Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2015-01-06:
Først har jeg lyst til å takke representanten Tyvand for å ta opp en sak vi i Senterpartiet er svært opptatt av. Jeg kom til å tenke på noe da jeg stod der borte i stad. Se rundt dere, medrepresentanter. Hvis dere ser rundt dere i denne salen, ser dere eksempler på fantastisk fagarbeid, som har vært utført gjennom mange år. Det er slike paradokser vi har, som jeg bare måtte nevne for dere, slik at dere legger merke til det. I budsjettdebatten før jul brukte jeg hele innlegget mitt på å prate om yrkesfagene. Det er ikke første gang, det blir neppe den siste, og det er heller ikke tilfeldig. Jeg tenker som så at den som maser, den får. Jeg er glad for at det er mange som maser om at noe må skje for at yrkesfagelevene skal klare å gjennomføre. Dette til tross syns jeg ikke vi gjør nok. Jeg syns heller ikke regjeringa gjør nok for å gjennomføre de tiltakene som Stortinget allerede har foreslått og vedtatt. Det prates om et løft, men det er det ikke. Jeg har bare lyst til å gjenta statsrådens egne ord om det å være en klegg: Jeg ønsker at statsråden skal være en klegg også på fylkeskommunene og partene i arbeidslivet. For lærlingplasser er åpenbart en utfordring, men utfordringen begynner lenge før elevene skal søke lærlingplass. Først og fremst må vi bidra til å endre holdningen i bedriftene, slik at de ser at det gir en egen vinning å tilsette lærlinger. Jeg syns statsråden også uttrykte det på en god måte ved å vise til bedrifter som sier at de ikke har kultur for det. Vi må endre den tankegangen. Det gjelder også kommuner, fylkeskommuner og statlige virksomheter. Mange offentlige virksomheter er rett og slett helt elendige på rekruttering og det å ta opplæringsansvar som lærebedrift. Er det kommuner som har problemer i dag, må vi få sjekket med dem hva som egentlig er utfordringen. Er det økonomi, er det deres egen kompetanse, eller er det kulturen? Det er veldig viktig at alle elever får en god start på skolen. Tidlig innsats prater vi stadig om, og det er Senterpartiet også opptatt av, men så skiller vi oss kanskje noe ut fra resten ved at vi sterkere vektlegger behovet for at ungdomsskolen må være fleksibel nok til at flere elever kan få vist sine ferdigheter på flere områder. Det betyr at dersom vi ønsker gode fagarbeidere på yrkesfagene, må vi gi dem en sjanse til å prøve ut hva det vil si å være fagarbeider, allerede i ungdomsskolen. Det er derfor vi i Senterpartiet har ønsket at arbeidslivsfag skal være et obligatorisk tilbud på alle ungdomsskoler, slik at alle elever kan ha en mulighet til å velge dette som en forsmak på yrkesfagene og en mulighet til å arbeide noe mer praktisk. Dette er et fag som har vist seg å være veldig vellykket. Et slikt tilbud vil ta alle elever på alvor, og det vil styrke elevenes inntrykk av hva yrkesfagene er, og gi dem en mulighet til å ta et riktigere valg i 10. klasse. Nå må regjeringa vise gjennomføringskraft, være en klegg og pushe den enkelte fylkeskommune til å gjennomføre de tiltakene som et enstemmig storting vedtok i juni i 2013. At det kun er 25 av over 400 videregående skoler som tilbyr vekslingsmodeller, altså ulike måter å kombinere arbeidsliv og skoleliv på, er rett og slett uakseptabelt. Det er ikke noe rart at det kommer ønsker fra bransjer om sjøl å få overta undervisningen når vi ikke klarer å gjennomføre tiltak vi sjøl har initiert. Jeg prater ikke om program til fordypning, men om vekslingsmodellene. Jeg forventer nemlig at statsråden tar grep og sørger for at alle elever er ute i praksis i timene de har til program til fordypning på Vg1 og Vg2. Jeg kunne også ønske meg at statsråden kunne gitt en oversikt over hvor mange elever som per i dag får mulighet til å starte læretida si i bedrift allerede som 16-åringer, altså gjennom de såkalte vekslingsmodellene. Det vil være en utfordring å sørge for at også lærerne er sysselsatt på heltid når elever er ute i praksis – om det er enkeltdager per uke, eller om det er i perioder i vekslingsmodellen. Det kan dog ikke være en unnskyldning for ikke å få det til. Vi er opptatt av å ha en skole som er til for elevene, ikke for systemet. Det er bl.a. derfor vi i Senterpartiet har kritisert regjeringa for å være gjerrig på pengepungen, for vi ser at dette vil gi uforutsette kostnader i en periode. Til slutt: Vi er helt enig i og stemte for forslaget om å øke lærlingtilskuddet. Det er en gulrot. Opplæringskontoret er opptatt av at alle som har lærlinger, skal ha mulighet til å delta på kurs i regi av dem. Det er en stor utfordring for små bedrifter som har få ansatte, og der bunnlinja avhenger av den ene som er på jobb. Jeg ber statsråden også se nærmere på utfordringen for Opplæringskontoret og de aller minste bedriftene.