Randi Karlstrøm (Kristelig Folkeparti), 2001-06-07:
Oppdrettsnæringa er en av våre viktigste vekstnæringer. De mest optimistiske spår at inntektene fra denne næringa om en del år skal overstige inntektene fra petroleumsvirksomheten. I tillegg er denne næringa, i motsetning til petroleumsnæringa, basert på forvaltning av en fornybar ressurs – ja, den er ei tusenårsnæring. Slik næringa er organisert i dag, reguleres omfanget av produksjonen i Norge gjennom antall konsesjoner og gjennom fôrkvoter. Kristelig Folkeparti mener det fortsatt er behov for å regulere produksjonen i næringa. Vi ønsker en vekst, men ikke en ukontrollert vekst. Vi ønsker ikke at næringa på ny skal oppleve økonomiske problemer, som den gjorde for noen få år siden. Det er ikke gitt at økonomien i denne næringa vil forbli som i dag. Vi registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å fjerne begrensninger på antall konsesjoner og gi fri etableringsrett. Vi tror ikke dette er veien å gå. Det vil ramme alle de som allerede er i næringa, og ikke minst de som de siste årene har betalt en høy pris for å komme inn. Så lenge antall konsesjoner er begrenset, vil den som har en konsesjon, sitte med et verdipapir. Verdien vil variere med markedet. Forventet inntektspotensial vil være avgjørende. Fra Kristelig Folkepartis side mener vi at det er riktig at den som får et slikt verdipapir, og som får disponere arealer som i utgangspunktet tilhører fellesskapet, betaler noe for det. Vi har hatt som utgangspunkt at vi vil se en betaling ved tildeling av konsesjon i sammenheng med eventuell avgift på produksjon, en avgift på videresalg og en arealavgift. Vi ønsker ikke at næringa skal skattes i hjel. Vi vil gi næringa vilkår slik at den kan utvikle seg videre, også i internasjonal konkurranse. Vi er stolt av at norsk havbruksnæring hevder seg så godt internasjonalt. Men vi har den oppfatning at det er en stor fordel å kunne se ulike skatteformer i sammenheng før en trekker en endelig konklusjon om hvilken skatteform en mener er tjenlig for denne framtidsnæringa. Det var bakgrunnen for at vi i budsjettavtalen med Arbeiderpartiet bad om å få utredet vederlag ved tildeling og produksjon. Når proposisjonen vi har fått i denne omgang, konsentrerer seg om vederlag ved tildeling, har det komplisert forhandlingene mellom oss. Derfor er vi fornøyd med at vi er enig med Arbeiderpartiet om å få utredet også andre skatteformer. Og la meg gjenta: Det skal ikke bety at vi skatter i hjel denne næringa. Dette bør også ses i sammenheng med det tilretteleggingsarbeidet som både kommune og stat må være villige til å stille opp med framover for denne næringa. Til høsten skal det deles ut konsesjoner. De som får konsesjonene, får et verdipapir. Og som en representant tidligere sa, vil det være mange som vil bli skuffet over at de ikke får konsesjon. Det er i og for seg rimelig at de som får konsesjon, betaler. Fra Kristelig Folkepartis side har vi vært opptatt av at vederlaget ikke skal bli en så dyr inngangsbillett at en rekke aktører settes på sidelinja. Derfor er vi glad for at vi har fått en maksimalpris på 5 mill. kr. Og enda viktigere for oss er det at vi har fått slått fast at det på særskilte, objektive kriterier skal gis en lavere pris. Dette vil f.eks. kunne gjelde aktører som får forpliktelser i forhold til leveranser til lokal videreforedlingsindustri. Med videreforedlingsindustri forstår jeg her slakteri eller videreforedling av fiskeråstoffet på annen måte. Kriteriet for lavere pris kan også gjelde dersom konsesjonen er lokalisert slik at det i seg selv gir redusert markedsverdi. Det kan gjelde dersom en får forpliktelser i forhold til oppdrett av nye arter. Dette vil gi et ekstra incentiv i arbeidet med å utvikle oppdrettsnæringa videre fra laks og ørret til andre arter. I kombinasjon med andre kriterier kan også nyetablering vektlegges som et argument for redusert pris. Og dersom vi mener at denne næringa skal være ei framtidsrettet næring, må det være svært viktig å få flere kloke hoder og flere gründere inn i næringa. Vi har i dette spillet i prinsippet prioritert den gruppen som har lav egenkapital, og vi har viktige distriktspolitiske argumenter for å gjøre det. Disse kriteriene for reduksjonene i pris er