlegg sier at hun er bekymret. Men at finansministeren er bekymret, imponerer ikke spesielt. Spørsmålet er hva hun gjør. Hva vil finansministeren gjøre for å motivere folk til å spare mer? Den diskusjonen har vi vært igjennom gjentatte ganger. Bidraget fra Regjeringen har vært at man har kuttet ut private spareordninger, og det har vært begrunnet i at finansministeren hevder at sparemotivasjon gjennom skattelettelser bare bidrar til at folk flytter sparing fra ett produkt til et annet produkt. Da vil jeg gjerne vite: Hvilke empiriske studier er det finansministeren viser til for å belegge sine påstander om at skattemotiverte spareordninger ikke bidrar til å øke sparingen?
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Høyre har anklaget Regjeringen, og det har de også gjort i dag, for at vi driver en ekspansiv finanspolitikk og bidrar til at renten øker. I innstillingen til revidert foreslår Høyre en innstramming på 722 mill. kr, og det dreier seg om, så vidt jeg husker, 1 promille av utgiftene. Høyre har også i en pressemelding utdypet hvilken vidundermedisin dette er i forhold til å tilpasse den økonomiske situasjonen, men også for å stoppe renteøkningen. Mener Høyre at dette er tilstrekkelig for å stoppe en renteøkning som var forutsatt allerede under tidligere finansminister Per-Kristian Foss?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
I høringen som vi hadde med sentralbanksjefen, sa sentralbanksjefen, muligens som svar på et spørsmål fra Jan Tore Sanner, at den nominelle normalrenten ville ligge et sted mellom 5 og 6 pst. Da er spørsmålet mitt til Jan Tore Sanner: Er Jan Tore Sanner uenig i vurderingene til sentralbanksjefen, at den nominelle normalrenten på et langsiktig nivå vil ligge mellom 5 og 6 pst.? Det andre spørsmålet til Jan Tore Sanner er: Vi er på toppen av en høykonjunktur, og har Jan Tore Sanner noen veldig gode argumenter for en politikk som akkurat på toppen av høykonjunkturen gjør at vi skal ha en nominell normalrente som ligger vesentlig lavere enn det sentralbanksjefen legger opp til?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Jeg er helt enig med representanten Hagesæter i at måten vi har valgt å gjøre dette på, er sjablongmessig, det at vi også tar med inntektene fra pølsesalget fra Statoil og putter det inn i Statens pensjonsfond – Utland. Men jeg vil spørre representanten Gjermund Hagesæter: Er det sånn at han mener at vi burde skille ut pølsesalget fra de andre delene av Statoils virksomhet, og at det da hadde vært greit å gjøre det på den måten vi gjør, og at Fremskrittspartiet da ville fulgt handlingsregelen?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Det er det Bjarne Håkon Hanssen som er, ikke Lars Sponheim.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Det er umulig å svare absolutt. Jeg skal vise den samme rausheten tilbake igjen til Lars Sponheim. Jeg skal la være å være absolutt i å si at med en annen politikk er det helt utenkelig at det ville kunne ført til noe annet. Men jeg vil gjerne påpeke at det budsjettet som Lars Sponheims parti har, og det Jan Tore Sanners parti har, etter min oppfatning har marginale forskjeller i seg. For eksempel var en av reduksjonene til Lars Sponheims parti at man fjernet de pengene man hadde avsatt til klimakvotekjøpet i utlandet på budsjettet til høsten. Jeg tror ikke at den politikken som Venstre og Høyre ville ført, ville ført til noen annen renteutvikling enn den vi har hatt. En av de tingene som er grunnen til at vi har den renteutviklingen som vi har, er bl.a. at flere mennesker enn vi trodde, faktisk har kommet seg i jobb. Og det går ikke an å si at det er en negativ utvikling.