trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Jeg ble som kjent ikke ferdig i sted, så da må jeg si nå det jeg har behov for. Først til det representanten fra Arbeiderpartiet sa om at Fremskrittspartiet var med på å støtte Arbeiderpartiet og SV i å få igjennom tippenøkkelen. Det er en sannhet med visse modifikasjoner. Det var faktisk Fremskrittspartiets Dokument nr. 8-forslag som fikk støtte av Arbeiderpartiet og SV. Men grunnen for at vi gikk inn for det, var jo de frivillige lag og organisasjoner. Som jeg avsluttet det forrige innlegget mitt med, så er det de tusenvis av frivillige lag og organisasjoner som får inntektsgrunnlaget sitt revet bort, som bekymrer oss. Det bekymrer oss at alle disse organisasjonene nå blir kastet inn i en usikkerhet – om man skal få penger av Kulturdepartementet, eller om man må gå tilbake til ulønnet idealisme. Og Fremskrittspartiet kimser ikke av idealismen, den tar vi faktisk på alvor. Det er svært få – om ingen – som driver så effektivt for hver krone de får, som de som driver på ekte engasjement og idealisme. Jeg håper at de andre politiske partiene faktisk kjenner konsekvensene av hva de gjør, for det tror jeg ingen av de frivillige lag og organisasjoner vet ennå. Når man innfører monopol på gevinstautomater og tror at man ved å gjøre det forhindrer mennesker fra å bli spilleavhengige, og særlig når man da vet at strategien til Norsk Tipping var å doble antall spillere, så synes jeg det er et naivt utgangspunkt. Hadde man fjernet gevinstautomater, så hadde jeg forstått intensjonene, men å bruke spilleavhengige for å la staten få kloa i store inntekter, synes jeg er mer enn forunderlig. Ikke bare blir det som var litt snuskete, småkriminelt og vanedannende – skal man tro proposisjonen – straks legitimt og ufarlig når staten overtar det hele. Flere organisasjoner som selv ikke var med i automatmarkedet da det var en privat bransje, varsler nå at de kan tenke seg å søke om midler fra overskuddet. Jeg skjønner det ikke! Blir penger fra spilleautomater legitime og hvite fordi de kommer fra staten og Kulturdepartementet? Jeg bare spør. Blir det straks mer legitimt å motta penger fra overskuddet hvis pengene har vært hvitvasket gjennom statseide monopoler, når pengene etter alt å dømme kommer fra de samme spillerne som de andre partiene i dag ønsker å verne? Hva med alle de lag og organisasjoner som kanskje mister de par tusen kronene(presidenten klubber) som de fikk fra sine lokale automater, og som kanskje ikke hadde denne inntekten i 2001, men har fått den etterpå? (presidenten klubber) President, jeg får komme tilbake, for jeg ble ikke ferdig nå heller.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Vi hørte statsråden si at hun er glad for at fergerederienes automater nå får de samme reglene som automater på land. I proposisjonen er det også et avsnitt om at fergerederier også skal inngå i denne lovendringen. Det betyr at ferger både i innenriks- og utenriksfart rammes av denne lovendringen. Konsekvensene av dette blir jo at man gir norske fergerederier dårligere konkurransevilkår enn det de som seiler under utenlandsk flagg, har. Ved å innføre særnorske bestemmelser for gevinstautomater om bord i norske båter svekkes også inntektsgrunnlaget. Norske rederier bruker mye penger på å markedsføre Norge som turistmål, og de norske fergerederiene bidrar til at det flyter ganske mye penger inn i dette landet gjennom turistene. Det som kanskje er enda verre når det gjelder å ta fra rederiene et inntektsgrunnlag, er at de ikke har fått være med i prosessen. De hadde faktisk ikke blitt hørt før vi hadde høring i Stortinget. Man kan mistenke departementet for å ha vært på danmarkstur mens man skrev denne proposisjonen, og kommet på at man hadde glemt noen automater. De andre partiene har skrevet en merknad der man sier noe om at rederinæringen skal få være med når forskriftene lages. Men jeg har svært vanskelig for å tro at dette har å gjøre med noe annet enn å blidgjøre rederinæringen. Det er varslet at dette er dråpen som får begeret til å renne over for fergerederiene, og at noen av rederiene nå faktisk vurderer seriøst å flagge ut. Og da er det jeg spør om noen av de andre partiene er klar over konsekvensene av hva de holder på med.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Det er tydelig hvem sakens ordfører, representanten Woldseth, er bekymret for, nemlig dem som driver næring og de tusen organisasjonene. Det som er bakgrunnen for våre forslag i innstillingen, er nettopp de spilleavhengige. Det er der fokuset bør være. Og det forundrer meg ganske mye at saksordføreren, etter å ha satt seg inn i denne saken, lest bunkevis med dokumenter og gått gjennom denne innstillingen, klarer å bruke ti minutter på talerstolen uten å fokusere på de spilleavhengige overhodet.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Hvis representanten Karin S. Woldseth tar seg tid til å lese gjennom innstillingen, vil hun se at vi har ganske mange kritiske kommentarer til Norsk Tipping. Som jeg sa, er vi kritiske også til Norsk Tipping. Men i forhold til dem som Karin S. Woldseth vil ha på banen – ja …
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Den forskningen som kan overbevise Fremskrittspartiet til å endre standpunkt i denne saken, tror jeg ikke det er mulig å framskaffe. Vi hadde en runde på dette i fjor også. Det er klart at vi og alle andre partier, unntatt Fremskrittspartiet, på Stortinget var i fjor klar over at det finnes masse kunnskap og forskning om dette, som gjør det lett å gå inn for de endringsforslagene som er foreslått. Det er klart at et parti som så sent som i 1999 omtalte dette som «dette såkalte problemet», som påpekte viktigheten av at voksne mennesker tar et selvstendig ansvar for egne liv, som «stiller seg tvilende til» karakteristikken «uten at det foreligger en troverdig utredning, undersøkelse eller analyse av dette såkalte problemet», et parti som for to år siden ikke ville ha noen aldersgrense, ikke ville ha noe tak på antall automater og som ville åpne for kasinovirksomhet i Norge, har ingen troverdighet.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Representanten Skei Grande får det til å høres ut som om jeg representerer gledesdreperpartiet. Det gjør jeg på ingen måte. Vi har som et av våre gamle mottoer: Del godene. Og en del av det å dele godene er også å dele gledene. Vi ønsker selvfølgelig at folk skal kunne få lov å spille. Ikke minst det som Skei Grande er mest opptatt av, lotterier og den type virksomhet, har det aldri vært i våre tanker å forby. Men pengespill er i utgangspunktet forbudt, og det er det gode grunner til. Det gjelder ikke bare i Norge, men i de aller fleste land. Så fins det regler for unntak, og det som er viktig, er at vi må vite hva vi gjør når vi gjør disse unntakene. Vi må kontrollere, slik at de spillene som vi tillater, ikke har negative konsekvenser.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Ja, det var jo hyggelig at vi fikk rettet opp det meste. Ellers håper jeg at Skei Grande er enig i at når det gjelder de såkalte gode formålene, er det tvilsomt om vi kan putte de politiske partiene inn i den båsen. Meg bekjent er SV det eneste partiet som ikke har automater stående ute til inntekt for seg selv ved et lokallag. Jeg håper at Skei Grande er enig i at partier ikke bør ha slike inntekter.
