trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ove Trellevik (Høyre), 2017-04-25:
Det var mykje fokusering frå opposisjonen i dag på dei elementa og tinga som regjeringa kanskje ikkje har fått fleirtal for, og desto mindre fokusering på det som dei faktisk har fått fleirtal for, og ikkje minst konsekvensen av politikken til regjeringa. I den perioden me har hatt, har det vore svært gode resultat for landbruksnæringa. Rammevilkåra er så gode at både investeringsviljen og produksjonsviljen er rekordstor. Det vert produsert meir lammekjøt enn på lenge, og det må vera til Trygve Slagsvold Vedums store overrasking. Sjølvforsyningsgraden har gått opp tre prosentpoeng, frå 47 pst. til 50 pst., mens han fall frå 53 pst. til 47 pst. med den førre regjeringa. Delen av norske råvarer i kraftfôret har auka med 12 pst. Hogstaktiviteten i skogbruket er rekordhøg. Regjeringa satsar tungt på investeringar i skogsvegar og tømmerkaier. Talet på søkjarar til utdanning innan landbruket er svært godt. Det er optimisme, jordbruket er i god utvikling og inntektsutviklinga er svært god. Då vert eg veldig overraska over retorikken til Senterpartiet og Arbeidarpartiet i dag. Her vert det snakka om kollaps og om mageplask og om å parkera regjeringa og om ideologisk sidespor. Eg trur det må vera manglande vilje til å erkjenna kva regjeringa faktisk har oppnådd. Kritikken frå Senterpartiet og Arbeidarpartiet fell eigentleg på steingrunn dersom me ser på kva dei klarte å få til då dei sat i regjering. Me kan lesa frå Bergens Tidende 27. mars 2009: «Jordbruket bygges ned raskere enn noen gang, og sentraliseringen er like sterk som før. Tre år med Senterpartiet i regjering har ikke snudd flukten fra bygdene.» Vidare stod det: «I 2008 forsvant dyrket jord tilsvarende 8000 fotballbaner.» Og vidare: «I 2008 alene ble 16.500 dekar jordbruksareal omgjort til veier, bebyggelse og andre formål. Det betyr at rundt 100 gårdsbruk ble ødelagt for all fremtid.» Sentraliseringa skaut fart med Senterpartiet og Arbeidarpartiet i regjering, og i same artikkel i Bergens Tidende kan me lesa: «Befolkningen i storbyregionene har økt med over åtte prosent siden 2004. I samme periode har folketallet i periferikommunene sunket med 4,1 prosent.» Då må det vera lov å spørja både Senterpartiet og Arbeidarpartiet her i dag om dei resultata dei skapte i regjering, var betre for landbruket og for distrikta enn dei resultata regjeringa Solberg skapar. Eg trur svaret gjev seg sjølv, det er berre å sjå på resultatet av den politikken som denne regjeringa har fått til.
Lill Harriet Sandaune (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Uansett hva slags meninger man måtte ha om EØS-avtalen og EU, er nok alle enige om at det er viktig med best mulig kontakt mellom Norge og Europa på det utdannings- og forskningsmessige området. For et lite land som Norge er det spesielt viktig at man deltar på de store konkurransearenaene. Den norske deltakelsen i EUs Horisont 2020 er det klart viktigste internasjonale forskningspolitiske samarbeidet for Norge, ikke bare for norske forskeres tilgang til forskningsmiljøene i EU-land, men også som viktig døråpner for norske forskere overfor land utenfor Den europeiske union. Det gir oss tilgang til kunnskap og økt kvalitet gjennom konkurranse på en internasjonal arena. Horisont 2020 har tre hovedmål. Man skal bygge fremragende forskningsmiljøer, skape et konkurransedyktig næringsliv og møte de store samfunnsutfordringene. Norge må ha ambisjoner om å være med på å oppfylle alle disse tre prioriteringene. For Fremskrittspartiet er det viktig at norsk deltakelse i Horisont 2020 utnyttes til fulle, og regjeringen har lagt fram en strategi for Norges deltakelse i programmet. Vi må sørge for at lærere, studenter, forskere og bedrifter over hele landet er godt kjent med mulighetene for å få EU-finansiering til sine prosjekter, og hjelpe dem til å nå opp i konkurransen om midlene. Fremskrittspartiet mener vi må ha som mål at Norge skal være blant Europas mest innovative land. Det er avgjørende for at vi skal kunne ha vekst og velferd også i framtiden – uten innovasjon, ingen verdiskaping. Derfor er det også svært positivt at innovasjon nevnes eksplisitt i Horisont 2020. Her vil Fremskrittspartiet minne om at innovasjon kan skje i alle fagretninger, og finner sted i tjenesteproduksjon, i offentlig sektor, i helsesektoren osv., og ikke bare i industri- og næringsliv og akademia. Innovasjon handler også om kultur og forutsetter at man har innbyggere med kompetanse på mange felt, ikke bare innenfor realfag eller de teknologiske fagene, men også innenfor samfunnsfagene og humaniora. Å få flere humanister og samfunnsvitere til å tenke mer bevisst rundt innovasjon og verdiskaping er viktig. Fremskrittspartiet vil derfor berømme regjeringen for humaniorameldingen, det første politiske dokumentet der det foretas en helhetlig gjennomgang av humaniorafeltet i Norge. I en global verden er det veldig viktig å forstå betydningen av identitet, verdier, religion, kultur, etikk og språk. «Culture matters.» Nettopp her spiller de humanistiske fagene en stor rolle, og Fremskrittspartiet håper flere humanistiske miljøer også vil delta aktivt i Horisont 2020.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Først vil jeg takke statsråden for et godt innlegg. Jeg er helt enig i at det er en helhetlig tilnærming, og – som jeg sa i mitt innlegg – når jeg var så kritisk som jeg var i starten, var det verken til tiltak i planen eller til planen i seg selv, bortsett fra det økonomisk forpliktende. Men jeg er enig med representanten fra Arbeiderpartiet, som peker på at det var noe annet Stortinget bestilte. Som jeg sa i mitt innlegg: Det som gjorde at Kristelig Folkeparti var så offensive og gikk videre, var at vi fikk veldig forpliktende merknader, som viser både at det skal være friske, målrettede midler, og at en skal tallfeste beløp for hele planperioden. Merknadene var også veldig tydelige på – som for så vidt lå i planen fra før – at det skulle rapporteres i de årlige statsbudsjettene om status, det skulle utarbeides en rapport, og ikke minst komme en forpliktelse i statsbudsjettet for 2018. Men dette er jo for så vidt en «avtale» eller en forpliktelse, som Stortinget også sa for halvannet år siden. Kan statsråden love meg her og nå – og avvise kritikken fra Arbeiderpartiet – at når budsjettet kommer til høsten, har hun, justisministeren og helseministeren fått så viktige vedtak at de får fulgt det opp?