trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Representanten Høybråten skal ha ære for at han snakket om livskvalitet. Jeg har lyst til å følge opp litt i forhold til det, for denne regjeringen har satset stort på f.eks. kommuneøkonomi, som har gitt bedre omsorg, bedre skole og bedre tilbud til dem som har behov for det ute i kommunene. Tror representanten Høybråten at det gir økt livskvalitet for dem som får omsorgen, i forhold til den regjeringen han satt i, og de arbeidstakerne som risikerte å få kutt i sine rettigheter med hensyn til midlertidig ansettelse og et svakere stillingsvern? Tror representanten Høybråten at deres livskvalitet har økt når de har beholdt den sikkerheten? Og tror representanten Høybråten at livskvaliteten er bedre når folk kan beholde ledighetstrygden på et høyere nivå enn det han selv representerte i den forrige regjeringen?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Etter Odd Einar Dørums innlegg kan vi vel i hvert fall være enige om at han må ha hatt en traumatisk opplevelse da han satt i regjering og skulle legge fram en melding, for da betydde det at han ikke hadde penger til å gjennomføre noe. Jeg er veldig glad for at denne regjeringen fører en annen politikk i så måte. En melding blir lagt fram for å legge rammene for de pengene som skal komme i ettertid. Ellers er jeg litt sjokkert i forhold til at dette er opposisjonens trontale, der de skal komme med sin alternative politikk. For sånn som jeg har tolket innleggene til både Dørum og hans leder, Lars Sponheim, er det mer det å fjerne seg mer og mer fra regjeringsmakt som har vært poenget. La meg så vise til Hill-Marta Solbergs innlegg, der hun påpekte at bevilgningene til forskningen var økt med 900 mill. kr. Så er jeg enig med Dørum i at kunnskap gir makt. Da burde han kanskje hatt kunnskapen før han sier at forskningen har blitt kuttet.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Jeg synes denne trontaledebatten er i ferd med å bli en spørretime, istedenfor en trontaledebatt der opposisjonen legger fram sine alternativer. Jeg vil spørre hva Høyre egentlig ville gjort i forhold til at denne regjeringen nå har dratt inn 12 milliarder kr i skatteletter. Etter det jeg kan huske, lovte Høyre i forrige valgkamp oppimot 40 milliarder kr i året. Det er altså en sum som i denne perioden ville tilsvart 200 milliarder kr mindre til offentlig forbruk, forskning og høyere utdanning, ikke 250 mill. kr, som Høyres representant viser til. Alle offentlige institusjoner må oppleve en bedre hverdag med denne regjeringen enn med den forrige regjeringen. Det er bare en naturlov.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Sponheim har flere ganger denne uken og også i dag sagt at det ikke er aktuelt for Venstre å støtte ei regjering der Fremskrittspartiet er med. Jeg syns Venstres leder fortjener ros for slik klar tale. Nå foregår det forhandlinger rundt i landets kommunestyrer og fylkesting om hvem som skal styre de neste fire årene. Mange steder er Venstre i en nøkkelposisjon. Om Fremskrittspartiet skal få posisjoner, og om Fremskrittspartiet skal få politisk innflytelse, avgjør mange steder Venstre. Spørsmålet mitt er: Hva er partileder Sponheims syn på lokalt å støtte regimer der Fremskrittspartiet er med og får posisjoner og politisk innflytelse? Det er altså ikke greit å gi Fremskrittspartiet innflytelse nasjonalt. Er det greit lokalt i forhold til hva partileder Sponheim har sagt, eller vil han nå bare si at det er helt opp til partiets lokale folkevalgte å bestemme det?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Sponheim brukte en god del av sitt innlegg til å skryte av Venstres valgresultat. Derfor vil jeg starte med å få lov til å gratulere med valgresultatet og den økte selvtilliten som Sponheim har fått. Det trodde jeg for så vidt nesten ikke var mulig.(Munterhet i salen) Det som har skjedd i de to siste årene her på Stortinget, er jo at opposisjonen har hatt et godt samarbeid i en rekke saker. Grønne sertifikater er en sak, og jeg kunne ha nevnt en rekke andre saker. Det som blir interessant framover, blir å se hvor Venstre og Sponheim har tenkt å plassere seg politisk når det gjelder saker som skal behandles her på Stortinget, bl.a. når det gjelder Regjeringens forslag om å kjøpe seg opp i StatoilHydro og bruke milliarder på det. (Munterhet i salen) Jeg vil stille et spørsmål om den nye sosialistiske kursen Sponheim og Venstre har valgt: Hvem skal Venstre samarbeide med på Stortinget? Er det de rød-grønne, der han ikke har innflytelse, er det de borgerlige, bare fram til 2009, eller skal han plassere seg i et politisk ingenmannsland?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Jeg er helt enig med statsråden i at det er viktig å forvalte fiskeressursene på en god måte, og skal man gjøre det, er det viktig å få til et internasjonalt samarbeid. Men det er også veldig viktig å være til stede i de havområdene man forvalter og også skal kontrollere. Like viktig er det å ha et godt lovverk på plass. Nylig har Høyesterett frifunnet en russisk tråler og et lastefartøy for ulovlig omlastning ved fiske ved Bjørnøya. Den dommen viser at det er store hull i lovverket, og nå har altså Regjeringen sittet i to år uten å ha gjort noe for å tette dette hullet, og har bare to år igjen. Når vil statsråden konkret forsterke dette lovverket, slik at Regjeringen følger opp i handling det man stort sett bare framfører i vakre ord?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
I sin replikk til statsministeren gikk representanten Sponheim langt i å forhåndsdømme Hydro for korrupsjon. Det syns jeg representanten skal være forsiktig med. Et godt rettsprinsipp er at man er uskyldig inntil det motsatte er bevist, også når det gjelder folk man ikke liker. Ifølge media har representanten Sponheim foretatt en genistrek ved å klargjøre at han ikke vil støtte flerpartier i regjering. Da vil jeg minne om at et av hovedskillene mellom Stoltenberg I- og Stoltenberg II-regjeringene er miljøpolitikken, et område som representanten sier han er veldig opptatt av. Skal vi klare å møte framtidens utfordringer i forhold til miljø, så forutsetter det en gigantisk omstilling av norsk næringsliv, en omstilling til større bærekraft. Her er SV drivkraften i Regjeringen. Landet og framtiden trenger SV. Ser Venstre at også miljøet trenger SV?
