Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2014-12-16:
Gjennom Riksrevisjonens rapportering skal vi, slik som det allerede er nevnt, sammenholde Stortingets uttalte mål om full overgang til elektronisk informasjonsutveksling i helse- og omsorgssektoren med oppnådde resultater. Da helse- og omsorgskomiteen i sin tid behandlet Samhandlingsreformen og en ny velferdsreform, ble betydningen av effektiv meldingsutveksling mellom de forskjellige enhetene som skal samarbeide i helse- og omsorgssektoren, fremhevet. Det kan ikke understrekes nok at vi forventer at helse- og omsorgssektoren kan tilby tjenester av god kvalitet. Tjenestene skal utføres sikkert, uten unødig tidstap og holde et høyt faglig nivå. Et velfungerende IKT-system er nøkkelen til å få til et effektivt samspill mellom de ulike aktørene i sektoren og noe som vil bidra til effektiv samhandling og gjøre tidstapet så lite som mulig. Et ønske om overgang til elektronisk meldingsutveksling har vært gjentatt i alle nasjonale IKT-strategier siden 1997. De funn som er avdekket gjennom Riksrevisjonens rapport, er mildt sagt nedslående. Når en siden 1997 har hatt som IKT-strategi at en ønsker overgang til elektronisk meldingsutveksling, er det ikke godt nok at meldingsutveksling i dag, mellom helseforetak, kommuner og legekontor, fortsatt kjennetegnes ved mye bruk av papir. Hvorfor går ikke dette raskere fremover? Og hvorfor får en ikke til en enhetlig meldingsutveksling mellom alle aktørene innen denne sektoren? Riksrevisjonen har påpekt at det er klare svakheter ved Helse- og omsorgsdepartementets planlegging, styring og oppfølging av arbeidet med elektronisk meldingsutveksling. Riksrevisjonen peker også på at Helse- og omsorgsdepartementets virkemiddelbruk ikke har vært tilpasset mål, status og utfordringer på området. Bakgrunnen for Riksrevisjonens rapport baserer seg på innhentede data for perioden 2008–2012. For å få en oppdatering av tilstanden og utfyllende kommentarer fra sektoren og bransjen hadde som nevnt komiteen en omfattende høring med mange aktører i denne sektoren samt eksterne aktører, noe som har gitt komiteen en god pekepinn om hva som er status akkurat nå, og hvilke problemstillinger vi står overfor. Høringen bekreftet i alle hovedtrekk det som Riksrevisjonens undersøkelse avdekket. Det er en hel rekke punkter en kunne trekke frem her, men jeg vil begrense meg til å ta med en del av de merknadene jeg syns er viktige å merke seg: Det mangler gjennomgående standarder for alle former for meldingsutveksling. Tekniske løsninger som er utviklet, er enten ikke tatt i bruk av alle aktører, eller benyttes ikke i tråd med nasjonal samhandlingsarkitektur. Den nasjonale test- og godkjenningsordningen, som driftes av Helsedirektoratet, har ikke vært organisert på en måte som sikrer at meldinger kan sendes i leverandøruavhengig, standardisert format. Helse- og omsorgsdepartementets planlegging, styring og oppfølging har vært utilfredsstillende. Departementet har unnlatt å stille formelle krav om at aktørene skulle implementere standardiserte løsninger samtidig. De ulike helseforetakene synes å ha betraktet innføringstidspunktet som valgfritt, og dette har ført til en suboptimalisering. Undertegnede var for vel ti år siden direktør for et privat sykehus på Vestlandet, og de utfordringene en den gang hadde når det gjelder elektronisk samhandling, kjenner jeg godt igjen, både gjennom Riksrevisjonens rapport og gjennom den høringen komiteen har hatt. Noe har skjedd i denne tiårsperioden, situasjonen er slett ikke svart-hvit men inntrykket av hovedproblemstillingene er etter min mening det samme i dag som den gang. Jeg finner det nedslående at vi i 2014 ikke har kommet så langt at vi har en IKT-løsning som sørger for god og effektiv flyt av meldinger på tvers av og mellom alle områdene innen helse- og omsorgssektoren, til beste for brukerne av disse tjenestene, og slik det er forventet av Stortinget gjennom mange gjentatte strategivedtak. Fremover må en nå gå over til sentral styring og ledelse på IKT-området. Her må en arbeide ut fra et sterkt mandat, felles arkitektur og forpliktende samarbeid. En effektiv samhandling gjennom elektronisk meldingsutveksling er en altfor viktig målsetting til at det skal være opp til det enkelte foretak og profesjonsinteressene å kjøre sitt eget løp. Jeg forventer at helse- og omsorgsministeren tar overordnet styring av IKT-området innen helse- og omsorgssektoren og sørger for at Helsedirektoratet blir en sentral premissleverandør og pådriver for at en elektronisk, effektiv meldingsoverføring i helse- og omsorgssektoren, slik vi forventer det, blir en realitet innen rimelig tid. Jeg går ut fra at statsråden selv vil kommentere dette. For øvrig viser jeg til saksordførers grundige redegjørelse. Fremskrittspartiet slutter seg fullt ut til komiteens enstemmige tilråding i denne saken.