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Det er jeg veldig glad for. Som jeg sa i mitt innlegg, kan jeg iallfall love at Kristelig Folkeparti, enten fra regjering eller fra Stortinget, kommer til å bruke høsten på å sikre at det beløpet som en påpeker skal settes av for planperioden, skal bli størst mulig, og at satsingen blir så offensiv som mulig. Jeg vil gjerne hoppe til et av forslagene som Kristelig Folkeparti har alene. Jeg vil også bare presisere at vi hadde mange forslag som jeg er glad for at vi har bakt inn i merknader, som jeg forventer at regjeringa også følger opp. Men et av forslagene som vi ikke oppnådde enighet med regjeringspartiene om, går på behandlingen og oppfølgingen av unge eller barn som begår overgrep, unge krenkere. Vi hadde et eget representantforslag om det temaet for et år siden. Da var vi enige med regjeringa om at dette skulle vi ta i opptrappingsplanen. Allikevel velger regjeringa ikke å gå videre med behandlingstilbud for unge krenkere, selv om vi vet at det er ekstremt viktig for å forebygge, både for det enkelte mennesket, som ikke blir overgriper igjen, og også for å beskytte andre barn. Hvorfor vil ikke regjeringa gå videre med behandlingstilbud eller egne institusjoner for denne gruppen?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg har ikke behov for å forsvare hvorfor Kristelig Folkeparti er med på innstillinga, på det som foreligger fra flertallet nå, og ikke har valgt å sende den tilbake. Der synes jeg innstillinga taler for seg selv. Men jeg vil understreke – for å svare Arbeiderpartiet – at ja, det var noe annet Stortinget ba om, men gjennom arbeidet i komiteen mener jeg vi er veldig nær det Stortinget ba om. Men vi mangler det økonomisk forpliktende, som vi er enige om skal komme til høsten. Det betyr at i budsjettet for 2018 vil det komme leveranser fra regjeringa. Derfor erkjenner jeg, som jeg også sa i mitt innlegg: Vi er ikke 100 pst. i mål. Det vil vi aldri være på feltet, men heller ikke når det gjelder bare å oppfylle det økonomiske. Men til det som jeg synes har vært kjedelig i denne prosessen: Vi som justiskomité, som har jobbet så mye med problematikken – og det er et tverrpolitisk engasjement – er absolutt kompetente til å fremme de forslagene og tiltakene som er nødvendige. I innstillinga i dag ligger det 33 forslag til romertallsvedtak. I hvor mange saker er det en har 33 romertallsvedtak? I tillegg ligger det flere mindretallsforslag fra Kristelig Folkeparti – det er kommet forslag fra Venstre, det er kommet forslag fra SV. I utgangspunktet hadde Kristelig Folkeparti enda flere forslag til vedtak som vi gjerne skulle fått igjennom. Mye er kommet i merknads form – men dersom Arbeiderpartiet og Senterpartiet hadde gått inn i forslagene og behandlet dem, hadde vi kanskje hatt flertall for mer. Slik jeg kjenner mine kollegaer fra Høyre og Fremskrittspartiet, er de opptatt av å gjennomføre god politikk. Hvis Arbeiderpartiet har gode forslag – som de innimellom har – lytter vi selvsagt til dem og tar det med. Dette er et tverrpolisk engasjement, som kunne endt i en innstilling som ville vært enda bedre enn den er i dag. Dette er et felt som er så alvorlig og så viktig at jeg mener en burde gått inn i prosessen på en annen måte. Da tror jeg det også hadde blitt bedre vedtak i dag. Derfor vil jeg gi honnør til Karin Andersen og SV, som har valgt en annen tilnærming – gått inn i det, kommet med forslag. Jeg vil også takke representanten Kjenseth, fra Venstre, for å løfte helsebiten, for det er noe av det viktigste. Barneombudet skrev i går at helseministeren burde vært barneminister, ikke for å bytte post, men fordi hans felt er så viktig for å forebygge. La meg ta et eksempel fra det som ligger som forslag fra Kristelig Folkeparti – jeg kan ta nr. 4, som går på sosialpediatere, som er så viktig. Det kan vi vedta i dag. Vi kan vedta at hver barneavdeling skal ha minst én lege med spesialkompetanse på barn utsatt for vold, altså sosialpediatri, dersom Arbeiderpartiet velger å gi det flertall. Det er mange andre forslag som ligger her, som kunne blitt vedtatt, og det er det jeg ønsker å utfordre Arbeiderpartiet på: Nå har vi muligheten til å komme enda lenger. Kan vi ikke gripe den muligheten, slik at vi får best mulig resultat?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg sa at jeg skulle gå inn på noen av tiltakene, så jeg må få gjort det. Det er noen tiltak som jeg har ekstra forventninger til som ligger i forslagene til romertallsvedtak, så jeg vil bare kort si litt om dem. Når det gjelder IV, er vi veldig tydelig på at vi ønsker tydeligere undervisning for barn for at de skal kjenne grenser og vite hva som er lov og ikke lov. En av de veldig tydelige tilbakemeldingene på dette feltet har vært at barn som har vært utsatt for overgrep og vold, har tenkt at det var helt normalt. Derfor peker vi på at man allerede i barnehagen skal lære om kropp og om grenser for at de skal være i stand til å forstå at dette er feil og forhåpentligvis fortere melde fra, og uansett bli tryggere på at dette er feil og kunne få hjelp. V og VI handler om at man skal spørre gravide om de er utsatt for vold, og at det skal være et hjemmebesøk. Jeg tror at det er noe av det som er viktigst for å etablere et tillitsforhold, slik at man forhåpentligvis kan komme inn så tidlig som mulig. X handler om å utvikle en egen strategi for å forebygge og bekjempe internettrelaterte overgrep, som også representanten Kjenseth var inne på i stad. Når det gjelder den utviklingen som en ser, er det ekstremt viktig at både politi og skole er tydelige for å gi kompetanse til barn, trygghet hos barn, sånn at man kan unngå at flere blir utnyttet. XII går på en sertifiseringsordning. Litt tabloid sagt: Man skal EU-godkjenne bilen sin hvert andre år, hvorfor skal man ikke sikre bedre sertifisering eller godkjenning av voksne som jobber med barn? Jeg understreker at det ikke må