Ingvild Vaggen Malvik (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
Først vil jeg gi honnør til representanten Sørfonn for mange kloke ord. Kristelig Folkeparti har tidligere i år støttet Regjeringen i at vi må ha større ambisjoner når det gjelder omfanget av forskning i Norge, gjennom at selskaper som staten er eier i, mer enn i dag bør utnytte muligheten de har til å øke forskningen, og dermed bidra til at vi også har noe å leve av i framtiden. Jeg vil gi honnør til Kristelig Folkeparti for dette med tanke på at det i første rekke er industrien som ligger etter når det gjelder målene som både SV og Kristelig Folkeparti har vært enige om, nemlig at forskningen i næringslivet skal opp til 2 pst. av BNP. Jeg tror likevel at Kristelig Folkeparti er i ferd med å sage av beina på krakken de sitter på, for Kristelig Folkeparti har også uttrykt at de ønsker å selge ut mange av de samme selskapene. De støtter nemlig Høyre og Fremskrittspartiet når det gjelder å styrke det private eierskapet og dermed redusere det offentlige eierskapet. Kristelig Folkeparti ønsker altså å bruke statsselskapene til å øke forskningen, men hva er egentlig kursen når Kristelig Folkeparti samtidig vil foreta et utsalg?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2007-10-04:
Representanten Sponheim har fått mye oppmerksomhet for sitt sentrumsinitiativ. Det er interessant at han løfter fram sentrum i norsk politikk når vår regjering – sentrum–venstre-regjeringen – har regjert i to år og har levert sentrumspolitikk som aldri før. Det er verdt å nevne f.eks. en styrket kommuneøkonomi, et historisk kulturløft, en gjennomarbeidet frivillighetspolitikk, en samferdselssatsing, en distriktspolitikk og hjemfall – saker som den forrige regjeringen ikke greide å gjennomføre. Sponheim uttalte i forbindelse med Venstres valgnederlag – for det har partiet også lidt, men det var i 2001 – til Bergens Tidende 16. september 2001: «Det var godt å slippe den politiske klaustrofobi som vi følte da vi satt innelåst med Senterpartiet.» Hvem er det Sponheim vil gjennomføre sentrumspolitikken sammen med?
Børge Brende (Høyre), 2007-10-04:
Jeg merket meg at statsministeren her i dag i sitt innlegg brukte mye tid på og gav en bred omtale av fattigdomsutfordringene globalt. Det samme ble gjort i trontalen. Det synes jeg er bra, og det har Høyres støtte. Likevel blir kontrasten stor mellom den omtalen som har vært av den globale fattigdommen – og viktigheten av bekjempelsen av den – og den manglende omtalen av hvordan vi skal lykkes med å bekjempe fattigdommen nasjonalt. Det var ikke mange tiltak i trontalen, og jeg synes heller ikke det var veldig mange konkrete tiltak i statsministerens innlegg i dag. Og dette var ett av de viktige løftene fra de rød-grønne. Er det slik at representanten Hill-Marta Solberg også har føyd seg inn i rekken med bl.a. finansminister Kristin Halvorsen, som den 5. juni 2007 sier til Dagbladet: «Vi når ikke Soria Moria-erklæringens mål om å utrydde fattigdommen i Norge.» Kommer man ikke til å nå målene i Soria Moria-erklæringen her? Er det løftet lagt til side?
Børge Brende (Høyre), 2007-10-04:
Jeg vil berømme Regjeringen for å ha satt seg ganske ambisiøse mål i klimameldingen – det er ikke problemet. Men skal man nå mål, må man også ha en politikk som bidrar til at målet kan nås. Når man har for dårlige ordninger når det gjelder fornybar energi, og man sultefôrer forskning og utvikling innenfor miljøteknologi, når man ikke disse målene. Men det skal vi prøve å samarbeide om i Stortinget i løpet av høsten, slik at det blir realistisk å nå de ambisiøse målene som vi også er enige i. Så tror jeg ikke vi skal bruke altfor mye tid til å snakke om snøen som falt i fjor. Men jeg er faktisk stolt av den jobben vi gjorde i Bondevik II-regjeringen på klimaområdet. Vi måtte fremme en tilleggsmelding om klima etter Stoltenberg I-regjeringen, for deres var for svak. Vi fikk til et nasjonalt kvotesystem som vi ikke fikk igjennom med Arbeiderpartiets støtte, så vi måtte gå til SV. Det ble veldig offensivt. Vi fikk til en avtale med norsk industri om at de skulle kutte 20 pst. av klimagassutslippene i Norge. Det medførte at under Bondevik II-regjeringen gikk summen av klimagassutslippene i Norge faktisk ned.
Børge Brende (Høyre), 2007-10-04:
Man skal iallfall spisse ørene når representanten Heikki Holmås anklager noen for å være grenseløst frekke – det var vel det representanten startet med. Det er nemlig en ekspert på området som her uttaler seg, nemlig representanten Heikki Holmås. Jeg synes vi skal være litt mer saklige i dette ordskiftet. Så til realiteten når det gjelder klimaproblemene. Det var faktisk ikke Bondevik II-regjeringen som karet til seg makten i år 2000 på grunn av gasskraftverk. Det var altså Arbeiderpartiet som da kom til makten – med Jens Stoltenberg som statsminister – gjennom gasskraftsaken. Når det gjaldt miljøet generelt, hadde vi, som jeg sa, i Bondevik II-regjeringen et godt samarbeid med SV i Stortinget – den gangen SV faktisk var et miljøparti. Jeg måtte i denne salen da forsvare et tøft regime overfor norsk industri når det gjaldt kutt i klimagassutslipp, sammen med SV – til sterk kritikk fra Arbeiderpartiet. Når det gjelder bistand, har jeg fått med meg at vi har bevilget like mye i bistandsbudsjettet vårt for 2007 som Regjeringen gjorde i 2006. Det må også ses i sammenheng med at vi har en annen og mer offensiv politikk når det gjelder å åpne for eksport til Norge fra de fattigste landene.
