trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Hverdagen er nå ganske trivelig, da! Det er mange gleder både i dette rom og i andre rom. Heldigvis er det en del av oss som også er ute i friluft, og der er det mye pent å arbeide med og se på. Når det gjelder kjærlighetsforhold, kan vi nok gå nærmere inn på det. Eksempelet som representanten brukte, hvor en i én generasjon starter opp sin virksomhet når en er 30 år, og når det er gått 30 år, kommer neste generasjon og bringer den videre - de har i fellesskap opparbeidet de verdier som her gjelder, og som så skal overføres juridisk fra den ene generasjonen til den andre generasjonen - er noe av det som vi er nødt til å gå inn i, sjølsagt, for her er verdiene opparbeidet ikke av én generasjon, men av to generasjoner, og da må det avspeiles i det som videreføres. Hvordan man skal gjøre det, er ganske krevende.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Som jeg sa, har vi vært innom det temaet vi snakker om her, også i forbindelse med inntektsbeskatning av hus og hytter. Der har jeg litt erfaring med hvordan de debattene har gått, og hvordan de går. Situasjonen til de menneskene som overtar nøkterne hus og nøkterne hytter, blir trukket fram her. De må ivaretas, samtidig som de som overtar hus og hytter som ligger langt utover hva som er nøkternt, skal ivaretas gjennom samme regelverk - enten det gjelder inntektsbeskatning, eller det gjelder arveavgiftsbeskatning. Partiet Venstre var av dem som gikk til bakholdsangrep på det som i min forrige periode var forslaget til boligbeskatning. Dersom vi hadde fått til den boligbeskatningen den gangen, hadde det vært mulig å få til en svært gunstig beskatning av de nøkterne boligene, husbankboligene, samtidig som man hadde fått en beskatning av det som var utover det. Det ble torpedert, og det var svært negativt.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Senterpartiet har ikke gitt opp. Senterpartiet fører en linje i denne sal og utenfor, og det som er sagt fra vår side, det står fast. Det er ikke trukket tilbake. Vi står på den linjen: Gjør din plikt, krev din rett! Vi står på balansen mellom de ulike hensyn som vi her skal prøve å ivareta. Hvis partiet Høyre ville gå om bord i en mer nøktern diskusjon omkring dette, hadde kanskje mulighetene for at man kunne komme fram til nødvendige renoveringer av ordningene - som ville være en fordel i den situasjonen vi er oppe i - vært bedre. Så håpet er der, det kan jeg bare berolige representanten Sanner med.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Jeg gjentar det jeg sa: Venstre var med på å torpedere det nye takseringssystemet og -reglene i 1996. Det var takseringsregler som det ble flertall for i Stortinget mellom Arbeiderpartiet og Senterpartiet. De bygde på tekniske verdier, ikke omsetningsverdier - altså det som representanten Sponheim nå hyller, og som han den gang gikk mot. Systemet ble vedtatt i Stortinget. Det ble ro, og det var ansats til håp i mange rekker. Dessverre ble det ikke realisert. Venstre i regjering - hva er det for noe? Jo, en tok vekk inntektsskatten på bolig og beholdt fulle fradrag på gjeldsrenter - altså et elegant brudd på symmetrien ved at inntekter og utgifter i forhold til samme skatteobjekt må ses samlet. Men de mange som må leie bolig, får ikke fradrag for husleie i sin inntekt. Spørsmålet er: Er Venstres leder fornøyd med et slikt system?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2008-03-14:
Det er interessant. Partiet Venstre har ikke avklart om en er for eller mot arveavgift nå eller i en konstellasjon seinere - partiet som hevder å være sosial-liberalt. Den sosiale siden ser ikke ut til å være særlig framherskende, når en i det hele tatt diskuterer om en skal ha arveavgift eller ikke. Men det som gjorde at jeg tok replikk, var dette med fastsettelsen av arveavgiftsgrunnlaget. Representanten Sponheim pratet i store ord om verdiene på boliger i by kontra bygd. Årsaken til at det kommer fram, er at det sjølsagt henger sammen med omsetningsverdiene. Jeg forstår det ikke annerledes enn at Sponheim prinsipielt både i denne sammenhengen og i andre sammenhenger har gjort seg til talsmann for omsetningsverdiene, og da får det nettopp de konsekvenser som han selv benevner som uheldige. Men samtidig inngår fradrag for husleie ikke i Venstres system.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Jeg hører at representanten Lundteigen roser den moderniseringen han forventer skal komme i statsbudsjettet til høsten. Jeg har også registrert en del av de poengene som representanten Lundteigen påpeker, og som han ser fram til at det skal skje noe med. Både Lundteigen og resten av de rød-grønne politikerne og flertallet i finanskomiteen er opptatt av hele tiden å vise til hva som skal komme til høsten. Kan representanten Lundteigen kanskje fortelle hva som etter hans syn er den viktigste saken ved moderniseringen av arveavgiftssystemet som han nå forventer at den rød-grønne regjeringen fremmer i statsbudsjettet nå til høsten, og som folk kan se fram til?
