trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Guri Melby (Venstre), 2021-12-15:
I sin replikk tok representanten Schou opp kuttet i GPE både fordi både Høyre og Venstre er kritiske til kuttet innholdsmessig, og også fordi vi mener vi bryter noen forpliktelser vi har tatt på oss. Statsråden har sikkert rett i at det ikke er en juridisk forpliktelse, men Stortinget har vedtatt denne bevilgningen, og Norge har vært veldig tydelig på vår støtte til programmet. Det samme mener jeg gjelder knutepunktet for helseinnovasjon gjennom UNICEF, noe jeg tok opp i mitt innlegg i sted. Én ting er at en ny regjering vil gjøre omprioriteringer, det har vi respekt for, en annen ting er hvordan man tenker at Norge blir oppfattet som samarbeidspartner av viktige organisasjoner framover, når man opplever at relativt store endringer gjøres på kort tid uten god begrunnelse og uten forvarsel.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-12-15:
Israel har definert seks palestinske sivilsamfunnsaktører som terrororganisasjoner. Disse seks forsvarer rettighetene til fengslede barn, rettighetene til ofre for etnisk rensing, og de dokumenterer krigsforbrytelser overfor internasjonale domstoler. Regjeringen vil foreløpig ikke fordømme denne terrorlistingen og sier den venter på mer israelsk dokumentasjon, som må komme innen rimelig tid. Men for hver dag som går uten at terrorlistingen oppheves, kommer den israelske okkupasjonsmakten et skritt nærmere å knuse det palestinske sivilsamfunnet. Jeg lurer på hva som er såkalt rimelig tid, og hvor lang tid det vil gå før regjeringen krever at Israel opphever denne terrorlistingen.
Dag-Inge Ulstein (Kristelig Folkeparti), 2021-12-15:
Tilbake til utdanningskuttet, for det er jo det det er: Vi har fått svar tidligere, og det undrer meg. Det blir bl.a. svart at en kutter i utdanning fordi en vil satse på andre ting som vil styrke utdanningen, og gå bort fra løftet gitt av Norge internasjonalt fordi en mener det gir et godt signal til andre giverland. Det er altså svar fulle av paradokser, må en si. Faktum er at regjeringen fikk enstemmig støtte her i dette hus til å sette av 3,7 mrd. kr til det globale partnerskapet for utdanning. Jeg var aktivt med. Når det gjelder hva det signaliserer, og hva det gjør for de organisasjonene, har vi fått veldig tydelige signaler om hvilke konsekvenser kuttene får. Alice Albright sier faktisk følgende om dette: This is terribly alarming. By doing this, Norway is indicating: We’re not a reliable partner. Det er altså alvorlig, og det er uansvarlig. Er det noe ved GPE, informasjon eller kunnskap, vi ikke har fått som rettferdiggjør det kuttet? Det vil jeg gjerne ha svar på. Her utdanner en jo nye lærere, det er utdanningsmateriell, en engasjerer strategisk, land har selv tatt eierskap. Er det noe innsikt vi ikke har?
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Det er fordi vi mener at den tidligere regjeringa ikke var konkret og forpliktende nok for å hjelpe folk som i dag bor i flyktningleirer. Vi ser jo at det oppstår konflikter i mange lokalsamfunn hvor flyktninger er ment å bo i noen få år, men hvor de blir boende ganske mye lenger. Ett konkret eksempel på det er at det kjøres inn mange vannflasker for å dekke vannmangel, men det kan i mange av disse tilfellene være like klokt at det bores brønner, og at man ser den kortsiktige humanitære bistanden og det mer langsiktige i en sammenheng. Vi mener at den tidligere regjeringa ikke har vært konkret nok og forpliktende nok til å hjelpe folk som bor i flyktningleirer, og som har flyktet fra kriser og konflikt. Derfor har vi lagt om politikken i tråd med den verden vi ser i dag.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Når det gjelder overføringen til Verdens matvareprogram, ligger den 100 mill. kr høyere enn i 2020. Det er veldig viktig å få med seg. Det er ganske lite imponerende å foreslå økninger i et budsjett som den tidligere utenriksministeren visste ikke skulle bli vedtatt. Det er typisk også for dette budsjettet, som vi har sett på veldig mange områder, at når man har styrt i åtte år og vet at man skal gå av, kommer plutselig et stort engasjement på veldig mange satsingsområder. Når vi ser på Verdens matvareprogram, er dette også et område som Søreide selv har foreslått en reduksjon på 80 mill. kr på fra 2021 til 2022. Det betyr at også hun mener at den budsjettposten har ligget noe høyt. Det er også naturlig å tenke, når vi ser på det humanitære budsjettet, at det er veldig fleksibelt – og så gå inn der det er behov. Det er klart at det kan innebære økte bidrag til Verdens matvareprogram hvis det er den mest hensiktsmessige måten å bruke pengene på.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Det som er viktig med den bistanden som vi gir til Syria, hvor situasjonen på bakken faktisk er verre enn på lenge, og verre enn under deler av borgerkrigen, er at vi har vært opptatt av å sikre humanitær bistand til folk i nød. Det har vært grunnlaget for de prioriteringene vi har gjort. Da er det viktig at vi mobiliserer egne midler til folk i Syria, uansett i hvilke deler av Syria man bor, men det er også viktig at vi mobiliserer andre land i regionen til å ta et større ansvar for mennesker som er i nød. Så ligger det jo helt andre kriterier til grunn for det som ofte er langsiktig bistand enn for det som er kortsiktig humanitær innsats. Sånn situasjonen er nå, står vi i fare for å se en humanitær krise, hvor jeg mener det er veldig viktig at vi hjelper. Vi skal også stille Assad-regimet klart til ansvar for de bruddene han har foretatt på ulike måter, også knyttet til humanitær hjelp.