Iselin Nybø (Venstre), 2014-06-12:
I likhet med representanten Tyvand fra Kristelig Folkeparti, har også vi i Venstre merket oss at flere aktører har uttrykt bekymring for opplæringen til ungdommene mellom 16 og 18 år som ikke har oppholdstillatelse. I Venstre har vi som et prinsipielt utgangspunkt at den enkeltes behov for opplæring må gå foran såkalte innvandringsregulerende hensyn. Men vi støtter forslaget slik det ligger i innstillingen nå. Når det gjelder leksehjelp, er det vår oppfatning at allerede da den rød-grønne regjeringen innførte obligatorisk leksehjelp på de laveste trinnene, var reaksjonene ute i skolene ganske sterke. Vi fikk mange tilbakemeldinger fra frustrerte lærere, frustrerte rektorer og frustrerte foreldre. For det første hadde mange skoler allerede et godt fungerende tilbud om leksehjelp. De hadde tilpasset den de lokale forholdene på den enkelte skolen med hensyn til både hvilke klassetrinn leksehjelpen ble tilbudt på og det rent praktiske rundt gjennomføringen. Mange plasser hadde de også et godt samarbeid mellom skolene og frivillige aktører som sto for selve leksehjelpen. Det ble reagert på at leksehjelpen ble gitt på de laveste trinnene når mange skoler opplevde at læringstrykket faktisk økte jo høyere opp i barneskoleløpet man kom. Man opplevde også at det var da foreldrene falt av og følte at de ikke kunne hjelpe barna med leksene lenger. Det å ha hjemmelekser i de laveste trinnene var det mange skoler som påpekte som viktig, og at poenget var at det ble gjort hjemme, nettopp for å styrke skole–hjem-samarbeidet. Ikke minst – som flere har vært inne på – ble det kritisert at det ble lagt opp til at leksehjelpen, som da ble obligatorisk, skulle utføres av ikke-pedagogisk personale. Gleden oppfattet vi var stor da regjeringspartiene ble enige med Kristelig Folkeparti og Venstre i budsjettet om at leksehjelpen nå skulle endres, og at skolene selv skulle få styre over de aktuelle midlene. Nå som vi får denne endringen på plass, kan skolene selv vurdere hvor leksehjelpen skal settes inn. Det er de som kjenner hvor skoen trykker, og det er de som vet hvilke elever som vil ha best utbytte av en slik leksehjelp. Jeg er helt sikker på at når vi gir skolene den tilliten, så vil de vise seg den tilliten verdig og kunne få mye mer ut av de midlene enn om alt skal detaljstyres her fra Stortinget. Det er ikke tvil om at et variert og sunt kosthold er viktig, både for konsentrasjonen og for folkehelsen generelt. Venstre har heller aldri vært imot frukt og grønt i skolen. Det vi har vært kritiske til, er at penger skal bindes opp til frukt og grønt på den måten som de rød-grønne gjorde det da de innførte en lovfestet ordning med frukt og grønt. I dag, etter dette vedtaket, står skolene fritt til å bruke deler av skolebudsjettet sitt til skolefrukt, hvis de anser det for å være et viktig tiltak som fremmer læring. Og mange skoler prioriterer i dag å bruke penger på skolemat. Vi hørte nettopp representanten Tingelstad Wøien fra Senterpartiet som snakket om Rogaland som et godt eksempel i så måte. Det som nå skjer, er at de pengene som før var lovfestet til skolefrukt, blir brukt til kompetansefremmende tiltak, som videre- og etterutdanning av lærere. Ideelt sett skulle vi i Venstre ønske at pengene ble værende i skolen til fri benyttelse, slik at skolene selv kunne disponere dem fritt. Men det er ikke tvil om at det også er behov for kompetansefremmende tiltak i skolen. Vi er derfor fornøyd med den omprioriteringen som nå gjøres, for vi mener at dette gir et godt uttrykk for det nye flertallets prioriteringer i skolen.