Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2002-04-18:
Stortinget vedtar i dag viktige endringer i likestillingsloven. I motsetning til foregående taler kan jeg på mitt partis vegne stille meg helt og fullt bak disse endringene. En del av oss husker noen år tilbake – da likestillingsloven ble vedtatt i 1978. Bare én representant fra Kristelig Folkepartis stortingsgruppe stemte den gang for likestillingsloven – resten av stortingsgruppen trengte litt mer tid på seg. Så det kunne kanskje sies at Kristelig Folkeparti har gått gjennom en «kjønnsmodning» siden den gang. Denne modningsprosessen i forhold til likestilling har for øvrig gjort seg gjeldende også i andre partier og i brede lag av folket. I dette historiske lyset har vi med en viss interesse registrert at partiet uformelt av noen er kåret til «de tøffeste» og «de beste» når det gjelder likestillingsinnsats. Uten at det bør være noe uttalt mål for noen å skulle være «best i klassen» i en slik sak, har vi likevel merket oss at likestillingsdirektøren og Likestillingsombudet ifølge Dagsavisen 10. mars i år uttaler at de mener Arbeiderpartiet må skjerpe sin likestillingspolitikk, samtidig som de roser Samarbeidsregjeringen og sier: «De har fått gode resultater på svært kort tid». Det er selvsagt hyggelig. Selv om det de siste tiårene har skjedd store endringer i kvinnerollen, viser statistikken tydelig at vi fortsatt har en meget skjev kjønnsfordeling i utdanning, arbeidsliv, husarbeid og i omsorgen for barn. Kristelig Folkeparti har de siste årene lagt økt vekt på at likestilling skal integreres i alle politikkområder. Kvinner og menn skal ha like rettigheter og muligheter. Kjønn skal ikke føre til diskriminering eller forfordeling på noe område i samfunn og arbeid. Kristelig Folkeparti mener at likestilling innebærer at man får lik lønn for arbeid av lik verdi, og at kvinners posisjon på arbeidsmarkedet generelt blir styrket. Likestilling innebærer også at menn i større grad tar ansvar for oppgaver og plikter i hjemmet. Endringene i likestillingsloven er virkemidler for å nå disse målene. De endringene vi i dag vedtar, dreier seg kort sagt om plikt til å arbeide for likestilling, skjerping av forbudet mot forskjellsbehandling på grunn av kjønn og forbud mot seksuell trakassering. Så kan vi spørre: Har det egentlig noen betydning om kvinnene kommer sterkere med i mannsdominerte utdanningsinstitusjoner og mannsdominerte arbeidsplasser? Dette spørsmålet ble også stilt da kvinnene i sin tid ble kvotert inn i politikken og Regjeringen. Etter min mening handler ikke dette om kjønnskamp, det handler like mye om å sikre bredden i rekrutteringen. Hvis man etterlyser større erfaringsbredde i ledelse og styrer generelt, vil det naturlig bli plass til flere kvinner. Erfaringen tilsier at flere kvinner i kollegiet utvider meningsspekteret. De tilfører debatten nye innfallsvinkler, og prioriteringene blir noe annerledes. Stortinget vedtar også at det skal bli mulighet til å praktisere radikal kjønnskvotering ved opptak til høyere utdanning der kvinner er underrepresentert. Utdanningsinstitusjonene skal selv avgjøre om de vil ta i bruk dette virkemiddelet. Radikal kjønnskvotering ved opptak til høyere utdanning høres for mange dramatisk ut, men jeg vil minne om at i arbeidslivet og ved opptak til yrkesrettet utdanning gjelder denne regelen allerede. Samfunnet trenger menn og kvinner på alle nivåer. Først da vil vi ha et optimalt likestilt samfunn. Poenget med å få seksuell trakassering inn i likestillingsloven ser jeg på som svært viktig. Seksuell trakassering er «uønsket seksuell oppmerksomhet som er plagsom for den oppmerksomheten rammer», og den kan være både verbal, ikke-verbal og fysisk. Forekomsten av seksuell trakassering er grundig dokumentert. I dag pålegger arbeidsmiljøloven arbeidsgivere å verne ansatte mot trakassering, herunder seksuell trakassering. Denne regelen er viktig, men den har begrenset rekkevidde. Seksuell trakassering rammer også andre enn arbeidstakere, f.eks. studenter/skoleelever og deltakere i organisasjonslivet. Disse kan gis bedre vern gjennom en bestemmelse i likestillingsloven. I diskusjonen om likestillingsloven har den skjeve kjønnsfordelingen i næringslivet vært særlig fokusert. Sterke røster i næringslivet hevder imidlertid med tyngde at det finnes bedre virkemidler for å få kvinner inn i ledelse og styrearbeid enn kvotering. Det kan være naturlig å spørre hvorfor man ikke allerede har benyttet seg av disse andre virkemidlene i sterkere grad. Saken er at menn har blitt kvotert inn i ledelse og styrer lenge nok. Nå er det dyktige kvinners tur. Kjønnskvotering kan bety at middelmådige menn blir erstattet av velkvalifiserte kvinner. En del bedrifter har meldt om at skjemaveldet blir svært komplisert og detaljert når vi pålegger dem enda flere rapporteringsoppgaver. Til det vil jeg si: Kristelig Folkeparti er i Regjeringen med på å gjøre Norge enklere. Vi vil holde fast på hovedformålet med bestemmelsen om at virksomheter er pålagt å utarbeide årsberetning der det skal redegjøres for likestilling i virksomheten – hovedformålet er å skape økt og mer systematisk oppmerksomhet mot likestilling i virksomheten.(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)