Odd Einar Dørum (Venstre), 2007-10-25:
Venstre hilser statsråden på to måter. For det første er vi glad for at Norge har fått en minister for forskning og høyere utdanning. For Venstres del er dette den raskeste oppfyllelse av noe programkrav fra vår side i forhold til den sittende regjering. Det noterer jeg bare fra Stortingets talerstol. Dernest ønsker jeg selvfølgelig statsråden velkommen til debatt, konflikt og dannet konversasjon med Stortinget. Så til saken: Det aner meg at Fremskrittspartiet kan tenkes å være noe bekymret for at studenter ikke har nok å gjøre. Da har Venstre, på grunn av de forventninger vi har til det vi skal legge inn i høyere utdanning og ut fra tanken om allmenndanning, det syn at vi kanskje skal forsterke kravene til pensum. Det er mulig at når man har 1 000 sider i pensum, er det 2 000 sider for lite – når man først er opptatt av det som Kvalitetsreformen fører med seg, at man både skal oppfylle et fag, en studieprogresjon, og at man skal få med seg en allmenndanning. Hvis det viser seg at man i de reformene vi nå har gjort, både med ex.phil. med bachelorgraden, med mastergraden og doktorløpet, rett og slett har mistet noe, vil Venstre forbeholde seg retten til å komme tilbake til dette, i form av det som er nødvendig for å styrke allmenndanningens vilkår. Det er jo slik at når man f.eks. leser New York Times, vil man se at Harvard nå for første gang i sin historie har fått en kvinnelig rektor. Harvards kvinnelige rektor gir en programerklæring som sier rett ut, med Harvard som bakgrunn – det er nesten som en omskrivning av Humboldt i vår tid – at man må kunne det man kan, og man må gjøre det på en skikkelig måte. Det må man ha med seg. Går man videre i New York Times, ser man at Harvard nå har et kjernepensum som de definerer som en nødvendighet for alle de utdanningsretninger de har. Med andre ord: De har styrket kravene til utdanningen i en allmenndannende retning. Jeg legger igjen disse merknadene fordi det har noe å gjøre med hvordan Venstre senere vil nærme seg debatten som følger etter det dokumentet vi får til Stortinget om evalueringen av Kvalitetsreformen for høyere utdanning, hvor vi ikke bare vil se på studieprogresjon og på måten man kommer gjennom, men også på fagene og allmenndanningens vilkår i en slik sammenheng. På allmøter som departementet har hatt for alle som driver med høyere utdanning, inkludert oss som sitter i fagkomiteen, på Bristol, har man to år på rad presentert utenfravurdering av det norske utdanningssystemet. Det første året sa man at diversitet er bra, hold fast på det. Det andre året uttrykte representanten for OECD – mot normalt kom han ikke med krav om studiepenger – et veldig sterkt ønske om å effektivisere og blankpusse karriereveiledningen. Bakgrunnen for å si det er selvfølgelig noe som også ligger under dagens debatt, at man er sikker på at de som begynner på et studieløp, får en så bra veiledning som overhodet mulig, slik at det på den måten blir effektiv tidsbruk. Det er selvfølgelig alle tjent med. Når det så gjelder forslaget i dag, er vi rett og slett uenig. Vi mener at den normeringen vi har, er satt. Man skal gjennom et studieløp på en viss tid. Vi vil for vår del heller vurdere om kravene er tilstrekkelige, om vi er gode nok i de kvalitetskravene vi stiller fra utdanningsinstitusjonenes side. Vi mener at i skjæringspunktet mellom effektivitet og allmenndannelse er den normeringen man har laget, alvorlig ment. Den gir jo også en belønning i den forstand at hvis man ikke klarer det, får man en straff, og hvis man klarer det, beholder man sine stipendpoeng. Så er det slik at denne debatten om høyere utdanning selvfølgelig også knytter seg til et tema som ikke er tema her i dag, men jeg synes det er rett å nevne det. Det er at det vil bli krevende å drive god og kvalitetsmessig høyere utdanning etter idealene i Kvalitetsreformen og samtidig sikre god forskning, hvis institusjoner som driver med høyere utdanning og forskning, er underfinansiert. Det er et tema som denne salen vil få rikelig anledning til å komme tilbake til. Men det er også en avgjørende forutsetning for at man både skal kunne ha en studieprogresjon med effektivitet og ha med seg et allmenndanningsperspektiv. Vi er en del av komiteens flertall, og vi avventer også med spenning stortingsmeldingen som kommer om evalueringen av Kvalitetsreformen for høyere utdanning. Jeg synes det har vært riktig i dette innlegget å gi noen signaler fra vår side. Jeg vil gjerne anbefale mine medrepresentanter å lese den nyslåtte rektor på Harvard sine innvielsesord om sin rolle. Det er det schwung i. Det svinger seg i en linje fra Humboldt via Mjøs og langt inn i framtiden, og det skinner av det. Det er ikke et isolert elfenbenstårn, men det er kritisk kunnskap som kan brukes både for å bygge demokrati og å sikre både levende og ufødt næringsliv.