Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2012-04-17:
Jeg skal begynne omtrent der som forrige taler avsluttet, nemlig med det som handler om samarbeidet i nord. I forrige uke var jeg på KS’ store samling i Bodø, der fylkesmøtene i Nord-Norge for første gang var samlet – en forsamling der over 200 lokalpolitikere i Nord-Norge kom sammen for å diskutere framtiden i nord. Det er første gang en slik samling har funnet sted, og det er i seg selv en historisk hendelse og et svar på det som representanten før meg etterlyste. Men det som først og fremst er verdt å merke seg fra møtet i Bodø, var den felles, tverrpolitiske uttalelsen som ble fattet der. Den slo fast – og begynte med – at Nord-Norge preges av optimisme og tro på framtiden. Det er verdt å merke seg, for går vi ti år tilbake i tid, ville en slik uttalelse ha vært helt utenkelig. Den uttalelsen og den stemningen som var i Bodø i forrige uke, sier selvfølgelig mye om mulighetene og potensialet i nordområdene, men den sier også veldig mye om at nordområdepolitikken, gjennom oppmerksomhet, konkrete bevilgninger og konkrete tiltak, faktisk har begynt å gi resultater – ikke bare til havs, der selve begrunnelsen for nordområdepolitikken på mange måter befinner seg, men også til lands. Så skal jeg ile til med å understreke at nordområdepolitikken selvfølgelig skal ivareta nasjonale interesser knyttet til suverenitetshevdelse, ressursutnyttelse, miljøforvaltning, klima og kunnskap. Dette er en satsing som skal komme hele landet til gode, og det gjør den! Oljeselskap og leverandørindustri har fått tilgang til nye, store letearealer. Det har ført til store funn, og det er med på å bidra til oppdrag, til inntekter og til arbeid langs store deler av kysten i en tid der millioner av europeere går arbeidsledige. Den historiske delelinjeavtalen gir jo enda større grunn til optimisme for framtiden for alle de tusenvis av menneskene i Norge som er avhengig av denne bransjen. Kunnskapsmiljøer over hele landet – det være seg Havforskningsinstituttet i Bergen, SINTEF i Trondheim og alle medlemmene i Arktisk universitet – er engasjert i å utvikle kunnskapen om og for nordområdene. Både sunnmøringer og finnmarkinger, som ofte er uenige om mye i fiskeripolitikken, nyter alle godt av det som er gjort med hensyn til forsvarlig fiskeriforvaltning i Barentshavet. Samtidig er det slik at det som skjer i nord, er ekstra viktig for dem som faktisk bor i nord – og dem blir det stadig flere av. Ved nyttår var det befolkningsrekord i Nord-Norge. 470 000 mennesker bor nå i Nord-Norge, og så mange har aldri før bodd der. I løpet av de fire siste årene har innbyggertallet i de nordnorske fylkene økt med 9 000 mennesker. Det er fantastisk! Tar vi de 20 årene før det, så økte innbyggertallet med 13 personer. Så det er et historisk skifte som har funnet sted, og det er klart at det i stor grad er knyttet til verdiskaping. I perioden fra 2005 til 2010 ble det skapt 10 000 nye arbeidsplasser i Nord-Norge. Det er veldig bra. De strategiske prioriteringene som er gjort i regjeringens nordområdemelding, er et veldig godt grunnlag for å ta nordområdepolitikken videre til beste for nasjonen og den nordnorske landsdelen. Det er også gledelig at det i Stortinget er bred tilslutning til hovedgrepene i meldingen. De resultatene vi nå kan notere oss, bør være en inspirasjon til videre innsats. Så er det klart at nordområdemeldingen må følges opp og konkretiseres på mange forskjellige saksfelt – gjennom Nasjonal transportplan, gjennom sjømatmeldingen som snart skal legges fram, gjennom mineralstrategien som er varslet, gjennom forskningsprioriteringene som må gjøres, og ikke minst gjennom dialogen med våre naboland og med andre aktører i nord – på den internasjonale arenaen. Så mener jeg at et svært viktig budskap herfra i dag er at vi må være like bevisste på å forvalte kunnskapen som vi er på å forvalte naturressursene, for det er den faktoren som i størst grad vil avgjøre om vi lykkes som nasjon og i for seg også som landsdel. Det handler om satsing på relevant teknologi når det gjelder klima. Det handler om at vi fra nasjonalt hold har et ansvar for å gjøre utdanningsinstitusjonene i nord i stand til å ta på seg de tunge oppgavene de har. Så må vi også forvente at politikerne i nord tar ansvar for kvalitet og innhold i grunnskolen.