Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-06-20:
I dag reviderer Stortinget det statsbudsjettet regjeringspartiene og Fremskrittspartiet vedtok i fjor høst. Det betyr at vi ikke skal vedta et nytt statsbudsjett, det betyr at vi skal gjøre justeringer på et budsjett Fremskrittspartiet og regjeringspartiene fikk vedtatt før jul. Det er åpenbart at handlingsrommet til å endre budsjettet er begrenset midt i året, når en har begynt å bruke penger på de ulike budsjettpostene, og når muligheter til å gjøre ting på inntektssiden i budsjettet er svært begrenset. Det er likevel greit å minne om dette, for når man hører på debatten, spesielt fra Fremskrittspartiets side, får man inntrykk av at de nærmest er uten ansvar for det budsjettet som er vedtatt. De stemte for budsjettet. Det vi nå gjør, er å revidere – justere – et budsjett Fremskrittspartiet har stemt for. Arbeid til alle er det viktigste målet for Arbeiderpartiet i den økonomiske politikken. Desto mer urolige er vi når vi nå ser at arbeidsledigheten vokser. Bare siden i fjor har arbeidsledigheten vokst med nær 30 pst. Dette er historien om en varslet økning i arbeidsledigheten. Et samstemt miljø av fagøkonomer varslet økende ledighet, og Finansdepartementet varslet økende ledighet i budsjettet i fjor høst. Likevel kom det for få og for svake tiltak mot den økende ledigheten fra regjeringspartienes og Fremskrittspartiets side, og resultatet er at ledigheten vokser kraftig og jevnt og trutt hver eneste måned. Vi foreslo omfattende tiltak mot den økende ledigheten fra Arbeiderpartiets side i det budsjettet vi la fram i fjor høst, og vi har foreslått tiltak i forbindelse med det reviderte budsjettet, som behandles nå. Det er riktig at rentene går ned. Det er bra, det er vi alle sammen glad for. Men det er ingen tvil om at hovedårsaken til at rentene går ned, er at arbeidsløsheten går opp, og målet for den økonomiske politikken må jo være at vi gjennom inntektspolitikken, gjennom budsjettpolitikken, lykkes i å få rentene ned, ikke at det er økende arbeidsløshet som bringer rentene ned. Arbeiderpartiet er opptatt av å føre en økonomisk politikk som gir grunnlag for lavere rente og lavere kronekurs også på sikt og over tid. Derfor har vi vært opptatt av å ha ansvarlige budsjettrammer, nå, som tidligere. I tillegg har vi foreslått en lang rekke andre tiltak som kan bidra til å redusere ledigheten. Vi ønsker en aktiv næringspolitikk, en aktiv arbeidsmarkedspolitikk, i motsetning til den passiviteten vi ser fra Regjeringens side på disse to områdene. Vi har foreslått en pakke for tiltak mot ledighet og har fått flertall for deler av den nå i behandlingen av revidert nasjonalbudsjett. Det er vi glad for. Men vi beklager selvsagt at vi ikke fikk flertall for resten, og at vi heller ikke fikk flertall for mer omfattende tiltak mot ledighet i fjor høst, og vi vil selvsagt følge opp det i det ordinære budsjettet kommende høst. De tiltakene vi har lagt vekt på denne gangen, er mer for nyskaping, nyetablering, gjennom å styrke forskning, utvikling, statlige og offentlige virkemidler som f.eks. forsknings- og utviklingskontrakter, Statens nærings- og distriktsutviklingsfond og andre offentlige virkemidler som kan legge til rette for nyskaping, nyetableringer, i næringslivet. Det andre er tiltak rettet mot spesielt utsatte bransjer – reiselivsbransjen, fiskerisektoren, men også verkstedindustrien, bl.a. ved å gå inn for at man skal bygge nye ferjer, og vi har også gått inn for en del tiltak når det gjelder byggevirksomhet, innenfor skolebygg og Husbanken. Det tredje er en aktiv arbeidsmarkedspolitikk. Noen ganger blir det omtalt som nærmest noe passivt, noe mindreverdig. Men vi tror at noe av det fineste vi kan gjøre når folk først har blitt arbeidsledige, er å sørge for at de får kompetanse, opplæring, har en grunn til å stå opp om morgenen, og at myndighetene så byr dem et arbeidsmarkedstiltak som en bro tilbake i arbeidslivet, slik at vi unngår at ledighet fører til varig utstøting av mennesker. Derfor satser vi som ett av flere elementer på en aktiv arbeidsmarkedspolitikk, og vi beklager at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har stemt det ned også ved denne korsveien. Innenfor en budsjettramme som er ansvarlig, har vi prioritert, i tillegg til kampen mot ledighet, tiltak for pensjonistene. Vi følger opp løftene om at pensjonene skal reguleres i takt med lønnsutviklingen. Vi mener at Regjeringen tok helt unødvendige omkamper ved to ganger å skape usikkerhet, både i spørsmålet om etterregulering og i spørsmålet om hvorvidt pensjonene skulle vokse i takt med lønnsutviklingen. Men Regjeringen har akseptert nederlag. De tapte første runde, de tapte annen runde, de spilte noe som het revansj – tapte også det. Men pensjonistene har fått sine penger.