trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-05-03:
Eg klarte ikkje å dy meg og tok ordet når det plutseleg vart ein debatt rundt Heimevernet og viktigheita av det knytt til debatten som var no. Eg har vore fungerande områdesjef i Heimevernet og veit faktisk kva det dreier seg om. Personar med heilt spesielle funksjonar og kompetanse kjem ikkje i Heimevernet. Det kan vere sjukepleiarar eller andre med viktige funksjonar i samfunnet, dei hamnar ikkje i Heimevernet. Dei vert lagt inn i andre funksjonar i samfunnet og skal fungere der om det er behov for det. Heimevernet er ufatteleg viktig i eit forsvar, i alle konfliktar og alle samanhengar. Det ser vi i alle konfliktar, at det er heimevernet som faktisk står imot når resten av forsvaret har problem. Det vil også vere betydeleg viktig i Noreg. Det er også slik at når ein ser på kva Heimevernet var for ein del år sidan, er det vorte bygd ganske kraftig ned. Objektsikring, som har vore ein viktig del av Heimevernet, ser ein at er kanskje kritisk no. Eg reknar med at både Forsvarsdepartementet og andre begynner å sjå på å ta tilbake objektssikringar, for det er utruleg viktig når det gjeld totalforsvaret. Heimevernet kan gjere den jobben. Så eg trur ein skal stoppe den debatten om Heimevernet. Heimevernet er ekstremt viktig, og dei har svært godt av desse dagane i felten, også folk som jobbar i ein bank, eller kva det måtte vere.
Frank Edvard Sve (Fremskrittspartiet), 2022-05-03:
Til det å kutte drivstoffavgiftene – kva for ein pengebruk er det ein snakkar om i samband med å kutte drivstoffavgiftene? Det vert altså mindre inntekter til pengebingen til finansminister Vedum, som er så stor allereie at han rivnar. Det vert berre endå meir pengar, men det vert ikkje pengebruk før regjeringa eventuelt brukar dei pengane – og sjansen for det er jo minimal. Finansminister Vedum har jo ikkje tenkt til å bruke pengar – det ser vi på mange område. Så kva for ein pengebruk er det eigentleg snakk om? Trur ein at viss ein set ned drivstoffavgiftene slik at bensin og diesel kostar 15–16 kr, så vert det hamstring? Er det slik at transportnæringa vil bruke meir drivstoff enn det ho brukar i sine oppdrag rundt omkring i Noreg? Nei. Eller ta landbruket: Vil folk i landbruket køyre mykje meir traktor eller maskiner fordi drivstoffet vert billegare? Nei, dei må bruke traktoren uansett i våronna. Det trudde eg at Arbeidarparti–Senterparti-regjeringa var klar over. I desse dagar har finansminister Vedum fått eit krav frå landbruksnæringa på 11 567 000 000 kr i landbruksoppgjeret. Er det fordi det er så høg pengebruk? Dei har fått det kravet fordi kostnadane til landbruksnæringa, transportnæringa og på alle andre område er høge på grunn av skyhøge drivstoffprisar. Det er grunnen til at transportnæringa og bygg- og anleggsnæringa i Noreg er i kneståande – kostnadane har gått til himmels. Kva for ein pengebruk er det ein snakkar om? Pengebruken skjer ikkje før regjeringa brukar dei pengane som dei taper i avgifter. Då vert det pengebruk. Men det kjem jo ikkje til å skje. Så kva for ein pengebruk er det eigentleg ein pratar om? Det er kutt i avgifter og mindre inntekter til staten. Vi har ein pengebinge som renn over – det var 277 mrd. kr i inntekter frå olje og gass, og vi ligg an til langt over 1 000 mrd. kr. Det er ikkje behov for meir pengar. Så kva for ein pengebruk er det snakk om? Ein kuttar avgifter for å berge transportnæringa, bygg- og anleggsnæringa, landbruket og alle andre næringar – det er det dette dreier seg om. Til slutt vil eg stille eit spørsmål: Er det sannsynleg at Trygve Slagsvold Vedum, som finansminister, ikkje har tenkt å gje ei krone til landbruksnæringa fordi det er pengebruk? Eg berre spør.
Mona Nilsen (Arbeiderpartiet), 2022-05-03:
Som ordfører for sak nr. 12 viser jeg til representantforslaget. Jeg vil også takke komiteen for et konstruktivt samarbeid og knytte noen kommentarer til selve forslaget. Komiteen har innstilt på å avvise forslaget. Først og fremst vil jeg si at jeg deler forslagsstillernes syn om at den russiske invasjonen av Ukraina krever at Norge stiller opp både økonomisk og humanitært. Invasjonen i Ukraina har skapt den største humanitære katastrofen i Europa siden andre verdenskrig. Alle europeiske land må bistå i den situasjonen, også Norge. Krigen i Europa påvirker oss alle, både økonomisk, sikkerhetspolitisk og i hverdagen, og i urolige tider med stor usikkerhet er trygg styring av landet viktig. Vi skal ivareta egen sikkerhet, og vi skal stille opp for krigens ofre – samtidig må vi sørge for at de økonomiske forskjellene og konsekvensene av krigen ikke øker forskjellene mellom folk i Norge. Vi har nettopp debattert Prop. 78 S for 2021–2022, med bevilgningsøkninger på hele 14,4 mrd. kr for å dekke økonomiske tiltak som følge av krigen i Ukraina. Angrepet på Ukraina har bidratt til høyere energi- og råvarepriser og viser hvor avhengig Europa er av russisk gass. Krigen vil også trolig gjøre at perioder med høyere energipriser vil vare lenger, og det vil også slå inn på norske strømpriser. Derfor vedtok Stortinget den 8. april en forlengelse av strømstøttetiltakene overfor husholdninger, frivillige organisasjoner og landbruket fram til og med mars 2023. Vi er i en situasjon der flere uforutsette situasjoner har gjort det nødvendig å øke pengebruken over statsbudsjettet. Det er en krevende situasjon, og det har vært behov for flere ekstraordinære pakker. Det i seg selv øker temperaturen i norsk økonomi og fører oss inn i en situasjon hvor vi er nærmere overoppheting av økonomien og en forsert renteheving enn på mange år. Avslutningsvis vil jeg også påpeke at det er viktig å få oljepengebruken ned fra dagens høye nivå, og at vi framover må være varsomme med å innføre flere brede og generelle tiltak. Det er ikke i noens interesse at gode tiltak i sum fører til at vi får ubalanse i økonomien, med renteøkninger og en lønns- og prisspiral, som vil skape store utfordringer for folks privatøkonomi.
