Eirin Faldet (Arbeiderpartiet), 2004-02-26:
Primært ønsker Arbeiderpartiet å utsette behandlingen av dette lovforslaget – Ot.prp. nr. 6 for 2003-2004 – til de forslagene som Regjeringen har foreslått, og som ikke er behandlet i Konkurranselovutvalget, er nærmere utredet. Dette gjelder spesielt forslaget om en generell mulighet til å gripe inn i markeder for å fremme konkurranse – jeg viser til § 14. I tillegg har Regjeringen på flere punkter avveket fra det bredt sammensatte utvalgets innstilling. Dette gjør at det er vanskelig å se hvilke konsekvenser enkelte forslag har. Dette er kritikk som også bl.a. NHO har vært inne på. Ethvert lov- eller reguleringsvedtak og enhver endring må i utgangspunktet ha et klart definert, begrunnet behov. Hvis ikke risikerer man unødig forvirring, kompleksitet, byråkrati, ineffektivitet og i verste fall undergraving av rettssikkerheten og respekten for lov og regler – i dette tilfellet for næringslivet. Og det er det vel ikke behov for? Så til et par eksempler hvor det ville vært ønskelig med eller behov for innskjerping av dagens lov som følge av dens utilstrekkelighet. Det er nødvendig at så vel de som skal vedta, og ikke minst de som skal håndheve denne loven, får bedre belyst behovet og den ånd loven er bygd på. Fra mitt tidligere liv i samferdselskomiteen har jeg lyst til å nevne at SAS utsettes og har blitt utsatt for systematiske ukentlige henvendelser fra Konkurransetilsynet. Dette krever store ressurser fra bedriften, for de skal selvsagt besvares seriøst. Ressursene som brukes, gir ikke SAS økt konkurransedyktighet – snarere tvert imot! Når det gjelder de ulike forslagene, er det Arbeiderpartiets vurdering at ikke alle områder er egnet for konkurranse. Det gjelder f.eks. helse, utdanning og omsorg. På disse områdene vil samfunnsmessige hensyn være overordnet konkurranse og bli bestemt ut fra politiske valg. Denne politiske styringen må beholdes og utvikles, ikke reduseres. Et slikt unntak vil ikke være i strid med EØS-forpliktelsene. Et konkret eksempel er prinsippet om anbudsutlysning for tjenesteproduksjon, hvor det er unntak for helse- og sosialsektoren. Arbeiderpartiet foreslår også at dagens primærnæringsunntak knyttet til bl.a. samarbeid mellom produsentorganisasjoner i jordbruk, skogbruk eller fiske videreføres. Dette er sentrale elementer i distrikts- og næringspolitikken. Distrikts- og næringspolitikken bør ikke endres som følge av denne revideringen av konkurranseloven. Det vil kreve en helhetlig gjennomgang. Utgangspunktet for endringer av den nye konkurranseloven skulle bl.a. være en harmonisering med EU. Men på en rekke områder går lovforslaget lenger enn EU-retten, og det lages også nye særnorske løsninger, som f.eks. § 14. Når det gjelder muligheter til å gripe inn mot avtaler, vilkår og handlinger som begrenser konkurransen, har ikke dette vært ute på høring. Tenk det! Dette er en generalklausul for å gripe inn fra myndighetenes side når de vanlige forbudsbestemmelsene i EU ikke strekker til. Dette kan skape uforutsigbarhet om hvilke prinsipper som gjelder i norsk konkurransepolitikk. Det må spesifiseres nærmere i hvilke tilfeller dette skal kunne benyttes. Næringslivets forutsigbarhet og rettssikkerhet synes bevisst satt til side på bekostning av ønsket om å oppnå et bestemt resultat – regulering av ett eller flere markeder – hvor lovens forbudsbestemmelse ikke får anvendelse. Forutsigbarhet og rettssikkerhet er vesentlige og helt grunnleggende forutsetninger for tiltrekning av kapital og nyinvesteringer i norsk næringsliv. Dersom man ønsker regulering av nye bransjer, er det et spørsmål som burde