trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Vigdis Giltun (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
De forskjellene man ser i dag når det gjelder økonomisk sosialhjelp, avspeiler på ingen måte kostnadene ved å leve i de ulike kommunene, men er kun basert på lokale politiske og administrative prioriteringer. Fremskrittspartiet foreslår en ordning nå som er mindre byråkratisk, mer rettferdig, ikke minst, og som kan frigjøre arbeidskraft og fokusere på å få stønadsmottakere ut i arbeid. Det er ikke snakk om å lage satser som er forskjellige i 429 kommuner – eller hvor mange det er nå – det er snakk om at en hvis det er helt spesielle områder hvor det er helt spesielle kostnader, kan justere noe. Det er ikke snakk om å ha de forskjellene som er i dag. Dette er bare for å ha en mulighet til justering, så det er ikke vits i å bruke mye tid på det begrepet. Jeg har problemer med å forstå statsrådens argument om at økonomisk stønad ikke skal ha en begrensning oppad, og at en til enhver tid skal forholde seg til utgiftene til dem som skal motta stønad, eller behovet de til enhver tid har. Arbeid skal alltid lønne seg, sier statsråden. Da kan ikke jeg forstå annet enn at den økonomiske bistanden må ligge under det vedkommende ville fått ved å være i arbeid. Da er det snakk om lavlønnsarbeid, som de fleste vil ha muligheten til å gå inn i. I dag er det sånn at barnas inntekt blir tatt med, som det er sagt her flere ganger. Jeg lurer på om statsråden ikke har tenkt på dette med svart arbeid. Veldig mange stønadsmottakere jobber svart ved siden av å beholde trygden. Det ville de ikke kunne gjort hvis de måtte møte opp på et arbeidstiltak hver dag. Grunnen til at vi foreslår kommunene, er at kommunene har veldig mange ugjorte arbeidsoppgaver. Det er veldig mye som skal gjøres, og det er veldig mange oppgaver som er egnet for dem som ikke har så mye arbeidstrening fra før. De vil da få god arbeidstrening, for samarbeid mellom Nav, stat og kommune er fullt mulig å få til. Det får man til i dag også der hvor det er ønskelig. Arbeidstrening er noe av det viktigste, og det bør være en plikt for det offentlige å tilby arbeidstrening, og ikke sånn at det skal være valgfritt for kommunene. Noe av det viktigste med sosialhjelpen utover det økonomiske, er nettopp å gi folk en mulighet til å komme ut i arbeid, og det er ikke noen erfaring som er mer verdifull enn arbeidserfaring. Hvorfor ønsker da flertallet at det skal være opp til kommunestyrene? Jeg synes det eksemplet Gullvåg ga, var veldig godt. Uansett om det er Fremskrittspartiet, Høyre eller Arbeiderpartiet som stemmer ned et sånt forslag, er det meningsløst. Dette skulle ikke kommunestyrene få lov til å gjøre i det hele tatt. Det er et godt argument for at det bør bli statlig og likt i hele landet, så alle får samme muligheten og alle som bor i kommunene, får en plikt til å delta.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Jeg merket meg at representanten Giltun framholdt at det ofte er de tillitsvalgte i kommunene som stopper fornuftige arbeidstilbud til sosialhjelpsmottakerne. Mon det – jeg har noen andre erfaringer. I den kommunen som jeg bor i, og i det kommunestyret jeg satt i, tillot jeg meg ved en anledning – for øvrig med full støtte fra kommunens tillitsvalgte – å foreslå at sosialhjelpen skulle brukes som lønn for arbeid i kommunen, brukes som lønn til trengende arbeidsføre sosialhjelpsmottakere, i stedet for å yte passiv sosialhjelp. Det forslaget ble blankt avvist av Fremskrittspartiet og Høyre. Nå er det neppe vanskelig å finne eksempler på at sosialhjelpsreglene brytes. Vi hører jo av og til om eksempler på utbetalinger i en størrelsesorden som vanlige lønnsmottakere ikke kan være bekjent av. Men når det kommer til stykket og man skal forsøke å dokumentere disse eksemplene, blir det langt vanskeligere. Fremskrittspartiet viser i innstillingen til Bergen, der det påstås at det er mulig å hente ut ytelser, sosialhjelp, i størrelsesorden 700 000–800 000 kr. Også ved denne anledningen har det vist seg veldig vanskelig å dokumentere at det finnes noen eksempler på at det gis slike utbetalinger. Om det skulle være noen som virkelig har greid å hente ut ytelser i en slik størrelsesorden, er det noen som ikke har gjort jobben sin. Hele poenget med sosialhjelpen er jo at den er en individuell ytelse, og det er den enkeltes livssituasjon som dermed avgjør størrelsen på de ytelser som gis. Dette er selve grunntanken i hele sosialhjelpslovgivningen. Det er viktig å holde på at sosialhjelpen skal være en støtte til livsopphold for mennesker som i en kort periode i livet har kommet i en veldig vanskelig livssituasjon, og som ikke har andre inntektskilder. Det blir prinsipielt galt om sosialhjelpen blir omgjort til en trygdeytelse.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Jeg føler at presidenten nå begynner å føre svært stramme linjer for parlamentarisk tale. Jeg føler på mange måter at Fremskrittspartiet og særlig Høyre slår inn åpne dører når de nå vil lovfeste at sosialhjelpen ikke skal avkortes for dem som har barn under 18 år som bor hjemme, og som har egen inntekt under det som kan være den skattemessige friinntektsgrensen. La meg understreke: Barn skal ikke forsørge sine foreldre. Også barn av sosialhjelpsmottakere skal få ha sine inntekter i fred, på lik linje med alle andre. Det er det som er regelen i dag. Da må vi sørge for at disse reglene blir etterlevd. Vi trenger ikke nye regler som slår fast at de gamle reglene skal etterleves. Videre foreslår Fremskrittspartiet og Høyre et lovmessig krav om aktivitetsplikt for den enkelte sosialhjelpsmottakeren. Igjen slår de inn åpne dører. Kommunene har hjemmel til aktivitetsplikt. Jeg er for at arbeidsføre sosialhjelpsmottakere skal settes i arbeid og aktivitet. Men det krever også at det finnes arbeids- og aktivitetstilbud, og at vi sørger for en god sosialfaglig oppfølging av dem som er med på disse tiltakene, slik at sosialhjelpsmottakerne etter hvert kan settes i stand til å klare seg selv. Men en lovfestet aktivitetsplikt, slik som Fremskrittspartiet og Høyre foreslår, bryter jo med den individuelle behandlingen, som er hovedprinsippet i all sosiallovgivning. Oppgaven burde etter min oppfatning heller være å sørge for at vi oppretter de nødvendige arbeids- og aktivitetstiltakene rundt omkring i kommunene, slik at de som trenger det, får den hjelp som de har behov for.