trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Jeg takker for spørsmålet, og jeg vil starte med å si meg helt enig i at vi gjennom firepartisamarbeidet – mellom regjeringspartiene og de to samarbeidspartiene – får til mye, får til mer i klimapolitikken enn det som har vært tilfellet under tidligere regjeringer, og at vi fortsetter og viderefører ambisjonene våre om å gjøre enda mer. Ett uttrykk for det ble nevnt av representanten, nemlig skattepolitikk. Vi har en klar felles erklæring fra budsjettenigheten i fjor høst om en grønn skattereform, som det nå arbeides med. Vi er også – som representanten Breivik – opptatt av at det grønne skiftet, det å bygge grønn konkurransekraft, er viktig for Norge. Vi er i en omstilling som delvis er en kortsiktig tilpasning til lavere oljepriser, men som også er en langsiktig, dyp, bred og fundamental transformasjon av norsk økonomi til et lavutslippssamfunn. Da trenger vi også å tenke gjennom hvordan vi skal bygge den grønne konkurransekraften for fremtiden. Det er derfor vi har satt ned et ekspertutvalg, med Connie Hedegaard og Idar Kreutzer, som skal fremme et forslag til en slik strategi. Det forslaget kommer til høsten, og det er noe vi legger stor vekt på. Vi skal i løpet av våren organisere omstillingskonferanser som et ledd i prosessen med å sette grønn konkurransekraft på dagsordenen, samtidig som vi nylig lanserte forslag til en ny lov om offentlige anskaffelser, hvor vi stiller strengere krav til offentlige virksomheter om å ha en gjennomtenkt innkjøpspraksis, der man skal fremme klima- og miljøløsninger. Det er noe næringslivet har etterspurt, og det er noe de nå kommer til å få, ved at vi bruker den muligheten som 462 mrd. kr i offentlige innkjøp årlig gir for innovasjonstiltak.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Jeg kan ikke nå konkret si hva vi planlegger, og hva vi vil gjøre på det feltet, men at strengere miljø- og klimakrav er i en løpende utvikling hvor ingen sektorer vil kunne gjemme seg bort, er det ingen tvil om. Det er også en del av grunnen til at vi, når vi tenker i oppfølgingen av Paris-avtalen og de høyere ambisjonsnivåene som den pålegger oss, ikke minst med denne femårssyklusen hvor man skal ha stadig strengere miljøkrav, matcher det med en sterk satsing på klimateknologi. Det er løsningene som ligger i ny teknologiutvikling, som vil få ned utslippene signifikant, og derfor har vi en rekordsatsing på det feltet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Jeg er glad for utålmodigheten som signaliseres fra Arbeiderpartiet. Vi deler den utålmodigheten, ja vi må vel si at vi overoppfyller utålmodigheten, ettersom vi har levert, sammen med våre samarbeidspartier, betraktelig mer i klimapolitikken enn våre forgjengere gjorde. Så er det slik at vi skal ha forhandlinger og samtaler med EU om 2030-målene. Det gjelder fra 2020. EUs politikkprosesser er på gang i år. Vår avtale med EU kommer nok ikke på plass i år, men EUs politikk utformes i år. Derfor er det helt avgjørende at vi er på i de prosessene, for det er der substansen avgjøres. Det gjelder bl.a. innsatsfordelingen, og det gjelder spørsmål om rollen skog skal ha. Så dette er en ball vi er på allerede. Jeg kommer også til å anmode stortingspresidenten om å få avholde en redegjørelse om oppfølgingen av Paris for Stortinget for å involvere Stortinget i den diskusjonen.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Det er mye kontakt mellom Samferdselsdepartementet og Klima- og miljødepartementet. Jeg tror knapt det er en veistubb i riket, og ikke minst knapt en jernbanestrekning, som det ikke er kontakt om, fordi samferdselssektoren jo er den største utfordringen når vi ser hvor vi må ta store kutt i årene som kommer. Vi arbeider også med ny nasjonal transportplan, hvor vi vil måtte ta nye grep for utslippsreduksjoner. Så når det gjelder å stimulere innovasjon i transportsektoren, enten det er på land eller det er grønn skipsfart, er ett av de tiltakene vi har lansert i år, nettopp de økte kravene til offentlige innkjøp, fordi innkjøpsmakten i det offentlige – og volumet av offentlige innkjøp – er så stor at det kan ha betydelig effekt.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Den slappheten representanten Holmås mener å observere, må vel være på basis av den loven om offentlige anskaffelser som nå gjelder, og ikke på basis av det lovforslaget vi har lagt frem, hvor vi skjerper kravene ikke bare til at man skal krysse av en boks for å ha tatt hensyn til miljø og klima i den enkelte anskaffelse, men at man skal ha en gjennomtenkt innkjøpspraksis i det offentlige for å fremme klima- og miljøløsninger. Vi gjeninnfører også klageadgangen, som den rød-grønne regjeringen fjernet, hvilket gjør at man vil kunne håndheve denne nye bestemmelsen tydeligere og sterkere enn det som er tilfellet i dag. Så jeg er overhodet ikke enig i at dette er et slapt lovutkast. Dette er et lovutkast som stiller strengere krav til å ha en gjennomtenkt politikk og en gjennomtenkt strategi i offentlige virksomheter for å bruke innkjøpsmakten til å fremme innovasjon.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
For å starte med det siste: Oljesektoren er en del av EUs kvotesystem, og oljesektoren er underlagt CO2-avgifter. Vi la på bordet i fjor en ambisiøs 2030-målsetting om felles oppfyllelse med EU, som også vil bety et skjerpet kvotesystem og dermed også skjerpede krav til olje- og gassektoren. For øvrig er det slik at fremskrivningene fra Miljødirektoratet reiser tvil om det vil være en nedgang i utslippene, om det ville ha vært det i 2015 og i 2016, og det er bakgrunnen for at jeg er ærlig og sier at jeg kan ikke love at utslippene gikk ned i fjor, eller at de går ned i år. Men det jeg kan love, og det regjeringen arbeider hardt for – sammen med våre samarbeidspartnere – er en mer aktiv klimapolitikk, en mer offensiv klimapolitikk, hvor de tiltakene vi setter inn, har effekt. Så er det andre ting, tiltak og vedtak som ligger langt tilbake i tid, som bl.a. styrer hvor store utslippene fra olje- og gassektoren er år for år. Man regner med at de kommer til å øke noe mer i de neste få årene, for deretter å begynne på reduksjonen. Det er altså slik at når vi nå skal følge opp Paris-avtalen og komme tilbake til Stortinget med våre planer for oppfølging av den, så skal vi også gjøre det i samarbeid med EU fordi vi er i den prosessen nå. Paris-avtalen vil bety økte krav, økte ambisjoner. Hvordan det vil arte seg, er det for tidlig å si noe om nå. Den diskusjonen pågår også hos våre venner i EU og blant EU-medlemslandene, og derfor vil jeg få lov til å komme tilbake til Stortinget, forhåpentlig i en redegjørelse om disse spørsmålene.