bli byråkratisk, men jeg tror det kan være viktig for å løfte fokuset på en så viktig problemstilling. Jeg mener at det her ligger mye viktig som jeg er spent på oppfølgingen av. Så har jeg behov for å komme inn på kritikken fra Arbeiderpartiet igjen. Når en sier at det er regjeringa som må levere, så sier man samtidig at man har mer tillit til Solveig Horne og departementet enn en har til sitt eget arbeid. Jeg mener at ved å ha denne gjennomgangen er jeg veldig stolt av mye av det Kristelig Folkeparti sammen med Høyre og Fremskrittspartiet har levert i innstillinga. Jeg tror, som sagt, at hvis vi hadde jobbet sammen med Arbeiderpartiet, hadde vi fått til enda mer bra. Når det gjelder kritikken rundt 500 mill. kr, skulle jeg gjerne hatt mer enn det. Men jeg kan vise til at barnehusene fikk 35 mill. kr, påtalejurister og etterforskere i politiet fikk 50 mill. kr, Kripos fikk 30 mill. kr, ATV fikk 10 mill. kr, Stine Sofie Senteret fikk 9 mill. kr, familievernet fikk 34 mill. kr, barnevernet fikk 15 mill. kr, helsesøster fikk 150 mill. kr, medisinske undersøkelser på barnehusene fikk 13 mill. kr, unge overgripere fikk 5 mill. kr., cyber fikk 7 mill. kr. Hvis man i tillegg legger til at barnehagene – som er ekstremt viktige – og flere ansatte fikk 172 mill. kr, så er man på nye 500 mill. kr utover de 176 mill. kr. Så det har vært en kraftig satsing, men den må fortsette og bli enda mer offensiv resten av perioden.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-04-25:
Jeg skal prøve ikke å forlenge debatten, men innlegget til representanten Henriksen kan ikke stå uimotsagt. Når hun ikke hadde med sitatet eller muligheter til å sitere XXXIII, så vil jeg gjerne gjøre det. Det handler ikke om at en skal sette av midler i budsjettet for 2018. I XXXIII sies det at i budsjettet for 2018 skal regjeringa komme med forslag til økonomiske forpliktelser og øremerking for planperioden, som jo varer fram til 2021. Det er det som har vært hele temaet når vi har diskutert det i komiteen. Det betyr at vi går inn i normale budsjettforhandlinger – og der har statsråden helt rett – en må komme med de årlige budsjettene, og sånn vil det være. Men vi etterlyser ambisjoner for hele perioden fordi saken er så viktig, og fordi vi vil løfte oss fra nivået vi er på, til et mye høyere nivå, og derfor har det punket vært viktig for Kristelig Folkeparti. Men som sagt: Det betyr også at vi har en jobb å gjøre til høsten, og den er vi beredt til å gå inn i, og jeg er skuffet over at Arbeiderpartiet ikke har vært villig til å gå mer på banen for å presse enten beløpene opp eller tiltakene videre, som vi kunne fått flertall for.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Det blir sagt av statsråden og fleire at dette er ein heilskapleg plan, ein forpliktande plan. Representanten Ebbesen seier det er viktig at me tek med oss heile bildet. Planen skal jo vere for å redusere vald i nære relasjonar. Korleis kan det då ha seg at regjeringa i planen beskriv vald mot eldre som eit problem, utan å ha eit einaste tiltak?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Regjeringa fekk ei bestilling frå Stortinget om å lage ein heilskapleg opptrappingsplan. Det har dei ikkje klart. Det blir sagt av statsråden, og også frå Kristeleg Folkeparti, at dette er eit milliardløft for barn. Det kunne eg lese på Facebook-sida til Kristeleg Folkeparti her om dagen. Horne snakkar om ein halv milliard, i planen står det 176 mill. kr – av dei er nokre tiltak retta mot barn og vald i nære relasjonar, nokre retta mot mobbing, nokre retta mot frie inntekter til kommunane, osv. På kva måte og kvar kan eg lese om den halve milliarden – eller det milliardløftet, om ein vil – som Kristeleg Folkeparti snakkar om?
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Ja, men gode president, og kjære kollega Ropstad: Arbeiderpartiet har føreslege mykje mange gonger i denne salen, som har blitt vedteke – og det er jammen meg reprodusert i denne saka. La meg gje eit par eksempel: For over to år sidan vedtok Stortinget at regjeringa skulle evaluere besøksforbodet. Der har eg fått svar på at ein har kome i gang med tanken om bestillinga på å setje det i gang. Og så ligg det som eit tiltak her i dag – som om det var noko nytt. Det ligg tiltak i planen her i dag, som representanten frå SV òg viser til, om å auke bruken med omvendt valdsalarm. Det er bra, men det har Arbeiderpartiet føreslege iallfall to gonger tidlegare i denne stortingsperioden, og det er vedteke i denne salen, og det skjer ikkje noko. Så eg beklagar, men eg har ikkje så veldig stor tru på gjennomslagskrafta til dagens regjering som representanten frå Kristeleg Folkeparti har. Difor trur eg at det hadde vore viktigare at regjeringa sjølv hadde klart å levere det dei skulle til Stortinget, enn at me skal sitje i Stortinget og flikke på forslag som kan bli vedtekne, som ikkje blir følgde opp. Det blir sagt at det finst 500 friske millionar! Eg har lese budsjettforlik og avtalar eg, så eg vil gjerne få forklart herifrå kvar dei 500 friske  millionane ligg, for eg ser 176. Ja, det kan godt hende det fortonar seg som rundt 500 når ein slår saman det som låg der frå før, og det som ligg i drift i dei ulike departementa, men vi ser òg at i proposisjonen i dag er 35 mill. til førebygging av mobbing mot barn teke inn som eit tiltak mot vald i nære relasjonar. Så eg er ikkje imponert, og meiner difor at det står seg godt at me ikkje stemmer for planen i dag. For det er planen me ikkje vil legitimere, sjølv om det er heilt rett at her finst det mange gode tiltak. Når me har ein sak i Stortinget med 33 romartal, som Ropstad seier, då veit me at Kristeleg Folkeparti har vore med i saka, for ære vere Kristeleg Folkeparti for deira engasjement når det gjeld vald mot barn og vald i nære relasjonar. Òg ære vere statsråd Horne, for eg skjønar kvifor det er mest fokus på vald mot barn i saka og ikkje så mykje på utviklingshemma, eldre og andre. Det er fordi statsråd Horne er den i regjeringa som er best på dette. Men me har jo etterlyst ein heilskapleg og samla innsats frå denne Høgre–Framstegsparti-regjeringa i heile stortingsperioden, og det ser me at dei ikkje greier. Det er ikkje godt nok.
