Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-12-05:
Jeg er glad for at temaet er tatt opp, for det er viktig, og diskusjonen kan skape fokus og debatt omkring det, men det er et utrolig krevende tema. I Bergens Tidende i dag kom det et innlegg kl. 14.27 om at «Erna skal ta naverne». «I dag sa Stortinget nei til å kreve aktivitet fra unge sosialklienter», var overskriften i Bergens Tidende. Det er litt sterkt. Alle vil jo få vekk naverne. I Senterpartiet er det en helt klar holdning at de som her defineres som «navere», må tas i nakken på en fast og klok måte. Det var det Karin Andersen sa - på en klok måte. Det kan hende at den «kloke måten» er at de ungdommene treffer noen som bryr seg om dem, og som forstår den situasjonen de er i. Du skal ikke ha så veldig mye livskunnskap eller arbeidslivskunnskap før du forstår at det kanskje er dét som til de grader er mangelen for disse ungdommene. Når du har jobbet litt med sånne ungdommer, så erfarer du ganske snart at du kan ta fram så mye positivt hos disse menneskene, som du i første omgang ikke trodde var til stede i det hele tatt. Det er noe av det mest oppbyggelige og gledelige du kan drive med – å gi sånne ungdommer en mulighet. Men de som får sånn sosialhjelp, er jo i svært ulike livssituasjoner. Fra Senterpartiets side ønsker vi ikke å gi Høyres forslag «kjeft», men vi vil kritisk vurdere hva som egentlig er innholdet i forslaget. Det stilles krav om at «personer som søker om sosialhjelp, skal ha rett og plikt til å delta på aktivitet så snart det lar seg gjennomføre dersom det ikke er helt spesielle forhold som tilsier at dette ikke er mulig». Altså: så snart det lar seg gjennomføre, og dersom det ikke er helt spesielle forhold. Jeg har sjøl vært offentlig saksbehandler. Hvordan skal jeg styre etter en slik regel – så snart det er mulig og ikke helt spesielle forhold? Her snakker vi jo om en gruppe som har til de grader spesielle forhold, i hvert eneste tilfelle! Og så innføres det et nytt begrep: Det heter at det skal være en «absolutt hovedregel» – hva er det for slags regel – «om at økonomisk stønad faller bort eller reduseres til gjeldende nødhjelpssatser dersom mottaker ikke møter på avtalt aktivitet». Jeg er enig i at en skal møte til avtalt aktivitet, men hva er «absolutt hovedregel»? Er det en absolutt regel, eller er det en hovedregel, eller hva er det for noe? Så står det at det skal gjøres unntak for sykdom, og at det skal gjøres unntak «dersom mottakers barn står i fare for å bli skadelidende». Ja, da er ganske mange berørt av det. Og hvis en skal ta vekk sosialstøtten, skal en altså gå inn på nødhjelp, men hva er nødhjelp? I utgangspunktet er økonomisk sosialhjelp samfunnets siste skanse, og nødhjelp over lengre tid, hva fører det til? Jo, det fører til kriminell livnæring. Så jeg ber om at en tenker igjennom helheten og hvor vanskelig dette er. Det har kommet et nytt rundskriv til lov om sosiale tjenester i arbeids- og velferdsforvaltningen, som Arbeids- og velferdsdirektoratet publiserte i sommer, og der er lovens intensjon om å stille vilkår ved tildeling av stønad understreket. Jeg er glad for det. Sosialhjelp er et kommunalt ansvar, og kommunene har nærhet og de beste forutsetninger. Åmli er tatt fram. Åmli: ingen dispensasjon fra dagens regler. Men jeg vil igjen understreke: På dette området, som på andre områder, så er det den kommunale evne og vilje til å gripe fatt i problemene som er avgjørende. Mange av kommunenes utfordringer i dag er knyttet til dette feltet, samtidig som kommunestyrerepresentanter og administrasjonen i altfor liten grad har fokus på det. Jeg kan ikke reise til et eneste årsmøte i Senterpartiet i dag uten å si at nå må dere snu fokus, nå må dere få fokus på disse menneskenes situasjon, for det går på verdighet, og det går på kommuneøkonomi. Det er behov for ulike løsninger. Rus og psykiatri er mange sosialhjelpsmottakeres skjebne, og når du har arbeidet med det, så vet du hvor komplekst det er, og at en kanskje trenger nyordninger som går ut på at menneskene som dette gjelder(presidenten klubber)(presidenten klubber) tar ansvar for deres situasjon. (presidenten klubber) (presidenten klubber)