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2008-03-14:
Det kunne vært spennende å være flue på veggen i de framtidige samtaler som finansministeren skal ha med Per Olaf Lundteigen, men vi får jo se hva som kommer ut av det. Arveavgiften er altså en av de mest upopulære avgiftene vi har her i kongeriket, og det er ganske interessant at flertallet, regjeringspartiene, i sine merknader i innstillingen faktisk sier at man er klar over at det er svakheter ved dagens utforming, og at det man skal gjøre i budsjettet i høst, går noe i retning av å gjøre arveavgiften mer rettferdig, for å øke oppslutningen om den. Aller først lurer jeg på: Ser finansministeren for seg at man skal lage et provenynøytralt system av dagens arveavgift, altså ønsker man fortsatt å ta inn like mye arveavgift som man gjorde for 2007-2008? Eller ser man for seg at man med de endringene man skal gjøre, faktisk skal kutte i arveavgiften? Hvordan ser finansministeren for seg at man skal klare å øke oppslutningen om arveavgiften, når så mange mennesker anser den som så urettferdig?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-14:
Jeg har ikke tenkt å gi noen detaljer om hva slags skatteendringer vi kommer til å komme med for 2009. En viktig grunn til det er jo at de ikke er ferdigbehandlet, og at statsbudsjettet ikke legges fram før i oktober. Jeg kan imidlertid bekrefte at vi jobber for å heve bunnfradragene i arveavgiften, og jeg ser ikke for meg at summen av arveavgift økes, så man trenger ikke å gå rundt og skremme noen med det. Men hvordan vi akkurat lager skatteopplegget for neste år, skal jeg komme tilbake til. Så må jeg si at hvis man er opptatt av folk flest, burde man også være opptatt av dem som aldri har noen arv i sikte, og som aldri har fått noe gratis fra noen generasjon før seg, for vi vet at ulikhet i formue og mulighet til å arve kommer til å øke ulikhetene i samfunnet framover. Det er mange, særlig mange unge - jeg har truffet mange av dem i Oslo - som har gått på visning etter visning, og som ikke har foreldre som kan stampe opp en million eller to og hjelpe dem til en førstegangsetablering, og som ser hvor stor virkning dette har på samfunnsfordelingen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-14:
Jeg er veldig glad for å få dette spørsmålet, for det er ingen i SV som har sagt at det er et mål for oss at arveavgiften som sådan skal bli høyere. Det som er målet for oss, er at vi skal ha en mer rettferdig innretning av arveavgiften, som jeg jo selv nå har vært inne på mange gode begrunnelser for. Det er en retning som alle tre regjeringspartiene er helt enige om. Når det gjelder spørsmålet om generasjonsskifte, og kanskje særlig på bedriftssiden, mener jeg at det er en problemstilling som man må ta hensyn til når man diskuterer arveavgift og hvordan en skal få til et rettferdig system. Så her er det to ting som må avveies, nemlig fordelingshensyn og hvordan man kan sikre at veldig mye av det som er norske småbedrifter, og som er familieeide bedrifter, har rimelige rammebetingelser. Så det er på dette området, som det er på veldig mange områder, litt ulike hensyn som skal avveies, og det har vi klart å gjøre før, og det kommer vi til å klare å gjøre igjen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-14:
Jeg ser at dette er en problemstilling, men jeg kan ikke forstå at vi kan løse den gjennom det forslaget som bl.a. representanten Sponheim har kommet med her i dag, uten å innføre betydelig større urettferdighet mellom dem som f.eks. uansett skal selge en hytte man arver, og dem som eventuelt ønsker å overta en hytte som man har mulighet til å arve. Så jeg tror at veien å gå for at folk skal få større muligheter til å sitte med familiehytter som kan ha fått en betydelig større verdi, er gjennom økte bunnfradrag i arveavgiften, for jeg kan ikke skjønne annet enn at resultatet man får ved å gå fram på et annet vis, vil gjøre urettferdigheten mye større. Så må jeg si at det er vel kombinasjonen her som ofte er det som er folks store utfordring. For hvis man skal kjøpe ut søsken, har det en mye høyere prislapp enn det arveavgiften til syvende og sist egentlig utgjør, og så er det arveavgiften som blir knaggen for folks frustrasjon.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-14:
Ja, det er rettferdig å ha et skattesystem som betyr at man betaler skatt etter evne. Formue og verdier som ikke nødvendigvis er lønnsinntekt eller kapitalinntekt, har også med evne til å betale skatt å gjøre. Det er ikke slik at de med de største formuene og de største verdiene her i samfunnet er de som bidrar mest til statskassen i forhold til hva de faktisk har. Derfor vil det alltid være en utfordring for oss å sørge for at vi streber mot et mer rettferdig skattesystem. Så synes jeg at representanten Tybring-Gjedde nå viser Fremskrittspartiets fordelingsprofil veldig klart. Det er klart at det forslaget fra Fremskrittspartiet om å fjerne formuesskatten er det samme som å gi de 100 rikeste menneskene i Norge 7 mill. kr i skattelette hvert eneste år. - Jo, det har jeg tall på, så det er ikke noen grunn til å riste på hodet av det. - Fordelingsprofilen på det man foreslår når det gjelder skatt ellers, betyr at man måker store deler av det vi i dag forvalter i fellesskap, til de rikeste menneskene i Norge.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-03-14:
Representanten Flåtten har jo ikke dekning i noe av det jeg har sagt, for å trekke noe slikt ut av denne debatten. Det representanten Flåtten har dekning for, er vårt ønske om å heve bunnfradragene i arveavgiften. Så har jeg sagt at jeg ikke ser for meg at samlet proveny fra arveavgiften skal økes, men jeg har ikke bundet meg til at vi skal holde forslagene innenfor en provenynøytral ramme, eller til noe i diskusjonen om hvordan vi skal beskatte det som er arv i forbindelse med næring. Jeg tror representanten Flåtten får holde seg til det jeg har sagt, hvis han skal delta i denne debatten videre framover, og det er et veldig klart signal om at vi ønsker å gjøre innretningen av arveavgiften mer rettferdig, men intet mer enn det. Det finnes det gode grunner for. Men til sjuende og sist har jeg lyst til å si at vi vet at det som dreier seg om eiendom, er veldig ulikt fordelt. Det er summen av formuesskatt og arveavgift, sammen med et rettferdig skattesystem elles, som kan gjøre at vi i sum kommer ut med rettferdighet.
Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2008-03-14:
Jeg ber om at vi får en ny avstemning.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Dette dreiar seg om den såkalla slumpfiskeordninga, som er ei ordning der havfiskebåtar kan overføra restkvotar –«slumpar» – mellom båtar i ulike reiarlag. Ordninga vart etablert for å gi moglegheit til å driva eit meir rasjonelt fiske. Ein skal sleppa å gå ein ekstra tur for å ta ein liten slump av kvoten, og kan i staden la ein annan båt ta denne. Slumpfiskeordninga er regulert i forskrift om strukturkvoteordning mv. for havfiskeflåten. Ordninga har hittil gitt høve til å overføra inntil 20 pst. av dei fleste fiskeslaga til eit anna fartøy som tilhøyrer same eigar, etter ein skjeringsdato som er sett til 1. oktober. Næringa har tidlegare i år komme med forslag til endringar i ordninga, og viste da spesielt til utfordringane med høge bunkersprisar, noko som gjorde det ekstra naudsynt å kunna driva eit rasjonelt fiske. Som forslagsstillarane syner til, vil auka fleksibilitet òg kunna ha gunstige verknader på miljøet, da eit meir rasjonelt fiske vil redusera utslepp av skadelege miljøgassar frå fiskeflåten. Dette er ei sak som departementet har jobba med i lengre tid. Allereie i mars vart det sett ned ei gruppe som skulle identifisera teknologiske, logistiske og forvaltningmessige faktorar som kunne bidra til å redusera klimagassutslepp frå fiskeflåten og eit meir miljøvennleg fiske. Næringa har i samband med dette vore oppteken av at slumpfiskeordninga må justerast slik at dei tildelte kvotane kan utnyttast betre og meir effektivt. Departementet har òg andre omsyn som dei har vore opptekne av, t.d. stabilitet i kvotefordelinga mellom dei ulike gruppene, kostnader knytte til auka omsetnad av kvotar, og dei omsyna kvotetaket i strukturordninga skal taka i vare. Det har vore viktig å tilpassa den langsiktige flåtestrukturen i høve til det ressursgrunnlaget og kostnadsnivået fiskeflåten står framfor, samstundes som det på meir lang sikt er viktig å unngå at ulike kvoteordningar undergrev formålet med sjølve strukturordninga. Ulike alternativ har vore vurderte, men i september sende departementet ut på høyring forslag til ei enklare og forbetra slumpfiskeordning. Dei foreslåtte endringane fekk brei støtte, og endringane i ordninga vart vedtekne 17. oktober 2008, og har trede i kraft. Denne saka har derfor funne si løysing, i tråd med intensjonane i representantforslaget. Det er ein samla komité som sluttar seg til dei endringane som no har vorte gjorde, unnateke Høgre og Framstegspartiet. Eg reknar med at dei sjølve vil gjera greie for sitt syn. Det at me no har fått på plass ei ordning som skal føra til betre fleksibilitet og gjera fisket meir rasjonelt, lønnsamt og miljøvennleg, er veldig gledeleg. På vegner av saksordføraren, Steinar Gullvåg, legg eg med dette fram Innst. S. nr. 39 for 2008–2009, om å betra kvotefleksibiliteten for havfiskeflåten, og rår Stortinget til å støtta fleirtalet si tilråding.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Forrige taler redegjorde for årsaken til at forslaget ble fremmet. Det ble vel fremmet i mai i år, så det har gått en tid siden forslaget ble fremmet til det blir behandlet i salen. Siden den gang er det også kommet endringer når det gjelder slumpfiskeordningen – en endring som Regjeringen gjorde i oktober i år. Det som er gledelig, er at vi har lyktes i å presse Regjeringen i riktig retning i denne saken. Men det også vi i Fremskrittspartiet tar opp i forslaget, er at Regjeringen burde ha muligheten til å gå lenger. Vi registrerer at næringen også ønsker denne endringen. Norges Fiskarlag ønsker det, FHL ønsker det og Innovasjon Norge ønsker det, og da er det greit at vi får fram forslaget, og så får vi votert over det i salen i dag. Dermed tar jeg opp forslaget i innstillingen.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg er glad for at Regjeringen har gjort endringer i denne saken tidligere. Det er vel og bra. Nå er det slik at deler av opposisjonen har fremmet et forslag for å bedre ordningen ytterligere. Der har vi også fått støtte fra FHL, Norges Fiskarlag og Innovasjon Norge, for å nevne noen. Det er altså et bredt ønske i næringen om å foreta disse endringene. Statsråden var for så vidt litt inne på argumentasjonen i sitt innlegg for ikke å foreta denne endringen, men jeg kan stille spørsmålet: Hvorfor lytter ikke statsråden mer til næringen og de ønskene som næringen og organisasjonene kommer med? For også de tenker helhet i fiskeripolitikk og fiskeriforvaltning.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg har bare lyst til å komme med noen korte kommentarer rundt saken. Representanten Oppebøen Hansen redegjorde på en grei måte for det som er komiteens syn. Men på ett punkt skiller Fremskrittspartiet lag med komiteen. Det gjelder problematikken rundt overfiske, eller UUU-fisket, som det kalles. Det å bekjempe denne type aktivitet har pågått over flere år og under flere regjeringer. Det har vært et målrettet arbeid, som etter hvert begynner å gi positive resultater. Men samtidig er det jo slik at overfiske og det som begås av ulovligheter, ikke har opphørt å eksistere. Tall for 2007 når det gjelder norsk arktisk torsk, viser at det var et overfiske på 40 000 tonn til en førstegangsverdi av 800 mill. kr. Det er ganske store tall, og tallene for hyse er 21 000 tonn. Dette er veldig usikre tall, og anslagene kan være lavere, men de kan også være høyere. Det bekymrer meg. Det vi i Fremskrittspartiet har fokusert på, er å styrke kontrollen til sjøs, ute i havet, der kriminaliteten blir begått. Vi mener i denne sammenheng at det er viktig å være til stede, være synlig og ha en effektiv og god overvåking der kriminaliteten begås. Derfor har vi foreslått i vårt alternative statsbudsjett å styrke Kystvakta med 350 mill. kr. Det skal behandles senere i uka, og så får vi se hva resultatet blir av det, men jeg har vel ikke de helt store forhåpningene til at det blir vedtatt, dessverre. Det betyr at de som begår denne type ulovligheter, har rimelig fritt spillerom. Jeg forventer at statsråden i sitt innlegg kommer inn på UUU-fisket, som det heter, som et av sine sentrale punkt. Jeg vil gjerne høre om de tiltakene Regjeringen har tenkt å sette i verk i 2009 for å bekjempe dette overfisket ytterligere.
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg er glad for at Regjeringen etter hvert har fått fokus på overfisket i Barentshavet og følger opp det som tidligere regjeringer og Fremskrittspartiet har rettet stor oppmerksomhet mot. Nå er det likevel slik, som jeg sa i mitt innlegg, at det ennå er et betydelig overfiske – 40 000 tonn til en førstegangsverdi på nærmere 1 milliard kr. Det er store tall, og det er viktig å få ned den aktiviteten. Jeg har i realiteten tre enkle spørsmål til statsråden: Hvem er det som står for dette overfisket? Hvor omsettes denne fisken? Og med det budsjettframlegget Regjeringen har når det gjelder Kystvakta, blir det flere eller blir det færre seilingsdøgn?