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Det er to typer spill som er på forsøksstadiet. Det er spill på mobiltelefon, og det er spill på Internett. I innstillingen ligger det forslag om å utrede muligheten for å etablere det på norsk basis. Men vi vet at internasjonalt er det flere land som prøver å skjerme seg mot dette, og prøver å innføre forbud. Jeg tror det vil være mye vanskeligere å få et forbud. Dersom vi tillater norske selskaper, tror jeg det vil være vanskelig å prøve å hindre utenlandske selskaper. Jeg tror at det vil være en riktig strategi å hindre denne typen spill på Internett. Vi har lagt fram et forslag om å utrede muligheten for dette. Vil statsråden kunne følge opp et slikt forslag?
Magnar Lund Bergo (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Ja, det er en god dag for Fagernes og Valdres, ikke minst takket være SV og regjeringspartiene, som gjorde avklaringer på dette på et tidlig tidspunkt, og også under høringen. Så da vi så i avisene i Oppland at Arbeiderpartiet jobbet for fullt på Stortinget for å få til en løsning for Fagernes, var løsningen allerede i boks. Det visste de godt – men det gjør seg godt i avisen. Det jeg er kritisk til i forbindelse med det som foreligger, er at det blir tatt utgangspunkt i inntektsnivået for 2001. Når jeg mener at det er uheldig, er det fordi nesten alle fagfolk mener at det er et tidspunkt da spillmarkedet allerede var ute av kontroll. Jeg mener at det inntektsnivået er for høyt. Jeg skjønner grepet som er gjort for at de gode formål skal sikres på en måte som er til å leve med. Det vil vi også være med på – selvfølgelig. Men det må kunne la seg gjøre å diskutere det nivået. For hvis vi går litt lenger tilbake, til før 1995, var inntektsnivået for de aller fleste organisasjoner, ikke minst de ti største, et helt annet. Så det er noen som har lært seg til å leve i veldig store sko fra 1995 og fram til nå, og jeg synes ikke det er noen selvfølge at den skostørrelsen skal bli med inn i framtiden. Det bør vi i hvert fall kunne ta en prat om. Hva skal styre det med pengespill? Er det inntekten, altså behovet for penger til gode formål, som skal bestemme? Eller skal vi ta utgangspunkt i undersøkelsene og ta problemene som disse viser, seriøst, la problemene rundt det styre mengden av spill? Og så må vi finne ut om det er en manko mellom det vi kan få inn på en forsvarlig måte på pengespill, og det som er behovet hos organisasjonene. Så må vi diskutere: Er det andre måter å finansiere dette på? Noe annet som jeg er betenkt over, er at det tas et godt grep med hensyn til antall automater, men det hjelper lite når vi ikke gjør noe med automatene. For de trigger også spilleavhengighet. Det er ingen grunn til at de norske automatene skal være vesentlig hissigere med tanke på omsetningshastighet. Du kan putte inn en 500-lapp. Stort sett vil du tape den på 75 sekunder. I Finland har de bare myntinnkast. Det foreslår vi. Det har vært antydet kredittkort, som jeg håper vi kan få en bekreftelse på at ikke vil bli aktuelt. Det andre er gevinstenes størrelse, der Norge opererer med 2 000 kr og oppover, mens Finland og Danmark klarer seg med 300 kr. Jeg ser at det kan redusere inntektsnivået, men jeg mener at det er også nødvendige tiltak for å komme spilleavhengigheten til livs.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Jeg er sannelig svært glad for at Fremskrittspartiets representant er opptatt av arbeidsplasser. Og jeg må jo si at hvis Fremskrittspartiets representant hadde engasjert seg i arbeidsplasser generelt ellers i budsjettsammenheng, hadde jeg vært veldig glad for det. Når det er sagt: Disse arbeidsplassene har skutt i været på bakgrunn av at veksten i antall automater har kommet helt ut av kontroll. Vi er bekymret for arbeidsplasser og ikke minst distriktsarbeidsplasser. Nettopp derfor har vi også en merknad spesielt når det gjelder Fagernes, men – det er helt riktig – vi kan ikke instruere en bedrift i detalj om hvordan den skal styre. Det trodde jeg Fremskrittspartiet var veldig enig med meg i. Når det gjelder arbeidsplasser, må vi sikre disse, men vi må foreta en avveining, for bakgrunnen for hele proposisjonen er jo redselen for at det skal bli enda flere spilleavhengige.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Det er godt mulig at jeg ikke er noen pedagog, i hvert fall ikke noen filolog. Men når jeg sier at det har gått fullstendig av skaftet når det gjelder kontrollen på dette, er det i erkjennelse av at det har dukket opp så mange spilleautomater – riktignok får de konsesjon, men det har vært lett å få konsesjon. Det vi vet, er at det blir stadig flere spilleavhengige, og vi vet også at det er mange private aktører som stikker pengene i egen kasse. Er det ikke veldig flott hvis vi nå får et system som gjør at dette går til felles gode formål? Det trodde jeg faktisk at også representanten Woldseth var interessert i. Hun var jo blant dem som sammen med Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti var med og fikk endret tippenøkkelen, som også er et bidrag til fellesskapet for ikke minst å oppmuntre barn og unge til enda bedre fritidsaktiviteter.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Jeg vil kun be statsråden bekrefte dette med forskningsbiten. Arbeiderpartiet er helt enig med statsråden i at det skal settes av 0,5 pst. til forskning. Men vi er litt opptatt av de forskningsmiljøene som statsråden velger, for vi er jo opptatt av at midlene går til forskning og ikke til behandling, og at det tas i bruk de beste forskningsmiljøene både nasjonalt og internasjonalt.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-06-12:
Det er slik at de fleste partiene er enige om at Regjeringa har gjort en god jobb i forhold til å ta grep på dette området. Jeg er veldig glad for å ha en statsråd som er så oppriktig engasjert i forhold til spilleavhengighet, og som har vært villig til å gjøre noe med det. Spilleavhengighet vet vi er et stort problem, og vi ser nå at det også holder på å bli et problem for barn. Det har vært et samfunnsproblem fra tidenes morgen, vil jeg tro. Jeg vil også påpeke at det nok ikke kan bevises at det bare er automatene som utgjør et problem. Det kan også reises en debatt om reklame knyttet til spill, og statsråden åpner for en debatt knyttet til det. Vi ser i dag en meget offensiv reklame knyttet til spill, som ikke er knyttet til de idealistiske formålene, men gjerne til at lottomillionærer ikke er som andre millionærer. Vi ser i dag at man har funnet en ordning med at Norsk Tipping overtar automatvirksomheten. Vi i Venstre er ikke skeptisk til statlig monopol, i hvert fall ikke når det gjelder slike ting. I dag er kanskje Norsk Tipping den eneste som kan ivareta en slik rolle på så kort tid. Vi ønsker likevel å bemerke at det gir Norsk Tipping en enormt viktig og stor rolle som samfunnsaktør, som de må ta på alvor. Når dette skal evalueres, ber vi om at statsråden kikker på modeller som er i Finland, der man har delt dette i ulike statlige selskap, der spilleautomatene har et eget, for å unngå at én aktør får så stor påvirkning på en så viktig ting i samfunnet. Så er jeg veldig glad for at Regjeringen og statsråden har åpnet for mange andre små spill i tillegg, for jeg deler nok ikke SVs grunnleggende negative syn på alle typer spill. Jeg tror det er veldig mange småjenter som har gått fra dør til dør med loddbok, som har bidratt med mye positivt for lokalsamfunnet sitt, og at det ikke bare er negativt. Jeg er veldig glad for at Regjeringen går inn for at den type smålotteri – med tenåringer og loddbok – fortsatt kan skje på en enkel og grei måte. Jeg er også veldig glad for merknadene komiteen har i forhold til bingodrift, for spilleautomater griper også inn der. Bingo er en type aktivitet som i stor grad går på de lokale organisasjonenes drift, og jeg er veldig glad for at komiteen har funnet en god løsning i forhold til det. Så må jeg bare ha en liten bemerkning til slutt i forhold til SVs syn på spill. Jeg er enig i at vi fokuserer på spilleavhengighet, noe vel alle har tatt opp i innleggene sine, og at det er veldig viktig. Men i vår fokusering på å gjøre noe med det, må vi ikke miste det de små lotteriene har ført til. Jeg vil avslutte med at jeg en gang vurderte en 4H-oppgave fra en tiåring som hadde vært på fisketur med pappa. Han hadde laget regnskap for turen. Der stod det: Ny sluk 50 kr, ferjebillett 15 kr, inntekt fra knipsekassa på ferja 18 kr – sum for tur 47 kr.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-06-12:
Jeg er glad for at Fremskrittspartiet ikke er forundret over Venstres stemmegivning, og at vi her er forutsigbare. Det er vel i og for seg Fremskrittspartiet også, som ikke har ønsket noen begrensninger på dette, og som, bortsett fra en liten 0,5 pst. i dag, ikke har hatt noe engasjement i forhold til de problemene dette fører til. Vi ønsker å gå inn for dette, også fordi det lager modeller og strukturer som sørger for at markedet ikke blir for kreativt i forhold til å få inn penger. Vi i Venstre syns, som jeg sa, at Regjeringen har gjort en bra jobb i forhold til småspillene. Jeg tror det er akkurat de smågrepene i forhold til de lokale foreningene som virkelig betyr noe. Og der er vi veldig glad for at Regjeringen gjør det riktige.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-06-12:
Jeg er absolutt enig i det siste innlegget, så egentlig klarte jeg kanskje med mitt innlegg å framprovosere litt mer klarhet fra SV, for jeg syns det var veldig dystert. Jeg vet at SV også arrangerer lotteri, jeg har personlig vunnet en heks i et lotteri fra SV. Så det er sikkert at vi har et felles engasjement her. Men vi må ikke nødvendigvis se på alle lotterier som grunnleggende negative. Jeg tror at både det å ha lotterier, smågevinster og de inntektene som lotteriene fører til, også har brakt mye glede.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-06-12:
Jeg mener at partier også er idealistiske organisasjoner, med idealistiske mennesker som bruker fritida si på dette. Jeg har som sagt personlig kjøpt lodd av SV – Namsos SV gjør en bra jobb mange ganger, så jeg syns de fortjente de kronene. Og jeg syns det er helt greit at de kan gjøre det. Jeg mener at politiske partier ikke bør være de mest aggressive på dette, men å drive smålotteri på markeder for å finansiere en bod der man leverer partiinformasjon, syns jeg var helt rett av Namsos SV å gjøre.
Trine Skei Grande (Venstre), 2003-06-12:
Det denne saken egentlig gjelder, er det vel bred enighet om. Den omleggingen som det er snakk om, støtter Venstre av hele sitt hjerte i forhold til å gjøre det lettere for bedrifter, og spesielt for småbedrifter, å etablere seg, og der dette faktisk betyr noe. Vi er ikke representert i komiteen, og av og til blir debatten litt rar i forhold til det vi leser i innstillingen. Slik vi har oppfattet saken, gjelder det en fullmakt til Regjeringa. Vi har også hatt stort påtrykk fra våre lokalt i forhold til de arbeidsplassene det her er snakk om i Narvik. Men slik jeg leser innstillingen, dreier det seg ikke om noen direkte nedleggelse eller om en dato for nedleggelse. Jeg leser den slik at det handler om en fullmakt til Regjeringa. Derfor ønsker jeg å spørre statsråden hvordan han har tenkt å utvise det ansvaret. SV prøver å late som om det er å ta mye ansvar å ikke ta ansvar, mens jeg syns at det å gi en fullmakt til noen, til å ta det ansvaret, faktisk er det å ta ansvar. Da er spørsmålet: Hvordan utviser man det ansvaret? Hva slags prosess legger man opp til som gjør det mulig for en bedrift å omstille seg, og som også gjør det mulig for andre deler av bedriften å ikke bruke dette som et påskudd for å nedlegge så mange arbeidsplasser i en kommune?
