Søren Fredrik Voie (Høyre), 2002-05-07:
Distrikts-Norges muligheter til å overleve er et spørsmål om kunnskap og kompetanse. Dette utsagnet er brukt av mange andre i ulike sammenhenger. Hittil har skiftende regjeringer i liten grad tatt konsekvensene av dette i distrikts- og regionalpolitikken. Ser vi på dagens såkalt demografiske endringer, flyttemønster, alderssammensetning, kunnskapsnivå m.m., finner vi en klar sammenheng mellom utdanningsnivå og befolkningsvekst. De deler av landet som har det beste utdanningsnivået, har også den høyeste veksten i folketall. Går vi dypere i materialet, finner vi en nesten like klar sammenheng mellom utdanningsnivået i befolkningen og antall nyetableringer – det vi ofte kaller for innovasjon og entreprenørskap. Særlig gjelder dette innenfor såkalt kunnskapsbasert produksjon og tjenesteyting, nettopp det som er vekstnæring nr. 1 i Norge i dag, og som vil bli det i enda større grad i årene som kommer. Det er derfor svært hyggelig å se at denne regjeringen og statsråden i sin redegjørelse om regionalpolitikken legger betydelig vekt på økt næringsrettet forskning og utvikling, økt kunnskapsspredning og tilgang til høyere utdannelse i Distrikts-Norge, inkludert økt satsing på bedre kvalitet og entreprenørskap i skolen, som viktige virkemidler i distrikts- og regionalpolitikken. Kunnskapsbasert næringsliv vil i fremtiden i enda større grad være lokalisert til våre kystområder og -distrikt. Det gjelder maritim virksomhet, olje- og gassvirksomhet, marin oppdrettsnæring, bioteknologisk produksjon og ikke minst eksportnæringen reiseliv. For alle disse vekstnæringene kreves det mer forskning og kunnskap om alt fra språk og kultur via fag som farmasi og biologi til teknisk nyvinning og utvikling av hittil ukjente og nye produkter. Mulighetene og potensialet til verdiskaping, sysselsetting og vekst for alt dette finnes i stor grad i Distrikts-Norge. Skal vi lykkes i å utløse dette enorme potensialet, må de kreative kreftene slippes løs. Gründerne må stimuleres og få beholde en rimelig andel av sin verdiskaping uten å bli kvalt av reguleringskåte politikere og et drepende skatte- og avgiftsnivå. All erfaring og forskning viser at utvikling, etablering og vekst kommer innenfra – fra den enkelte person, den enkelte bedrift, det enkelte lokalsamfunn og den enkelte region. Det er derfor på tide at vi nå får en annen distriktspolitikk, som tar innover seg de faktiske utviklingstrekk og endringer i samfunnet, og som setter inn tiltak som på en helt annen måte vektlegger kunnskap, kompetanse og forskning som grunnpilarer i regionpolitikken. I tillegg foreslår Regjeringen spesielle skattestimuli for FoU rettet mot småbedrifter. Dette kan bli et nytt viktig virkemiddel i tillegg til god infrastruktur, inkludert bredbånd og ulike IKT-løsninger. I statsrådens redegjørelse legges det opp til en mer positiv distrikts- og regionalpolitikk enn tidligere regjeringer noen gang tidligere har ført. Dette er helt nødvendig. Glød, entusiasme, skaperevne og lyst til å bo og arbeide i distriktene er en av de beste drivkreftene for en positiv utvikling. Arbeiderpartiet og Sp, som i dag fremstår som noen av Regjeringens sterkeste kritikere på det regionalpolitiske området, til tross for at begge partier faktisk har deltatt i samtlige regjeringer med få unntak etter krigen, har hatt betydelig innflytelse på den politikken som har vært ført, og som har resultert i de dårlige resultatene som de nettopp selv kritiserer i dag. Det er fristende å spørre: Hva er deres alternativ? Hittil få – om noen – svar, heller ikke i dag. Distribusjon av høyere utdannelses- og forskningsresultater fra universiteter og høyskoler kan med fordel legges inn som et viktig element i Regjeringens fortsatte satsing på næringshager og inkubatorvirksomhet. Dermed vil en kunne oppnå en høyst nødvendig bedre kobling mellom forskningsmiljøene og næringslivet, spesielt mindre bedrifter i de aktuelle lokalmiljø, samtidig som en når nye deler av befolkningen med tilbud om høyere utdannelse. Regjeringens mer målrettede bruk av regionalpolitiske virkemidler, som FoU, kompetanseutvikling og nyskaping, hvor ulike departementers satsinger og virkemiddel blir sett i sammenheng og samordnet, gir oss mulighet til ny vekst og utvikling i våre regioner. Å stimulere og videreutvikle det som går godt, i stedet for kunstig å forlenge livet til aktiviteter som ikke har livets rett, bør være vår nye regionalpolitiske rettesnor. At SV er skuffet, bør heller statsråden ta som en kompliment enn som en kritikk.