vært debattert i Stortinget. Det kan vel ikke være ønskelig at det åpnes for snikinnføring av regulering i ikke-regulerte markeder. Med fare for at bestemmelsen vil oppfattes, særlig av utenlandske investorer, som selve institusjonaliseringen av Norge som en uforutsigbar industrinasjon, har Arbeiderpartiet sagt at vi går imot dette. Når det gjelder forslaget om svarplikt fra politiske myndigheter, går Arbeiderpartiet også imot dette. Forslaget kan oppfattes som om Konkurransetilsynet gis mulighet til å overprøve offentlige reguleringer og vedtak av hensyn til konkurransen. Dette er avveininger mellom ulike hensyn i forvaltningen, noe som i mange sammenhenger innebærer en politisk vurdering. Når det gjelder forslaget om å innføre generell meldeplikt, mener Arbeiderpartiet dette er byråkratisk for både bedrifter og tilsyn. Vi foreslår et system med meldeplikt for større foretakssammenslutninger og frivillig meldeplikt for resten. Når det gjelder bruk av forvalter, bør selskapene selv få velge hvem dette skal være. Loven bør også omfatte forvalterens godtgjørelse. Under behandlingen av tilsynsmeldingen, jf. Innst. S. nr. 222 for 2002-2003, i Stortinget ble det besluttet at det ikke skal foretas endringer i klagebehandlingen i inneværende stortingsperiode. Dette innebærer at gjeldende klageregler fortsatt ligger til grunn for departementets forslag til organisering av og beslutningsprosess for konkurransemyndighetene i den nye loven. Arbeiderpartiet viser til at dette er i tråd med innstillingen om tilsynsmeldingen. Arbeiderpartiet vil også understreke at det er viktig at det finnes muligheter til politisk inngripen, og at departementet fortsatt skal behandle anker. Arbeiderpartiet mener også at det er departementet som skal kunne gripe inn i saker av prinsipiell eller stor samfunnsnyttig betydning. Så litt om etterforskning. I forslaget til ny konkurranselov foreslås det at Konkurransetilsynet også skal håndheve EØS-konkurransereglene. Det er uproblematisk, men problemet oppstår imidlertid fordi ett sett regler skal gjelde når en etterforsker en antatt overtredelse av den norske konkurranseloven, mens helt andre regler kommer til anvendelse ved antatt overtredelse av EØS-konkurranseregler. Ett praktisk eksempel: EØS-reglene gir kontrollerte bedrifter rett til å beholde originalen av et dokument, etterforskerne tar bare kopier. Etter norske regler har etterforskerne beslagsrett på originaldokumenter, og den kontrollerte bedrift får ikke rett til noen kopi. Dette kan lett gå galt og gi et unødvendig aggresjonsnivå i en kontrollsituasjon. I ytterste konsekvens kan eksistensen av ulike prosessuelle regler innebære en viss form for «forum shopping» fra Konkurransetilsynet, slik at tilsynet kan tenkes å velge den etterforskningshjemmelen som gir det kontrollerte foretaket minst mulig grad av innsyn, og tilsynet motsvarende sterke rettigheter. Næringslivet har foreslått at de skal sitte igjen med kopier, noe som gir like stor rettssikkerhet som i EU og under ESAs behandling av saker, av hensyn til bedriftens rett til å forsvare seg, være med på å oppklare saken samt fortsette sin daglige drift. Arbeiderpartiet foreslår også dette. Jeg har lyst til å si at jeg synes det er litt trist at statsråden ikke tok seg tid til å gå litt grundigere til verks med denne loven. Vi ønsket, som jeg sa innledningsvis, å sende hele loven tilbake, for det kan umulig haste så med å få denne igjennom. Da hadde man altså kunnet gjort et grundigere forarbeid fra departementets side. Arbeiderpartiet ønsker å stemme imot loven. Jeg vil ta opp forslagene nr. 1, 2, 4 og 5 i innstillingen.