Kjerstin Wøyen Funderud (Senterpartiet), 2022-05-03:
Nå kunne jeg kanskje nøyd meg med å si at jeg slutter meg helt til de to siste innleggene, men det er ikke sånn vi gjør det her, har jeg forstått, så jeg får gjennomføre det likevel!(Munterhet i salen) (Munterhet i salen) Debatten vi har hatt i denne salen i dag, understreker noe av det spennet og de utfordringene vi står oppi om dagen. Samtidig som aktiviteten er høy, den økonomiske veksten er sterk, og arbeidsledigheten lav, vet vi at mange sliter. De er urolige for at prisene på strøm, drivstoff og matvarer skal fortsette å øke, slik at de ikke klarer å betale regningene sine. De to siste årene har det vært sånn at vi har hatt mulighet til å løse slike utfordringer som har oppstått for enkeltpersoner og næringsliv knyttet til de krisene som har oppstått, med ekstraordinære krisepakker. Det har vært både riktig og viktig, for disse tiltakspakkene ble vedtatt i en situasjon der norsk økonomi stoppet opp og nettopp hadde behov for en ekspansiv finanspolitikk for å holde hjulene i gang gjennom krisene. Det klarte vi godt. Som vi alle er klar over, er situasjonen nå en ganske annen. Medisinen som foreskrives nå, er ikke flere ekstraordinære tiltakspakker, men at vi kommer tilbake til å gjennomføre ordinære budsjettbehandlinger to ganger i året. Det er bare da vi klarer å vurdere den samlede effekten av de tiltakene vi vedtar. Det er bare da vi kan avveie konsekvensene av avgiftsreduksjoner og målrettede økonomiske tiltak opp mot inndekning og hva økonomien totalt sett tåler av økt pengeforbruk. Det har vært flere gode innlegg som beskriver hva som vil skje hvis vi ikke motstår fristelsen til å bruke penger på alle de gode formålene som foreslås i de to representantforslagene. Vi risikerer da en kraftigere renteøkning enn den normaliseringen av rentenivået som er forespeilet av Norges Bank. Da vet vi hvem som blir rammet hardest. Det er de som fra før har høyest gjeld og lavest inntekt.
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2022-05-03:
Befolkningen og deler av næringslivet, som kystfiskere, entreprenører, transportører og flere andre selskaper, sliter. Det har vært vedvarende ekstreme priser på strøm, drivstoff, mat, og det har vært økende priser på mange andre felt. Enkelte deler av næringslivet går bra. Økonomien generelt går bra, men det er fremdeles store utfordringer innenfor flere forskjellige segmenter. Så hører vi hele tiden fra finansministeren og resten av regjeringen at rentespøkelset lurer, og det er jo helt riktig. Vi skal ikke bruke mer penger enn økonomien tåler, vi skal ikke overopphete økonomien. Men dette representantforslaget tar ikke til orde for å bruke mer penger; det tar til orde for å avstå fra å ta inn så mye penger. Det tar til orde for at folk skal kunne få beholde mer av sin inntekt og for at næringslivet skal kunne få beholde mer av sine penger til å drive butikk og næringsutvikling og til å ha en sunn drift som organiserer og sysselsetter store mengder folk. Flere av de bransjene som virkelig rammes nå, er lavmarginsbransjer. Vi ser at man innenfor transportnæringen og innenfor kystfisket på Sørlandet nå driver med tap og subsidierer staten og andre aktører ved at de har så store kostnader til drivstoff alene at de betaler for å utføre arbeid. Det er en stor utfordring, det er meget negativt, og det er noe staten kunne gjort noe med. Prispress i økonomien og frykt for ett prosentpoengs renteøkning eller mer slår hardt inn hos både næringslivet og folk flest. Det er derfor det er så rart at regjeringen, med Vedum og Støre i spissen, ikke tar de grepene som kunne redusert denne utfordringen, og som kunne gjort at prispresset i økonomien ble redusert. Det kunne vært å få normalisert strømprisene ved å gjøre tiltak som vi har bedt om, med å begrense og regulere krafteksporten, men ikke minst ved gå inn for dette forslaget, som går ut på å avstå fra å ta inntekter. Vi har sett drivstoffpriser på Svalbard som nå er halvparten av det vi ser i sørlige deler av landet, eller i hele landet utenom Svalbard. Og det er en normalsituasjon som var for et par år siden. For et par år siden – før Senterpartiet kom i regjering – var 17 kr per literen noe som Trygve Slagsvold Vedum klagde på. Nå er 27 kr per literen akseptabelt. Det er ekstreme priser, dette er ekstremt ødeleggende for næringslivet og befolkningen. EU-land har klart å innføre tiltak, og da må også Norge kunne innføre tiltak. Norge er i en særstilling ved at vi har en meget sterk økonomi. Vi har råd og muligheter til å avstå fra å ta inn disse avgiftene og til å redusere prispresset i økonomien. Stem for forslaget!
André N. Skjelstad (Venstre), 2022-05-03:
Det er ingen tvil om at det her, selvfølgelig, er dekning for flere departementer, men det er ganske naturlig at det er landbruks- og matministeren som svarer på det. Bærekraft og klimatilpasninger er i vinden som aldri før – Europa går framover på dette feltet – og noen vil få store konsekvenser for Norge dersom vi ikke henger med. Taksonomien til EU, FNs bærekraftsmål og biomangfoldsstrategiene kommer til å påvirke nordmenn, norske bedrifter og myndigheter i en skala vi sjelden har sett. Er statsråden på banen og klar over hvor raskt dette vil gå? Jeg blir ikke helt klok på hva statsråden har tenkt å gjøre med bioøkonomien. Norske myndigheter bør, med utgangspunkt i relevante diskusjonspunkter fra genteknologiutvalget, bidra mer aktivt inn mot EU i prosessen med utformingen av et nytt regelverk, selv om NOU-en ikke er klar. Norge blir påvirket av alt som skjer i EU, og vi har en statsråd og en regjering som ikke akkurat roper på mer internasjonalt samarbeid. Da burde det kanskje være i alles interesse at norske myndigheter på politisk nivå og embetsnivå arbeider aktivt opp mot EU for å sikre at de reglene som faktisk vil gjelde, også vil spille på lag med oss, med den politikken vi ønsker å utføre, og at vi kan klare å henge med på dette i tide. Jeg forstår det sånn at statsråden ikke ønsker å gå veldig tungt inn i saker om genteknologi og bioøkonomi, kanskje fordi en ikke har noen sterke ambisjoner på feltet. Men jeg har likevel et konkret til statsråden, som jeg håper hun tar seg tid til å besvare. For jeg er opptatt av å ta grep, og at vi ser på verktøy vi kan bruke. Jeg lurer på om statsråden anser at innovasjon med genteknologi, et av de viktigste muliggjørende verktøyene for bioøkonomien, kan støttes gjennom Bionova, dersom en kan gjøre det i forhold til fondets formål. Det kan være interessant å høre noen tanker rundt det. Samtidig savner jeg litt om dette med at genteknologi vil gi store muligheter når det gjelder å få kortreist protein – det gjelder ikke minst innenfor landbruket, men også innenfor havbruket – som vil kunne gi en bedre balanse. Det er bra det som Graminor holder på med, men jeg tror vi nå er nødt til å utvide horisonten, bl.a. ved i større grad å fokusere på kortreist protein, som jo også vil gagne den tredje verden.