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Nå har vi prøvd å utvide BSU-ordningen, i 2009 – det er ikke lenge siden. Det som Arbeiderpartiet synes er viktig i denne saken, er at vi må prøve ut det vi endret da, for å se om det kan virke. Men som jeg sa i tillegg, vil det ikke være nok å utvide verken aldersgrense eller andre ting ved BSU-ordningen for å hjelpe unge førstegangsetablerere på boligmarkedet. Vi ønsker å se på også andre ordninger, bl.a. gjennom Husbanken, bl.a. ordninger for å øke boligbyggingen. Det vil regjeringen, og vi, se på i løpet av året i forbindelse med den boligmeldingen som kommer.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Først vil jeg igjen understreke at vi ikke er motstandere av BSU i Arbeiderpartiet. Jeg har ikke noen annen dokumentasjon enn det som også Finansdepartementet har, nemlig at det viser seg at få unge i aldersgruppen 17–33 år benytter seg av BSU-ordningen. Det var altså 26 pst. i 2009. Så økte vi grensene i 2009. Da var det 2 pst. mer året etter som benyttet seg av den. I tillegg har vi fått opplyst gjennom Finansdepartementet at det er de med høye inntekter som benytter seg av ordningen, og i mindre grad de med lave inntekter. Det sier meg at det ikke er nok å se på BSU-ordningen når man skal hjelpe de unge inn på boligmarkedet, vi må også se på andre virkemidler. Men vi har understreket at også BSU-ordningen vil bli vurdert i løpet av året i den stortingsmeldingen som kommer. Vi må se virkemidlene i sammenheng, og det mener vi er riktig. Derfor går vi ikke inn for ensidig å utvide BSU-ordningen nå.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Igjen vil jeg gjerne understreke at vi er positive til BSU-ordningen. Vi har faktisk utvidet den en gang, nettopp fordi vi ser at den kan være bra å ha for noen. Men som jeg har sagt flere ganger nå, er det ikke så veldig mange som benytter seg av den. Men vi har ikke sagt at vi skal fjerne den av den grunn. Det er positivt at 28 pst., i hvert fall var det det i 2010, benytter seg av BSU og faktisk sparer. Vi er positive til å øke sparingen i Norge. Så igjen, jeg vil understreke det: Vi er positive til BSU-ordningen. Men vi ser at det er så pass utfordrende å komme seg inn på boligmarkedet for unge, for nyetablerere, at vi må se på flere virkemidler. Det er klart at også det økte egenkapitalkravet gjør at det er blitt enda mer utfordrende for førstegangsetablererne. Men likevel mener vi at vi ikke ensidig skal øke BSU-ordningen av den grunn. Vi må se på flere virkemidler i sammenheng, og det er ikke noe forbud mot å spare mer enn den grensen som er satt i BSU.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Forslagsstillerne skriver i sin felles merknad at de er skuffet over at regjeringen ikke tar «tendensene til sterkt økende sosiale skiller i boligmarkedet på alvor». Mener representanten Jan Tore Sanner at de sosiale skillene i boligmarkedet vil bli redusert ved at man gir økte skattesubsidier til den lille andelen som har råd til å spare mer enn det dagens BSU-ramme gir fradrag for?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
I svarbrevet fra finansministeren opplyses det at ca. 26 pst. av ungdom mellom 17 og 33 år benyttet seg av BSU-ordningen i 2009, og av disse hadde 42 pst. maks skattefradrag. Det var altså bare 11 pst. totalt i den aktuelle aldersgruppen som fikk maksimalt skattefradrag i 2009. Så opplyses det at det først og fremst er ungdom med høy inntekt som benytter seg av ordningen, i større grad enn personer med lav inntekt. Mener representanten da det er riktig – sett i et fordelingsperspektiv – å bruke av fellesskapets midler til å gi ytterligere skattesubsidier til den tidelen som i dag får maksimalt skattefradrag? Eller ser representanten at man kanskje også bør bruke noen av disse midlene til andre virkemidler for å nå et bredere lag?
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Jeg skal være ganske kort. Representantforslaget går ut på å be regjeringen legge fram forslag for Stortinget om regelendringer i skatteregelverket som medfører at ektefeller som faktisk bor på to ulike steder, får reell mulighet til å få godkjent skattemessig bopel i to ulike kommuner. Jeg regner med at forslagsstillerne selv redegjør for sitt syn. Jeg kommer til å redegjøre for flertallets syn på saken. I sitt svar i forbindelse med forslaget redegjør Finansdepartementet for dagens regelverk på området. Vi i Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet mener at det innenfor dagens regelverk er mulig for ektefeller som bor på to ulike steder, å ha skattemessig bopel på hvert sitt sted. Hvorvidt det er grunnlag for å anse ektefeller som skattemessig bosatt i felles hjem eller hver for seg, beror på en helhetsvurdering som foretas av ligningsmyndighetene. For å unngå usikkerhet om reelle boforhold og uheldige tilpasninger mener vi at avgjørelsen om hvor en person med flere boliger skal anses som skattemessig bosatt, bør bygge på objektivt prøvbare kriterier. Komiteens flertall – Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet – mener derfor ut fra det at det ikke er behov for å endre regelverket og støtter således ikke representantforslaget. Komiteens flertall anbefaler å ikke vedta forslaget.
