Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-06-18:
Navs arbeid er utrolig viktig, samtidig som det er svært krevende. Jeg må si at det som representanten Karin Andersen sa nå, vil jeg slutte meg til. Det trengs god teoretisk utdanning, og det trengs ikke minst livserfaring og arbeidslivserfaring blant de menneskene som skal arbeide med dette, rett og slett for å forstå den menneskelige situasjonen som de som kommer til Nav, er i, og dermed fatte kloke beslutninger. Det er gjort mange ting for å forsøke å forbedre det. Det er usikkerhet om innføring av forvaltningsenhetene er så positivt som en kunne ønske, det er mange ordninger som er overlappende, og det gjør jo at de som arbeider med det, har en ekstra krevende jobb. Jeg vil si at for at en skal få et bedre Nav, er nok den største utfordringen å få klare politiske prinsipper for behandlinga av sakene – sakene, som altså er mennesker, som er så forskjellige – og da må prinsippene være sånn at en i stor grad har mulighet til å utøve skjønn. Fra min erfaring med Nav, må jeg si at det er flere eldre saksbehandlere i Nav som utøver et praktisk skjønn, som jeg må si er svært, svært forbilledlig. De har oversikten, og gjør at en oppnår det som jeg ser på som det vesentlige, nemlig at en tar ansvar overfor de menneskene som trenger bistand. Det som representanten Røe Isaksen sa om målstyring og nyliberalisme kontra detaljstyring og sosialdemokrati, altså begge delene, syns jeg var en god påpeking. For Senterpartiet er det sentrale at vi har klare politiske prinsipper praktisert av myndige mennesker som utøver grader av skjønn, og som tar ansvar overfor de menneskene det gjelder, og ikke sender dem videre. Men jeg vil understreke at det å arbeide i Nav, med alle de livssituasjonene en ser der, er utrolig krevende. En møter dyktige, engasjerte saksbehandlere som f.eks. har som oppgave å sikre ungdomsgarantier, sikre arbeid for ungdom som er i vanskelige situasjoner, og mange av dem er i den situasjonen at de har så mange personer som de skal bistå, at det er utrolig krevende å greie å gjøre en god jobb. Ellers har jeg lyst til å knytte noen kommentarer til forslag nr. 5, om sammenslåing av små Nav-kontor. Det er flere måter å organisere dette arbeidet på, og det har bygd seg opp et naturlig samarbeid mellom kommuner. Det er store muligheter i rammeverket som styrer Nav, til at en får til et samarbeid. Det som er poenget med lokalkontorene, er at de skal sikre nærhet til brukerne, og at en gjennom den nærheten også skal ha en oversikt. Og jeg vil si at det å ha en oversikt over de menneskene som bor i det området en har ansvar for, for det meste er en fordel. Det er en fordel i forbindelse med arbeidsformidling, og det er en fordel i forbindelse med trygghet for inntekt. Det kan sjølsagt være en svakhet at alle kjenner alle, men jeg må si at det er en langt større svakhet at ingen kjenner noen. Så det er sentralt at en her får en utvikling hvor en beholder prinsippet om at enhver kommune skal være dekket av Nav-kontor, men at en sjølsagt også kan gå inn på et samarbeid mellom kommuner, hvor det er enighet mellom kommunene å gjøre det, altså hvor det her kommer naturlig opp som en del av en fornuftig videreutvikling av det som er tidas utvikling. Fra Senterpartiets og regjeringas side sier vi at en skal legge til grunn at alle kommuner skal være dekket av Nav-kontor, samtidig som flere kommuner kan finne samarbeidsløsninger dersom det er enighet mellom kommunene.