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Jeg deler synet til den tidligere regjeringa, som Christian Tybring-Gjedde var det parlamentariske grunnlaget for, om at innholdet i de palestinske skolebøkene har blitt forbedret fra 2017 til i dag. Det instituttet som representanten viser til, har levert en rapport som også viser dette. Det er likevel klart at det finnes eksempler på problematisk innhold i palestinske skolebøker, og vi jobber for ytterligere forbedring av pensumbøker, selv om utviklingen går i riktig retning, noe som også er understreket i rapporten. Det er EU som er bestiller av den rapporten, og som også har opprettholdt utdanningsstøtten til Palestina, og det forsterker også dette inntrykket.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Jeg går ut fra at Klassekampen er en avis som representanten Moxnes leser. Det var et innlegg langs de linjene representanten kom med, i gårsdagens Klassekampen, som jeg også for så vidt svarte på. Det er klart at vi har ikke fått den dokumentasjonen, så vi forholder oss ikke til den. De har fått en frist til å legge fram dokumentasjon, som de da ikke har gjort. Derfor ønsker ikke vi å stanse samarbeidet med disse organisasjonene som representanten peker på.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Norsk gass er avgjørende for å få til et grønt skifte i Europa, og derfor er vi avhengig av å ha gode leveranser på dette området. Det viktigste vi kan gjøre, er å bidra med den kompetansen vi har innenfor fornybar energi, vannkraft, og fra olje- og gassektoren, for å få i gang nye næringer. Det er en av grunnene til at vi nå bidrar stort i USA for å få til vind til havs. Det er ikke aktuelt for Norge å legge ned norsk olje- og gassindustri eller stanse opp det i nord. Vi vil bruke denne kompetansen til å bidra til det grønne skiftet. Så vil jeg også hevde at det er viktig hva vi gjør på bistandsbudsjettet. Jeg er veldig glad for at vi har fått en kraftøkning på fornybar energi, også fordi dette er et område hvor Norge har spesiell kompetanse. Ved å bidra til at fattige land får tilgang til ren energi, kan Norge gjøre en stor innsats i verden.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Det er jo en dialog, men dette er et spørsmål som eventuelt forsvarsministeren må svare på. Han sitter til og med i salen, så jeg foreslår at spørsmålet går til ham.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Jeg hørte lederen av utenrikskomiteen si at regjeringas linje når det gjaldt organisering av vårt sikkerhetspolitiske samarbeid i nord, har ført til undring blant våre allierte. Det er en alvorlig påstand. Verken forsvarsministeren eller jeg har mottatt uttrykk for undring fra noen av våre allierte. Vi har mottatt uttrykk for undring fra én person, og det er fra lederen av utenrikskomiteen. Norge er NATO i nord, og det er stor tilfredshet med den norske linja, som bygger på både avskrekking og beroligelse.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
Representanten Schou stiller flere spørsmål, slik jeg forstår det. Utdanningsbistanden er svært viktig. Derfor viderefører vi et nivå på 3,4 mrd. kr, som er det løftet den forrige regjeringen hadde da de kom inn i regjering. Det er viktig. Men det er også sånn at utdanningsstøtten er spredt over en rekke ulike budsjettlinjer. Det Ingjerd Schou tar opp her, er den såkalte fullmakten som Stortinget ga i sommer til å bevilge inntil 3,7 mrd. kr til GPE. Jeg mener det ikke var forsvarlig i framtidige, pressede budsjetter å forplikte seg til et så høyt beløp. Derfor har vi inngått en betydelig forpliktelse til GPE, men ikke på fulle 3,7 mrd. kr.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
Vi kan ikke kutte en forpliktelse som ikke er inngått. Jeg vil igjen understreke at dette var en fullmakt fra Stortinget, det var ikke inngått noen avtale med GPE om å bevilge disse midlene. Vi har altså inngått en forpliktelse på 1,82 mrd. kr – et betydelig beløp – til GPE, som medfører at vi kanskje ikke er den aller største giveren til GPE, men fortsatt en betydelig støttespiller. Et viktig mål i dette arbeidet må være å sørge for at landene selv bidrar til sine utviklingsbudsjetter, og å sørge for at flere land enn Norge også bidrar inn på GPEs budsjett. Derfor mener jeg dette var en helt riktig beslutning. Så vil jeg understreke at regjeringen har skjermet andre veldig viktige tiltak på utdanningsfronten, hvor avtaler var inngått, bl.a. når det gjelder Education Cannot Wait, som er et veldig viktig program for å sikre utdanning for barn i kriser.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
En regjering, når den tiltrer, vil nødvendigvis måtte gjøre justeringer for å sørge for at innretningen på bistanden til enhver tid er så effektiv som vi mener den må være. Da må man også gjøre noen prioriteringer. Så er det viktig å understreke at det ikke var inngått noen juridisk forpliktelse overfor GPE. Det kan være fristende å minne representanten om et ordskifte vi hadde i denne sal for ikke så lenge siden, hvor jeg så meg nødt til å minne representanten på at den forrige regjering gjorde noe kanskje enda mindre forutsigbart når de kuttet inngåtte forpliktelser, bl.a. på fornybar energi-området. Det vil ikke denne regjeringen gjøre. Vi kommer ikke til å legge opp til å bryte inngåtte avtaler om bevilgninger.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