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
Som representanten selv sa, var det om lag 26 pst. som benyttet seg av ordningen – sannsynligvis også fordi man har hatt dårlig råd, kanskje på grunn av at man har vært under utdanning, og kanskje fordi det generelle skattetrykket i Norge er ganske høyt, og at man sånn sett har mange unge med dårlig råd. Er det sånn å forstå at Arbeiderpartiet nå vil ta initiativ til å utvide aldersgrensen til ikke bare å gjelde dem som er under 34 år? Vil man kanskje også se nærmere på kravet til 15 pst. egenkapital som Finanstilsynet har kommet med? Med andre ord: Trenger man mer enn 150 000 kr for å kjøpe seg en bolig, f.eks. i Oslo og Akershus, hva slags boliger er det man ser for seg at denne gruppen kan kjøpe i denne regionen?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
For meg virker det som om representanten Lundteigen er litt ukomfortabel med å være i denne regjeringskonstellasjonen. Jeg hørte ham tidligere i dag ta til orde for å fjerne deler av formuesskatten på arbeidende kapital og nå ta til orde for at man ikke skal kunne investere i eiendom på andre måter, men er enig i at man bør gjøre noe med BSU. Er det sånn å forstå at Lundteigen også ønsker å se på aldersgrensen? Det var det ene spørsmålet mitt. Det andre gjelder det som Lundteigen ikke har sagt så mye om, 15 pst.-kravet til Finanstilsynet, noe som får den virkningen at Finanstilsynet faktisk driver med boligpolitikk i Norge. Lundteigen tar også til orde for at det skal være mulig å få seg en nøktern bolig. Men når man ser på Oslo-området og Akershus, hvor mange boliger er det man egentlig kan få med 200 000–300 000 kr i egenkapital, som konsekvensen er i dag?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-03-01:
La meg først si at det er positivt at regjeringen nå åpner for å vurdere en forbedring av BSU-ordningen. Det at man skal ta det i en stortingsmelding, synes jeg imidlertid ikke er spesielt positivt, med den erfaring vi har med regjeringens fremleggelse av stortingsmeldinger, som ofte drøyer både ett og to og tre år. Opp gjennom årene har regjeringspartiene brukt en serie argumenter mot en bedre BSU-ordning. Det siste vi hørte nå, er at en bedre BSU-ordning bare var ett av flere tiltak. Jeg har sendt et spørsmål til finansministeren, hvor jeg har utfordret regjeringen på hvilken forskning, hvilken dokumentasjon, man har på at BSU-ordningen ikke vil føre til at ungdom sparer mer, og finansministeren må svare at man ikke har erfaring med norsk forskning på dette området. Hvilken dokumentasjon(presidenten klubber) er det Irene Johansen har for sin motstand mot en bedre BSU-ordning? (presidenten klubber)
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-03-01:
Svaret på spørsmålet er ja. Å motivere ungdom til å spare mer vil bidra til at vi reduserer de sosiale skillene på boligmarkedet. Det som øker skillene, er at man nå har økt egenkapitalkravet, at det ikke bygges nok, og at det er blitt vanskeligere for ungdom å komme inn på boligmarkedet. Man ser det samme i innvandrergruppen, at det er blitt vanskeligere for mange innvandrere å komme inn på boligmarkedet. Så det å motivere flere til å spare mener vi vil være med på å bygge ned de sosiale skillene. Men så ligger det igjen denne forutsetningen fra Arbeiderpartiets side om bare 25 pst. Jeg vil heller snu på det og si at det er jo fantastisk at 25 pst. av de unge sparer i en konkret ordning for å bygge opp kapital til å kjøpe sin første bolig. Det er jo enestående flott! Og så bør vi motivere enda flere til å gjøre det ved å gjøre ordningen enda bedre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-03-01:
Jeg er enig med finansministeren i at vi må få en kultur for sparing. Samtidig står jo det i kontrast til virkeligheten, for virkeligheten er at det under den rød-grønne regjeringen har blitt mer og mer lønnsomt å låne og mindre og mindre lønnsomt å spare. Til syvende og sist kommer vi ikke utenom at vi må ha noen virkemidler for å motivere ungdom til å spare – gjøre det mer lønnsomt å spare. Jeg er ikke i tvil om at resultatet kommer til å bli en bedre BSU-ordning. Jeg hører på Arbeiderpartiets talere at man er på vikende front, og at argumentet og motviljen er i ferd med å bli parkert. Mitt spørsmål er imidlertid: Når man har økt egenkapitalkravet, ser ikke finansministeren at det er et selvstendig argument for å bedre BSU-ordningen?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-03-01:
Dette er en sak som engasjerer mange mennesker, og som krever en reell avveining fra oss som politikere. Grunnen til at vi har de reglene vi har, er bl.a. knyttet til at mange kommuner fortsatt praktiserer boplikt, og det er klart at skulle man oppheve denne bestemmelsen, ville man også i realiteten underkjent kommunene som har vedtatt spesielle regler. Samtidig er Høyre opptatt av at det må være et regelverk som er så smidig at det ivaretar reelle og begrunnede ønsker for å ha ulik skattemessig bopel. Det er allerede i dag en åpning for at det kan gis unntak, men vi registrerer også gjennom de henvendelsene som er kommet til komiteen, og som har vært fremme i det offentlige rom, at det kan se ut til at praktiseringen kan gi seg urimelige utslag. Det er grunnen til at Høyre, sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre, ikke vil avvise Fremskrittspartiets forslag, men at vi ber om at det vedlegges protokollen. Vi ber også om at finansministeren foretar en gjennomgang av praktiseringen, slik at man kan unngå den typen urimelige utslag som vi har blitt forelagt. Det er vi nødt til å få, for det er ikke mulig for finanskomiteen eller Stortinget å sitte og saksbehandle enkeltspørsmål, men vi ønsker å forsikre oss om at muligheten for unntak som ligger i dagens regler, skal praktiseres på en fornuftig og rimelig måte. Jeg tar opp forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-03-01:
Når man hører saksordførerens innlegg, og for så vidt også leser merknadene, føler jeg det ligger veldig under at man egentlig ikke er særlig begeistret for denne ordningen, men at den er så pass populær at man ikke akkurat tør skrape den heller. Mitt spørsmål er da: Er dette egentlig holdningen, at nå har vi den, så da må vi vel leve med den, men egentlig liker vi den ikke? Spørsmål to: Når det nå stilles økt krav til egenkapital, vil jo det selvfølgelig bety særlig mye for dem som er førstegangsetablerere i boligmarkedet. Synes representanten det tilsier at man, isolert sett i hvert fall, bør øke kvoten som man kan benytte på BSU?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-03-01:
Jeg lyttet med interesse på det jeg nesten må kalle en slags kjærlighetserklæring fra Høyre til Senterungdommen, og det er såpass lenge siden jeg har hørt noe lignende, at jeg bet meg merke i det. Så det er litt nye tider, og det kan jo være positivt på mange måter. Det er en samlet opposisjon som fremmer dette forslaget, og det er en samlet regjeringskonstellasjon som avviser den, og det er jo ikke så uvanlig når det gjelder representantforslag i denne salen. Men her burde vi kanskje kunne forventet litt mer imøtekommenhet fra regjeringspartiene, all den tid at mens vi har diskutert denne saken, har Finanstilsynet i Norge gjort en endring i egenkapitalkravet, som uten tvil vil bety skjerpede krav, særlig for dem som skal etablere seg for første gang på boligmarkedet. Det i seg selv burde være nok til noe mer positive signaler fra regjeringspartiene. Jeg kan ikke annet enn å si – både med tanke på saksordførers innlegg og replikkordskiftene og for så vidt også merknadene – at man får et inntrykk av at det er med påholden penn man uttrykker at BSU-ordningen har noe for seg i det hele tatt. Fra Kristelig Folkepartis side tror vi dette er viktig. Det å lære ungdom sparing er i seg selv viktig, vi har en gjeldsgrad for private husholdninger i Norge som er blant de høyeste i Europa. Vi ser faktisk også tendenser til klasseskille i boligforsyningen i Norge, som bl.a. skyldes at de som har foreldre med bolig som man kan pantsette for nye lån, får en klar fordel i forhold til dem som ikke har det. Dette utvikler seg mer og mer. Så må en ikke se dette isolert – der er jeg helt enig i saksordførerens innlegg – men det er jo påfallende hvor passiv denne regjeringen har vært i boligpolitikken. Tradisjonelt har i hvert fall jeg innbilt meg at både Arbeiderpartiet og SV og Senterpartiet har sett boligpolitikken som et av sine viktigste områder, og her har det i realiteten ikke skjedd noe de siste seks årene. For å ta et eksempel: Vi fremmet fra Kristelig Folkepartis side et forslag før sommeren om en ordning om «å leie før eie». Det var pene ord i merknadene fra regjeringspartiene også der. Dette kunne være et konkret bidrag, bl.a. slik at førstegangsetablerere som ikke har egenkapital, kan komme inn på markedet. Det var pene ord, og man ville følge opp, men foreløpig har vi ikke sett noen ting, og nå svarer man at man skyver alt foran seg til en kommende boligmelding. Så jeg vil anbefale forslaget, og ønsker også representanten Lundteigen lykke til når han om en uke eller to skal kjempe for en bedre BSU-ordning på et visst sted.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-03-01:
Problemet er jo at vi ser ingen andre virkemidler fra regjeringens side. Når opposisjonen foreslår andre virkemidler – jeg nevnte et forslag om «leie før eie», som med hell kan benyttes i kommunene, og som enkelte kommuner har gått foran med å gjøre – så svarer posisjonen også nei til det. Så mitt svar må være: Det er jo bedre at man får noen ordninger, i hvert fall, som treffer ganske mange blant ungdomsgruppene, og som nå kan gi dem en mulighet til å få en sparerate som gjør at de kan oppnå det forsterkede egenkapitalkravet som Finanstilsynet har sørget for at vi nå har. Det, vil jeg tro – isolert sett – burde få regjeringspartiene til å tenke seg om, men det har man foreløpig ikke gjort. Jeg håper det vil skje.
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-03-01:
Først må jeg si at det var interessant å høre om ettåringens finansielle spareprodukter. Det er ikke rart veien ble staket ut sånn som den ble – det må jeg virkelig si!(Munterhet i salen) Takk for det. Det kan være greit for oss som har yngre barn, å kjenne til hvordan man bør gjøre det. (Munterhet i salen) Nok om det. Så til selve spørsmålet, om BSU og Finanstilsynets krav om økt egenkapital. Jeg regner med at statsråden er enig i at det er særlig førstegangsetablerere som vil få en særskilt utfordring med de nye kravene. Da er mitt spørsmål: Vil det ikke, i hvert fall for dem, være positivt om regjeringen skulle lande på å forbedre BSU-ordningen – selvfølgelig i tillegg til andre mulige tiltak, som også statsråden var inne på?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
Jeg tror flere vil spare. Jeg tror flere vil spare mer, jo mer gunstig reglene er. Jeg tror ikke det er slik at folk sparer maks, jeg tror de kan ha muligheten til å spare mer. Jo gunstigere det blir, jo mer vil de spare. Det er jeg helt overbevist om, og jeg tror ikke det er slik at det er bare de som sparer, som vil ha en annen sparemåte hvis ikke det er en bedre ordning. Men jeg tror en bedre ordning faktisk vil øke sparingen, og jeg har ikke sett dokumentasjon på at det ikke er tilfellet. I 2009 gikk sparingen opp ved at man økte fordelen ved å ha BSU – og bedre betingelser. Det er slik vi burde gjøre det – ved å stimulere folk til å spare. For det har så mange andre fordeler som ikke annen type sparing har – som jeg nevnte fra talerstolen. At man tar ansvar for eget liv, er det man må gjøre. Da får vi heller lage bedre reklame for BSU-ordningen enn å si at en ikke får det til å fungere. Hvor er regjeringens reklame for at BSU-ordningen finnes, og hvor er de initiativene som får flere ungdommer til å spare? Jeg har ikke sett dem ennå.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
Innføring av krav om 15 pst. egenkapital ved boliglån har gjort det vanskeligere å få boliglån. Behovet for BSU har derfor blitt enda større. Husbanken har imidlertid helt andre betingelser enn private banker. Nettavisen skriver følgende: «Nordmenn uten egenkapital på jakt etter boligfinansiering får nå nei av stort sett alt som kan krype og gå av norske banker. Det finnes imidlertid en redning for deg uten oppsparte midler - og for en redning det er. Løsningen heter Startlån. Gjennom midler fra Husbanken tilbyr nesten samtlige norske kommuner startlån. I tillegg til superlav rente tar du innersvingen på Finanstilsynets nye egenkapitalkrav.» Startlån gis ifølge hjemmesidene til Husbanken fortrinnsvis til enslige forsørgere, flyktninger, unge i etableringsfasen og folk som skal reetableres etter samlivsbrudd, og utlånene har økt dramatisk med 30 pst. – 5,6 mrd. kr. Sjansen for mislighold er derfor mye større med disse lånene. Husbanken finansieres av stat og kommune, med andre ord av skattebetalerne. Finansministeren er veldig glad i Husbanken. Er Husbankens økte gambling med skattebetalernes penger en praksis som finansministeren støtter?
