Svein Roald Hansen (Arbeiderpartiet), 2010-11-18:
Utenriksministerens redegjørelse viser på en god måte hvor omfattende vår avtale med EU griper inn i hverdagen for folk og næringsliv i Norge, og derved inn i norsk politikk. Innenrikspolitikk og utenrikspolitikk veves stadig tettere sammen. Det er skjedd en omfattende utvikling i EU-samarbeidet siden EØS-avtalen ble inngått. Samarbeidet er bitt dypere, mer vidtfavnende, og langt flere land er kommet med. Vi har møtt denne utviklingen ved å kople oss på samarbeidet gjennom nye avtaler og deltakelse i programmer og byråer som forvalter ulike samarbeidsområder. De siste ti årene har Norge inngått ti nye samarbeidsavtaler med EU knyttet til justis- og politisamarbeidet og samarbeidet om asylpolitikken. Vi har fått plass i ti nye byråer. Vi deltar nå i 24 samarbeidsprogrammer. Regjeringens arbeidsprogram for EØS-saker for 2010 og 2011 bærer bud om at denne utviklingen vil fortsette. Vi har ambisjoner om å delta der vi slipper til – i de nye tilsynsorganene for finanssektoren, slik utenriksministeren redegjorde for, og f.eks. i det europeiske asylstøttekontoret. Det er verken tvang eller nød som fører til at vi ønsker å være så bredt med i EU-samarbeidet. Det er utviklingen i en verden som på stadig flere områder bygger ned grensene, som gjør det nødvendig å samarbeide tettere og tettere over landegrensene om felles utfordringer. Finanskrisen, som er blitt en gjeldskrise og en ledighetskrise, er en sterk påminnelse om hvor umulig det er å skjerme seg mot påvirkning. Selv om Norge er det utenriksministeren betegnet som en «kontrast til dette bildet», går ikke norsk økonomi og framfor alt ikke norske eksportarbeidsplasser uberørt forbi problemene i våre naboland. Asyl- og migrasjonsstrømmene kaller på samordning av politikken. Internasjonal kriminalitet fordrer et mer grenseløst politisamarbeid. Men også de positive virkningene av et mer grenseløst Europa kaller på felles politiske grep. Når stadig flere ønsker å bruke mulighetene for å studere, arbeide eller tilbringe pensjonisttilværelsen i varmere strøk, må politikken følge etter for å skape trygghet i hverdagen. Det er blant annet dette direktivet om pasientrettigheter ved grensekryssende helsetjenester handler om. I det nordiske samarbeidet er det bred politisk enighet om å forsøke å fjerne grensehindringer, også om hindringene ligger i politikkområder vi nødig gir fra oss selvråderetten på. I det europeiske perspektivet virker det som om det fortsatt sitter i oss en større skepsis. Men det går nok over en dag, det også. Vi er uten stemmerett i vårt samarbeid med EU, men vi er ikke uten muligheter for innflytelse. Men det er blitt krevende, slik utenriksministeren understreket. Utfordringen nå er at noen av kanalene for denne innflytelsen endres gjennom endringene i det såkalte komitologiarbeidet. EØS-avtalens artikkel 100 gir oss mulighet til å delta i relevante komiteer, som kommer i tillegg til ekspertgruppene under kommisjonen. Nå vil disse komiteene falle bort for såkalte delegerte rettsakter, som er mindre omfattende og mer tekniske. Det betyr at vi må søke mer uformelle konsultasjonsordninger. En annen hovedutfordring ligger i Europaparlamentets økte innflytelse. Mer av den konkrete politikkutformingen vil skje gjennom behandlingen i parlamentet, slik vi har sett når det gjaldt både tjenestedirektivet og det kommende direktivet om pasientrettigheter ved grensekryssende helsetjenester. Det er ingen tvil om at EØS-avtalen har vært viktig for Norge. Den har løst de oppgaver den skulle løse, og vært et ankerfeste for de andre samarbeidsavtalene vi har fått. Den sterke utviklingen som er skjedd i EU-samarbeidet siden 1994, og som med Lisboa-traktaten også slår inn i de institusjonelle strukturene i samarbeidet, har imidlertid endret det terrenget EØS-avtalen skal fungere i. I den felles parlamentarikerkomiteen mellom EØS-landene i EFTA og Europaparlamentet har vi reist spørsmålet om denne utviklingen burde tilsi at EØS-avtalen gjennomgås for å se om det er behov for endringer for fortsatt å kunne ivareta de muligheter for