Børge Brende (Høyre), 2007-10-04:
Så vidt jeg husker, økte vi veibevilgningene med 21 pst. i forrige periode. Men jeg er også enig i at på veisiden trengs det mer. Vi er selvsagt med på en nasjonal dugnad for å ruste opp veiene og jernbanen i Norge. Det skulle bare mangle! Det har også en god klimavirkning. Da vi i den pressemeldingen som jeg antar at representanten Brekk sikter til, skrev at Regjeringen var visjonsløs, var det fordi trontalen ikke inneholdt noen store tanker om hvordan Norge skal greie seg i årene fremover med mye mer knallhard internasjonal konkurranse. Da må vi satse mer på forskning og utdanning. Der har man kuttet. Det er ikke bare et hvileskjær, man kutter i høyere utdanning og spesielt overfor høgskolene, som ligger i distriktene. Det burde være et paradoks for Senterpartiet. Det er klart at man holder ikke løftene sine overfor industrien. Industrikraftregimet – hvor ble det av, da? Nå har vi ventet i to år. Vi har også ventet i to år på å få en energiplan for Midt-Norge, som står overfor en strømkrise. Nå rakk ikke den forrige statsråden det – han brukte to år. Hvis vi må vente i to år til, er det vel den neste borgerlige regjeringen som eventuelt må komme med en slik plan.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Trontalen og trontaledebatten skal jo handle om fremtiden og om fremtidsvisjoner, og en fokusering på fremtiden er en fokusering på forskning og utvikling. Det er viktig for Norges fremtidige plass i verdenssamfunnet, både politisk og næringsmessig. Det er helt avgjørende for fremtidig nasjonal vekst og næringsutvikling. Det kan bidra til løsningen på klimautfordringene internasjonalt, på energiutfordringer og på mat-, vann- og helseutfordringene i u-land – for å nevne noe. Vi står nå midt oppe i en situasjon hvor Regjeringen leder et land som er dårligst på forskning i Norden – ikke på kvalitet, men på ressursbruk. I 2005 brukte Norge 30 milliarder kr på forskning, Sverige brukte 99 milliarder. Regjeringens statsbudsjett siden den gang har ført til en realnedgang, og i utgangspunktet er målet at vi skal bruke 3 pst. av BNP på forskning. I dag bruker Norge 1,5 pst. Er den parlamentariske lederen for det største regjeringspartiet fornøyd med denne jumboplassen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2007-10-04:
Representanten Hill-Marta Solberg kom med en klar invitt til samarbeid. Det noterer vi i Kristelig Folkeparti oss med interesse. Jeg regner også med at det gjelder for det budsjettet som fremmes i morgen, at det ikke nødvendigvis må gå gjennom denne sal uendret. Så trakk Solberg opp bærekraftig miljøpolitikk som det viktigste fundament for Regjeringen. Det bringer meg over til noe Hill-Marta Solbergs partifelle Martin Kolberg sa til VG for et par uker siden. Han sa at «vi kan ikke lenger fortsette et system som fører til at alle skal forbruke stadig mer». Det ligner jo mye på den debatten Kristelig Folkeparti i våres trakk opp om livskvalitet, og at det å ha noe å leve av ikke nødvendigvis er synonymt med det å ha noe å leve for. Mitt spørsmål til Hill-Marta Solberg er: Er Kolbergs uttalelser på egne vegne, eller kan vi regne med å se et systemskifte i faktisk politikk ut fra det Kolberg har sagt?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Jeg registrerte at parlamentarisk leder i SV omtalte tre temaer som han var særdeles opptatt av. Et av de temaene han ikke omtalte, var faktisk å finne en løsning på fattigdomsproblemet i Norge. Før valget i 2005 var SV kanskje det partiet som snakket mest om å finne løsninger på fattigdomsproblemet. Men så har vi altså sett at etter at SV kom i regjering, har bl.a. partilederen til representanten Ryan på mange måter avblåst hele dette løftet og sagt at dette er det ikke mulig å nå. Det er en dårlig nyhet for mange av de menneskene i dette rike landet som faktisk har en vanskelig hverdag. Hva vil Inge Ryan formidle til alle disse menneskene som nå inngår i fattigdomsgruppen? Hva kan de forvente av SV når det gjelder å fokusere på dette i forhold til løftene de faktisk gav før valget i 2005?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2007-10-04:
Det er flott å høyre på det engasjementet Inge Ryan viser for miljøet. Sosialistisk Venstreparti på sitt beste er når dei snakkar og kjempar for dei fattigaste og for miljøet. Men SV på sitt verste er når dei bøyer av for LO og for Arbeidarpartiet, berre for å sitje i regjering. I dag tidleg sat eg og nikka då statsministaren snakka om at miljø og utvikling er vår tids største ufordring. Samtidig sa han òg at før valet i 2005 hadde Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV blitt einige om dei viktigaste politiske spørsmåla. Han nemnde skattepolitikk og utanrikspolitikk, men han nemnde ikkje miljø. I 2000 gjekk Kristeleg Folkeparti ut av regjering fordi me ikkje ville vere med og byggje gasskraftverk. Då sa SV sin partileiar til Stoltenberg at han misbruka moglegheitene og gjekk baklengs inn i framtida. Korleis kan SV hevde at noko som var gammaldags i 2000 blir framtidsretta i 2007? Og korleis kan SV sitje i regjering når dei byggjer gasskraftverk og opnar for oljeleiting i nord, og ikkje kjem med nok ordningar for ny fornybar energi?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2007-10-04:
Om ikkje Akselsen var så mykje inne på det, så var statsministeren inne på dei to viktigaste utfordringane slik han såg det, nemleg miljø og utvikling. Begge sakene handlar om å byggje opp verdas fattigaste slik at dei slepp å døy av fattigdom og enkle sjukdommar og me slepp at mange menneske kjem på flukt. Kristeleg Folkeparti tok i vår initiativ til å gi endå fleire av dei fattigaste landa nulltoll, slik at dei enkelt kan få selt varene sine til Noreg. Me gjer det fordi me trur det er viktig å hjelpe dei til å hjelpe seg sjølve. Me ser òg at bistand aleine ikkje er nok. Ein rapport frå Utanriksdepartementet som kom tidlegare i år, viste at me handlar stadig mindre frå dei fattigaste landa. Samtidig aukar importen frå f.eks. EU. Det betyr at me må gjere meir enn berre å gje dei nulltoll. Me må hjelpe dei til å komme over eksportbarrierar, slik at dei kan få selt varene sine. Mitt spørsmål til leiaren av utanrikskomiteen er: Vil han støtte eit forslag om å bruke meir av bistanden til å hjelpe dei fattigaste landa til å bli sjølvhjelpne, og til å få selt fleire av varene sine?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2007-10-04:
I trontalen varsler Regjeringen at man skal legge fram en egen maritim strategi – dette som en del av oppfølgingen av Soria Moria-erklæringen, hvor fem næringer blir utpekt som viktige og skal få en egen nasjonal strategi. Man skulle jo tro at det var positivt nytt å få en egen nasjonal strategi hos regjeringen Stoltenberg, men det er det åpenbart ikke. Den maritime strategien som vi fikk i går, hadde tittelen «Stø kurs». Det er fristende å legge til «stø kurs rett på land», for det vi fikk se i går, var en skipsfartspolitisk grunnstøting. Mens næringsminister Dag Terje Andersen skryter av 252 mill. kr til økt forskningsinnsats på det maritime området, har altså Regjeringen – og Sosialistisk Venstrepartis statsråd Kristin Halvorsen – varslet et historisk angrep på det maritime næringslivet med en inndragning av 14 milliarder kr av den såkalte skattekreditten. Dette er et fundamentalt tillitsbrudd i forhold til det forliket Senterpartiet var med på i 1995. Kan representanten Brekk garantere at Senterpartiet vil korrigere dette forslaget og være med på et bredt politisk samarbeid om denne saken?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Hovedstrategien er å sikre at folkeretten gjelder i nord. Det gjør vi gjennom å følge folkeretten og være en aktiv pådriver for den. Norge har lagt fram geologiske data for utstrekningen av vår kontinentalsokkel – det er bare Norge og Russland som har gjort det i nord. Flaggplantingen har ingen juridisk betydning, men det har det faktum at Russland la fram sine data i 2001 – Norge gjorde det i 2006. Apropos FN er det interessant at det nå pågår en aktiv debatt i den amerikanske kongressen og i Senatet for at USA skal ratifisere Havrettskonvensjonen. Bush-administrasjonen er pådrivere for det, fordi det vil gi dem virkemidler for sin politikk. Norge er aktiv, som representanten sier, på reiser og konferanser for å spre dette budskapet, for å vise til at folkeretten gir klare retningslinjer for hvordan vi skal håndtere spørsmålet. Nordpolens områder er havområder, der gjelder et sterkt rettsgrunnlag. Så vil jeg si at jeg ikke er enig i at det ikke er utvikling i nord. Mine reiser i Nord-Norge viser at det er optimisme, næringsutvikling, nyskaping og en søken etter å utvikle de kjente naturressursene og de nye naturressursene. Den interessen er ikke bare i Norge, men den er fra andre land som ønsker å samarbeide med Norge.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Det er ikke en norsk utenriksminister som regulerer møteboken til den amerikanske presidenten. Vi har utstrakt kontakt med USA på alle nivåer. Statsministeren møtte den amerikanske presidenten i New York i forrige uke. Kanalene er åpne og mange. Så jeg vil ikke akkurat si at det er det som kommer til å avgjøre kvaliteten på dette forholdet. Om det blir anledning til et slikt besøk, en slik samtale, vil Norge ta imot det. Om det ikke blir anledning til det i den tiden president Bush har igjen, har vi mange andre kanaler for å forfølge disse kontaktene. Det er et rikt, omfattende og sammensatt samarbeid vi har med USA. Det er på alle hovedområder godt. Vi har også områder der vi har ulike syn. Det har vi respekt for og kan gi uttrykk for. Det opplever jeg at to gode og erfarne allierte lever veldig godt med.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
La meg først si det som vi har sagt på dannet vis, at vi finner anklagene mot Norges holdninger og handlinger grunnløse. Dette har vi formidlet til etiopiske myndigheter. Samtidig er det vårt syn at det er et ønske å ha et godt forhold til Etiopia som en viktig aktør i regionen. Derfor hadde jeg en grundig og lang samtale med min etiopiske kollega i New York under FNs generalforsamling, og jeg tror vi har funnet et spor som kan lede oss fram til et mer konstruktivt arbeid. Norge står for noe i Afrika. Vi er ikke meglere på Afrikas Horn, men vi er et land med mange kontakter og ønsker å utnytte dem. Det betyr at vi noen ganger kan ha ulike syn, og det kan altså føre til det som nå skjedde, en situasjon som vi ikke ønsket. Jeg kan bekrefte at vårt mål er at de reduksjoner i bistanden som måtte komme fordi vi reduserte ambassadepersonellet fra ni til tre, skal kunne gjøres om, slik at bistanden når de menneskene den er ment å nå. Vi jobber med de kanalene. Jeg har ikke et fullgodt svar på spørsmålet, men noe kan være økt støtte gjennom andre lands ambassader, noe kan være økt vektlegging på FN. Den viktigste strategien er at vi kommer tilbake igjen til en situasjon hvor Norge har den representasjonen vi trenger i Etiopia, for å samarbeide både med Etiopia og med Den afrikanske union, som har sitt sete i Addis Abeba.
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Nordområdene har vært en av denne regjeringens viktigste satsingsområder. Imidlertid har resultatene på land i Nord-Norge vært relativt fraværende, i hvert fall så langt. Nå opplever vi nærmest et kappløp mot Polhavet, og den politiske oppmerksomheten i mange hovedsteder rettes nordover. Regjeringens aktivitet på reisefronten og konferansesiden har vært stor i nord, og det kan være bra hvis man evner å gjøre noe mer enn bare å prate. Kan utenriksministeren veldig kort fortelle hvilke substansielle resultater man forventer for norsk utenrikspolitikk og norske næringsinteresser når det gjelder f.eks. å forsterke fiskevernsonens og havrettstraktatens rettslige status, noe som er avgjørende for våre interesser i nord?
