Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2008-05-20:
Jeg synes også det er bra at interpellanten har tatt opp menneskerettighetsspørsmål, slik at vi kan få en diskusjon rundt det, for vern av de universelle menneskerettighetene handler om solidaritet og rettferdighet, slik også utenriksministeren sa. Enda en ting som er viktig for oss, er jo at det kan gi makt og verdighet til dem som kjemper for endring til fordel for menneskerettighetene. Så stiller interpellanten viktige spørsmål. Det er vel ikke alle nyansene vi deler, men det er viktige spørsmål, og jeg synes det er bra at ikke interpellanten har konkludert. Jeg vil takke utenriksministeren for et veldig, veldig bra svar, som vi deler helt og fullt, og som jeg bare vil utdype. Og så synes jeg representanten Finn Martin Vallersnes hadde, som vanlig på disse områdene her, et veldig klokt innlegg. FN er en viktig arena for alle som vil slåss for en bedre verden, og det er spesielt viktig for små land som Norge at vi har et FN som baserer seg på at alle land har en stemme. Det er ikke bare den sterkestes rett som gjelder. Det var, som også Marit Nybakk sa, i FN verdenserklæringen om menneskerettighetene, med klar vekt på at alle mennesker har like mye verd, ble vedtatt. Også jeg har registrert alle de andre kommisjonene som er kommet etterpå. Jeg vil framheve FN som en viktig arena der viktige kvinnespørsmål og kvinnerettigheter har blitt kjempet fram, ofte på tross av makthaverne i eget land. I praksis ser vi jo at ikke alle er enige i at alle mennesker har like mye verd. Derfor får vi altså undertrykking fra regimer som bryter menneskerettighetene, noe som foregår i altfor mange land. Men det er viktig å sitte ved samme bordet, være tydelige og ansvarliggjøre dem som bryter menneskerettighetene. Det er ikke det samme som å legitimere regimene, men det er tro på at dialog i nesten alle tilfeller er bedre enn ekskludering. Derfor vil og bør og må Menneskerettighetsrådet være en viktig arena, sjøl om det også er motsetninger som preger rådets arbeid. Vi må kort og godt ha to tanker i hodet samtidig, framheve det som en viktig arena, men også arbeide for at rådet skal fungere bedre. Det må vi gjøre kontinuerlig. Derfor støtter jeg at Norge nå søker medlemskap som aktivt medlem. Jeg tror at Norge, fordi de fleste land ikke mistenker oss for å ha vikarierende motiv, kan være en verdifull kandidat til rådet. Men så vil jeg også framheve at det er ikke alltid vi er de store, uskyldsrene, lysende eksemplene heller. Vi må feie for vår egen dør, og jeg vil framheve at det som er kommet fram om Telenors framferd i Bangladesh, ikke akkurat er flatterende. Det er derfor viktig å se på sammenhengen mellom næringslivets interesser og menneskerettighetsinteresser. Flatterende er det heller ikke dersom våpen fra Norge blir brukt til å undertrykke menneskerettigheter i andre land. Derfor har SV alltid vært tilhenger av å forby eksport av krigsmateriell til diktaturer og regimer som med stor sannsynlighet vil begå menneskerettighetsbrudd. Utenriksministeren begrunnet hvorfor rådet kan fungere bedre enn den gamle kommisjonen. Jeg vil framheve noe: For det første gjelder det at rådet kan komme sammen etter behov og kan være en viktig aktør ved kriser og grove menneskerettighetsbrudd. For det andre er det den gjennomgangen av alle land som flere har vært inne på, og for det tredje er det - og det tror jeg ikke vi skal undervurdere - spesialrapportørenes rolle. Mekanismen ble jo utviklet under kommisjonen, men fortsetter under rådet. De gjør en forskjell for menneskerettighetsforsvarere, organisasjoner og aktivister i de enkelte landene, for disse modige menneskene som kjemper for menneskerettigheter i de enkelte landene, tar store risikoer enten de forsvarer menneskerettighetene i Kina eller Tsjetsjenia, journalister og forfatteres ytringsfrihet, tortur på Guantanamo, kvinners rettigheter i Afghanistan eller lesbiske og homofiles rettigheter i Afrika. Disse modige menneskene kan altså ha spesialrapportørene som viktige alliansepartnere og forsvarere og til å ansvarliggjøre myndighetene. Jeg vet f.eks. - det er ikke sikkert Fremskrittspartiet liker det - hva John Dugard, spesialrapportøren i Palestina og Israel, har hatt å si for dem som kjemper for palestinernes rettigheter. Og så vil jeg si, som de andre, at dette må bli et viktig arbeid. Det sier sikkert flere.