trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-06-05:
Som saksordførar i denne saka har eg gleda av å leggje fram ei samrøystes innstilling frå komiteen. I det alt vesentlege kan eg vise til komiteen sine merknadar, men eg finn likevel grunn til å kome med nokre ytringar sjølv. Elektronisk tinglysing har vore forsøkt som ei prøveordning overfor enkelte profesjonelle brukarar ved tinglysing av pengehefte. Statens kartverk har over lengre tid brukt mykje ressursar på å innarbeide denne ordninga. Dei erfaringane ein har gjort seg, har stort sett vore positive. Det er bra. Det grundige forarbeidet dannar no grunnlaget for varige ordningar. Vi lever i ei tid kor kommunikasjon med det offentlege blir meir og meir digitalisert. Innbyggjarane forventar òg i større grad elektronisk kommunikasjon og tilgjengelegheit frå det offentlege. Endringane komiteen tilrår Stortinget å gjere i tinglysingslova, er nødvendige og tidsriktige. Ei reform med elektronisk tinglysing er framtidsretta. Å ha ei velfungerande tinglysingsordning er kjernen i ein velfungerande finansmarknad. Det at ein kan få rettsvern for eigne disposisjonar, er ein tryggleik både for han som er gjeven rettar, for kreditorar og for tredjemenn. Den dagen ordninga med rettsvern blir svekt, vil berebjelken i velferdsstaten falle ut. Det har for meg vore viktig ikkje å leggje til rette for ordningar som kan svekkje truverdet til grunnboka. Eg meiner at det lovforslaget Stortinget no har til behandling, nettopp bidreg til å sikre at grunnboka òg i fortsetjinga vil vere truverdig. Ny teknologi og ny behandlingsmåte kan òg bli anvendt på etablerte ordningar. Reforma legg no opp til at brukarane skal kunne registrere rettsstiftingar elektronisk, ein skal sleppe å sende papira inn til tinglysingsmyndigheita. Opptakta til denne utviklinga la ein etter mi meining allereie då ein vedtok å samlokalisere tinglysing av fast eigedom ved Statens kartverk. For meg har det vore viktig at ein framleis kan få tinglyst dokument på tradisjonell måte ved å sende inn på papir. Dette er ei ordning som ein må forvente at mange vil bruke i overskodeleg framtid. Ingen skal føle seg ekskludert frå å kunne tinglyse. Andre land, som t.d. Danmark, valde – då dei gjennomførte reforma – å seie at alt skulle skje elektronisk. Det trur eg var uheldig. No er det slik at mykje arbeid står igjen før ordninga kan tre i kraft fullt ut. Mange avklaringar skal bli gjorde gjennom forskriftsarbeid, og eg vil her særleg trekkje fram problemstillinga knytt til elektronisk signatur. Eg forventar at regjeringa gjer eit grundig arbeid når det gjeld dette. Her må ein sikre lesinga, slik at ein slepp å kome i situasjonar som aukar faren for identitetstjuveri og anna svik. Eg ser fram til at ordninga vil tre i kraft, og eg vil følgje forskriftsarbeidet til regjeringa tett.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-06-05:
I alle dei åra eg har vore på Stortinget, har fengselskapasiteten vore eit tilbakevendande tema. Først var det i positiv retning ved at den raud-grøne regjeringa og tidlegare justisminister Knut Storberget gjorde ein formidabel innsats for å få ned soningskøane. Dessverre var det heller ikkje for vår regjering mogleg å halde tala nede på det særs låge nivået som vi faktisk oppnådde i ein god periode. Problemet har fleire sider. Mange stader treng ein utbetringar og utvidingar, og andre stader treng ein heilt nye fengsel. Det er også eit viktig moment at underkapasiteten har vakse på grunn av eit aukande tal utanlandske kriminelle i norske fengsel. Dette er igjen mykje knytt til manglande grensekontroll etter at vi gjekk inn i Schengensamarbeidet for nokre år sidan. Det å få gjenoppretta ein betre grensekontroll er nok med dagens stortingsfleirtal vanskelegare å få gjort noko med enn å få bygd nye fengsel – og nye fengsel treng ein verkeleg. Agder vart klart peikt ut som eitt av dei områda med aller størst behov, og Senterpartiet støttar klart at jobben med å planleggje og byggje eit nytt fengsel der blir starta snarast. Eg har sjølv besøkt fengselet i Arendal, og det er i alle fall ingen tvil i meg om at noko må skje. Vi ønskjer at konkrete tiltak for å byggje fengselsplassar skal kome i gang raskt, og at dette må ta utgangspunkt i faglege vurderingar gitt i kapasitetsplanen for kriminalomsorga, som vart lagd fram av den førre regjeringa i 2013. Eg håpar den varsla stortingsmeldinga blir eit godt verktøy for fengselspolitikken vår framover, men vil samtidig også understreke at dette pågåande meldingsarbeidet ikkje skal hindre at nødvendige grep blir tekne raskt frå no av. Ting tek tid, og vi må ikkje la det gå unødvendig lang tid. Representanten Kari Henriksen viste til gode tiltak vi gjorde for å auke fengselskapasiteten, m.a. elektronisk soning – og da refererer eg til den tidlegare regjeringa. Denne ordninga må vi få endå meir av. Eg vil peike på at behovet er svært stort også i andre delar av landet enn i Agder. Mosjøen og Ålesund er to talande eksempel på dette. Førre innlegg, av representanten Leirstein, var eit flammande innlegg, og eg har alltid sans for politikarar med futt i. Eg har likevel lyst til å peike på at sjølv om temperaturen i denne salen delvis er høg i debatten i dag knytt til kven som har gjort kva, og likeeins til kven som ikkje har gjort noko – det siste er for så vidt heilt irrelevant når det gjeld vår regjering, for vi gjorde mykje – er kapasitetsplanen som kom i fjor, eit særs godt verktøy for kva vi skal gjere framover. Planen kom i fjor, og no er det opp til oss i Stortinget å danne fleirtal for i budsjett å få følgt opp den planen. Det skal vi gjere raskast råd – det er mi klare oppmoding.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2014-06-05:
Det er alltid artig å høyre at tidlegare opposisjonsparti jekkar seg ned når dei kjem i regjering. Det gjeld sjølvsagt også Senterpartiet, så eg skal ikkje vere skadefro. Men artig er det likevel! Framstegspartiet skal vere justispartiet over alle og har ei noko større fallhøgde enn andre i så måte. Når behovet er så stort, må ein etter mi meining byggje fengselsplassar fleire stader parallelt. Er statsråden så lite ambisiøs at han trur at det å begynne i Agder fører til at det blir starta opp få eller ingen andre prosjekt parallelt? For å stille spørsmålet noko klarare: Meiner han at ein oppstart i Agder er ein trussel mot andre prosjekt?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Det er godt å konstatere at ministeren vil handle raskt, selv om han nå har utsatt det første raske tiltaket han kunne gjøre. Så får vi se hvordan det går videre. I sitt svarbrev til komiteen viser justisministeren til at han vil ha et perspektiv på 20–30 år. Det var også de signalene han ga nå i forbindelse med kapasitetsplanen, da han viste til den. Mitt spørsmål er: Hvilken forkludring eller forstyrrelse kan det å starte byggingen av et nytt fengsel nå, skape med hensyn til en langsiktig plan?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Det jeg forstår, er at justisministeren er bekymret for investeringene til fengsel, men 4 mrd. kr til skattelette har man råd til, og det er jo en prioritering. Kan vi regne med at ministeren sørger for at det kommer på bordet en finansiering av planlegging og bygging av nytt fengsel i denne fireårsperioden? Ministeren sier at de vil bygge, de sier at de vil gjøre ting raskt, men det eneste vi hører, er bekymring om pengebeløp og hvor stort det er, og nå sier også ministeren at det kan være at behovene andre steder er større. Mener han at den planen som foreligger og de utredningene som er gjort av faglige instanser, er gale? Og hva er galt? Politi-Norge i Agder-regionen har sendt brev til ministeren og sier at det ikke er behov for flere planer. Punkt 2: Vil han sørge for at det blir finansiering i løpet av fireårsperioden?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Jeg ser at historiefortellinga kan være litt forskjellig når en sitter i posisjon og i opposisjon. Det er jo litt fornøyelig å se at Fremskrittspartiets representanter på Sørlandet var de som faktisk viste hvor dette fengslet skulle stå, og da regnet jeg med at de hadde forsikringer oppover i sitt eget parti om at det ville komme bevilgninger, men det hadde de altså ikke. Mitt spørsmål går på – igjen: Her sier justisministeren hele tida at vi ikke har gjort noe som helst. Men når det gjelder finansiering – og det er det vi snakker om – la faktisk vår regjering penger på bordet til et nytt fengsel. Vi har hørt i innlegget fra justisministeren her at han er bekymret over størrelsen på investeringene. Da Bondevik-regjeringa planla nytt fengsel i Halden og det ble utsatt, var det nettopp med bakgrunn i forslag fra Fremskrittspartiet om å komme med nye planer for å utrede andre måter å bygge på. Dermed fikk ikke Bondevik-regjeringa bevilget penger, men det gjorde altså vi. Kan vi få en garanti fra justisministeren om at det blir bevilget penger til dette?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Ja, da kan jeg jo bare prøve å samle den siste universtråden. Det må da være riktig at vår regjering bevilget penger til de 250 plassene som var lukkede fengselsplasser i den perioden. Først vil jeg takke saksordføreren for det arbeidet han har gjort for å legge fram denne saken. Selv om vi kan diskutere ganske kraftig her, har det vært en god prosess i komiteen også. Men det som jeg konstaterer etter denne debatten, er at jeg ikke har hørt ett ord fra posisjonspartiene om konkret handling. Jeg har hørt mange ord om planer, jeg har hørt veldig mange bekymringer om økonomi – veldig mange bekymringer om økonomi. Jeg forsto Werp dit hen at det muligens ikke var riktig å bruke så mye penger på å bygge nytt fengsel som det faktisk koster. Det er det inntrykket jeg sitter igjen med i debatten. Det er skapt et inntrykk av at det er en motsetning mellom det å være for plan og det å være mot fengsel. Og når vi er for fengsel, kan vi ikke være for plan. Det blir jo helt meningsløst. Vi er for en plan. Vi har det til og med i vårt forslag 2. Hvis dere har lest det, står det der: Vi vil ha «en helhetlig plan». Vi ser at det er store behov for fengselsplasser rundt omkring i hele Norge. Derfor vil vi komme i gang fort. Fengselsplasser er faktisk ikke lokale; fengselsplasser er nasjonale. Så uansett hvor man bygger de fengselsplassene, vil det gi ringvirkninger rundt omkring i Norge som vil forbedre forholdene for både de ansatte, de innsatte og – ikke minst – ofrene, som, når det ikke er plass i disse fengslene til dem som egentlig skulle ha vært der, risikerer å møte dem fordi vi har for få plasser. Det som jeg opplever er forskjellen mellom opposisjonen og posisjonen i denne saken, er tidsfaktoren. Vi i opposisjon er utålmodige, vi vil ha ting på plass raskt. Jeg har ikke hørt noen som har sagt at det ikke er behov for de 300 plassene – jeg har ikke hørt én som har sagt det. Men de sier at vi skal vente på en plan. Vi sier at vi skal ha en plan, men vi sier at det er så store behov at vi allikevel kan gå i gang med én gang. Til slutt må jeg si at jeg beklager hvis jeg tråkket Kristelig Folkeparti på tærne. Det liker jeg slett ikke å gjøre. Ellers er sikkert Kjell Ingolf Ropstad god til å danse. Jeg prøvde bare å konstatere at dere hadde snudd i saken, og at det har vært gitt ganske store løfter fra de partiene som nå sitter i regjering, lokalt i valgkampen. Da var det verken snakk om å skjele til økonomi eller plan, da var det faktisk å bygge fengsel nå som var valgkampsloganet.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Jeg skal ikke hale det ut. Jeg skal bare si at det var ikke sitatet til Grete Faremo som jeg hengte meg opp i. Representanten Werp nevnte summer på en måte som gjorde at jeg oppfattet at det var skepsis til å bruke så mye penger til fengselsvesenet. Så hadde Werp en konklusjon på at … Nå har jeg rett og slett glemt hva jeg skulle si, så da slutter jeg her.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Jeg tror ikke det.