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2012-03-01:
Jeg kunne ikke dy meg da jeg hørte på representanten Haugli som treffer spikeren på hue, kanskje – ja, det er mulig han gjør det. Men representanten glemmer at det er spesielt Arbeiderpartiet og SV som i kommune etter kommune etter kommune setter nye restriksjoner på boligbygging. Ikke minst i Oslo kommune er Arbeiderpartiet ekspert på å stille spesielle krav når det gjelder støy, når det gjelder å ikke bygge så høyt, og når det gjelder å komme med andre restriksjoner og begrensninger. Men det er interessant at representanten Haugli tar opp dette nå, for da får jeg igjen anledning til å nevne Fremskrittspartiets forslag som vi fremmer i kommunal- og forvaltningskomiteen. Det er åtte forslag, og representanten Haugli kan se på de åtte forslagene. Så blir det bedre, og da blir det lettere å bygge boliger. Så er det en side som representanten Haugli heller ikke nevner. Han snakker om at det ikke bygges nok boliger. Det er helt korrekt. Men det er jo også en etterspørselsside som også Arbeiderpartiet har ansvaret for. Etterspørselen er enorm, ikke minst i pressområdene. Hvis man tror at alle som kommer til Oslo by, kommer til å bosette seg i Oslo by, tar man feil. Da må man faktisk ut, utenfor Oslo by, hvor det er mye rimeligere å bo. Man kan ikke forvente å komme hit uten jobb, uten særlig utdannelse og bo midt i Oslo sentrum. Det er ikke mulig, og det kan representanten Haugli ta med seg tilbake.
Gerd Janne Kristoffersen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Norske husholdningers gjeld er urovekkende høy. Det har også Fremskrittspartiet ved ulike anledninger uttrykt bekymring over. Opposisjonen i Stortinget er – i likhet med regjeringspartiene – opptatt av å øke den private sparingen. Spørsmålet er hvordan vi skal stimulere til det. Mitt spørsmål blir da som følger: Tror representanten Tybring-Gjedde at de 89 pst. som ikke får maksimalt skattefradrag ved dagens BSU-ramme, vil spare mer dersom rammene økes? I tilfelle representanten Tybring-Gjedde mener det, med hvilken begrunnelse?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-03-01:
Senterpartiets holdning til boligspørsmålet og ungdom er klinkende klar. Vi ønsker å bedre BSU-ordninga, samtidig som vi ønsker å bedre Husbankens ordninger, slik at de som har større problemer med å erverve seg sin egen bolig, kan gjøre det gjennom gunstig husbankfinansiering. Det er vår linje, og så vet vi at ved ethvert budsjett er det en samlet avveining av hva som blir de prioriterte forslagene. Hittil har ikke Senterpartiet nådd fram i den grad vi kunne ønske. Men det som opposisjonen også sier om det som nå er innstillinga, er jo at behovet for å forbedre BSU-ordninga og forbedre Husbankens regelverk på dette området blir viktigere og viktigere etter hvert som vi ser den boligsituasjonen som utvikler seg. Så her håper vi at den samlede aktiviteten skal føre til at vi får forbedringer, for det er helt naturlig, ikke minst som følge av Finanstilsynets økte krav til egenkapital ved boligkjøp.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-03-01:
Det var mange ting på en gang. Jeg sa at vi skal skille mellom skattlegging når det gjelder å bo i egen bolig, kontra det å investere i bolig. Det er ingen grunn til å skattesubsidiere så mye når det gjelder investering i bolig som andre leier, som det som gjøres i dag. Videre er det ingen grunn til å endre aldersgrensene, 17–33 år. Dette er rettet inn mot ungdom, og en på 33 år må være en rimelig voksen ungdom. Til det at Finanstilsynet driver boligpolitikk: Ja, sjølsagt gjør de det, indirekte. Det er fornuftig at vi har et finanstilsyn som er nøkternt. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet ikke vil ha en sånn nøkternhet, så der er vi uenige. Og til slutt, når det gjelder prisnivået på boliger i Oslo-området: Ja, det er høyt. Det er altfor høyt, som resultat av en sentralisering som skyter fart, noe som er en av de største utfordringene til denne regjeringa.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-03-01:
Det er helt riktig at Senterpartiet i mange av sine skatteforslag har fokus på ungdommens situasjon. Det er helt korrekt at vi har et økende trykk i vår organisasjon – ikke minst i ungdomsorganisasjonen – for å øke det årlige sparebeløpet og øke grensen opp til 300 000 kr. Vi ser heller ingen spesiell grunn til at det skal være 20 pst. fradrag her, i motsetning til 28 pst., som er den generelle skatteregelen. Så det er en holdning i partiet om å gjøre dette. Samtidig vet enhver som har sittet i regjering, at det i sum blir en avveining – hvor en da skal ha skattelettelser, og hvor en skal ha skattetrykket. Når det gjelder denne regjeringa, har vi skatteløftet, som vi lojalt følger opp, og derfor er dette en sum-avveining som vi står overfor. Hittil har det ikke skjedd endringer, men når du ser hva som er utviklinga i boligmarkedet – ungdoms manglende sparing og situasjonen med realrenta – så arbeider tida for en kraftig bedring av BSU-ordninga.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-03-01:
Det er mange Dokument 8-forslag som krever vår oppmerksomhet og vårt arbeid, og dette forslaget er etter min mening blant de absolutt mindre viktige. Jeg hørte representanten Tybring-Gjedde dra de ideologiske linjene om at enhver måtte kunne bestemme over eget liv, og at staten ikke skulle blande seg inn. Det var noe anarkistisk over representanten, og det var interessant å få den utdypningen fra Fremskrittspartiet. Etter Senterpartiets vurdering er vel poenget med å være ektefeller at en gjerne bor på samme sted. Forslaget går ut på at de ektefeller som bor på hvert sitt sted, skal få godkjent skattemessig bopel i to ulike kommuner. Som det framgår av innstillinga, har vi sikkerhetsventiler i helt spesielle tilfeller ut fra objektivt prøvbare kriterier. Etter Senterpartiets vurdering er vel formålet her enten å redusere skattebelastning, legge til rette for å øke ytelser fra det offentlige eller vri seg rundt krav om personlig boplikt til hus og gard. Det er naturlig, sjølsagt, å fremme slike forslag, for det blir jo svært vanskelig å kunne praktisere dem, og det blir vanskelig å gjennomføre det som er samfunnsmessige rammer for organisering i samfunnet. Derfor kan vi ikke se at det er samfunnsmessige argumenter for regelendringer. Det skaper mer byråkrati og mindre likebehandling.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-03-01:
Saken gjelder omgjøring av flytende naturgass til diesel. Naturgass er ikke noe biologisk produkt, det er fossil gass. Produktet GTL avgiftsbelegges på linje med ordinær diesel i Norge – som i våre naboland Sverige og Danmark. Som flere har vært inne på: Det som er det sentrale her, er kilden for karbonet eller kilden for energien. Er kilden fornybar, eller er kilden ikke-fornybar? Kilden for denne dieselen er ikke-fornybar. Dersom vi skulle gi fritak fra veibruksavgift for denne ikke-fornybare energikilden, ville det klart svekke den ønskede stimulansen av fornybar energi. Det er en uheldig utglidning, i strid med den stimuleringa som Stortinget er enig om når det gjelder miljødrivstoff, i betydningen fornybart karbon, fornybart drivstoff. Det som er interessant i denne saken, er at Venstre og Kristelig Folkeparti er med på denne utglidinga, og ikke klarer å skille tydelig mellom fornybar energi og ikke-fornybar energi. Som regjeringspartiene skriver, er det viktig at vi ikke glir ut på dette punktet, men holder fast ved det klare skillet mellom fornybart karbon og ikke-fornybart karbon. Det er der hovedskillet går når det gjelder den type drivstoff.
