Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2014-02-27:
Denne saken har utgangspunkt i en avtale mellom Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti i høst, hvor vi var enige om å legge til rette for en reservasjonsmulighet der hvor det var faglig og praktisk mulig. Dette er en sak som er viktig for mange, og den har skapt utrolig mange og harde debatter. Derfor kom også dette representantforslaget opp i et håp om stanse denne avtalen mellom de tre partiene. Jeg synes til og med at det til tider har vært en hard debatt. Jeg og Kristelig Folkeparti forstår og har respekt for at det er en viktig sak, og jeg har et inderlig ønske om å være med i både denne debatten i dag og den som kommer til høsten og prøve å forstå hvorfor andre mener noe annet enn meg. Jeg vil tenke respektfullt og faktisk være omtenksom. Hva handler denne saken om for Kristelig Folkeparti? For Kristelig Folkeparti er dette en kamp hvor vi mener at samvittighetsfrihet er en grunnleggende verdi, som er forankret i enkeltmenneskers oppvekst, tradisjon, religion og kultur. Det er ikke noe vi kan verken vedta oss vekk fra eller bestemme over. Dette viser også både Europarådet og FN til som et viktig prinsipp. Denne saken har blitt knyttet opp mot abort, det å skrive ut p-piller og henvisning til assistert befruktning. Avtalen som Kristelig Folkeparti, Høyre og Fremskrittspartiet har, gjelder ikke p-piller eller henvisning til assistert befruktning. Den gjelder spørsmål knyttet til liv og død. Abort er en vanskelig sak – ikke minst for kvinnen. Abort er likevel også knyttet til spørsmål om liv og død for noen. Det er derfor de ikke ønsker å henvise til abort; på grunn av sin egen samvittighet. For Kristelig Folkeparti handler ikke denne debatten om omkamp om abortloven, selv om jeg hører at noen mener det. Abortloven ligger fast i denne debatten. Antallet aborter vil ikke gå ned selv om legene skulle få en reservasjonsmulighet. Da har vi nemlig andre løsninger vi må diskutere, og Kristelig Folkeparti er gjerne med i en debatt om hvordan vi kan få ned de 15 000 abortene. Vi kan nå lett rote oss bort i tekniske debatter om hvor langt samvittigheten skal gjelde på sykehusene og utenfor sykehusene, ved henvisninger eller ved direkte inngrep. Hva er spørsmål om liv og død? Her har vi ulike utgangspunkt. For Kristelig Folkeparti er det ikke abortloven vi diskuterer. Vi diskuterer hvordan vi på den ene siden kan ivareta kvinnens rett til helsehjelp når det gjelder henvisning til abort, som faktisk også Kristelig Folkeparti anerkjenner, samtidig som vi ivaretar de få legene som har en samvittighetsgrunn, og som ønsker en mulighet til å reservere seg, på den andre siden. Det har aldri vært tvil om at kvinner skal møtes med faglighet, veiledning, hjelp, omsorg og respekt, samtidig som det skal være mulig å ivareta en reservasjonsmulighet. Kvinner og pasienter kan i alle sammenhenger møte helsepersonell som ikke møter dem godt faglig, som ikke møter dem med respekt, som ikke møter dem omsorgsfullt, som møter dem nedverdigende. Hvis et sånt helsepersonell finnes, uavhengig av hvilken sak pasienten kommer med, har det ikke noe i norsk helsevesen å gjøre. Noen kvinner som jeg har møtt, har òg møtt leger som reserverer seg mot henvisning til abort. Disse kvinnene har i ettertid fortalt meg at de faktisk opplevde det som greit. De møtte et menneske som ga dem gjenklang på at dette var et vanskelig spørsmål. De opplevde ikke fordømmelse. De opplevde en samtale rundt et vanskelig tema, og de opplevde faktisk at selv om de hadde et annet syn enn legen og ønsket abort, så opplevde de at de ble ivaretatt. Spørsmålet for oss i Kristelig Folkeparti blir altså om vi klarer å verdsette og ivareta – ikke som SV sier: kvinnens rett til helsehjelp «1» og samvittighetsfrihet «0» – men begge deler. I Kristelig Folkeparti sier vi samtidig at hvis det er sånn at en faglig og praktisk ikke kan ivareta begge deler, så velger vi faktisk å stå foran kvinnen.