trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Jeg har følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Nylig ble fem barskogområder vernet i Aust-Agder. Ett av dem var Haugsjåknipen naturreservat i Froland kommune. Eierne motsatte seg på det sterkeste vern, og konfliktgraden var meget høy. Allikevel ble dette området vernet, stikk i strid med hva Stortinget har uttalt om at områder med høy konfliktgrad skal unntas vern. Hvorfor har Regjeringen fullstendig ignorert hva Stortinget har uttalt om å unngå høy konfliktgrad i vernesaker, slik det ble slått fast i Innst. S. nr. 206 for 2000-2001?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Da jeg fikk høre hva Regjeringen og statsråd Brende nylig hadde foretatt seg nede på Haugsjå gård i Froland, trodde jeg knapt mine egne ører. Jeg ble ikke bare rasende, men faktisk henimot lamslått. Jeg tenkte med meg selv at dette er altså Høyre anno 2003 – et helt ugjenkjennelig parti som bedriver rene statsovergrep mot forsvarsløse grunneiere i Distrikts-Norge, som valser over eiendomsretten og gir blaffen i hva Stortinget har sagt om å unngå høy konfliktgrad i slike vernesaker. Høyre står for en statlig voldtekt av grunneierne ute i Distrikts-Norge. Partiet er nå blottet for all troverdighet vedrørende respekten for den private eiendomsretten. Jeg konstaterer at grunneierne nå er blitt like rettsløse som Høyre er i ferd med å bli velgerløse i Distrikts-Norge. Det første er ille, men det andre er vel fortjent. Alt dette er altså Høyre-politikk anno 2003. Det er jo til å undres over.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Er dette god Høyre-politikk?
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2003-01-15:
Jeg vil gjerne stille et oppfølgingsspørsmål. Jeg vil si det slik at Høyre og Brende ikke er til å kjenne igjen. Brende står jo for en rendyrket rødgrønn miljøfanatisme. Grunneiere over hele landet er nå altså i harnisk, og mange føler seg rettsløse ved at de er fratatt råderetten og eiendomsretten over egen gård og grunn – og det av selveste Høyre! Høyres framferd i enkelte av disse vernesakene er noe av det mest frastøtende som jeg har vært vitne til noen gang. Jeg og Fremskrittspartiet har i flere år kjempet for å unngå vern. av bl.a Haugsjå gård. Vern der er helt meningsløst, og statsråden vet inderlig godt at eieren har motsatt seg vern på det sterkeste. Alle visste at konfliktgraden var meget høy. Dette ignorerer altså statsråden og verner ufortrødent videre, uten å bry seg om eiendomsrett og hva Stortinget har sagt om konfliktgrad. Hva som har gått galt i Høyre, er heldigvis ikke min sak. Det er deres eget problem, Brendes verneovergrep er altså i ferd med å bli et alvorlig problem, ikke bare for Distrikts-Norge, men også for partiet Høyre.
Børge Brende (Høyre), 2003-01-15:
Prinsippene for gjennomføringen av barskogplanen er nedfelt i barskogvernmeldingen og Stortingets behandling av denne, jf. St. meld. nr. 40 for 1994-95 og Innst. S. nr. 220 for 1995-96. I arbeidet med denne planen har det vært et mål at de områdene som vernes, skal være representative for den store variasjonen vi har i den norske skognaturen. Samtidig har det vært viktig at planen skal gjennomføres med så liten konfliktgrad som mulig. En gjennomføring med minst mulig konflikter var også viktig ved behandlingen av delplanen for Øst-Norge, som ble vedtatt av Kongen i statsråd den 13. desember 2002. Jeg vil understreke at både barskogvernmeldingen og Stortingets behandling av denne la vekt på viktigheten av også høyproduktive, lavereliggende områder. Økt fokusering på biologisk rike arealer innebærer at konfliktene ofte blir større fordi en innenfor disse områdene samtidig finner størst aktivitet innen skogbrukssektoren. Dette gjelder også flere av lokalitetene i delplanen for Øst-Norge, bl.a. Haugsjåknipen i Aust-Agder fylke. Regjeringen har gjort store anstrengelser for å dempe konfliktnivået i gjennomføringen av barskogvernet. For planen som helhet er noen områder med høy konfliktgrad tatt ut i verneprosessen. 69 områder ble sendt ut på lokal høring. 51 av disse ble vedtatt vernet. Ved prioriteringer mellom likeverdige områder med hensyn til verneverdi har områder med minst konfliktgrad blitt valgt. Dette prinsippet er i tråd med retningslinjene for barskogvernet, som er behandlet av Stortinget. I området Haugsjåknipen var det klart allerede ved fylkesmannens behandling at verneforslaget ville påføre eierne økonomiske ulemper og være til hinder for fremtidig drift av gården som skogeiendom. Fylkesmannen la derfor frem et alternativt forslag som innebar en reduksjon av området som skulle vernes, med 430 daa. Med denne reduksjonen ble de næringsmessige konfliktene knyttet til vernet betydelig redusert. Det er dette reduserte forslaget som er vedtatt i kgl. res. av 13. desember 2002. Det er også blitt opplyst til meg at kommunen anbefalte denne planen. Det har vært noen konflikter i forbindelse med gjennomføringen av barskogplanen. Det er helt riktig. Imidlertid har myndighetene gjennomført en rekke konfliktdempende tiltak, som i mange tilfeller har hatt god effekt. Jeg har tidligere varslet at jeg i tilknytning til fremleggelsen av stortingsmeldingen om Regjeringens miljøpolitikk og rikets miljøtilstand vil legge frem forslag om nye grep i gjennomføringen av det fremtidige skogvernet. I dette arbeidet vil det bli viktig å redusere konfliktnivået så langt som mulig. Vi må ikke glemme det ansvaret vi har for å ta vare på de verneverdiene som finnes i skogen, der nær halvparten av de truede artene i Norge lever. Her har vi klare internasjonale forpliktelser. I Norge har vi fortsatt bare vernet ca. 1 pst. av skogen. 99 pst. av skogen skal da håndteres i forhold til skogloven. Det er også viktig å ha med seg i dette videre arbeidet. Enkelte fremholder at man i Sverige og i Finland er oppe i en verneprosent på 4 pst.–5 pst.
