Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-10-27:
Jeg vil først få takke interpellanten for å ta opp en viktig sak. Lostjenesten er et av våre viktigste sjøsikkerhetsrettede tiltak, som skal ivareta hensyn til liv, helse og miljø langs kysten. Lostjenesten setter også en del viktige rammebetingelser for skipsfartsnæringen, med en kostnadsramme på ca. 650 mill. kr i året som er hundre prosent finansiert av brukerne. Vi har i de siste årene gjort mye for å løse de utfordringene som lostjenesten står overfor. Det har vært gjennomført en utredning om lostjenesten i tråd med hva som er skissert i Nasjonal transportplan 2010–2019. Som følge av denne gjennomgangen ble nye forskrifter om losplikt og losavgifter fastsatt med virkning fra 1. januar i år. Målsettingen med losgjennomgangen har vært å tilpasse lostjenesten til dagens trafikkbilde og navigasjonshjelpemidler. Endringene som nå er gjennomført, er anslått å medføre mellom 10 og 15 pst. reduksjon i losplikten. Statistikken så langt i år viser at det har vært en vekst i den samlede lospliktige trafikken. I dette bildet med underliggende vekst har seilas med los økt marginalt med 1,6 pst., mens seilas med farledsbevis har økt med hele 11,3 pst. Man skal være forsiktig med å tolke statistikk, men dette resultatet tyder på at de nye reglene i stor grad har virket etter hensikten. Farledsbevisordningen gir fartøyene mulighet til å seile med farledsbevis fremfor å ta los. Ordingen innebærer også en betydelig innsparing for både Kystverket og skipsfarten hva gjelder ressursbruk. Jeg er kjent med – som representanten Kambe peker på – at rederinæringen har gitt uttrykk for en del misnøye når det gjelder praktiseringen av den nye farledsbevisordningen. En del av denne misnøyen tror jeg kunne ha vært avverget dersom partene på et tidligere tidspunkt hadde vært i dialog med hverandre. Derfor er jeg glad for at Kystverket har berammet et arbeidsmøte med Norges Rederiforbund og Fraktefartøyenes Rederiforening om konsekvensene av de nye reglene i lospliktforskriften. Både dialogmøter med næringen og Kystverkets egne prosesser har ledet til en del grep for å imøtekomme den kritikk som er reist mot praktiseringen av den nye farledsbevisordningen. Kystverket har fjernet enkelte lokale begrensninger i farledsbevisordningen som ble innført i vår, og som var strengere enn de begrensninger som ble praktisert med det gamle systemet. Det er nok særlig disse lokale begrensningene som har forårsaket en god del av reaksjonene fra næringen. I tillegg til å fjerne disse nye begrensningene har Kystverket også bedt en uavhengig tredjepart om å foreta en sjøsikkerhetsmessig risikovurdering av en rekke eksisterende lokale begrensninger. Dersom dette arbeidet resulterer i anbefalinger om å fjerne eller endre lokale begrensinger, vil næringen bli hørt før endringene trer i kraft. Arbeidet på dette området er, med andre ord, inne på rett spor og skjer i dialog med næringen. Som jeg allerede har redegjort for, har vi oppnådd noen av målsettingene med den nye lospliktforskriften. Vi har også løst noen av de utfordringene som har oppstått underveis, og som nødvendigvis må komme når man innfører et nytt system. Imidlertid gjenstår det flere utfordringer som vi ennå ikke har fått løst så godt som vi ønsker. Men dette skal vi gripe tak i. Lostjenesten har i de senere årene stått overfor en del utfordringer knyttet til den økonomiske situasjonen. Det har bl.a. medført avgiftsøkninger som til tider har ligget over den forventede prisutvikling i samfunnet for øvrig. Videre har det vært en del utfordringer knyttet til praktiseringen av den nye lospliktforskriften. Disse utfordringene har vi fått løst et stykke på vei, som jeg allerede har vært innom. Nå gjenstår det enkelte utfordringer som må ses på i en større sammenheng. Det knytter seg bl.a. til det samlede omfanget av lostjenesten og i hvilken grad farledsbevisordningen kan erstatte bruk av los om bord i fartøyet. Jeg er opptatt av at regelverk ikke skal bli betraktet som om de er hugget i stein. Vi må være åpne for å se på endringsbehov når utviklingen tilsier dette. Det er nå mer enn ti år siden sist det ble foretatt en samlet gjennomgang av lostjenesten. Det var i forbindelse med St.meld. nr. 47 for 1998–1999 Om evaluering av losplikt- og losgebyrsystemet. Etter regjeringens vurdering er det, som jeg har vist til, flere forhold som tilsier at det nå bør foretas en ny gjennomgang av lostjenesten. Regjeringen har derfor besluttet å nedsette et offentlig utvalg som skal foreta en helhetlig gjennomgang av lostjenesten og regelverket knyttet til los. Utvalget skal utrede lostjenestens omfang og organisering. Videre skal utvalget se lostjenesten i sammenheng med andre ulykkesforebyggende tiltak. Bruken av farledsbevis skal vurderes nærmere. Lostjenesten skal også vurderes i forhold til den teknologiske utviklingen, både på land og på fartøyene. Selv om lostjenesten har noen utfordringer, vil jeg understreke at lostjenesten er et viktig sjøsikkerhetsrettet tiltak. Det er den i dag, og det vil den være i framtiden. De fartøyene som representerer den største risikoen, vil også måtte ha los i framtiden. Lostjenesten gir en risikoreduserende effekt, og den tilfører en ekstra kapasitet til skipet. Losen har en spisskompetanse i lokal farvannskunnskap og har praktisk erfaring fra farvannet under alle typer værforhold. I tillegg har losen funksjon som førstelinjeberedskap ved en ulykke. Regjeringen ønsker å videreutvikle lostjenesten som en framtidsrettet, kostnadseffektiv og brukervennlig tjeneste, som skal fortsette å ivareta viktige samfunnsoppgaver knyttet til miljø og sikkerhet. Utvalgets arbeid vil være et sentralt innspill i regjeringens arbeid med å videreutvikle lostjenesten.