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Når det gjelder bilavgiftene, har vi en enighet mellom samarbeidspartiene om innretningen av dem, og vi har også en enighet om at vi skal følge opp Grønn skattekommisjon. Det er naturlig å se avgiftene i en helhet, og derfor er det naturlig også å se på bilavgiftene i den sammenheng. Det arbeidet er i gang med tanke på budsjettet for 2017. Samtidig er det slik at vi overoppfyller Nasjonal transportplan på kollektivområdet, vi gjør relativt sett mer på jernbane enn det vi har gjort på vei, vi styrker den statlige støtten til bymiljøavtaler og lokal kollektivutvikling, slik at det er helt misvisende å hevde at vi ikke gjør noe på egen kjøl. Tvert imot skal det vanskelig gjøres å konkludere med noe annet enn at denne regjeringen har en vesentlig mer fremoverlent klimapolitikk enn våre forgjengere.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Vi er i dialog med regjeringer verden over, vi, om oppfølgingen av Paris-avtalen, ikke minst fordi Norge sto i bresjen for og ledet den gruppen som i Paris fremmet forslag og fikk vedtatt et høyere ambisjonsnivå og kravet om at ambisjonsnivået skal økes hvert femte år. I den dialogen vi har med andre regjeringer, jobbes det veldig hardt, og det jobbes ikke hardt bare der, men det jobbes hardt i forskningsmiljøene fordi de har egentlig ikke forsket på hva 1,5-gradersambisjonen betyr, for det er en helt ny ambisjon – man har forsket på 2-gradersmålet. Så det er mye som gjenstår – det er faktisk mye seriøst arbeid som gjenstår før vi kan svare konkret på hva som kreves. Mens vi gjør det, fortsetter vi arbeidet med å styrke klimapolitikken. Det gjelder også på transportsektoren, som jeg sa, med styrking av kollektivtransporten. Og siden man bl.a. gjør seg høy og mørk om manglende ambisjonsnivå for denne regjeringen, må jeg bare slå fast at vi kommer ikke til å legge opp til å gjøre det mer attraktivt å kjøre dieselbil f.eks., slik som våre forgjengere gjorde.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Det er slik at EU, på samme måte som Norge og på samme måte som alle land som har blitt enige om Paris-avtalen, må øke ambisjonsnivået sitt fremover, og det er en diskusjon som vi tar, og som EU tar. Så er det også slik at EU i sitt arbeid med å bli grønnere og å redusere utslippene ser at gass fra Norge og andre steder er et bidrag til utskiftning av mer forurensende fossile brennstoffer, ikke minst kull. Det er derfor vi bl.a. i et brev fra olje- og energiministeren, europaministeren og meg selv til EU har gitt uttrykk for at norsk gass kan være et viktig bidrag til å understøtte nettopp disse målene. Norge er ikke en del av EUs fornybarmål og energieffektiviseringsmål, men vi støtter at de har dem, og vi peker på norsk gass som et bidrag nettopp til å nå de målene og til å styrke ambisjonene i EUs klimapolitikk mot 2030.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Arbeidet for grønn vekst, arbeidet for grønn omstilling, arbeidet for å bygge grønn konkurransekraft står veldig høyt på regjeringens agenda. Det er derfor vi har satt ned et ekspertutvalg for å utforme forslag til en nasjonal strategi for grønn konkurransekraft, nettopp fordi vi er i en omstilling som dreier seg om mer enn at oljeprisen har falt. Den dreier seg om en reise til lavutslippssamfunnet. Da er det viktig at vi gjør de riktige tingene, og det er viktig at vi gjør dem raskt, men det er også viktig at vi gjør dem gjennomtenkt. Og i det bildet er en rekke tiltak som kanskje ikke i utgangspunktet ses på som klimatiltak, også veldig viktig. Det at vi satser så mye på forskning og utvikling og forskning og innovasjon, er et bidrag til det grønne skiftet. Det at vi gjør Norge mer attraktivt for investeringer, vil også gjøre det lettere å investere og skaffe risikokapital til de knoppskyterne, til de bedriftene, som skal lede an i det grønne skiftet. Så her er det mye sterk politikk fra regjeringens side.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Jeg er enig med Elvestuen i at et grønt skatteskifte, det å bruke skatte- og avgiftspolitikken, er et viktig bidrag, men det er klart det er også avgjørende å få ytterligere fart på teknologiutviklingen, og dette henger sammen. Jo mer attraktivt det blir å investere i grønn teknologiutvikling, jo mer attraktivt det blir å tjene penger på grønn teknologiutvikling, også på grunn av skattesystemet, desto bedre klimaresultater får vi. Men det er jo også tiltak når det gjelder f.eks. det vi ble enige om med våre samarbeidspartier, omsetningskrav for biodrivstoff. Det er et eksempel på noe som vil ha betydning innenfor transportsektoren. Når vi ser på både 2020-målene og 2030-målene, er det ikke noen tvil om at transportsektoren er der vi har en veldig stor jobb å gjøre.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Jeg vet ikke om representanten Aasland mener at regjeringens forslag om betydelig økning av innsatsen i klimateknologifondet ikke er et tiltak for å redusere utslippene. Det gir Enova større muligheter til å støtte utvikling av lavutslippsteknologi. Det har de også gjort i olje- og gassektoren, for øvrig. Dette er noe vi har foreslått også på egen kjøl. Så er vi positive til at vi gjennom samarbeid med våre to samarbeidspartier får til ytterligere mye. Når det så gjelder 2030-målene, som det her stilles spørsmål om, og hva vi konkret skal gjøre, vil det avhenge mye av hvordan politikken i EU utformes, og hvilke konsekvenser den vil få for Norge. Det vet vi ikke ennå, fordi alle europeiske land og EU-kommisjonen nå arbeider med å forberede den politikken. Det gjelder ikke minst den såkalte innsatsfordelingen, som det vil komme et forslag fra kommisjonen om, trolig i løpet av 2. kvartal. Vi må derfor ligge tett på den diskusjonen, for den vil få betydning for hvilken innsatsforpliktelse Norge får. Vi regner med at det vil være på et høyt nivå, fordi BNP per capita kommer til å være en veldig viktig faktor i beregningen. Men så er det neste spørsmålet: Hvor stor såkalt fleksibilitet får man? Hvor mye må man kutte hjemme, og hvor mye kan man bistå med hensyn til å ta ut kutt andre steder innenfor det europeiske området? Det vet vi heller ikke. Vi vet at det kommer en fleksibilitet, men vi vet ikke hvor stor den blir. Svaret på det spørsmålet og utfallet av den prosessen vil avgjøre hva vi må gjøre i nasjonal klimapolitikk, og hva vi skal gjøre i det europeiske bildet.