Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2002-04-30:
Jeg synes saksordføreren innledningsvis var inne på et vesentlig punkt, og det var at dette har vi et felles ansvar for. Jeg synes også at innstillingen bærer preg av at vi alle sammen tar det ansvaret. Forslagsstillerne har her tatt opp et vesentlig problem. Det viser seg at det nytter også for de svake i samfunnet å nå fram med sitt budskap gjennom lobbyvirksomhet – det er kanskje ikke noe særlig å kalle det det – men vi har i hvert fall reagert på signalene som har kommet fra de gruppene som har kommet ille ut. Fremskrittspartiet skal ta sitt ansvar, for vi var også med i flertallet. Vi har i likhet med alle de andre mottatt en rekke henvendelser fra personer som her føler seg urettferdig behandlet. Man har jo underveis også henstillet til Regjeringen om å gjøre noe. Jeg håper at det rundskrivet som det er sagt er sendt ut til sosialkontorene, foreløpig kan avhjelpe situasjonen for dem som er verst stilt. Vi har ikke fått noen tilbakemeldinger om det, men det er jo et håp at det i hvert fall kan avlaste inntil vi har fått de vedtakene som vi gjør her i dag. Det som er klart, er at vi forstår at det oppfattes som uverdig at mottakerne av attførings- og rehabiliteringspenger må gå på sosialkontoret for å spe på inntekten. Nåløyet for å komme i betraktning hos sosialkontorene er også vesentlig strammere. Men Fremskrittspartiet understreker selvsagt at målet med Stortingets intensjon fra 1999 var at flest mulig skulle komme i arbeid. Det er mer viktig enn noensinne. Vi mener at det er viktig å legge forholdene til rette for å ta ut den restarbeidskraften som måtte finnes. De intensjonene må ligge fast fortsatt. Derfor må etter min mening følgende prioritering ligge til grunn: 1. Det skal være lønnsomt å arbeide.2. Det skal være lønnsomt å omskolere arbeidstakere.3. Det skal være lønnsomt å kombinere arbeid og trygd.4. Det skal være lønnsomt å tilbakeføre uføretrygdede delvis eller helt. Vi vet at alternativene til disse punktene altså er uføretrygd. Derfor mener også Fremskrittspartiet at det nå er viktig at vi får evaluert den nye ordningen, selvsagt med det formål å gjøre den mer attraktiv og få personer inn under de alternative punktene som jeg nevnte i sted. Fremskrittspartiet ønsker, når vi kommer dit at vi skal ha en evaluering, at Stortinget også bør vurdere om ordningene med attføring, medisinsk rehabilitering, arbeidsledighetstrygd, uføretrygd og økonomisk sosialhjelp bør ses i sammenheng, med det formål eventuelt å få til en samordning og en sammenslåing. Dette tror jeg vil fjerne noen av de uheldige utslagene som endringene i enkelte av disse ordningene kan gi, samtidig som det vil kunne gi enklere og raskere saksbehandling. Der vil jeg gjøre oppmerksom på Fremskrittspartiets velferdsalternativ, som peker ganske grundig på disse områdene. Jeg finner det også nødvendig å gjøre oppmerksom på at Fremskrittspartiet ikke støtter de argumentene eller det synet som går på at reduserte bevilgninger til Aetat er del av disse problemene. Jeg finner det litt merkelig at representanten fra Arbeiderpartiet bruker det som et argument, for de budsjettendringene som skjedde for Aetats vedkommende, slo altså ikke ut da de negative signalene kom. Allerede 2. januar var brukerne her ille ute, og da hadde selvfølgelig ikke reduserte bevilgninger for Aetat slått inn. Så dette hadde vel kommet uansett. Fremskrittspartiet vil heller ikke bruke denne saken som et argument for at Aetat i framtiden på noen måte skal styrkes i forhold til ressursene. Jeg tror nok det er viktigere at vi ser på Aetat i forhold til omorganisering og omstrukturering, og presiserer hvilke oppgaver og hvilket mandat Aetat skal ha.