Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2009-02-03:
Høyre foreslår obligatorisk individuell plan for sosialhjelpsmottakere etter tre måneder, og en aktivitetsplikt som møter deg i form av et krav i det øyeblikket du leverer søknad om sosialhjelp for første gang. Begrunnelsen er det bekymringsfulle i at en stor gruppe mennesker blir sosialhjelpsmottakere på permanent basis. Flertallet deler denne bekymringen. Flertallet kjenner også til de mange positive erfaringene med ulike former for utdanning og arbeidstrening. Det er nettopp det som er hovedbegrunnelsen for de reformene vi gjennomfører for tiden: Nav-reform, nytt kvalifiseringsprogram, forenklinger i folketrygdens stønadssystem, enklere adgang til arbeidsmarkedstiltak, høring av endringer i lov om sosiale tjenester, og sist, men ikke minst, økt innflytelse for brukerne og deres behov. Når flertallet likevel ikke støtter forslagene om obligatorisk individuell plan etter tre måneder og aktivitetskrav fra dag én, er det fordi forslagene er unyanserte og bryter med en grunnleggende forutsetning i de nye reformene, nemlig overgangen fra et byråkratisk regelstyrt system til et skjønnsbasert system, der beslutningene tas nær brukerne og i samarbeid med brukerne. Vi har allerede vedtatt å oppheve en del av de beskrankningene for fornuften som lå i våre egne budsjettposter, vi har løst opp i regelverk for stønader og tiltak og styrket brukermedvirkningen. Tanken er jo at kompetansen og den sunne fornuft skal få bedre vilkår. Sentrale myndigheter, herunder storting, regjering og direktorat, skal slutte med detaljstyring fjernt fra brukere som vi knapt har sett. Det er nesten så en kan lure på om partiene bak mindretallsinnstillingen i denne saken har gått glipp av dette helt vesentlige poenget. For det er jo ikke slik i dag at det ikke er anledning til å stille vilkår, at det er forbudt å legge individuelle planer, men det er førstelinjen som vurderer om og når det er hensiktsmessig. Dette vil vi ha mer av, ikke mindre. Jeg synes derfor representantforslaget fra Høyre er total skivebom. Det går i stikk motsatt retning av de vedtakene Høyre selv har vært med på. For med dagens forslag er det ikke førstelinjen som skal ta stilling til brukerens behov. Det skal Stortinget bestemme gjennom firkantet lovgivning der «alle mottakere av økonomisk sosialhjelp» uansett skjæres over en kam og med en «generell plikt til aktivitet» for alle – tilbake til regelstyring og byråkrati. Desto mer ubegripelig blir dette siden forslagsstillerne selv har gjort rede for de store forskjellene det faktisk er mellom mottakere av sosialhjelp. I statsrådens brev understrekes det ytterligere. Antallet går ned, men det er ikke hovedpoenget her. Det er derimot det faktum at 21 pst. får sosialhjelp i bare én måned, at gjennomsnittlig stønadstid er 5,3 måneder, og at nesten 60 pst. mottar stønad under et halvt år. Det er et gammelt ord som advarer mot å skyte spurv med kanoner. Det er et godt råd. La oss heller bruke kreftene på dem som virkelig har behov for det i stedet for å innføre et nytt byråkrati. Vilkår brukes for lite, hevder mindretallet og viser til forskning. Det er vel å trekke forskningsresultatene litt vel langt. Så vidt jeg kan se, sier ikke de nevnte rapportene noe om hvorfor vilkår brukes lite, heller ikke om hvor mye mer de skulle vært brukt. Det kan være fordi det ble ansett som lite hensiktsmessig for en del av brukerne. Eller kanskje fordi det ikke har vært mange nok og gode nok tiltak å henvise til? Nå øker vi de mulighetene. Vi bør la reformene bli gjennomført før vi i vår iver begynner å reversere dem. God styring er ikke nødvendigvis synonymt med hyppige regelendringer. God styring kan like gjerne, eller snarere heller, være evnen til langsiktighet og tillit til dem som skal gjøre jobben ute. Til slutt: Jeg er egentlig ikke så veldig overrasket over Høyres og Fremskrittspartiets holdning i denne saken. Den føyer seg inn i et mønster. Jeg er i grunnen mer overrasket over at Kristelig Folkeparti har valgt å henge seg på. Så da vil jeg samtidig avslutte med å gi en liten honnør til Venstre, som ikke lot seg friste denne gangen.