Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2003-05-28:
Kristelig Folkeparti støttet forslaget om at Regjeringen skulle legge fram en egen sak om retningslinjene for trygdeoppgjøret. Når en forhandler, er det viktig at alle parter vet hvilke kjøreregler en har å forholde seg til. Innstillingen i dag viser at det er bred enighet om at reguleringen av grunnbeløpet skal baseres på inntektsutviklingen for alle lønnstakere. Kristelig Folkeparti er skuffet over at en ikke fikk til et bredt forlik om retningslinjene for framtidige oppgjør, når en står så nær hverandre i løsning. Dette ville gitt pensjonistene trygghet og forutsigbarhet i forhold til hvordan den årlige reguleringen skulle foregå. Kristelig Folkeparti mener at disse retningslinjene er Stortingets viktigste redskap for å legge føringer for de årlige trygdeoppgjørene. Stortinget må påse at disse følges opp ved de årlige oppgjørene. På den måten sikrer en at drøftingsinstituttet mellom pensjonistenes organisasjoner og Regjeringen følges opp. Da sosialkomiteen hadde avgitt sin innstilling, konkluderte en journalist med at den eneste forskjellen mellom regjeringspartienes og opposisjonens forslag var ordet «minst». Jeg lurer på om ikke dette er en riktig vurdering. Vi har foreslått at den delen av retningslinjene som er knyttet til reguleringsåret, skal endres til: «Siktemålet for reguleringa skal vere å gi pensjonistar med folketrygdpensjon ei inntektsutvikling på linje med utviklinga for yrkesaktive». Opposisjonen ønsker «ei inntektsutvikling minst på linje med utviklinga for yrkesaktive.» Kristelig Folkeparti kan ikke være med på å skape en forventning hos pensjonistene om at de skal få et oppgjør som ligger over det som er inntektsutviklingen hos vanlige arbeidstakere. Regjeringspartiene har lagt fram et konkret, ryddig og klart forslag til retningslinjer for etterreguleringen av grunnbeløpet. Det har vært i Kristelig Folkeparti og Høyres interesse at det i kjørereglene for etterreguleringen skal komme klart fram hva som kan forventes fra begge parter. Målet må være å fjerne all usikkerhet. Erfaring fra senere år understreker nettopp behovet for dette. For meg virker det som om forskjellen på flertallets og mindretallets forslag ikke er av substansiell karakter, men mer av retorisk art. Flertallets forslag trekker inn begrepet ventet lønnsutvikling. Dette begrepet skaper i en slik sammenheng forvirring. Når etterreguleringen skal skje, er det avgjørende at man vet hvilke variabler det skal reguleres i forhold til. Det må være på sin plass å minne om at man ved etterreguleringen kjenner til reell lønnsvekst. Siden pensjonistene skal ha en vekst på linje med lønnsveksten i samfunnet ellers, må derfor faktisk lønnsvekst ligge til grunn, slik regjeringspartiene har foreslått. Jeg ville satt pris på om flertallet kunne forklare hva som er den reelle forskjellen på forslagene. Eller er flertallet og mindretallet enige? Kristelig Folkeparti spiller med åpne og ærlige kort. Vi ønsker at pensjonistene skal sikres samme vekst i grunnbeløpet som vanlige lønnsmottakere. Derfor har vi sagt at reguleringen må justeres etter siste års differanse mellom faktisk vekst i grunnbeløpet og faktisk lønnsvekst. På den måten får vi ryddige retningslinjer, man slipper å skape usikkerhet hos pensjonistene, og resultatet blir at pensjonistene i helhet kommer bedre ut. La meg til slutt presisere at regjeringspartiene følger opp statsministerens klargjøring av at etterslepet fra oppgjøret i 2002, definert som 0,6 pst. eller 572 mill. kr, skal legges inn fra 1. mai i år. Dette må det ikke skapes tvil om. Vi vil komme tilbake med trygdeoppgjøret for 2003. Drøftingene starter denne uken. Det kan være en fare for at oppgjøret får et preg av indeksering og ikke av reell drøfting. Det er ikke Kristelig Folkepartis ønske. Vi vil at forhandlingsinstituttet skal bevares og heller styrkes. Jeg er glad for at representanten Bjarne Håkon Hanssen også understreket dette i sitt innlegg i dag.