Anders B. Werp (Høyre), 2014-06-05:
Jeg skal ikke forlenge debatten unødig, men det ble adressert en oppfatning av mitt innlegg som at jeg var bekymret for pengebruken til fengsler. Vel – jeg trodde det gikk tydelig fram at for Høyre er det viktig å prioritere et nytt fengsel. Det er mulig foregående representant da koblet mitt sitat av Grete Faremo til meg – og jeg gjentar hva Grete Faremo sa: «Eventuelle forslag til etablering av nye plasser, med bevilgningsforslag, vil bli lagt fram for Stortinget på ordinær måte.» Hvis det tolkes som at foregående justisminister var redd for bevilgningene, og at man så koblet det til meg, skal ikke jeg utdype mer, men jeg konstaterer også at i foregående innlegg understreket representanten på mange måter det som er hovedanliggendet i denne saken, nemlig at Arbeiderpartiet med sitt forslag vil bygge først og planlegge etterpå. Jeg trodde ærlig talt at det var nok erfaring fra store, både offentlige og private, byggeprosjekter som viser at det er en dårlig måte å etablere nye bygninger og kapasiteter på.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Forslagsstillerne fokuserer gjennom dette forslaget på et veldig viktig område innenfor justispolitikken, nemlig tilstrekkelig fengselskapasitet. Det har lenge vært et problem at vi har for liten fengselskapasitet, og det gir seg mange negative utslag – bl.a. fører det til lange soningskøer, hvilket er negativt både for samfunnet og for den enkelte, som må vente lenge før en idømt straff kan sones og man kan fortsette med hverdagslivet. Det fører også til at mange blir sittende i politiarresten altfor lenge. Gjentatte ganger har norske myndigheter fått kritikk for at vi har altfor mange oversittere. Nå har vi også fått en dom mot oss på grunn av dette. Det er allerede gjennomført noen tiltak som tar sikte på å redusere soningskøen, men det er ikke til å komme unna at det er behov for å bygge nye fengselsplasser for å få dekket det framtidige behovet. Jeg er derfor glad for at det til høsten kommer en stortingsmelding om bl.a. kapasiteten i kriminalomsorgen. For oss er det viktig at vi ikke bare snakker om dublering og fengselsplasser i utlandet som tiltak for å få ned soningskøene; vi må også sette i gang arbeidet med å bygge ett fengsel eller flere nye. Jeg har stor forståelse for at Sørlandet har en forventning om å få et nytt fengsel i landsdelen, både fordi behovet for et nytt fengsel på Sørlandet er stort, og fordi den rød-grønne regjeringen gikk langt i å love at det neste fengselet skulle komme i et av Agder-fylkene. Også Venstre har mange engasjerte folk i Agder som kjemper for å få på plass et fengsel, og Sørlandets behov må vi ta med oss inn i behandlingen av stortingsmeldingen til høsten. Men det er også andre landsdeler og regioner som har behov for både oppgradering av eksisterende fengsler og utvidelse av antallet fengselsplasser. Dette gjelder eksempelvis Haugalandet, som også har jobbet en stund for å få modernisert fengselet for å få større fengselskapasitet. Bygging av fengsel er en stor investering og fordrer derfor enighet mellom budsjettpartiene. Vi kommer derfor ikke til å stemme for Arbeiderpartiets forslag i dag, men vi ser fram til høstens stortingsmelding, hvor vi vil få en helhetlig plan over hvordan fengselskapasiteten kan økes. Da tar vi med oss Sørlandets behov inn i denne behandlingen.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Gitt de støtteordningene vi har i Norge for oljeleting, hvor staten tar hovedutgiftene, ser statsråden noen dilemmaer når det gjelder den statlige støtten som vi gir til oljeleting, og de fallende marginene vi ser ved oljeproduksjonen – særlig i lys av Goliat, hvor man forventer at man nærmest må se en oljepris på 100 dollar per fat for at man skal kunne produsere, og i lys av utsettelsene ved Johan Castberg? Er man ikke da redd for at det man egentlig gjør, er å støtte opp under en oljeleting for å finne felt som vi egentlig aldri vil kunne ta opp oljen fra, og få inntektene fra?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Jeg er helt enig med representanten Per Rune Henriksen i at vi må sette alle krefter inn på å redusere våre egne utslipp. Men vi kan ikke vente på en internasjonal pris på karbon – jeg tror heller ikke vi kan forvente at den kommer. Fordi klimaendringene er så alvorlige, må vi forvente at også alle andre land begynner å redusere sine utslipp. Målet om to grader er så viktig at vi må forvente at dette er et ansvar som tas bredt. Jeg la merke til at representanten Rasmus Hansson var fornøyd med å reise en debatt på miljødagen. I Venstre er det langt viktigere at en får resultater, at vi tar inn over oss de endringene som også skjer internasjonalt. Det har vi gjort på flere områder. En viktig diskusjon her i dag er hvilke sårbare områder vi må unngå petroleumsaktivitet i. Det er klart at innenfor iskanten kan det ikke være petroleumsaktivitet. Vi har en samarbeidsavtale med regjeringen hvor dette står helt klart. Det er også helt klart at dette må defineres tydelig før tildelinger i den 23. konsesjonsrunden skal vedtas. Men den viktigste diskusjonen er denne: Hva innebærer det for Norge hvis også resten av verden tar ansvar og reduserer sine klimagassutslipp? Dette handler ikke om at vi skal velge å la to tredjedeler være igjen i bakken – det vil jo skje hvis verden tar ansvar og reduserer sine utslipp. Vi må bestemme følgende: Hvordan skal vi innrette vår petroleumspolitikk etter en slik virkelighet? Dette er en viktig næring. Det er nødvendig for oss å tenke langsiktig, på vegne av norsk økonomi. Det er helt riktig når Tord Lien sier at det har vært bred enighet om petroleumspolitikken i Norge gjennom mange år. Men spørsmålet er om ting har endret seg. Det var logisk på 1990-tallet, da vi visste at statens investeringer i letevirksomhet fikk vi godt betalt for gjennom et skatteregime og -inntekter i etterkant. Dersom det er riktig at verden reduserer sitt forbruk, kan vi ikke lenger forvente at det vi nå finner, vil vi om 20–30–40 år kunne hente opp med lønnsomhet. Vi bør endre regimet og skatteinnretningen for olje- og letevirksomhet. Dette er det viktige spørsmålet vi trenger å svare på i årene framover, ikke bare på grunn av miljø, men også av hensyn til norsk økonomi. Hvis vi ikke gjør det, kommer vi til å feilinvestere stort i årene framover.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Det var representanten Rasmus Hansson som var sjokkert over at jeg sa vi ikke skulle velge hvilke felt som skulle bli liggende. Det er for så vidt riktig. Jeg er helt enig med Rasmus Hansson i at vi må redusere de globale utslippene så raskt som mulig, men det er også sånn at vi kommer til å ha olje- og gassvirksomhet i mange år framover, selv om det vil bli mindre og mindre viktig. Da er det ikke noe galt i, hvis det er det mest miljøvennlige og lønnsomme, at den også ligger i Norge. Så skal Venstre ikke bare markere standpunkt, men drive en politikk for å få til en politisk endring, som vi har fått til med Lofoten, Vesterålen og Senja, og vi skal ha en diskusjon om iskanten. Så er det avgjørende spørsmålet, som Norge må ta inn over seg, særlig fordi petroleumssektoren er så viktig, og den må gjennomgå så store endringer i årene framover, at nå må vi se på skattesystemet og innretningen inn mot petroleumssektoren for å sørge for at vi unngår store feilinvesteringer. Den diskusjonen vi vil ta i de debattene vi skal ha også med flertallet på Stortinget.
