Bente Stein Mathisen (Høyre), 2014-12-08:
Da regjeringen tiltrådte, ble velgerne lovet en kursendring i norsk politikk. Det ser vi konturene av i dette budsjettet. Det legges mer vekt på verdiskaping og økt konkurransekraft for å trygge velferden. Det innebærer en politikk som legger til rette for at flere tar ansvar og bidrar til fellesskapet og fremtidens velferd. Vi må skape før vi kan dele. Regjeringen ønsker at alle som har hel eller delvis arbeidsevne, kommer i jobb. For å få til det må det satses mer på å stimulere til et mer inkluderende arbeidsliv, og i dette budsjettet legges det opp til noen endringer i velferdsordningene for å gi incentiver til inntektsgivende arbeid for dem som helt eller delvis kan arbeide. I januar 2015 får vi en ny trygdereform. Det blir et stort skritt i riktig retning når det gjelder å inkludere flere i vårt arbeidsfellesskap. Den nye uførereformen ble vedtatt av et bredt politisk flertall i Stortinget i 2011, og reformen innebærer et nytt regelverk som gir flere i yrkesaktiv alder mulighet til å delta i arbeidslivet. I praksis vil det bety at alle som har en uføretrygd, kan kombinere arbeid og trygd fra første dag de mottar sin uføretrygd. Det er viktig å understreke at de som er for syke til å jobbe, skal oppleve å ha et godt sikkerhetsnett med en god og trygg inntektssikring og ikke ha dårlig samvittighet for det. Jeg har møtt en del mennesker med store funksjonsnedsettelser som blir stresset når det blir så mye fokus på arbeid. De føler seg enda mer utenfor og mindreverdige fordi de ikke er i stand til å jobbe. Det er mange uføretrygdede som har nok med hverdagens utfordringer som å stå opp, kle på seg, spise og delta i sosiale aktiviteter når formen tillater det. Derfor må vi også ha med oss dette perspektivet når vi snakker om uføretrygd og restarbeidsevne. Hensikten med den nye uføretrygden er å gi en mer fleksibel og sømløs tilpasning til arbeidslivet enn dagens regelverk tilsier. Derfor er det viktig med de grepene regjeringen nå tar. En må se kritisk på de velferdsordningene og arbeidstiltakene vi har, og spørre: Virker tiltakene vi har, godt nok? Eller må det gjøres nye grep, noen justeringer og styrkinger, slik at tiltakene bedre kan bidra til arbeidsutprøving og gode overganger til arbeidslivet? Regjeringen er opptatt av den store gruppen som står på utsiden av arbeidslivet, og som ønsker å få et bein innenfor. Jobben er ikke bare viktig som en inntektskilde. Arbeidsplassen er den viktigste sosiale arenaen de fleste av oss har utenom familien. Derfor vil ikke regjeringen at noe skal være uprøvd når det gjelder å skape og legge til rette for at flere kan komme i jobb. Justeringer og noen forsiktige endringer i arbeidsmiljøloven har som forventet skapt debatt og sterke reaksjoner i fagbevegelsen. Men det er hyggelig å registrere at et av tiltakene, midlertidige ansettelser, fikk god støtte på lederplass i Aftenposten i går, hvor det sto: «I arbeidet med å senke terskelen til arbeidslivet bør også midlertidige ansettelser prøves.» Den foreslåtte endringen med midlertidige ansettelser i arbeidsmiljøloven er en forsiktig og begrenset endring på inntil 12 måneders midlertidig ansettelse, karantenetid etter arbeidsforholdets slutt og en grense for andelen midlertidige ansettelser på 15 pst. Det innebærer slett ingen rasering av norsk arbeidsliv, som en del i fagbevegelsen og opposisjonen i Stortinget hevder. Fast ansettelse skal fortsatt være hovedregelen i norsk arbeidsliv. Det handler om å legge til rette for folk som i dag ikke har jobb, og gi dem en mulighet til å få en fot innenfor arbeidslivet. De vil da kunne få verdifull arbeidserfaring og lettere få tilbud om fast jobb. Jeg leste nylig i bladet Alt om syn om svaksynte Rainer Henriksen som fikk diagnosen RP tidlig i 30-årene. RP, Retinitis Pigmentosa, er en øyesykdom som fører til begrenset syn og blindhet. Øyelegen på sykehuset som ga ham diagnosen, sa: Sånne som deg uføretrygder vi. Reaksjonen til Rainer var at han ble sint, og han bestemte seg der og da for at det ikke skulle skje med ham. Han ville jobbe