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Det er opplagt at når vi får meir midlar som vi kan bruka på forsking, på informasjon og på behandling, må det store behandlingstilbodet likevel gå gjennom dei vanlege helsetenestene vi har, ikkje gjennom denne prosenten. Om vi kan ha noko aktivitet gjennom denne halve prosenten, får vi sjå på. Men vi kan òg velja nye forskingsmiljø og fleire forskingsmiljø – eg kjenner sjølv til miljøet i Trondheim som Giske nemnde, og det finst andre internasjonalt. No kan vi få moglegheit til det fordi vi har pengane til det. Då kan vi òg vera meir målretta i forhold til kva vi gjer med Norsk Tipping sin aktivitet, dersom vi ser at det kanskje er andre spel som er endå farlegare, eller at nokre er mindre farlege og mindre aggressive i forhold til utvikling av fleire speleavhengige. Vi kan gripa raskare inn med den einerettsmodellen som vi legg til rette for i dag.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Hadde det endå vore slik at statsrådar frå ei mindretalsregjering berre kunne pressa på stortingsrepresentantane og så hadde dei fått viljen sin, hadde eg vore overlykkeleg – nei, eg veit ikkje om eg eigentleg hadde vore det – men slik er det ikkje. Fleirtalet i komiteen har faktisk fått nok informasjon. Eg sjølv har jobba med saka sidan eg vart statsråd. Det var noko av det fyrste eg greip fatt i. Så her har ein brukt lang tid på forarbeid før ein la fram denne proposisjonen. Her har det ikkje vore eit hastverksarbeid, som representanten Woldseth har sagt. Når det gjeld Norsk Tipping, har dei hittil, etter avgjerd frå Nærings- og handelsdepartementet, vore unnatekne reglane om offentlege innkjøp. Men når Norsk Tipping får einerettsområde, blir heile sektoren deira utvida, og Nærings- og handelsdepartementet har i brev til oss, som òg representanten Woldseth nemnde, konkludert med at Norsk Tipping no bør omfattast av anbodsregelverket. Denne vurderinga er vi i Kultur- og kyrkjedepartementet heilt einige i. Det vil òg bli formidla til Norsk Tipping. Men dei har ikkje vore omfatta av det før.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Dette er ein del av speletilbodet som vi kjem til å følgja veldig nært. Som eg sa i innlegget mitt, har eg alt teke kontakt med den britiske kulturministeren for å unngå at dei prøver å lura seg inn på den norske marknaden via sine kanalar. Det er ein internasjonal marknad her. Men eg kan lova Lund Bergo at vi kjem til å følgja dette nøye. Dersom vi ser at dette er eit speletilbod som kanskje blir eit større problem eller eit like stort problem som automatane, kjem vi til å gjera det vi kan for å avgrensa tilgjenget. Eg trur òg at Lund Bergo har lese i proposisjonen at vi er ganske kritiske, men å forby det har vi ikkje foreslått. Vi veit heller ikkje om vi kan det, men vi ynskjer iallfall å følgja dette nøye. Så får vi sjå kva vi på sikt er nøydde til å gripa fatt i av tiltak, dersom det blir nødvendig.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Er ikkje Karin S. Woldseth klar over at lotteriverksemd aldri var meint å vera ei næringsverksemd? Det er eigentleg forbode i Noreg å driva med pengespel. Men vi tillèt det dersom og når det kan gå til samfunnsnyttig arbeid. Det var aldri meint å vera ei næringsverksemd. Vårt lovverk har opna for det, og vi har sett konsekvensane av det. Eg seier ikkje at dei har gjort noko ulovleg. Men vi er òg klare over at dei som no blir fråtekne retten til å driva automatar, mistar milliardinntekter, og då blir motkreftene store. Eg skjønar dei godt, eg, dei kjempar for sine inntekter. Men spelemarknaden og lotteriverksemda er aldri meint å vera ei næringsverksemd. Og no ryddar vi opp i dette.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Jeg har fulgt debatten med interesse. Det er selvfølgelig for sent å få noen i denne salen til å snu, og det er jo trist. Jeg fulgte debatten med interesse fordi undertegnede i forrige periode var saksordfører for det som vi kalte frivillighetsmeldingen. Det er utrolig hvor fort enkelte partier, enkelte stortingsrepresentanter og enkelte statsråder kan glemme det de på en måte la vekt på da vi behandlet frivillighetsmeldingen. Jeg har lyst til å sitere fra den innstillingen, der et mindretall i komiteen viste til «den beskjedne oppmerksomheten omkring det forhold at staten har tatt over og monopolisert store deler av organisasjonenes eget inntektsgrunnlag. ... mener statens engasjement på spillemarkedet sammen med store og tunge nasjonale, og også etter hvert internasjonale, organisasjoner» støvsuger «inntektsgrunnlaget for frivillige lag og organisasjoner.» Komiteen «mener derfor det er en alvorlig utvikling når populære, ukontroversielle inntektskilder ser ut til å havne på staten, mens organisasjonene og frivilligheten sitter igjen med diskutable og omstridte tiltak som skaper debatt om spilleavhengighet.» Merknaden er ikke fra komiteen, men fra komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet og Høyre. Her gjøres akkurat det motsatte. Dette handler i utgangspunktet ikke om spilleavhengighet – dét er et stort problem – men om å ta knekken på dugnadsånden i Norge. For det er det som blir resultatet av dette. Små lag og organisasjoner, syforeninger, revylag og idrettslag fratas muligheten til å skaffe seg inntekter for å jobbe for barn og unge. De fratas den muligheten nå. Det blir statliggjort ved at statsråd Svarstad Haugland skal sitte og bestemme moralistisk hvem som fortjener en krone i støtte eller ikke. Det er det som skjer. Det er utrolig at Arbeiderpartiet går i den fellen og legger seg på den moralistiske linjen som Regjeringen gjør i denne saken, for det er det det handler om. Spill er en vederstyggelighet for Kristelig Folkeparti, og da bruker statsråden denne saken til å få et flertall til å ta knekken på en hel masse frivillige lag og organisasjoner. Jeg er skremt over den utviklingen vi ser her. Og jeg er klar over at her blir det også en debatt videre – utover det vedtaket som blir gjort i dag. Vi vil nok sannsynligvis få se hva denne regjeringen, med statsråd Svarstad Haugland i spissen, virkelig ønsker i forhold til sine taktiske disponeringer i slike saker som dette. Det som er mest skremmende, er at Arbeiderpartiet her står i spissen for å angripe frivillige organisasjoners egen ideologi.
