Odd Henriksen (Høyre), 2016-10-20:
Takk til forslagsstillerne for å ha tatt opp en viktig problemstilling, som jeg føler at alle partier på Stortinget tar på høyeste alvor. Det er likevel slik at vi i denne saken ikke har kommet fram til et felles forslag, og vi har med andre ord en delt innstilling. Jeg regner med at de som ikke følger flertallet i denne saken, vil komme fram med sine synspunkter, og jeg vil i det følgende begrunne hvorfor vi ikke fremmer noen forslag i sakens anledning. Når det gjelder forslaget om å endre grunnavgiften på drikkevannsemballasje til en avgift på materialbruk som graderes etter innhold av nytt ikke-fossilt råstoff, ble dette tatt opp i behandlingen av budsjettet i 2015. Stortinget ba den gangen regjeringen vurdere en avgift på plast basert på fossilt CO 2 -innhold og samtidig unnta bioplast fra avgiften. Innføringen av en slik avgift ble avvist med den begrunnelse at skal en innføre en avgift, må den virke etter et gitt formål, være mulig å gjennomføre i avgiftsregelverket, la seg kontrollere og ikke ha for store administrative kostnader, verken for avgiftsmyndighetene eller for de avgiftspliktige. Etter en grundig gjennomgang kom regjeringen fram til at disse forutsetningene ikke var til stede – noe finanskomiteens flertall sluttet seg til. Jeg kan ikke se at det har tilkommet nye momenter i saken som skulle tilsi at man skulle endre på den beslutningen som da ble tatt. Det må videre kunne vektlegges at vi ikke har nok kunnskap om alle miljøeffektene over livsløpet ved økt bruk av biobasert plast fra ulike typer biomasse. Miljødirektoratet har derfor ikke hatt faglig grunnlag for å fastslå at en avgiftslettelse på bioplast i grunnavgiften vil ha noen miljøeffekt av betydning. I tillegg er det foreslått en generell avgift på fossil plast samt å innføre en avgift på alle kjemikalier fra fossile råstoff og øvrig materialbruk som ikke er omfattet av CO 2 -avgiften. Også dette har vært vurdert og er funnet vanskelig å kunne gjennomføre. De fleste varer inneholder plast eller er pakket i plast. En slik avgift vil derfor innebære et avgiftspliktig vareomfang som blir nærmest altomfattende. Det finnes heller ikke fullstendig oversikt over kjemiske stoffer og stoffblandinger som helt eller delvis er basert på fossile råstoffer, og som en ønsker avgift på. En slik avgift vil derfor kunne bryte med grunnleggende prinsipper for utforming av særavgifter – som innebærer klare avgrensinger, at den er mulig å kontrollere for avgiftsmyndighetene og ikke har vesentlige administrative og økonomiske konsekvenser verken for den avgiftspliktige eller for myndighetene – og vil kunne være uforenlig med norske og internasjonale forpliktelser, herunder EØS-avtalen. En slik avgift kommer til å bli svært omfattende og måtte omfatte både kjemiske stoffer og stoffblandinger med fossile spor i anvendelse som i dag helt eller delvis er fritatt for CO 2 -avgift, eller som inngår i ethvert produkt, enten produktet er framstilt i Norge eller er importert. Omfanget av avgiftssubjekter, kontrollutfordringer og de administrative kostnadene for næringslivet og staten vil bli betydelig. Plast er blitt et viktig materiale i dagens samfunn, men det har også gitt oss store miljøutfordringer, ikke minst hva angår marin forsøpling. Jeg vet at regjeringen er opptatt av plast og dens utfordringer, og jeg regner med at de vil komme tilbake til dette i forbindelse med arbeidet med sirkulær økonomi, sett i sammenheng med det arbeidet som nå pågår i EU. Vi tror løsningen ligger her og ikke i å innføre en avgift som er svært krevende – om ikke umulig – å innføre.