André N. Skjelstad (Venstre), 2022-05-03:
Normalt bruker en vel å takke for debatten, men jeg velger å takke for dialogen i denne sammenhengen. Jeg er jo enig i at dette handler om å innhente kunnskapsgrunnlag. Det kan det ikke være noen som helst tvil om. I motsetning til statsråden – jeg håper jo jeg tar litt feil, at jeg kanskje er litt mer utålmodig – mener jeg at det er viktig, det som er gjort på Graminor, det er viktig, det som vi på mange måter ligger fremst i verden på, innenfor gener og husdyrhold, men at det nå er viktig å se på hva som er det neste store spranget. Det neste store spranget må skje innenfor det som er minst bærekraftig innenfor både havbruk og landbruk, og det er fôrkjeden med tanke på hvor man henter protein. Da tror jeg det er helt nødvendig å faktisk være fremst i skoene når det gjelder akkurat det å ha muligheten til å hente inn mer kortreist protein, som også er bærekraftig. For per i dag henter vi mye av proteinet fra mange andre deler av verden, noe som ikke er spesielt bærekraftig, både innenfor oppdrett av laks og innenfor fôr i form av kraftfôr til husdyr. Derfor haster dette. Derfor er også statsråden forhåpentligvis litt mer utålmodig etter hvert, men det er helt nødvendig at vi nå klarer å faktisk være fremst i skoene på dette. Dette handler om den bærekraften og det ansvaret vi har for en verden som ikke er i Europa, der vi henter mye av proteinet vårt. Derfor haster dette.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-05-03:
Det er jo spennende å høre at Venstre støtter opp om regjeringens satsing på Bionova. Vi er i gang nå med å utvikle hva Bionova skal bli, og det er nettopp det landbruket har savnet fra dem som styrte landet for et år siden – virkemidler til å gjøre viktige endringer på ulike områder også innenfor dette feltet. Så mener jeg at arbeidet med utredningen som er satt i gang, vil bidra til et godt kunnskapsgrunnlag for å vurdere om genredigerte organismer bør reguleres på en mindre streng måte enn tradisjonelle GMO. Og så er det viktig å ha med seg at regelverket for GMO ble utviklet for 30 år siden og før erfaringen med praktisk bruk. Det er ingen tvil om at det er et stort behov for oppdatering av kunnskapsgrunnlaget. Det er regjeringen opptatt av å få på bordet før man vurderer eventuelle endringer. Som representanten er godt kjent med, er arbeidet med utredningen godt i gang og skal være ferdig innen 1. desember 2022. Som jeg nevnte tidligere, er GMO-regelverket utviklet for 30 år siden, lenge før genredigering var et alternativ. Men i forbindelse med genredigering må det samles kunnskap og gjøres en ny vurdering av alle hensyn knyttet til både utfordringer og muligheter på området. Det er det viktig at vi fortsatt har et godt regelverk knyttet til GMO. Da må flere hensyn tas. Genteknologi må brukes på en forsvarlig måte, sånn at vi unngår spredning av uønsket GMO i naturen, forgiftning eller sykdom, fordi det kan utfordre, redusere og i verste fall utrydde andre arter, eller at det videre kan spre genmateriale med uønskede egenskaper som skaper ubalanse i naturen. Så vil jeg nevne at det pågår aktiv forskning i Norge på genredigering. Regjeringen jobber på tvers av flere departementer og prioriterer ressurser til forskning og utvikling, herunder innen bærekraftig landbruk og ikke minst havbruk. Vi følger også prosessen i EU tett og nøye. Så vil jeg si at utredningen vil gi et solid grunnlag for å vurdere eventuelle lovendringer, og jeg kan forsikre representanten om at selv om det pågår et NOU-arbeid, sitter ikke er regjeringen passivt og tvinner tommeltotter i denne saken. Dette er et spennende felt, som det finnes muligheter innenfor, men ikke minst må vi ta hensyn til de utfordringene som kan dukke opp.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-05-03:
Jeg får vel også takke representanten Skjelstad for en god dialog, for det er ingen tvil om at temaet som representanten tar opp, er viktig og kommer til å bli viktig også framover. Nettopp derfor ser jeg fram til at den rapporten som representantens parti satte i gang arbeidet på, kommer. Den vil også gi oss et grunnlag for å vurdere endringer. Det er også viktig for meg å si at GMO-regelverket har fungert godt til nå, og genteknologiloven har i internasjonal sammenheng blitt trukket fram som et godt eksempel på en lov som sikrer flere hensyn, som etikk, bærekraft og samfunnsnytte. EU har også vist interesse for denne loven og vurderer elementer av den i sin lovgivning nå, især på bærekraft, som vurderes i forbindelse med EUs «Farm to Fork»-strategi. Vi kan egentlig si at Norge er et foregangsland her. Det er ingen tvil om at det genetiske mangfoldet representerer veldig mange muligheter til å tilpasse planteproduksjonen til ulike vekstbetingelser, til å avle robuste og sunne husdyr og til å gjøre skogen mer rustet i møte med klimaendringene. Langsiktig og bred avlstilnærming har blitt en internasjonal eksportsuksess for Norge, og korn og kjøtt fra bevaringsverdige sorter og raser utgjør nye økonomiske muligheter i nisjeproduksjonen. Så ved eventuell bruk av genredigering i jordbruk, skogbruk og havbruk er det et viktig hensyn å også begrense mulig genetisk ensretting av produksjonene, sånn at det ikke går på bekostning av forvaltningen av det genetiske mangfoldet. Helt avslutningsvis i denne dialogen vil jeg si at det ikke er noen tvil om at det er mye bra og spennende som skjer på området. Det blir viktig i dette videre arbeidet å ivareta alle hensynene, som både bærekraft, etikk og ikke minst samfunnsnytte, noe vi forhåpentligvis får flere svar på når rapporten blir levert. Så håper jeg at dette ikke er siste gangen jeg og representanten diskuterer et viktig tema for muligheter, hvor vi også må være bevisste på de utfordringene det gir oss.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-05-05:
I går kunne utenriksministeren fortelle at i morgen er dagen hvor utvalget skal presenteres. Jeg har tidligere spurt utenriksministeren om hva som mer nøyaktig skal være mandatet til utvalget. Da svarte utenriksministeren her i salen at hun ikke var vant til at dette var gjenstand for inkvisisjon i Stortinget. Men vi er kanskje kommet noe nærmere å lande mandatet nå, selv om det etter sigende har vært en månedslang dragkamp mellom Støre og Vedum om hva som skal være mandatet – eller kanskje mer presist: hva som ikke skal utredes. Kan utenriksministeren garantere at utredningen ikke vil gå inn på å utrede løsere tilknytning til EU enn vi har i dag, og eventuelt en oppsigelse av EØS-avtalen?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-05-05:
Det er med respekt å melde ikke jeg som sår tvil om dette, for hvis det er slik at EØS-avtalen ligger til grunn, burde det være en smal sak for regjeringa å si at det er faktisk ikke slik at vi skal utrede en løsere tilknytning til EU, eller at EØS-avtalen på noen måte er i fare eller står på spill. Jeg registrerer at utenriksministeren sier at det verken har vært dragkamp eller forsinkelse, men en god dialog. Vi har jo nå hørt om og ventet på dette utvalget og sammensetningen av det i flere måneder. Det skulle komme like over jul, men nå er vi altså i mai. Men mitt andre spørsmål dreier seg om finansministeren. Han var ute i Dagbladet 29. mars og sa at EU er blitt mindre viktig. Deler utenriksministeren finansministerens vurdering av EUs viktighet?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2022-05-05:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet, men jeg må si jeg blir litt overrasket over Marit Arnstads siste innlegg, hvor hun mener at Høyre og Venstre presenterer splittende retorikk i denne diskusjonen. Det er regjeringa som har lagt fram en redegjørelse, og det er Stortinget som skal diskutere den. Da må det også være lov til å diskutere ulike sider ved den, både hva den inneholder, og hva den ikke inneholder. Det er også regjeringa som har sagt i sin regjeringserklæring at den skal utrede hvordan EØS-avtalen har virket for Norge i de ti siste åra. Da må det være lov til å spørre om det ikke hadde vært mer relevant å diskutere og utrede hva EUs utvikling får å si for Norge i de neste ti åra. Det er en regjering som må tåle å bli utfordret på de standpunktene regjeringa har. Både jeg og andre har i lengre tid forsøkt å få regjeringa i tale med tanke på hva som skal utredes, hvilke rammer utredningen skal ha, hvilke forutsetninger som skal ligge til grunn. Men da har vi her i salen blitt møtt med at dette er en type inkvisisjon som man ikke er vant til. Det syns jeg er en rar måte å debattere på. Hvis man først skal peke på hva som står i forskjellige dokumenter, er det jo Senterpartiets egen finansminister som har sagt at EU nå har blitt mindre viktig. Det er på Senterpartiets egne nettsider det står at EØSavtalen er en juridisk tvangstrøye. Det må Senterpartiets representanter her i salen tåle å bli utfordret på. Jeg la i min innledning stor vekt på de områdene der jeg deler utenriksministerens beskrivelser av hvilken retning EU går i. Jeg mener de er riktige, men jeg mener at det må få andre konsekvenser for den norske EU-debatten og for den norske debatten om samarbeidet med EU enn det regjeringa legger opp til. Jeg mener at det som mangler i redegjørelsen, er at utenriksministeren trekker konklusjonen av den beskrivelsen hun selv gir, og det kunne jeg ønsket meg en større debatt om. Så registrerer jeg at det er bevegelse i mange partier nå knyttet til EU-spørsmålet. Det er et parti som skal ha landsmøte til helgen som også har reist den debatten. Jeg har stilt spørsmålet før, og jeg stiller det for så vidt igjen: Nå er det krig i Europa, og noen partier mener det er utidig å diskutere NATO, noen partier mener det er utidig å diskutere EU. Hva skal vi da egentlig diskutere, når det er krig på vårt eget kontinent?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2022-05-05:
Etter å ha lyttet til debatten må jeg si at det mest overraskende med denne debatten er at både Venstre og Høyre prøver å lage skillelinjer og motsetninger som ikke finnes. De bidrar rett og slett til en splittende retorikk istedenfor en samlende debatt, midt i et tidspunkt der vi har krig i Europa. Det overrasker meg veldig. Ingen er uenig i at vårt forhold til landene rundt oss kommer til å bli forandret av krigen i Ukraina. Antakelig vil hele Europa i mange, mange år framover bli forandret av de begivenhetene som vi nå er midt inne i. Geografien til Norge, våre demokratiske og liberale verdier og vår åpne økonomi gjør oss til en del av de forandringene. Ingen er uenig i det. Det skal vi forholde oss til på en god og likeverdig måte, sammen med partnere internasjonalt, enten det er EU, Storbritannia eller andre likesinnede land. Representanten Schou må ha hørt feil. Jeg snakket ingenting om møterom og ganger. Jeg snakket om parlamentarisme. Det er et veldig enkelt uttrykk for demokratiet. Det er altså det parlamentariske systemet som sikrer en direkte relasjon mellom folk og folkets representanter, der de folkevalgte også blir stilt til et direkte ansvar. Det er det demokratiske underskuddet som EU har. Det er helt merkelig at enkelte prøver å sette et likhetstegn mellom mellomstatlig internasjonalt samarbeid og overnasjonalt samarbeid, for det er nettopp der forskjellen ligger – mellom det mellomstatlige og det overnasjonale. Jeg opplever at Høyre egentlig prøver å bruke denne debatten om Ukraina, og på en måte det som skjer i Europa angående Ukraina, til å forsøke å dra i gang en ny norsk EU-medlemskapsdebatt. På mange måter er det greit nok. Jeg aksepterer det Høyre står for der, og Senterpartiet er forberedt på den diskusjonen. Vi kommer til å møte den diskusjonen som vi alltid har møtt EU-diskusjoner, med folkestyre-perspektivet, velferdstenkningen og ressursargumentene, som