Børge Brende (Høyre), 2003-01-15:
Etter presidentens påpeking kom det jo et spørsmål fra representanten. Jeg må si at saklighetsnivået i representantens kommentar sier mye. Slik man karakteriserer andre, karakteriserer man egentlig på mange måter seg selv. Jeg har i denne saken valgt å redusere det aktuelle vernede arealet for å dempe konflikten. Det er også slik at de som får sin skog vernet, fortsatt er hjemmelshavere til skogen, de er eiere, men de får erstatning som om området skulle være ekspropriert. Man får altså full erstatning. 1 pst. av skogen i Norge er vernet. Det er et stortingsflertall som sier at det er tusenvis med truede arter i Norge. Halvparten av disse befinner seg i skogene. Skal man oppfylle Stortingets vedtak om at vi også i Norge skal ta vare på de truede artene, er vi avhengig av ikke bare å verne en art og si at den og den arten skal vi ikke miste, men vi er også avhengig av å verne noen av de biotopene som disse artene befinner seg i. Derfor har Stortinget sagt at vi må verne noe mer av skogen. Men slik som representanten fremstiller det, skal ikke dette være god Høyre-politikk. Det er god konservativ politikk at vi ikke har en politikk som innebærer at arter forsvinner. Arter som forsvinner, forsvinner for alltid. Men jeg registrerer at Fremskrittspartiet ikke er opptatt av disse spørsmålene.
Børge Brende (Høyre), 2003-01-15:
Dette oppfatter jeg igjen som en kommentar i en debatt som kanskje hadde egnet seg bedre på Holmgang enn i stortingssalen. Jeg vil bare si at Stortinget har vedtatt at vi skal øke barskogvernet. Det forholder jeg meg til. Det står i Sem-erklæringen at vi skal øke barskogvernet i Norge, der vi ligger etter nabolandene våre. Det står i Høyres program at barskogvernet skal økes, fordi vi i Høyre faktisk er opptatt av at vi i Norge også skal ta vare på de artene som er truet. Synes Fremskrittspartiet at det er helt greit at f.eks. fjellreven forsvinner for alltid? Det er 50 fjellrever igjen. Synes Fremskrittspartiet at det er greit at vi rett og slett får redusert det biologiske mangfoldet i Norge? Det som representanten nå gjør, er å være opptatt av kartet, ikke terrenget. Det vi her gjør fra Høyre og Regjeringens side, er at vi legger an til en samarbeidslinje med Skogeierforbundet og de impliserte grunneierne. Når det gjelder de områdene der vi faktisk velger å si at her må artene gå foran videre skogsdrift, får man full erstatning som om området skulle være ekspropriert, men man er fortsatt eier av området. Man kan drive utleie i forbindelse med jakt og ha annen inntekt i dette utmarksterrenget. Så jeg synes at Fremskrittspartiet her viser at når det gjelder miljø, er de null verdt. Det er ikke et konservativt parti i så måte. De bryr seg ikke om at arter forsvinner. De har ingen politikk når det gjelder å forholde seg til denne viktige problemstillingen.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Eg trur eg begynner replikksvaret mitt som eg begynte innlegget mitt: Mi største bekymring er at så få bekymrar seg for dei negative signala som er i norsk næringsliv i dag. Eg er sjølvsagt veldig glad for dei positive signala som òg kjem, men dei positive signala dreier seg jo veldig mykje om handel og vandel og i mindre grad om industrien sine kår. Eg føler meg nokså sikker på at skal dette landet greia å møta dei utfordringane som m.a. kjem til uttrykk i Pensjonskommisjonen si innstilling, er me nøydde til å ha ein oppegåande industri. Det er dessutan slik at industrien vår er berebjelken i busetjinga i Distrikts-Noreg. Utan industri greier me heller ikkje å ha ein ønskt politikk for busetjing. Denne regjeringa sin politikk har no vore ført i to år. Me har sett resultatet av det. Det er inga glede i næringslivet – snarare tvert imot. Arbeidarpartiet har alltid hatt industripolitikken som eit av sine viktigaste område. Me har alltid hatt kontroll over økonomien gjennom budsjetta våre, og me har ønskt gjennom verkemiddel å stimulera til ny aktivitet.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Det er sjølvsagt slik at me i Arbeidarpartiet står til ansvar for det me røystar for. Det synest eg fleire i denne salen kunne ta lærdom av. Jon Lilletun har påstått at eit godt budsjett blei betre med forliket med Arbeidarpartiet. Det er eg ikkje einig i. Eit dårleg budsjett er no blitt betre og har gjeve oss ein moglegheit for å driva ein mykje meir aktiv næringspolitikk, fordi ein del av dei verkemidla som denne regjeringa, med hjelp av Framstegspartiet, i løpet av dei siste to åra nærmast har radert ut, no har kome tilbake på plass. Me har òg gjennom forliket greidd å redusera permitteringseigendelen for bedriftene frå 30 til 10 dagar, og me har greidd å forlengja permitteringstida frå 26 til 40 veker. Eg vel å høyra meir på næringslivet enn eg høyrer på Hedstrøm når me skal vurdera forlikets karakter. Dei seier altså at no ser det mykje betre ut, og dei har større sjanse for å leva med dette enn dei hadde med sitt opprinnelege forslag.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Eg må innrømma at eg òg er bekymra for norsk landbruk, men det er heilt uavhengig av EU, for det som skjer, er at det no pågår internasjonale forhandlingar gjennom Verdens Handelsorganisasjon som sannsynlegvis vil bidra til å forandra norsk landbrukspolitikk totalt. Det skjer anten Noreg er med i EU eller ikkje. Det blir påstått at kanskje så mange som 40 pst. av dei som jobbar i denne bransjen, vil mista jobbane sine dersom WTO sine forslag blir gjennomførte. Då meiner me at me i denne salen har eit felles ansvar for å prøva å motverka det, og prøva å utnytta dei moglegheitene som finst også innanfor WTO, og ta vare på så stor del av landbruket som mogleg. Når det gjeld Sverige, har dei ført landbrukspolitikken på ein heilt annan måte enn det Noreg har gjort. Men dei begynte jo for 20–30 år sidan, og den situasjonen som er på den svenske landsbygda, er jo heilt uavhengig av deira medlemskap. Det er òg slik at svenske bondeorganisasjonar faktisk var tilhengarar av EU.
