Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2001-05-22:
Stortingsmeldingen om Norges deltakelse i den 55. ordinære generalforsamlingen i FN starter med å referere Hans Majestet Kongen, som i hovedinnlegget på tusenårsforsamlingen sa at verdenssamfunnet må investere i De forente nasjoner. Dette var med henvisning til de håp og aspirasjoner om fred og trygghet for alle folk som er FNs verdigrunnlag. La meg understreke at enkelte av FNs viktigste underorganisasjoner i dag er underfinansiert, og at de har et prekært behov for at verdenssamfunnet investerer. Jeg hilser derfor velkommen den økningen i bistandsmidler som Norge nå kanaliserer gjennom FN-systemet. Mitt inntrykk er at FNs organisasjoner har en autoritet og en tillit som gjør at de kan bidra til en koordinering av utviklingsarbeidet i det enkelte land. Jeg var før påske i Pakistan, der jeg bl.a. hadde samtaler med flere FN-organisasjoner. Jeg fikk høre om de umenneskelige forholdene som afghanske flyktninger lever under i grenseområdene, flyktninger som for det meste er kvinner og barn. Kvinnene kan naturligvis ikke repatrieres til Taliban-regimet i Afghanistan. I vinter har disse flyktningene både sultet og frosset. UNHCR, FNs høykommissær for flyktninger, er nesten den eneste organisasjonen som kan jobbe blant akkurat disse flyktningene. Det betinger økte ressurser, økte bevilgninger. Vedtakene på generalforsamlingen om en ny bidragsskala vil forhåpentligvis føre til en styrket økonomi for verdensorganisasjonen. Forhandlingene i 2. komite om økonomi- og utviklingsspørsmål fokuserte under generalforsamlingen på økonomiske saker – i lys av det kommende høynivåmøtet om finansiering for utvikling – til forberedelsene til konferansen om miljø og utvikling, om gjeld, handel og utvikling, og til den forestående MUL-konferansen som ble avholdt i Brussel i forrige uke. Det er verdt å merke seg at u-landene la størst vekt på den internasjonale finansstrukturen, og man kom et skritt videre med kravet om sterkere representasjon for u-landene nettopp i Bretton Woods-institusjonene. I diskusjonen om fattigdomsbekjempelse la man fra norsk side vekt på godt styresett, handel, kamp mot hiv/aids og utdanning for jenter. Norge prioriterer sterkt grunnutdanning for jenter, men likevel er det altfor få utdanningsprosjekter som har hatt et kvinneperspektiv. Opplysning og skolegang for jenter og kvinner er helt avgjørende for kvinners utvikling og deltagelse. Vi prioriterer f.eks. kampen mot kjønnslemlestelse i Afrika, og har satt inn relativt store ressurser for å forebygge og bekjempe denne formen for mishandling av småjenter. Da er vi helt avhengige av folkeopplysning og kunnskap. Det samme kan sies om hiv/aids. Men generelt vil jeg understreke at utvikling i mange land i sør ikke er mulig uten at kvinnene får en annen status og sikres helse og utdanning. FNs 55. ordinære generalforsamling understreker den unike posisjonen som FN har som internasjonal organisasjon, med globalt medlemskap og globalt mandat. Så beskriver naturligvis meldingen det betydelige diplomatiske arbeidet som ble nedlagt forut for at Norge den 10. oktober ble valgt inn i FNs sikkerhetsråd. Realistisk, lavmælt og resultatorientert er stikkord som er blitt brukt i denne salen om Norges opplegg for arbeidet i Sikkerhetsrådet, der tillit er viktig, bl.a. gjennom dialog med toneangivende land i sør. Regjeringen definerte hovedmålsettinger for arbeidet i Sikkerhetsrådet som følger: fokus på sammenhengen mellom fred og utvikling FNs evne til å planlegge og gjennomføre fredsoperasjoner og – kanskje enda viktigere – særlig vekt på Afrika Jeg viser for øvrig til utenriksministerens redegjørelse om arbeidet i Sikkerhetsrådet og den påfølgende stortingsdebatten. FN ble i sin tid stiftet med de rykende ruinene fra annen verdenskrig som bakteppe. Drivkraften bak FN-pakten var en visjon om en verden der krig kunne forebygges ved kollektiv handling. Da FN-pakten trådte i kraft et halvt år senere, hadde verden imidlertid sett den første atombomben bli sprengt. Den kalde krigen var begynt. I dag stammer ikke lenger trusselen om kjernefysisk krig eller masseødeleggelsesvåpen fra kappløpet mellom superstater, men fra nukleært materiale og biologiske og kjemiske våpen i hendene på terrorister og uberegnelige regimer. Selv om vi ikke løser nedrustningsproblemene med resolusjoner – for det gjør vi ikke – var det likevel av stor betydning at Norge under den 55. generalforsamlingen stemte for New Agenda Coalition om nedbygging og eliminering av atomvåpen. Til slutt – for å gå tilbake til der jeg startet, til FNs økonomiske situasjon: Thorbjørn Jagland understreket i sin tale til generalforsamlingen at vi må lukke gapet mellom de oppgaver vi ber FN utføre, og de ressurser vi stiller til rådighet. Det bør det være en oppgave for oss å bidra til i det internasjonale samfunnet.