så sant det var mulig, og med en arbeidsgiver som har lagt forholdene til rette, har Rainer vist at det er mulig. Han jobber fortsatt åtte år etter at han fikk diagnosen, i det samme selskapet, i Gjensidige. Tidligere var han selger, i dag jobber han som coach for selgergruppen. Han jobber ikke som coach fordi han er svaksynt, men fordi han har riktig kompetanse og er god til å coache. Han blir brukt til det han er best til. Det er flere enn Rainer som har blitt møtt med tilbud om uføretrygd når de har fått en funksjonsnedsettelse. Regjeringen vil snu den trenden og legge bedre til rette for personer med funksjonsnedsettelser i arbeidslivet. Å være funksjonshemmet er ikke det samme som å ha nedsatt arbeidsevne. Det handler om tilrettelegging og tilpasning. Med litt tilrettelegging kan de med nedsatt funksjonsevne fungere på samme nivå som de uten. I budsjettet for 2015 er det flere tiltak som understøtter arbeidslinjen for funksjonshemmede og bidrar til en mer aktiv hverdag. I budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre ble rammen for arbeidsmarkedstiltak styrket med 75,8 mill.kr, noe som gir 500 plasser for personer med nedsatt arbeidsevne og 200 flere plasser med varig tilrettelagt arbeid. Regjeringen vil snart, nå i desember, legge frem en melding om forenkling og effektivisering av tiltaksstrukturen som vil bidra til å ta i bruk flere virkemidler for å hjelpe dem som står utenfor arbeidslivet, inn i arbeidslivet. I budsjettet er ordningen med funksjonsassistanse styrket, slik at flere kan tas inn i den ordningen. Arbeidsplasstolking styrkes og gjøres permanent, og i tillegg styrkes opplæringen av ledsagere til døvblinde. I flere år har mange etterlyst et talegjenkjenningsprogram på norsk. Dette er et viktig tilretteleggingstiltak for dem som har funksjonsnedsettelser i armene, men også for dem som sliter med alvorlig dysleksi. Regjeringen har nå bevilget 13 mill. kr til utvikling av et slikt program. I budsjettforliket ble innsatsen for universell utforming økt med 9,8 mill. kr, noe som er viktig i arbeidet med å styrke innsatsen, slik at Norge blir et mer universelt utformet samfunn. I regjeringsplattformen står det at regjeringen skal «tette hullene i sikkerhetsnettet for grupper som i dag faller igjennom.» Dette synliggjør regjeringen ved innsats på flere departementsområder. Det innebærer bl.a. mer likeverdige vilkår for barn som vokser opp i økonomisk vanskeligstilte familier. Regjeringen vil sikre at flere barn kan delta på viktige sosiale arenaer, uavhengig av foreldrenes inntekt, gjennom å etablere lokale ordninger for utstyrslån og kontingentstøtte. Både tilskuddsordningen Barne- og ungdomstiltak i større bysamfunn og Nasjonal tilskuddsordning mot barnefattigdom økes betydelig i 2015. Budsjettforliket med Kristelig Folkeparti og Venstre har en bedre sosial profil på barnehagesatsingen enn det de rød-grønne leverte. Familier med lav inntekt skal få redusert barnehagepris, og budsjettet styrkes med 51 mill. kr for å gi gratis kjernetid i barnehager til fire- og femåringer fra lavinntektsfamilier i hele landet. Regjeringen vil også målrette og øke stipendsatsene betydelig for elever i videregående skole som kommer fra familier der mors og fars samlede inntekt er lav. Stipendsatsene øker faktisk med 50 pst. for de elevene som trenger dette stipendet mest. Regjeringen tar dette med barnefattigdom på alvor, tar nye grep og vil jobbe målrettet for at færre familier skal oppleve å være fattige i vårt samfunn. Regjeringen vil videre utvikle samarbeidet på tvers av departementene ved å utvikle en samlet strategi mot barnefattigdom. I arbeidet med strategien vil regjeringen bygge på samarbeidsavtalen mellom Venstre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Høyre om tiltak mot barnefattigdom, jf. forslag i Dokument 8:125 S for 2012–2013. Til slutt: Regjeringen jobber målrettet for å redusere barnefattigdom, men det aller viktigste tiltaket i kampen mot fattigdom er å styrke innsatsen med å inkludere flere i arbeidslivet. Det er best for barna, og det er best for mor og for far.