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Statsråden nevnte helt til slutt i sitt innlegg, og var tydelig på, at generalforsamlingen ikke bør blande seg inn i de vurderingene som selskapet gjør, heller ikke på dette området, og han forventer at selskapet har en offensiv klima- og miljøpolitikk. Men samtidig må vi ta inn over oss at det er snakk om et AS, som opererer innenfor aksjelovens rammer, og det kan jo være at Statoil har andre interesser enn den norske stat. Dermed må det være eier som tar de overordnede vurderingene av hva selskapet skal være med på, ikke gjøre de strategiske valgene. Det er ingen tvil om at dette er spørsmål som, når det ikke blir flertall her, må vurderes i en eierskapsmelding. Fra Venstres side har det vært et rent hensiktsmessighetsspørsmål: Skal vi stemme for et forslag eller ikke? Vi har vurdert at denne eierskapsmeldingen kommer så raskt at vi vil ikke kunne få en ordentlig vurdering før den kommer. Men da trenger jeg å spørre statsråden: Kan man forvente en vurdering også av dette spørsmålet i eierskapsmeldingen?
Ola Elvestuen (Venstre), 2014-06-05:
Det har vært en interessant debatt. Først det rent prinsipielle, om vi ut fra et Dokument nr. 8-forslag kan vedta å trekke oss ut av tjæresand. Det mener jeg at vi helt klart kan gjøre. Har man et storting med et tydelig standpunkt og et tydelig flertall i en sånn sak, er det et enkeltvedtak, og en regjering følger det opp. Det bør ikke være noen diskusjon i det hele tatt. Det er det vi også burde gjøre i denne saken, ut fra et klimaperspektiv, men ikke minst dersom vi mener på alvor at vi skal nå togradersmålet, ut fra en økonomisk vurdering, både se på hva som er i Norges interesse, og også Statoil bør gjøre en vurdering av hva som er i Statoils interesse med hensyn til et så forurensende og kostnadskrevende prosjekt som tjæresand er. Så blir det en diskusjon omkring forslaget om en eierskapsmelding. Når vi har en samarbeidsavtale med regjeringspartiene om at vi skal forsterke klimaforliket, at vi skal føre en mer aktiv miljøpolitikk, må jeg bare ut fra svaret statsråden ga, si meg enig i at det ikke var tilfredsstillende. Da må jeg være tydelig på at vi legger til grunn at både bærekraft og klimaspørsmål er en del av eierskapsmeldingen når den legges fram. Jeg kan også garantere at det ikke er noen tvil om at dette vil bli et hovedtema når eierskapsmeldingen legges fram, og i behandlingen av den. For når det ikke er flertall for å gjennomføre et direktevedtak her, vil dette bli et hovedtema også i eierskapsmeldingen, både inn mot tjæresandutvinning – og jeg la også merke til Høyres innlegg – og inn mot å bruke et mer aktivt eierskap for å få en mer miljøvennlig og klimavennlig politikk også i de andre selskapene hvor staten har en stor eierandel.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-05:
Jeg har altså ikke utsatt de første raske tiltakene, jeg har allerede gjennomført tiltak som har sikret oss at vi i 2014 får 88 flere fengselsplasser tilgjengelig. Det synes jeg er en ganske brukbar start. I tillegg jobber vi på mellomlang sikt med bygging innenfor eksisterende murer, og vi jobber på lang sikt med den stortingsmeldingen som nå kommer. Forkludringen er at hvis man i dag vedtar i Stortinget at Agder fengsel skal prioriteres foran alle andre kapasitetsutvidelser på dette området, vil det binde opp de budsjettmidlene og styre starten og hvor den skal komme. Jeg synes det er uklokt. Jeg har vanskelig for å forstå at Arbeiderpartiet, som har hatt åtte år i Justis- og beredskapsdepartementet, og som selv ikke har klart å bygge en eneste lukket fengselsplass, i dag sier at det er akkurat Agder som er det viktigste, når vi vet at f.eks. kapasitetsutfordringene i det området vi befinner oss i nå, er minst like store, faktisk landets største. Derfor er det viktig å se i denne planen hvor vi skal starte, for det handler også om prioritering av ressurser.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-05:
Jeg kan da først konstatere at denne regjeringen har foreslått for Stortinget både skatteletter og store investeringer. Den forrige regjeringen klarte altså ikke med det skattenivået vi har, å prioritere byggingen av en eneste lukket fengselsplass. Det er det som gjør meg litt frustrert over akkurat den veldig skarpe tilnærmingen som Arbeiderpartiet har i denne saken, hvor det nå åpenbart bare er å sette skuffa i jorda i Agder og begynne å bygge. Hvis det hadde vært sånn, kunne man kanskje ha tenkt på å gjøre det for fem–seks år siden, så ville kanskje fengslet nesten vært ferdig. Jeg vet at et samlet justisvesen i Agder er opptatt av å bygge fengsel i Agder. Man er også opptatt av å bygge fengsel på Vestlandet, det er man også på Østlandet, det er man i Midt-Norge, og det er man i Nord-Norge. Det er kapasitetsutfordringer over hele linjen. Det er en kapasitetsutfordring som har bygd seg opp over tid, og siden den forrige regjeringen ikke tok det problemet på alvor, kommer denne regjeringen til å gjøre det, og utfordringene vi må løse, er nå mye større enn om den forrige regjeringen hadde prioritert på samme måte som representanten Henriksen nå sier man vil gjøre i fremtiden.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-05:
Det blir for fristende: Det er altså ikke regjeringen som bevilger penger. Det er Stortinget som bevilger penger til ulike prosjekter. Jeg må ha vært veldig uklar i mine uttalelser hvis jeg har gitt uttrykk for at jeg er bekymret for investeringene. Jeg er bekymret for de manglende investeringene over tid i kriminalomsorgen, hvilket gjør at vi nå må gjøre et mye større løft. Når du har et vedlikeholdsetterslep i fengselsvesenet på 3,3–4,4 mrd. kr for å opprettholde dagens kapasitet, skaper det utfordringer også når man skal bygge nye. Det er helt åpenbart at vi i den sittende regjering ser sammenhengen i straffesakskjeden. Det har ikke den foregående regjeringen gjort. Jeg sier ikke at det ikke er gjort noe, for det er gjort noe, bl.a. 250 plasser som elektronisk kontroll, men det bidrar ikke til å løse de store utfordringene innenfor den lukkede fengselskapasiteten. Det at jeg sier vi skal prioritere det, betyr selvfølgelig også at vi vil legge opp til at det skal investeres på lang sikt i nye fengsler i Norge.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-05:
La meg først få si at jeg setter pris på at representanten Klinge mener at jeg har jekket meg litt ned. Jeg har fått anklager om det motsatte fra denne talerstolen tidligere. Jeg mener at et vedtak i dag om å bygge fengsel i Agder vil være en trussel for andre fengsler, fordi vi har en begrenset investeringskapasitet, og vi er nødt til å se på dette helhetlig. Så sier ikke jeg at vi bare skal bygge ett og ett fengsel, men det må Stortinget se nærmere på når de får presentert helheten i dette bildet. Jeg er glad for at Senterpartiet f.eks. i denne innstillingen har vist til at det er kapasitetsutfordringer også i Møre. Det er situasjonen i nesten alle geografiske områder i dette landet – det er for lav kapasitet. Derfor bør vi se på dette på lang sikt og se hvor investeringene må komme først. Nå har vi satt i gang KVU for østlandsområdet, nettopp fordi dette er ett av områdene med det aller største etterslepet. Så må vi, basert på den meldingen som vi legger frem, se hvor det er man da skal gå videre, istedenfor å gå rundt, som den forrige regjeringen gjorde, og late som om det skulle bygges fengselsplasser over alt, mens de ikke leverte en eneste en.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-05:
Innlegget fra komitéleder Tajik fant jeg veldig krevende. Det blir krevende når man hevder at meningsmotstandere er så langt på jordet at man befinner seg i et «alternativt univers». Utfordringen med sånne typer betegnelser er jo at det er ikke bestandig like sikkert hvem av oss som befinner seg i det riktige eller gale universet. Etter det innlegget satt jeg litt igjen med inntrykk av at vi i hvert fall er enige om at vi befinner oss i ulike univers. Men hvem som befinner seg i det rette universet, tror jeg ikke vi blir enige om. Det er viktig for denne regjeringen å bygge fengsler på en mest mulig effektiv måte, og det er viktig at vi får flest mulige fengselsplasser per krone. Da å lage det til en gåte er i overkant for mitt vedkommende. Jeg er mer opptatt av at vi faktisk skal gjøre en skikkelig jobb. Jeg synes det er spesielt at man etter åtte måneder i opposisjon er så fremoverlent og aggressiv på det man kaller gjennomføring, etter åtte år i så tilbakelent posisjon. Det som fikk meg til å ta ordet, var at jeg tror at representanten Tajik har misforstått meg ganske dramatisk når hun sier at jeg har hevdet at departementet har brukt feil tall før. Det var overhodet ikke det jeg sa. Jeg sa at jeg hadde bedt departementet gjøre en gjennomgang av hva som er gjort i de åtte årene. Da er tallet ikke 750, men 896. Det er lagt ned 400 plasser, en nettovekst på 500. Det er 250 som ble vedtatt av Bondevik-regjeringen, som er Halden fengsel, og det er 250 elektronisk kontroll-plasser. Det er i hvert fall det jeg har fått opplyst i dette universet.