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Nå er det slik at Høyre, f.eks., var med på et klimaforlik, og det betyr ikke at når vi kommer i regjering, vil vi avvise det som ligger der. Derfor kan man godt si at det vi gjør, ikke nødvendigvis er noe nytt. Men når vi overoppfyller klimaforliket med stor styrke, er det et ytterligere initiativ fra denne regjeringen, og det er blitt ytterligere styrket gjennom samarbeidet i Stortinget. Når det så gjelder Arbeiderpartiets nye klimapolitikk, har jeg registrert at noen av de forslagene inneholder noe nytt, men at veldig mye er innenfor den politikken som allerede føres. Jeg er enig i at vi ikke skal vente – som det også anføres fra Arbeiderpartiets side – på avtalen med EU før flere nasjonale klimatiltak gjennomføres. Det er nettopp derfor vi forsterker klimaforliket, det er derfor vi har gitt jernbanen bevilgninger på historisk høyt nivå, det er derfor vi øker gang- og sykkelveisatsingen med 60 pst., det er derfor vi har satt av 100 mill. kr til klimatiltak i kommunene, osv.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Ja, jeg vil ikke bare støtte ambisjonen om nullutslipp fra transportsektoren; jeg vil peke på at vi allerede gjør ting for å sikre en overgang til en mer miljøvennlig bilpark. Det har vi bl.a. gjort gjennom enigheten med samarbeidspartiene om prinsipper for bilavgiftene. Vi har fulgt opp med en betydelig økning av CO2-komponenten i engangsavgiften. Når det gjelder landstrøm: Vi har allerede ordninger der kommuner kan søke Enova om støtte til landstrøm. Flere kommuner har ennå ikke gjort det, og det bør de gjøre. De har allerede muligheter gjennom Enova til å få støtte til hydrogenfyllestasjoner. I energimeldingen som er varslet, vil det komme en hydrogenstrategi. Vi jobber også med – for å nevne et annet arbeiderpartiforslag – et forslag til klimalov, hvor det skal reguleres hensiktsmessige rapporterings- og styringsmekanismer som skal ta oss til måloppfyllelse.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Generelt er det slik at når forurensningsmyndighetene vurderer om tillatelse skal gis etter forurensningsloven, legges forutsetningene som kan fremskaffes på vedtakstidspunktet, til grunn. I denne saken har det i tråd med forurensningsloven blitt gjort en vurdering av de forurensningsmessige ulempene av tiltaket sammenholdt med de fordeler og ulemper som tiltaket for øvrig vil medføre. Det er de fremtidige inntektene fra gruvevirksomheten som vil være den dominerende nytteeffekten for samfunnet som helhet. Råvarepriser varierer over tid, og selv om et selskap periodevis skulle ha problemer med lønnsomhet, er det ikke grunnlag for å trekke tilbake tillatelsen. Virksomheter som får tillatelse etter forurensningsloven, bør kunne regne med at tillatelsen vil gjelde for en tid, for at de skal kunne innrette seg etter denne, av hensyn til investeringene som gjøres. Forurensningsmyndighetene har likevel anledning til å trekke tilbake en tillatelse eller eventuelt endre vilkårene ved endrede omstendigheter, men det vil særlig være på grunnlag av endrede forhold knyttet til de forurensningsmessige ulempene. Det vil i den vurderingen også legges vekt på hvor sterke interesser virksomheten har i at vedtaket opprettholdes.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Til første del av spørsmålet vil jeg understreke at det er regelen og ikke unntaket at statlige direktorater tar helhetshensyn når de tar stilling til nye tiltak, og etter forurensningsloven foretar man en helhetlig avveining av fordeler og ulemper med tiltaket. Det er den jobben Miljødirektoratet er satt til å gjøre. Når det gjelder konkrete anførsler og klagepunkter, kan jeg ikke gå nærmere inn på dette, fordi klagene skal behandles av Kongen i statsråd.
Vidar Helgesen (Høyre), 2016-02-17:
Naturmangfold er en viktig verdi i seg selv, og det er også en viktig verdi for økonomien. Og det er også slik at når vi står i en klimadrevet omstilling, så kommer vi til å trenge mer av de økosystemtjenestene, å ha gode økosystemtjenester også i et verdiskapingsperspektiv. Så her er det ikke noen enkle motsetningsforhold, slik som representanten antyder. Det gjør også at å sette én art opp mot én bestemt industriinteresse, ikke er det denne tematikken dreier seg om. Det dreier seg om å ta helhetshensyn i samfunnsutviklingen. Det er det forurensningsloven legger til rette for, og det er den jobben Miljødirektoratet er satt til å forvalte.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2016-02-17:
Senterpartiet har tatt opp spørsmålet om rovdyrforvaltningen mange ganger. Det må gjøres noen endringer i rovdyrpolitikken. Dagens politikk tar for lite hensyn til beitenæringen og behovet for en landbrukspolitikk som tar i bruk utmarksbeite. Senterpartiet mener at jervejakten er for lite effektiv, og at noe må gjøres med det faktum at vi i flere år har ligget langt over bestandsmålet. Vi mener at kvoten på felling av bjørn, som settes av Miljødirektoratet, må tas ut 100 pst., og at man må gjennomføre lisensjakten på en bedre måte. I nyhetene i går framkom det at det aldri har vært registrert så mange ulverevir som nå. Det er ulvekull i minst seks helnorske revir og i fire grenserevir. Det gir grunnlag for en ny ulvepolitikk med lisensjakt. Senterpartiet ønsker en stortingsmelding om ulv, som kan gi grunnlag for en ny ulveforvaltning. Og vi har ventet lenge på at den skal komme. Det haster. Kan statsråden bekrefte at en stortingsmelding om ulveforvaltningen kommer før påske, slik at Stortinget får drøftet dette spørsmålet før sommeren?
Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Representanten Arnstad refererte til Hedmark Høyres årsmøte i helgen, som vedtok en uttalelse med den fengende overskriften «Ulven og skogen under lupen», hvor de krever at ulvesonen oppheves, og at vi nesten ikke skal ha ulv i Norge, og de går til et ganske kraftig angrep på Bernkonvensjonen. Stortingsrepresentant Gunnar Gundersen sa to ting til årsmøtet, ifølge Hamar Arbeiderblad på lørdag. Han sa: «Ulv er ikke bare ulv» – ok. Og så sa han: «Dette er den resolusjonen jeg trenger for å ta kampen sentralt.» Ut fra statsrådens svar her i dag virker det som om standpunktene til Hedmark Høyre ikke er representative for det regjeringen og statsråden mener. Oppfatter jeg det riktig at statsråden står her i dag og tar avstand fra Hedmark Høyre og kan bekrefte at Gunnar Gundersen har tapt kampen sentralt?
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-02-17:
Disse sakene er alltid litt forunderlige. I Senterpartiet er man bekymret når man ligger over bestandsmålene, i Venstre er vi mer bekymret når man ligger under bestandsmålene, som det er for gaupe. Ulv lå under bestandsmålene i fjor, sannsynligvis er vi over i år, og det er bra. Jeg vil gjerne ta tak i litt av grunnpremisset i spørsmålet fra representanten Arnstad, som var ut fra et program i går om at vi ikke tar i bruk utmarksbeite i Norge på grunn av rovdyrpolitikken. Jeg vil nok i stor grad tro at det at vi ikke har så mye utmarksbeite i Norge, henger mye nøyere sammen med den landbrukspolitikken som vi fører, og at det er god plass til et mer miljøvennlig landbruk samtidig som vi ivaretar de store rovdyrene, selv om det også er konflikter. Jeg vil gjerne spørre om statsrådens vurdering: Er han enig i at vi kan ha et mer miljøvennlig landbruk – ta utmarksbeite mer i bruk, som også kan stoppe gjengroingen i Norge – samtidig som vi når målene i rovdyrpolitikken for de store rovdyrene?
Ola Elvestuen (Venstre), 2016-02-17:
Representanten Holmås var veldig opptatt av hvem som foreslår. I Venstre er vi nok mer opptatt av hva som faktisk vedtas, og det er ingen tvil om at vi nå har et flertall på Stortinget som har et helt annet tempo i klimapolitikken enn det det har vært tidligere. Men Holmås har et viktig poeng, og det er at vi har en målsetting for 2020 som vi ikke er i nærheten av å nå. Det viktigste vi gjør fram mot de klimamålene og Paris-avtalen med 2030-mål, er jo å nå målene i 2020, og vi har dårlig tid. Det er vanskelig å se andre sterke virkemidler som gir en effekt raskt, enn å ta i bruk grønne skatter og avgifter og koble det med et solid grønt skatteskifte. Da blir mitt spørsmål: Ser statsråden andre virkemidler som kan gi raske reduksjoner, enn nettopp å ta i bruk grønne avgifter og et ordentlig grønt skatteskifte?
Terje Breivik (Venstre), 2016-02-17:
Dette spørsmålet går òg til klima- og miljøministeren. Skulle ein teke enkelte parti og stortingsrepresentantar, endåtil ein såkalla ansvarleg statsråd, på alvor, høyrest det ut som om ein ekstraordinær flyktningtilstrøyming på nokre få tusen fleire enn i ein normalsituasjon er den største trugselen og det største problemet me står overfor som nasjon og verdsborgarar. Eg føler meg trygg på at statsråd Helgesen er samd med meg og Venstre i at klimaproblemet dessverre har heilt andre dimensjonar med seg kva gjeld innsnevring i framtidige generasjonar sin fridom, både i Noreg og i resten av verda. Klimakrisa kan endåtil bidra til å forsterka migrasjonsbehovet betydeleg om ikkje me som sit i posisjon til å løysa ho, gjer nettopp det. Heldigvis har ikkje Noreg berre gode føresetnader for å gå i front og vera ein tung aktør for å sikra at verda løyser klimaproblemet, men gjort på rette måten legg me òg eit solid grunnlag for næringsutvikling, nye arbeidsplassar og grøn vekst. Dagens gladmelding om at Hydro har trykt på startknappen for aluminiumsteknologipiloten på Karmøy, er eit prima døme på at industrien for lengst er i gang. Det kanskje sterkaste politiske incitamentet me har for å forsterka utviklinga, er målmedveten bruk av skattar og avgifter og strenge klima- og miljøkrav i offentlege anbod og konsesjonsvilkår. Slik å skapa marknader for grøne løysingar er avgjerande for å ta ut potensialet og auka konkurransekrafta for eigen industri og teknologiutviklingsmiljø på verdsmarknadene. Spørsmålet til statsråden er kort og godt: Kva ambisjonar og konkrete initiativ kjem han til å ta i så måte? Med Venstre som konstruktiv pådrivar og samarbeidsparti har statsråden tidenes moglegheit til ikkje berre å gjennomføra Venstre-politikk, men òg til sjølv å vera ein tung premissleverandør.