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Jeg synes ikke Lars Sponheim heller skal undervurdere den positive siden ved at det nå går såpass bra som det gjør. Professor Knut Røed, som vi var og hørte på, sier at vi nå har en mulighet til å få flere av de menneskene som vi trodde var permanent utstøtt av arbeidslivet, tilbake i arbeidslivet. Slik sett øker vi altså den samlede produksjonen i Norge og mulighetene vi har på sikt. Dette er i så fall noe helt nytt. For hver konjunkturbunn vi har vært i – det har da vært en gruppe mennesker som har vært utstøtt – har vi hatt en jevn økning. Det er positivt. Jeg vil bare trekke fram én ting som kanskje er baksiden av den medaljen som Lars Sponheim trekker opp, i forhold til at det går så bra ved at vi har en åpen økonomi. Det er at vi har fått et ganske mye bedre arbeidstilbud. Det gjør at det har vært en forrykking i balansen mellom arbeid og kapital. To ting skjer. Det ene er at kapitaleierne stikker av med en større andel av utbyttet. Det andre er at forskjellene i de 20 siste årene fram til 2005 har økt. Er ikke Lars Sponheim enig i at dette er en negativ utvikling?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Dette gir meg en anledning til å følge opp akkurat det som går på fordeling, for jeg opplever at det er en liten motsetning mellom to av setningene til Lars Sponheim. På den ene siden sier han at det er bra vi har fått til en god fordelingspolitikk i Norge. På den annen side sier han at han ser at den forrykkingen av forholdet mellom arbeid og kapital som er i en god del andre land, gjør at de der ikke blir i stand til å føre den samme gode fordelingspolitikken som vi har her i Norge. Så sier Lars Sponheim det som er et mantra fra de tidligere regjeringsmedlemmene, nemlig at de er veldig opptatt av å bekjempe fattigdom. Men spørsmålet mitt til Lars Sponheim blir da: Når det er sånn som det har vært de siste årene, der man ser at de 10 pst. rikeste har fått mer av veksten, de har fått 70 milliarder kr mer av samfunnskaken enn deres 10 pst. skulle tilsi hvis de hadde stått på samme prosentandel som for ti år siden – og dette er i realiteten betalt for med mindre vekst for alle de andre gruppene – ser ikke også Lars Sponheim da at hvis de andre gruppene hadde hatt 5,7 milliarder kr hver ekstra, ville det gitt en bedre mulighet for å bekjempe fattigdom?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-06-11:
Dette var mange store ord. Dagens Næringsliv 8. juni har en leder med tittelen «Høyres renterot». De skriver: «Høyre finanspolitiske talsmann Jan Tore Sanner skal ha poeng for frekkhet. Han prøver stadig å klistre ansvaret for de ni renteøkningene siden stortingsvalget i 2005 på de rødgrønne partiene.» Videre står det: «Skal vi le? Skal vi gråte? Ikke godt å si. Kanskje begge deler.» Høyres forslag til innstramming i revidert er 722 mill. kr, derav 672 mill. kr på jordbrukets vegne. Sanner sier at de 722 mill. kr ikke har noen virkning i seg sjøl. Mitt spørsmål er: Når tør representanten Sanner, som finanspolitisk talsmann for Høyre, å få samsvar mellom det prat og de ord som brukes, og de tiltak som er nødvendige, for å få en endret renteutvikling, jf. det han har sagt?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2007-06-11:
Som jeg sa i mitt innlegg, er situasjonen i dag langt mer krevende enn det den var for få år siden. Det innebærer sjølsagt at vi er nødt til å avbalansere forholdet mer nøye nå, fordi det er mye vanskeligere. Når det gjelder statsbudsjettet, må vi ha en kombinasjon av pengepolitikken og finanspolitikken. Jeg sa at vi må ha en stram finanspolitikk, men innenfor den stramme finanspolitikken må fordelingen av finanspolitikken komme langt mer i fokus enn den har vært. En del av innretninga av finanspolitikken må innebære at vi må dempe ned veksten i driftsutgiftene og øke veksten i investeringer på statens hånd for at vi skal kunne drifte Norge billigere, og for at vi da skal kunne utfase ikke-fornybar energi til fordel for fornybar energi. Vi må altså holde kursen når det gjelder hvor vi vil sentralt, også i denne unike og egentlig positive tida som vi er inne i.