Åslaug Haga (Senterpartiet), 1999-12-16:
Jeg er glad for at flertallet i komiteen slutter seg til forslagene i Ot.prp nr. 2 for 1999-2000 om endringer i kringkastingsloven, med et lite unntak. Som kjent er bakgrunnen for forslagene det tillegget til EØS-avtalens TV-direktiv som ble vedtatt av Stortinget tidligere i dag. Et viktig forslag i proposisjonen er hjemmelen for å treffe tiltak som så langt det er mulig, skal bidra til å sikre at bl.a. viktige sportsbegivenheter skal kunne mottas vederlagsfritt hos en betydelig del av fjernsynsseerne. Formålet er å sikre at viktige begivenheter, f.eks. OL eller fotball-VM, ikke bare blir sendt i betalingskanaler som en begrenset del av befolkningen har tilgang til. Forslaget går ut på at det i forskrift kan bli satt opp en liste over begivenheter som er av vesentlig samfunnsmessig betydning. Dette er en regulering som er frivillig, men jeg mener at det er viktig for norske fjernsynsseere at vi gjør det vi kan for å bevare tradisjonelt populære sportsbegivenheter og eventuelt andre begivenheter på allmennkringkasterkanalene våre. Den norske listen må godkjennes av EFTAs overvåkingsorgan, ESA. Jeg vil bare benytte anledningen til å bekrefte at vi selvsagt vil ha en god dialog med berørte instanser i utarbeidingen av disse listene. Vi vil sende listene på høring, og vi vil også legge opp til egne møter med f.eks. Fotballforbundet. Det blir også foreslått bestemmelser som skal sikre at norske kringkastere respekterer at viktige begivenheter som står på andre EØS-lands lister, skal kunne mottas vederlagsfritt av en betydelig del av seerne i de respektive land. Det blir videre foreslått en endring i kringkastingslovens reklamedefinisjon, som blir utvidet til også å omfatte selvfremmende virksomhet, dvs. egenomtale av kringkasterens egne produkter med videre. Det er reist spørsmål om hvordan gjennomføringen av direktivet på dette punktet vil innvirke på NRKs mulighet til å vise f.eks. egenprodusert undervisningsmateriell. Jeg vil understreke at NRKs adgang til å reklamere for slike produkter uansett vil være noe begrenset, siden det ikke er tillatt å sende reklame i NRKs allmennkanaler. Det ble vedtatt for et par uker siden. I proposisjonen foreslås det også hjemmel til i forskrift å kunne fastsette forbud mot å sende program som i alvorlig grad kan skade barn og unge. Særlig gjelder dette program som inneholder pornografi og grove voldsscener. Det foreslås også forskriftshjemmel for å kunne regulere slik at ukodede fjernsynsprogram som kan skade barn og ungdom, skal sendes i perioder der barn og ungdom ikke kan forventes å utgjøre en betydelig seergruppe. Dette såkalte vannskilleprinsippet følges frivillig av norske kringkastere i dag, men har til nå ikke vært lovfestet. Det blir i tillegg foreslått forskriftshjemmel for at slike program skal varsles med enten et lydinnslag ved programstart eller ved et gjennomgående visuelt symbol. Jeg registrerer at komiteen ikke ser noen vesentlige samfunnsmessige begrunnelser for det såkalte «any given hour»-prinsippet for beregningen av tillatt reklamemengde pr. time. Jeg tar til etterretning at beregningen heretter skal skje etter det såkalte klokketimeprinsippet, og vil sørge for at det innarbeides i reglene. Når det gjelder spørsmålet fra representanten Helleland, om det vil være mulig for andre kanaler å kjøpe rettigheter for den tiden som ikke anvendes av allmennkringkasterne, er utgangspunktet her at NRK eller TV 2, som er dem det er snakk om på norsk side, ikke har noen sendeplikt, og det vil være fullt mulig for andre kanaler å kjøpe rettigheter for deler av arrangementene. Poenget er at programmene da skal tilbys NRK eller TV 2 for sending til mer enn 90 pst. av befolkningen. Så til slutt: Når det gjelder tidsrammene for behandlingen av denne saken, er det slik at Regjeringen generelt bestreber seg på å gjennomføre EØS-direktivene innenfor de fastsatte tidsrammer. Det gjør at man i enkelte situasjoner er presset for tid. I denne saken var situasjonen at EØS-komiteens vedtak ble fattet 25. juni, stortingsproposisjonen ble lagt fram 17. september og odelstingsproposisjonen 8. oktober. Som sagt strever man her med å finne balansen i forhold til de gjennomføringskravene som settes i avtaleverket. Men jeg er opptatt av at vi generelt både må sørge for å få sakene raskt nok behandlet i EØS-komiteen, og må ordne oss på en slik måte at vi gir Stortingets organer så god tid som mulig til å foreta en forsvarlig behandling også av EØS-rettsaktene.