viktige momenter for Kristelig Folkeparti. Det gir oss mulighet til å sikre de små familiebedriftene i denne næringa. Det gir oss mulighet til å styrke den lokale forankringen og legge til rette for lokal verdiskaping. Primært ønsket vi ikke noen inngangsbillett. Vi ønsket primært en avgift på produksjon og videresalg – eller en arealavgift eller et grunnrentebeskatningssystem – og at en del av dette skulle tilfalle kommunene, som etter hvert nå får et betydelig ansvar for å legge til rette for denne næringa. De begrensningene og rabattkriteriene vi har fått på plass, har imidlertid gjort vederlaget ved tildeling akseptabelt for oss. Det havbrukspolitiske kompromisset prioriterer de små aktørene og det lokale eierskapet og gjør det lettere for bedrifter med lav egenkapital å få konsesjoner. Det som var avgjørende for Kristelig Folkeparti når vi aksepterte vederlag ved tildeling, var restriksjonen på videresalg. Det at ikke konsesjonene – og heller ikke eierandeler i selskap som eier konsesjonene – skal kunne omsettes de første ti årene etter tildeling, var utrolig viktig for oss, ja faktisk avgjørende. Vi er overbevist om at det vil sikre større diversitet i næringa, og at det vil styrke den lokale tilhørigheten, særlig når en holder dette sammen med det som sentrumspartiene og Arbeiderpartiet er enige om at skal vektlegges ved tildeling. Vederlaget for konsesjon skal betales inn til staten i første omgang. Vi mener dette forplikter staten ytterligere til i større grad å tilrettelegge for denne næringa med hensyn til infrastruktur som veier og mobiltelefonnett, som faktisk for mange i denne næringa er et stort problem. Fra Kristelig Folkepartis side har vi pekt på bl.a. arealavgift som en mulig skatteform i framtida. Vi har i den sammenheng ønsket å se på mulighetene for at også de kommunene og lokalsamfunnene som stiller areal til disposisjon, skal få noe igjen. Det ville f.eks. kunne bidra til utvikling av næringslivet i kommunen dersom inntekter fra en eventuell arealavgift gikk til et kommunalt eller regionalt næringsfond. Dette er bare ideer som vi vil sende med Regjeringen når dette oppdraget skal utføres. Vi ønsker ikke et system der en avgift som vil svinge med markedssituasjonen, skal gå inn som et ordinært tilskudd til kommunens drift. Det ville være svært uheldig. Men vertskommunene vil få et stort ansvar når det gjelder tilrettelegging for havbruksnæringa. De vil også få et stort ansvar når det gjelder å avklare de brukskonfliktene vi nå får i kystsonen i stadig økende grad. Og det vil også i stadig større grad være behov for å samordne bruk av sjøarealene mellom kommunene. Vårt utgangspunkt og vår skepsis til vederlag ved tildeling er bl.a. knyttet til at det gir en inngangspris for de nye i næringa, mens det for dem som allerede har en konsesjon, er forutsatt at de får tildelt økning i fôrkvote vederlagsfritt. Dette innebærer en forskjellsbehandling mellom de etablerte og de nye som vi ikke var begeistret for. I og med det sentrum og Arbeiderpartiet nå er enige om, har vi redusert denne forskjellsbehandlingen vesentlig. Vi har også slått fast andre viktige prinsipper knyttet til tildeling av konsesjonene og til utviklingen i næringa. Vi er derfor tilfreds med det som i dag får flertall, og tror at de kommende konsesjonsrunder kan bidra til økt verdiskaping, og at de kan være med og styrke det lokale eierskapet langs kysten. Og vi er svært enig i at veksten framover i denne næringa må styres med nye tildelinger og fôrkvoter i forholdet 50–50. Vi synes det er utrolig viktig at vi sikrer det lokale eierskapet når det gjelder denne ressursen. Så vil jeg bare helt til slutt komme med noen kommentarer til de forslagene som er lagt fram fra SV. Når det gjelder forslag nr. 4, vil vi stemme for det, selv om det i prinsippet er med i utredningsoppdraget som vi har vært med og gitt Regjeringen, der grunnrentebeskatning er en del av utredningen om produksjon. Når det gjelder forslag nr. 5, synes vi det hadde vært veldig greit å få en utredning om hjemfallsrett. Vi har diskutert det i prosessen. For en viss andel av disse konsesjonene f.eks. kan en hjemfallsbetingelse være en mulig måte. De andre forslagene har vi mer problemer med å stemme for, dem vil vi stemme imot.