Henrik Rød (Fremskrittspartiet), 2003-05-26:
Bakgrunnen for at dette forslaget er fremmet, og grunnen til at Fremskrittspartiet ønsker å støtte forslaget, er at vi er overbevist om at velgerne har et bevisst forhold til de partiene de ønsker å stemme på. Valgordningen pr. i dag er også praktisert på en slik måte at det er partiene som det rent faktisk velges mellom. Etter et valg blir Stortinget sammensatt av stortingsrepresentanter som har mottatt sine verv som følge av at et antall velgere har stemt på den listen som et politisk parti har satt opp. Det er således partiene som er suverene i forhold til å sette opp listene, og dette foregår etter en demokratisk prosess i de ulike partier. Når det er partiene som velger personer som skal stå på valglistene, og velgerne stemmer på partilister, er det opplagt at det er partiene som er tyngdepunktet i dagens system. Det er derfor helt urimelig, etter Fremskrittspartiets oppfatning, at enkeltpersoner som f.eks. endrer sin politiske oppfatning midt i en periode og melder seg ut av det partiet de er innvalgt for, skal kunne fortsette i sine verv, f.eks. som medlemmer i et annet politisk parti eller som uavhengige representanter. I ytterste konsekvens kan dette også endre flertallskonstellasjoner i Stortinget, og det må kunne sies å være en dramatisk endring i forhold til det velgerne ved valg har besluttet. Som også saksordføreren var inne på, er overgang mellom partier også et velkjent fenomen i kommunestyrer rundt om i det ganske land. Det foreligger eksempler, bl.a. fra min hjemby, Halden, på at det flertall som velgerne fikk innsatt ved valg, ble endret til et mindretall i kommunestyret som følge av at kommunestyrerepresentanter meldte seg ut av noen partier og inn i andre. Dette gjaldt flere partier, og det endret altså flertallskonstellasjonen i kommunestyret. Slike snuoperasjoner og slike utilsiktede endringer vil etter Fremskrittspartiets oppfatning være med på – eller i hvert fall kunne være med på – å underbygge politikerforakt og gi mindre troverdighet for de politiske partiene ute blant folk flest. Vi må nok innrømme at på tross av at det heter seg at det er et personvalg, er det i realiteten partiene og partienes program som folk stemmer på. Vi må huske på at de aller fleste, både på stortingsnivå og på lokalt nivå, går til valg på et program som det er forventet at partiene og representantene skal forholde seg til gjennom hele perioden. Det er derfor problematisk, slik Fremskrittspartiet ser det, at det er så enkelt som i dag for enkeltrepresentanter å melde seg ut, ta avstand fra det man er valgt inn på, for så å praktisere noe helt annet i f.eks. et annet parti. Vi ønsker derfor å bidra til å rendyrke partienes rolle i denne sammenheng, og vi tror at det framsatte mindretallsforslag vil være et skritt i riktig retning. Jeg tar derfor opp forslaget fra Fremskrittspartiet. Når det gjelder representanten Martin Engeset og hans hypoteser og mulige framtidige problemstillinger, synes jeg nok det var å trekke det en smule langt. Dette er ikke et spørsmål om partipisk. Det er ikke snakk om at en parlamentarisk leder eller en gruppeleder skal kunne ha et pressmiddel å true med. Det dette dreier seg om, er langt mer prinsipielt enn som så. Det dreier seg nemlig om at man må kunne forvente at de personer som har mottatt et folkevalgt verv, må ha et program å forholde seg til. De bør være forpliktet til å forholde seg til det programmet. Derfor ønsker jeg å motsi det som representanten Engeset hevdet, at dette er et forslag som har svært lite prinsipielt i seg.