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Sidan saksordføraren hadde eit godt innlegg, og sidan den eine halvdelen av innlegget til representanten Kristiansen var godt, skal eg ikkje bruke så veldig mykje tid på å snakke om det som vi alle saman er einige om. Eg vil berre presisere at det er ein samla komite som ønskjer desse endringane, og heller ikkje for SV er det noko mål at denne forma for gebyr skal bidra til gigantiske overskott for staten. Vi støttar denne omlegginga. Det som det ikkje er semje om, som saksordføraren var inne på, er nedlegginga av papirdelen av Norsk lysingsblad og konsekvensane for dagens anbodsinnehavar. Det har i løpet av behandlinga vore reist ein del spørsmål om departementet sitt avgjerdsgrunnlag, og vi føler at vi framleis ikkje har gode nok svar til at vi kan vere sikre på kva slags konsekvensar dette vil ha. Derfor ber vi altså her om å få ein ny gjennomgang og ei ny sak før ein går vidare. Eg registrerer at regjeringspartia i komiteen og Framstegspartiet også gjerne vil vite konsekvensane, men først etterpå, og det synest eg kanskje er litt spesielt. Når representanten Kristiansen snakkar om «bekvemmelighetshensyn», lurer eg på om det er nettopp dette ein varetek med fleirtalet sin merknad i så måte. Responsen frå Narvik på behandlinga av denne saka har vore veldig sterk, og eg forstår ikkje korfor ikkje regjeringspartia og Framstegspartiet kan vere med på at ein her får ein ny gjennomgang. Eg registrerer samtidig at dei nemnde partia ikkje er spesielt populære i Narvik for tida. Då kan ein gjerne skylde på ordførarar og redaktørar, men ansvaret for kva ein gjer på Stortinget, må ein i alle fall ta, same kva. Eg synest det er noko spesielt at partiet Høgre først sender finansministeren til Narvik og jublar over suksessen med Nor-Trykk og det arbeidet ein har gjort der, og uttalar noko sånt som at dette beviser at konkurranseutsetjing fungerer, og så sender næringsministeren til eit mindre blidt møte med den same bedrifta og det same lokalsamfunnet. I Narvik opplever ein det som eit paradoks at staten er med på å overføre arbeidsplassar frå ei privat bedrift til ein statleg institusjon. Det treng ikkje ha vore føremålet til departementet i dette arbeidet, men det er iallfall sånn dei opplever det i dette lokalsamfunnet, og det synest eg vi skal ta innover oss. Det synest eg ein skal ta ansvaret for, og så får redaktørar og ordførarar gjere den jobben dei er sette til å gjera, og så får vi gjere den jobben vi er sette til å gjere. Eg trur at regjeringspartia og Framstegspartiet ville ha stått seg på å be om ei ny og grundigare behandling og så kome tilbake med ei ny sak. Det er ein altså ikkje interessert i, og det synest eg er dumt. Men så får vi alle saman ta ansvaret for dei vedtaka vi er med på å fatte.
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Ot.prp. nr. 90 for 2002-2003 legg fram eit forslag til ny lov som skal sikra det nødvendige rettslege grunnlaget for at staten i samband med matforvaltingsreforma kan overta formuesposisjonar frå kommunane og kommunalt åtte selskap i tråd med dei prinsippa som blei lagde til grunn ved Stortingets behandling av St.prp. nr. 1. Dette fører til at fleire oppgåver som i dag blir utførde av kommunale og interkommunale næringsmiddeltilsyn, skal overførast til staten ved Mattilsynet frå 1. januar 2004. Det er meir konkret snakk om næringsmiddeltilsyn, som i dag er eit kommunalt ansvar, herunder tilsyn med drikkevatn næringsmiddeltilsyn og kjøttkontroll, som i dag er eit statleg ansvar, men som blir utført av kommunale og interkommunale næringsmiddeltilsyn etter delegert fullmakt frå SNT Når det gjeld det økonomiske oppgjeret, vil det ha tre hovudelement: overføring av personell som er sett til å løysa dei oppgåvene som staten skal overta overføring av eigardelar som er skaffa for å løysa dei oppgåvene som staten skal overta utgifter til drift Ein vil anvenda reglane for overdraging av verksemder etter arbeidsmiljøloven for overføring av personell frå kommunane og kommunalt åtte selskap til Mattilsynet. I forhold til eigardelar skal det som hovudprinsipp leggjast til grunn at staten har rett og plikt til å taka over eigarskapen til dei formuerettslege posisjonane som blir nytta for å løysa dei oppgåvene som staten skal taka over. Dette gjeld rettar eller plikter etter ulike typar avtalar som skal overdragast til staten, så lenge dei hovudsakleg kan knytast til dei oppgåvene som staten tek over. Det vil også vera slik at staten ikkje skal vera forplikta til å yta særskild godtgjersle for dei formueposisjonane som staten tek over, men at det økonomiske oppgjeret skal skje ved at kommunane si gjeld og andre forpliktingar knytte til dei formuegjenstandane som blir tekne over, blir overdregne til staten. Når det gjeld det økonomiske oppgjeret, skal dette skje etter forhandlingar, og talet på årsverk som skal førast over frå kommunane til staten, er omfatta av det økonomiske oppgjeret. Avtale om årsverksramme mellom partane, eller avgjerd om dette ved tvisteløysing, skal ikkje kunna svekkja dei rettane som den enkelte arbeidstakar har etter arbeidsmiljølovens føresegner om overdraging av verksemder. Når det gjeld forslaget om tvisteløysing, er det semje i komiteen om at ei uavhengig nemnd vil kunna sikra legitimitet for dei avgjerdene som blir tekne i dei tilfella der det oppstår tvistar. Me er samtidig opptekne av at det økonomiske oppgjeret blir gjennomført utan unødig bruk av ressursar.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2003-06-12:
Den saken vi har til behandling i dag, er en sak hvor Regjeringen faktisk kunne ha vist seg offensiv i forhold til konkurranseutsetting av offentlige tjenester. Flere har referert til Per Kristian Foss’ uttalelser i Narvik den 2. mai i år. Sjelden har jeg lest en mer rosende beskrivelse av en privat bedrifts gjøren og laden enn det Per Kristian Foss gav uttrykk for i Narvik den dagen. Lite ante vel de ansatte på Nor-Trykk at det var dødskysset finansministeren kom for å gi dem den dagen. Bedriften går en usikker framtid i møte. Men det er ikke bare bedriften som går en usikker framtid i møte. Situasjonen for virksomheter som vi må opprettholde på en eller annen måte, er heller ikke avklart i den proposisjonen som Regjeringen legger fram, og da snakker jeg bl.a. om databasen for offentlige anskaffelser, den såkalte DOFFIN. Istedenfor å være opptatt av privatisering av skolen, av helsevesenet og av eldreomsorgen, kunne næringsministeren ha vist handlekraft og sagt som så: Dette er en suksesshistorie, der en privat bedrift over lang tid har vist evne til å utføre offentlige oppgaver på en fremragende måte. Han kunne videre ha sagt at Regjeringen ville bygge opp under slike suksessbedrifter ved å tilføre dem oppgaver, ikke ta oppgaver fra private bedrifter og gi dem til statlige etater, slik Regjeringen nå gjør – stikk i strid med det som er Samarbeidsregjeringens egne erklæringer om hvordan man ønsker å jobbe. Vi får ta til etterretning at det er viktigere å privatisere skole, helsevesen og eldreomsorg enn den type oppgaver som private bedrifter med fordel kan utføre. Ivar Kristiansen anklager mindretallet for at man tar stilling til en sak ut fra rene «bekvemmelighetshensyn». Det er for så vidt en typisk måte for Ivar Kristiansen å debattere saker på, men det blir ikke mer rett av den grunn. Jeg vil si at det er rett og slett uhørt å beskylde sine politiske motstandere for den type motiver når man tar stilling til en sak. Vi ser også at elektronisk kunngjøring vil komme til å overta, og på et eller annet tidspunkt må overta, for papirutgaven. Men mindretallet mener altså at de økonomiske og praktiske konsekvensene for Nor-Trykk burde vært avklart før man gjorde det grepet som man nå gjør. Som jeg har sagt tidligere i mitt innlegg: Man burde faktisk ha sett på om man kunne ha tilført denne bedriften oppgaver som gjorde at man kunne opprettholde virksomheten, og fortsette denne suksesshistorien, ved å ta andre statlige kunngjørningsoppgaver og utføre dem på den samme tilfredsstillende måten som man har gjort så langt. Det er også slik at bl.a. Statens forvaltningstjeneste bestrider de besparelsene som det opereres med fra Regjeringens side. Det er nesten ikke til å tro at det skal være mulig å utføre alle de tjenestene som nå utføres ved Nor-Trykk i Narvik, uten at det skal koste én krone i drift, ved å overføre dem til Brønnøysundregisteret. Det gjenstår å se. Som jeg også sa, er konsekvensene for DOFFIN, databasen for offentlige anskaffelser, heller ikke avklart i det forslaget som Regjeringen har framlagt.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Representanten Nielsen stilte først et spørsmål om vårt forslag knyttet til ikrafttredelse av loven. Så vidt jeg kan se, har Arbeiderpartiet et tilnærmet identisk forslag, og jeg vil tro vi mener relativt likt med våre forslag, altså at når vi har den hele og fulle oversikt over hva dette betyr, så skal lovens flertallsvedtak tre i kraft – ikke før og ikke senere. Når det så gjelder tilsynsmyndigheten, er det nettopp det vi har sagt meget lenge, og som vi også sa i forrige sak vi diskuterte her i Stortinget, at for oss var det riktig å få en sammenhengende kvalitetskontroll av hele utdanningskjeden fra seksåringer til doktorander. Det er slik i dag at vi har vedtatt et tilsynsorgan for høyere utdanning, men grunnutdanningen kan være akkurat så dårlig som den har lyst til å være, for den finnes det ingen kontroll med.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Jeg fikk et spørsmål om vi ikke ønsket å oppfylle løftet om pedagogisk frihet. Det vil vi veldig gjerne, men vi vil først vite hva som ligger i dette ordet. Vi vil først ha en felles forståelse, en definisjon av hva dette er. For uten en felles forståelse, vet vi ikke om vi mener det samme, og veldig ofte viser det seg, så sent som med hundeloven, at man slett ikke mener det man sier, og det man gjør. Vi ønsker for barnas skyld – framtiden til dette landet er barna av i dag – at vi har en felles forståelse og kan feste en kvalitetsvurdering til nettopp det. Og når det gjelder å kjøre på begge sider av veien: Denne veien er så smal at vi er nok nødt til å bruke både veivendere og hele veibanen.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Til representanten Reikvams innledning om at Fremskrittspartiets veier er uransakelige, så vil jeg replisere med å si at på seg selv kjenner man kanskje andre. Det vil vi komme tilbake til i neste sak. Så over til hastverket, som jeg brukte en del av innlegget til å poengtere. Ja, det er helt korrekt. Dette har vært diskutert i komiteen opptil flere ganger, vi har faktisk også votert over det to ganger, og Fremskrittspartiet kom til at vi allikevel ville være med og behandle saken. Hvorfor skal det være så vanskelig å forstå dette med ikrafttredelsen, hvis man ser det i sammenheng med vårt forslag: «Stortinget ber Regjeringen legge frem egen sak om organisering av godkjenning og tilsyn med alle grunnskoler og videregående skoler.» Dette forslaget ser dessverre ikke ut til å få flertall. Det er egentlig for oss rimelig klart, selv om SV har et problem.