Premisset fra representanten om at bistand ikke virker, er jeg dypt uenig i. Vi kan spørre de 2–3 milliarder barn som overlever hvert år på grunn av vaksinebistand. Vi kan spørre de landene som har gått fra å være lavinntektsland til å være mellominntektsland, om bistand virker. Vi kan spørre de landene som har fått forsterket sine demokratiske styresett takket være bistand. Det er masse forskning som viser at bistand virker. Riksrevisjonens rapport er en viktig kilde til korreksjon i innretningen av globale fond, men jeg vil understreke at Riksrevisjonen kun går inn på fire relativt små fond av de mange som Norge bevilger penger til. Selvfølgelig skal Stortinget motta usminkede(presidenten klubber) rapporter. Jeg kan ikke svare for forrige regjering, men jeg kan love representanten(presidenten klubber igjen) at … (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
Jeg vil understreke at vi som er opptatt av norsk solidaritet og norsk bistand, er de første til å ta imot både ros, ris og konstruktiv kritikk når det gjelder å gjøre bistanden mer effektiv. Men når representanten skal kommentere Riksrevisjonens rapport, vil jeg anbefale å ta utgangspunkt i hele bildet som Riksrevisjonen presenterer. Jeg understreker at denne rapporten tar utgangspunkt i fire relativt små, begrensede fond, mens den store mengden av multilateral bistand gjennom Verdensbanken kanaliseres gjennom store, tunge fond som har skåret meget godt på internasjonale uavhengige evalueringer av bistandseffektivitet.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
Når det gjelder GPE, må jeg bare gjenta at man ikke kan kutte en forpliktelse som ennå ikke er inngått. Det forelå ikke noe bevilgningsvedtak fra Stortinget i denne saken; det forelå en fullmakt til å bevilge inntil 3,7 mrd. kr, og den nåværende regjeringen ønsker å bevilge i underkant av 2 mrd. kr over noen år. Når det gjelder UNICEFs knutepunkt, kan man heller ikke bryte en avtale som ikke er inngått. Det var ikke foretatt noen beslutning om at dette knutepunktsenteret skulle legges til Oslo. Den beslutningen lå på mitt bord da jeg kom inn i stolen som utviklingsminister, og jeg mener det er feil bruk av bistandsmidler å bevilge en halv milliard kroner over ti år til å administrere et senter i Oslo. Tvert imot skal vi legge til rette for at denne kompetansen kommer til nytte for samme formål internasjonalt.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-12-15:
GPE er fortsatt en viktig partner for Norge, også i utdanningssatsingen, og vi bevilger betydelige midler til GPE. Det er ikke noen informasjon representanten ikke har, bortsett fra det han helt sikkert selv reflekterte over i sin stol – nemlig at dette legger beslag på mange milliarder kroner over det norske bistandsbudsjettet i kommende år. Vi mener derfor at det var det mest både hensiktsmessige og forutsigbare å si at vi legger oss på den opprinnelige ambisjonen som forrige regjering hadde. Det gjør oss til en forutsigbar og troverdig partner samtidig som det gir handlingsrom til også å prioritere annen bistand.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-12-15:
Replikken min handler om hvor det ble av 662 mill. kr på budsjettet til utdanning neste år. Utdanning er jo nøkkelen til varig utviklingshjelp, økonomisk vekst og også selvberging og likestilling. Gjennom utdanning får unge jenter en framtid og unnslipper tvangsekteskap og undertrykkelse. Det var derfor ikke rart at et samlet storting stilte seg bak en flerårig forpliktelse til det globale partnerskapet for utdanning, GPE. Men med et pennestrøk har altså regjeringen halvert Norges mangeårige forpliktelse til dette og fjernet utdanning fra listen over prioriterte områder i utviklingspolitikken. Høyre har gjentatte ganger tatt opp spørsmålet med statsråden, men ikke fått noen fullgod forklaring. Jeg forsøker derfor igjen: Hva skyldes regjeringens nedprioritering av utdanning i utviklingspolitikken? Hvor ble det av 662 mill. kr på dette området neste år?
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-12-15:
De internasjonale reaksjonene har ikke uteblitt, de har vært sterke på regjeringens kutt. Når Norge først signaliserer en forpliktelse for så å gå tilbake på den noen få måneder senere, gir vi et inntrykk av at vi ikke er troverdige eller stabile som utviklingspolitisk samarbeidsaktør, verken hos andre donorland eller hos mottakere. Hvordan akter statsråden å reparere det inntrykket regjeringen har skapt internasjonalt?
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-12-15:
Det er veldig mange områder som er viktige innen utdanningspolitikken, men det at Norge skal være en troverdig aktør, handler også om at vi står bak de signaler som har vært gitt av regjeringer av ulik farge. Jeg hører at statsråden rir mer det juridiske prinsippet enn det moralske. Det moralske har ligget til grunn for forpliktelsene her i stortingssalen under flere regjeringer, gjennom mange år. Er det slik at statsråden ser helt bort fra dette?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
Det øses ut bistandsmilliarder på løpende bånd uten at det gir resultater. Nylig fikk vi enda en ny rapport, som går inn i en lang rekke. Rapporten fra Riksrevisjonen viser at man brukte 5,3 mrd. kr gjennom Verdensbanken bare i 2020, og man ser ikke spor av resultater på bakken blant dem man faktisk skulle forvente fikk noe ut av det. I denne rapporten kan vi også lese at de tilbakemeldingene Stortinget får, rett og slett er sminket. Det framgår hvor fantastisk dette er, mens det negative og resultatene som oppnås, underslås. Jeg vil gå så langt som å si at Stortinget blir ført bak lyset. Det er noe Utenriksdepartementet selv skriver i sitt svar til Riksrevisjonen. Hva vil ministeren si til Stortinget om den måten man rapporterer på, og måten man sløser vekk milliarder av kroner på innenfor bistanden?
