Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2021-03-09:
Her var det jo ikke mange i salen. Det er hyggelig å se at representanten Bøhler kom innom, ellers blir det statsråden og meg og stortingspresidenten. Jeg lover å ikke si det til noen. Det er mange meninger om sykehusplanene i Oslo. Planene er omstridt i fagmiljøene, blant Oslos innbyggere og blant politiske partier, både i Stortinget og i Oslo bystyre. I 2016 vedtok styret i Helse Sør-Øst å legge ned Ullevål sykehus og bygge et nytt, stort regionsykehus på Gaustad, samt lokalsykehus på Aker. Planene ble godkjent av helseminister Bent Høie, som sitter her i salen. Planene har møtt kraftig kritikk. Flere mener de planlagte sykehusene vil bli for små for en voksende befolkning, mens fagmiljøene har fryktet for pasientsikkerheten. De ansattes tillitsvalgte har ønsket at Ullevål skal bygges ut, fremfor den løsningen styret har pekt på. Det ble deretter et ønske og et press om å belyse Ullevål som et alternativ, og styret i Helse Sør-Øst la frem sin belysning i mai 2019. Den konkluderte med at det ville koste nær 13 mrd. kr mer og forsinke prosjektet med syv år om det nye sykehuset ble lagt til Ullevål fremfor til Gaustad. Belysningen har fått kritikk fra flere hold, og flere har ønsket en full utredning av Ullevål-alternativet. I statsbudsjettet for 2020 ble det gitt en lånegaranti på 30 mrd. kr til Helse Sør-Øst for utbyggingsplanene på Gaustad og Aker. De nye sykehusbyggene vil altså utgjøre Norges største landbaserte byggeprosjekt. Som hovedregel er den øvre høyhusgrensen i Oslo 42 meter, mens Oslo universitetssykehus nå planlegger et 76 meter høyt sykehustårn i tilknytning til Rikshospitalet på Gaustad. Helse Sør-Østs forslag til reguleringsplan ble også i fjor trukket, da dialogen med Oslo kommune ikke førte frem. Oslos lokalpolitikere har tydelig markert sin motstand mot sykehusplanene på Gaustad. Skal man lykkes med å ivareta Oslos innbyggeres behov for sykehustjenester, vil det være en fordel at et bredt politisk flertall støtter løsningen som blir valgt. Slik saken står nå, ser det ut som om en slik ambisjon ikke lar seg realisere. Motstanden mot etableringen av et nytt sykehus på Gaustad øker i styrke, og argumentene for heller å utvide kapasiteten på eksisterende Ullevål sykehus blir flere. Ikke minst har Oslos lokalpolitikere vært tydelige på dette. Som første parti i Oslo bystyre fremmet Fremskrittspartiets bystyregruppe allerede i mai 2018 et privat forslag om å stoppe nedleggelsen av Ullevål sykehus og samtidig prioritere Aker lokalsykehus. Etter hvert har også andre partier tatt tydelige standpunkt i saken. I januar i fjor ble det et nytt flertall i Oslo bystyre for å reversere Høyre og Arbeiderpartiets vedtak fra 2018 om å støtte planene om legge ned Ullevål. Flertallet ba da om en reell utredning av at Ullevål sykehus består, og ville prioritere utbygging av Aker sykehus. Bystyret venter nå på reguleringssaken, som er ventet å komme til behandling i bystyret denne våren. Det er kun Høyre i Oslo som er imot fortsatt drift av Ullevål. Det betyr at det er et flertall i Oslo bystyre, inkludert regjeringspartiene Venstre og Kristelig Folkeparti, som ønsker det motsatte av regjeringens forslag. Hele utredningsforløpet er satt på hodet. Her har man tatt hensyn til hvilken tomt man valgte først, og da kom befolkningens behov sist. Rapporten «Økonomiske betraktninger omkring planen for Nye Oslo universitetssykehus», som er utarbeidet av kvalitetssikringsekspert Eilif Holte, professor i forvaltningsøkonomi Bjarne Jensen, sykehusarkitekt Tor I. Winsnes og siviløkonom og statsviter Per H. Christiansen, bringer opp flere interessante perspektiver. Rapporten gjennomgår de økonomiske forutsetningene for Nye OUS og viser at risikobildet er blitt betydelig forverret etter at Stortinget i fjor behandlet lånesøknaden. Dersom økonomien i Nye OUS sprekker, vil det ha konsekvenser for alle planlagte sykehusprosjekter i Sørøst-Norge. Det er helt klart at vi har behov for å få på plass en kapasitetsøkning for Oslos innbyggere. Og det gjelder ikke bare Oslos innbyggere, det gjelder pasienter som hører inn under Sørøst-Norge, altså mer enn halve Norges befolkning. Dessverre er ikke utfordringene med sykehusplanleggingen og kapasitetsutfordringen for Oslo alene. Problemene på Kalnes ble denne våren beskrevet i en omfattende evalueringsrapport. Kritikerne som allerede i planleggingsfasen advarte om at sykehuset ville bli for lite, fikk rett. Tusenvis av pasienter lå i korridoren allerede det første året. Prestisjesykehuset som ble planlagt for null korridorpasienter, har hatt store problemer helt siden åpningen. Kalnes-prosjektet er av mange blitt beskrevet som skandaløst. Det viste seg at sykehuset var underdimensjonert på de fleste funksjonsområder. Til tross for at Kalnes er et av Helse Sør-Østs mest moderne sykehus, er sykehuset trangt, noe som gjør at arbeidsflyten på sykehuset hindres og driften blir lite effektiv. Samtidig har sykehuset en krevende økonomi. Dersom Helse Sør-Øst skal ha økonomisk bærekraft til å håndtere de voksende behovene, særlig etter 2032, må dagens prosjekter planlegges for god og effektiv drift. Det er ikke det samme som å minimalisere funksjonsarealene. Kritikken av planene for Nye OUS inneholder mye av det samme – for liten sengekapasitet og manglende og for små funksjonsarealer. Konsekvensene blir imidlertid mer alvorlige. OUS er Norges desidert største sykehus og er viktig for hele landet. To av tre pasienter som behandles på OUS, bor ikke i Oslo. For liten kapasitet i OUS vil få alvorlige følger både for pasientsikkerheten og for beredskapen i hele Østlands-området. Sykehusene rundt Oslo er i stor grad avhengige av OUS, både som bakvakt og til å håndtere de mest alvorlig skadde og syke pasientene fra hele regionen og i mange tilfeller fra hele landet. Utfordringen med å sikre at sykehusene bygges etter rette forventede kapasitetsbehov, er større enn kun for Oslo, men gjelder fortsatt også for Oslo. Fremskrittspartiet har tidligere tatt til orde for og foreslått å endre finansieringsmodellen for sykehus slik at investering og drift skilles. Men all den tid dette ikke er gjeldende, er det behov for å være oppmerksom og fremtidsrettet hva gjelder bygging av nye sykehus og/eller utvidelse av dagens sykehus. Jeg innledet mitt innlegg med å poengtere at det er stor uenighet når det gjelder den fremtidige sykehusstrukturen i Oslo. Uenigheten inkluderer fagmiljøer, Oslos innbyggere og de politiske partiene både i Stortinget og i Oslo bystyre. Med andre ord har relativt få latt seg overbevise av regjeringens og helseministerens argumenter. Med dette som bakteppe ønsker jeg gjerne svar på om statsråden oppfatter det som et paradoks at de som representerer Oslos borgere samlet, ikke ønsker regjeringens planlagte sykehusprosjekt velkommen, og om regjeringen eventuelt vil ta disse signalene på alvor og dermed gå enda en runde i saken.