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Lat meg først for ordens skyld ta opp dei forslaga som Arbeidarpartiet har i innstillinga. Det er slik at Framstegspartiets historie viser at det har vore Noregs mest liberalistiske parti. Partiprogramma til dette partiet har i alle år vore fulle av ei herleggjering av næringsnøytralitet. Det har på ein måte vore ein av dei viktigaste berebjelkane for dette partiet. No er det motsett. Går me til det siste partiprogrammet, står det at ein ønskjer eit massivt nedsal av offentleg eigarskap i norsk næringsliv. No er det omvendt. No har eg inntrykk av at Framstegspartiet er blitt det mest statsvenlege partiet i Noreg. Eg er sjølvsagt glad for denne positive utviklinga. Men det største problemet det siste året har eigentleg vore situasjonen i industrien, som har vore knytt til den økonomien som har vore i dette landet. Framstegspartiet ønskjer altså å ha ein svært aktiv politikk og vil no i sitt budsjett stimulera både privat og offentleg sektor. Trur ikkje representanten Hedstrøm at dette vil slå ut i ei negativ utvikling for industrien?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Representanten Ryan gjev ofte inntrykk av å vera oppteken av Distrikts-Noreg. Me kan alle vera einige om at primærnæringane er viktige, men likevel er det slik at for store delar av Distrikts-Noreg er det industrien som er berebjelken. Inge Ryan sa i sitt innlegg no at han vil bidra til omstilling, men dei forslaga hans parti har fremma i denne salen, vil jo bidra til ei omstilling som gjer nedleggingsprosessen raskare. For kraftkrevjande industri har dei gjort alt dei har kunna for å hindra ny tilgang på kraft, og ein har innført særnorske miljøkrav. Det siste året har 5 000 industriarbeidsplassar forsvunne i offshorenæringa. SV sitt svar på dette er at dei foreslår å ta 1 milliard kr vekk frå staten sin innsats når det gjeld å finansiera nye prosjekt neste år. Spørsmålet må bli: Synest ein det er for få ledige i industrien, eller er det slik at SV synest at industriarbeidsplassar ikkje er verdige til å vareta distrikta sine interesser?
Olav Akselsen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Eg skal ikkje bidra til å forlengja debatten. Eg skal heller ikkje heva støynivået, men sidan det har vore antyda her at enkelte har handla i «panikk» på eit tidlegare tidspunkt i denne saka, vil eg få presisera at det ikkje gjaldt Arbeidarpartiet. Då det kom forslag om kapitalpåfylling i år, var det etter eit Dokument nr. 8-forslag frå Arbeidarpartiet som var vel gjennomtenkt, og som tok utgangspunkt i den situasjonen som både Statkraft og kraftbransjen var i på det tidspunktet. Det er også slik at dette føyer seg fint inn i rekkja av dei tiltaka som me tidlegare har gjort for å bidra til at Statkraft skal kunna gjera dei oppgåvene og spela den rolla som fleirtalet i denne salen fleire gonger har sagt at selskapet skal gjera.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-12-09:
Det slo meg bare at det som manglet rundt representanten Akselsens innlegg om tingenes tilstand i dag, måtte være en sort sørgeramme. Jeg forstår det slik at Arbeiderpartiet ikke akkurat har danset på bordet i glede over alle de prognosene og pilene som peker oppover i det norske samfunnet for tiden. Mitt spørsmål til Akselsen etter dette innlegget, hvor han gir inntrykk av at Arbeiderpartiet er veldig bekymret over tingenes tilstand i norsk næringsliv, må jo være: Hvordan kan representanten Akselsen få seg til å tro at det vil skape økt sysselsetting, hjelpe norsk næringsliv og gi incitament til økt sysselsetting, når Arbeiderpartiet i sitt alternative statsbudsjett faktisk presterer å klemme til med å foreslå at dette næringslivet skal få 4,2 milliarder kr i økte skatter og avgifter? Her er det mye som ikke henger sammen.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-12-09:
Jeg deler representanten Arnesens bekymring for mangel på deltakelse med hensyn til selfangst, som har vært resultatet gjennom mange år fra norsk side. På samme måte har heller ikke Russland på sin side vært i stand til å ta ut sin del av den årlige tildelte kvoten. Jeg tror vi har en felles holdning til disse spørsmålene. Jeg registrerer med tilfredshet at et flertall i komiteinnstillingen samles om en felles merknad på dette området. Jeg tror at, i en god dialog med statsråden, vil ikke Arnesens resonnement og konklusjon være riktig, at fordi det ikke ble fiskeriavtale, er det ensbetydende med at man ikke er i stand til å gjøre et krafttak med hensyn til selfangst. Dette ligger nå på statsrådens bord, og jeg tror de merknader som vi i fellesskap med Arbeiderpartiet har kommet frem til, på en betryggende måte vil bli fulgt opp.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-12-09:
I motsetning til representanten Hedstrøms parti legger vi stor vekt på hva som står i vårt program. Jeg tror nemlig at på det feltet som representanten tar opp hva angår skatte- og avgiftslettelser, har vi virkelig levert. Og vi har levert så til de grader at dette er et av punktene opposisjonen gir oss mest kritikk for. Rundt 20 milliarder kr så langt i perioden i skatte- og avgiftslettelser er ikke småtteri sammenlignet med det det norske folk har vært utsatt for normalt, med andre regjeringer. Vi har på ingen måte lagt til side våre ambisjoner på dette området. Og jeg tror den politikk som har vært ført også ved hjelp av skatte- og avgiftslettelser, i tillegg til at vi har klart å få banket renten ned, noe som har gitt næringslivet det samme antall milliarder i lettelser, nemlig 20 milliarder kr i tillegg, gjør at vi i dag har et godt utgangspunkt for å møte morgendagen.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-12-09:
Jeg tror ikke man treffer skiven engang hvis man prøver å gjøre situasjonen neste år for norsk fiskerinæring avhengig av om beløpet vil være 85 mill. kr eller noe like i nærheten innenfor rammen til den norske fiskeriavtalen. Innenfor det beløpet er det 50 mill kr. pluss 35 mill. kr til strukturfond. Når vi vet at norsk fiskerinæring neste år prosentmessig og i tonnasje får et betydelig større volum og kan fangste til et marked hvor kjøpekraften i betydelig grad går opp, samtidig som norsk fiskerinæring vil kunne nyte godt av de generelle bedringene innenfor skatte-, avgifts- og rentenivåene sammenlignet med inneværende år og forrige år, skulle det tyde på at vi har god grunn til å ha atskillig optimisme med oss på ferden videre også på vegne av norsk fiskerinæring.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-12-09:
Jeg tror debatten i dag egentlig fullt og helt dokumenterer behovet for at Stortinget får en sak fra Regjeringen som tar for seg alle sider av Statkrafts fremtidige virksomhet og organisering. Med skam å melde blir veldig mange av de angrep som fremkommer her fra opposisjonen og fra flertallet mot Regjeringen, av nokså tilbakeskuende karakter. Uten at jeg vil gå så langt som representanten Ryan gjorde i sitt innlegg, ved å antyde at junivedtaket om å bevilge 10 milliarder kr var preget av panikk, følger jeg på mange måter flere av Ryans resonnementer. Ryan var for så vidt til stede da vedtaket ble fattet av de respektive partiene, så han vet kanskje hva slags stemning det var i det respektive forum. Likevel mener jeg at man nå er nødt til å se fremover. Man er nødt til å vurdere hvordan man skal organisere selskapet videre, hva slags økonomiske muskler man skal utstyre selskapet med, og ikke minst til, og når det gjelder tallet 10 milliarder kr som man kom frem til i juni, vil jeg si at infrastruktur i Tyskland ikke lenger er noen aktuell problemstilling. Vi har sett at Hafslund-saken er ute av verden som dagsaktuell problemstilling. Vi ser, som flere har vært inne på, at når det gjelder vindkraft osv., går det ikke så elendig med planleggingen som slik man beskriver det fra talerstolen i dag. Det er faktisk foreliggende planer for et større antall TWh frem til 2010 enn det som har vært Stortingets ambisjon. Jeg tror man i all edruelighet skal være nokså varsom med å presentere Statkraft som et selskap som lider av økonomiske pustevansker. Det er et av de mest økonomisk velstående selskap vi har her i landet, med et økonomisk resultat i disse tider og en egenkapital som er bedre enn noensinne. Derfor vil det være behov for at man tar en runde i Stortinget om denne saken, og den kommer i løpet av to–tre måneder, slik at vi får sett på alle sider ved Statkraft som selskap og dets fremtid. Derfor blir det meningsløst når man presterer å si at problemene bare tårner seg opp i selskapet, og man gir uttrykk for at det er usikre arbeidsplasser i selskapet. Dette hører ikke hjemme i dagens debatt. Jeg må få lov til å gi uttrykk for at jeg ser frem til den dagen da en del partier presterer å vise den samme grenseløse omtanken for andre selskap, som det de nå presterer overfor Statkraft, ved at de kappstrides om å bevilge flest milliarder til selskapet, nærmest uten at man vet hva pengene skal brukes til. Det skulle bare mangle, når man har som ambisjon å utstyre Statkraft med økonomiske muskler for å kunne konkurrere i det internasjonale marked, at man må fase ut en del av de problemstillingene som nødvendigvis må avklares på veien videre. Derfor deler jeg fullt og helt konklusjonen til Ryan, som for så vidt også representanten Gjedrem var inne på. Jeg tror vi har god grunn til alle sammen, av hensyn til selskapet selv, å se frem til at vi får anledning til å behandle saken i sin fulle bredde i løpet av våren 2004.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Komiteens leder var veldig opptatt av en aktiv næringspolitikk. Han var også inne på budsjettforliket med regjeringspartiene. Men her har jeg litt vanskelig for å følge hele resonnementet, for det finnes ingen subsidiær virkelighet, selv om Arbeiderpartiet har et eget alternativt budsjettforslag. Det må stille seg bak det budsjettet som blir vedtatt i de forskjellige komiteene, og det innebærer dette med permitteringsreglene. Lønnsplikt under permittering blir økt fra tre til ti dager. Vi får økte avgifter på alkohol og tobakk. Utbyttet i Statkraft og Statnett er rene ranet. Vi får en kjøttavgift som vil gjøre 10 000 arbeidsplasser i kjøttindustrien usikre, mot hva fagforeningene selv sier. Jens Stoltenberg har sagt at i 2004 vil ikke Arbeiderpartiet fremme forslag som er av budsjettmessig karakter. Betyr det at den aktive næringspolitikken som Arbeiderpartiet står for, må legges på is i hele 2004? Hvordan skal det da gå med å gjenopprette industriarbeidsplassene i Norge?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Representanten Kristiansen gav klart uttrykk for at han var godt fornøyd med budsjettforliket. Men jeg lurer på om Høyres egne velgere er særlig godt fornøyd, i og med at de små skattelettelsene som lå inne i budsjettet opprinnelig, stort sett ble eliminert etter budsjettforliket. Vi fikk ikke synlige skattelettelser, og avgiftene, som er på europatoppen fra før, ble økt. Jeg skal nevne noen fra næringskomiteen: kjøttkontrollavgiften, avgiftene på alkohol og tobakk, utbytte av statsforetak, og vi har en del andre ting, permitteringsregler osv., som gjorde det verre for det norske næringslivet. Er det slik at Høyre nå har forlatt kravet om å redusere skatter og avgifter i henhold til sitt program og en næringsnøytralitet i sin politikk? For de har jo nå hele tiden i budsjettet gått inn for en aktiv næringspolitikk. Er det kommet til erstatning for det som står i Høyres program?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Det er riktig som komiteens leder sier, at vi er det partiet på Stortinget som har vært liberalistisk og stått for en økonomisk liberalisme. Vi går fortsatt lengst når det gjelder å redusere skatter, avgifter og offentlige inngrep. Men vi har også forstått at dette ikke har vært nok. Det har heller ikke vært mulig å få flertall i Stortinget for skatte- og avgiftslettelser som monner, så vi har etter hvert blitt noe mer pragmatiske. Dette er fulgt opp gjennom vedtak på vårt landsmøte sist vår, og vi fører nå også en mer aktiv næringspolitikk. Det gjør vi fordi vi er lærenemme. Vi ser på hvilke land som lykkes med kombinasjonen reduserte skatter, avgifter og offentlige inngrep og det å ha en mer aktiv næringspolitikk. Da kan det være greit å titte på Finland og se på hva Finlands statsminister sa forleden, nemlig at de ønsker å redusere skatter og avgifter på en rekke områder for å få større inntekter i statskassen i Finland, men at dette vil ta noe tid. Samtidig har Finland lyktes med å ha en aktiv næringspolitikk. De har kommet ut av råvareklemmen, noe Norge ikke har, i og med at over 50 pst. av Norges eksport fortsatt er råvarebasert.