Terje Breivik (Venstre), 2016-02-17:
Takk for svaret frå ministeren, men litt meir konkret: Dei siste vekene har eg besøkt ein god del av leverandørindustrien på Vestlandet – eit fantastisk folkeslag, vestlendingane: Trass i at bedriftene står i sitt livs verste krise, er det ikkje krisemaksimering dei er opptekne av å formidla, men moglegheiter. Ein kan t.d. oppnå store utsleppsreduksjonar, ny verdiskaping, gjennom å ta i bruk allereie tilgjengeleg miljøteknologi. Men manglande etterspurnad etter låg- og nullutsleppsteknologi i t.d. den havbaserte næringa, som igjen kjem av fråvær av krav frå styresmaktene til konsesjonseigar og operatør, er eit stort hinder og paradoks. At den raud-grøne regjeringa ikkje stilte strengare miljø- og klimakrav til heile verdikjeda, også denne typen logistikkoppgåver, og såg at det er god næringspolitikk, kan ikkje dagens regjering lastast for. Men regjeringa og statsråden har no alle moglegheiter til å stilla strengare miljø- og klimakrav til konsesjonane på norsk sokkel, og spørsmålet er kort og godt om statsråden vil bidra til det.
Pål Farstad (Venstre), 2016-02-17:
Spørsmålet mitt går til fiskeriministeren. I løpet av det siste året har vi som del av det grønne skiftet fokusert på muligheter for og krav om en satsing på elektrisk drevne båter, ferger bl.a., som skal gi arbeid til veft, leverandørindustri osv. I august i fjor kom, så vidt jeg vet, verdens første elsjark på vannet. Denne fiskebåten viser at det er teknisk mulig å redusere CO2-utslippene vi er forpliktet til, samtidig som ny teknologi kan gjøre fiskeflåten mer lønnsom. I Fiskeribladet Fiskaren ser vi at fiskeriministeren har vært på tur med elsjarken. Skipperen om bord ønsket seg bedre rammebetingelser til fiskere som velger elektrisk båt. Ut fra uttalelsene som er referert, var ikke fiskeriministeren spesielt entusiastisk over den nye teknologien. Mitt spørsmål er om det er et rett bilde av fiskeriministeren og en rett holdning til eldrevne sjarker som er presentert der, eller er det slik at statsråden har tanker om gulrøtter og tiltak for å stimulere til reduserte utslipp fra fiskebåter?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-02-17:
Jeg trodde jeg ga et sterkt uttrykk for stor entusiasme da jeg var med på denne elsjarken. Det var meget imponerende. Men det blir fortsatt bare et supplement, for en sånn elsjark kan bare brukes i fiskesammenheng. Den kan ikke brukes ut og inn. Men det er ingen tvil om at i dette tilfellet hadde man redusert forbruket av diesel betydelig. Hvis man skal ha større innslag av dette, og ny teknologi ligger på bordet, ligger det også i regjeringens helhetlige plattform å få på plass ny teknologi, nye arbeidsplasser, innovasjon osv. Det ligger en bonusordning der i dag. Den har jeg ikke til hensikt å fjerne på noen måte, det har ikke regjeringen heller. Da blir det bare et spørsmål om hvorvidt man skal videreføre eller forsterke denne typen ordninger ved å legge fram gulrøtter for å få flere fartøy av denne kaliber på havet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-02-17:
Nå ligger jo ikke NOx-fondet under mitt ansvarsområde selvfølgelig, men jeg registrerer når jeg er ute og reiser nå, at næringen er veldig fornøyd med dette, og det er gjort mange tiltak som har redusert utslippene – som representanten helt riktig peker på. Videre utvikling av dette NOx-fondet tror jeg at jeg overlater til riktig statsråd å avgjøre i forhold til arbeidet i regjering, men jeg vil påpeke at det er en rekke andre ting som skjer innenfor min næring som er i riktig retning miljømessig og klimamessig. Utbytting av fartøy er veldig positivt der ute nå. Det har med innretning og innlemmelse av fartøystørrelser å gjøre, som gir en ekstra fart med hensyn til å skifte ut til moderne fartøy som har betydelig lavere utslipp enn de båtene som kanskje har eksistert over tid.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-02-17:
Jeg takker for spørsmålet. Flere slakterier og foredlingsbedrifter i laksenæringen har permittert ansatte i starten av 2016, og det skyldes lite tilgang på slakteklar fisk. Jeg antar at det er denne situasjonen representanten Heggø sikter til i sitt spørsmål. Dette er jo ingen ny diskusjon, denne typen permitteringer har man også opplevd tidligere, og jeg registrerer at både Sjømat Norge og Norske Sjømatbedrifters Landsforening, NSL, igjen har tatt til orde for større fleksibilitet i reguleringsregimet i forhold til MTB-en. Jeg har stor forståelse for – og det tror jeg alle har – at det er en vanskelig situasjon for alle dem som blir permittert, og det er også vanskelig for den arbeidsgiveren som må gå til det skrittet å permittere. Dette er noe som regjeringen fokuserer veldig på nå, når det gjelder det generelle i forbindelse med arbeidsledighet. Vi fokuserer på det hele tiden og prøver etter hvert å komme med tiltak som best skal motvirke dette. Såkalt rullerende MTB ble utredet også i 2013, men regjeringen valgte den gangen ikke å gå noe særlig videre med forslaget. Det var flere årsaker til det. Man mente bl.a. at det kunne gi en stor økning i den stående biomassen i en tid på året der utfordringene med lakselus var størst. Så vet også representanten Heggø at er det noe Stortinget har lagt opp til nå, når det gjelder havbruksmeldingen, så er det å bekjempe og forebygge lus. Derfor tror jeg det er viktig at man holder også dette sammen med det ønsket som kommer her nå. Utredningsarbeidet den gangen viste at rullerende gjennomsnittlig MTB ville gi incentiver til å konsentrere slaktingen om høsten, framfor å spre slaktingen utover året. Det er derfor ikke gitt at innføring av et slikt rullerende system vil gi det resultatet man er ute etter, nemlig et jevnere slaktemønster over året, noe jeg tror alle har et ønske om å få til. Vi risikerer kanskje det motsatte, at vi får en forsterking av det slaktemønsteret vi har i dag. I tillegg vil en rullerende MTB være komplisert forvaltningsmessig, noe som vil kunne gjøre det mer krevende å føre kontroll og tilsyn med næringen. Derfor går dette på tvers av ønsket om at regjeringen – og næringen, ikke minst – ønsker en forenkling.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-02-17:
Det er jo det nye vekstregimet, som Stortinget har bedt regjeringen legge fram. Nå var jeg i møte med Havforskningsinstituttet i går, og det er i rute. Nå blir det forhåpentligvis en høringsprosess fram til våren, og regjeringen har ambisjoner om å legge fram det nye vekstregimet, med hensyn til produksjonsområder, som jeg tror vil være avgjørende med tanke på å få jevnere tilgang på slaktefisk. Det gjenstår selvfølgelig å se, men dette håper vi å få på plass i årsskiftet 2016/2017. Så det er jo det som ligger i oppfølgingen her. Men når det er sagt: Jeg mener at vi hele tiden skal vurdere forbedringer – i alle typer regelverk vi har – og nå, når vi står oppe i denne etableringen av det nye vekstregimet, tror jeg også det er feil å innføre noen prøveordninger, eller noen modeller som vi skal teste ut. Jeg er heller tilbøyelig til å si at når vi har fått på plass dette vekstregimet, og fått evaluert det i løpet av kort tid, så kan man kanskje ta opp utfordringen med rullerende MTB i større grad.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2016-02-17:
Ja, det synes jeg er et konstruktivt innspill, og det skal jeg ta med meg. Jeg tror vi alle sammen har ambisjoner om å skape nye arbeidsplasser, og vi ser at det går bra innenfor fiskerinæringen og havbruk. Og formålet ligger da også litt her i Stortinget, i sjømatindustrimeldingen, Meld. St. 10 for 2015–2016. Der er det mange tiltak og grep som regjeringen har fremmet, som jeg tror – hvis det får tilslutning i Stortinget – vil gjøre det mer lønnsomt og derigjennom også skaffe til veie flere arbeidsplasser, særlig innenfor industrien, som ikke har vært så lønnsom over tid som vi kanskje hadde håpet. Så er det slik at hvis man skal ha en prøveordning der man over tid reduserer biomassen gjennomsnittlig over hele året, så er jeg ikke helt sikker på at verken de små eller store innenfor havbruket vil støtte opp under det.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til miljøministeren, Helgesen. Det er vel og bra å høre at det tenkes mye om det grønne skiftet og hvordan man skal gå videre for å få utslippsreduksjonene i Norge. Saken er den at dette haster. Vi har nå fått antydninger fra regjeringen om at vi ikke vil få en avtale om hvordan Norges rolle i EUs klimarammeverk blir, før i 2017, og vi skal kutte med 40 pst. i ikkekvotepliktig sektor innen 2030. Det betyr at vi har hastverk. Vi har også fantastiske muligheter nå ved at det er ledig kapasitet i skipsbyggingssektoren, bl.a., og store deler av industrien, som er vant til at strenge miljøkrav, f.eks. i petroleumssektoren, gir arbeid og teknologisk utvikling for norsk industri. Hvordan ser klima- og miljøministeren på tidsaspektet i dette? Skal vi klare å få til de utslippsreduksjonene innen 2030, haster det.
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2016-02-17:
Miljøkrav er viktig, men det er også grønn innovasjon. Sett i et lengre tidsperspektiv kan vi vel si at Norge som produsent av petroleum har vært litt tilbakelent når det gjelder satsingen på nye fornybare energikilder. Nedgangstiden i oljebransjen endret det bildet. Det er ikke bare nødvendig for å nå klimamålene, det er også fornuftig å benytte den hjernekraften og spisskompetansen som blir ledig på grunn av knappere tider for oljebransjen. Dette er i stor grad kompetanse som også trengs for å utvikle bl.a. offshore vind, bølgekraft og tidevannskraft. For et og et halvt års tid siden lanserte Statens vegvesen interessante tanker om utslippsfri E39, der produksjon av ny fornybar energi kan integreres i de store fjordkryssingsprosjektene som skal gjøre E39 fergefri. Det er opplagt at ledig kapasitet og kompetanse i maritim sektor og petroleumssektoren har direkte overføringsverdi hvis staten Norge velger å gå for denne nye banebrytende teknologien. Mener statsråden at regjeringen er offensiv nok på denne delen av det grønne skiftet? Og er det kontakt mellom Miljødepartementet og Samferdselsdepartementet om utslippsfri E39?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-17:
I regjeringserklæringen står det et par ting som jeg synes det er interessant å lese. Der står det bl.a. at regjeringen vil: «Utarbeide krav om at alle nye offentlige kjøretøyer, og alle nye drosjer, ferger, rutebåter og dieseltog, benytter lav- eller nullutslippsteknologi når teknologien tilsier dette.» Det andre er: «Sørge for at offentlig sektor som kunde bidrar til å ta i bruk og utvikle nye miljø- og klimavennlige teknologier og løsninger.» Nå har regjeringen lagt fram en lov om offentlige anskaffelser som er slapp på dette feltet. Mens Posten går foran og har nullutslipp i alle sine transporttjenester, er ikke staten i nærheten av å stille krav til nullutslipp i alle sine transportøvelser. Mens staten sier at man skal bidra til å utvikle ny teknologi, er det private selskaper – Asko – som går foran og tar i bruk ellastebiler og hydrogenlastebiler. Hvorfor vil ikke regjeringen stille krav om at alle transporttjenester som utføres til og av det offentlige, skal ha nullutslipp?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-17:
Klima- og miljøministeren kan bare bli stående. To vedtak fra klimaavtalen i Paris er umulige å misforstå. Det ene er at lands klimaforpliktelser ikke er i nærheten av å være nok til å nå 2-gradersmålet, langt mindre 1,5-gradersmålet, derfor må alle land hjem og skjerpe forpliktelsene sine. Det andre er at kutt før 2020 er viktige og gjør det lettere å stoppe farlig global oppvarming. Nå gikk den forrige klimaministeren, som var med på å vedta dette, av, antagelig fordi hun skjønte hvor vanskelig det ville bli å få gjennomslag i egen regjering for dette. Men Helgesen har overtatt, og selv om han ikke akkurat kom til dekket bord, kunne det kanskje forventes at han hadde sagt at vi må gjøre i Norge som vi har bedt alle andre verdens land gjøre. Men har vi fått høre det? Nei. Så langt er svaret ingen skjerpelser av utslippskravene før i 2020, og som han sa til Aftenposten på spørsmål om utslippene skal ned de neste to årene: Jeg skal være varsom med å love noe som helst. 2013 til 2020, det er syv år. Vidar Helgesens regjering klarer altså ikke å love en politikk som kutter utslipp ned mot det Stortinget har vedtatt i løpet av de syv årene han har fra regjeringens hans overtok. Det er ikke gjennomføringskraft, det er mageplask. Oljeindustrien er den sektoren som slipper ut mest klimagasser her i landet. Oljeindustrien har nesten doblet sine utslipp siden 1990, og det forventes også å øke i 2015. Derfor stiller jeg følgende spørsmål til klima- og miljøministeren: Kan han nevne ett forslag fra regjeringen – ikke et forslag som er pålagt fra SV, Kristelig Folkeparti, Venstre eller de andre opposisjonspartiene – som i vesentlig grad kutter utslippene i den sektoren som slipper ut mest, nemlig oljeindustrien, eller nevne et forslag som kommer? Ett forslag!
