Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2002-06-06:
Fremskrittspartiet har levert inn et forslag med følgende ordlyd: «Stortinget ber Regjeringen om å øke den økonomiske støtten til ANSAs rådgivningstjenester slik at organisasjonen gis reell mulighet til, på en profesjonell måte, å ivareta den sterkt økende arbeidsmengden i forhold til vedtak som er fattet og den endring av studenters valg som har funnet sted fra 1964 til 2002.» Allerede i forslaget forklares det hvorfor man ønsker å øke den økonomiske støtten til ANSA, og det underbygges og argumenteres litt mer for det i innstillingen, bl.a. vises det til at ANSA har samme rådgivningsbemanning i dag som man hadde i 1964. Den gang var det ca. 3 000 studenter i utlandet, og i dag er det ca. 15 000. Fremskrittspartiet og undertegnede mener også at myndighetene nå må gripe inn og støtte driften av en ny stilling i ANSA, og at det bør skje så raskt som mulig. Flertallet på sin side – de øvrige partiene – mener at behovet for og den offentlige støtten til ANSA må vurderes i forbindelse med de årlige statsbudsjettene og de reviderte budsjetter, og viser i denne sammenheng til partienes standpunkter. Hvis man gjør nettopp det, og går tilbake og sjekker hva de ulike partiene mente under behandlingen av årets statsbudsjett, ser man at det er et flertall på Stortinget som mener at ANSA bør få tilført økte midler og ytterligere en stilling. Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre foreslo faktisk en ny rådgivende stilling i ANSA i forbindelse med undervisningsbudsjettet, men de fikk ikke Fremskrittspartiet med seg, og det ble nedstemt. Nå ønsker Fremskrittspartiet å presse på for denne nye stillingen gjennom dette forslaget, men de får ikke Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre med seg, så det blir nedstemt. Det er altså et flertall på Stortinget som har en sterk vilje til å gi ANSA en ny stilling. De får det bare ikke til. Så er spørsmålet: Hvorfor? Jeg har min egen teori om det, og den er ikke særlig hyggelig for det norske politiske miljøet, men jeg håper presidenten vil tilgi. Min teori er følgende: Under behandlingen av årets statsbudsjett stemte Fremskrittspartiet oppsiktsvekkende sammen med Arbeiderpartiet og SV i forbindelse med undervisningsbudsjettet. Jeg tror Fremskrittspartiet gjorde det fordi man var sur på regjeringspartiene som ikke ville la Carl I. Hagen bli stortingspresident. Så fant man ut at undervisningsbudsjettet var et egnet sted å markere dette på, for da kunne man fjerne noen prestestillinger, noe som man regnet med ville gjøre statsministeren rimelig irritert. Hvorfor vil så ikke regjeringspartiene på sin side rette opp dette nå når de har mulighet til det? Jeg tror det henger sammen med at nå er regjeringspartiene sure på Fremskrittspartiet som ikke stemte sammen med regjeringspartiene i statsbudsjettet. Så tenker de at nå får Fremskrittspartiet steke litt i sitt eget fett. De får lov til å være upopulære i ANSA og i utenlandsstudentmiljøet i alle fall i et halvt år til, fram til neste års statsbudsjett. – Vi skal ikke hjelpe Fremskrittspartiet med å rette opp deres egen tabbe. Slik tror jeg dessverre det er. Og jeg er klar over at det ikke er så veldig fint å si det. Men når Norge styres gjennom et samarbeid mellom Tuppen og Lillemor, må det av og til gå litt galt.