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
En er enige om at tilstrekkelig fengselskapasitet er viktig for rettssikkerheten, og behovet for økt fengselskapasitet er dokumentert gjennom Kriminalomsorgens kapasitetsplan framlagt i 2013. Kriminalomsorgens kapasitetsplan gir et faglig godt bilde av behovet for nye fengselsplasser i Norge, og er etter mitt skjønn et tilstrekkelig grunnlag for å gå videre med planlegging og utbygging av nye fengselsplasser. Videre er det utført en KS1-rapport om fengselskapasitet i Agder, Buskerud, Telemark og Vestfold, som konkluderer med at det bør bygges 300 nye fengselsplasser på Agder. Med dette som bakgrunn besluttet Stoltenberg II-regjeringen å gå videre med prosessen med å bygge ett eller to nye fengsler med totalt 300 plasser på Agder. Jeg må i dag si at jeg er skuffet over at den nye regjeringen nå har stoppet disse planene. Den kritiske situasjonen for å få på plass et nytt fengsel på Agder understrekes tydelig og kraftig i brev sendt justisministeren 27. mai fra faginstansene, underskrevet politimester, førstestatsadvokat, sorenskriver og advokatforeningen på Agder. Her slås det klart og tydelig fast at det nå ikke trengs flere utredninger, nå gjelder det å sette handling bak utredningene. Det samme synspunktet om den prekære situasjonen ser vi også i møte med tillitsvalgte innen kriminalomsorgen. Blant annet framkommer det at varetektsfanger stadig må løslates for å gi plass til nye pågrepne, i tillegg til at soningsforholdene og oppfølging er uverdig. En hel region, med 30 ordførere og de to fylkesordførerne fra Høyre, krever nå handling for et nytt fengsel i Agder. Det som skuffer meg, er at gjennom år har Arbeiderpartiet lokalt blitt kritisert av representanter fra nåværende regjeringspartier for ikke å kunne få på plass en beslutning om bygging av nytt fengsel på Agder. Og så når regjeringen vår besluttet dette i 2013, kommer de samme lokale representanter for nåværende regjeringspartier og samarbeidspartier og signaliserer at de vil stemme imot forslaget og ønsker nye utredninger, som igjen skaper usikkerhet ved de beslutningene som allerede er tatt, og dette også i en periode da byggemarkedet lokalt skriker etter oppdrag. Nå bør regjeringen vise sin gjennomføringskraft og ikke en utredningskraft, som vi stadig er vitne til. La oss komme i gang med prosessen med bygging av nytt fengsel på Agder nå, et fengsel som vil komme hele landet til gode.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2014-06-05:
Jeg har forståelse for engasjementet for å få bygd et nytt fengsel i Agder, men jeg har ikke forståelse for at en skal prøve å få et vedtak om bygging av nytt fengsel på denne måten. Det er flere steder i landet hvor behovet for fengselsplasser er stort. Dette beskrives gjennom media som at varetektsfanger blir sittende langt utover fastsatt tid på glattcelle, eller det er beskrivelser om fangetransporter over 100 mil for å finne en ledig fengselsplass. Det er også flere steder i landet enn Agder hvor kvaliteten og forholdene i fengslene er meget dårlig, både for de innsatte og for de ansatte, og kapasiteten er altfor lav. Jeg har selv besøkt fengslet i Mosjøen, og bare det besøket viser meg at vi har store behov her i landet. Derfor er det behov for en grundig gjennomgang av straffegjennomføringskapasiteten i kriminalomsorgen, både for å få oversikt over dagens tilstand og for å kunne vurdere behovene for framtidig kapasitet og enhetsstruktur i kriminalomsorgen. Tilstrekkelig soningskapasitet er helt avgjørende for god straffegjennomføring. At det er mangel på fengselsplasser i Norge, har vi fått flere meldinger om gjennom årene som har gått med rød-grønt styre også. At de ikke prioriterte bygging under sin regjeringstid, får de selv svare for, men nå å prøve seg på en snarvei og gå utenom kapasitetsplanen som skal behandles av Stortinget i forbindelse med stortingsmeldingen til høsten, er å hoppe bukk over en viktig kunnskapsinnhenting. Hvorfor stemte de rød-grønne ned forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet i fjor om at kapasitetsplanen som ble utarbeidet av Kriminalomsorgens sentrale forvaltning, skulle behandles? Nå vil regjeringen sørge for at det kommer en stortingsmelding til høsten, nettopp for at Stortinget skal få muligheten til å gjøre de nødvendige prioriteringene, slik at en kommer i gang med bygging av mer fengselskapasitet i landet vårt.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2014-06-05:
Det synes å være en bred forståelse hos alle partier i Stortinget at fengselskapasiteten i vårt land må økes for å tilfredsstille det behovet som eksisterer i dag og de prognosene en ser fremover. Det synes også å være en bred oppfatning at mange av våre fengsler er meget gamle og utdaterte med hensyn til tidsmessig og bygningsmessig standard, og at de derfor bør bygges om eller erstattes med nybygg. Det foreliggende representantforslaget bekrefter dette. Forslaget i seg selv er positivt, idet det setter fokus på en svært viktig problemstilling. Forslagsstillerne bak representantforslaget har foreslått vedtak i tre punkter, der en i punkt 1 ber regjeringen iverksette konseptvalgutredningene for Østlandet og Vestlandet, og i punkt 2 ber regjeringen om snarest mulig å legge fram for Stortinget en helhetlig plan for hvordan fengselskapasiteten skal økes for å imøtekomme behovene for tilstrekkelig kapasitet, nødvendig rehabilitering under soning og ivaretakelse av kvinnelige ansatte. I brev fra justisministeren til justiskomiteen av 1. april i år fremgår det at han tar sikte på å legge frem en stortingsmelding om utviklingsplan for bl.a. kapasiteten i kriminalomsorgen. Justisministeren peker på at det er behov for fengsler flere steder i landet, og at det derfor må settes inn ressurser til tiltak som gir flest mulig fengselsplasser raskest mulig. Statsråden melder at han vil adressere dette grundig i nevnte stortingsmelding til høsten. Det foreliggende representantforslaget inneholder et punkt nr. 3, om snarest mulig å sette i verk arbeidet med å bygge nytt fengsel på Agder. Jeg finner det nokså uryddig av forslagsstillerne å trekke ut ett spesielt fengsel på nåværende tidspunkt og be om oppstart av bygging av dette. Jeg vil vise til at et av komitemedlemmene også har pekt på behov for bygging av nytt fengsel i Ålesund. Selv kan jeg likeledes snakke varmt og lenge for bygging av nytt fengsel i Haugesund, der fengselet i år runder 100 år samt er meget utilfredsstillende med hensyn til både bygningsmessig standard og kapasitet, hvilket også er stadfestet av kriminalomsorgen. Jeg synes komiteen har lagt frem en klok tilråding, og med denne tilrådingen regner jeg med at vi vil få en god og grundig behandling av hvordan vi på en best mulig måte bruker ressursene på tiltak som gir flest mulig fengselsplasser når justisministerens stortingsmelding foreligger til høsten. Jeg vil derfor stemme for komiteens tilråding i saken.