Morten Høglund (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Under lokalvalgkampen ble, ifølge NRK, utenrikskomiteens leder skremt etter en debatt mellom Dagfinn Høybråten og Carl I. Hagen, og han var særlig skremt over deres holdning til den såkalte muren på Vestbredden. Jeg vil spørre utenrikskomiteens leder om han ikke er enig i at denne muren, uansett hvor beklagelig vi synes det er at realitetene tilsier at den har kommet på plass, faktisk har hatt en effekt, og at den redder liv. Burde ikke heller utenrikskomiteens leder la sin frustrasjon gå ut over f.eks. egen regjering, når den valgte å gi anerkjennelse til Hamas, en organisasjon som jo er mye av bakgrunnen for at man i det hele tatt kom i den situasjon at man så seg nødt til å bygge en slik mur?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2007-10-04:
Det er bra at Regjeringen har klart å samle seg om at NATO fortsatt er vårt viktigste transatlantiske forum for sikkerhetspolitikk, og at en arbeider for å styrke den politiske dialogen i alliansen. Det må selvsagt også omfatte vår største og viktigste allierte. Jeg slutter meg også fullt ut til utenriksministerens tidligere uttalelse om at vi skal være våre venners venn, og spørsmålet er da: Når skal vi oppleve at statsminister Stoltenberg er velkommen og mottas i Det hvite hus?
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Jeg er faktisk mer opptatt av det representanten Sandberg ikke var innom, i og med at det stort sett var vei det gikk i. Fremskrittspartiet liker å framstille seg som et parti for folk flest. I skattepolitikken er det derimot de aller rikeste som får hånden lengst ned i godteposen, og ikke folk flest. Politikken for arbeidsfolk som de fører, vil gi vanlige arbeidsfolk betydelig dårligere rettigheter på arbeidsplassene, og vi får et tøffere og et mer usunt arbeidsliv. I tillegg kutter Fremskrittspartiet i viktige velferdstiltak. Når en ser på helheten i Fremskrittspartiets politikk, rammer den store grupper mennesker i en negativ retning. Mitt spørsmål til representanten Sandberg er: Hvorfor vil Fremskrittspartiet behandle folk flest på den måten?
Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Det er flott at Høyre har fått høye ambisjoner i klimapolitikken. Nå har jo Børge Brende vært miljøvernminister, men det var før noen kom på den tanken at Norge skulle kutte utslippene med 10 pst. istedenfor å øke dem med 1 pst., slik vi kan etter Kyoto-avtalen. Det var før det var enighet om å kutte utslippene med 30 pst. hjemme og ute, og det var før noen i det hele tatt hadde tenkt tanken om karbonnøytralitet. I dagens VG presenterer Børge Brende Høyres krav til et klimaforlik i Stortinget, og felles for de kravene er at de vil fordre mange titalls milliarder kroner. Jeg går ut fra at representanten Brende er enig i at de nødvendige klimatiltakene vil innebære et betydelig politikkskifte når det gjelder økonomiske prioriteringer i forhold til det vi opplevde under Bondevik II-regjeringen, altså den gangen Brende var miljøvernminister. Det er det ene. Det andre jeg lurer på, er hvilke utsikter Brende ser for å føre en ambisiøs klimapolitikk i samarbeid med Fremskrittspartiet i en eventuell regjering – når vi hører Per Sandberg. Nå har Fremskrittspartiet riktignok innsett at drivhuseffekten ikke handler om gartnernæringen, men dette partiets eneste hjemlige grep for CO2 -kutt var en gigantisk veiutbygging.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
Jeg synes det er grenseløst frekt av representanten Brende, som altså karet til seg makten i år 2000 nettopp for å få bygd CO2 -forurensende gasskraftverk – en mann som altså var med på å bidra sterkt til å skattesubsidiere utbygging av gasskraftverket på Snøhvit – å stå her og liksom ha de store klimavyene. Men la nå det gå. Vi gjør en ordentlig jobb for å sørge for å få bukt med klimaproblemene på forpliktende måte. Men jeg vil gripe fatt i det som er den andre store tingen som jeg opplever at Børge Brende toucher innom, nemlig hvordan utviklingen går i en del av de landene som kommer til å bli rammet av klimaødeleggelser, der vi har satset på det anstendige, nemlig å bidra med økt bistand gjennom en gradvis økning av bistanden, akkurat det samme som Kristelig Folkeparti og Venstre klarte å tvinge Høyre til å være med på. Men Høyre kutter altså i bistanden, som nettopp rammer de landene som han taler så varmt for.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
Jeg regner med at representanten Ine Marie Eriksen Søreide er enig med meg i at hvis man har gode og viktige ambisjoner og mål for befolkningen i Norge, bør man ha like gode og mange av de samme ambisjonene og målene for andre deler av verden. En av de viktigste visjonene som vi har i SV, og som også er nedfelt i Soria Moria-erklæringen, er ambisjonen om et grønt kunnskapssamfunn i Norge. Jeg husker Ine Marie Eriksen Søreide, den gang bare Eriksen, som en av de råeste angriperne mot internasjonal solidaritet og mot at det skulle være mulig å ha ambisjoner i andre land, gjennom at hun var en av dem som oftest tok til orde for å kutte i bistanden. Heldigvis var Høyre sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre i fire år og tapte valgløftet sitt om å kutte i bistanden, og økte bistanden jevnt og trutt. Men med en gang Høyre er alene utenfor en regjering, går de løs på bistanden igjen. Er det slik at de ambisjonene Ine Marie Eriksen Søreide har om økt utdanning i Norge, er ambisjoner som hun ikke ønsker å bidra med for den øvrige delen av verden?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
Hensynet til pasientene er viktigst for oss. Når vi har bestemt oss for å satse massivt på det offentlige tilbudet, er det fordi vi mener at det er fornuftig å bruke alle de offentlige midlene på å utvikle tilbudet, sikre god kvalitet, sikre at de som trenger rehabilitering, skal få det, og ikke at deler av disse midlene skal gå til profitt f.eks. til kommersielle aktører. Vi skiller altså mellom kommersielle aktører og ideelle aktører på det området. Regjeringa vil også komme med en strategi for habilitering og rehabilitering. Jeg vil likevel påpeke at det føles litt rart at vi i en trontaledebatt som skal handle om de store tingene, det som virkelig skal få oss som folkevalgte til å føle oss som nettopp det, der vi skal ta tak i det som truer oss både her og globalt, og som vi kanskje ikke har muligheten til å rette opp igjen, ender opp med at det ikke er det vi snakker om allikevel, fordi Fremskrittspartiet i bunn og grunn mener at det ikke er et viktig spørsmål.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
Først har jeg lyst til å si at selv om vi sitter i hver vår komite, er vi allikevel valgt inn i dette stortinget som folkevalgte som kanskje forventes å spille en noe større rolle enn bare å se på sin egen lille sektor. I hvert fall har jeg fått en solid oppvåkning når det gjelder klima, og jeg har bestemt meg for at jeg skal jammen bry meg mer om dette området framover. Det skulle jeg ønske at vi alle sammen i denne salen gjorde, uavhengig av om vi sitter i energi- og miljøkomiteen, transportkomiteen eller hvor vi nå måtte sitte. Så det er egentlig en utfordring tilbake til representanten Inge Lønning om også å bry seg mer om dette feltet, for der har vi rett og slett ingen retrettmulighet. Så til spørsmålet. Jeg mener at vi ikke har nedprioritert rusfeltet. I de budsjettene vi har lagt fram, har vi bevilget ekstra midler til rusfeltet hvert eneste år, og vi kommer også med en opptrappingsplan nå.(Presidenten klubber.) Nå rekker jeg ikke å si mer om det, men rusfeltet er et viktig område, og ikke minst viktig for SV, og det skal vi også vise gjennom opptrappingsplanen. (Presidenten klubber.)