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Spørsmålsstillingen til representanten Nornes er jeg selvfølgelig ikke enig i. Vi er konsekvente når det gjelder skatte- og avgiftslettelser. Hvert eneste år følges dette opp i våre alternative budsjetter. Men det er riktig at vi nå står for en mer aktiv politikk når det gjelder det statlige eierskapet. For hvis vi ser på Oslo Børs i dag, ser vi at de som er sterke, er staten og utenlandske eiere, mens private norske eiere nå så vidt jeg husker ligger nede på 5 pst. Så har vi en del institusjonelle investorer der norske interesser har stått sterkt, men som etter hvert er overtatt av utenlandske interesser, les Nordea. Vi ønsker å styrke det private norske eierskapet. Det må ikke bli slik som da vi børsnoterte Statoil og Telenor, da 90 pst. av aksjene gikk ut av landet. I Norge er vi avhengige av å ha norske gründere og industrialister. Det er det vi ønsker å ta høyde for.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Som svar på spørsmålet fra representanten Gjedrem: Effektiviseringen, rasjonaliseringen og utviklingen i norsk landbruk går dessverre for langsomt hvis vi sammenligner oss med andre land det er naturlig å sammenligne oss med. Jeg kan ta et eksempel: På 1970-tallet hadde en norsk, en svensk, en dansk og en finsk melkebonde omtrent like mange kuer. For fem år siden hadde svenskene 30, danskene 60 og finnene er på full fart fremover, mens i Norge står det omtrent stille. Her har en norsk melkebonde 15 kuer. Alle de andre nordiske landene tilpasser seg virkelighetens verden og har tro på fremtiden og på at de kan overleve på grunn av rasjonalitet og effektivitet når tollmurene faller. Men i Norge skjer det altfor lite. Så vi må forholde oss til virkelighetens verden. Det gjør Fremskrittspartiet.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Statsråden var inne på matloven. Den innebærer også at vi bl.a. får Europas høyeste kjøttavgift, som gjør 10 000 arbeidsplasser i kjøttindustrien mer utrygge. Denne næringen vil kommende år sannsynligvis belastes med en del andre ting, f.eks. at man ikke lenger får tillatelse til å bruke CO i pakkegass, noe som vil øke prisen. Marginene i denne industrien, iallfall i deler av den, er så små at de kan ikke ta dette inn ved å redusere dem. De må øke prisene, som da går ut over forbrukerne. Jeg vil minne om Sem-erklæringen, der det går frem at Regjeringen skulle jobbe for mindre prisforskjeller. I VG på lørdag stod det om en kvalitetsforskrift. Man kan importere f.eks. dansk salami til Norge, som ikke har de samme kvalitetskrav som norsk salami. Det betyr også at fett, som er billigere, og som det kan ligge mer av i danske produkter, gjør at man får en konkurransevridning. Hva vil statsråden gjøre med denne kvalitetsforskriften for å få like konkurransevilkår?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Jeg vil følge opp dette med ulike fondskonstruksjoner. I samband med trontaledebatten ble det vedtatt et forslag med støtte fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet. Forslaget lød: «Stortinget ber Regjeringen utrede ulike måter å gjøre Norges kapitalstyrke til et konkurransefortrinn for norsk konkurranseutsatt næringsliv, herunder mulige fondskonstruksjoner.» Fremskrittspartiet har lenge vært opptatt av å få utredet et såkalt strukturfond som bl.a. kan gå inn i modne norske bedrifter ved omstruktureringer. Vil en ved en slik utredning også utrede muligheten for etablering av strukturfond når Regjeringen gjør dette arbeidet?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
Jeg hadde egentlig ikke tenkt å ta ordet, men innlegget fra statsråden provoserte meg. Han sier at det skal komme en egen sak i mars. Det var egentlig meldt at man skulle ta opp Statkraft-saken i forbindelse med revidert, men av en eller annen grunn har man nå fremskutt dette. Da vi behandlet eierskapsmeldingen for snart to år siden, var det en komite som ønsket at man skulle få en sak når det gjaldt organiseringen av Statkraft. Det har altså gått veldig lang tid, og vi vet at én måned i kraftsammenheng er utrolig lang tid. Kan vi nå regne med at også kapitalspørsmålet blir avklart i den saken som Regjeringen kommer med til Stortinget, enten man velger dagens organisering med en kapitaltilførsel eller en omorganisering med innslag av private eiere som tilfører kapital? Vil dette spørsmålet bli avklart ved siden av de andre spørsmålene som Regjeringen har lovet å avklare, slik at Statkraft, Norges tredje største selskap, kan få avklart rammebetingelsene?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
I og med at dette forslaget er lovt en viss oppfølging fra departementets side, velger jeg å gjøre det om til et oversendelsesforslag for at det ikke skal bli nedstemt.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2003-12-09:
President! Hele Fremskrittspartiets gruppe skulle stemt for.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Komitelederen er bekymret for at så få bekymrer seg. Jeg kan da berolige ham med at jeg bekymrer meg. Jeg bekymrer meg for framtida for norsk landbruk når jeg ser hva som skjer i Sverige etter at de kom inn i EU, med den enorme avfolkningen av landsbygda. Vi ser at område etter område faktisk legges brakk for befolkningen, og at jordene vokser igjen med lauvskog og diverse annet. Så sier komitelederen at vi må lære av EU. Er det slik at vi også skal lære av EU i landbrukspolitikken? Det kunne jeg tenke meg at Akselsen kunne gi et svar på.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Dette er et av de spørsmålene som er vanskelige for partiet vårt. Dette er ingen enkel sak, for vi er i høyeste grad opptatt av å bevare flest mulig industriarbeidsplasser i Norge, og også å skape nye, som jeg nevnte i mitt innlegg, slik at vi hele tiden er framtidsrettet i det vi holder på med. Så har vi noe som heter miljø. For det første er vi opptatt av miljø i vårt parti, men vi har også en del internasjonale forpliktende avtaler som vi må rette oss etter, og konflikten mellom miljø og forurensing, er en konflikt som er levende i vårt parti. Vi prøver her å foreta en avveining, slik at vi tar vare på miljøet – det er vi veldig opptatt av – men samtidig klarer å ta vare på flest mulig arbeidsplasser. Enkelte arbeidsplasser er imidlertid så miljøkrevende at man dessverre er nødt til å omstille. Men jeg innrømmer gjerne at dette er et av de krevende spørsmålene som vårt parti jobber kontinuerlig med.