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Denne debatten trur eg me kan oppsummera i ei slags gåte, og gåta er omtrent som følgjer: Korleis kan ein forseinka bygging av fengsel ved å føreslå bygging av fengsel? Svaret på den gåta er at det faktisk ikkje er mogleg. Men i Anundsens, Werps og Leirsteins alternative univers er ikkje ei handling ei handling, det er eit planverk som er ei handling. Justisministeren viser på den måten at han har god gjennomgangskraft, men ikkje så god gjennomføringskraft. Anundsen og Leirstein spør òg: Kvar er pengane til Agder fengsel? Igjen må dei opphalda seg i eit alternativt univers, for det er no eingong slik at når ein skal byggja eit fengsel, må ein fyrst vedta at ein vil byggja fengselet, så må ein vedta konseptet for fengselet, så må ein kvalitetssikra konseptet, og så kan ein setja av pengane. Dit har me ikkje kome enno, og takka vera Høgre og Framstegspartiet kjem me heller ikkje til å koma dit på ei stund. Og då vert det med respekt å melda liksomansvarleg å seia at ein på den eine sida vil ha ein heilskapleg plan, ein vil ha ei stortingsmelding, men ein respekterer ikkje at ein treng ei kvalitetssikring og ein kvalitetssikra framgangsmåte når ein skal setja i verk bygging. I løpet av debatten har det vorte vist til soningsoverføringavtaler med andre land, og at dette er viktig for soningskapasiteten i Noreg. Det er eg heilt einig i. Eg er glad for at denne regjeringa har hatt nytte av den førre regjeringa sitt arbeid på dette feltet. Kontakten med Sverige og fengselsplassar der har òg vorte lyfta fram. Fram til no har det vist seg å vera eit slag i lufta, men eg er veldig nysgjerrig på og interessert i kva resultat det eventuelt måtte gje på sikt. Eg er òg overraska, men synest at det er interessant at Anundsen trekkjer integriteten til sitt eige departement i tvil ved å seia at dei tidlegare ikkje har operert med korrekte tal eller at tala har vore sterkt misvisande. Det er ein kuriositet av eit slag som eg nok ikkje har opplevd tidlegare. Så har eg forstått at Høgre og Framstegspartiet er stolte av sine 88 plassar i 2014, og det må jo vera heilt greitt. Men viss ein tek 750 soningsplassar i løpet av åtte år og delar det på dei åtte åra, ser ein òg at det vert fleire plassar i året enn 88. Avslutningsvis har eg ei gåte til: Korleis kan ein løyva pengar til lukka fengselsplassar og likevel ikkje byggja ein einaste lukka fengselsplass – for det er jo ein påstand som her har vorte reist. Svaret på den gåta er at det faktisk ikkje er mogleg. Den førre regjeringa løyvde pengar til lukka fengselsplassar. Det var Bondevik-regjeringa som vedtok bygging av Halden fengsel, men det var den førre regjeringa som sørgde for bygginga av det. Òg i den samanhengen var det nettopp Framstegspartiet som trenerte det, utsette det og fekk bygginga av det fengselet til å ta unødvendig lang tid.
Hårek Elvenes (Høyre), 2014-06-05:
Vi er alle valgt fra et fylke, og vi er alle valgt for å ivareta noen fylkesvise interesser. Men i visse saker er de nasjonale hensynene så viktige at de ikke bør trumfes av lokale interesser og lokale hensyn. Situasjonen i norske fengsler i dag er at svært mange av dem er bygd på 1860-tallet. De har begrensete utvidelsesmuligheter, og de har et veldig stort vedlikeholdsetterslep. Soningskøen er lang – for lang. Når soningskøen blir lang, svekker det straffens allmennpreventive virkning, og det øker faren for gjengangerkriminalitet, og etter alle solemerker vil fengsel fortsatt være den mest brukte straffereaksjonen i årene som måtte komme. Det er jo en gåte, for å bruke forrige representants begrep, at man nå skal bygge et fengsel i et område av landet der kun 12 pst. av soningskøen er. 88 pst. av den øvrige soningskøen ligger i andre deler av landet. Det er et stort udekt behov for fengselsplasser på Østlandet, i Nord-Norge og på Vestlandet. Det er ikke dermed sagt at et fengsel i Agder ikke er på sin plass, men det er altfor tidlig på dette tidspunktet å hoppe på en slik løsning. Derfor er det så overraskende og overfladisk fra Arbeiderpartiet, som alltid har forsverget at landet skal bygges på robuste planer i bunnen, kan gjøre noe så impulsivt som å gå inn for dette forslaget, uten å vurdere i en større sammenheng hva som gagner nasjonen totalt sett innenfor fengselskapasitet.
Tina Bru (Høyre), 2014-06-05:
Norge står for 3 pst. av den totale produksjonen av olje og gass på verdensbasis. Behovet for fossil vil være der om vi kutter vår produksjon eller ei. Jeg har respekt for representantene Eidsvoll Holmås’ og Hanssons syn, men som de mener at jeg tar feil, mener jeg akkurat det samme om dem. SSB, f.eks., har rapporter som viser at å slutte å lete etter eller produsere olje og gass i Norge vil ha en minimal effekt på verdens klimautslipp. I verste fall kan det føre til større utslipp fordi gassen og oljen vi ikke leverer, blir erstattet av kull eller olje og gass med et større karbonavtrykk. Representanten Eidsvoll Holmås spør også hvem som skal få lov til å produsere fossil energi i fremtiden, og mener vel indirekte at det ikke skal være oss. Det er legitimt om SV mener at det er mindre ressurssterke land og ikke Norge som skal få lov til det, men da må SV samtidig si at de mener det er greit at denne fossile energien sannsynligvis kommer til å være mer forurensende enn den vi produserer. Norges bidrag, med 3 pst. på verdensbasis, vil nok trolig dekkes av andre land med sterk økonomi. Jeg tror det å se på norsk avvikling av olje- og gassindustri som en slags bistandspolitikk i beste fall er veldig ambisiøst, og i verste fall dårlig klimapolitikk. Når man kritiserer oss for ikke å ha to tanker i hodet samtidig, vil jeg rette den kritikken rett tilbake. De representantene som støtter dette forslaget, virker ikke å ta inn over seg at verden har et økende energibehov. De velger selv ikke å svare på denne utfordringen, de tar ikke stilling til det både IEA og FN sier om fossile kilder i energimiksen. Hva er deres svar på dette? Det lurer jeg på. To tanker i hodet samtidig er akkurat det vi som ikke støtter dette forslaget, har. Vi må balansere klimahensyn og næringsliv, og vi må balansere klimahensyn og verdens energibehov. Det forsøker vi å gjøre, det gjør ikke SV og Miljøpartiet De Grønne. Så til utfordringen jeg fikk fra representanten Eidsvoll Holmås om gass. Jeg minnes da komiteen var i Tyskland at der var representanten Eidsvoll Holmås opptatt av å snakke varmt om gass som en brobygger til fornybarsamfunnet, og som en del av løsningen på Europas energiutfordringer. Representanten Eidsvoll Holmås har rett i at det er vanskelig å få gass til å konkurrere med kull i dag, men jeg har tro på en internasjonal klimapolitikk, og at den skal komme på plass. Jeg tror den kan bidra til å styrke konkurranseevnen til gass. Det må også Norge være en pådriver for. Nå har f.eks. USA tatt grep på dette, og de mest skitne kullkraftverkene vil nå i fremtiden få problemer med å holde det gående. To tanker i hodet samtidig er akkurat det vi har, og det mener jeg representantene fra SV og Miljøpartiet De Grønne ikke har.