Øyvind Korsberg (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg fastholder fremdeles at det har vært gjort en betydelig jobb når det gjelder å bekjempe overfiske, før denne regjeringen overtok. Men la nå ikke det bli det store debattemaet. Statsråden fikk ikke anledning til å svare på det siste spørsmålet mitt, om det blir flere eller færre seilingsdøgn ved Kystvakta med det budsjettet som er lagt fram. Det vil jeg gjerne ha et svar på.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-11-25:
Vi har allerede skrytt av Regjeringens nye forskrift, så det trenger vi ikke gjenta. Nå er det forskjellen mellom opposisjonen og posisjonen som er temaet, disse 20 pst. og 30 pst. Vi hørte i sted at Venstre argumenterte med at en slik økning ville føre til ytterligere overfiske, men jeg registrerer at statsråden her argumenterer på en annen måte, at 30 pst. ikke lenger er en slump, og at det støter borti viktige andre hensyn. For Høyre er det et viktig hensyn at næringen er ganske tydelig og samlet i dette ønsket om å øke fleksibiliteten. Det kunne vært interessant å høre statsrådens oppfatning av hvilke praktiske konsekvenser det ville få å øke slumpfiskeandelen fra 20 pst. til 30 pst., og litt om hvilke andre hensyn statsråden mener er så viktige at man ikke kan gå inn for en slik ordning som hele næringen ønsker.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-11-25:
Slumpfiskeordninga er neppe eit tema for samtalen rundt kaffebordet i dei fleste norske heimar. Men det er eit viktig tema, for dette dreiar seg om fornuftig ressursuttak innanfor det fisket som er bestemt i kvotetildelingane. Ressursuttak betyr sjølvsagt mykje for fiskarane som er avhengige av nettopp desse ressursane for å skaffa inntekter. Men ressursuttak betyr òg ressurstilgang for fiskeindustribedrifter og for andre aktørar både i foredlings- og omsetningskjeda. Dette dreiar seg igjen om busetnad langs kysten, det at me kan ha busetnad i heile landet vårt. Dette dreiar seg om produksjon av mat, og det er eit tema som vert viktigare og viktigare, ikkje minst i eit globalt perspektiv. Regjeringa har gjort noko, og det er positivt. Me har ikkje problem med å seia at det som er gjort, er positivt. Det har auka fleksibiliteten, men meir kan gjerast. Kristeleg Folkeparti stiller seg bak det som står i forslaget, at meir kan gjerast. For å hjelpa Regjeringa vidare på veg har me støtta forslaget både om å fjerna skjeringsdatoen også for torskekvotar og om at prosentsatsen for det som kan avgjevast, vert auka til 30 pst.
Gunvald Ludvigsen (Venstre), 2008-11-25:
Venstre er glad for at Regjeringa i denne saka har gjort ei rekkje nødvendige endringar for å betre kvotefleksibiliteten i havfiskeflåten, på bakgrunn av forslaget frå Høgre. Venstre meiner at det omfattande regelverket som fiskerinæringa ligg under, i mange tilfelle har ført til dårleg utnytting av dei tilgjengelege fiskeressursane. Det er også gledeleg at Fiskeri- og kystdepartementet vil sjå på ordningar som kvotebank og endringar i kvoteåret. Eg er klar over at å gjere endringar her kan stå i kontrast til internasjonale avtaler Noreg har inngått, men såframt endringane i kvoteåret og innføringa av ei kvotebankordning ikkje strir mot internasjonale avtaler, er Venstre positiv til slike endringar. Venstre forventar at Regjeringa vil informere Stortinget på eigna måte når utgreiinga om dette ligg føre. Venstre står ikkje saman med resten av opposisjonen om å oppheve skjeringsdatoen og om at prosentsatsen som kan bli avgitt, blir auka til 30 pst. når det gjeld fiske etter torsk – dette fordi vi meiner at torsken er svært sårbar, og at bestanden av torsk har vore svært variabel dei siste åra. Å innføre ordningar som kan medføre eit ytterlegare overfiske av torsk og ytterlegare truge torskens eksistens, meiner Venstre er feil, og vi stør derfor Regjeringa og regjeringspartia på dette punktet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Regjeringen er opptatt av at regulerings- og strukturordningene for fiskeflåten legger til rette for et mest mulig effektivt, rasjonelt og miljøvennlig fiske. Etter å ha vurdert ulike løsninger kom jeg fram til at endring i slumpfiskeordningen ville kunne bidra til å oppnå dette og til å bedre kvotefleksibiliteten. Vi sendte derfor 18. september i år ut et forslag om forenkling og forbedring av slumpfiskeordningen for havfiskeflåten, i stor grad i tråd med forslagene i Dokument nr. 8-forslaget. Endringene ble vedtatt 17. oktober i år, og trådte i kraft straks. Endringene innebærer at kravet om at enbåtsrederier må inngå treårskontrakt om samarbeid for å utnytte ordningen, faller bort, at enbåtsrederier kan samarbeide med flerbåtsrederier og omvendt, og at fartøy det overføres kvoter fra, ikke lenger må tas ut av annet fiske. Skjæringsdatoen for når slumpfiskeordningen kan tas i bruk blir fjernet, med unntak for kvoter av torsk, for Regjeringen mener at det av hensyn til tilførsel av råstoff til landindustrien også mot slutten av året er viktig å opprettholde skjæringsdatoen 1. oktober. Endringene representerer en forbedring og forenkling av slumpfiskeordningen som næringen har etterspurt, og som bidrar til å gjøre fisket mer rasjonelt og lønnsomt. Formålet er at man skal slippe å gå på siste tur for sesongen for å ta en liten, gjenstående slump av kvoten. I stedet kan denne overføres til en annen båt. Dermed kan det samlede fisket på slike rester av flere fartøys kvoter bli mer rasjonelt. På samme måte vil slumpfiskeordningen nå gi en viss effekt på utslipp av klimagasser, og slik sett også en miljøgevinst. Samtidig vil jeg benytte anledningen til å påpeke at reguleringssystemet bygger på at kvoter tildeles av myndighetene for fiske med det fartøy som er tildelt kvoten. Det går en grense et sted for hvor stor grad av fleksibilitet vi ønsker å ha for fiskekvoter, fordi denne fleksibiliteten også innebærer økt grad av omsettelighet for kvoter. Ønsket om å legge til rette for ytterligere fleksibilitet kan dermed støte opp mot grunnleggende prinsipper for vår fiskeripolitikk. Dette skal man være oppmerksom på når man diskuterer det som på overflaten framstår som tilforlatelige forslag til ytterligere fleksibilitet. Den overordnede politiske diskusjonen om privatisering og omsettelighet bør ikke miste sin betydning gjennom stadige små endringer som gjennomføres uten at man på noe tidspunkt tar nettopp denne overordnede politiske diskusjonen. Jeg har for øvrig merket meg de merknadene som komiteen har, og kan opplyse at vi allerede har innført kvotefleksibilitet mellom reguleringsårene 2008 og 2009 i fisket etter norsk vårgytende sild for ringnot- og trålgruppene. Når det gjelder komiteens merknader om endring av kvoteåret, vil jeg komme tilbake til dette på egnet måte, slik komiteen ber om.