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Man har fått ned renten og kronekursen, og det syns jeg er veldig bra. Det var nødvendig for norsk økonomi at man klarte det. Men samtidig syns jeg Høyre i for mange sammenhenger er for passive. Man lener seg litt for mye tilbake. Og leser man historien til Høyre, har den vært preget av mye passivitet. Det er ikke Høyre som på en måte har revet snerken av kaldgrauten i Stortinget. Man har ofte lent seg tilbake og latt samfunnet utenfor ordne opp. Mange av de reformene og grepene som er gjort, er tatt av andre partier, som Venstre i en tidlig fase, Arbeiderpartiet litt senere, og nå er det SV som etter hvert overtar den rollen.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Jeg tror det er behov for kapitaltilførsel også i en del sentrale strøk, men vi må innse at de store problemene i dag i forhold til dette med å bevare bosettingen, har vi ikke i Trondheim, ikke i Oslo, ikke i Stavanger og heller ikke i Bergen. De store problemene med å bevare dagens bosetting, ligger helt andre steder. Og hvis vi mener noe med de fagre ordene som vi kommer med både i Stortinget og på andre arenaer, er vi noen ganger nødt til å ta noen tyngre grep. Jeg er veldig glad for at både næringsministeren og flertallet i Stortinget er med på at vi nå skal ta et grep der vi satser på gode prosjekt ute i periferien, slik at vi kan sette inn virkemidler som gjør at vi kan nå en del av de fagre og gode målsettingene som dette Stortinget har. Derfor var det nå helt nødvendig at man fikk flyttet noen ressurser ut av de store byene og ut i Distrikts-Norge.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Statsråden var opptatt av dette med bioenergi i sitt innlegg, og han pekte på at det var en betydelig satsing på bioenergi. Det er vi i SV glade for. Vi er ikke enig i at det er en betydelig satsing på bioenergi, men vi registrerer at det er noe mer satsing. Samtidig vet vi at det i dag er et problem med at Norge gror igjen, spesielt av lauvskog. Man bruker lite midler på det området. Penger til skogkultivering, og også til planting for så vidt, har gått kraftig ned de siste to årene. Spørsmålet til statsråden er om han ikke ser behovet for at vi får en mer offensiv skogpolitikk, der vi tar ut mer av det virket som er i skogen og omsetter det til bioenergi, og at vi får en mye tyngre satsing enn det som det legges opp til i dag?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Næringsministeren sier at vi er politikere i mulighetenes land. Det er jeg enig med næringsministeren i. Men så ser vi at i mulighetenes land opplever over halvparten av alle kommuner fraflytting, og en viktig del av fraflyttingen skyldes at man ikke har arbeidsplasser. Mitt spørsmål er: Hvilke grep mener næringsministeren vi skal ta slik at vi får utnyttet hele «mulighetenes land», og får hindret den fraflyttingen som skjer i dag, spesielt relatert til arbeidsplasser? Helt til slutt vil jeg bare si at jeg setter veldig pris på næringsministerens presisering av at man ønsker å følge opp merknaden fra Arbeiderpartiet, regjeringspartiene, Senterpartiet og SV når det gjelder såkornfond.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Jeg vil kort nevne to ting fra SV. For det første: Når vi i våre innlegg ikke har berørt det som gjelder Innovasjon Norge, er det fordi vi skal ha en egen debatt om det torsdag, og vi velger å spare synspunktene og betraktningene til den debatten. Det andre jeg ønsker å ta opp, gjelder et forslag fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Senterpartiet, der jeg har lovt å avklare hvordan vi stiller oss. Forslaget lyder: «Stortinget ber Regjeringen legge fram en egen sak om betingelsene for støtte fra såkornfondene der statens andel økes til 70 pst.» Vi har en merknad der vi har sagt at vi skal prøve ut denne ordningen med opptil 70 pst. statlig og 30 pst. privat finansiering i forbindelse med de regionale fondene. SV synes at vi skal høste erfaring med dette først og se om det blir vellykket, før vi går over til 70/30. Derfor vil vi stemme mot det forslaget.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet flere ganger, men siden ordet «panikk» har fått en såpass stor plass i denne debatten, må jeg vel si at når jeg gav uttrykk for at det var en stemning preget av panikk, er det mulig vi legger litt forskjellige meninger i det begrepet. Jeg oppfatter det slik at det at Hafslund skulle selges, og at det stod finske eller eventuelt andre utenlandske kjøpere klare til å kjøpe Hafslund, førte til at man fikk en helt annet måte å behandle Statkraft på enn man ville fått hvis ikke Hafslund hadde vært til salgs. Det var det jeg la i begrepet «panikk», nemlig at det oppstod en situasjon som gjorde at enkelte kastet seg rundt og handlet noe raskere enn det de ellers ville gjort.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
I Fiskeribladet for få dager siden var det et intervju med en profesjonell selfanger som vil i gang med fangst. Dette er jo nettopp det Stortinget har etterspurt. Den aktuelle selfangeren har hatt mange utfordringer med dette og ser nå en ny utfordring i at det ikke foreligger en fiskeriavtale, og at det dermed ikke er nok støtte til selfangst. Vil Høyre og regjeringspartiene være villige til å se på rammene igjen, og om nødvendig bevilge mer penger til dette og til andre fiskeriformål som ikke kan gjennomføres uten statlig deltakelse på kort og lang sikt? Eller mener representanten Kristiansen at rammene er tilstrekkelige og ytterligere kan trappes ned i årene som kommer?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2003-12-09:
Jeg har oppfattet fiskeriministeren dit hen at han har vært opptatt av å få bort tilskuddet til Fiskerinæringens Kompetansesenter, Finko. Arbeiderpartiet hadde dette tilskuddet med i sitt alternative budsjett og prøvde også i komiteen å få det på plass innenfor rammen. Men regjeringspartiene var imot. Da er mine spørsmål: Hva slags evaluering har departementet gjort av effekten av Finkos arbeid før man foreslo å kutte dette tilskuddet? Er det Finkos kvalitet, eller er det Regjeringens prinsipielle holdning som er grunnen til at det ikke har vært mulig å få dette tilskuddet på plass?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Eg har lyst til å følgje opp replikken frå representanten Arnesen i forhold til fiskeriavtalen. Vi har hatt nokre rundar på dette tidlegare i spørjetimen i Stortinget, der statsråden sa at Norges Råfisklag driv med desinformasjon fordi dei seier at i realiteten ei halvering av fiskeriavtalen frå 2003 til 2004 nødvendigvis må gå ut over noko. Når eg ser på merknaden frå regjeringspartia og Arbeidarpartiet, og når eg høyrer svaret frå representanten Kristiansen, lurer eg på om han ikkje har forstått at dette må gå ut over noko. For i merknaden seier ein, som også representanten Kristiansen var inne på i sitt svar, at ein legg vekt på selfangst. Så seier ein også at behovet for føringsmidlar er stort. Men kva i all verda skal dette gå ut over? Vil det seie at det skal gå ut over lineegningssentralane, eller skal det gå ut over garantilotten? Eller betyr svaret frå Kristiansen at Regjeringa faktisk reelt er villig til å sjå på ramma for fiskeriavtalen og om nødvendig komme tilbake i revidert nasjonalbudsjett med ein auke?
Åsa Elvik (Sosialistisk Venstreparti), 2003-12-09:
Eg registrerer at statsråden bruker omtrent ein femtedel av innlegget sitt på å snakke om budsjettet og resten av innlegget sitt på å snakke om fiskeripolitikk elles. Det er kanskje ikkje så rart, for det budsjettet vi har til behandling, er, som eg sa i mitt innlegg, veldig lite. Det er veldig lite handlekraftig i forhold til dei utfordringane som vi faktisk står overfor. Eg registrerer også at statsråden i sin svarreplikk til representanten Arnesen seier at han er tilfreds med avtalen med Arbeidarpartiet. Det skjønar eg godt, for det var jammen ikkje stort ein klarte å få til. Eg har eit heilt konkret spørsmål til fiskeriministeren. Vi finn altså få næringspolitiske verkemiddel på dette budsjettet. Ein kan ikkje kalle det for ei satsing, og fiskeriavtalen, som er det største området, er som tidlegare sagt i debatten fleire gonger, reelt sett halvert i forhold til årets nivå. Det som Regjeringa tilbyr, er auka avgifter over Mattilsynet og i forhold til merkeregisteret. Då lurer eg på om det er heilt i tråd med Høgres næringspolitikk å tilby næringa auka avgifter, men ingen næringspolitiske verkemiddel til gjengjeld.
Erlend Nornes (Høyre), 2003-12-09:
Eit moment som næringslivet trekkjer fram som særdeles viktig, er stabile og føreseielege rammevilkår. Framstegspartiet har ved fleire høve gjort betydelege u-svingar i næringspolitikken. Særleg gjeld dette statleg eigarskap, der ein har snudd frå å vera eit liberalistisk parti til å verta ein av dei varmaste tilhengarane av statleg eigarskap, sist no ved utskiljinga av Hydro Agri. Er representanten Hedstrøm einig i at dette korkje er konsistent i høve til Framstegspartiet sitt ideologiske grunnlag eller i høve til å gje næringslivet føreseielege rammevilkår?
Erlend Nornes (Høyre), 2003-12-09:
Departementet har kome med framlegg om relativt store endringar i budsjettet for Nærings- og handelsdepartementet for 2003. Komiteen ser likevel på dei fleste endringane som tekniske, eller som resultat av tidlegare vedtak. Mange av endringane i budsjettet har si årsak i valutaendringar. Dette som ein i utgangspunktet skulle tru var ei relativt ukomplisert sak, og som det ikkje burde vera trong for nokon debatt om, viser seg likevel å krevja ein debatt. Og det er takk vere ein samla opposisjon. Dette kjem fyrst og fremst av Arbeidarpartiet og Framstegspartiet sine ynske om å tilføra Statkraft fleire milliardar kroner i ny eigenkapital. Regjeringspartia sitt syn er at beløp av slike dimensjonar fortener ei grundig sakshandsaming og ikkje meir ad hoc-prega hastevedtak. Medlemene i komiteen frå Høgre og Kristeleg Folkeparti viser til at Regjeringa arbeider med sentrale spørsmål i denne samanhengen, som t.d. handsaminga av heimfall, konkurransen i kraftmarknaden og ESA si haldning til om Noreg held seg innanfor EØS-avtala på desse områda. Nærings- og handelsministeren har varsla at dei vil koma med ei eiga sak om Statkraft innan påske neste år. Det er difor vanskeleg å sjå kva det er som hastar slik. I vår vart det også fremja framlegg om å tilføra Statkraft 10 milliardar kr i ny eigenkapital. Grunngjevinga var då m.a. at Oslo kommune sin eigardel i Hafslund vart annonsert til sals – elles eit kraftselskap som inntil fusjonen med Viken for få år sidan alltid har vore privateigd. No vart det ikkje noko av avhendinga av Oslo kommune sin eigardel. Denne gongen er det m.a. investeringsmoglegheiter i tysk gassdistribusjon som har vorte brukt som argumentasjon for å tilføra Statkraft ny eigenkapital. Dei av oss som les tyske nettaviser, kunne i går lesa at Statkraft ikkje har nådd opp i konkurransen om Eon sine eigardelar i Verbundnetsgaz og EWE. I norske aviser kan me dessutan i dag lesa at Statoil har valt å selja seg ut av same selskap som Statkraft ynskte å kjøpa seg opp i. Dette siste må vera eit tankekors for enkelte i denne sal. Uansett svekkjer ikkje dette etter vårt syn kravet om at tilførsel av ny eigenkapital til Statkraft må underleggjast ei seriøs og forsvarleg sakshandsaming. Statkraft er eit svært viktig selskap i norsk kraftforsyning og vil fortsetja å vera det i overskueleg framtid. Men norsk kraftforsyning er meir enn Statkraft, sjølv om det ikkje alltid verkar slik i den politiske debatten. Til slutt vil saksordføraren få peika på ei unøyaktigheit både i fleirtalsframlegget frå komiteen og i mindretalsframlegget frå Framstegspartiet. Begge forslaga burde vore formulerte slik: Kap. 950 Forvaltning av statleg eigarskap post 91(ny) Tilførsel eigenkapital Statkraft (ny) Slik det står no, ser det ut som om kap. 950 heiter Tilførsel egenkapital, og det er ikkje rett. Eg vil også få varsla at regjeringspartia går mot mindretalsframlegget frå Framstegspartiet, og mot V og VI i fleirtalsinnstillinga frå komiteen.