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2021-12-15:
Det er godt mulig at ministeren mener at 5,3 mrd. kr er småpenger. Vi kunne gitt medisiner til utrolig mange syke i Norge. Vi kunne hjulpet familier som ikke får den bistanden de trenger til å håndtere syke barn. Jeg kunne fortsatt i lang tid. Men det er også interessant å høre på dem som faktisk har jobbet i denne bistandsindustrien. Jens Mjaugedal – som sikkert er kjent i Utenriksdepartementet som UDs tidligere spesialutsending i Somalia – sier om karrieren i det han kaller for «bistandssirkuset»: «Gøy, men bortkastet. Bistand virker ikke.(…) Hva har vi fått til? Ingenting.(…) Hva har vi fått tilbake? Vi har mange godt betalte jobber i bistandsbransjen. Men det har ikke gitt utvikling, vi har ikke stoppet flyktningstrømmen og vi har ikke fått slutt på terror. Det har ikke bedret vilkårene for det somaliske folket. Hele prosjektet er vanskelig å forsvare.» (…) (…) Hva er ministerens reaksjon på denne ganske klare tilbakemeldingen fra en som har vært ute på bakken, og faktisk gir tilbakemeldinger på det som vi sløser vekk av(presidenten klubber) penger fra norske skattebetalere? (presidenten klubber)
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Å stå sammen med NATO-allierte og våre nordiske naboland er av sentral betydning for norsk sikkerhet, spesielt når vi ser et nytt og mer utfordrende trusselbilde internasjonalt. Utfordringene spenner fra klimaendringer og ressursforvaltning til digitale trusler og terror. Vi står også overfor nye sikkerhetspolitiske utfordringer i Europa og dets nærområder. Disse utviklingstrekkene forsterker behovet for samarbeid. Med store land- og havområder trenger Norge et sterkt og moderne forsvar som kan håndheve norsk suverenitet, ivareta våre allianseforpliktelser og bidra til stabilitet i våre nærområder. Regjeringen har sagt at den vil utvikle og fordype det nordiske samarbeidet på en rekke felt. Nordiske og europeiske land er Norges viktigste politiske og økonomiske partnere. Regjeringen har sagt at den vil stå tydelig opp for verdiene av et åpent og samarbeidende Europa i en tid da autoritære krefter, nasjonalisme og fremmedfrykt er på frammarsj. Retten til å kunne ytre seg fritt og ha fri tilgang til informasjon er en grunnleggende menneskerettighet. Ytringsfrihet er en forutsetning for at den enkelte skal kunne skaffe seg ny innsikt og danne seg egne meninger. Ytringsfrihet er samtidig avgjørende for et levende demokrati der alle borgere fritt kan utveksle synspunkter og ideer og påvirke samfunnsutviklingen. En åpen dialog der meninger kan brytes mot hverandre, er med på å utvikle demokrati og ivareta menneskerettighetene i et samfunn basert på mangfold. Vi ser en utvikling også i vår egen bakgård, Europa, der ytrings- og pressefriheten er under betydelig press. I 2019 tegnet Reportere uten grenser et dystert bilde. Journalister opplever vold og trusler, og statsledere er med på å skape et fiendebilde som er med på å piske opp hat mot mediene. I land som Polen, Ukraina, Hellas og Ungarn er situasjonen beskrevet som problematisk. Samtidig som pressefriheten er under angrep, ser vi også en utvikling der menneskerettighetene blir satt under press. Spesielt ser vi en utvikling der kvinners rettigheter knyttet til egen kropp og reproduktiv helse blir utfordret. Historien viser at verdens kvinner aldri kan ta sine rettigheter for gitt. I 2020 ble abort lovlig i Argentina, og folk tok til gatene i Buenos Aires for å feire denne historiske hendelsen, men bare noen få måneder senere strammet polske myndigheter inn sin lovgivning, noe som betyr et reelt forbud med noen få unntak. Demonstranter tok til gatene, og det endte i voldelige sammenstøt. Norges engasjement i utenrikspolitikken har vært og vil også i fortsettelsen være bredt. Jeg har pekt på to særlige områder der vi ser at vi må følge nøye med, og vi må heve stemmen for dem som ikke kan heve stemmen selv.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-15:
Jeg kan glede representanten Tybring-Gjedde med at luftvern vil bli prioritert. Det er én av de anskaffelsene som skal gjøres framover. Samarbeid med norsk forsvarsindustri er også viktig; det er jeg faktisk enig med representanten i. Det betyr ikke at det er mulig å forsere det som den forrige regjeringen la til grunn, i løpet av noen uker. Det er et langt løp å anskaffe luftvern, ikke minst langtrekkende presisjonsluftvern, som er en del av de anskaffelsene som skal gjøres. Dette vil komme i tur og orden – det er prioritert. Det er en prioritert anskaffelse også for denne regjeringen å sørge for at vi har luftvern. Tidligere har vi hatt et replikkordskifte, eller en ordutveksling, om hvor dette luftvernet skal lokaliseres. Det er en annen diskusjon, som jeg ikke går inn på i dag.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-15:
Jeg kan forsikre representanten Elvenes om at regjeringen og Senterpartiet ikke har gitt opp våre ambisjoner om et styrket nasjonalt forsvar. Det ser vi spor av allerede i budsjettet som er lagt fram nå. Vi styrker Heimevernet, og vi sier at vi skal øke bemanningen i Forvaret med 1 000 i løpet av den perioden vi er inne i. Vi anskaffer materiell, og vi prioriterer også forsvar i nord, noe som er tydelig i Hurdalsplattformen. Så nei, ambisjonen er definitivt ikke gitt opp, men det vil ta tid, derfor har vi startet med å legge til rette for at vi bl.a. skal kunne øke personellstyrkene. Vi legger til rette for et styrket heimevern. Vi gjør også oppgraderinger av EBA for å bedre boforholdene for både soldater og ansatte i Forsvaret – et etterslep som vi drar med oss fra den forrige regjeringen. Ambisjonene er på ingen måte gitt opp.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-15:
Nå var ikke forsvarsministeren til stede da forhandlingene i Hurdal pågikk, men det som er faktum, og som jeg også har presisert tidligere i denne salen, er at ambisjonen er å få en økning fra 40 000 til 45 000. Det er en presisering av formuleringen i Hurdalsplattformen, og det er ingen endring i ambisjonene. Under drøftingene ved Hurdalssjøen var hensikten, sånn jeg har fått opplyst, å få en økning fra 40 000 til 45 000. Det ligger fast, det er regjeringens ambisjon, og det skal gjennomføres.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2021-12-15:
Det er et ganske godt og presist svar fra utenriksministeren. Et eksempel på et slikt område, der vi tar sikte på å styrke samarbeidet med andre, er det vi gjør innen NORDEFCO. Nordisk samarbeid mener jeg er svært viktig, både det vi har på politisk nivå, og det som forsvarssjefene har seg imellom. Det er et viktig samarbeid som både bør og må utvides. Så har vi også kontakten mellom FOH og Nordflåten, som er en viktig del av avspenning i nord og samarbeidet med Russland. Det er et uttalt ønske fra regjeringen at vi vil prioritere avspenning og samarbeid med Russland i tiden framover.