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Representanten Holmås starta med å seie at det som Framstegspartiet ikkje hadde forstått, var at oljen var ein lagerressurs, og at den då måtte behandlast spesielt. Det er jo for så vidt riktig. Men no er det altså slik at heile overskotet til Statoil går inn i Statens pensjonsfond – Utland. Det gjeld også inntektene frå utvinninga av olje i andre land, og også det overskotet som ein har på bensinstasjonane, både i form av sal av bensin og sal av pølser i brød, Coca-Cola osv. Meiner verkeleg representanten Heikki Holmås at inntektene frå sal av Coca-Cola og pølser i brød også må inn i Statens pensjonsfond – Utland, slik at framtidige generasjonar kan nyte godt av det?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Jeg kan svare på det etterpå.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-06-11:
I tillegg til et eget utenlandsbudsjett hadde det selvsagt vært fristende for en tidligere matminister også å ha hatt et eget pølsebudsjett i landet. Men det er ikke det jeg vil spørre om. Det gjelder rente. Vi har jo en polemikk mellom posisjonen og opposisjonen om hvem som er skyld i renteøkningen. Jeg vil bare bidra til å være så mye nøktern å si at om den forrige regjeringen hadde fortsatt, ville vi også nå hatt en renteutvikling mot et normalisert nivå. Det vi er urolig for, er om den økonomiske politikken for øvrig bidrar til å gi et politisk tillegg på renten i Norge, eller ikke. Man kan være skråsikker på at den vil det, eller en kan være urolig for om det kanskje er situasjonen. Jeg velger å være det siste. Sentralbanksjefen sier f.eks. i sin redegjørelse for finanskomiteen: «Renten er derfor også økt noe raskere enn det Norges Bank da stilte i utsikt som den mest sannsynlige utviklingen.» Den synes også å stige raskere enn det en trodde bare for ett år siden. Da spør jeg representanten Holmås: Tror han det hadde vært mulig at vi kunne hatt en svakere renteøkning om det hadde vært ført en mindre ekspansiv finanspolitikk, f.eks. for inneværende år og for neste år, enn det vi nå er inne i?
Lars Sponheim (Venstre), 2007-06-11:
Jeg er urolig. Jeg er ikke skråsikker. Jeg er økonom nok til å si at det ikke er faglig grunnlag for å være skråsikker. Men det er noe med å være føre var i en slik situasjon. Sentralbanksjefen sier i sin uttalelse: «Vår vurdering nå er at nivået på kapasitetsutnyttingen er et par prosent høyere enn det som er mulig å opprettholde over tid.» Vi trenger en myk landing. Det er en uro som også regjeringssiden burde dele. Når Venstre har valgt å bruke litt mindre penger også i revidert, er det ikke fordi vi tror at det isolert sett vil gi noe renteutslag. Det er å gi et tydelig signal til Regjeringen om at hvis de ønsker å gå fra et svakt ekspansivt budsjett til et mer nøytralt og innstrammende budsjett for 2008 – i og for seg også for resten av dette året – vil de kunne få bredere støtte for det enn bare fra egne regjeringspartier. Rentenivået kommer til å bli høyt nok gjennom den normalisering og det som skjer utenfor norsk økonomi, uten at vi trenger et rød-grønt rentetillegg.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-06-11:
Jeg har ingen problemer med å synes at det er greit at de som satser og lykkes, gjør det bra. Men det er viktig at vi har en fordelingspolitikk og en fordeling av makt i et samfunn som gjør at alle får være med på gode tider. Jeg er nok ikke så opptatt av å bekjempe rikdom som det representanten Holmås er, men jeg er veldig opptatt av å bekjempe fattigdom. For meg er det ingen åpenbar sammenheng mellom de to størrelsene, annet enn i symbolpolitikken. Når vi snakker om åpenhet i økonomien og hvilken betydning den har for Norge, som jeg gav uttrykk for i mitt innlegg, deler jeg gjerne med representanten Holmås den bekymring over at en åpen økonomi, der kapitalen er internasjonal og farer lynraskt alle veier, vil gi en utvikling i mange andre land der man ikke får anledning til å få til en slik god fordeling som her hos oss. Det store problemet nå er at det er en global økonomi som er i ubalanse med den globale politikken når det gjelder muligheten til å få til god fordeling. Det er en utfordring som foreløpig er uløst, og som det blir viktig å bidra til.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-06-11:
Det er kjempegode tider i Norge. Bedriftene går veldig godt – heldigvis – og det gjør at de kan tilsette mange folk som ikke har hatt jobb tidligere. Det må være grunnleggende bra. Men vi kommer altså ikke utenom at de bedriftene som er i stand til å tilsette flere, og gjør det bra, de må ha noen eiere, og de gjør det også bra i disse tider – de gjør det veldig bra. Så kan man regne på det og si at de relativt sett får en større andel av merverdiene som skapes, enn det arbeidskraften gjør. Det er nok en rett utvikling. Kunne jeg ønske at verden hadde vært helt annerledes? Det kunne vært en interessant refleksjon rundt dette spørsmålet – men sånn er det. Skal vi ha gode bedrifter i Norge, må vi ha bedriftseiere i Norge. Og skal de gidde å være bedriftseiere i Norge, må de få lov å gjøre det bra. Jeg klarer ikke å gjøre det til det store problemet, så sant vi har ressurser og muligheter til å gjøre noe for de aller fattigste. Jeg ser ingen klar sammenheng mellom å kaste ut noen mercedeser fra Holmenkollåsen og å gjøre noe veldig bra for dem som trenger det mest i andre deler av denne byen – i Groruddalen eller hvor det måtte være. Men vi kan alle omfordele i økonomien, som gjør noe for de fattigste. Det er det som er det sentrale – men det er jo ikke SVs symbol, da.
Lars Sponheim (Venstre), 2007-06-11:
Sentralbanksjefen sa i høringen i finanskomiteen: «Vår vurdering nå er at nivået på kapasitetsutnyttingen er et par prosent høyere enn det som er mulig å opprettholde over tid.» Første spørsmålet mitt vil være om finansministeren og Finansdepartementet er enig i en sånn vurdering. Hvis det er tilfellet, har vi jo behov for å se hvordan kapasiteten kan tas noe ned for å kunne opprettholdes på et høyt nivå over tid. De gamle reglene vi har lært gjennom arbeidet med økonomisk politikk, er at det er tre pilarer som må gjøre dette: Det er partene i arbeidslivet gjennom moderate lønnsoppgjør, det er politikerne gjennom finanspolitikken, og gjør ikke de to jobben, sitter sentralbanksjefen der med renteknappen og er klar til å bruke den til enhver tid. Det bør være vår jobb å unngå at den må brukes for hardt. Nå er lønnsoppgjørene ferdig. De har holdt seg innenfor rammen, kanskje med et liten pluss bak, men mye tyder på at de lokale glidninger kanskje kan bli for store. Og da legges hele trykket tilbake på finanspolitikken. Er finansministeren klar til å bruke finanspolitikken i budsjettet for 2008 til å ta ned den nødvendige kapasitet og foreta den myke landing som nå trengs?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Før denne stortingsperioden hadde Senterpartiet et noe annet syn på bruk av oljeinntektene, f.eks. kunne man bruke noe mer på veiinvesteringer. Da representanten Lundteigen og jeg drev valgkamp i Buskerud i 2005, var det ikke måte på hvor stor satsing det skulle være på veiinvesteringer. Og videre: Hvis man i dag går inn på hjemmesiden til Senterpartiet, ser man at en av hovedsakene de fronter, og som de lokker velgere til å stemme på Senterpartiet med, er bedre veier. Er Lundteigen enig med sin egen regjering når det gjelder bruk av oljeinntektene, eller mener Lundteigen at man kan bruke noe mer av oljeinntektene f.eks. på veiinvesteringer?