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
I denne saken må man veie hensynet til ytterligere fleksibilitet opp mot andre hensyn som vi også skal ta i fiskeripolitikken. Når det gjelder forslaget fra opposisjonen om å øke slumpfiskekvoter fra 20 pst. til 30 pst., mener vi at da er det ikke lenger snakk om en slumpfiskeordning. Utgangspunktet for slumpfiskeordningen og de endringene Regjeringen har foretatt, er nettopp at man på en lettvint måte skal ta restene av kvoter i stedet for at de blir stående ufisket, eller i stedet for at de blir tatt med en veldig høy kostnad både i form av kroner og i form av klimautslipp. 30 pst. er en tredjedel av kvoten. Da snakker vi ikke lenger om slumper, men om økt omsettelighet i kjøp og salg av kvoter. Den retningen ønsker ikke Regjeringen og regjeringspartiene å gå i.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Som jeg nettopp har gjort rede for, mener Regjeringen at 30 pst. ikke dreier seg om rester. Det er faktisk snakk om en tredjedel av kvoten. La meg også kommentere den diskusjonen som har vært rundt skjæringsdatoen 1. oktober, og hvorfor vi har valgt å beholde den. Det har sammenheng med at fiskeindustrien ønsker tilgang på fersk fisk hele året, og vi ønsker å sikre at det kommer fisk på land også i løpet av høsten. Når man snakker om fiskerinæringen, må man også høre på hva arbeidstakerne her sier. Fra Sjømannsforbundets side har man vært opptatt av at en økt omsettelighet, det å øke prosenten fra 20 til 30, betyr at mannskapet risikerer å miste lottinntekter. Det ligger også til grunn for de vurderingene som Regjeringen har gjort.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
For det første synes jeg det er interessant at representanten Korsberg hyller tidligere regjeringers innsats på dette området, for jeg må si at det førte ikke til de store resultatene. Resultatene på dette området har man oppnådd etter at den rød-grønne regjeringen overtok og satte dette på kartet i forhandlinger med andre land og ikke minst satte av ressurser til kontroll både på sjø og land. Så er jeg helt enig i representanten Korsbergs beskrivelse av at vi ikke er i mål. Vi har fått til betydelige resultater, men vi er ikke i mål. Derfor kan vi heller ikke nå slappe av. Overfiske i Barentshavet bedrives bl.a. fra russiskregistrerte fartøy. Man har også fartøy som seiler under bekvemmelighetsflagg. Så er jeg opptatt av at vi i Norge ikke bare skal sitte og peke på de andre. Den siste tiden har vi også sett en betydelig økning i anmeldelser også i Norge. Det er noe som vi må ta på alvor, og derfor styrker vi kontrollen også i Norge neste år og gjenoppretter fiskefusktelefonen. Så vi tar i bruk de verktøyene vi kan for å bekjempe ulovligheter, både i norsk økonomisk sone og i Barentshavet som sådan.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-11-25:
Det er i hvert fall en kjensgjerning at Regjeringen i budsjettet for neste år oppretter et nytt sivilt beredskapsfartøy, en slepebåt, som gjør at man frigjør et av kystvaktfartøyene fra den oppgaven, og det gjør at Kystvakten kan bruke mer av sine ressurser på suverenitetshevdelse og ressursovervåkning. Så holder vi på med å skifte ut kystvaktfartøy. De nye fartøyene kommer til å være store fartøy med god rekkevidde, med helikopter om bord, og vil ha et helt annet nedslagsfelt enn det dagens fartøy har. Så det kommer til å bli en styrking av Kystvakten i årene som kommer.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-25:
Jeg er litt usikker på om Fremskrittsparti-innleggene fortjener en kommentar. Likevel føler jeg at jeg må gjøre det, nettopp på grunn av språket – måten de kommuniserer på. Gjennom språket skaper vi bilder. Det er jo den måten vi har å skape bilder på overfor hverandre. Representanten Amundsen startet sitt innlegg med å snakke om massiv tilstrømming og massiv debatt. Dette er ikke de faktiske forhold. Det har vært en økning i antallet asylsøkere – det er riktig – sammenliknet med det vi anslo da vi laget budsjettet. Men hvis vi sammenlikner med tidligere år, er det stort sett på samme nivå. Så å snakke om massiv tilstrømming blir fullstedig galt. Men jeg forstår poenget med å gjøre det. Det er for å skape et bilde ute blant folk flest. Så var det også snakk om en massiv debatt. At noen kommuner har følt seg overkjørt, ja, vel, og at noen kommuner har vært negative, ja, vel. Men at det har vært noen massiv debatt der ute, der kommunene har vært negative, kan jeg ikke fatte og forstå. Så til noe av det som Fremskrittspartiet skriver i sin merknad. De skriver at flertallets merknader inneholder faktafeil. Av og til lurer jeg på om Fremskrittspartiet forstår språket. I det vi skriver, er det noen få fakta. Vi viser til internasjonale konvensjoner, og vi viser til § 41 i loven. Vi viser til undersøkelser og gjengir tall, og ut fra det trekker vi noen konklusjoner som det selvsagt kan være politisk uenighet om. Men fakta står der. Vi bare gjengir resultatene. Så kan man sette spørsmålstegn ved verdien av en del undersøkelser. Men det som framkommer, er fakta, og så trekker vi noen