Lene Vågslid (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Me kan godt samarbeide – eg har større tru på at me kan få til eit betre samarbeid til hausten enn slik det ser ut no, gjeve at mange av dei forslaga me faktisk har fått vedteke i dette Stortinget, ikkje blir følgde opp, noko me òg har formulert i samband med oppmodingsvedtaka som me har sendt. Det er berre å jobbe vidare med dei gode tiltaka. Å sende planen tilbake igjen og be om ein ny plan hadde ikkje stoppa opp tiltaka – på ingen måte. Som statsråden og fleire seier, er det jo løyvd pengar i budsjettet, så det er på ein måte ikkje eit problem. Det som er kritikken her, er at det ikkje er levert ein opptrappingsplan, når Høgre, Framstegspartiet og Kristeleg Folkeparti må føreslå i Stortinget i dag at ein skal kome tilbake til det i budsjettet for 2018. Det er eit årleg budsjettarbeid. Det er ordinært budsjettarbeid. Kor er opptrappinga då?
Margunn Ebbesen (Høyre), 2017-04-25:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet mer i saken, men jeg synes utviklingen fikk en veldig uheldig vinkling. Når det blir påstått at regjeringen ikke tar vold og overgrep i nære relasjoner på alvor, ja da må jeg si at det er noen som ikke har fått med seg hvordan vi har jobbet, spesielt i justiskomiteen, på dette området. Jeg har litt lyst til å referere litt av det regjeringen faktisk har satt i gang. Én ting er alle de gode tiltakene som ligger i planen her, og som vi gjennom prosessen har som forslag til tilleggsvedtak. Familievernet er styrket, spesielt familievernets arbeid mot vold. Helsestasjons- og skolehelsetjenesten er styrket. Rammeplanen for lærerutdanningen er endret for å sikre at lærere og barnehagelærere får kunnskap om vold og overgrep. Nasjonale retningslinjer for svangerskapsomsorg, om å avdekke vold, er innført. Jeg kunne ha ramset opp mange, mange ulike tiltak som viser nettopp dette: Regjeringen tar dette på alvor. Regjeringspartiene har tatt dette på alvor hele tiden, og vi har jobbet tverrpolitisk godt i justiskomiteen på dette området. Nei, jeg synes heller det har virket som om Arbeiderpartiet og Senterpartiet i denne saken virkelig svikter de svakeste. Det er de svakeste i samfunnet vi ønsker å styrke gjennom denne planen, og det svikter Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Dette er et folkehelseproblem. Derfor har det vært svært viktig at Arbeiderpartiet tar det ansvaret. De ønsker å framstå som et ansvarlig parti. Jeg kan ikke si at måten de opptrer på i denne saken, viser at Arbeiderpartiet er et ansvarlig parti. Ja, det er valgår, og da har man vel behov for å kritisere Høyre og Fremskrittspartiet mest mulig ved enhver anledning. Det er gjort en veldig god jobb av saksordføreren, Kjell Ingolf Ropstad, fra Kristelig Folkeparti, i denne saken. Her kunne Arbeiderpartiet og Senterpartiet ha vært med på å sette et godt stempel som kunne vist at også de er opptatt av dette viktige området. Det har de ikke vist med den håndteringen de har hatt her.
Ulf Isak Leirstein (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
I motsetning til foregående taler mener jeg at regjeringen har jobbet godt med planen og lagt fram en bra plan, og jeg mener at justiskomiteen har jobbet godt med saken. Jeg mener vi har landet på en god konklusjon med en rekke forslag, inkludert alt det som allerede ligger inne i planen – uten tvil mye, mye bra. Derfor har jeg også lyst til å gi ros til Kristelig Folkepartis representant i justiskomiteen, Kjell Ingolf Ropstad, som har kommet med mange gode forslag, som vi har hatt lyst til å støtte, og som vi støtter i dag, som er en del av den innstillingen som justiskomiteens flertall legger fram. Jeg har også lyst til å gi skryt til stortingsrepresentant Margunn Ebbesen, som har vært ansvarlig fra regjeringspartienes side i komiteen, og som har jobbet veldig godt med dette. Jeg synes vi av og til må kunne gi hverandre klapp på skulderen, også fra denne talerstolen, og ikke bare komme med kritikk, som mange ofte gjør. Så til Arbeiderpartiet: Før i dag fikk vi det dårligst begrunnede mistillitsforslaget på mange tiår, som stortingsrepresentant Heikki Eidsvoll Holmås sa, og nå har vi fått nok en sak med en utrolig dårlig begrunnelse, og det er stemmegivningen til Arbeiderpartiet. Så dette er tydeligvis dagen for de dårlige begrunnelser. Jeg føler at det som ligger i representanten Vågslids begrunnelse for å skulle stemme imot alt, er at man må ha en utrolig dårlig samvittighet og utrolig dårlig kreativitet når det gjelder å komme med egen politikk. Arbeiderpartiet har iallfall sagt til meg – fra dag én i justiskomiteen – at dette var hovedsaken for Arbeiderpartiet, å bekjempe vold i nære relasjoner, vold og overgrep. Og når vi endelig får en sak, en plan, knyttet til dette, som er veldig bra, og som er lagt fram, så velger man altså å si at alt er galt, at alt bør sendes tilbake, og man ønsker ikke å ta stilling til de enkelte forslagene. Det er jo rett og slett en fallitterklæring fra et parti som påstår at dette var en av deres viktigste saker. Jeg registrerer at også Senterpartiet har hengt seg med på ferden og velger å gå imot alt. Vi legger snart bak oss fire år i justiskomiteen. Jeg synes vi har jobbet godt sammen tverrpolitisk i mange saker, men når man endelig skulle lande denne saken, som for mange av oss har vært utrolig viktig, temaene knyttet til å bekjempe vold og overgrep, så feiler Arbeiderpartiet og Senterpartiet totalt på oppløpssiden. Helt utrolig! Dette er tidenes mageplask når det gjelder dette temaet. Og jeg synes det er trist at man på den måten ikke gir sin «kred» til alle de gode tiltakene som nå skal følges opp, for å hjelpe mennesker utsatt for vold og overgrep i nære relasjoner.