Arve Kambe (Høyre), 2012-03-01:
Høyre har det siste året fått mer og mer verdier og politikk til felles med Senterungdommen. Senterungdommens tidligere leder uttalte at dessverre er Arbeiderpartiet og SV bekymret for at de rike vil ha fordeler av ordningen. Det er i beste fall en ubegrunnet og utdatert ideologisk ryggmargsrefleks. Lundteigen følger for så vidt opp med følgende: Begrensninger ved BSU gir feil beskjed til ungdommen. Da er det litt den dobbeltkommunikasjonen som Senterpartiet og Senterungdommen foretar i mediene, hvor man egentlig sier at man vil ha styrket boligsparing for ungdom, mens man i hvert eneste budsjett under den regjeringen som sitter nå, ikke har maktet en eneste ting utover at man gjør det verre for unge førstegangsetablerere å kjøpe seg bolig. Hvordan henger det sammen?
Arve Kambe (Høyre), 2012-03-01:
Jeg vil tilbake til dette egenkapitalkravet, som Høyre – under tvil – har støttet regjeringen i, fordi vi antar at regjeringen kommer med en endring i BSU-ordningen. Derfor har vi foreslått noe. Regjeringen skriver i tilbakemeldingen til dette forslaget at man vurderer tiltak som skal legges fram. Senterungdommen, Lundteigens ungdomsorganisasjon, krevde i budsjettet for 2011 og i budsjettet for 2012 – ganske identisk med Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre – å øke årlig sparebeløp til 30 000 kr, å øke det totale sparebeløpet og øke fradragsprosenten, og at aldersgrensen skal endres. Ikke en eneste ting av dette ser det ut til at Senterpartiet er i stand til å få til. Mener Lundteigen at problemet ikke lenger er Senterpartiet, men at det er finansministeren, Sigbjørn Johnsen, som her er problemet?
Arve Kambe (Høyre), 2012-03-01:
Siden finansministeren roste meg, vurderte jeg om han skulle slippe replikk fra meg, men jeg ombestemte meg. Han bygger en del av argumentasjonen sin på at når det gjelder dette drivstoffet, var det en anmodning om et nytt unntak i en hel haug med andre drivstofftyper som allerede har fått unntak. Definisjonsspørsmålet her går vel egentlig på at de som bruker dette drivstoffet, sammen med uavhengige forskningsinstitutter, mener at dette ikke er et nytt unntak, men allerede er definert innenfor det som er. Det er ikke sånn at det hvert år kommer en ny drivstofftype, og at det er mange enkeltsaker. Det er ikke noen dagligdags hendelse i Toll- og avgiftsdirektoratet at Norge får en ny drivstofftype. Rudihagen sier til NRK Dagsrevyen i juni: «Vedtaket er fattet i strid med de rødgrønnes hensikt(…) Han krever at finansminister Sigbjørn Johnsen griper inn. Dette blir i alle fall i strid med intensjonene i avgiftssystemet vårt», (…) fastslår stortingsrepresentant Torstein Rudihagen overfor NRK.
Arve Kambe (Høyre), 2012-03-01:
Jeg vil bare følge opp det sporet når det gjelder miljøutslipp, for det er helt åpenbart at både Oslo og Bergen skriker etter tiltak for å begrense NOx-utslippene. Samferdselsministeren har også varslet en gjennomgang, og her har vi altså et drivstoff der miljøvernorganisasjonen ZERO sier at en vil få en utslippsreduksjon på opptil 45 pst. på NOx, opptil 40 pst. reduksjon på partikkelforurensning, 40–60 pst. reduksjon på hydrokarboner og 80 pst. reduksjon på karbonmonoksid. Det er ganske heftige tall, og denne drivstofftypen betaler man i tillegg CO2 -avgift på. Så det er jo ikke sånn at man har drivstoff som man ønsker å unnta for de avgiftene som er, men vanlig naturgass slipper veibruksavgiften. Dette er egentlig kanskje vel så greit som vanlig naturgass, som finansministeren og jeg er enige om skal slippe veibruksavgift, i hvert fall foreløpig.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
I tillegg til BSU bør vi kunne se på andre tiltak som kanskje i større grad treffer dem vi ønsker å treffe. En utvidelse av BSU-ordningen, både i årlige beløp, i totalbeløp og økt skattefradrag, vet vi vil koste flere hundre millioner kroner. Når vi så skal bruke flere hundre millioner kroner årlig for å få unge inn på boligmarkedet, er da representanten Tenden sikker på at å utvide BSU-ordningen er det mest treffsikre virkemiddel?
