Ivar Kristiansen (Høyre), 2009-05-07:
Dette er i virkeligheten en ganske stor og interessant sak. Etter å ha lyttet til debatten er jeg faktisk glad for at denne interpellasjonen er reist. Jeg er ikke sikker på om de som har savnet en avklaring, i dette øyeblikk har grunn til å føle seg så svært mye mer beroliget etter å ha hørt statsråden og i særdeleshet hovedtalsmannen for Arbeiderpartiet i denne saken. Det er helt korrekt at skal vi lykkes med å utvikle ny fornybar energi, må utviklingsprosessen gå parallelt og hånd i hånd med nettutvikling. Det eksisterer i virkeligheten ingen nettpolitikk som sådan i Norge i dag, og det er svært beklagelig. Alt det som enkelte har uttalt med tyngde og skråsikkerhet i denne debatten i dag, tyder på at man har lagt alle lytteregenskapene i én kurv, nemlig at man har lyttet til hva NVE synes og mener om disse spørsmålene. Jeg tror at hadde man tatt seg bryderiet med å ta kontakt med de 140 nettselskapene vi har i landet, og stilt noen spørsmål om hva de føler når det gjelder organisering og oppfølging, ville tilnærmingen vært en helt annen. Jeg tror ingen av de eksisterende nettselskapene vi har i Norge – som i dag er på tre nivåer, som er minst et nivå for mye – setter pris på den form for detaljstyring som vi har, og som vi i dag er vitne til utøves etter instruks fra departementet og i form av de tjenestene som NVE utfører. For vi er vitne til en detaljstyring uten sidestykke i norsk forvaltning, som ikke bidrar til å sette fart i avklaringen av hvordan vi skal utvikle ny fornybar energi gjennom økt utvikling av nett i Norge. Jeg vil sterkt anbefale departementet, når man skal foreta den endelige konklusjonen, å lytte minst like mye til de eksisterende nettselskapene som har daglig kontakt med EL & IT Forbundet. Jeg tror det er all grunn til å stille spørsmål om hvem som skal påvirke utviklingen fremover når denne nye nettpolitikken skal utvikles i vårt kjære fedreland. Jeg sitter faktisk med et inntrykk av at det Regjeringen, eller i hvert fall deler av Regjeringen, ønsker, er å gå tilbake til tiden før 1990 – og det så ikke spesielt vakkert ut den gangen. Etter 1990, de første ti årene med energiloven, gikk det med mye tid til oppdeling av elverk, og entreprenørvirksomhet og konsulentvirksomhet ble skilt ut og konkurranseutsatt. Fra år 2000 har dette markedet virket stadig bedre. Det er i dag stor konkurranse blant meget kompetente selskaper – jeg understreker meget kompetente selskaper – om oppdrag i nettsektoren. Denne konkurransen resulterer faktisk i effektive nettselskaper og rask service, og for abonnentene – hvis vi skal ta oss bryderiet med å ha dem i bakhodet – har dette medført rimeligere nettleie, samtidig som forsyningssikkerheten må anses som meget, meget god slik den er i dag. At NVE virket svært bekymret for at de konsulenter og de entreprenører som har tilegnet seg kunnskap for å utføre sitt virke, ikke er ansatt i nettselskapene i tilstrekkelig grad, synes jeg ikke vi i dagens debatt kan vie stor oppmerksomhet. Jeg synes spørsmålet om hva som er en samfunnsmessig rasjonell måte å drive denne formen for politikk videre på, må tillegges avgjørende vekt i den framtidige nettpolitikken som vi har et sterkt behov for å utvikle i Norge. Organiseringen av norsk energiforsyning er forhåpentligvis kommet for å bli. Den fungerer, som jeg har sagt, godt, uansett hva regjeringspartienes representanter måtte mene om dette. En innstramming av nettselskapenes mulighet til å avgjøre sin egen driftsform er direkte næringsfiendtlig og vil ganske raskt gi høyere nettleie og en atskillig mindre effektiv drift. Som jeg har vært inne på, er i så fall de eneste som vil tjene på denne typen ordning, et lite utvalg av medlemmer i EL & IT Forbundet – og dette er ikke en utvikling som norske nettkunder har noen grunn til å applaudere. Derfor er min oppfordring: Skrinlegg de tanker som er lagt fram i denne saken. Hvis ikke er vi i en situasjon hvor dagens uttalelser – både fra Åslaug Haga og fra Ola Borten Moe – i enda større grad får et sannhetens skjær over seg.