innflytelse avtalen skulle sikre oss. Det samme spørsmålet er reist av den indre markedskomiteen i EU-parlamentet i den vurdering komiteen har gjort av EØS-avtalen og av Sveits’ 120 avtaler. Europaparlamentet har sluttet seg til spørsmålet om det burde foretas en slik gjennomgang. Jeg understreker at jeg ikke snakker om en reforhandling av EØS-avtalen, men om det kunne være grunnlag for en justering av de delene som berører ivaretakelsen av vår medvirkning i regelverksutformingen. Det burde også EU ha interesse av, for det er bedre for begge parter at medvirkningen skjer innenfor strukturerte rammer, framfor i uformelle former. Jeg tror det miljøet i Norge som minst har latt seg påvirke av den rivende utviklingen i EU-samarbeidet og vårt forhold til denne utvikling gjennom de snart 16 årene EØS-avtalen har fungert, må være Stortinget. Noe er skjedd siden 2005. Vi har fått utenriksministerens halvårlige redegjørelse. Aktiviteten i Europautvalget har økt. Fagkomiteene i Stortinget har fått mulighet til å ta opp EØS-saker på eget initiativ. Vi er blitt invitert til og har deltatt på høringer i Europaparlamentet. Det har, i hvert fall fra Arbeiderpartiets stortingsgruppes side, vært arbeidet aktivt mot partikolleger i EU-parlamentet for å påvirke arbeidet med bl.a. forbrukerdirektivet. Det er bra. Men fortsatt er vi fraværende i debatten om politikkutformingen og direktivene mens denne pågår i våre naboland og i EUs organer, og mens de som er berørt av dem i Norge, deltar gjennom høringsrunder inn mot regjeringer og ofte i lobbysystemet gjennom sine interesseorganisasjoner i Brussel. Stortingspresidenten åpnet stortingets kontor i Brussel da han besøkte Europaparlamentet i forrige uke, og fra nyttår kommer en medarbeider på plass, som skal være lyttepost og kjentmann for oss. Den muligheten dette gir for at vi lettere skal kunne ha et blikk på politikkutformingen i Brussel og engasjere oss i debattene, må vi alle ta et ansvar for å gripe. For når de nye direktivene om noen år ender opp som et punkt i et 50–60 siders dokument på sakslistas punkt 4 i Europautvalgets møte, er det lite vi kan gjøre med realitetene i dem. De passerer stort sett utvalget uten kommentarer. En kandidat for et slikt engasjement kan hentes fra listen over aktuelle saker utenriksministeren nevnte i redegjørelsen – personvernstrategien for alle politikkområder, som kommisjonen la ut for debatt 4. november. Den debatten vil ende opp i forslag til lovendringer i løpet av neste år. Hvis vi også tar disse debattene mens de pågår, er det også lettere å kunne arbeide mot våre kolleger i Europaparlamentet for å ivareta de interesser og verdier vi mener er viktige. I noen tilfeller vil det kunne være felles nasjonale interesser vi kan stå sammen om, i andre tilfeller vil det være å ta den nasjonale debatten ut i Europa, ut fra hva som er partienes synspunkter. For jeg tror det er vi i denne sal som har de beste forutsetninger for å kunne øve innflytelse på EU-parlamentet – selv om det selvsagt også må være et ansvar for regjeringen. Nordisk Råd har også lagt en EU-strategi for et samarbeid mellom de nordiske landene, slik at vi sammen lettere kan påvirke beslutningsprosessen og ivareta våre interesser i utviklingen av en felles europeisk politikk med utgangspunkt i det som er av felles nordiske verdier. Det vil også være en viktig kanal for påvirkning, som vi må benytte. Den felles parlamentarikerkomiteen mellom EU-parlamentet og EFTA har bedt kommisjonen om at også parlamentene i Norge, Island og Liechtenstein får tilsendt nye lovforslag fra kommisjonen, på linje med medlemslandenes parlamenter. Det vil gi oss et grunnlag til å ta debattene samtidig med våre kolleger i EU-landene og EU-parlamentet. Så langt har kommisjonen sagt nei. Nå har EU-parlamentet stilt seg bak dette kravet. Jeg vil derfor be utenriksministeren om å ta dette opp på nytt – jeg vet han har gjort det før – i møtet i EØS-rådet på mandag, med utgangspunkt i at nå mener også Europaparlamentet at det er en god idé at vi får en likebehandling i det indre marked mellom parlamentene i hele EØS-området.