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2003-12-09:
Eg vil taka fatt i representanten Hedstrøm sin karakteristikk av landbruket, som eg føler framleis er einøygd og lite balansert. Me har eit landbruk i Noreg som er blant dei som har sterkast effektiviseringsvekst år etter år etter år. Me har færre og færre som produserer den maten som me treng. Så får ein då høyra at ein har særdeles høge overføringar til eit landbruk som i større og større grad klarer seg sjølv. På statsbudsjettet i år utgjer overføringane ca. 2 pst. Det er eit historisk lågmål. Mitt spørsmål til representanten Hedstrøm er: Er det ikkje snart på tide at Hedstrøm spesielt og Framstegspartiet generelt får ei litt meir balansert haldning til norsk landbruk, som fremjar kvalitetsprodukt på ein meir og meir effektiv måte i eit høgkostland? Etter mi vurdering er det eineståande det som skjer i landbruket. Eg håpar Framstegspartiet òg kan vera villig til å sjå på dette på ein meir balansert måte.
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2003-12-09:
Til liks med Aud Gaundal er eg glad for at arbeidsløysa no ser ut til å vera på veg ned. Landbruket kom eg lite inn på på grunn av tida, men òg på grunn av at det er eit lite budsjett, som det stort sett er enigheit om, heldigvis. Når det gjeld det konkrete spørsmålet, er eg glad for å kunna annonsera at kommunane vil bli utfordra på ein heilt annan måte når det gjeld å ta vare på landbrukspolitikken. Me har gjeve kommunane vesentleg større fullmakter, for me erkjenner at fornufta er likeleg fordelt rundt om i landet. Me meiner at kommunane sjølve best kan forvalta dei ressursane dei har i nærområda sine, og best kan leggja til rette for ei best mogleg utnytting av dei areala og dei ressursane som landbruket samla rår over. Me er òg overtydde om at kommunane sjølve innser at dei må ha landbruksfagleg kompetanse for maksimalt å nyttiggjera seg dei store ressursane dei har innafor grensene sine.
Olaf Gjedrem (Kristelig Folkeparti), 2003-12-09:
Fyrst vil eg innrømma at Regjeringa har teke belastinga med å fremja tre stramme budsjett for å oppnå betre vilkår for næringslivet og for å få ned renta og kronekursen. Det har gjeve ekstremt gode resultat, som no fører til at grunnlaget for ny vekst ligg betre til rette enn på lang, lang tid. Når det gjeld tryggleiksopplæringa for fiskarane, var det opprinneleg, så vidt eg hugsar, fremja eit forslag på 3 mill. kr frå Regjeringa si side. Det blir då meir enn fordobla, slik at det no ligg 6,6 mill. kr til tryggleiksopplæring for fiskarane etter forliket. Det er òg sagt at ein skal vurdera behovet for løyvingar undervegs i året, og eventuelt sjå på om det kan vera behov for justering. Men ein har, òg i ein stram budsjettsituasjon, sett at det er nødvendig å ha ei viss løyving på dette kapitlet.
Michael Momyr (Høyre), 2003-12-09:
Representanten Ryan er god i situasjonsbeskrivelse, gjerne med utgangspunkt i den tiden han var ordfører i Namsskogan. I innlegget sitt var han ikke i det hele tatt inne på det som Høyre og jeg mener er det viktigste i næringspolitikken, nemlig å holde orden i økonomien. Det viktigste for både næringslivet og landbruket er at vi har en god, stabil og forutsigbar økonomisk politikk. Jeg har lyst til å stille representanten Ryan spørsmålet: Tror representanten Ryan det hadde vært mulig å få kjøpt strømpebukser og hvetemel i hele Norge, som han snakket om i sitt innlegg, hvis vi ikke hadde ført en stram økonomisk politikk?
Michael Momyr (Høyre), 2003-12-09:
Jeg har aldri tvilt på Senterpartiets ønske om at folk skal ha det bra både i Distrikts-Norge og i byene, men det har vel ført til at Senterpartiet ofte har vært skeptisk til å bruke et «mildt» begrep i forhold til omstilling. Det var nå det. Det er imidlertid et faktum at det at vi har ført en stram finanspolitikk som har ført til at renten har gått ned og kronekursen har blitt redusert, har vært positivt for næringslivet i Distrikts-Norge og i byene. Det er det som virkelig har betydd noe for å snu utviklingen i positiv retning. Senterpartiet har et alternativt budsjett, der de foreslår økt bruk av oljemilliardene, slik at vi igjen ville ha fått en fare for økt rente og økt kronekurs. Ser ikke Senterpartiet den faren som ligger i økt bruk, eller overforbruk, av oljepengene?