konklusjoner. Jeg tror ikke Fremskrittspartiet har forstått forskjellen på fakta og politiske analyser og vurderinger. Det kan vi bare beklage. Men det er litt uheldig når dette blir framstilt i en merknad. Så kan man si at det er seg selv de avslører, ikke de andre. Det er jo for så vidt greit nok at de avslører sin egen manglende kunnskap og forståelse når det gjelder det norske språk. Helt til slutt: Det er viktig at det er dialog mellom kommunene og statlige myndigheter. Jeg føler at det også stort sett er en god dialog. Men så kan det av og til skje at vi har behov for at det skjer noe kjapt, nettopp fordi antallet asylsøkere nå er større enn det vi hadde forventet. Da kan noen kommuner føle dette som en overkjøring, og det er ikke bra. Men stort sett føler jeg at det er en god dialog, og den skal fortsette. Så har vi noen nasjonale mål, og hvis de nasjonale målene kolliderer med det lokale selvstyret, er vi nødt til å si: Ok, her må vi få på plass de plassene som vi trenger.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2008-11-25:
Mitt utgangspunkt er også George Orwells «1984» – om hva som kan skje med et samfunn der man samler inn masse informasjon om enkeltpersoner. Man skal ikke undervurdere den snoking og den hygge folk kan ha rundt kjøkkenbordet, som er Bent Høies tilnærming. Jeg kan også anbefale å lese Kafka, for å se hva som kan skje. Det går et spennende stykke på Det Norske Teatret nå, «Slottet». Det handler om hva som skjer med folk når man ikke lenger har kontroll over informasjonen om seg selv. Det er ganske dramatisk og ubehagelig. Jeg anbefaler det på det sterkeste. Dette er et problematisk tema, og jeg synes det er veldig bra at Bent Høie tar det opp. Det er vanskelig. Når vi skal nærme oss disse problemstillingene, er vi nødt til å nærme oss dem i forhold til norsk lovgivning: Hvordan er lovgivningen på området? Jeg følte at interpellanten, Bent Høie, bare i liten grad berørte selve det prinsipielle: Hvordan er lovgivningen vår? Jeg tilhører dem som tror at det i dag er for lett å opprette registre og samle inn informasjon, og at det er for dårlig kontroll med hva som skal skje med den informasjonen som blir samlet inn, både når den skal slettes, og hvor mye som kan samles inn. Jeg mener det er behov for en ganske omfattende og ny diskusjon om dette. Når personvernkommisjonen, som er i arbeid, kommer med sin innstilling, får vi sannsynligvis en sak til Stortinget, slik at vi får mulighet til å diskutere dette. Dessuten, til lovgivningen: Er den god nok? Er det for lett i dag å opprette registre? Er det for lett i dag å samle inn informasjon? Svaret mitt er at det sannsynligvis er det. Vi bør stramme inn. Vi har opprettet en tilsynsmyndighet på dette området. Da blir neste spørsmål: Er tilsynsmyndighetenes mandat godt nok? Er lovgivningen så tydelig at de kan utøve sin funksjon på en god nok måte? Heller ikke der er jeg sikker på at det er godt nok. Tilsynet er godt nok, for all del, men jeg er ikke sikker på om mandatet og oppdraget deres er tydelig og godt nok, slik at de kan gjøre en god jobb. Derfor blir utfordringene for oss lovgivningen og tilsynsmyndighetene. Vi bør nærme oss dette med sikte på å stramme inn og etter min oppfatning gjøre det vanskeligere. Det gjelder ikke bare offentlige registre, men også private. Komiteen har for tiden Datatilsynets årsmelding til behandling. Det er også en god anledning for oss til å gå inn og diskutere på et mer prinsipielt grunnlag. Årsmeldingen ligger i komiteen, og vi vil lage en innstilling om ikke så lenge. Jeg håper inderlig at vi der også kan føre videre den debatten som interpellanten Bent Høie har invitert til her og nå, og se på det prinsipielle spørsmålet i forhold til lovgivning og Datatilsynets mulighet til å følge opp, kontrollere og føre tilsyn på en god måte.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg registrerer at statsråden prøver å vektlegge viktigheten av dialog, at man visstnok har tatt selvkritikk, og at UDI har fått beskjed om å opptre litt mer i dialog med de kommunene som berøres ved opprettelse av asylmottak. Men jeg kan vanskelig se at UDI gjør dette. Bare for å ta et eksempel – et helt nytt, ferskt eksempel – fra Skrålsvik på Senja i Troms, Tranøy kommune, for øvrig styrt av samme partiet som statsråden tilhører. Der hadde man hatt en dialog og sagt at man var villig til å ta imot 40 asylsøkere, men til tross for det velger UDI å gå inn og overstyre. De oppretter et mottak med 100 plasser i en bygd hvor det bor 90 mennesker. Det blir altså flere asylsøkere i denne bygda enn det er faste innbyggere. Det er klart at det vil få store konsekvenser for denne kommunen og for denne bygda. Mener statsråden at dette er å opptre i dialog med kommunene og ha respekt for de avgjørelsene man fatter der, eller tar man selvkritikk når det gjelder håndteringen av opprettelse av asylmottak på Skrålsvik?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Jeg registrerer at representanten Reikvam er særdeles opptatt av semantikk. Jeg må innrømme at i mitt innlegg var jeg litt mer opptatt av matematikk. Når vi snakker om en massiv økning, så mener jeg vel at en tredobling av antall asylankomster i forhold til det man anslo i statsbudsjettet for 2008, bør kunne omtales som en massiv økning. Når vi har en situasjon hvor Norge er det landet i Europa som tar imot flest asylsøkere pr. innbygger, er det en massiv økning. Vi har hatt den raskeste økning i verden i antall asylankomster. Det er massivt. Jeg tror ikke noen videre norskopplæring fra SVs side er nødvendig. Så vises det til at Fremskrittspartiet i sine merknader bruker ordet «fakta». Ja, vi bruker ordet fakta i forbindelse med referanser til noen meningsmålinger og spørreundersøkelser som er gjort. For i likhet med statsråden refererer representanten Reikvam til en undersøkelse blant landets kommuner, der man har spurt ordførerne i disse kommunene om hvilken holdning de har