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-10-04:
Selv om heller ikke denne replikken handler om det jeg snakket om, vil jeg likevel si at jeg er glad for at det fokuseres så mye på rus og på dem som har det tøffest i Norge, fra flere av representantene i den komiteen jeg sitter i. Sjøl er jeg også veldig engasjert i rustemaet og i spørsmålet om psykisk helsevern og psykiatrien, som er forsømte områder gjennom veldig mange år. Da kan jeg si det jeg ikke rakk å si i mitt svar på Inge Lønnings replikk, og det er at vi også har fulgt opp det som Ansgar Gabrielsen gikk inn for da han var helseminister, og som han skal ha ros for, nemlig at det skal være en større vekst innenfor rus og psykiatri enn innenfor somatikken. Det har vi fulgt opp. I tillegg har vi ekstra fokus på barn av foreldre med psykisk sykdom og rusproblemer. Vi har også lagt fram en ny proposisjon for å gi en ventetidsgaranti for dem som er under 23 år og som har den samme typen problemer. Så legger vi fram en rusopptrappingsplan som skal inneholde penger, men som også skal inneholde en systemendring som gjør at det blir bedre samarbeid mellom instansene, som er noe av hovedutfordringen på dette området.
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Det var interessant å være vitne til at hele Inga Marte Thorkildsens innlegg handlet om klima og miljø. Selvfølgelig er det viktig, men det jeg også merket meg, var at hun ikke var innom helse og omsorg, som vanligvis er hennes område. Jeg ønsker derfor allikevel å stille spørsmål om dette området. Når det gjelder rehabilitering, er det slik at rehabiliteringsinstitusjonene i dag kjører med sterkt redusert belegg. De private får så dårlige avtaler at de i mange tilfeller må legge ned. 1. oktober var vi vitne til at Kure Rehabiliteringssenter for epilepsi ble lagt ned. En behandlingsinstitusjon i Råde ble også for et par måneder siden lagt ned. Den drev med behandling av unge mennesker med rusproblemer. I dag morges hørte vi på TV at anoreksi brer om seg blant unge jenter – helt ned i 13-årsalderen trenger de behandling. Capio Anoreksi Senter i Fredrikstad har ikke fått godkjent sykehusstatus og har nå ventet i fem måneder på svar på ny søknad. Mener Regjeringen at det er viktigere å fase ut de private helsetilbyderne enn å ta hensyn til pasientene?
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2007-10-04:
Eg høyrde innlegget om klima, og eg synest det var eit interessant innlegg. Eg vil utfordre representanten Thorkildsen når det gjeld klimaet blant oss menneske. Vi treng jo eit felles løft for dei som verkeleg slit, og for dei som vi ser litt for mange av berre vi går utanfor stortingsbygningen – eg tenkjer spesielt på dei tunge rusmisbrukarane. I trontalen blir det sagt at Regjeringa skal leggje fram ein opptrappingsplan for rusfeltet, slik som representanten Thorkildsen var inne på, og at opptrappingsplanen for psykisk helse skal bli følgd opp. Vi i Venstre registrerer desse signala, men vi er ikkje trygge på om signala blir følgde opp med konkrete tiltak og løyvingar som monnar. Mitt spørsmål til representanten Thorkildsen er: Kan SV garantere at dei som treng det mest, blir prioriterte i årets statsbudsjett, slik at vi kan snakke om eit verkeleg løft for desse gruppene?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-10-04:
Eg takkar representanten for spørsmålet. Kristeleg Folkeparti er eit sentrumsparti og står trygt planta i sentrum. For oss har saker som trygg oppvekst, verdig alderdom og miljøet rundt oss vore i fokus og er det som vi har prioritert. Vi er glade for at vi i saker kan greie å finne konstruktive løysingar med Arbeidarpartiet og andre regjeringsparti. Så opplever vi i andre saker at vi kan bli einige med Framstegspartiet, Høgre eller andre. For oss er det viktigaste kven som kan vere med og gi oss gjennomslag for politikken vår. Eg veit at vi på ein del område kan bli einige. Når vi får til betre løysingar og greier å bevege Regjeringa i rett retning, er vi glade for det. Men vi ser samtidig at det er utfordringar, t.d. i samband med genteknologi og bioteknologi. Når det gjeld miljøpolitikken og Stortingets behandling av klimameldinga, er vi veldig spente på om Regjeringa vil bevege seg i rett retning. Vi er glade når vi kan finne konstruktive løysingar. Når det gjeld familiepolitikken, håper vi at Regjeringa vil bevege seg litt meir i retning av Kristeleg Folkeparti.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2007-10-04:
Det er ei framstilling som eg begynner å bli ganske lei av, og det er at den regjeringa som sit i dag, har prioritert mykje meir til kommunesektoren. Det er vi veldig glade for, men det som var veldig viktig for Kristeleg Folkeparti då vi sat i regjering i lag med Høgre og Venstre sist, var også å få ei opprydding i den vanskelege situasjonen mange kommunar er i. Vi var igjennom tøffe omstillingar, og det er aldri populært. Ein kunne ikkje løyve så mykje pengar til gode formål som ein gjerne ønskte, men eg såg at det skjedde ei utvikling ved at næringslivet begynte å gå så det susa. Ein fekk tøffe omstillingar som gav eit godt inntektsgrunnlag for kommunane til å kunne løyve meir pengar til velferd og omsorg. Og vi vil fortsetje å ha fokus på det vidare framover, både på familiepolitikk, omsorg, miljø og eit næringsliv som skal ha gode rammevilkår. Der trur eg SV har eit godt stykkje igjen å gå, for vi må også ha ei verdiskaping viss vi skal ha inntekter å fordele i framtida.
Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
I trontaledebatten for et år siden sa representanten Høybråten seg enig i at Kristelig Folkeparti tradisjonelt har stått sammen med regjeringspartiene i en rekke fordelingspolitiske spørsmål. Han sa videre at Kristelig Folkepartis problem i forhold til Arbeiderpartiet var verdispørsmål, som kontantstøtte, friskole og bioteknologi. I dag sa Høybråten at bistand til fattige land ikke er et spørsmål om veldedighet, men et spørsmål om rettferdighet. Det er jeg enig i, og jeg lurer på om ikke rettferdighet også er et av de spørsmål som Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti er enige om. Jeg minner også om at siden forrige trontaledebatt har Regjeringen og Kristelig Folkeparti inngått forlik om privatskoleloven, et forlik Høyre og Fremskrittspartiet ikke var en del av. I spørsmålet om bioteknologiloven var også Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti uenige. Derfor vil jeg også gjerne vite om representanten Molvær Grimstad er enig i at det er mindre som skiller Kristelig Folkeparti og Arbeiderpartiet, og mer som skiller Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, i dag enn det var for et år siden.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
I løpet av de to årene denne regjeringen har sittet, har vi satt inn en kraftoffensiv mot overfiske i Barentshavet. Vi har styrket midlene til Kystvakten, og vi har styrket ressursene til Fiskeridirektoratet for å komme overfisket til livs. Vi har fått på plass en rekke internasjonale avtaler, og vi har kommet godt i gang med å styrke regelverket. Noen eksempler på det er det nye regimet for havnestatskontroll som kom på plass fra 1. mai i år. Det forplikter både flaggstat og havnestat på en mye sterkere måte enn før. Vi har fått på plass nye, forsterkede svartelister, som gir oss adgang til å svarteliste flere fartøy. Og vi vil få på plass flere hjemler i havressursloven som snart skal legges fram. Så er det en kjensgjerning at dess mer vi får på plass i dette arbeidet, dess mer blir vi også klar over de smutthullene som fins i lovverket. Det er et kontinuerlig arbeid med å ha et oppdatert og slagkraftig lovverk.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Jeg er ikke enig i representanten Kristiansens beskrivelse av hvorvidt Regjeringen leverer på fiskeri- og havbrukspolitikken. I løpet av de siste månedene har vi lagt fram en strategi for en konkurransedyktig norsk havbruksnæring, som jeg oppfatter ble veldig godt mottatt både i næringen og blant lokalsamfunnene langs kysten. Vi har lagt fram en ferskfiskstrategi og en stortingsmelding om kongekrabbepolitikken, og i vår fikk vi lagt på plass strukturpolitikken. Når det gjelder sabotasjen mot hvalfangstskuta i Lofoten, er jeg veldig godt kjent med den saken. Det er selvfølgelig uakseptabelt at noen driver sabotasje på både lovlig og bærekraftig ressursutnyttelse og aktører som holder på med det. Jeg har sterk medfølelse med den familien som ble rammet. Jeg følger denne saken veldig nøye. Nå avventer jeg at rederiet og det aktuelle forsikringsselskapet skal bli enige om saken før departementet eventuelt tar noe initiativ.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Det er jo sånn at det ligger over 2 000 vrak langs Norskekysten. Med bakgrunn i det bad Fiskeri- og kystdepartementet Kystverket om å lage en rapport om tilstanden til disse vrakene, og hva som eventuelt burde gjøres med dem. Rapporten fra Kystverket forelå i desember 2006, der Kystverket pekte spesielt på tilstanden til fem utpekte vrak, og sa at man burde begynne å vurdere de vrakene spesielt i 2008. Så har vi den siste tiden fått en ny situasjon med vraket i Moss, altså «Nordvard», som er ett av de fem vrakene som Kystverket pekte ut. Kystverket har nå gjort en vurdering av vraket, og vi avventer en anbefaling fra Kystverket en av de aller nærmeste dagene. Er situasjonen akutt, må vi selvfølgelig behandle det som en akutt situasjon. Når det gjelder de andre vrakene, skal vi selvfølgelig følge veldig nøye med på utviklingen. Folk langs kysten skal føle seg trygg på at vi har oversikt og kan sette i verk tiltak når det er nødvendig.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-10-04:
Jeg er litt overrasket over at fiskeriministeren ikke i større grad brukte anledningen denne gangen til å fortelle om hva som skal bli denne regjeringens fiskeripolitikk. Man er allerede i sitt tredje av fire regjeringsår, og det er faktisk nokså mange som venter på hva høydepunktene skal bli. Men mitt spørsmål til fiskeriministeren er om hun vil ta noe initiativ i forbindelse med sabotasjen mot hvalfangstskuta «Willassen senior», som ble senket for vel en måned siden utenfor Svolvær havn. Det er veldig mange i Fiskeri- og Kyst-Norge som nå venter på initiativ «fra Helga», for å sitere hva som er ønsket. Selv om en internasjonal miljøorganisasjon har påtatt seg ansvaret for dette, har så langt ikke politiet vært i stand til å legge frem noe bevis. En sabotasje mot norsk hvalfangst og mot norsk fiskerinæring fortjener rett og slett større oppmerksomhet. Det må ikke i dette tilfellet bli slik at eier og ansatte, ja et helt lokalsamfunn skal gå til grunne sammen med båten – til stor glede for sabotørene.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-10-04:
Siden det kan oppfattes som utidig å blande seg inn i dette senterpartiattentatet på sentrumsalternativet, er jeg nødt til å stille spørsmål om energipolitikk, som har vært Borten Moes ansvarsområde. Jeg kommer i hu hans innlegg for ca. to år siden, da han markerte at den nye regjeringen skulle gjøre alt det den forrige regjering ikke gjorde på sektoren for fornybar energi. Han slo fast at nå skulle man få fart på biogassutvikling, man skulle få fart på vannbåren varme, man skulle få fart på ren gasskraftverkutbygging i Norge, man skulle få et grønt sertifikatmarked på plass i Norge, man skulle få fart på vindkraftutbygging i Norge, man skulle øke tempoet når det gjelder fornybar energi, et industrikraftregime skulle på plass, osv. Faktum i dag er at ni av ti av disse prosjektene fortsatt ligger i skuffen på vent. Hva kommer det av at Senterpartiet i posisjon har sørget for at denne politikken fortsatt ligger i stabilt sideleie?
