Thor Erik Forsberg (Arbeiderpartiet), 2012-06-07:
Det er en gledens dag når vi kan legge fram en slik tilstandsrapport om norsk arbeidsliv. Utgangspunktet finner vi egentlig tilbake fra da fagforeningene startet Arbeiderpartiet i 1887, med et program på bare fire punkter. Tre av disse punktene dreide seg om retten til å streike, allmenn stemmerett og kampen for normalarbeidsdagen. Det siste var et krav vi fikk gjennomslag for i 1919, etter at man hadde gått i demonstrasjonstog over hele verden for å sikre at man skulle kunne kombinere nettopp arbeid og familie. På plakatene sto det: åtte timer arbeid, åtte timer fritid, åtte timer hvile. Dette dreier seg i bunn og grunn om å ha en jobb som man kan leve av og med. Det å sikre en rettferdig inntektsutvikling er en kjerneoppgave for den rød-grønne regjeringen. Komiteen har også hatt til behandling et representantforslag fra Fremskrittspartiet, Dokument 8:6 S for 2011–2012, om å innføre en nasjonal minstelønn. Det store flertallet synes det er en dårlig idé. Vi frykter – på bakgrunn av de erfaringene vi har bl.a. fra Europa og USA – at dette vil kunne bli et permanent lavtlønnstak. I dag er det sånn at lønnsutviklingen, også for de uorganiserte i arbeidslivet, i stor grad lener seg mot tariffavtalene som de organiserte har kjempet fram. Vi frykter at en utvikling med innføring av nasjonal minstelønn kan føre til at inntektsutviklingen for noen av de mest utsatte i arbeidslivet kan bli betraktelig dårligere. Uansett kan vi ikke skape en ordning hvor arbeidstakere er nødt til å være avhengige av et stortingsvalg hvert fjerde år for å kunne få bedre lønns- og arbeidsvilkår. Den rød-grønne regjeringens svar er en bedre allmenngjøringsordning. Den har vært fantastisk viktig for å redusere og bekjempe sosial dumping. Dette sikrer at det er partene i arbeidslivet som faktisk har ansvaret for lønnsdannelsen, for vi kan ikke ha en minstelønn som er totalt uavhengig av bransjer. Det må den enkelte bransje, og inntektsevnen der, også ta hensyn til. Høyresiden har stemt for en del av disse tiltakene, som er en samlepakke for å bekjempe sosial dumping, men man har samtidig stemt ned de mest virkningsfulle, som solidaransvar og innsynsrett for tillitsvalgte. Allmenngjøringsordningen, den ordningen vi i dag har for å allmenngjøre tariffavtaler, er ikke perfekt. Det er også store utfordringer med den enorme arbeidsinnvandringen til Norge, som utfordrer vår lønnsmodell. Derfor er jeg glad for at statsråden tar tak i dette og annonserer at vi skal ha en nasjonal konferanse til høsten. Særlig viktig blir det å se på dokumentasjonskravet som ligger der for å få allmenngjort tariffavtaler i dag. Jeg synes det er noe spesielt hvordan Høyre i dag har forsøkt å pynte på sin egen historie og ta et eierskap til den arbeidslivsmeldingen som nå er lagt fram. Man kan i det minste forvente at representantene snakker sant. I en replikkordveksling her tidligere mellom representantene Torbjørn Røe Isaksen og Anette Trettebergstuen sa representanten Røe Isaksen at Høyre hadde stemt for at man skulle sikre norske lønns- og arbeidsvilkår ved offentlige anskaffelser. Den som går tilbake til stortingsprotokollen, ser at Høyre sto sammen med Venstre og Fremskrittspartiet om at man heller skal ha en naturlig konkurranse om lønn, og har altså ikke vært med på å gi noen bidrag for å sikre respekten for ærlig, hardt arbeid. Vi har skapt 300 000 nye arbeidsplasser siden vi tok over i 2005, men like viktig som antallet nye arbeidsplasser vi skaper, er kvaliteten på disse arbeidsplassene. Arbeidsmiljøloven er faktisk en dynamisk og moderne lov. Fra rød-grønn side kan vi forsikre de borgerlige om at det ikke vil være stillstand, men en kontinuerlig utvikling til beste for norsk arbeidsliv og den viktigste ressursen vi har, nemlig norske arbeidstakere. To korte poenger som jeg synes er viktige, og som merknadene også signaliserer at det er viktig å gripe fatt i, er ufrivillig deltid, det å få på plass en mertidsparagraf som er effektiv ved å sørge for at man får den stillingsprosenten man faktisk jobber, og at vi sikrer mer medvirkning i arbeidslivet for dem som i dag er omfattet av franchise.