Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2013-04-16:
Regjeringen har lagt fram en lovproposisjon om endringer i deltakerloven, fiskeriforbudsloven og enkelte andre lover. Bakgrunnen er at departementet har foretatt en etterkontroll av deltakerloven fra 1999 og en gjennomgang av fiskeriforbudsloven fra 1966. Formålet med etterkontrollen av deltakerloven har vært å undersøke om loven virker etter sin hensikt og foreslå forbedringer ved behov. Formålet med gjennomgangen av fiskeriforbudsloven har vært å vurdere om det fortsatt er behov for de enkelte bestemmelsene i loven, eller om de bør flyttes til annen fiskerilovgivning. Departementets arbeid har munnet ut i en rekke ulike forslag til lovendringer. Disse forslagene er innbyrdes uavhengige, og vil samlet sett bidra til en mer oppdatert og moderne lovgivning. Dette innebærer en forenkling som vil gjøre regelverket lettere tilgjengelig både for forvaltning og næring. La meg da konsentrere meg om et par av de mest sentrale og omtalte forslagene i lovproposisjonen. Regjeringen foreslår å gjøre endringer i de ulike reaksjonsbestemmelsene i deltakerloven, slik at de blir harmonisert med den nyere havressursloven. Dette dreier seg om ulike reaksjonstyper som overtredelsesgebyr, tvangsmulkt og straff. Dette er etter min mening et stort framskritt. Det er ingen grunn til å ha forskjellig reaksjonsregelverk i disse to sentrale fiskerilovene. I tillegg foreslår regjeringen å heve strafferammen for grov kriminalitet i havressursloven fra tre til seks år. Det foreslås at det ved vurderingen av om en overtredelse er grov, skal vektlegges om overtredelsen er av grenseoverskridende karakter, dvs. av internasjonal karakter. Forslaget innebærer at strafferammen blir mer i samsvar med øvrig regelverk rettet mot miljøkriminalitet og økonomisk kriminalitet. Formålet med å heve strafferammen for grov kriminalitet er å legge bedre til rette for at Norge kan delta i kampen mot internasjonal fiskerikriminalitet. Dette er i tråd med regjeringens handlingsplan mot økonomisk kriminalitet. For å kunne samarbeide på en god måte med andre stater på dette området er det nødvendig at strafferammene tilpasses kravene i FNs konvensjon mot grenseoverskridende organisert kriminalitet. Det er viktig for meg å understreke at forslaget ikke har betydning for straffenivået ved ordinære overtredelser av havressursloven. Det behøver heller ikke å resultere i strengere straffenivå i alle enkeltsaker om grov overtredelse. Siktemålet er, igjen, først og fremst å ramme grov internasjonal fiskerikriminalitet. Det er ved organisert og internasjonal kriminalitet at det vil være aktuelt å benytte den nye strafferammen. For øvrig vil det være opp til domstolene å finne det rette nivået på straffene innenfor de foreslåtte rammene. Lovproposisjonen inneholder flere forslag som vil gjøre regelverket både mer fleksibelt og forutsigbart for næringen. Regjeringen foreslår at det skal åpnes for bruk av leiefartøy ved kontrahering av nybygg. Dette forslaget vil gjøre det enklere for rederiene å inngå kontrakt om nybygging av fiskefartøy. Det vil igjen bidra til at vi får en mer moderne norsk fiskeflåte, og forhåpentligvis også bidra til en enda bedre rekruttering til norsk fiskeflåte og dermed til sjømatnæringen. Det kan være en stor utfordring for fiskebåtrederier å finansiere nybygging av fiskefartøy. Et fartøy vil ofte være fiskebåtrederiets eneste driftsmiddel av større verdi. Det kan derfor være av helt avgjørende betydning at fartøyet kan selges på et tidspunkt da det kan oppnås gunstig pris. Regjeringens forslag gir her rederiene en større fleksibilitet i så måte uten at det behøver å gå ut over den løpende fiskeriaktiviteten. Jeg har foreslått å ta inn i deltakerloven en hjemmel til å fastsette forskrift med nærmere regler om når tillatelser til å drive ervervsmessig fiske kan avslås ut fra hensynet til fiskeflåtens distriktsmessige fordeling, hensynet til ressursgrunnlaget eller lovens formål for øvrig. Det har i lang tid utviklet seg en forvaltningspraksis på dette området som bidrar til at de overordnede målene i fiskeripolitikken kan nås. Så har jeg registrert at representanter fra Fremskrittspartiet under komitébehandlingen har foreslått å oppheve § 7 første ledd bokstav a slik den lyder i dag. Denne bestemmelsen gir grunnlag for å avslå ervervstillatelse ut fra hensynet til fiskeflåtens distriktsmessige fordeling, hensynet til ressursgrunnlaget eller lovens formål for øvrig. Jeg kan forsikre om at dette forslaget fra Fremskrittspartiet ikke er aktuell politikk for denne regjeringen. Den aktuelle lovbestemmelsen er et sentralt virkemiddel for regjeringens politikk, og danner bl.a. grunnlaget for gjeldende praksis som sikrer at torsketrålere og ringnotfartøy ikke kan selges fra Nord-Norge til Sør-Norge. Det som er viktig for meg, er at vi legger til rette for at denne praksisen kan fastsettes i forskrift etter høring. Dette vil gi næringen og andre berørte aktører mulighet til innspill i høringsrunden til hvordan virkemidlene bør brukes. Og det vil skape større forutberegnelighet for næringen ved at praksis gjøres tilgjengelig i forskrift. Så må jeg også få lov til å takke for representanten Nesviks honnør for det arbeidet regjeringen, gjennom mange fiskeristatsråder, har gjort knyttet til UUU-fisket. Men sett i lys av den takken, som jeg tar imot og skal bringe videre til alle som har fortjent den, virker det enda mer rart at Fremskrittspartiet stemmer imot kanskje det viktigste virkemidlet vi har for å fortsette dette viktige arbeidet. Jeg regner med at vi får anledning til å avklare det i en replikkrunde, men for meg framstår dette litt rart. Summen av det som behandles i dag, vil være et viktig bidrag i den stadige utviklingen og forbedringen av det norske fiskeriregelverket, slik at vi fortsatt kan jobbe for verdens fremste sjømatnasjon.