etter vår mening tilsier at EU-medlemskap ikke er noen god løsning for Norge. Vi skal ha en løpende diskusjon om Norges samarbeid med EU og særlig om det samarbeidet som foregår innad i EØS. Her har utenriksministeren varslet, i tråd med Hurdalsplattformen, at vi skal få en offentlig utredning om erfaringene med EØS det siste tiåret. Jeg har forventninger til at det arbeidet vil gi oss innsikt i hvordan EØS-avtalen faktisk fungerer for Norge, både styrker og svakheter, og Senterpartiet mener at det er viktig i seg sjøl. Vi er nødt til å se kritisk på samarbeidsmodellene våre internasjonalt, og det må kunne skje uten at noen blir forsøkt stemplet som en slags dårlig europeer av den grunn, som jeg opplevde at representanten Bjørlo på en nokså søkt måte prøvde å gjøre. Norge har bestandig samarbeidet og handlet med våre naboland i Europa. Ingen jeg kjenner, er motstandere av det. Spørsmålene gjelder hvilke former for samarbeid, hvilke fundamentale interesser Norge har, og i hvor stor grad overnasjonalt samarbeid skal kunne overprøve nasjonale beslutninger.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2022-05-05:
Jeg skjønner at det jeg sier om splittende retorikk har falt Høyre og Venstre tungt for brystet. Først vil jeg si at jeg sjølsagt anerkjenner at både Høyre og Venstre har andre synspunkt på EU-medlemskap enn meg sjøl. Det synes jeg er helt greit, det er fair enough, det er en grei debatt. Det er den måten man sår tvil om andre partiers motiv på, og også andre partiers meninger, som jeg blir litt overrasket over. Når Schou gjør mine betraktninger om parlamentarisme til et spørsmål om møterom og ganger, synes jeg det er en unødvendig forenkling av debatten. Når representanten Bjørlo velger den søkte sammenligningen å snakke om at det er rart at Senterpartiet er mer opptatt av oppsplitting av Viken enn av EU – å blande de to sakene, å blande en sak om en fylkeskonstruksjon avgjort på et bakrom i Stortinget med en diskusjon om EU – er det på en måte å så tvil om hele vårt engasjement og våre motiv knyttet til debatten om Europa. Jeg synes det er helt merkelig. Han velger også å gjenta i sitt siste innlegg nå og antyder at Senterpartiet skal være imot handel fordi vi er imot EØS-avtalen. Norge har hatt en åpen økonomi i kanskje 200 år. Vi har solgt fisk til utlandet i lange, lange tider. Og så skal det å være for handel være avhengig av at man er for EØS-avtalen. Det er å så tvil om andre folks motiver. Det synes jeg ikke man skal gjøre i en redelig EU- og EØS-debatt. Jeg må også si at jeg synes den kritikken mot utenriksministeren om ikke å vise fram mandatet for EØS-utredningen er litt rar, for jeg er ganske sikker på at hvis Eriksen Søreide hadde vært statsråd nå, hadde heller ikke hun offentliggjort eller omtalt offentlig store deler av det mandatet før det har gått til statsråd. Vi vet jo at først får man det vedtatt i statsråd, og så blir det sjølsagt en offentlig debatt om både mandatet og også utformingen og gjennomføringen av den utredningen. Det er en debatt Senterpartiet ser fram til.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-05-05:
Nå gikk vel ikke Storbritannia ut av NATO, det var EU de gikk ut av, men …
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-05-05:
Det er greit! Man snakket om liberale verdier vi ønsker å fremme overfor EU, men det er et paradoks, som jeg har nevnt på talerstolen noen ganger, at ytringsfriheten er en slik liberal verdi, mens vi altså har etablert et statlig eid medieselskap i Norge som heter NRK, som påstår at de er nøytrale. Det kan man jo påstå, men det er enkelte som vil mene noe annet. Mitt spørsmål går til det jeg også nevnte i mitt innlegg, nemlig at vi i tillegg til EDF – som ministeren og jeg jobbet for å bli medlem av – bør bli medlem av det som gjelder EUs Secure Connectivity og GOVSATCOM. Det er avgjørende for satellitt, romvirksomhet og ikke minst mange norske bedrifter som vokser nå, så jeg håper det kan spilles inn som et krav i forhandlingene når det gjelder EØS.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-05-05:
Er det svaret?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2022-05-05:
Ok.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-05-05:
Før valget støttet Arbeiderpartiet LO-kongressens krav om at norske tariffavtaler og arbeidslivslovgivning skal ha forrang foran EUs regler og stemte også for dette da vi fremmet forslaget i Stortinget i forrige periode. Det står også i plattformen til regjeringen at man skal ta kampen for den norske arbeidslivsmodellen ved å utnytte handlingsrommet i EØS-avtalen. Mitt spørsmål er om regjeringen, med bakgrunn i både tidligere valgløfter, stemmegivning i Stortinget og også plattformen, kan bekrefte at man tar inn i mandatet å undersøke hvordan Norge kan sikre en sånn forrang for tariffavtalene våre og for arbeidslivslovgivning, i tråd med LO-kongressens krav. Vil dette inngå som en del av mandatet? Det er mitt spørsmål.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2022-05-05:
Da prøver jeg på en litt annen måte. Jeg går ut ifra at statsråden er enig med LO-kongressen i at det er viktig å få undersøkt nettopp om det kan gis en forrang for tariffavtaler og arbeidslivslovgivning når det kommer i konflikt med EUs regler. Det har vært flere saker i tidligere år som har vist at dette kan komme i konflikt, og hvor man da har sett at man har fått overkjørt norske arbeidstakeres rettigheter av EUs regler om den frie flyt. Det jeg da vil spørre om, er om statsråden mener det er viktig å få undersøkt om det er mulig å gi en sånn forrang innenfor EØS-avtalen. Vi vet at den har en generell forrang over norsk lovgivning hvis det kommer i konflikt, men andre land, sånn som Island, har en annen type implementering av EØS i sitt lovverk, som jeg refererte til i mitt hovedinnlegg. Ser statsråden behov for at dette også fra norsk side blir undersøkt?