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-15:
Jeg ber forsvarsministeren lytte nøye til følgende formulering. Det er uttalt fra representanten Fasteraune – fra samme parti – i Stortinget i dag: «styrke hærens evne til å gjennomføre vedtatt struktur i langtidsplanen.» Denne strukturen ble kritisert nord og ned av Senterpartiet da vi forhandlet. Ambisjonene var altfor lave, og Senterpartiet marsjerte ut av forhandlingsrommet. Vil dette si at Senterpartiet har gitt opp sine egne ambisjoner og har som mål å gjennomføre den langtidsplanen som Senterpartiet stilte seg utenfor i forhandlingene i fjor?
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-15:
Spørsmålet var knyttet til Hæren. Ambisjoner for det øvrige Forsvaret uttalte ikke representanten Fasteraune seg om – og heller ikke jeg. På bakgrunn av et spørsmål fra meg for en tid tilbake offentliggjorde ministeren her i Stortinget at Heimevernet nå kun skulle økes med 5 000 soldater i områdestrukturen, mot 8 000 som det var skrevet i Hurdalsplattformen. Områdestrukturen består i dag av 37 000 soldater, og den skal økes til 45 000. Så kom det fram gjennom et skriftlig spørsmål fra meg at man har redusert egne ambisjoner på veldig kort tid – med 3 000 soldater. Kan ministeren lette litt på sløret og forklare hvilke vurderinger man gjorde på Hurdal da man landet på 8 000, og hvilke vurderinger ministeren gjorde da han kom inn i departementet og landet på 5 000? Er dette et langtidsvarsel om nedjusteringer av andre uttalte forventninger?
Hårek Elvenes (Høyre), 2021-12-15:
Jeg legger merke til at SV både uttaler og skriver at vi skal styrke vårt nasjonale forsvar, det skal være balanse mellom forsvarsgrenene, vi skal ha en forsvarspolitikk uavhengig av NATO, og i hvert fall uavhengig av USA. Da må jeg spørre SV – nå ser jeg SVs representant har forlatt salen, men jeg håper representanten vil dukke opp på oppfordring – og mitt spørsmål er: Hvordan skal dette SV-forsvaret egentlig se ut, hvis dette SV-forsvaret skal være i stand til å erstatte den sikkerhetsgarantien vi har gjennom NATO, primært fra USA, og den trygghetsgarantien som ligger i vårt NATO-medlemskap? Man må jo ta realitetene innover seg og se den enorme ubalansen det er mellom styrkene på norsk side og Russland, som er den dimensjonerende faktoren for norsk sikkerhetspolitikk, som mange har sagt i debatten i dag. Da må SV komme opp med et svar, og hvis ikke SV kan komme opp med et svar, er dette naivt og en uansvarlig sikkerhetspolitikk. Nordområdene har fått økt strategisk betydning. Fra å være et lavspenningsområde er det nå langt større interesse, både militært og økonomisk, for dette området. Norge har en suveren rett til å følge med på hva som skjer i våre nærområder, og hevde vår suverenitet. Det er hevet over enhver tvil at de nye russiske stillegående ubåtene utgjør en betydelig trussel mot både Norge og hele Vesten hvis de klarer å komme seg ut på dypet i Atlanteren uten å bli oppdaget. NH90-helikoptrene var tiltenkt en rolle i ubåtjakt og sporing av helikoptre. De var også tiltenkt en rolle for Kystvakten, for å bedre Kystvaktens operasjonsradius, for å si det slik. Nå har det gått vinter og vår før NH90-helikoptrene har kommet, og de fleste er ikke i en slik operativ tilstand som det var forutsatt at de skulle være i for mange år siden. Da kommer min andre henstilling til forsvarsministeren fra dagens talerstol. Jeg rakk det ikke i mitt forrige innlegg, men forsvarsministeren skal vite at denne salen – og jeg tror jeg uttaler meg på vegne av ganske mange parti – kommer til å følge meget interessert med på hva som skjer med NH90. Jeg legger merke til at man nå har inngått noen kontrakter med både utenlandsk og norsk industri for å forsøke å få mer ut av disse helikoptrene. Jeg vil henstille ministeren til på et egnet tidspunkt og i et egnet forum å orientere om hva som er situasjonen knyttet til NH90. Vi befinner oss i et interessefellesskap i denne saken.
Marianne Sivertsen Næss (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Nordområdene er Norges viktigste fredsprosjekt, men skal vi lykkes med å sikre fred og stabilitet i nordområdene også i framtiden, må det bo folk her. Alle fine ord, vyer og visjoner fra den avgåtte Solberg-regjeringen skal nå erstattes av praktisk politikk. For å lykkes i utenrikspolitikken kreves det innenrikspolitiske virkemidler for å gi konkrete resultater, men det haster. Skal vi sikre en bærekraftig bosetting i nord i framtiden, er vi helt avhengige av at det blir en betydelig innflytting av unge folk som ønsker å få barn. Dette er en utfordring for Nord-Norge, og det er også en strategisk utfordring for Norge som nasjon at grenseområdene mot Russland kan bli avfolket. Men vi kan gjøre noe med det. Mulighetene i nordområdene er enorme: Vi har havbruk, energi, mineraler, reiseliv og industri, ressurser som verden trenger, og da må vi sette i gang med å gjøre det som kreves. Vi må få infrastruktur på plass, som 420 kV-linjen til Varangerbotn, og vi må utbedre veier og fiskerihavner. Vi trenger en storstilt satsing på kunnskap og industri, som igjen kan gi interessante arbeidsplasser i regionen. Samtidig ser vi at EU i sin arktispolitikk velger å tilnærme seg nordområdene sånn at vi som bor der, skal bli en del av en museumsutstilling. I EU-kommisjonens arktismelding går kommisjonen inn for å la olje og gass bli liggende i bakken i Arktis. Med all respekt å melde: En slik innblanding i andre lands ressurspolitikk og -forvaltning er ikke bare problematisk; det vil også kunne føre til at nordområdene blir å anse som et gamlehjem i framtiden. Jeg er vokst opp i nordområdene. I nord møter vi verden, og vi har gjennom århundrer samhandlet og hatt et utstrakt folk-til-folk-samarbeid med våre naboer i øst. Koblingen mellom utenrikspolitikken og vårt forhold til Russland og innenrikspolitikken – med utvikling av infrastruktur og næringspolitikk – har aldri vært mer prekær og påkrevd enn nå. Fred og stabilitet kommer ikke av seg selv. En fredelig utvikling forutsetter aktivitet og tilstedeværelse. Nå begynner jobben med å bygge opp i nord. De siste årenes sentralisering skal snus til satsing. Å satse i nord lønner seg for Norge og for verden.