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2007-06-11:
Jeg er glad for at vi har representanter som Sponheim, som løfter blikket og ser norsk økonomi i et litt større bilde. Jeg er helt enig med ham. Jeg tror at teorien om en mer åpen økonomi gjennom EØS-avtalen – i og med at vi får folk utenfra som kommer, jobber og tar med seg pengene og bruker dem et annet sted – har slått godt ut for norsk økonomi. Men vi må ha en liten oppklaringsrunde. I et tidligere replikkordskifte forstod jeg representanten Sponheim dit hen at han er urolig for at vi har et politisk tillegg i renteutviklingen i Norge etter at den rød-grønne regjeringen tok over, mens jeg oppfattet at han karakteriserte f.eks. Jan Tore Sanner fra Høyre som mer skråsikker på at vi har et politisk tillegg. Vi vet samtidig at det er et ganske stort sprik fra omtrent null i innstramming fra Kristelig Folkeparti, 250 mill. kr i minus fra Venstre, 700 mill. fra Høyre, og Fremskrittspartiet ligger vel på omtrent 3,5 milliarder kr, slik at spennvidden er ganske stor på borgerlig side når kritikken nå hagler mot Regjeringen. Jeg vil bare ha oppklart: Er det slik å forstå at representanten Sponheim er urolig og ikke skråsikker?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Jeg har ingenting imot, og jeg vil anbefale alle, å snakke med både bygg- og anleggsbransjen og alle mulige andre bransjer. Men de har som jobb å skaffe seg selv best mulige betingelser. Så hvis man bruker bygg- og anleggsbransjen og alle andre næringer som fasit for hva som er fornuftig samfunnsøkonomisk politikk og fornuftig generell politikk, da vil jeg advare litt. Jeg vil i hvert fall oppmuntre Fremskrittspartiet til å bruke noen flere kilder. Det er anleggsbransjens jobb å si at de har ledig kapasitet. Da tjener de mest penger. Så enkelt er det. Så til rentefastsettingen og Norges Bank. Jeg mener at Fremskrittspartiet har et altfor snevert syn på hva som egentlig er instruksen til Norges Bank. De skal også ta hensyn til produksjon og sysselsetting, og det er ikke slik nå at inflasjonen har vært lav fordi det har vært dårlige tider. Det er tvert imot slik at vi er i en spesiell internasjonal økonomisk situasjon som gjør at vi importerer veldig mye lav prisstigning. Så jeg mener at den måten Norges Bank forvalter sitt mandat på, er i full overensstemmelse med det som er instruksen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
De erfaringene vi har fra den typen virkemidler i norsk økonomi, tilsier at vi ikke oppmuntrer til økt sparing generelt dersom vi innfører en ordning med spesielt gunstig skattestimulans, men at vi oppmuntrer folk som uansett sparer, til å flytte penger fra én konto til en annen. Jeg kan gjerne komme tilbake til representanten Sanner med en nærmere, faglig, begrunnelse for dette i et skriftlig svar hvis han ønsker det. Det er vanskelig å være bombastisk, slik representanten Sanner er, på dette. Jeg har på følelsen at det representanten først og fremst er ute etter, er skattefritak eller skattestimulering, og så stiller man spørsmål etterpå. I Norges Banks rapport Finansiell stabilitet som kom for en uke siden, tar sparingen seg litt opp igjen, selv om vi har hatt mange runder her i Stortinget om IPA-ordningen, som ikke gjelder for i år.