Trine Skei Grande (Venstre), 2011-02-01:
Jeg tilhører nok også dem i salen som syns at sosialisme er oppriktig skummelt. Jeg tror nok det må være lov til å syns også det her. Venstres mål med dette forslaget er å få til et større folkelig engasjement, et større og bredere ansvar, og få folk til å bry seg også om kulturinstitusjonene sine. Vårt andre mål er å få til mer penger i sum til kultur. Jeg syns at Håbrekke holdt et veldig godt innlegg om maktspredning når det gjelder kulturen, som jeg syns er tankevekkende. Når det gjelder hele innretningen av Kulturløftet, er det snakk om bare å plusse på ordningen uten å tenke på at dersom staten blir en så stor bidragsyter, bør det føre til at staten fordeler midler på en slik måte at man også sprer makt. Jeg syns det er en debatt vi nesten ikke har hatt her i salen. Det har vært en debatt her i salen om at mer penger er fint og flott, og det er vi alle enige om. Vi i Venstre har lagt inn mer penger til Kulturløftet i hvert eneste budsjett, men vi har ikke hatt noen debatt om hvordan dette sentrerer makt i et samfunn når kultur er en så viktig ytringsfrihetskanal som den faktisk er. Så må jeg si at jeg vet ikke om det var morsomt eller om det var litt trist å høre på Stokkan-Grande. Det var tydelig at her mangler det litt på kunnskapen på feltet. Jeg har reist mye rundt om i Museums-Norge. Jeg har besøkt mange museum. Jeg har aldri møtt noen museumsansatte som har vært imot denne ordningen. Og for å si det sånn: Hvis man kunne gått inn og analysert hvem det er som får mye penger fra enkeltpersoner, hvem det er som har klart å reise midler til prosjekter, viser det seg at det faktisk ikke er i byene det har skjedd. De store enkeltdonasjonene har kommet til små distriktsmuseer, til små bygdetun, fra utflyttede norskamerikanere og noen som brenner for dette. Det er faktisk i distriktene det har skjedd. Det er ikke de populære og store tingene. Den største donasjonen i min tid som kulturbyråd var til emaljesmykkesamlinga i Kunsthistorisk Museum – emaljesmykkesamlinga! Den er ikke veldig populær, den er ikke veldig stor, og det har ikke vært mange store utstillinger med den. Så disse påstandene er faktisk feil. Det hadde vært mulig for regjeringa, hvis man hadde hatt et åpent sinn, å si at den var for en slik gaveforsterkningsordning hvis det var gode prosjekter. Man kunne laget en godkjenningsordning for hvilke prosjekter som faktisk kunne få utløst statlig medfinansiering av et sånt gaveforsterkningsfond. Hvis det er veldig viktig for regjeringa å bestemme over alle kronene, kan den faktisk gjøre det med en slik modell. Det vi har lagt inn, er et veldig åpent forslag for også å kunne lage sånne ordninger, slik at det f.eks. bare var for museum på steder med 5 000 innbyggere som fikk lov til å samle inn – hvis det var veldig viktig å få det til veldig små steder. Det er mulig å foreta denne styringa hvis man ønsker. Men dette har blitt en ideologisk kamp. Dette er private penger, og da er det mot fellesskapet. Det er faktisk for fellesskapet. Det vil gi mer penger til fellesskapet. Det vil gi mer penger til de tingene som ellers ikke er populære. Det gir mer penger til kultur, og det ville ha styrket Kulturløftet til regjeringa. De kunne hatt mer å skryte av ganske enkelt. Den rareste av alle merknadene i innstillinga er nok den første merknaden fra regjeringspartiene, der det heter at man er imot at «statlige midler blir styrt av private givere». Det jeg syns blir spennende, er å se om alle de andre gaveforsterkingsmodellene blir avviklet av regjeringa – om f.eks. gaveforsterkningsordninga på forskningsfeltet nå står for fall. Innenfor helseområdet går faktisk private inn og styrer hva det skal forskes på. Det syns regjeringa er greit – det er ikke prinsipielt feil. Men hvilke gårdsbygninger man skal renovere i hvilken rekkefølge på et gårdstun, er det veldig viktig at staten får bestemme. Men hvilke deler av kreftforskninga vi skal videreføre – der lar vi gjerne private styre. Dette henger ikke på greip – virkelig ikke! Så må jeg kommentere Fremskrittspartiets forslag: Jeg er enig i intensjonen i mange av Fremskrittspartiets forslag, men Venstre stemmer nok ikke for forslagene, da de følges av merknader som vi ikke syns passer Venstres tilnærming til feltet.