Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-04-07:
Et av hovedmålene med Kvalitetsreformen er økt internasjonalisering. Det er et konkret mål å øke antallet delgradsstudenter, altså studenter som tar deler av sin grad i utlandet, med hovedvekten av utdanningen fra et norsk lærested. Også Høyre har sluttet seg til denne målsettingen. Formålet med økt internasjonalisering er minst tredelt. For det første har det en verdi i seg selv. Gjennom studieutvekslingsprogrammer kan studenter fra forskjellige kulturer og nasjoner komme sammen og få økt forståelse og respekt for hverandres bakgrunn og kulturer. Også i et utviklingsaspekt er internasjonalisering viktig, både fordi norske studenter vil kunne bidra til å stimulere til faglig kvalitetsutvikling i utviklingsland - og senere benytte sin spesialkunnskap i arbeidslivet - og også fordi studenter fra utviklingsland får anledning til å studere ved norske institusjoner, og vil kunne dra nytte av sin ervervede kunnskap til gagn for sitt nærmiljø, sitt land og sin region. For det tredje vil studentutveksling og internasjonalisering virke kvalitetshevende på norske institusjoner. Studentene kan vende tilbake til videre studier i Norge, med nye kontakter og nye nettverk, med faglig, språklig og kulturell kompetanse, som vil heve den faglige kvaliteten ved lærestedene. En slik nivåheving vil også styrke norsk arbeidsliv og kvaliteten på norsk forskning. Interpellanten henviser til en nedgang i antall utenlandsstudenter. Det er naturligvis uheldig om utviklingen er at færre studerer i utlandet. Her har institusjonene et særlig ansvar for å informere studentene og oppfordre dem til å studere en periode i utlandet. Tettere oppfølging og veiledning er nemlig også et mål i Kvalitetsreformen, og dette bør medføre en økt bevissthet om muligheten for å studere i utlandet. Det er veldig ulikt fra institusjon til institusjon hvor stor andelen av studenter som studerer i utlandet, er. Et godt eksempel på en institusjon som er veldig god på internasjonalisering, er Norges Handelshøyskole i Bergen. Men samtidig skal vi ikke se oss blinde på kvantitative størrelser. Norske institusjoner stiller strenge krav til den faglige kvaliteten ved utenlandske samarbeidsinstitusjoner. Eksempler her er Universitetet i Oslo og Universitetet i Tromsø, som har fått i stand bilaterale masseutvekslingsavtaler med UC Berkeley, et av verdens fremste samfunnsvitenskapelige universiteter. Jeg er også kjent med at mye av nedgangen i andelen utenlandsstudenter skyldes at færre studenter søker seg til del- og helgradsstudier ved universiteter hvor sol og sommer vektlegges i vel så stor grad som selve studiet og det faglige innhold. Det er likevel god grunn til å følge situasjonen nøye videre. Jeg forutsetter at institusjonene fortsetter arbeidet med å utvikle gode programmer for studentutveksling med institusjoner som holder et faglig tilfredsstillende nivå. Nettopp slik kan vi nå Kvalitetsreformens mål om at internasjonalisering også skal medføre en kvalitativ nivåheving hos norske studenter, kandidater og institusjoner. Både jeg og sikkert også de andre her salen, bl.a. interpellanten, vil følge utviklingen videre, både i kvalitet og i kvantitative størrelser. Jeg ser fram til stortingsmeldingen om internasjonalisering, som statsråden vil legge fram om kort tid. Jeg håper at en i denne stortingsmeldingen vil fokusere sterkt på nordområdene og på en tettere tilknytning til våre naboer i øst. Dette er viktig for handelen vi har med disse områdene, og for kulturell og kunnskapsmessig utvikling.