Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2011-11-25:
Jeg må starte med å innrømme at jeg er noe preget av et forholdsvis sent kveldsmøte i går, men vi får prøve å komme oss gjennom debatten likevel. Jeg var likevel våken nok til å få med meg at saksordføreren ikke argumenterte imot forslagene nr. 1 og 2, og det borger for så vidt godt for den videre debatten. Så må jeg si at jeg er veldig glad for at statsråd Aasland velger å dele dagen med oss og delta i diskusjonen. Hvis vi ser på statistikkene når det gjelder norsk forskning, og den evalueringen av norsk forskning som foreligger, er det mye som tyder på at det ikke først og fremst er i virkemiddelapparatet til Kunnskapsdepartementet de store svakhetene sannsynligvis ligger, men i Nærings- og handelsdepartementet; det blir likevel litt synsing fra denne talerstol – og det skal man selvfølgelig være forsiktig med. Nettopp derfor er forslag nr. 1 så viktig, fordi man da hadde tvunget Nærings- og handelsdepartementet og Kunnskapsdepartementet til å sette seg ned sammen og komme til Stortinget med en runde om det hele. Jeg har et kjempegodt eksempel: Vi vet jo alle sammen at mye av den gode forskningen i Norge skjer ved NTNU i Trondheim. – Jeg hadde forventet litt respons på den fra salen, men det fikk jeg ikke! For noen år siden utlyste europeiske telemyndigheter en konkurranse om å utvikle ny mobilteknologi. Da var det to professorer ved NTNU som utviklet GSM-teknologien, en teknologi som i dag fortsatt er i bruk i 92 pst. av alle mobiltelefoner som blir produsert. Dette er en klar indikator på at forskningen i Norge er bra. Men som vi vet, var det ikke norsk næringsliv som kommersialiserte denne teknologien, det var derimot finsk og svensk næringsliv ved Nokia og Ericsson som gjorde det. Det illustrerer det poenget jeg hadde om at det kanskje også hadde vært greit å ha Nærings- og handelsdepartementet med i denne debatten, og at vi hadde trengt en mer overordnet tilnærming til dette. Vi er jo ikke helt enige med forslagsstillerne i alt. De trekker fram en ny forsker fra NTNU, professor John Ugelstad, som i sin tid var en av de ledende forskerne i Europa på industriell kjemi. Han jobbet mest med polymerer og polymerkjemi. Han ble utfordret av amerikanske forskere som sa at det man kaller monodisperse plastkuler, ikke kan produseres annet enn i vektløs tilstand. Det utfordret professor John Ugelstad intellektuelt. Han sa at nei, det tror ikke jeg på, jeg mener at mine teorier indikerer at dette kan man få til uten å gjøre det i vektløs tilstand – og dermed altså industrialisere det. Det beviste John Ugelstad, ikke fordi det skulle kommersialiseres, men fordi han ble utfordret intellektuelt. Kun en tung og stor satsing på generisk oppbygging av industriell kjemisk kompetanse ved NTNU gjorde det mulig. I dag er likevel disse monodisperse plastkulene industrialisert. Vi har fått store industriforetak som produserer dette, og det brukes både til å diagnostisere og behandle kreft i hele verden i dag. Men det er som sagt ikke basert på en kommersialiseringsstrategi, men det kommer fra en intellektuelt provosert forsker ved NTNU. Derfor mener vi det er helt rett å legge større vekt på å lage en strategi for dette, men vi har altså ikke til hensikt i dag å stemme for de fleste av de forslagene Høyre fremmer, og har for så vidt også problematisert det i innstillingen. Når det gjelder forslag nr. 8, vil sikkert representanter fra Høyre redegjøre for det. Vi mener det er problematisk. Men i og med at Høyre ikke har fått argumentert for det ennå, får jeg heller komme tilbake til det i en eventuell treminutter senere. Jeg tar opp de to forslagene som vi er medforslagsstillere til.