til opprettelse av asylmottak. Med et rød-grønt flertall av ordførere er det klart man får et rød-grønt svar – ja. Så enkelt er det. Men det er altså ikke befolkningen i disse kommunene som på noen slags måte er spurt. Dette har også referanse til innlegget fra statsråden. Jeg er litt skuffet over at statsråden på et direkte spørsmål velger å la være å svare. I mitt spørsmål til statsråden henviste jeg til Skrolsvik, Tranøy kommune, på Senja, hvor det i en bygd med 90 innbyggere nå blir opprettet 100 asylmottaksplasser. Det er dramatisk for en liten bygd. Selv om man prøver å problematisere den debatten og kommer med diverse beskyldninger, er det faktisk slik at det har konsekvens for de menneskene som bor i denne kommunen. Jeg synes det er noe arrogant når man for det første lar være å svare på et direkte spørsmål om man synes at dette er en tjenlig måte å håndtere dette på. Jeg utfordrer statsråden til å ta ordet og gjøre rede for om det virkelig er en god måte å håndtere norske asylmottak på, å opprette et asylmottak med 100 beboere i en bygd hvor det bor 90 mennesker – og det på tross av at kommunen har kommet med en klar uttalelse om det. Så refereres det til EUs direktiv, som er i emning nå. Som Bjørg Tørresdal helt riktig sier, handler det om å internere såkalt ID-løse asylsøkere og asylsøkere som skal reise ut. Det er helt i tråd med Fremskrittspartiets politikk. 95 pst. av alle som kommer til Norge og søker asyl, er uten ID. Jeg kan ikke se for meg noe annet enn at man vil kunne plassere veldig mange veldig raskt i lukkede mottak etter EUs regler. Det er ikke slik at vi står inne for hele direktivet, men jeg sier at det er andre i Europa som presenterer løsninger som likner veldig mye på Fremskrittspartiets politikk, mens denne regjeringen overhodet ikke er villig til å se på nye grep for å gjøre noe for å få ned asylinnvandringen til Norge.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2008-11-25:
Vi har nettopp vært vitne til en rimelig oppsiktsvekkende uttalelse fra statsråden, hvor han i realiteten sier at det er Regjeringens villede og ønskede politikk at man skal ha 15 000 asylsøkere til Norge hvert år. Det er konsekvensen av statsrådens uttalelse fra denne talerstol i dag. Vi får 15 000 i år, og det er det tallet han opererer med i budsjettet for neste år. Jeg tolker det slik at den såkalte – jeg gjentar, den såkalte – asylinnstrammingen som Regjeringen har lagt opp til, kun var for at antallet ikke skulle bli enda høyere enn 15 000. I så fall har vi noen store utfordringer foran oss. I realiteten har man da lagt opp til en helt annen innvandringspolitikk enn den som har vært ført av tidligere regjeringer, med et på lang sikt konstant høyt antall asylankomster – 15 000 – hvert år. Det er i så fall oppsiktsvekkende.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-11-25:
For Høyre er det viktig å føre en human, rettferdig og konsekvent asylpolitikk. Regjeringens interne uenighet på asylfeltet har ikke akkurat gitt oss noe godt bilde av norsk politikk. Men denne sommeren gikk Regjeringen ut med 13 forslag om innstramninger på feltet. I hvilken grad har Regjeringen nå iverksatt og gjennomført disse forslagene, og hva er statusen?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2008-11-25:
Jeg synes denne debatten krever at vi ser litt nærmere på kommunene, for det er de som kjenner den store økningen på kroppen, og det er de som merker at myndighetene har vært under et sterkt press dette året. Prognosene har til nå vært at det vil komme om lag 15 000 asylsøkere, altså tre ganger så mange som i fjor og året før. Før sommeren plasserte UDI asylsøkerne i teltleire, nå opprettes det asylmottak i kommuner landet rundt. Det er forståelig i den raske prosessen som var i løpet av noen sommermåneder, at mange ordførere følte seg fortvilet og overkjørt av UDI. Jeg synes ikke vi skal underslå det. Det er et akutt behov for mottaksplasser, og kommunene står derfor overfor store utfordringer. Én ting er plasseringen i kommunen, det skal vi ha forståelse for. Noe annet er at når det kommer så mange nye asylsøkere til en kommune, må politikken ta hensyn til det, ikke minst i forhold til å overføre ressurser til kommunene. Det er da også blitt gjort, men det er kanskje å dra det litt langt å si at det er fullfinansiert. Vertskommuner har forpliktelser når det gjelder både barnehage, skole og helsetilbud til beboerne. Når asylsøkerne kommer, må tilbudene raskt på plass. Selv om tilværelsen på et asylmottak er midlertidig, i hvert fall for 60 pst., skal barna på skole, og de syke skal ha helsetilbud. Norskopplæring og andre aktivitetstilbud skal organiseres. Alt dette stiller faktisk store krav til kommunene som dette året har fått utfordringer fra UDI og mottatt asylsøkere. I de aller, aller fleste tilfellene har det sikkert gått bra, men en skal jo heller ikke underslå at i noen kommuner har det ikke vært smertefritt. I min hjemkommune, Skien, ble det desentralisert mottak i sentrum. Det gikk ikke smertefritt for seg, og jeg har forståelse for at arbeiderpartiordføreren og kommunen følte seg overkjørt og utsatt for dårlig informasjon og dialog med UDI. Men det er også eksempler på det motsatte. Høyre-ordfører Jonni Solsvik i Andøy kommune har hatt en konstruktiv og god dialog med UDI, og det er nok det som gjelder for de fleste kommunenes vedkommende. Så er jeg glad for at saksordføreren i debatten stilte seg positiv til og snakket mye om viktigheten av kompetanse på asylmottak. Da vil jeg bare avslutte med å si at Høyre nå har fremmet et forslag om en videreutvikling av det mottakssystemet vi har i dag, en videreutvikling som vil innebære noen spesialiserte kompetansemottak, til glede for beboerne der og til nytte for omgivelsene. Jeg ser fram til den debatten.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-25:
Forslagsstillerne fra Fremskrittspartiet mener altså at Regjeringen og UDI overkjører lokaldemokratiet med lokalisering av nye asylmottak, og at sånne mottak har store konsekvenser for lokalsamfunns og nærkommunenes evne til å prioritere skole og eldreomsorg. De foreslår derfor at UDI skal instrueres til å respektere det lokale kommunestyret i saker om etablering av asylmottak, sånn at kommunene i praksis får vetorett. Noe mer konkret går de ikke inn på hvordan dette skal la seg gjøre i praksis, ei heller konsekvensene av en sånn praksis. Jeg vil, som representanten før meg, komme inn på dette med overkjøring av lokaldemokratiet, for ifølge Kommunal Rapport den 23. oktober tar partiformannen i Fremskrittspartiet til orde for å vingeklippe kommunepolitikere. Vi kan lese at Siv Jensen lover at Fremskrittspartiet vil ta makt og oppgaver fra lokale politikere og byråkrater dersom partiet flytter inn i regjeringskontorene til neste år. Og da spørs det hva lokalpolitikerne kommer til å få bestemme utover det å stille veto i forbindelse med opprettelsen av asylmottak. Tilbake til forslaget: Forslagsstillerne påpeker at kommuner med asylmottak får betydelige ekstrakostnader som ikke dekkes av staten. Denne problemstillingen ble tatt opp i innstillingen til kommuneproposisjonen for 2008 og er til en viss grad fulgt opp i ettertid. Jeg er enig med forslagsstillerne i at kommunene må få dekket kostnadene knyttet til å ha asylmottak i kommunen, og registrerer at det er noe uenighet om så er tilfellet etter de siste justeringene. Jeg regner med at statsråden kan legge fram tall som bekrefter at flertallsmerknaden fra kommuneproposisjonen er fulgt opp. Forslagsstillerne skriver i sine merknader i innstillingen at de registrerer at komiteens flertall velger å ha et relativt unyansert forhold til etablerte kjensgjerninger, og at de ønsker å påpeke en rekke faktafeil i flertallets merknader. De fortsetter med å skrive at EU har åpnet for internering av asylsøkere i inntil 18 måneder. Meg bekjent omhandler ikke direktivet asylsøkere i alminnelighet, men asylsøkere som har fått avslag på sine søknader, og innvandrere som ikke har gyldige oppholdspapirer. Jeg regner med at forslagsstillerne eventuelt kan være behjelpelige med å korrigere meg hvis det jeg sier, er feil. Faktisk er det sider ved dette direktivet som vil gi asylsøkere i Norge rettigheter som de i dag ikke har, bl.a. gjelder dette tilgangen til fri rettshjelp. Dessuten setter direktivet en grense på fem års innreiseforbud etter utvisning. Norsk praksis har vært at utviste personer får et mer permanent innreiseforbud. Disse endringene er etter min oppfatning et skritt i rett retning, men vil representantene fra Fremskrittspartiet støtte også denne delen av direktivet? – President, jeg lurer på om ikke klokken virkelig er feil, for tiden har gått altfor fort. Jeg må tegne meg til en treminutter med en gang.
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-25:
Kristelig Folkeparti er veldig glad for at statsråden svarer som han gjør i denne saken, at han avviser at det skal være behov for noen vetorett og framhever at det er viktig med en god dialog. Jeg tror nok det er et potensial for å få den dialogen enda bedre, slik at vi nå kan få til samarbeid om tjenester for beboerne på asylmottak. I mitt innlegg, som var noe kort, kom jeg inn på at kommunen må få dekket sine kostnader. Jeg vil gjerne gjenta spørsmålet fra innlegget: Kan statsråden forsikre oss om at en har en god dialog med KS og med kommunene om å få dekket de reelle kostnadene det innebærer for en kommune å ha et asylmottak?
Bjørg Tørresdal (Kristelig Folkeparti), 2008-11-25:
Først må jeg få kommentere det som ble sagt om Stavanger. Et av mottoene for kulturhovedstadsåret er «Open Port». Stavanger ønsker å være en by som er internasjonal, og som skal være åpen for innvandring og for asylmottak. Et stort flertall av politikerne i Stavanger er positive til asylmottak i kommunen. Jeg vil gjerne ha sagt det, for det ble gitt inntrykk av noe annet. Eller jeg vil korrigere og si: Lokalpolitikerne fra Fremskrittspartiet er negative, men det store flertallet i Stavanger er veldig positive til etablering av asylmottak – i en by som riktignok har press på boligmarkedet, men som har funnet egnede lokaler til et vellykket prosjekt med asylmottak. Det er det også viktig å si. Når det gjelder boligsituasjonen, er jo det en utfordring som gjelder hele landet. I noen områder er det mangel på boliger, men veldig ofte er det asylmottak i allerede eksisterende boligmasse. For eksempel i min egen kommune, Sandnes, er det et nedlagt psykiatrisk sykehus som er asylmottak. Det skaper ikke noe press på boligmarkedet i Sandnes at det er et asylmottak i kommunen. Denne debatten har vist at det er et bredt flertall for å si nei til dette forslaget fra Fremskrittspartiet. Det er jeg glad for. Det som jeg håper kan være et positivt resultat av denne debatten, er at det blir en forsterket dialog mellom UDI og kommunene med sikte på et godt samarbeid. Det er et stort forbedringspotensial når det gjelder velferdstilbud for dem som bor i asylmottak. Skal en få til bedre opplæring og et bedre helsetilbud, er det veldig viktig at det er et godt forhold mellom det enkelte mottaket og kommunen som det er i. Det er også viktig at en kan opprette og nedlegge mottak i takt med behovet for mottaksplasser, det har andre vært inne på før meg. Men akkurat fordi en må gjøre det, er det viktig at en har god dialog med kommunene. Til slutt: Mange kommuner ser positivt på å etablere mottak. Når en får en debatt om vetoretten, skulle en tro at det var et problem man fikk. Veldig mange kommuner sier heldigvis ja, vi er klare for å skape arbeidsplasser og integrere nye beboere, og vi ønsker både asylmottak og bosetting av flyktninger i vår kommune. En må ikke skape et inntrykk av at det er et problem at det kommer nye beboere i mange av de norske kommunene. Tvert imot er det mange kommuner, heldigvis, som ønsker både innvandrere og andre hjertelig velkommen.