Guri Melby (Venstre), 2022-05-05:
Jeg er veldig glad for at regjeringen har lagt seg på den linjen at vi i det store og hele slutter oss til EUs sanksjoner mot Russland på grunn av krigen i Ukraina. Det er ingen tvil om at sanksjoner blir mest effektive jo flere som er med på dem, og vi må ikke uthule sanksjonsregelverket med mange unntak, slik at det blir smutthull som gjør at russerne kan fortsette med sin vanlige økonomiske aktivitet. Med fare for at det blir litt hakk i plata skal jeg gjenta et spørsmål som Ola Elvestuen stilte i går, for jeg oppfattet ikke at vi fikk svar på akkurat det spørsmålet. Det handler om fiskefartøy og unntak fra havneforbudet. Utenriksministeren svarte at det var rom i regelverket til EU for det unntaket, og det har jeg ingen grunn til å bestride, men spørsmålet som jeg ønsker svar på, er: Er det noen EU-land som har innført et tilsvarende generelt unntak for alle fiskefartøy og for eventuelt reparasjoner og slikt som de gjennomfører i sitt land?
Guri Melby (Venstre), 2022-05-05:
Et annet spørsmål: Utenriksministeren nevnte selv i sitt innlegg at vi nå bidrar i det fondet som Storbritannia har ansvar for, for å hjelpe Ukraina til bl.a. å anskaffe våpen. Vi vet også at EU har et tilsvarende fond. Jeg kunne rett og slett tenke meg å høre en begrunnelse for hvorfor vi bidrar i Storbritannias fond og ikke i EUs fond.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Det er ikke slik at det har vært dragkamper om dette mandatet. Det har vært en god dialog, og det blir overhodet ikke forsinket heller. Så det kommer, og det blir presentert i morgen. Jeg kommer ikke til å lese opp mandatet før det går til Kongen i statsråd. Det er ganske vanlig, og det var også vanlig i den forrige regjeringen. Derfor kommer ikke jeg på generelt grunnlag til å utelukke det ene eller det andre. Det må man nesten vente på til utredningen kommer. Men det som er helt grunnleggende – og dette vet jo Søreide utmerket godt – er at EØS-avtalen ligger til grunn for denne regjeringsplattformen, på samme måte som den gjorde det de forrige åtte årene vi styrte. Så at hun ønsker å så tvil om dette, mener jeg det er absolutt ikke noe grunnlag for.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Det spørs på hvilke områder representanten viser til. Når det gjelder vaksinesamarbeid, var EØS-avtalen veldig viktig for Norge. Når det gjelder forsvars- og sikkerhetspolitikken, er det vel en realitet at når det gjelder de midlene som brukes av NATO-land til forsvar, går en mindre andel til EU etter at Storbritannia gikk ut av NATO. Når vi nå skal kanalisere penger inn i et fond til våpenhjelp til Ukraina, gjør vi det i samarbeid med Storbritannia. Så alt kommer an på hvilket område representanten henviser til.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
President, da må jeg rette opp i det umiddelbart!
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Ja, da tar jeg det innspillet fra representanten for Fremskrittspartiet til etterretning. Jeg beklager på det sterkeste at jeg blandet sammen EU og NATO. Storbritannia har ikke gått ut av NATO, har aldri hatt planer om å gå ut av NATO og har ingen diskusjon om å gå ut av NATO. Det er EU de gikk ut av.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Ja.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Jeg tror jeg nesten må svare det samme som jeg svarte representanten Eriksen Søreide, selv om spørsmålet var helt annerledes. Det er slik at det skal presenteres for Kongen i statsråd i morgen. Å si hva det konkret inneholder, vil da ikke være riktig av meg. Om man venter sånn ca. 24 timer, kommer jeg til å svare på det.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Det jeg er opptatt av, er å sikre norske arbeidstakeres rettigheter. Jeg har lest de utredningene som ble gjort fra Nei til EU da vi inngikk EØS-avtalen den gang, hvor det står at man nesten ikke kunne opprettholde den norske arbeidslivsmodellen hvis vi gikk med i EU. Det har vist seg å være grunnleggende feil. Vi har klart å ivareta den norske modellen på ulike vis, men noen steder har det vært utfordrende. Det skyldes ikke bare EØS-avtalen, det skyldes også arbeidsinnvandring generelt, hvor det alltid er en fare for at det fører til at lønns- og arbeidsforhold blir dårligere for dem som kommer som arbeidsinnvandrere. Nettopp derfor er det så viktig å opprettholde et organisert arbeidsliv og også gjøre det som regjeringen foreslår, nemlig innføre kollektiv søksmålsrett, slik at vi kan skape presedens på ulike saker. Nå er ikke jeg enig med representanten Moxnes i at Island har en helt annen tolkning på arbeidslivsområdet enn det vi har, men det viktigste for meg er å undersøke hva som er handlingsrommet i EØS-avtalen, slik at vi kan ivareta arbeidstakernes interesser.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Vi har ikke søkt unntak fra havneforbudet – med unntak av situasjonen på Svalbard. Det som var situasjonen da vi fikk disse sanksjonene, var at EUs forordning på dette området var uklar. Unntak for alle fiskefartøy ble dessuten vurdert som nødvendig av hensyn til det bilaterale fiskerisamarbeidet og en bærekraftig forvaltning av bestander i Barentshavet. Akkurat hvordan de andre landene har definert dette, må jeg nesten komme tilbake til. Det handler om hvor tunge skipene er, hvordan de kan laste, så hvordan de ulike landene har praktisert denne forordningen, må jeg nesten komme tilbake til. Ved gjennomføringen av havneforbudet i Norge ble det gjort enkelte tilpasninger. Det første var, som jeg var inne på innledningsvis, at forbudet begrenser seg til å gjelde havner i Fastlands-Norge.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2022-05-05:
Svaret på det er at vi ikke er medlem av EU, og derfor vil vi ha større innflytelse over det britiske forsvarsfondet. Men det er også veldig nært koordinert med EU, og derfor har vi valgt det britiske forsvarsfondet.