Tina Bru (Høyre), 2014-06-05:
Jeg skal være kort. Jeg vil bare si at jeg er så glad for at de største partiene i norsk politikk står fjellstøtt sammen når det gjelder å møte fremtidens utfordringer både innenfor klima og innenfor fortsatt økonomisk vekst og verdiskaping i Norge. Jeg må si at jeg synes hele debatten om klima i Norge er på feil spor når vi stadig diskuterer ut fra et nei eller ja til olje- og gassproduksjon i Norge. Det er en avsporing. Det er så lite konstruktivt, og det ødelegger muligheten for å ha en skikkelig debatt om hvordan Norge skal bidra til å redusere de totale globale utslippene. Det er faktisk det klimapolitikken handler om. Det handler ikke om et ja eller nei til norsk olje- og gassproduksjon.
Tina Bru (Høyre), 2014-06-05:
Først har jeg lyst til å si at det er veldig bra at vi har en debatt om miljøprofilen til våre statlig eide selskaper her i Stortinget i dag. Det er helt åpenbart at det er et stort engasjement rundt dette spørsmålet blant representantene i salen. Det synes jeg er fint. Så har det blitt påpekt at det kan godt hende at en internasjonal klimaavtale vil gjøre tjæresanden ulønnsom. Det kan godt hende at stemmer. Den vurderingen må selskapene ta hvis det skulle skje. Men det er interessant at de representantene som i denne debatten påpeker dette og argumenterer ut fra det, er de samme representantene som i den forrige debatten vi hadde her i salen, mente at dette var helt usannsynlig at kom til å skje – man kom ikke til å lykkes med en internasjonal klimapolitikk. Det synes jeg er litt spesielt. Jeg ønsker velkommen en debatt om klima- og miljøkrav i eierskapsmeldingen, men ikke en debatt om enkeltinvesteringer. Det er det selskapene selv som må ta stilling til. Vi skal legge rammene, og det er ut fra de rammene selskapene skal vurdere sin virksomhet og lønnsomheten i prosjektene. Så vil jeg bare si at Statoil er bransjeledende på klimaeffektiv produksjon innenfor tjæresand. De har også en egen forskningsenhet som jobber med å redusere miljøbelastningen i deres virksomhet i Canada. Det er ingen av oss som her skyver noe foran oss når vi sier at vi skal diskutere dette i forbindelse med eierskapsmeldingen, men vi er opptatt av å ha en ryddig eierskapspolitikk. Nettopp dette synes jeg representanten Arnstad gjorde godt rede for i sitt innlegg tidligere. Selvfølgelig skal vi diskutere klima og miljø i forbindelse med eierskapsmeldingen. Jeg forutsetter at vi får anledning til å gjøre det når den kommer.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Tjæresand er en av de mest krevende ressursene å utvinne i et klimaperspektiv. I likhet med skiferolje og mange forekomster av tungolje kreves det mye energi ved utvinning, noe som gir store klimagassutslipp. En global prising av CO2-utslipp som faktisk bidrar til reduksjon av klimagassutslippene, vil bidra til at ressurser med høy CO2-intensitet blir faset ut først, da disse ressursene blir de minst konkurransedyktige. Statoil har som mål å redusere CO2-intensiteten på tjæresandutvinningen med 45 pst. innen 2025 og vannforbruket med 40 pst. innen 2020. Statoils inntreden i tjæresandutvinningen i Canada var en forretningsmessig beslutning fattet av selskapets styre, som er det ansvarlige organet for denne typen avgjørelser. Jeg forutsetter at selskapet fortløpende gjør vurderinger av de forretningsmessige og klimamessige utfordringene ved alle sider av denne typen prosjekter, også innenfor et scenario hvor vi lykkes med å holde global oppvarming innenfor togradersmålet. Jeg er glad for at det er en samlet komité som understreker at staten som majoritetsaksjonær ikke kan gripe inn i saker som ligger under styrets kompetanseområde, og at det i komiteen er bred enighet om at staten skal holde seg unna statlige selskapers daglige drift. Det er viktig at Statoil er en teknologidriver på sitt område og tilstreber å være klimaorientert. I eierskapsmeldingen fra 2010 ble det understreket fra den forrige regjeringen at det var et mål at selskaper hvor staten er eier, skal være ledende i sin bransje på lavutslipp og utvikling av klimareduserende teknologi. Føringer som dette må følges opp av selskapenes ledelse og selskapenes styre. Arbeiderpartiet mener at problemstillingen som forslaget tar opp, må håndteres i eierskapsmeldingen. Der bør det drøftes om man skal sette en målsetting om reduksjon av CO2-intensiteten i prosjekter drevet av statlige selskaper. Vi forutsetter at regjeringen legger opp til at dette faktisk blir mulig å drøfte i eierskapsmeldingen. Arbeiderpartiets mål er at staten som eier skal bidra til at det stilles krav om at offentlig eide og deleide selskaper skal være bransjeledende innenfor bærekraft og miljø. Oljevirksomheten globalt har store klimamessige utfordringer. Fra Arbeiderpartiets side mener vi at det er viktig at Statoil tar en ledende posisjon for å utvikle bransjen i en mer klimavennlig retning, bl.a. gjennom forskning og teknologiutvikling. Vi ser det som viktig at Olje- og energidepartementet som eier stiller krav til at Statoil skal være bransjeledende innenfor klima og miljø, og at man særlig følger opp utslippsreduksjoner i tjæresandutvinningen. Jeg tar opp det forslaget som Arbeiderpartiet er med på.
Anna Ljunggren (Arbeiderpartiet), 2014-06-05:
Mitt spørsmål er om statsråden vil vurdere å gjennomgå miljø- og klimaprofilen til statlige selskaper under Olje- og energidepartementets portefølje i forbindelse med eierskapsmeldingen og herunder vurdere behovet for strengere klima- og miljøkrav.