Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2011-02-15:
Takk for mange gode innlegg og perspektiver. Jeg skal forsøke å komme inn på en del av det som har vært tatt opp til nå i debatten. For det første, når det gjelder Egypt, tror jeg vi alle er enige om holdningene til det historiske som har skjedd. Aftenposten hadde en førsteside på lørdag hvor det sto: «Nå venter friheten.» Det er et håp mer enn et postulat, vil jeg si. Veldig mye usikkerhet ligger foran Egypt, og vi må nå finne den rette veien for hvordan vi kan støtte, slik at demokratiske krefter, liberale krefter og folkets røst kan komme til uttrykk. Situasjonen er jo den at en general uten uniform er nå erstattet av en generalstab i uniform, som har opphevet grunnloven, som har oppløst nasjonalforsamlingen og som har videreført unntakstilstanden. Det er et krevende utgangspunkt for veien videre. Vi legger vekt på at Norge, sammen med andre land, skal bidra på best mulig måte – men legg merke til én av de unge demonstrantene på plassen som sa at de klarte dette selv. Det var et sterkt budskap om betydningen av at egypterne eier sin egen fremtid og sin egen revolusjon. Norge vil i dagene som kommer, kartlegge denne utviklingen og muligheten for handlingsrom for norsk støtte i Egypt. Det kan bety at vi styrker ambassaden i en tid framover. Vi ønsker systematisk å vurdere kontakten med sentrale aktører i Egypt, regionalt og internasjonalt, og vurdere hvordan vi kan bruke norske ressurser. Vi vil videreutvikle og øke demokratistøtten gjennom eksisterende lokale, regionale og internasjonale nettverk og samarbeidspartnere. Vi må fokusere på områder der vi har særlige forutsetninger for å bidra. Slike områder kan være støtte til menneskerettighetsorganisasjoner, sivile samfunn, valgobservasjon, styrking av frie medier, kulturstøtte og annen relevant kunnskapsutvikling i tråd med egypternes behov. Det kommer til å være vår linje fremover, og vi går i gang med det arbeidet nå. Det var et spørsmål om Etiopia. Ja, det er et land med store mangler på menneskerettighetsområdet, og et parti som vinner med 99 pst. av stemmene, sier noe om hvordan demokratiet er i praksis. Etiopia er ett av de landene som har kommet lengst i nå FNs tusenårsmål, som har høy økonomisk vekst og er en viktig regional makt. Etiopias leder har også en tung stemme innenfor Den afrikanske union på vegne av Afrika i mange sammenhenger. Vi må også her balansere klare budskap om demokrati, menneskerettigheter, utvikling og samtidig forholde oss til Etiopia som en afrikansk og internasjonal aktør. Det er en balansegang. Det vedgår jeg, men det er regjeringen klar over og opptatt av. Representanten Høglund var opptatt av mange ting. Han mener at jeg ikke har flyttet norsk utenrikspolitikk nevneverdig, selv om det fremmes god retorikk. Det kunne jo tolkes som en kompliment fra Fremskrittspartiets side sett fra mitt perspektiv – jeg opplever at vi har bred støtte for den utenrikspolitiske kursen som vi har debattert ved mange anledninger. Men på ett område sier han noe jeg vil kommentere, nemlig at NATO viser manglende interesse for utviklingen i nord. Jeg vet ikke om han bruker Aftenpostens metode med å søke ordvalg på WikiLeaks, og finner ut at «Arktis» og «høye nord» er nevnt sjelden. Til det vil jeg kommentere det samme som jeg har skrevet i Aftenposten om det i dag, nemlig at det aldri har vært Norges mål å rope ulv om nordområdene i NATO. Fire av fem kyststater rundt Arktis er NATO-medlemmer. Fem av åtte medlemmer i Arktisk Råd er NATO-medlemmer. Vårt nordområdediplomati retter seg i hovedsak mot hovedstedene til en lange rekke partnere som viser økende interesse for Arktis og nordområdene, Arktisk Råd og samarbeidet som skjer der. Jeg har to ganger orientert om utviklingen i nord i NATOs råd, og det har jeg gjort på en måte som ikke er ment å bringe alarmbudskap, men å øke kunnskap og informasjon. Til representanten Svendsen kan jeg si at vi arbeider aktivt med Sudan, i nært samarbeid med resten av troikaen og ikke minst Den afrikanske union, som må være ledende på dette felt. Overfor representanten Skei Grande kan jeg også bare bekrefte at vi sterkt skal formidle demokrati og menneskerettigheter. Jeg tror det er slik også Norge kjennes igjen, enten det er overfor Hviterussland eller andre stater som vår nabo Russland. Vi forhandler ikke om en handelsavtale med Hviterussland. Vårt mål er å få en handelsavtale med Russland. Komplikasjonen er at Russland har inngått en tollunion med Hviterussland og Kasakhstan, så de er på et vis med på kjøpet. Men vårt fokus er Russland, som snart kan bli medlem av WTO. Når det gjelder individklagespørsmålet, vil jeg bare si kort at vi ønsker flere avklaringer før vi tar stilling til Norges tilslutning. Det er ikke utelukket at vi kommer til å gjøre det, men når det gjelder både den økonomiske og sosiale konvensjonen og Barnekonvensjonen, mener vi det er grunn til å stille en del spørsmål om hva dette kommer til å bety i form av vår deltakelse i internasjonalt samarbeid og forpliktelse for norske folkevalgte organisasjoner. Men vi er en pådriver for barns rettigheter. Vi har inkorporert Barnekonvensjonen, vi støtter opp om barns rettigheter i internasjonalt samarbeid, og vi fortsetter med det.