Ingjerd Schou (Høyre), 2022-05-05:
Jeg skal fortsette litt der jeg slapp i sted. Det er ikke sikkert at jeg bruker opp de 3 minuttene, men det vil vise seg. Jeg etterlyser en tydeligere erklæring fra regjeringen når det gjelder europapolitikken den akter å føre, og hvilken visjon den har for Norges relasjon til EU. Jeg satt og hørte på debatten og hørte Senterparti-representanten Arnstad si at det er for langt unna vanlige folk, og at det er vanskelig å nå fram. Ja, når man er på gangen, er det sånn – man når ikke fram. Man når ikke fram til beslutninger i lukkede rom når man ikke er med i EU. Det ser jeg, men Arnstad sa at det var for mange beslutninger i lukkede rom. Det er klart det er lukkede rom når vi ikke er der, når vi ikke er med. Når vi ikke vil være med, fatter andre beslutningene. Når man ikke vil være med, blir det en tilfeldig godvilje som av og til kan råke oss. Jeg leste på førstesiden i Aftenposten for et par dager siden at det var en tilfeldig godvilje som gjorde at vi så raskt fikk tilgang til vaksiner, siden vi var i randsonen av EU-medlemslandene fordi vi hadde EØS-avtalen. Det var ingen garanti. Vi kunne ha risikert å havne i den samme køen som alle andre land som var naboland til EU, men det var en tilfeldig godvilje. Slik er det når vi er på gangen, når vi ikke vil ha hånden på rattet, og når vi ikke vil forplikte oss. Senterpartiet vil ikke engang forplikte seg til en merkompetanse på hva vi kan tape og vinne, for det har jo ikke skjedd noe på 28 år. Det har heller ikke skjedd noe på 8 år, med etterlysning om at det burde forrige regjering ha gjort – en EU-utredning. Men det skjedde altså noe den 24. februar i 2022 som gjorde at det meste av det vi har sett av internasjonale organisasjoner, har hatt en annen debatt. Det er ikke vanskelig å skjønne at Hurdalsplattformen binder, men det jeg ikke skjønner, er behovet for ikke å ville vite, for ikke å kunne, for ikke å ville se om det har skjedd noe. Det blir litt som å stikke hodet i sanden eller hodet under armen og armen i bind, som en låtskriver sier det. Vi vil ha vaksiner, vi vil ha tilgang til kompetanse på miljøområdet, og vi vil være med på sanksjoner når det virkelig gjelder, men å utforme, beslutte, forplikte seg – vi står på gangen. Ja, det er langt unna vanlige folk.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-05-05:
Eg vil også starte med å takke utanriksministeren for ei særs god utgreiing. Eg trur på visjonane til utanriksministeren og engasjementet hennar for Europa. Samtidig sleper ho med seg ein tung bagasje i regjeringa ho sit i, ein bagasje som har eit namn: Senterpartiet. Medan næringsminister Vestre spring entusiastisk rundt og seier «heile Noreg eksporterer», spring finansminister Vedum like ivrig rundt og seier «nei til sal av Noreg». Og medan bodskapen frå statsministeren og utanriksministeren i denne salen er at «EUs normative, økonomiske, politiske og lovgivende kraft har aldri vært sterkere», er bodskapen frå finansminister Vedum i Dagbladet for kort tid sidan at EU har blitt mindre viktig. Den nye kommunalministeren vår er allereie heidra med pris av Danmarks Nei til EU for sin intense EU-motstand og er blant dei som jubla over brexit. Vi har rett og slett ei regjering som køyrer i to spor i europapolitikken sin, og det er berre det eine sporet vi har høyrt i utgreiinga til utanriksministeren. Ein annan observasjon: Samtidig med at dei leiande politikarane i EU den 24. februar sat i felles krisemøte fordi Russland invaderte Ukraina, sat norske statsrådar frå eit visst regjeringsparti på tilhøyrarbenken i Viken fylkesting og feira at fylket blei splitta opp. For å setje det litt på spissen: Medan det store prosjektet til EU akkurat no er å samle Europa, frå Ukraina til Irland, har vi eit parti i regjering som har som sitt store prosjekt å splitte opp Noreg fordi kulturforskjellane er så store mellom folk i Østfold og folk i Buskerud. Dette er ikkje berre ein observasjon; dette handlar om fokus. Det handlar om kva vi er i politikken for – å samle eller å splitte? Det handlar om vi skal bruke denne kritiske tida i vår vesle del av historia til å ta dei lette, unødvendige stega bakover eller dei tunge, nødvendige stega framover. Eit av dei verkeleg tunge og enormt krevjande stega som EU tek no, på toppen av alt anna, er RePower EU – å gjere Europa uavhengig av russisk fossil energi så raskt som råd, seinast innan 2030. Kommisjonen har no sendt krav til kvart enkelt medlemsland om å lage ein plan for korleis dei kan erstatte russisk gass. Kvart land må etablere krav om konkrete tiltak for å auke fornybarproduksjonen, innføre enøk-tiltak, byggje hamner for LNG-skip, osv. Dessverre har ikkje eit slikt brev gått til Noreg, for vi er ikkje med. Her må vi sterkare på banen. Vi i Noreg må faktisk òg bidra til å frigjere Europa frå det brennstoffet Russland treng for å halde fram med krigen i Ukraina. Vi må kople oss på og varsle at vi skal vere ein del av løysinga med RePower EU på både kort og lang sikt. På kort sikt – meir gass til føreseielege og fornuftige prisar. På lang sikt – varsle at vi vil forsere og kraftig trappe opp havvindutbygginga vår med hybridkablar til kontinentet. Det handlar om solidaritet, tryggleik og klima.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-05-05:
Eg vil fortsetje der representanten Eriksen Søreide sleppte. Eg synest det er merkeleg å høyre representanten Arnstad snakke om at vi frå Venstre og Høgre si side her prøver å dra opp motsetningar som ikkje finst, og ein såkalla splittande debatt. Problemet er jo at dette er politiske motsetningar og ulike syn som finst, som er reelle; det er faktisk leiaren i Senterpartiet og finansministeren som seier offentleg at EU har blitt mindre viktig den siste tida. Det er ei reell motsetning til korleis mange andre i denne salen ser på det. Det er òg slik at Senterpartiet faktisk er imot EØS-avtalen. Det er mogleg det er splittande retorikk å påpeike det, men det er uansett eit faktum. Det er ei politisk ueinigheit som det må vere lov å snakke om i denne salen. Eg vil også minne representanten Arnstad om at det vi no har, faktisk ikkje er ein debatt om Ukraina, det er ein debatt om EU- og EØS-saker. Difor snakkar vi om EU og EØS. Så