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-17:
Jeg gir stryk for det svaret – ikke ett forslag som sier noe om hva det er de har gjort i oljesektoren, ikke ett forslag som peker framover, ikke noe som virker før 2020, bare løst prat om 2030. Vi kan antageligvis slå fast at det er lite sannsynlig at det er Helgesen som er klimaminister da. La meg derfor stille spørsmål om samferdselssektoren istedenfor. Samferdselsministeren går rundt og sier at det ikke er noe problem å bygge ut flere motorveier, sånn som regjeringen gjør, for i framtiden vil alle biler være nullutslippsbiler. Da stiller jeg følgende spørsmål til statsråden: Kan han gi et eksempel på én vesentlig endring av bil- og drivstoffavgiftene som regjeringen har fremmet – ikke som er pålagt av SV, Kristelig Folkeparti, Venstre eller noen av de andre opposisjonspartiene, Arbeiderpartiet og de andre – ett forslag som innebærer at alle nye biler i framtiden vil være nullutslippsbiler, eller et forslag som kommer? Ett forslag!
Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-02-17:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til fiskeriministeren. I arbeidet med å få ned klimagassutslippene innførte den rød-grønne regjeringen Næringslivets NOx-fond, som har gitt betydelige kutt i klimagassutslippene, men jobben er langt fra fullført. Klimaavtalen som miljøministeren skrev under på i Paris, krever at Norge må styre mot nullutslipp i alle deler av samfunnet dersom vi skal ta avtalen og klimatrusselen på alvor. Kan statsråden nevne ett vesentlig grep som regjeringen har gjort, eller som statsråden selv ønsker å arbeide for å få på plass for å kutte i klimagassutslippene fra fiskeflåten?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Mitt spørsmål går til Vidar Helgesen. Han sa at han var opptatt av å være ærlig, og det hørte vi akkurat i den ordvekslingen som var nå, da han fikk spørsmål om han kunne gi et eneste eksempel på initiativ denne regjeringen har tatt innenfor de store utslippskildene, og svaret var: Nei, det kunne han ikke. Det er mulig det er et veldig ærlig svar, men det er ikke særlig imponerende. Like lite imponerende er det å se initiativene som statsråden snakker om for framtiden. Det eneste store oppslaget ministeren har hatt i de to månedene han har sittet, er at han har gått ut i Aftenposten og sagt at han ikke kan garantere at han vil føre en politikk som vil gi utslippskutt i løpet av resten av regjeringsperioden. Det er jo altfor defensivt for den statsråden som er satt til å få ned utslippene og til å nå målene i klimaforliket som Stortinget har inngått, men ikke minst vil det være oppskriften på at vi ikke skal nå målene i Paris-avtalen. Mitt spørsmål til statsråden er om han er enig i at målene i Paris-avtalen ikke kommer til å bli nådd dersom regjeringer verden over svarer som han, at en regjering i løpet av fire år ikke klarer å redusere utslipp.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Klima- og miljøministeren kunne blitt stående, for mitt spørsmål går også til ham. Vi har hørt i løpet av denne spørretimen at de får til mye i klimapolitikken. Vi har også hørt at klima- og miljøministeren overoppfyller klimautålmodigheten – sterke ord. Det som er bekymringsfullt, er at klima- og miljøministeren ikke klarer å nevne ett konkret tiltak regjeringen på selvstendig grunnlag har fremmet for Stortinget for å redusere klimagassutslipp. Det er ikke en underbygging av at en får til mye i klimapolitikken. Det er heller ikke et svar på at en overoppfyller klimautålmodigheten. Tvert om, det vitner om regjeringens tilnærming til klimautfordringene, at de ikke har en aktiv tilnærming, men en passiv tilnærming. Så er det bra at hver gang regjeringen kommer til Stortinget, blir den utfordret og dratt i riktig retning når det gjelder klima. Men det er bekymringsfullt at klima- og miljøministeren på gjentatte spørsmål ikke kan nevne ett konkret tiltak regjeringen har fremmet for å redusere klimagassutslipp i Norge. Mitt spørsmål går i retning av: Hvilke konkrete tiltak vil klima- og miljøministeren fremme for Stortinget som en konsekvens av den avtalen Stortinget har sluttet seg til, om at vi skal redusere våre klimagassutslipp innen 2030 med 40 pst.? Hvilke konkrete tiltak vil klima- og miljøministeren fremme?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Jeg prøvde virkelig å høre etter nå om jeg hørte en eller annen form for klimautålmodighet i svaret, og jeg må si at svaret var langt unna det å representere klimautålmodighet. Men jeg skal la det ligge. For øvrig er ikke Enova og klimateknologifond noe nytt tiltak; det er et tiltak som ble opprettet under den rød-grønne regjeringen, og så er det forsterket nå, med dagens flertall. Men det er jo ikke noe nytt tiltak. Det vi vet for 2030 og de målsettingene og de forpliktelsene vi må gjøre i forhold til EU, er at vi må redusere klimagassutslippene i Norge. Det er i hvert fall en helt åpenbar konsekvens. Da er jeg forundret over at regjeringen konsekvent velger å avstå fra å fremme konkrete forslag for Stortinget i påvente av at alt er avklart med EU. Det må bare bety at en mangler initiativ før en kommer til Stortinget. Jeg har lyst til å spørre konkret: Arbeiderpartiet foreslo rundt 40 forslag for rundt halvannen uke siden som bringer klimagassutslippene i Norge ned. Er det noen av de forslagene som klima- og miljøministeren mener er uhensiktsmessige?