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Som saksordføreren har redegjort for, dreier dette seg altså om hvorvidt drivstoffet GTL skal slippe mineraloljeavgift. Avgiftssystemet for drivstoff er gjenstand for en debatt vi har hvert eneste år, ikke minst i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet. Samtidig vet vi at det til tider er uenighet mellom toll- og avgiftsmyndighetene og andre om produkter som skal falle inn under definisjoner som da skal tilsi avgift. I forbindelse med denne saken er det en slik uenighet mellom EcoFuel som leverer GTL-drivstoffet og toll- og avgiftsmyndighetene. Saken skal, som sagt av saksordføreren, nå prøves for retten. Det er gitt avgiftsmyndighetene å definere hvilke produkter som skal avgiftsbelegges, ut fra regelverket. Når denne saken nå skal prøves for retten, faller det unaturlig for oss å gjøre vedtak i en enkeltsak. Dette har vi også redegjort for i komitéinnstillingen. Men jeg vil gjerne legge til at det er unaturlig for oss å drive enkeltsaksbehandling uavhengig av om saken skal til retten, og på den måten anmode regjeringen om å legge en bestemt regelforståelse til grunn. I prosessen med behandlingen av denne saken har det tross alt vært god korrespondanse mellom flere partier på Stortinget og regjeringen. Dersom vi åpner for unntak for mineraloljeavgift i enkeltsaker, ville vi stadig bli utfordret på: Hvor går grensen? Allerede i dag ser vi at vi utfordres på både definisjoner på hvilke drivstoff som skal omfattes av dagens regelverk, og grenseoppganger hva gjelder når et drivstoff er så rent at det bør unntas eller inngå i dagens regelverk. Således vil vi stadig utfordres på om dagens regelverk skal endres for å tilpasses nye drivstofftyper. Det er bare noen få måneder siden, altså under behandlingen av statsbudsjettet for 2012, Stortinget signaliserte at vi ønsker færre og ikke flere unntak fra avgift, slik at vi innen 2020 kan ha en veibruksavgift for alle drivstoff etter energiinnholdet. Dette ønsker vi fordi vi vil synliggjøre at det er kostnader knyttet til kjøring på vei – i form av ulykker, kø, støy, veislitasje og helse- og miljøskadelige utslipp. Disse kostnadene må selvsagt dekkes. De som påfører kostnadene, må være med på å dekke dem. Det er likevel slik at avgiftssystemet vårt ikke er perfekt. Til det varierer veibruksavgiftene for mye. Derfor er det både viktig og riktig at vi innen 2020 innfører en veibruksavgift for alle drivstofftyper. Derfor blir det helt feil, etter vår mening, å gå den motsatte vei og innføre nye unntak nå. Med bakgrunn i dette støtter vi ikke representantforslaget.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Ja, det er helt riktig at finansministeren er tilhenger av Husbanken – det har jeg vært hele tiden. Husbanken ble i sin tid opprettet for et helt bestemt formål, i 1946, for å sikre at folk som hadde mindre ressurser, kunne få muligheten til å etablere seg i en god, rimelig og fornuftig bolig. Husbanken har vært, og er fortsatt, et viktig instrument i det å kunne gjøre det mulig for folk, herunder ungdom, å skaffe seg en rimelig bolig. Startlånsordningen er en slik ordning. Jeg mener det er en god ordning som er målrettet mot de grupper som har spesielle behov på boligmarkedet, herunder ungdom. Så, ja, Husbanken er viktig, og det er viktig at Husbanken nå i framtiden har en helt sentral rolle i det vi kan kalle den sosiale boligpolitikken.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Et viktig formål med økte egenkapitalkrav og en mer – kall det gjerne ansvarlig utlånspolitikk er først og fremst å forsøke å dempe den sterke utlånsveksten vi ser. Det er en sammenheng mellom den sterke utlånsveksten, særlig den som retter seg inn mot bolig, og prisen på bolig. Et av de viktigste tiltakene vi kan prøve å få til, er å dempe prispresset i boligmarkedet. Det kan skje gjennom det egenkapitalkravet som nå Finanstilsynet har lagt som en retningslinje, og det kan skje ikke minst gjennom at vi bygger flere boliger. Min påstand er at det er mangelen på boliger som er den største flaskehalsen når det gjelder prisen på boliger, og den største flaskehalsen for unge mennesker som skal inn i boligmarkedet. Så her bør vi sette kraft og ressurser inn.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Jeg har vært, og er for så vidt fortsatt, på en europeisk turné for å prøve å argumentere sterkt for den norske innskuddsgarantiordningen. Et av argumentene som jeg faktisk ser gjør et inntrykk når jeg forteller, er at i Norge får unger bankbok i dåpsgave, og på den måten er de inne i sparekulturen. Det er viktig å holde fast ved det, og jeg regner med at her er vi to ganske enige. Når det gjelder forholdet mellom egenkapitalkravet og BSU, ser jeg at BSU-ordningen kan spille en rolle i den sammenhengen. Men det er også, som representanten Syversen sier, andre tiltak som er mulig. Startlånet er et slikt tiltak. En tredje mulighet er at en er mer frampå i kommuner f.eks. når det gjelder å bygge spesielle utleieboliger, og bidrar til at en også legger til rette for spesielle boliger for ungdom(presidenten klubber) med liten eller ingen egenkapital. (presidenten klubber)
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Den var det!
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Det er nok mange drivkrefter bak den veksten vi har sett i boligprisene. Det er åpenbart at den lave renten vi har for tiden, bidrar til det. Den kraftige reallønnsveksten som vi har hatt i Norge den siste tiden, bidrar til det. At det er mangel på boliger, og riktige boliger, f.eks. i pressområdene, bidrar til det. Det kan også godt hende at spesielle krav som stilles til boligens utforming, også spiller inn i forhold til prisen, særlig på nyoppførte boliger. Noe av det som er poenget med boligmeldingen, som kommer senere i år, og meldingen om byggepolitikken, som mer omhandler de tekniske tingene, er at en kan få se disse tingene i en større helhet. Jeg ser fram til den debatten, fordi det er en viktig sak både for regjeringen og for Stortinget etter hvert som den kommer til behandling. – Og nå holdt jeg meg akkurat innenfor rammen!