prøver representanten Arnstad også å seie at alle er for handel – at det er ingen motsetning her, vi er alle for handel. Så enkelt er det ikkje. For det første: Senterpartiet er imot EØS-avtalen, som er heile grunnlaget for vår samhandel med EU. For det andre: Det er faktisk slik i dag at trass i EØS-avtalen ser vi no at han ikkje dekkjer alt, og i stadig mindre grad dekkjer alt vi treng i vår samhandel med Europa. Eg var sjølv i Brussel i går og hadde møte med det svenske NHO, som fortel at dei i stadig større grad merkar at det blir vanskelegare for svenske bedrifter å samhandle med Noreg enn med andre EU-land, trass i EØS-avtalen, fordi handelspolitikk handlar om så mykje meir enn det som ligg i EØS-avtalen. I EU blir òg nye verkemiddel innanfor handelspolitikken no rulla ut i stort tempo; det er stadig meir krevjande å stå utanfor, og EØS-avtalen dekkjer ikkje alt. På viktige område ligg det no inne avgrensingar for program, vi er ikkje automatisk med i alle programsamarbeida i EU. Vi er ikkje inne i det nye romprogrammet til EU; vi er ikkje eingong inne i alle delar av det eksisterande romprogrammet. Det er avgrensingar i Horisont Europa og i Digital Europe. Dette er reelle utfordringar som norsk næringsliv og norsk handel har, og det må vi våge å snakke om i ein debatt som faktisk handlar om Noregs forhold til EU og EØS. Det er ikkje splittande retorikk, det er politiske motsetningar mellom Senterpartiet og Venstre og andre parti.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-05-05:
Dette representantframlegget frå Venstre handlar om to ting: Det handlar om å setje seg eit høgt, men realistisk mål om full breibandsdekning i Noreg innan 2025, og det handlar i tillegg om at vi set oss like høge, tydelege og ambisiøse planar om å ta ut effektane av det i størst mogleg grad, raskast mogleg, for folk, næringsliv og det offentlege Noreg. Digitalisering og ny teknologi har dei siste tiåra endra samfunnet i eit enormt tempo, som representanten Helleland veldig godt illustrerte, den rivande utviklinga vi har sett. Og alt tilseier at digitaliseringa sine bidrag til vekst og samfunnsnytte vil forsterkast ytterlegare i åra framover, i både offentleg og privat sektor, og det vil kome på alle område. Full digitalisering i Noreg vil vere med og redusere klima- og miljøavtrykk, det er nødvendig for omstillinga til eit grønare næringsliv, det er nødvendig for å møte eit aukande og endra kompetansebehov for folk over heile landet og for å sikre tenestekvaliteten til ei aldrande befolkning – og mykje meir. Vi skal gle oss over at vi har kome så langt som vi har. Nesten ni av ti husstandar hadde i fjor eit tilbod om breiband. Dekninga har auka voldsomt berre dei siste to-tre-fire åra, og den har i hovudsak vore finansiert privat. Staten har gjeve bidrag, men det har i stor grad skjedd med privat utbygging. Det er det store som no må endre seg i åra framover. For å dekke dei 240 000 husstandane som no er igjen, må staten ta ein større del av kaka. Venstre sitt konkrete framlegg er definert slik at vi ønskjer å setje mål om 95 pst. dekning av breiband med minst 1 Gbit/s og minst 100 Mbit/s for dei resterande husstandane/bedriftene. Grunnen til at vi har definert målet slik, handlar om det grundige felles arbeidet som er gjort av KS, kommunane sin organisasjon, Abelia, Nelfo og NHO, som syner at dette er det mogleg å få til innanfor ein cirka prislapp på 4–5 milliardar i statlege kroner i løpet av dei neste fire åra. Då vil vi kunne fulldigitalisere Noreg med den definisjonen vi her har gjeve, og det vil ha eit kolossalt verdipotensial for Norge. Så er det sjølvsagt gledeleg og flott å høyre at regjeringspartia her i dag meiner at dette ikkje er ambisiøst nok, og at ein vil satse endå meir. Det er jo kjempebra. Eg har rett nok ikkje sett prislappen for det som her blei antyda, men det vi seier her, er at vi kan kome utruleg langt for den relativt vesle prislappen – på nokre få milliardar, som vi her har sagt – og eg håpar vi no, saman, iallfall kan bidra til at vi kjem dit. Kjem vi lenger, er det sjølvsagt endå betre.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-05-05:
Ja, det var en god idé. Då vil eg med dette fremje det lause framlegget som er levert inn, på vegner av Venstre, som eg har referert til i mitt innlegg.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-05-05:
Først vil eg gratulere statsråden. Det er interessant å høyre at statsråden omtrent framstiller det som har skjedd på breibandsida i Noreg til no som eit mislykka prosjekt fordi ein har brukt for lite pengar. Poenget, som er tydeleg vist i rapporten frå KS med fleire, er at vi har hatt ein veldig vellykka breibandpolitikk til no. Vi har komme langt. Men no har vi komme til det punktet der det ikkje i god nok grad er marknadsmessig grunnlag for resten av utbygginga – no må ein trappe opp. Vi har i vårt framlegg følgt opp det som eigentleg er konklusjonen i rapporten frå KS, NHO med fleire, nemleg at ein kan setje eit nivå der ein grovt sagt for 1 mrd. kr i året kan nå full breibanddekning innan 2025, definert som 1 Gbit/s til 95 pst. og 100 Mbit/s til 5 pst. Så seier regjeringspartia at dette ikkje er godt nok, ein må gjere meir. Har regjeringa prislappen på den satsinga som statsråden her beskriv, som går lenger enn det Venstre foreslår?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-05-05:
Eg kan forsikre representanten Gjelsvik om at i Venstre-styrte Eid når vi no 100 pst. dekning, fordi vi har lagt gode kommunale planar og nettopp brukt det spleiselaget som har vore over mange år, med ein kombinasjon av private midlar, kommunale midlar og statlege midlar, som er ein rett modell. Men vi er einige om at i det som no står att, må den statlege og offentlege biten av dette bli større. Men eg må nesten gjenta spørsmålet mitt, sidan statsråden ikkje svarte på det. Å nå det målet som vi sette fram her i dag, vil grovt sagt koste om lag ein ekstra breibandsmilliard per år dei neste tre åra. Så seier regjeringspartia at dette ikkje er nok, det er ikkje ambisiøst nok. Kva er prislappen for den ekstra innsatsen som då må gjerast for å nå 100 pst. innan 2025? Og korleis har regjeringa tenkt å finansiere det over dei komande tre statsbudsjetta?