Frode Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Det er bra at Stortinget har en god diskusjon om bruken av norske penger utenfor landet vårt. Gjennom EØS-midlene støtter Norge opp under oppbyggingen av sivilsamfunn og har bidratt til en positiv utvikling mange steder. Det er bra. Likevel er det en utvikling i noen av EU-landene som det er grunn til å følge nøye med på. Stortingets EØS/EFTA-komité var nylig på en reise til Polen, og i deres rapport kan man lese at besøket bekreftet og ytterligere forsterket inntrykket av en svært bekymringsfull rettsstatsutvikling i Polen. De trekker i sin rapport fram en negativ utvikling innen rettsstat, media og situasjonen for minoriteter. Jeg er sterkt bekymret for framveksten av diskriminerende og antidemokratiske strømninger i flere land i det gamle Øst-Europa. Dette skjer i vår egen bakgård. Vi er vitne til systematisk forfølgelse av homofile i flere av våre naboland. Polen er, ifølge European Union Agency for Fundamental Rights, det verste landet i Europa for LHBT-personer. Undersøkelsen «A long way to go for LGBTI equality» er den største i sitt slag som noensinne er gjennomført, og viser at svært mange skeive opplever en innskrenking av sine rettigheter. Undersøkelsen «A long way to go for LGBTI equality» ble publisert i mai i år, og i Polen svarte to av tre respondenter at situasjonen har blitt mye verre for den skeive befolkningen. De trekker fram opprettelsen av 30 såkalte LHBT-frie soner i landet og angrep på prideparader. Jeg er glad for at Europaparlamentet fordømte dette. Land i Europa som krenker menneskerettighetene, bør ikke motta noen form for økonomisk støtte fra EU eller EØS. Men vi kan ikke bare se på Polen. Vi ser nye undersøkelser som viser at en lang rekke europeiske land har økende tilfeller av vold mot LHBT-befolkningen. Politiske ledere bruker hets for å sikre seg makt, og religiøse ledere har gjort homofili til en kampsak. «For å rense vårt blod, hvis det er noen homofile her, ta dem», sa Tsjetsjenias president Ramzan Kadyrov i et intervju med amerikanske HBO i 2017. Han ville neppe sagt det om det ikke falt i god jord hjemme. Hets mot homofile ser dessverre ut til å være en sikker vinner hvis man vil oppnå folkets hyllest. I land som Tyrkia, Russland, Uganda og Indonesia er religiøse krefter en viktig årsak til tilbakeslagene vi ser. De religiøse gruppene står bak demonstrasjoner, de sprer feilinformasjon, og de har ofte sterk innflytelse på landets politiske ledelse. Gjennom EØS-midlene er Norge en viktig kilde til støtte for LHBT-organisasjoner i 15 land i Europa. Det må vi fortsette med, for dette handler kort og godt om at vi må stå opp for retten til å være seg selv, til å elske og til å ytre seg – alltid, uansett.
Tobias Hangaard Linge (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
I fjor markerte vi at det var 75 år siden atombombene ble sluppet over Hiroshima og Nagasaki. Det er, som vi vet, første og så langt eneste gang atomvåpen er brukt i krig. Til tross for at det nå har gått 76 år, er ikke atomvåpen noe vi i dag bare leser om i historiebøkene på skolen. Tvert imot er det et våpen som har utviklet seg til å bli en av de største sikkerhetstruslene vi har i vår tid. Med de økte spenningene i verden og den økte faren for bruk av atomvåpen skremmer det meg at den avgåtte Solberg-regjeringen hadde et så passivt forhold til nedrustingsarbeidet. Nå viser heldigvis den nye regjeringen et helt annet initiativ og kraft i det viktige arbeidet som må gjøres. Det skulle bare mangle, for ser vi tilbake, er det nettopp Arbeiderpartiet som har gått i bresjen for det internasjonale arbeidet for nedrusting. Det skjedde da Gerhardsen forbød atomvåpen på norsk jord, det skjedde da Støre tok initiativ til forbudet mot klasevåpen, og ikke minst da samme mann startet det humanitære initiativ, som den borgerlige regjeringen totalt abdiserte fra å følge da de overtok makten i 2013. Det tok ikke lengre tid enn knappe to måneder i regjeringskontorene før vi på ny er i ferd med å gjøre en forskjell. Som første NATO-land skal Norge nå delta som observatør på statspartsmøtene til traktaten om forbud mot kjernevåpen. Vår holdning er at det er fullt mulig å være et lojalt NATO-medlem og samtidig opptre som brobygger og pådriver for nedrusting. Vi har en annen tilnærming til en av vår tids største sikkerhetstrusler og sikkerhetsspørsmål enn det Høyre har, nettopp fordi vi satser på dialog og tilstedeværelse i fora der disse spørsmålene diskuteres. Det nytter å gå foran, for det tok ikke lang tid før den påtroppende tyske regjeringen meldte sin ankomst og sluttet seg til Norge som observatør på statspartsmøtene, noe som gleder alle hjerter som er opptatt av nedrustingsarbeidet. I Arbeiderpartiet er vi fryktelig klar over det viktige arbeidet sivilsamfunnsorganisasjonene gjør i kampen mot atomvåpen og nedrusting. De innhenter og formidler informasjon og bidrar til at kunnskapen om atomvåpen verden over blir stadig større. Ikke minst bidrar de til stadig å pushe oss politikere til å ta de riktige valgene. Vi ser verdien av det arbeidet som gjøres, og det er derfor Arbeiderpartiet og Senterpartiet sammen med SV i vårt budsjett tredobler potten til en tilskuddsordning for nedrusting, ikke-spredning og kjernefysisk sikkerhet fra 5 mill. kr til 15 mill. kr. Denne regjeringen prioriterer tid, penger og oppmerksomhet til nedrusting og viser at Norge igjen ønsker å være en viktig aktør for nedrusting i verden.