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Her må jeg innrømme at jeg var ikke med på fødselen til Boligsparing for ungdom, så jeg er kanskje ikke i stand til å gi et godt svar på det spørsmålet. Det er nesten så jeg må be om hjelp fra dem som var med på fødselen, men jeg tror nok det var hensiktsmessig at en satte den på 20 pst., og at det er en helhet sett i forhold til årlig sparebeløp og sparerammen, altså totalbeløpet, som gjør at en har kommet fram til en mikstur som da inneholder 20 pst. Men som sagt, her måtte jeg nesten ha søkt hjelp hos dem som var med ved selve fødselen, for å være helt trygg på svaret.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
I det siste tilfellet er det slik at dersom en må ta arbeid utenfor hjemmet, f.eks. være pendler på ukebasis som mange stortingsrepresentanter er, er det regler for det i skattesystemet som gir muligheten for å ha det på den måten. Det som er mitt og flertallets hovedpoeng, er at med den betydningen som skattemessig bosted har, som jeg sa, for kommunenes inntekter, for forutsigbarhet rundt inntektene til kommunene, som er så viktig for våre felles tjenester, må vi ha objektive kriterier, og vi må ha de regler som vi har i dag. Men, som jeg også sa i innlegget mitt, er det viktig at de unntak som regelverket åpner for, praktiseres på en slik måte at folk føler at det er rimelig. Selvsagt er finansministeren opptatt av at regelverket skal praktiseres på en rimelig og fornuftig måte, slik at folk også oppfatter det som rimelig og fornuftig.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Først har jeg lyst til å si til saksordføreren at han hadde et balansert og forstandig innlegg – for å si det på den måten – i den forstand at en her sier at selve enkeltsaken er det viktig å holde utenfor diskusjonen, men at en selvsagt inviterer til en diskusjon om de mer prinsipielle tingene knyttet til avgiftsbelegging av dette drivstoffet. I forbindelse med statsbudsjettet for i år la regjeringen til rette for en bred drøfting av bil- og drivstoffavgifter. Det var et viktig grunnlag for en god debatt, som vi fikk i Stortinget om disse spørsmålene. Noe av poenget med den diskusjonen var at en skulle ha en langsiktig tilnærming, en tilnærming som skulle gi et forutsigbart opplegg på avgiftssiden noe lenger fram i tid. Det som er timeplanen, for å si det, er at en i 2015 skal evaluere utviklingen, slik at en fra og med 2020 skal basere seg på å innføre en generell vegbruksavgift basert på energiinnholdet i drivstoffet. Det mener jeg er en veldig fornuftig tilnærming, for det er ingen grunn til å legge skjul på at dette er vanskelige debatter, og at det har vært mange diskusjoner om avgift på drivstoff den siste tiden som kanskje har bidratt til at forutsigbarheten er noe mindre enn det den burde være. Unntak fra avgiften i dag skal stå seg i denne perioden. Da er det også viktig at en ikke innfører nye unntak, slik som mindretallet her vil legge til rette for. Jeg synes at vi bør holde oss til den vegen som et bredt flertall i Stortinget har valgt for tilnærming når det gjelder drivstoffavgifter, herunder vegbruksavgiften. Så bare til slutt: Det er Toll- og avgiftsdirektoratet som forvalter regelverket. De har kommet til at dette er en type drivstoff som det skal legges avgift på. Som saksordføreren også viste til, er den konkrete saken nå til behandling i domstolen. Det er mange slike enkeltsaker som dukker opp hvert eneste år, og det er forvaltningens rolle å håndtere regelverket. I de tilfeller der de som blir – jeg holdt på å si – forvaltet av forvaltningen, mener at forvaltningen ikke har gjort det på en god måte, kan saken prøves ved domstolene. Avgiftssystemet er ikke fullkomment og perfekt. Avgiftssystemet kan nok bli mer logisk og forutsigbart. Det er nettopp det som er poenget med den brede debatten som det ble lagt opp til gjennom statsbudsjettet for 2012, og den innstillingen som finanskomiteen avga, som et bredt flertall i Stortinget stilte seg bak.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Nå var ikke jeg til stede under den debatten, men jeg kan jo tenke meg at noe av begrunnelsen for det som ble sagt, er at det at det er små lokale utslipp fra en kilde, i seg selv ikke er en grunn for å slippe vegbruksavgiften. Lokale utslipp er jo bare en del av de kostnader som en vegbruksavgift skal dekke. Den skal dekke mer ytre kostnader som kjøring på veg medfører i form av ulykker, kø, støy, vegslitasje, helse- og miljøskadelige utslipp. Så det er mer enn akkurat det som representanten Hoksrud nå tar opp. For øvrig er det slik at denne regjeringen har gitt kommunene større mulighet for å innrette trafikken i store byområder mer fleksibelt. Det er opp til kommunene gjennom ulike former for tiltak å innrette trafikken slik at det blir mindre forurensing f.eks. på særdeles kalde dager, der bl.a. partikkelstøv er en vesentlig forurensningskilde.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Nå har jeg egentlig ikke noe imot replikker. Jeg synes det er ganske all right og en fin form for debatt å kunne ha det. Det som er mitt poeng når jeg henviser til den diskusjonen som en hadde i forbindelse med statsbudsjettet, er at man her prøver å legge opp til et løp som er forutsigbart og framoverrettet når det gjelder diskusjonen om avgifter. Mitt poeng var at det ville være – etter mitt syn i hvert fall – ulogisk å inkludere nye unntak i den sammenhengen, men ville la de unntakene som er der allerede i dag, stå fram til evalueringen og videre fram til det som skal skje innen 2020. Det var i grunnen det som var mitt poeng i innlegget.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2012-03-01:
Jeg er faktisk opptatt av begge deler. Provenyet er viktig, ikke bare for finansministeren – jeg har registrert at det er mange partier, eller i hvert fall særlig ett parti i denne salen, som er opptatt av å bruke mye proveny på ulike gode formål, og det er en ærlig sak. Men som jeg sa, en vegbruksavgift skal jo ta hensyn til mer enn det som er knyttet opp mot lokale utslipp, og det er vel også slik at dersom syntetisk diesel skulle redusere de lokale forurensningsproblemene, må en også få en betydelig overgang til den typen drivstoff, og det vil selvsagt skje på bekostning av ordinært drivstoff. En skal ikke utelukke at det kan bli et kostbart tiltak, og da er spørsmålet: Kunne en løse bl.a. lokale forurensningsproblemer på en mer kostnadseffektiv måte? Men jeg er opptatt av begge deler, både miljø og avgifter.