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Klimaministeren har ikkje tru på at han klarer å redusera klimagassutsleppa dei neste to åra. Det er lite ambisiøst. Difor har Arbeiderpartiet føreslått over 40 konkrete forslag her i Stortinget, bl.a. i transportsektoren. Landstraum til skip kan raskt redusera utslepp. Då må me byggja ut infrastrukturen for landstraum ved alle viktige hamner. Så må me òg tora å setja oss tøffe mål framover. Me føreslår gradvis å utfasa fossil energibruk i nybilsalet ved å innretta avgiftssystemet slik at alle nybilsal i 2025 skal baserast på lågutslepps- og/eller nullutsleppsløysingar – og frå 2030 100 pst. nullutslepp. Vil klimaministeren konkret støtta tiltak for å redusera utslepp i transportsektoren, som landstraum til skip og omlegging av avgifter slik at nybilsalet kan gå mot nullutslepp?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
«Arbeidsløysa innan havbruk er aukande. Eit ubrukt verktøy for auka sysselsetting innan havbrukssektoren er å innføre rullerande MTB. Vil statsråden ta i bruk dette verktøyet?»
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Vi kunne då gjerne vore einige om ei prøveordning med rullerande MTB, så hadde næringa fått utforska dette og korleis det faktisk verkar i verkelegheita, for det er riktig at det var ulike syn på den høyringa som var ute. Men det går an å setja eit tak på ein rullerande MTB, slik at ein ikkje hadde fått ein auke i den ståande biomassen. Det er jo eitt verktøy. Men det som du viste til som verktøy for å avhjelpa den situasjonen som er i dag, var vel at fleire tiltak etter kvart skulle koma frå regjeringa. Kan du nemna nokre av desse tiltaka som du ser på, som etter kvart skal koma frå regjeringa?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Det med innføring av nye produksjonsområde og rullerande MTB er òg ei veldig sentral problemstilling, for dei små vil jo verta veldig avhjelpte viss dei får rullerande MTB når vi innfører produksjonsområda. Så er vi einige om at vi ikkje skal ha vekst før vi har fått orden på luseproblematikken. Men er det då mogleg å forventa at vi kan få ein strategi framover som går på tiltak og verktøy for å få fleire heilårsarbeidsplassar innanfor sjømatindustrien?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
«Sotrasambandet skaper mest kø i Bergen. På to år har kostnadene for nytt samband økt med 2,5 mrd. kroner. Det er en stamvei hvor Statens vegvesen har ansvar for planlegging, og det er det at de stiller krav som gjør at kostnadene øker. Den statlige støtten er i dag på 23 pst., like mye som staten selv tar inn i merverdiavgift på prosjektet. Kommunen har bedt om en ny bro og ønsker ikke 100 kroner i bompengeavgift. Hvorfor legger statsråden skylden på lokalpolitikerne når det er hans eget Statens vegvesen som planlegger, og blir det byggestart i 2017?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Regjeringen foreslo, som ett av sine tiltak for å gjøre det mer effektivt, at dette skulle planlegges som et OPS-prosjekt. Mener statsråden at Statens vegvesen og Vegdirektoratet er offensive nok, slik at de klarer å planlegge det som et OPS-prosjekt, eller er det med på å forsinke det? Altså, står statsråden fortsatt ved at det blir byggestart i 2017?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Jeg antar at statsråden vet hvor Sotrasambandet ligger. Det er tett opp mot Bergen og tett befolkede Laksevåg, så jeg undrer meg litt over at han mener at det ikke er behov for kollektivfelt, for det står i alle fall i motsetning til det som lokalpolitikerne mener skal være løsningen, som også var oppe i diskusjonen her tidligere i dag. Spørsmålet som jeg stilte i sted, og som jeg ikke opplevde at jeg fikk svar på, er: Mener statsråden at når det gjelder det å drive planlegging med OPS, er både Statens vegvesen og Vegdirektoratet kompetente til å ha de dialogene med byggherre osv., og at den prosessen ikke går saktere nå enn om man ikke hadde valgt en OPS-løsning også for planleggingsfasen? Og blir det byggestart i 2017?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
«DNB ASA er Norges største finanskonsern og har stor betydning for verdiskaping i hele landet, spesielt innen omstillingsarbeid og gründervirksomhet. Det er derfor underlig at de sentraliserer sine tjenester og dermed fjerner seg fra aktive bedriftsmiljø. Havbruksnæringen har den sterkeste klyngen på Vestlandet, samtidig som DNB flytter sin marine avdeling til Oslo. Det samme med forsikringsmiljø. Hvordan vil statsråden sørge for et tettere samspill mellom finansnæringen og sterke regionale bedriftsmiljø?»
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Nå gjaldt det først og fremst finansnæringen som selvstendig næring. Et trekk som vi merker fra flere andre næringer, er den tette kontakten som er opp mot miljøene – og er det klokt å svekke finansnæringen? Vi kjenner til at TV 2 har vært med på å videreutvikle NRK. En bør ha den samme effekten, at en har to miljøer som gjør hverandre gjensidig gode, og de bør iallfall være sterke på de områdene som Bergen er sterk på, og det gjelder spesielt innenfor sjømat og marin, men også innen forsikringsbiten. Hvorfor dra det vekk fra Bergen, spesielt i akkurat den omstillingsperioden vi er inne i nå? Vi trenger en sterk finansnæring og at en gjør hverandre gjensidig gode.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2016-02-17:
Det er allikevel veldig lett for de fleste bransjer å drive med en sentralisering som ikke nødvendigvis er til det beste når man ser totaliteten – og hvordan man skal utvikle det mest konkurransedyktig. Som jeg nevnte i eksempelet om TV 2, som var et bevisst valg: Gjennom å ha to sterke miljøer fikk man totalt sett nasjonalt et sterkt miljø. Og Bergen er det sterkeste finansmiljøet utenom Oslo – Oslo kommer alltid til å være et sterkt miljø. Så det var egentlig hovedutfordringen: Hvordan kan man gjøre noe på det området der? Bergen har også et sterkt miljø når det gjelder IKT. Da er det kanskje litt gammelmodig og litt spesielt at DNB velger å «outsource» IKT-delen til India og til Balkan, samtidig som vi vet – og det vet jo ministeren veldig godt – at itslearning og alle disse nye selskapene som er etablert i Bergen, også den nye Vipps-løsningen, er utviklet i Bergen. Så hvorfor ikke være tydeligere når det gjelder å opprette to sterke finansmiljøer, og ikke minst bruke den lokalkompetansen som er rundt omkring?