Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2008-04-07:
Jeg vil gi honnør til representanten Dagrun Eriksen for å ta opp et viktig tema i denne salen i de sene ettermiddagstimene. Når mange unge sliter med dårlig psykisk helse, er det grunn til bekymring. Bekymringen er i dette tilfellet spesielt rettet mot studenter. I fjor var det registrert 208 000 studenter ved utdanningsinstitusjonene i Norge, og det sier seg selv at dette er en mangfoldig gruppe med ulike og sammensatte problemer. Levekårsundersøkelsen fra 2005 viser at studenter generelt har dårligere psykisk helse enn befolkningen ellers. 13 pst. av studentene oppgir å ha dårlig psykisk helse, sammenlignet med 8 pst. av befolkningen generelt. Blant studentene med dårlig psykisk helse sier 11 pst. at studiesituasjonen er årsaken, det være seg eksamensstress eller følelsen av håpløshet med tanke på framtiden. Hele 18 pst. av de kvinnelige studentene føler seg nedtrykte og tungsindige i forhold til situasjonen. Når studiesituasjonen er årsaken til de psykiske lidelsene, vil dette ikke nødvendigvis være et vedvarende problem. Vi vet lite om årsaken til at nettopp studenter har dårlig psykisk helse. Det spenner fra kjønn, alder, om man har barn og til partner. I samfunnet generelt er årsakene til psykiske lidelser enklere å forstå. Lidelsene er relatert til inntekt, forhold på arbeidsmarkedet, utdanningsnivå og familieoppløsning. Gjennomgående, som også statsråden nevnte, har kvinner dårligere psykisk helse enn resten av befolkningen. Det samme gjelder enslige og enslige forsørgere. I levekårsundersøkelsen vurderer 87 pst. av studentene sin helse som god. Sykdom henger jo ofte sammen med den sosiale posisjonen i samfunnet, og gjelder de samme gruppene som nevnt tidligere. Utdannelse, inntekt og arbeidsforhold kan også relateres til sykdom og plager. Når man ser på årsakene til psykiske plager i samfunnet generelt, og hos enkelte grupper spesielt, er det ikke overraskende at studenter kommer spesielt dårlig ut. Man er i et stadium i livet der framtiden er planlagt, men veien dit kan føles lang og kronglete. Det er knyttet usikkerhet opp mot et framtidig yrke og en fast og trygg arbeidsplass. Utfordringen vår er å kunne gi dem som sliter, et godt tilbud om hjelp, uavhengig av om de er studenter eller ikke. Jeg mener at studentsamskipnadene bør kunne gi tilbud om hjelp til studenter som sliter psykisk. Hvorvidt selve behandlingen skal gis av studentsamskipnadene, er jeg i større tvil om, men det bør være mulig å søke hjelp og bli henvist videre uten at egenbetalingen er skyhøy. Det er viktig å sette i gang forskningsprosjekter som i større grad viser om psykiske problemer går over etter endt studietid, hvilken type psykiske lidelser studentene sliter med, om følelsen av håpløshet øker nær eksamen, og om engstelsen gradvis gir seg jo nærmere man kommer endt studium og målet om en grad er nådd. I tillegg til statsråden ønsker jeg å presisere viktigheten av prosjektet «Studier med støtte», som ble opprettet i Bergen høsten 2006. Målgruppen er unge mennesker som på tross av sin studiekompetanse ikke kan delta i studietilværelsen på grunn av en alvorlig psykisk lidelse. Prosjektet fikk støtte gjennom storbysatsingen i Opptrappingsplanen for psykisk helse og får nå støtte gjennom Nasjonal strategiplan for arbeid og psykisk helse, som varer fram til 2012. Satsingen skal resultere i bedre og flere tilbud for mennesker med psykiske lidelser. Prosjektet har vist at det er små tiltak som skal til for at unge mennesker med psykiske lidelser kan studere og fullføre en høyere utdannelse. Unge studenter gis et spesielt tilbud gjennom ventetidsgarantien i spesialisthelsetjenesten for barn og unge under 23 år med psykiske lidelser. Denne garantien ble innført av helse- og omsorgsminister Sylvia Brustad og gir tilbud om maks 90 dagers ventetid for å få hjelp. Det å ta høyere utdanning gir både økonomisk og sosial status og er en kilde til økt livskvalitet. Å være student er en midlertidig status hvor målet er en sikker jobb og økt inntekt. Lik rett til utdanning er det viktigste målet med norsk høyere utdanning og betyr også at de som sliter med psykiske lidelser, bør gis et tilbud om hjelp og oppfølging, uansett om problemet inntrådte før eller etter studiestart.