Ursula Evje (Fremskrittspartiet), 2003-06-12:
Representanten Olsen hadde på vegne av Høyre en henvisning til ikrafttredelse som en kvalitetssikring av loven i forhold til det enkelte barn. Nå ønsker jeg å spørre Høyre: Hva er grunnen til at Høyre snakker om kvalitet og frihet, men ikke anser kvalitet som viktig nok til å ivareta barns krav til høy kvalitet på opplæringen, med egne forslag om objektive og etterprøvbare kvalitetssystemer og kontroller?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Fremskrittspartiet har et forslag her som jeg vil starte med, og det er det forslaget som går på ikrafttredelse av loven. Jeg må spørre representanten fra Fremskrittspartiet: Betyr det at loven skal behandles på nytt etter at disse forutsetningene er gjennomført? Eller betyr det at ikrafttredelsesdatoen skal fastsettes i forhold til deres forslag? Videre: Fremskrittspartiet har i sine merknader understreket at et tilsynssystem aktivt skal følge med skoleeier som oppnår dårlige resultater i kvalitetsvurderingen. Og så sier Fremskrittspartiet at de ønsker at det skal etableres sanksjonsmidler, sanksjonsmuligheter mot de skoler som ikke får bedre resultater i kvalitetsvurderingen. Jeg vil be Fremskrittspartiet om å klargjøre hva man konkret mener med sanksjonsmuligheter?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Det overrasker meg at representanten Voie spør om hva som er til hinder for å beholde klassen. Det står da vitterlig i innstillinga at det er intet til hinder for det, og Arbeiderpartiet har da heller ikke satt seg imot det, vi vil jo beholde klassen. Videre vil jeg si om rektors kompetanse: Rektor skal være rådgiver, han eller hun skal være veileder for lærerne. Og det er viktig at man har en leder på skolen, som kan faget, og som har undervisningskompetanse. Det er undervisningskompetansen Arbeiderpartiet har stått på for. Hvis man tar bort undervisningskompetansen, blir det som å sende Nils Johan Semb til å trene fotballaget uten at han har spilt på banen en eneste gang. Det er feil. Rektor må ha undervisningskompetanse.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Det representanten Reikvam sier her, er ikke riktig. For man har sagt at klassedelingsnormen skal være en ressursfordelingsnorm inntil man har fått avklart dette med pedagogisk trygghet og sikkerhetsmessige tiltak. Det som ligger i flertallsforslaget, som SV er med på, er bare en ordning som vil gjelde for en kort stund, inntil man har fått definisjonene definert. Og på den måten mener vi at det ikke er godt nok, for vi vil ha en langsiktig finansiering og et solid system for den norske grunnskolen. Ressursrammer er jo det som kommunene skal styre etter, som alle skoleeiere må styre etter. Derfor er det så trist at Stortinget i dag egentlig sier at vi synes det skal være slik i noen måneders tid, og så skal vi komme tilbake til høsten, kanskje neste vår, i forbindelse med Kvalitetsutvalgets innstilling.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2003-06-12:
Det er riktig det representanten Lyngstad sier, at klassedelingstallet er viktig for Arbeiderpartiet, for det er ressurstildelingsnormen som gjør at skoleeierne vet hvor mye penger de kan bruke på grunnskolen i sin kommune. Hvis vi går bort fra en slik norm før vi får noe som er bedre, på plass, gjør vi norsk skole en stor urett. Lyngstad prøver å polemisere med elevkontakt og klassestyre. Han må være oppmerksom på at når Arbeiderpartiet har som sitt overordnede prinsipp at klassen skal bestå slik som i dag – vi skal ha et klassedelingstall –vil et slikt standpunkt få følger, konsekvenser, for de øvrige paragrafene i loven. Vi har ikke i dag noen bedre ordning for å finansiere norsk grunnskole, enn gjennom klassedelingsregelen, og da skal man ikke kaste den på båten før vi har sett en ordentlig modell – en bedre løsning enn den som ligger i flertallsforslaget.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-06-12:
Jeg må si at jeg har vært noe forvirret over hva Fremskrittspartiet egentlig har ment når det gjelder klassedelingstallet, og jeg må bare beklage, men den forvirringen har økt etter representanten Evjes svar på replikken fra Eva M. Nielsen. Jeg ser store forskjeller på Arbeiderpartiets forslag og Fremskrittspartiets forslag, så mitt spørsmål til Ursula Evje er: Ønsker egentlig Fremskrittspartiet å gi denne pedagogiske frihet til skolene? De sier at de vil stemme for å oppheve klassedelingstallet nå, men de vil ikke sette det i kraft, og det står i et av forslagene at de vil at det skal komme en egen lovproposisjon. Har ikke Fremskrittspartiet tillit til at den enkelte skoleeier skal kunne bruke denne pedagogiske frihet på en god måte? Og for å holde meg til trafikkbildet: Det Fremskrittspartiet gjør her, er egentlig å kjøre på begge sider av veien samtidig. På den ene siden kjører de innenfor fartsgrensene, og på den andre siden så krabber de.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-06-12:
Når det gjelder friskolen, kan vi kanskje komme tilbake til det senere. Men å karakterisere det å gi pedagogisk frihet for den enkelte skole som «sentralstyring» synes jeg er ganske godt gjort. Jeg synes det er beundringsverdig å kunne tolke frihet for den enkelte kommune og skole til selv å organisere dette som «sentralstyring». Det er ganske imponerende. Vi har tillit til lokalpolitikerne, og det er klart at en kunne ønske mer penger til skolen og mer penger til mange andre ting. Min oppfatning er at kommunene prioriterer skolen. Det som er viktig, er at de nå får frihet til å bruke de store midlene som kommer til skolen, på en måte som er best egnet i forhold til egne behov og egne ønsker. Det gir denne endringen av klassedelingstallet rom for. Derfor er det en tillit til lokalpolitikerne. Det er det motsatte av sentralstyring, det er å øke det lokale handlingsrommet.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-06-12:
Jeg synes kanskje det er litt utrolig at det sies at Høyre bare snakker om kvalitet. Er det noe som har vært med og særpreget det halvannet året statsråd Clemet har sittet i departementet, er det at det har kommet en rekke tiltak som nettopp har økt kvaliteten i skolen. Dette har vært noe mer enn snakk. Det er jo det motsatte en egentlig er blitt kritisert for, nemlig at det har kommet for mange forslag for fort – det har stadig blitt etterlyst at en skulle utsette forslag, utsette behandling, fordi en skulle se ting i det som kalles for «en sammenheng». Så dette har ikke vært snakk, dette har vært konkrete tiltak. Det har vært gjort konkrete vedtak, satt i verk konkrete virkemidler, for virkelig å gi økt kvalitet. Jeg mener at vi absolutt ikke har noe å skamme oss over. Her er det gjort utrolig mye, mye mer enn snakk.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2003-06-12:
Det siste representanten Reikvam tok opp, kan jeg bekrefte. Det jeg forsøkte å si ved min henvisning til representanten Eva M. Nielsen, var at klassedelingstallet skal ligge der som et minstenivå. Det er ikke knyttet opp mot dette med «pedagogisk forsvarleg» og «tryggleiksmessig forsvarleg», men det er knyttet opp mot at Regjeringen skal vurdere ulike tilskuddsmodeller når vi får meldingen om Kvalitetsutvalgets innstilling. Jeg synes det var en hyggelig replikk. Det er klart at regjeringspartiene er interessert i å forhandle, og vi forhandler gjerne når vi har – jeg holdt på å si – fornuftige forhandlingsmotparter. Det er jo hyggelig å høre at SV synes de har fått i pose og sekk. Hvis det er slik at regjeringspartiene bare har fått i pose, vil jeg si at dette er en uhyggelig stor pose, og den er svært innholdsrik. Jeg tror at vi må si at ut fra det som nå ligger i innstillingen, og det som vil bli vedtatt, er regjeringspartiene godt fornøyd med innholdet og størrelsen på sin pose.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Fremskrittspartiets veier er uransakelige. Da vi behandlet denne saken, forelå det forslag om å utsette den, nettopp fordi vi skulle få bedre tid. Ursula Evje gjorde det til et hovedpunkt at dette er hastverk, at dette går for fort. Men det var jo nettopp Fremskrittspartiet som drev igjennom at vi skulle behandle denne saken så kjapt, på den måten som vi nå har gjort. Derfor er det litt vanskelig å få tak i hva som er deres poeng. Det hadde vært flertall for å utsette saken, slik at vi hadde fått mer tid til å drøfte den og se den i sammenheng med en del andre saker. Jeg er også nødt til å prøve å få tak i hva som ligger i Fremskrittspartiets forslag om utsettelse og iverksettelse. Gjennom sitt forslag har Fremskrittspartiet skapt litt tvil, i og med at de har gått ut i en pressemelding med at de foreslår å utsette saken. Men det er ikke noe utsettelsesforslag som foreligger her. Etter dette forslaget vedtar en noe, men iverksettelsen skal skje på et senere tidspunkt. Det er veldig viktig at vi får det klarlagt. En vedtar å kutte ut delingstallet, kutte delingstallet som ressursgrunnlag, og så skal vi iverksette det på et senere tidspunkt, for det skal vi vedta helt konkret. Mitt spørsmål til Ursula Evje er: Er det en riktig oppfatning? Det må vi få greie på her.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Jeg er noe overrasket over Eva Nielsens tolkning av de forslagene til vedtak som foreligger. Dette er første gangen at Stortinget eksplisitt sier noe om ressursrammene. Jeg kan iallfall ikke huske at det er sagt noe om det tidligere, det er iallfall ikke vedtatt tidligere. Nå skal vi vedta helt konkret at ressursrammene skal knyttes opp slik og slik, og det skal være minimum det. Og så sier Eva Nielsen at det nå blir lettere å skjære ned. Det greier ikke jeg å forstå. Tidligere har ressursene vært knyttet indirekte til andre bestemmelser. Nå sier vi helt eksplisitt hva ressursene skal være. Hva er det som gjør at kommunene nå kan skjære ned lettere enn det de har hatt muligheten til tidligere? Jeg vil våge den motsatte påstanden, at nå er det rett og slett ikke mulig. Nå kan fylkesmennene og utdanningsdirektørene gå ut i kommunene og si: Se her hva Stortinget har vedtatt i et konkret, eksplisitt vedtak, under der kan dere ikke gå! Hva er det som gjør at det blir lettere? Det forstår jeg rett og slett ikke.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2003-06-12:
Jeg vil først gi ros til regjeringspartiene for viljen til å forhandle. I denne saken føler jeg at SV har fått både i pose og sekk, og så har regjeringspartiene fått i pose. Og sånn blir det i ulike sammenhenger. Vi har sikret større lokal frihet, vi har vært med på å sikre en spennende offentlig skole, som er det beste bolverket mot private skoler, som vi nå skal arbeide videre med. I tillegg har vi sikret ressursrammene, som vi har vært opptatt av, jf. det Dokument nr. 8-forslaget som vi hadde inne tidligere. Av den grunn vil jeg gjerne gi ros til regjeringspartiene for at de har vært med på akkurat denne biten. Men jeg har et spørsmål til representanten Jan Olav Olsen. Det har vært litt tvil om forståelsen av vedtaket om ressursrammene. Jeg går ut fra at han tolker det på sammen måten som meg, at et vedtak her i Stortinget står inntil vi gjør et nytt vedtak, og et eventuelt nytt vedtak vil først bli gjort i forbindelse med de store meldingene som vi skal drøfte i tiden framover.
Søren Fredrik Voie (Høyre), 2003-06-12:
Arbeiderpartiets tro på sentralstyring og sentraldirigering er velkjent i mange sammenhenger, og det kommer også til uttrykk i denne saken. Arbeiderpartiet er imot å gi den enkelte skole og det enkelte kollegium, rektor og ledelse for øvrig ved skolen, lokal handlefrihet. Tror ikke Arbeiderpartiet at lokale myndigheter, lærere og skoleledere vil det beste for skolen? Tror ikke Arbeiderpartiet at de som styrer den lokale skolen, også er best på å ivareta organiseringen av skolen, slik at den gir best læringsutbytte? Og hva er det med dette lovforslaget som er til hinder for å beholde klassen, hvis det er det man ønsker lokalt og mener er det beste for elevene og for skolesamfunnet som helhet? Hva er til hinder for å beholde klassen?