Øystein Mathisen (Arbeiderpartiet), 2021-12-15:
Nordområdene er Norges viktigste strategiske interesseområde. Det har mange forstått lenge, og flere begynner å innse det. Forrige gang Arbeiderpartiet satt i regjering, gjennomførte vi, med daværende utenriksminister Jonas Gahr Støre i spissen, en stor satsing og et viktig løft for nordområdepolitikken. Det er på høy tid vi revitaliserer dette arbeidet. I nordområdene møter Norge store nasjoner med sterke interesser som bare kommer til å bli økende framover. Mulighetene og verdiene i området er mange, og dette skaper også spenning og potensielt konflikter. Norge har en sterk og god tradisjon på dialog og langsiktig samarbeid med våre naboland i nord. Dette har bidratt til trygghet og stabilitet. I en verden der den geopolitiske situasjonen er ustabil, trenger vi mer ro og klokskap, og Norge har en viktig stemme og rolle framover. De viktigste ressursene vi har i nord, er kunnskap og folk. Kun gjennom å satse på dem kan vi utnytte alle de mulighetene som er i nordområdene. Nord universitet og Norges arktiske universitet i Tromsø skal være en drivkraft i vår nordområdepolitikk i årene framover. De skal lede an i forskning på felt som skaper verdier i nord, de må utdanne og svare på de kompetansebehovene som både det offentlige og det private har, og de må lede an i å forstå den landsdelen og de områdene som nordområdene er. Det er havene, som er så rike på ressurser, klimaendringene, som merkes først og hardest her, og generelt god ressursforvaltning. Vår evne til å satse nå vil være avgjørende for hvordan framtiden vil se ut i nord. Vi har befolkningsnedgang, vi har mangel på kompetanse, og vi har klimautfordringer som krever handling. Kun gjennom målrettet politikk som skaper arbeidsplassene, som bygger opp kunnskapsmiljøene, og som trygger samarbeid i nordområdene, vil vi være i stand til å ta den rollen vi skal ha, og komme med de langsiktige svarene. Dagens regjering har forstått dette. De er på riktig vei, og det er viktig ikke bare for oss som bor i nord, men for hele Norge.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Svalbard er en viktig del av regjeringens nordområdepolitikk, og regjeringen ønsker å videreutvikle svalbardpolitikken på en måte som sikrer norske interesser, norsk bosetting og en bærekraftig utvikling. I forslaget til budsjettramme for 2022 er rammen for Svalbard på 640 mill. kr. Det inkluderer både tilskuddet som er foreslått i Prop. 1 S for 2021–2022, og en økning fra den nye regjeringen, som vi har foreslått i tilleggsnummeret. 2021 har fulgt 2020 som et annerledes år på Svalbard – som på fastlandet. Virusutbruddet og de påfølgende smitteverntiltakene har fortsatt store konsekvenser for befolkningen og virksomhetene på Svalbard. Longyearbyen er et lite samfunn, og samfunnskritiske funksjoner er fordelt på relativt få personer. Et større utbrudd på Svalbard vil kunne skape en veldig utfordrende situasjon, og regjeringen har derfor bestemt at vaksineringen av befolkningen på Svalbard med en tredje dose skal forseres for å redusere sårbarheten for et større utbrudd så mye som mulig. Det er bred enighet om at Longyearbyen fortsatt skal være et norsk familiesamfunn. En samlet komité understreker i innstillingen at det er viktig at regjeringen fortsetter arbeidet med å sikre at Longyearbyen skal være et levedyktig norsk lokalsamfunn og administrasjonssenter, i tråd med målet om å holde oppe norske samfunn på øygruppen. Da er regjeringen opptatt av at det skal være et trygt sted å bo. Folk og eiendom i Longyearbyen må sikres mot både snøskred og sørpeskred. Derfor sikres området under fjellet Sukkertoppen. Det arbeidet begynte i 2019 og er ventet ferdigstilt i 2022. Det er til sammen bevilget 165 mill. kr til formålet. Den nye regjeringen har vært opptatt av å komme videre med skredsikringsarbeidet fordi det fortsatt er betydelig skredfare andre steder i Longyearbyen. Vi foreslo derfor i tilleggsnummeret å bevilge til sammen 75 mill. kr til sikringstiltak mot sørpeskred fra Vannledningsdalen. Fram til de tiltakene er ferdigstilt, er skredvarsling og evakuering av lokalbefolkning de viktigste tiltakene. I februar i år inngikk Justis- og beredskapsdepartementet kontrakt om felles operasjon mellom den nye redningshelikoptertjenestebasen i Tromsø og Sysselmesterens helikoptertjeneste. I 2022 skal det skiftes leverandør. En felles leverandør vil gi synergieffekter i form av høyere kvalitet, mer robusthet og bedre tilgjengelighet. Det har vært bred politisk enighet om målene i svalbardpolitikken, og dem ønsker vi å videreføre. Noe som er viktig for å sikre en norsk bosetting, er å lytte til lokalsamfunnet. Derfor har også regjeringen nylig utsatt høringsfristen til ny feltsikkerhetsforskrift og nye miljøregelverk, etter ønske fra lokalbefolkningen.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Denne regjeringen har foreslått 200 mill. kr mer for å styrke politiet, og det skal i hovedsak gå til økt bemanning. Det vil gjøre det mulig å ansette flere permanent. Når det gjelder de stillingene som har vært midlertidige, er det i utgangspunktet vårt ønske å videreføre dem, men så har høyreregjeringen skapt en krevende budsjettsituasjon for mange politidistrikter. Det gjør at penger som var ment å gå til faste stillinger, eller forlengelse av midlertidige stillinger, må brukes på f.eks. innkjøp av utstyr, politibiler, vedlikehold og annet. Det er en utfordring vi nå ønsker å rydde mer opp i.