Vera Lysklætt (Venstre), 2007-10-04:
Regjeringen har gitt uttrykk for store ambisjoner på miljøområdet. Gamle skipsvrak langs kysten er tikkende miljøbomber. Ifølge Kystverket ligger det 2 000 tonn olje i vrak langsmed kysten, fordelt på 18 vrak. Ifølge Kystverket representerer disse vrakene en forurensningsfare dersom de sprekker, og en har derfor anbefalt en tiltaksplan for tømming. I den siste tiden har vi sett eksempler på tilstander som vekker uro. Ifølge kystbefolkningen i Florø lekker det fra et gammelt skipsvrak. Jeg forstår godt at befolkningen frykter konsekvensene for miljøet, dyrelivet og fiskeriene dersom oljen plutselig frigjøres fra vraket. Hvordan vil fiskeri- og kystministeren beskytte miljøet og fiskeriene langs kysten mot oljesøl fra gamle skipsvrak?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Når spørsmålet er så enkelt, om hvilke råd jeg gir til Fremskrittspartiets stortingsgruppe internt i våre gruppemøter, skal jeg gi et veldig kort og enkelt svar: Mine råd gir jeg faktisk fortsatt internt i gruppemøtene.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Jeg tror jeg vil svare slik at det i et samfunn alltid vil være arbeidsoppgaver som blir borte fordi man løser problemer på andre måter enn tidligere. Det er også mulighet til å kjøpe tjenester og varer fra andre land i stedet for å produsere dem selv. Vi har en situasjon i dag hvor vi har mange som er ansatt i IKT-næringen, som ikke i det hele tatt eksisterte for 15 år siden, hvis vi ser bakover. I gamle dager hadde vi tusener av folk som jobbet i skofabrikker og i konfeksjonsfabrikker. De arbeidsplassene er borte. Det vil alltid være endringer. Hvis vi sørger for en finansiering av eldreomsorgen, som vi har foreslått, automatisk gjennom folketrygdsystemet basert på lovfestede juridiske rettigheter, vil vi kanskje også kunne sørge for et bedre lønnsnivå for mange av dem som arbeider i eldreomsorgssektoren. Hvis vi slipper til private, som har en helt annen dynamikk, en helt annen måte å løse tingene på, og lager attraktive arbeidsplasser, er jeg ikke nervøs i det hele tatt for rekrutteringen til eldreomsorgsyrkene.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2007-10-04:
Når det gjelder klimapolitikken, har Fremskrittspartiets stortingsgruppe lagt frem et relativt omfattende dokument, som var til behandling i Stortinget i juni måned. Vi har også gitt klart uttrykk for at vi skal være med og ta våre Kyoto-forpliktelser på alvor. Vi har alltid hatt den holdningen at når stortingsflertallet inngår internasjonale konvensjoner, skal vi også prøve å følge dem opp, som en forpliktelse, eller prøve å gå ut av dem. Det har vi ikke gjort når det gjelder Kyoto. Vi har faktisk ønsket velkommen en del av de signalene som nå er kommet i klimameldingen, og særlig fra statsministeren tidligere. Vi har i årevis sagt at det vil være galimatias å bruke enorme pengebeløp i Norge på å rense CO2, når man for det samme beløpet kan få – jeg tror statsministeren sa 10–20 ganger mer CO2-rensing for det samme beløpet i andre land. Det er en holdning vi alltid har stått for, og da ønsker vi den rød-grønne regjeringen velkommen etter. Vi synes det er usedvanlig fornuftig å tenke kostnadseffektivitet. Så må jeg bare legge til at det er jo rart at Regjeringen bygger noen forurensende gasskraftverk i Tyskland, da.
Torgeir Micaelsen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Det hadde jo vært fristende å følge opp eldregeneralen i Fremskrittspartiet, Carl I. Hagen, sitt innlegg om sykehjemsplasser, men jeg tenkte vi skulle utfordre Carl I. Hagen på klimaspørsmålet. Han er jo på mange måter nestoren i partiet, og det hadde vært spennende å høre hva slags råd han nå i disse vanskelige klimatider gir i interne møter i Fremskrittspartiet. Jeg tror at de fleste partier – det har man vist i debatten her – tar klimautfordringen på alvor, og at de aller fleste av oss legger vekt på at FNs klimapanel, verdens fremste forskere, med 90 pst. sannsynlighet fastslår at menneskeskapte ting er med og endrer klimaet på jorda. Det er en svært alvorlig utfordring vi står overfor. Så vet vi gjennom de siste årenes debatt at Fremskrittspartiets representanter til de grader har omtalt dette som hysteri, som svartmaling, ja, vi har mange beskrivelser av hvordan dette egentlig henger sammen – de er helt åpenbart bedre klimaforskere enn det vi andre er. Så spørsmålet til Carl I. Hagen er: Hva slags råd gir nå Carl I. Hagen til Fremskrittspartiets stortingsgruppe? Er menneskeskapte klimaendringer en del av virkeligheten, eller er de ikke det?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2007-10-04:
Det som var negativt med den debatten under valkampen, var at ein for å tekkjast ei lita veljargruppe var villig til å gje mange prinsipp på båten. Det er altså slik at det finst internasjonale reglar for korleis eit land skal oppføra seg, og korleis ei okkupantmakt skal oppføra seg, og det er ikkje tvil om at på ein god del område har Israel brote desse reglane. På eitt av dei områda det er brot på, gjeld det denne muren, som me bl.a. ser går inn på okkupert territorium. Etter mitt syn burde det finnast heilt andre metodar å unngå valdshandlingar i dette området på. Det er ein total mangel på tillit mellom partane i området. Det er det viktig å forhindra. Eg trur faktisk den rolla som Noreg har spelt, både historisk og i dei siste åra, er med på å gjera det mogleg på nytt å få partane til å setja seg ned rundt det same bordet, og på nytt byggja opp tillit slik at ein for framtida kan ha like opne grenser her som ein har i Europa.