Geir Inge Lien (Senterpartiet), 2017-04-25:
Vi behandlar i dag ei sak om ny opptrappingsplan mot vald og overgrep. Det er ikkje tvil om at vi alle meiner at ein slik plan er viktig å få på plass. Det er tydeleg at engasjementet i salen er stort, og eg vil streke under at det er føreslått mange gode tiltak i planen som er til behandling her i dag. Som tidlegare nemnt av representanten Vågslid, gjeld dette bl.a. tilbod for unge overgriparar. Senterpartiet har likevel gått inn for å sende planen tilbake til regjeringa og ber regjeringa fremje ei sak på ny. Årsaka til dette er i stor grad det same som arbeidarpartitalaren før meg har peika på. Vi ønskjer alle ein meir forpliktande plan når det gjeld både tidsrammer og finansiering. I tillegg skulle vi gjerne sett at det var føreslått tiltak på fleire område. Når planen identifiserer problem som gjeld vald mot f.eks. eldre og pleietrengande, burde det òg følgt med tiltak for å motarbeide desse problema. Dette er ein plan som skal gjelde for fleire år framover, difor meiner eg det er viktig at det vert vedteke ein heilskapleg plan, at dei tiltaka som vert sette i verk, er fagleg grunna, grundig vurderte og må medføre plikter. På bakgrunn av dette går altså Senterpartiet inn for å sende planen tilbake til regjeringa for å få på plass ein meir forpliktande og utfyllande opptrappingsplan.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-04-25:
Som medlemmer av helse- og omsorgskomiteen diskuterer vi stadig vekk sosialpediatri, altså legenes spesialutdanning til å etterforske overgrep mot barn. Det er en utfordring at alle vil ha det, men ingen vil betale for det. Barnejussen ligger formelt under Barne- og familiedepartementet, mens legene ofte jobber i et sykehus. På Grefsenkollen i går var det en sosialpediater som hadde et innlegg, og det er ikke tvil om at det er en ny generasjon leger som har stor entusiasme for jobben sin, men som også må bruke en del av sin idealisme og fritid til å utvikle faget. Det trengs flere, og det trengs å settes mer i system. Det er viktig for å få ned tida det tar å etterforske, og det er viktig at det gjøres så raskt som mulig etter overgrep. Spørsmålet mitt er om statsråden vil følge opp både finansiering fra sitt departement og den viktige utdanningen.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-04-25:
Med utgangspunkt i «bedre er alltid mulig» kunne denne planen vært bedre, men vi kommer et godt skritt videre. Så må vi også se denne planen i sammenheng med en del andre vedtak som er gjort i løpet av de siste årene. Flertallet har vedtatt en opptrappingsplan for rus – 2,4 mrd. kr over fem år. Forebygging er en tredjedel av den planen. Det vil også hjelpe barn som er pårørende. Bare i mitt fylke, Oppland, og i Hedmark er det til sammen mer enn 4 000 barn som er pårørende til rusavhengige. De har behov. De skal få slippe å være så pårørende, slippe å ta så mye ansvar. Noen av dem blir også utsatt for overgrep. Opptrappingsplanen mot vold er et bidrag. Senest i Dagbladet i dag leser jeg at de fire partiene er enige om et historisk løft for psykisk helsesatsing knyttet til barn og unge. Opptrappingsplanen for rus og psykisk helse – dette var noe de rød-grønne gjennom åtte år ikke bevilget eller satte i gang noen opptrappingsplaner for. I 2016 fikk vi også Norges første ungdomshelsestrategi, og i 2015 stemte Arbeiderpartiet ikke for å etablere det. Så hvor er egentlig Arbeiderpartiet når det gjelder å diskutere framtid? Man vil ikke røre ved dagens kommuner, vil ikke ha mer av det vi vet virker, med å forebygge og lære barn et språk, bruke sertifiserte programmer, som man gjør på Sortland. Det er som om Arbeiderpartiet har satt på en «stand by»-knapp, og det blir jo ikke bedre da. Så jeg skjønner ikke helt hvor man vil. Så en liten bevilgning, 7 mill. kr årlig til Center for Cyber and Information Security på Gjøvik, 5 mill. kr fra Justisdepartementet og 2 mill. kr fra Helsedepartementet. De bidro til en viktig etterforskningskompetanse da overgrepssaken i Bergen nylig ble rullet opp. Nettovergrep kan også føre til fysiske overgrep, og voksne kan gjemme seg digitalt. Det er viktige investeringer som vi nå gjør, også i den digitale kompetansen, og det å bringe den digitale kompetansen ut til politi og helsevesen er viktig. Politireformen er faktisk også et viktig bidrag til å få satt disse utfordringene på dagsordenen, skape kompetanse og mobilitet for å forebygge, men også for å etterforske og dermed også kunne straffe riktigere.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-04-25:
Til den småligheten jeg beskylder Arbeiderpartiet for: De kunne jo benyttet anledningen til å vise hvilke ambisjoner de faktisk har, men det kommer ikke fram. En bare sier at en har stemt for dette gjennom årene, men viser ikke noen ambisjoner eller satsinger ut over det. Når Arbeiderpartiet i tillegg greier å stemme imot en ungdomshelsestrategi – den første i Norge – viser de jo ikke noen ambisjoner i det hele tatt. En må kikke seg litt i speilet og se hva det var en gjorde da en selv satt i regjering. I 2013 ble det altså ni færre helsesøstre i Norge. Det er Senterpartiet og Arbeiderpartiet ansvarlig for. Allerede i 2014 ble det 112 flere, og i 2015 ble det enda 135 flere. Det er fordi de fire partiene som har flertall nå, puttet på 500 mill. kr. Det ble flere jordmødre, og det ble flere psykologer. Vi har ikke fått tallene for 2016 ennå, men vi har puttet på 500 mill. kr til, og da begynner vi å nærme oss et volum.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2017-04-25:
Matproduksjon er viktig. Vi må produsere mer mat, både fordi vi blir flere i Norge, og også fordi vi ikke skal være så avhengig av å importere mat. Men vi må også produsere mer nisjemat – vi blir litt mer kresne når vi får mer penger mellom hendene. Vi ser også en utvikling der flere prøver seg på å utvikle merkevarer. Min kollega Pål Farstad var inne på hva osteproduksjonen på Tingvoll har brakt med seg. Veldig få næringer satser på deltidsaktører, så heltidsbonden er viktig. Det har vært et viktig ærend for Venstre i landbrukspolitikken i disse fire årene. For at landbruket i Norge skal sikres bærekraft, er vi nødt til å sikre heltidsbondens kår. Men vi skal også sikre spesialbonden – apropos den på Tingvoll som skal produsere den osten eller prøve seg på å utvikle et nytt produkt i landbruket. Mangfoldet er også viktig. Rundt Mjøsa og i de traktene der jeg ferdes mye, har vi heldigvis noen av dem som tør å prøve og tør å satse, ikke minst på grønnsaksproduksjon og grøntproduksjon. Vi har sett nye produkter. Vi har sett nye måter å oppbevare på. Vi har sett nye måter å distribuere på, bl.a. fra Mat fra Toten og andre aktører på Toten, som finner både sine nisjer og sine store volummarkeder. Heldigvis går grøntkonsumet opp. I den forbindelse: Jeg har hørt lite om opplysningskontorene i debatten her, men Opplysningskontoret for frukt og grønt er særlig viktig. Det er ikke noe tydelig flertall for hvordan en skal videreføre opplysningskontorene. Det for frukt og grønt er det stor enighet om er viktig, det sier også bransjen selv, fordi økonomien i næringen er krevende, fordi en ikke har så mange andre aktører å spille på i industrien for å fronte det, og fordi det er prispress blant kjedene på å selge. En andel av forbrukerkonsumet som også er interessant å se, er at vi er i ferd med å brygge såpass mye mikroøl at etterspørselen etter produkter til det er økende. Nibio Apelsvoll på Toten sier at her har sektoren en jobb med å fylle på med produkter fra landbruket. Så det finnes muligheter. Også kornarealet rundt Mjøsa er særlig viktig. Derfor gjør en nå et grep: de 14 kvoteregionene. Vi har da mulighet til å sikre mjølkeproduksjonen oppe i dalene og sikre fortsatt vekst i kornproduksjonen rundt Mjøsa og i andre områder der det er gunstig å produsere korn. Det er et grep som vi ikke har sett så mye til i landbrukspolitikken i Norge i de senere årene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Dette er en opptrappingsplan mot vold i nære relasjoner med særlig fokus på det som handler om barn, og er en bestilling fra Stortinget. Men det betyr ikke at vold mot eldre, mot funksjonshemmede, mot utviklingshemmede eller mot menn ikke er viktig i dette arbeidet – det er også flere tiltak som går på den gruppen. Hvis dette var så viktig for Arbeiderpartiet, hvor er da forslaget fra Arbeiderpartiet om å styrke opptrappingsplanen på dette feltet?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Det kan man lese om i budsjettforliket. Der har det kommet en halv milliard i tillegg til de 176 mill. kr som regjeringen har lagt inn i sitt budsjett. Dette kommer altså i tillegg til den historiske satsingen mellom de borgerlige partiene de siste fire årene – når det gjelder både familievernet, helsestasjoner og skolehelsetjeneste, som vi vet er viktig for å forebygge vold i nære relasjoner. Jeg husker ikke akkurat sidetallet, men det står veldig tydelig og klart at regjeringen i de neste budsjettene forplikter seg til å styrke dette området.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Jeg tror nok representanten er fullt klar over at budsjettprosesser kan ikke jeg stå her i Stortinget og si noe om i dag. Regjeringen er godt i gang med budsjettet for 2018. Men jeg er også veldig glad for det løftet som Kristelig Folkeparti klarte å få til i budsjettforhandlingene med regjeringspartiene nå i høst. Dette er et viktig område for alle de fire borgerlige partiene. Det har vi vist gjennom satsingen på helsestasjoner, satsingen på familievern og også det arbeidet som går på helse, på barnehusene og på politiet. Så jeg har lyst til å rose Kristelig Folkeparti for det grundige arbeidet de har gjort. De vedtakene Stortinget gjør i dag, forplikter regjeringen til å følge det opp videre i den planperioden. Det står jeg inne for, og jeg skal gjøre mitt for at vi skal følge opp stortingsvedtakene.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Det er nevnt i opptrappingsplanen, også unge overgripere, for vi vet at det er en gruppe som det er viktig også får hjelp. Vi har hatt en utredning for å se på hvilke tilbud disse unge overgriperne har i dag, og vi ser at vi ikke har et godt nok tilbud til dem. Nå har helseregionene også fått i oppdrag av oss å se på hvordan vi kan styrke dette arbeidet. Jeg kan forsikre representanten om at dette også er en gruppe som regjeringen tar på alvor, og som vi nå jobber med å følge opp. For vi vet at hvis vi klarer å gi hjelp til de unge overgriperne så tidlig som mulig, kan vi også forhindre nye overgrep, og vi vet at mange av dem som blir utsatt for overgrep, også blir overgripere i voksen alder.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Dette er et viktig område også for regjeringen. Helseministeren, som har ansvar for dette, tar dette på alvor, og han har i sine styringsdokumenter gitt klar beskjed til de regionale helseforetakene om at de legene skal på plass. Det er også viktig at vi får utdannet nok leger med spesialkompetanse på dette feltet. Det er et område som de regionale helseforetakene jobber med, og de skal levere en plan i løpet av mai til helseministeren, slik at vi får en god oversikt over dette.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
La meg først få understreke at regjeringen har fulgt opp vedtaket i Stortinget om å lage en opptrappingsplan mot vold i nære relasjoner med særlig henblikk på barn. Det som har vært kritikken, er at den har vært for lite forpliktende, og det har vært for lite ressurser. Men utfordringene, tiltakene og hvordan de må styrkes, ligger i denne planen. Så vet representanten veldig godt at det er et budsjettarbeid. Regjeringen la fram en sum for 2017 som ble styrket på grunn av samarbeidet i Stortinget, og det er jeg veldig glad for at kom på plass. Regjeringen har forpliktet seg til å følge opp dette viktige området, og jeg kan forsikre representanten om at vedtak som blir gjort i denne salen, følger regjeringen opp.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-04-25:
Den kritikken som kommer fra Arbeiderpartiet, faller på sin egen urimelighet. De laget selv en strategi på dette området i løpet av åtte år. Den opptrappingsplanen som regjeringen har lagt fram for Stortinget nå, bygger på den strategien som den forrige regjeringen la fram, i tillegg til en forpliktende strategi og det arbeidet som vi har gjort nå. Jeg må si jeg blir overrasket når representanten Vågslid ikke helt klarer å ha med seg kalkulatoren, for i tillegg til de 176 mill. kr er det 35 mill. kr til Statens Barnehus, 30 mill. kr til Kripos-seksjonen, 50 mill. kr til flere påtalejurister, 13,2 mill. kr til medisinske undersøkelser, 150 mill. kr til styrking av helsestasjons- og skolehelsetjenesten, 10 mill. kr til hjelpetilbud til unge overgripere, 2 mill. kr til incestsenter, 10 mill. kr til Alternativ til Vold, 9 mill. kr ekstra til Stine Sofie Senteret, 25 mill. kr til kapasitetsøkning i familievernet og 9 mill. kr til kapasitetsøkning i familievernet under de kirkelige kontorene. Når vi summerer opp, blir det 519,2 mill. kr. Så regjeringen leverer, i samarbeid med både Venstre og Kristelig Folkeparti, som har vært med og styrket denne opptrappingsplanen. Så er det slik med en plan at den følger budsjettårene, og vi er nødt til å komme tilbake i de enkelte budsjetter for videre styrking. Jeg har lyst til bare kort å komme inn på et par forslag som også Ropstad var inne på. Det er viktig med tidlig undervisning for barn, slik at barn vet hvor grensene går. Jeg var på Grefsenkollen i går og hørte på ordføreren i Sortland kommune. Det er en kommune som virkelig har tatt tak i dette, og som har opplæring av barn helt fra barnehagen av i seksualitet og å sette grenser. Vi vet også hvor viktig det er å ha jordmødre og folk som jobber på helsestasjoner som tør å stille de viktige spørsmålene. De har plikt til å stille en spørsmål om vold når en kommer til undersøkelse når en er gravid. Men vi vet at det er mange som kvier seg for å stille de spørsmålene. Derfor er det viktig med undervisning, at de som skal jobbe med barn og unge, har denne kunnskapen. Jeg nevnte i mitt innlegg at jeg er bekymret over den utviklingen vi ser på internett. Vi har som foreldre ansvar for å lære barna våre gode nettvettregler og stille spørsmål om hva det er som skjer på nett, like ofte som vi passer på at de har hjelmen på når de er ute og sykler. Det er viktig at politiet har ressurser – både mennesker og verktøy – for å kunne fange overgriperne og virkelig være forebyggende.
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-04-25:
Arbeiderpartiet stemmer mot denne planen fordi vi har høyere ambisjoner, og fordi vi vil mer enn det som ligger i den. Vi har nå hørt regjeringspartiene snakke om at denne planen er god og viser en tydelig retning. Ja, det er en god plan, og det er det den er. Kristelig Folkeparti har levert. Kristelig Folkeparti har jobbet i komiteen for å prøve å forbedre en dårlig plan, som de også var enig i helt i starten, til å bli noe bedre. Det skal Kristelig Folkeparti ha, de har gjort en god jobb. Denne diskusjonen og denne debatten har bare trygget meg i min avgjørelse. Forpliktelsene i denne salen har ikke blitt tydeligere. Tvert imot har de blitt mer ulne og dårligere. Hele spørsmålsrunden gikk med til å få fram tydelighet fra statsråden. Det ble spurt om konkrete bevilgninger til konkrete ting. Svaret? Det er budsjettspørsmål, svarte statsråden, så det kan jeg ikke si noe om. Regjeringa har ikke gjort jobben sin. Det er nevnt i planen, sa statsråden, det skal inn i det ordinære budsjettarbeidet. Som Arbeiderpartiet har stemt for. Alle tiltakene som statsråden lister opp, er tiltak Arbeiderpartiet også har stemt for i budsjettene her på Stortinget. Ligger det friske midler i de 500 mill. kr som har kommet, spør vi om. Hvor lite forpliktende denne planen er, utrykkes egentlig i romertallsvedtak XXXIII. Nå fikk jeg ikke det med meg opp hit på talerstolen, men der står det noe om at en vil forsikre seg om at det kommer midler i statsbudsjettet for 2018. Det betyr at fram til 2018 skal ingen tiltak på plass, før en får budsjettvedtak på det. Veldig mange av tiltakene som ligger i denne planen, er løpende tiltak i tjenestene i dag, tiltak som pågår, driftsmidler til barnehus og tiltak for politiet. Det er vi for. Det er veldig bra, og det er veldig bra at vi har fått styrkingene på de områdene vi har fått, innenfor både etterforskning og avdekking av vold mot barn. Venstre kaller det smålig. Det er første gang jeg har opplevd at det er smålig å ha større ambisjoner. Men det har vi, og det er vi veldig komfortable med. Når Margunn Ebbesen sier at regjeringa har tatt sitt arbeid og jobbet godt og så viser til arbeidet i komiteen, ja, det sier alt.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Eg gleder meg over alt som går bra i det norske landbruket – sjølvsagt gjer eg det. Men eg er veldig bekymra over at Høgre og Framstegspartiet er så tilfredse med den innsatsen dei har gjort, for bønder som har eit gjennomsnittleg mjølkebruk i Noreg, har opplevd at denne regjeringa har teke 15 500 kr frå dei for å finansiera dei større bruka. Det bekymrar meg, og det vert for lettvint å peika på kortsiktige effektar, for det er ikkje denne regjeringas forteneste at TINE driv bra, og at mjølkebøndene får ei veldig høg utbetaling, som har bidrege positivt. Me må tenkja framover og seia: Kva skal til for at me skal ha eit landbruk i heile landet om 10 år, om 20 år og 30 år? Då har me ikkje råd til å vera så fornøgde som det Høgre og Framstegspartiet er. Difor er det behov for eit skifte, og difor er det behov for ei klar innstilling, slik som komiteen har levert i dag.