Kari Lise Holmberg (Høyre), 2004-02-26:
Nok en gang skal Stortinget implementere et EU-direktiv i vår nasjonale lovgivning. Jeg kan i en parentes ikke la være å nevne at denne saken er nok et eksempel på at vi er svært EU-lojale, faktisk er vi flinkest i klassen. Vi er uten medlemskap, likevel er vi som et 70 pst.-medlem, dog uten rettigheter. Det er et tankekors for meg. Men tilbake til saken: Det er svært positivt at EUs regelverk om forbud mot diskriminering i arbeidslivet implementeres i norsk lovgivning. Regjeringen har derfor lagt fram et lovforslag som skal sikre likebehandling i arbeidslivet. Høyre tar avstand fra diskriminering i arbeidslivet. Det er en selvfølge at utsatte grupper skal bli integrert i norsk arbeidsliv og ha tilfredsstillende arbeidsvilkår. Det er samtidig en like stor selvfølge at hensynet til arbeidsgiver også blir tilfredsstillende ivaretatt. Vi mener at denne balansen er ivaretatt i forslaget til nytt lovverk. Likebehandling i arbeidslivet handler grunnleggende sett om frihet for den enkelte, frihet til å kunne delta i arbeidslivet på lik linje med andre uten å bli diskriminert. Som kjent er det enkelte menneskets frihet umåtelig viktig for Høyre, og det gjelder selvfølgelig også i arbeidslivet. Likebehandling i arbeidslivet handler om å gi den enkelte mulighet – muligheten til å kunne delta i arbeidslivet, en mulighet som er et udiskutabelt gode både for den enkelte og for samfunnet. Dessverre har ikke alle i vårt samfunn fått muligheten til fullt ut å delta i arbeidslivet. Terskelen til arbeidsmarkedet er f.eks. høyere for innvandrere, og det skal ikke mye fantasi til for å kunne peke på holdninger og fordommer som årsaksfaktorer. All erfaring tilsier at tilknytning til arbeidslivet er en nøkkel til bedre integrering i det norske samfunnet. I tråd med dette skal bestemmelsene om diskriminering i arbeidslivet medvirke til å nå målet om et mer inkluderende arbeidsliv og gjøre det lettere å få jobb for utsatte grupper. Både myndighetene og partene i arbeidslivet har lenge rettet et sterkt fokus mot avtalen om et mer inkluderende arbeidsliv. Det er verdt å understreke det positive arbeidet som har blitt gjort når det gjelder integrering av funksjonshemmede og den økte yrkesdeltakelsen blant eldre arbeidstakere. Det er imidlertid langt igjen til målene er nådd. Jeg har lyst til å framheve alder, for alder er ikke blant de diskrimineringsgrunner som har vært omfattet av arbeidsmiljølovens forbud mot diskriminering ved ansettelse i § 55 A. Det er verdt å merke seg at også på dette området har EU gått foran Norge. Selv den mest innbitte nei-person må vel innrømme at her bidrar EU til å gjøre Norge til et bedre samfunn. Hittil har alder hos oss i mange tilfeller blitt gjort til et problem, og synet på eldre arbeidstakere har gitt mange en smertefull avslutning på arbeidslivet. Det er bra at vi nå er enige om at det foreligger gode grunner for å innføre et generelt forbud mot forskjellsbehandling på grunn av alder. Forbudet mot diskriminering omfatter mange grupper. Det går på kjønn, på religion, på livssyn, på hudfarge, på nasjonal eller etnisk opprinnelse, på politisk syn, på medlemskap i arbeidstakerorganisasjon, på seksuell orientering, på funksjonshemning, og det omfatter – som tidligere nevnt – alder. Heretter skal forbudet mot diskriminering ikke bare gjelde ved ansettelse, men også under arbeidets gang og ved opphør av arbeidsforhold. Dette er nytt og medfører at norsk rett på dette området nå blir fullt på høyde med reglene i EU. Det har pågått en viss diskusjon om å innføre et eventuelt nytt organ for håndheving av diskrimineringslovverket. Jeg vil i den forbindelse bare vise til at dette skal avgjøres av Stortinget i forbindelse med behandlingen av ny lov om etnisk diskriminering. Det har under behandlingen av saken vært mange diskusjoner om hvorvidt en skulle bruke begrepet «diskriminering» eller «forskjellsbehandling». Her har praksis variert, og begrepene har til dels blitt brukt om hverandre. Organisasjonene som representerer de funksjonshemmede, kom under høringen med klare meldinger om at «diskriminering» er et mer dekkende begrep for det formål som loven skal ivareta. Vi gir dem rett i det. Jeg tar opp de forslag i innstillingen som Høyre er medforslagsstiller til.