Jørgen Kosmo (Arbeiderpartiet), 2001-06-14:
Det må jo være traurig å være fylkespolitiker fra Høyre og Fremskrittspartiet. Jeg har ikke hørt maken til liten tillit til dem som jobber på dette politiske nivået. Jeg må si at jeg har en helt annen oppfatning om hva det er mulig å skape av regionale og kommunale aktiviteter gjennom demokratiske valg, med en skikkelig fordeling av oppgavene mellom de ulike forvaltningsnivåene. Men jeg må si etter å ha hørt på representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet, at jeg synes de ser mørkt på livet. Vi ser tvert imot veldig lyst på fremtiden. Vi har altså gjennom kommuneproposisjonen, som er behandlet tidligere i dag, og gjennom oppgavefordelingsmeldingen, som behandles nå i ettermiddag, egentlig lagt til rette for de største politiske reformer siden – la oss si – 1976 på dette feltet, der betydelig makt overføres til lokalt og regionalt politisk nivå, der vi i konkrete forslag varsler at vi vil gå betydelig lenger med å fjerne regelstyring, fjerne krav om overordnede planer og sørge for at kommunene får mulighet til å organisere seg på en slik måte at de møter brukeren på lavest mulig nivå og gir best mulig tjenester. Og så høres det faktisk ut som det ikke skjer noen ting, og det bare fordi Høyre og Fremskrittspartiet ikke får gjennomført sin kongstanke. Jeg synes faktisk at det kunne ha vært ønskelig om man i hvert fall greide å ta tak i de tingene vi var enige om, og så prøve å utvikle dette på en slik måte at vi faktisk gjenvant tillit til det regionale og lokalpolitiske nivå, istedenfor fra Stortingets talerstol å uttrykke mistillit til disse politikerne. Det er klart at fornyelse av offentlig sektor, fornyelse av kommunalt nivå og fornyelse av regionalt nivå skjer ikke over natta. Det skjer i hvert fall ikke bare gjennom vedtak i regjering og storting. Det skjer ved å legge forholdene til rette slik at vi skritt for skritt kan utvikle disse sektorene til å ta nye, utfordrende oppgaver, og sørge for at vi utvikler en offentlig sektor som er i stand til å tilby fleksible og tilpassede løsninger til mennesker i dette landet som stadig får større kompetanse, men som samtidig på ulike hold vil ha behov for fleksibilitet i de velferdsordningene som skal tilbys. Det betyr at kommune, fylke og stat i større grad må operere i rammer og i mindre grad gjennom sentral detaljstyring. Jeg har derfor stor tro på at det ytre rammeverket som nå legges på plass av Stortinget, skal gjøre det mulig for politikerne på alle disse nivåene å skape en fornyet offentlig sektor som skal være til beste for brukerne. Det gjelder også de håndgrepene som vi tar for å søke å gjøre staten mer synlig i forhold til sin hovedoppgave, nemlig å sørge for at det statlige tjenestetilbudet på fylkesnivå blir bedre, gjennom at fylkeslegen og Statens utdanningskontor går til fylkesmannsembetene – og fylkesmannsembetene blir stadig viktigere i sin jobb med å koordinere statens virksomhet på regionalt nivå – samtidig som det som ligger i grenselandet og klart er næringsutvikling, og passer for dem som skal være de regionale utviklingsaktørene, som miljøsektoren og landbrukssektoren, går til det regionale politiske nivå. Dette tror jeg skal bli bra. Men på den andre siden er vi også like forundret over SV, som har slik enorm tillit til fylkespolitikerne i samferdselsspørsmål, når det gjelder å fordele konkurranse og anbud og det ene med det andre, men som skal ha nasjonal styring i detalj når det gjelder miljøspørsmål. Har kommuner og fylker vår tillit til å ta seg av eldreomsorg og viktig arealplanlegging, bør de faktisk også ha vår tillit til å ta seg av ansvaret for utvikling av vårt felles miljø, basert på nasjonale lover. Jeg er glad for at hovedtrekkene i Regjeringens oppgavefordelingsmelding går gjennom i Stortinget. Jeg tror dette skal bli et godt grunnlag for at det i fellesskap i fremtiden skal være mulig å utvikle en fornyet og bedre offentlig sektor.