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Peparen har me iallfall framleis intakt, fordi viljen til å importera mat – og matimporten – har stige. Eg meiner òg at Stortinget har gjort viktige grep for å avgrensa Høgre og Framstegspartiet sine gjennomslag i jordbrukspolitikken. Det har vore viktige tiltak. Samtidig er eg bekymra for dei langsiktige konsekvensane av den politikken som vert ført, der ein tek pengar, budsjettmidlar, frå dei små og mellomstore bruka og flyttar over til dei store. Dei langsiktige konsekvensane av det vil vera at me ikkje lenger har eit landbruk i heile landet, og skal me greia å nå målet om auka norsk matproduksjon, må òg dei mest grissgrendte områda og dei mest vanskelegdrivne areala drivast. Difor er det f.eks. beklageleg at Høgre og Framstegspartiet i innstillinga ikkje er med på formuleringane rundt eit driftsvansketilskot, som eg meiner er heilt nødvendig.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Eg trur representanten må vera glad for at eg ikkje nemnde alle plassar det vert produsert mat i Noreg, men avgrensa meg til eit utval på 22. Når det gjeld dette med mjølkekvoteregionar, var vårt syn at me ønskte 18. Eg er veldig glad for at det ikkje gjekk ned til 10, for det ville hatt svært dramatiske konsekvensar. Men så opnar me òg for å justera grensene mellom kvoteregionane innanfor eit tal på 18, og eg får det ikkje til å vera fysisk mogleg å påstå at det er lettare å dela inn landet i meir einsarta regionar når ein skal dela dei inn i 14, enn om ein skal dela det inn i 18. Det har eg svært vanskeleg for å forstå. Så har me sett nokre teikn i pressa om korleis desse regionane er tenkte, og det er tydelegvis gjeve nokre opsjonar på bakrommet. Det er eg svært spent på å sjå korleis vert, og eg håpar at den prosessen i det minste vert reell.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Eg er oppteken av at me ikkje skal skapa usikkerheit om det som står i innstillinga. Det gjeld hovudmålet, der representanten Foss sa ein ting eg stussa på. Det står i innstillinga at ein viser til at i jordbruksmeldinga varslar regjeringa at kostnadseffektiv matproduksjon er hovudformålet med jordbrukspolitikken. «Komiteen støtter ikke dette som hovedformålet med jordbrukspolitikken», står det i innstillinga. Så står det òg at komiteens fleirtal, alle unnateke medlemen frå Sosialistisk Venstreparti, meiner at «jordbrukspolitikkens hovedmål skal være økt norsk matproduksjon med grunnlag i norske ressurser». Då er mitt spørsmål ganske enkelt: Har regjeringa fått gjennomslag i Stortinget for sitt hovudformål med norsk landbrukspolitikk, kostnadseffektiv matproduksjon, eller er hovudformålet auka norsk matproduksjon med grunnlag i norske ressursar?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
La meg starta med å presisera at utsegna om Dale, og at knapt nokon statsråd har fått til så lite i ei sak, vart sagt før Vidar Helgesen la fram sitt forslag til endring av naturmangfaldloven, som altså fekk null stemmer. Skrytelista til Framstegspartiet og statsråden er jo sendt ut, og der står det som ein av sigrane at ein har fått fjerna det talfesta målet for økologisk produksjon og forbruk. Det ein ikkje tek med, er at eit fleirtal i komiteen ber om at det kjem eit nytt og oppdatert mål om økologisk forbruk og produksjon. Er det då rett å seia at Framstegspartiet i denne saka har vunne ein stor siger, når det einaste ein oppnår er at ein får ein sommar utan eit eige økomål?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Representanten Hjemdal har halde eit strålande innlegg. Eg er einig i alt som vart sagt, om eg tek litt atterhald om mjølkekvoteregionane. Eg er einig i at denne innstillinga som me har levert, utgjer eit tidsskilje når ein ser framover. Men representanten er oppteken av gjennomsnittsmjølkebruka. Om ein ser på historia som eit gjennomsnitts mjølkebruk med 26 mjølkekyr har opplevd, har politikken som fleirtalet har ført, og resultata av dei tre siste jordbruksoppgjera, gjort at eit gjennomsnitts mjølkebruk med 26 kyr har fått eit kutt i tilskotet på 15 468 kr per bruk per år. Ser representanten Hjemdal behov for å leggja om den politikken og no styrkja økonomien til gjennomsnittsbruka, som dei siste åra har opplevd kutt – og då særleg som eit resultat av jordbruksoppgjeret våren 2014?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
I innstillinga ønskjer Venstre å sørgja for auka etterspørsel etter geitemjølk for å sleppa ei utkjøpsordning – ein ønskjer å stimulera til auka etterspørsel etter økologisk mat, og eit viktig verkemiddel for dette er jo opplysningskontora. Venstre har ein merknad der ein seier at ein ønskjer at «det skal lages et felles opplysningskontor som har til formål å ivareta opplysninger om klima, matsvinn, økologi, mat og helse.» Det er slik i innstillinga at ingen av forslaga knytte til opplysningsverksemd har fleirtal. Difor har Senterpartiet lagt fram eit forslag, nr. 12, som er likelydande med Venstres merknad, nemleg at «Stortinget ber regjeringen utrede et felles opplysningskontor som har til formål å ivareta opplysninger om klima, matsvinn, økologi, mat og helse.» Synest Venstre det er eit godt forslag?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-04-25:
Eg er svært glad for at me i dag høyrer ein noko meir audmjuk statsråd, som varslar at han vil følgje den innstillinga som Stortinget har gjeve. Dette i sterk kontrast til pressemeldinga som vart sendt ut berre minutt etter at komiteen hadde kome med si innstilling. Der skreiv statsråden bl.a. at «inntektsmålet skal kunne vegast mot andre omsyn», noko som absolutt ikkje er nemnt i innstillinga frå komiteen, der det tvert imot står at ein støttar eit eige mål om inntekt, og at det både er eit mål og det viktigaste verkemiddelet for å nå andre landbrukspolitiske mål, og understreker behovet for eit klart formulert inntektsmål. Så mitt spørsmål no er: Aksepterer statsråden det som komiteen skriv om inntektsmålet, eller har han fortsatt si eiga tolking om at dette skal kunne vegast mot andre omsyn?