Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-12-04:
Det siste innlegget, fra Kristelig Folkeparti, fikk meg til å tenke på et sitat fra Abraham Lincoln. Han måtte skifte standpunkt i en sak, og da sa han: Jeg gir ikke mye for en mann som ikke er klokere i dag enn han var i går. Så jeg ble glad da jeg hørte Kristelig Folkepartis innlegg. Det var tydelig at man ikke hadde vært helt med på innstillingen, men det er veldig bra at vi er på samme lag her og deler samme standpunkt. Jeg har lyst til å komme med noen betraktninger rundt de to Dokument 8-forslagene som vi nå behandler. Slik jeg leser forslagsstillerne, er det to hovedformål man ønsker å oppnå ved å fjerne konsesjonskravet og fjerne boplikten. Det ene er at en ønsker å få større skogeiendommer, og at dét er et virkemiddel for å få økt avvirkning – at det er det som er den langsiktige målsettingen. Vi i regjeringen støtter ikke forslagene. Det har min forgjenger, Lars Peder Brekk, redegjort godt for i to svarbrev. Også talspersoner fra regjeringspartiene har redegjort godt for dette i debatten til nå. Så har det, i tillegg til at det har vært en diskusjon om eiendomsstruktur, blitt en diskusjon om skogpolitikken generelt. Jeg har lyst til å komme med noen betraktninger i forlengelsen av det saksordføreren, Svein Flåtten, sa. Jeg mener at noe av det viktigste for økt avvirkning av norske skoger er noe av det vi har gjort i forbindelse med den politikken som denne regjeringen har ført. Vi har hatt en veldig forutsigbar skattepolitikk. Noe av den største utfordringen i perioden 2001–2005 var at man endret skatteregimet for norsk skogbruk flere ganger. Blant annet endret man gjennomsnittsligningen flere ganger i løpet av ett år, takket være det at regjeringen inngikk budsjettforlik med Fremskrittspartiet én gang og med Arbeiderpartiet neste gang. Skogbruket trenger forutsigbarhet og langsiktighet, og det har regjeringen gitt i skattepolitikken. Så gjorde vi i starten et grep – som var meget effektivt og svært viktig – med forbedringen av skogfondsordningen, som er et av de mest effektive skattetiltakene vi kan ha for langsiktig verdiskaping i skogbruket. I tillegg har vi hatt en helt annen satsing på samferdsel, som også betyr mye for avvirkningen. Bare Åsta bru – som jeg var med og åpnet oppstarten av byggingen av – og Norges Skogeierforbund vil spare skogbruket i Østerdalen for 2,5 mill. kr årlig. Det viser hvor mye samferdsel betyr. Så tilbake til strukturen i skogbruket. Jeg ser også en del av de utfordringene som både Fremskrittspartiet og Høyre har tatt opp i debatten, at det er en del mindre skogeiendommer som ikke blir brukt på en effektiv og god nok måte. Men jeg synes de svartmaler litt vel mye i forhold til virkeligheten. Noen av suksesshistoriene, f.eks. i hjemfylket til Per Roar Bredvold, handler om et sterkt skogeiersamvirke som i fellesskap har funnet veldig gode løsninger og en effektiv avvirkning. Ser man på avvirkningene i Hedmark, f.eks., der det også er mange små skogeiendommer, ser man at skogeiersamvirket har mye av den profesjonaliteten som representanten Flåtten og representanten Bredvold etterspør, og nettopp klarer å ha gode skogbruksplaner og å gjennomføre gode skogbruksplaner, slik at de får brukt de ressursene som skogeiendommene har. Når det gjelder strukturen, gjør vi nå noen veldig store grep. Vi gjennomfører tidenes største nedsalg av offentlig skog. 500 000 dekar skal nå selges. I høst blir det solgt 22 eiendommer på 50 000 dekar. Så vi gjør noe i praksis, som gjør at skogeiere kan få sikret og få bedret ressursgrunnlaget på sin eiendom. Fram til 2017 vil vi ha to slike store nedsalg i året. Det store nedsalget vi nå gjør, er en enorm mulighet til bedre arrondering i norsk skogbruk. Vi har ikke hatt større statlig nedsalg siden dansketiden. Som flere har sagt, kommer vi også til å liberalisere eiendomspolitikken ved at vi ikke lenger ønsker å ha et delingsforbud. Men vi vil ha delingsbestemmelser og gjennom det også signalisere at vi mener det er positivt at det skjer salg, både salg av dyrket mark til dem som leier den, slik at de som driver den, skal kunne eie den, og salg av skog for dem som ønsker det, slik at andre som vil satse mer innenfor skogbruket, kan eie den. I tillegg har vi sagt – og sendt ut varsel om – at den nedre beløpsgrensen for prisvurdering av landbrukseiendommer skal øke fra 1,5 til 2,5 mill. kr. Så vi har gjort en del lovmessige grep som har liberalisert eiendomspolitikken, og som vil stimulere til mer omsetning av eiendom. Det største grepet vi gjør hvert eneste år nå, er det store nedsalget i Statskog, som er tidenes arronderingssalg av offentlig skog siden dansketiden. Så vi går i den retningen. Så er det viktig det som både Flåtten og Bredvold sier, at det er utfordringer, men jeg synes man svartmaler for mye. Vi har et samvirke og andre tiltak i skogbruket som gjør at man har kompensert for en del av de utfordringene som en liten eiendomsstruktur gir.