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Det jeg har sagt, er at vi ønsker å komme med informasjon om hvordan denne prosessen skal gjøres, så snart som mulig, for jeg ønsker å gi forutsigbarhet for den. Vi har som utgangspunkt etter Hurdalsplattformen at vi skal gjeninnføre den tidligere strukturen, med mindre det er enighet mellom kommunene, domstolsleder og tillitsvalgte om å beholde dagens struktur. Da kan jeg berolige representanten med at han, på lik linje med alle andre, kommer til å få informasjon om dette når vi er klare til å gi det. Inntil videre jobber vi med å sluttføre en løsning i departementet fordi jeg er opptatt av at det skal bli en ryddig prosess. Jeg ønsker å gjøre det arbeidet grundig før vi kommer tilbake.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Så vidt jeg kjenner til, fungerer Politiets nasjonale beredskapssenter godt og etter intensjonen. Så er det mange andre ting enn akkurat det som også er viktig for beredskapen. Det er en støttefunksjon, og det er en funksjon som vil ha en begrenset geografisk rekkevidde i Norge. For denne regjeringen er det viktig at vi fortsetter det gode arbeidet vi har på Politiets nasjonale beredskapssenter, i tillegg til at vi bygger opp beredskapen i politidistriktene og ved de lokale politistasjonene rundt i hele Norge, for det vil også være viktig.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Jeg kan gjenta det jeg svarte. Jeg har ikke grunn til å tro at Politiets nasjonale beredskapssenter ikke er tilgjengelig for politidistriktene sånn som intensjonen er. Det har jo vært hendelser i høst hvor de har stilt opp, f.eks. ble de umiddelbart rekvirert etter hendelsen på Kongsberg, så vidt jeg kjenner til. Det er en ressurs som er tilgjengelig, så langt jeg kjenner til.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Dette er spørsmål som det er naturlig å vurdere inn mot det neste statsbudsjettet. Jeg kjenner til at det er et stort engasjement for både det representanten tar opp knyttet til salærsats og forhandlingsrett, og også f.eks. fraværsgodtgjørelse og andre ting i advokatmiljøene. Jeg kan ikke forskuttere eller gi noen lovnader nå om at de vil få sine krav innfridd. Jeg mener at vi har gjort viktige løft for rettshjelpsområdet og også advokatene ved at vi faktisk løfter salærsatsen, noe som ikke lå inne i budsjettet fra Solberg-regjeringen. Jeg er klar over at vi fortsatt har en vei å gå hvis vi skal legge advokatenes ønsker til grunn, men jeg vil invitere dem til videre dialog om disse tingene.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Jeg tror det er helt avgjørende at vi bygger videre på ungdomsstraffen, og at den oppfølgingen man har av unge kriminelle, skjer på både en individuell, godt tilpasset måte og så raskt som mulig etter at den unge personen har begått kriminalitet, eller har blitt involvert i noe som gjør at man havner i det sporet. Når det gjelder det konkrete kuttet, er det et kutt Solberg-regjeringen selv la inn. Bevilgningen var opprinnelig på 5 mill. kr, som Høyre og Venstre reduserte til 3 mill. kr. Vi har valgt å ta det helt ut, fordi det, så vidt jeg vet, er poster som har vært og var ment å være midlertidige, og vi fant ikke grunn til å videreføre dem i dette budsjettet. Vi vil jobbe videre mot ungdomskriminalitet og for å følge opp unge kriminelle på bred front, og det er mange andre ting enn dette som også blir viktig nå.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-12-15:
Det var bare et par kommentarer til representanten Johnsen, som var så veldig imot å bruke penger på dommere i distriktene. Det er grunn til å forklare hvorfor det er viktig, siden Johnsen ikke har samme syn på det. Vi har hatt noen domstoler nå fram til i dag, eller det som den forrige regjeringen sentraliserte over til å bli avdelingskontor under et annet rettssted, eller rettssteder uten stedlig ledelse, hvor det har vært veldig få dommerstillinger. Det har vært noen med bare én fast dommer, og så har det vært flere dommerfullmektiger i tillegg. Da mener den nye regjeringen at det er et viktig tiltak for å redusere sårbarheten ved disse rettsstedene at man kan ansette flere dommere, og det vil bety at man også kan ha færre dommerfullmektiger. Det er en viktig styrking av rettstilbudet og tilgjengeligheten for domstolene ute i distriktene, og det vil også imøtekomme noen av bekymringene som Domstolkommisjonen hadde i sin gjennomgang. Det er viktig at vi jobber med hvordan vi skal utvikle domstolene, det er bare at forskjellen på denne regjeringen og forrige regjering er at vi mener sentralisering ikke er svaret på alle utfordringer. Vi mener at kvalitetsheving, kompetanseutvikling og saksdeling fint kan foregå innenfor de rammene som er, med en annen struktur enn den sentraliserte strukturen, og det er derfor vi ønsker å gå tilbake til den tidligere strukturen som utgangspunkt. Johnsen pekte også på noe annet som er viktig i den sammenheng, og det er slik som han sa, at nå er det opp til sorenskriveren i hver enkelt rettskrets å fordele ressursene mellom rettsstedene. Det er nettopp det jeg mener er bekymringsfullt, over lengre tid. Da får man – oftest – den sorenskriveren som sitter ved det største og mest sentrale rettsstedet, som skal bestemme over de andre, og man risikerer en tapping av ressurser, f.eks. fra domstolen på Kongsvinger, som da styres fra Lillestrøm, i stedet for at man kunne hatt en selvstendig sorenskriver på Kongsvinger. Så vil jeg avslutte med noen kommentarer knyttet til barnesaker. Det er framført mange forskjellige påstander i denne saken, og en av dem flere har vært inne på, er at det høres ut som kvaliteten i domstolene, spesielt i de minste, var dårlig eller ikke holdt mål tidligere. Da må jeg bare understreke at det stilles de samme kravene til dommere, når det gjelder både hvem som kan bli dommer, og hvilke kompetansekrav Domstoladministrasjonen stiller, uansett om en person jobber ved en stor tingrett eller en liten. Når det gjelder f.eks. Riksrevisjonens gjennomgang av saksbehandlingstid, er det noen av de største domstolene som har hatt størst utfordringer med saksbehandlingstid. Så dette har variert uavhengig av størrelse.