Hårek Elvenes (Høyre), 2016-12-16:
Det er over tre siden regjeringen løftet beredskap og trygghet i hverdagen høyt opp på den politiske dagsorden. Det var en dyd av nødvendighet. Rapportene som lå på vår regjerings bord, var alvorlige. Det var en politianalyse som sa at organiseringen av norsk politi var til direkte hinder for utviklingen av norsk politi. Det var en Gjørv-kommisjon som sa at ressursene fant ikke hverandre den dagen man virkelig trengte dem. Overskriften på disse to rapportene kunne like gjerne ha vært: Ressurser teller, men organisering avgjør. Denne situasjonen kunne ikke vedvare. Det var spesielt Distrikts-Norge som var blitt skadelidende. Uansett hvor mye ressurser mer man tilførte politiet, hadde politiets egen evne til å utnytte ressursene over tid blitt svakere. Jeg tenkte jeg skulle gi representanten fra Arbeiderpartiet fra Agder en dose fra virkeligheten. Hun var litt betuttet for at det var blitt mye prat fra den rød-grønne perioden. Da kan jeg ta representanten med på en liten nåtidsbeskrivelse. Politireformen er i ferd med å bli gjennomført. Det blir 1 500 flere årsverk i politiet. Politiet er styrket med nærmere 5 mrd. kr. Brann- og redningsetaten er blitt meget bedre profesjonalisert. Nødnettet er i ferd med å bli ferdig utbygd, 16 nye redningshelikopter er under levering, og nye politihelikopter er satt i bestilling. Av og til kan en være fristet til å gjøre andre personers ord til sine egne. Jeg velger å gjøre det denne gangen. Da vil jeg sitere politisk kommentator i Aftenposten, Trine Eilertsen: «Justisområdet har vært en budsjettvinner hvert år. Antall stillinger har økt voldsomt(…) (…) Politikken virker. Kriminaliteten går ned, oppklaringsprosenten går opp, og soningskøen er snart ikke lenger enn en middels norsk kinokø. Det betyr faktisk noe hvem som styrer. Vi ser at anstrengelsene som regjeringen har gjort på samfunnssikkerhetsområdet og satsing på beredskap, nå bærer frukter. Terrorangrepene i Nice, Brussel og Paris har vist hvilken trussel internasjonale terrornettverk utgjør mot enkeltindivid og samfunn. Derfor har regjeringen satset så tungt på Politiets sikkerhetstjeneste. PST er styrket med over 300 mill. kr før dette budsjettet. Nå er det lagt inn 90 mill. kr til et nytt analyseverktøy. Beredskapstroppen har en fundamental oppgave når det gjelder å håndtere terror hvis terroren skulle ramme vårt land. Beredskapstroppen er økt 40 pst., har fått nytt materiell, og har en grunnbemanning på fem minutters beredskap. Men det er ikke bare beredskapstroppen i Oslo-området som er styrket. Det er faktisk blitt 300 flere politifolk ute i kongeriket. De er nå er i stand til å handtere en skarp situasjon og har også fått pansret kjøretøy. Regjeringen har lagt fram en 22 punkts handlingsplan mot arbeidslivskriminalitet. Helt sentralt i den planen er en samordnet virksomhet fra myndighetene i kampen mot arbeidslivskriminalitet. Dette er penger som er tjent på kriminelt vis, pløyes inn i den legale økonomien og setter legale, lovlige norske virksomheter i fare og undergraver sysselsetting. Vi ser menneskehandel, vi ser sosial dumping, og vi ser at respekten for norske regler og lover i arbeidslivet forvitrer. Slik vil ikke regjeringen ha det. Vi vil ha et ordnet arbeidsliv. Så til denne ABE-reformen. Opposisjonen er jo så indignert over at regjeringen har lagt et effektivitetskrav på offentlig sektor. Det er ikke sugd helt av eget bryst. For det første har OECD anbefalt det. Så kan man spørre om opposisjonen i det hele tatt har lest Produktivitetskommisjonen. Vi må huske på at offentlig virksomhet er monopoler. I ethvert monopol er det et effektivitetstap. Nå skal det sies at offentlig virksomhet har mange mål, det er en kompleks virksomhet, men det mangler den viktige driven som det vil være når man er i et privat marked, for i det hele tatt å levere bedre tjenester til en lavere pris. For å kunne få på plass noen av de mekanismene har man lagt et såkalt effektiviseringskrav på offentlig virksomhet, som det burde være mulig å svelge for Arbeiderpartiet også. Helt til slutt: Det ser ut til at øremerking er et problem for Arbeiderpartiet. Men jeg tror problemet mer består i hvilket øre som skal merkes – helst deres eget – for jeg ser i budsjettet at Arbeiderpartiet driver med øremerking både her og der.