Marit Tingelstad (Senterpartiet), 2001-03-29:
Tittelen «Børs og katedral» er en god betegnelse for innholdet i St.meld. nr. 14. Den representerer både de materielle behov som en levende menighet trenger, og de ressurser som er nødvendig for at det religiøse liv kan fungere. Meldingen er et svar på Stortingets vedtak om å få en samlet vurdering av Kirkens økonomi, jf. vedtak i Budsjett-innst. S. nr. 12 for 1998-99. Kirkeloven, som begynte å gjelde fra 1997, la vekt på at Kirken skulle få en sterkere lokal forankring. Kirkelige fellesråd var nyskapingen. Dette organet skulle bl.a. avlaste menighetsrådene for administrasjonsoppgaver. Det har vist seg at Kirken mange steder sliter med dårlig økonomi på samme måte som både skole- og helsesektoren gjør. Dette har materialisert seg i et krav om mer statlig finansiering av Kirken. Senterpartiet mener dette er en feil retning å gå i i forhold til intensjonen i kirkeloven. Det er også på tvers av sentrumspartienes mål om å redusere øremerkede midler. Derfor støtter Senterpartiet Regjeringens forslag om å innlemme de 110 mill. kr i rammefinansieringen. Jeg har merket meg skepsisen som høringsinstansene har til å innlemme dette statlige tilskuddet. Komiteflertallet forutsetter at det blir utarbeidet en veileder som understreker kommunenes ansvar i forhold til de kirkelige fellesrådene. I tillegg sier vi at ordningen må evalueres. Og jeg forutsetter at Regjeringen i den forbindelse vil se på kriteriene for overføringene, slik at det ikke blir slik som det har vært antydet her i dag, at de minste kommunene får det verre enn de største. Forresten vil jeg minne om at Utsira gir 1 534 kr pr. hode til kirkelige formål, mens Skedsmo gir 104 kr. Så det er ikke støtt at forholdet mellom store og små kommuner er slik det ble antydet før i dag. Senterpartiet støtter ikke Regjeringen i forslaget om å innlemme de 30 mill. kr til diakoni, kirkemusikk mv. i rammeoverføringene. For vi mener det er viktige incitamenter for menighetene til å skape et mangfold i det religiøse liv. Regjeringens forslag om flere prestestillinger får Senterpartiets fulle støtte. Det er høyst påkrevd. Men det alene er ikke tilstrekkelig. En åpen og inkluderende folkekirke trenger også andre stillinger, slik som diakoner, kateketer m.fl. Senterpartiet er derfor med og utgjør et annet flertall som påpeker behovet for disse stillingene for å imøtekomme nevnte behov. Kirkelig fellesråd har ansvar for bygging, drift og vedlikehold av kirkene. Jeg vil framheve at det kan være en stor utfordring for små, og fattige kommuner som har flere gamle, verneverdige kirker, å klare dette økonomiske løftet. Behovet for sikring av eldre stein- og trekirker er veldig stort. Riksantikvaren anslår, som vi har hørt, 1,8 milliarder kr pluss et årlig beløp på 100 mill. kr. Senterpartiet mener det må tas et krafttak for å redde disse nasjonale kulturskattene, og vil at et statlig kulturminnefond også må inkludere disse kirkene. Vi er derfor med på å fremme forslag om dette. Vi mener, i motsetning til Regjeringen, at Nidaros domkirke fortsatt skal få midler over statsbudsjettet, for dens stilling er spesiell. Jeg vil også framheve Oslos og Stavangers særstilling i forhold til de oppgavene de har. Det nye grepet som Stortinget vedtar i dag, er at det heretter skal kunne søkes midler fra Opplysningsvesenets fond til restaurering av gamle kirker og kirkeinventar. Dette er det mange som er glad for, mens andre er tilsvarende misfornøyd. Senterpartiet mener det er rett å utvide bruken av avkastningen til å romme både det jeg har nevnt, og utgifter til kommunale presteboliger og bispedømmekontor. Det er viktig å understreke at fondet ikke skal svekkes. Det skal fortsatt vokse, og det skal utarbeides retningslinjer og felles kriterier for hvordan midlene kan nyttes. Sist uke kom det ut en NTB-melding om at nå var Oslo Domkirke sikret 70 mill. kr. Det er selvsagt ikke riktig. Det er veldig uheldig at det kommer ut slike utsagn, for det kan skape inntrykk av at det er en Sareptas krukke vi nå kan begynne å øse av. Det er jo helt feil. For Senterpartiet er det viktig å understreke at ved å utvide avkastningsgrunnlaget for fondet kan en løse flere kirkelige oppgaver. Jeg minner om at det til nå ikke har vært så veldig stor vilje i Stortinget til å bedre kirkeøkonomien generelt ut over det som de ulike regjeringer har presentert i budsjettet. Ved å utvide bruken av fondet noe vil en jo hjelpe kommunene/fellesrådene til å løse oppgaver til fellesskapets beste. Jeg vet at vi har mange i opinionen med oss når vi har valgt å bruke noe av fondet til kirkene. La meg avslutte med å vise til situasjonen for Tretten kirke i Øyer kommune. Der har de måttet ta ned klokketårnet fordi kirkens fundament er så skralt at det vil være fare for nedfall. Restaureringsbehovet er anslått til 12 mill. kr av Riksantikvaren. Erfaringer viser at da blir beløpet enda høyere. Det er klart at en liten, fattig kommune ikke kan makte et slikt løft. Jeg har god samvittighet i dag når jeg trykker på for-knappen for å bedre på denne situasjonen.