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Dette er jo et tema som jeg har vært opptatt av, som vi har under overvåkning hele tiden, og der vi har gjennomført tiltak. For eksempel har vi gjennomført at man må ha en mulighet til å finne ut hva den reelle renta er, og at det skal oppgis av disse som nå tilbyr forbrukslån. For vi vet at mange av dem som tar opp forbrukslån, ikke setter seg ned og regner ut summen av gebyrer og renter og hvor dyre pengene egentlig er. Noen av de eksemplene vi ser, er at folk kan slå til på et tilbud om forbrukslån på en sms ved en barkrakk seint på kvelden – det er kunder som tidligere har registrert seg og blitt testet som kunder, og som deretter kan få påfyll. Dette er også en praksis som vi skal se nærmere på. Jeg deler representanten Syversens bekymring for at når forbruket er så høyt blant så mange, er det noen som kan fristes til et betydelig høyere forbruk enn de egentlig har økonomisk evne til å bære, og at det er viktig at de ikke blir spesielt utsatt for aggressiv markedsføring.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Allerede i revidert nasjonalbudsjett for 2007 gjør vi endringer i den økonomiske politikken på bakgrunn av det som nå er situasjonen. Det er derfor vi har lagt oss på 3,8 pst. istedenfor 4 pst., som lå til grunn for 2007. Det er først og fremst fordi 2006 var et bedre år enn det vi trodde, og fordi vi selvfølgelig følger denne utviklingen veldig nøye, som Lars Sponheim er inne på. Vi deler synspunktene til Norges Bank i forhold til kapasitetsutnyttelse. Men det som har overrasket oss gjennom mange runder under denne høykonjunkturen, er at kapasitetsgrensen har gått lenger ut enn vi i utgangspunktet skulle tro. Det betyr at vi er mye mer integrert i en internasjonal økonomi og et internasjonalt arbeidsmarked enn det vi trodde fra før, og at vi har klart å få ledig kapasitet inn. Vi vet at den grensen går et eller annet sted, men vi er ikke helt sikre på hvor den er. Det er den balansegangen vi må gå, for dette er ikke et område for gambling, men et område for å klare å finne ut hvordan vi kan lande mykt og holde lav arbeidsløshet så lenge som mulig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-06-11:
Jeg mener at Fremskrittspartiet har misforstått hva handlingsregelen egentlig går ut på. Handlingsregelen dreier seg om å beregne en forventet realavkastning av Statens pensjonsfond – den er beregnet til 4 pst. – og at man holder seg til den over tid. Det betyr ikke at 4 pst. er fasit fra år til år, for handlingsregelen innebærer også at man skal ta utgangspunkt i det som er kapasiteten og situasjonen i norsk økonomi for hvor mye man varierer fra 4 pst. Det betyr at når det er høykonjunktur, som det er nå, er det ikke unaturlig at vi – for første gang – ligger under 4 pst. Men det betyr også at det var fullt ansvarlig i en lavkonjunktur, som det har vært i perioder vi har ligget over 4 pst., å bruke noe mer.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2007-06-11:
Under pressekonferansen om forvaltningen av Statens pensjonsfond gjorde statsråden det til et hovedpoeng at en høyere andel aksjer i Statens pensjonsfond – Utland på sikt vil gjøre at handlingsregelens 4 pst. vil utgjøre mer penger, fordi avkastningen på aksjer historisk sett aldri har vært høyere. Så la hun til: Dette vil innebære at vi kan bruke mer penger på velferd. Dersom man aksepterer statsrådens resonnement, nemlig at avkastningen vil bli høyere, og at dette tillater mer bruk av penger på velferd, hvorfor velger da statsråden allerede i årets reviderte budsjett å bruke mindre enn det handlingsregelen tillater? Hvorfor betyr enda høyere avkastning at vi kan bruke mer penger på velferd i fremtiden, når vi ikke engang kan bruke den avkastningen som handlingsregelen i dag gir?