Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 1999-12-17:
Kommunalkomiteens innstilling vedrørende Ot.prp. nr. 70 viser at det er oppnådd bred enighet om de forslag som er fremmet fra Regjeringen i saken. Dette er jeg meget fornøyd med. Det er viktig for Regjeringen å få byttet ut gjeldende regelverk på de aktuelle områdene. Dagens regelverk er ikke tilpasset dagens eller morgendagens arbeidsmarked. Ved å få erstattet dette med nye og mer robuste spilleregler vil en bedre ta hensyn til behovene til så vel arbeidsgivere som arbeidstakere. Når en gjennomfører såpass viktige reformer i arbeidsmarkedet, er det etter min vurdering en stor styrke at så vel partene i arbeidslivet som partiene på Stortinget står bak de vedtak som Stortinget nå skal fatte. Blaalid-utvalgets forslag knyttet til nytt regelverk for arbeidsformidling og arbeidsleie var på alle viktige spørsmål enstemmige i utvalget. Disse forslagene dannet grunnlaget for Regjeringens forslag i odelstingsproposisjonen. Jeg er glad for at disse i all hovedsak blir vedtatt med stort politisk flertall her i dag. Det er også bred enighet om at vi fortsatt skal ha en stor, slagkraftig og landsdekkende offentlig arbeidsformidling i Norge. Arbeidsmarkedsetaten skal fortsatt være en bærebjelke i den offentlige arbeidsmarkedspolitikken. Endringene i sysselsettingsloven § 26 innebærer at også private formidlingsbyråer kan formidle arbeidskraft til ledige stillinger. Jeg føler meg trygg på at avviklingen av formidlingsmonopolet vil skje uten negative virkninger. Tvert imot tror jeg konkurransen vil skjerpe innsatsen i den offentlige formidlingen og være en spore til nytenkning og effektivisering. Samtidig sendes et klart signal til private aktører om at deres bidrag på dette området er ønskelig. Jeg forventer at det vil bidra positivt til å bedre arbeidsmarkedets funksjonsmåte. Det vil fortsatt være et krav om at arbeidssøker ikke skal betale for formidlingstjenesten, unntatt i særlige tilfeller hvor alternativet er at slike formidlingstjenester ikke vil bli tilbudt. Gjennom denne endringen tilpasses lovverket til den framveksten av nye tjenester og nye kanaler for kontakt mellom arbeidssøkere og arbeidsgivere vi har sett de siste årene – herunder innføring av Internett. Blaalid-utvalgets utredning viste at gjeldende regelverk for arbeidsleie, som er fra 1970- og tidlig 1980-tallet, inneholder en rekke svakheter og til dels bærer preg av å være utformet for et arbeids- og næringsliv som er vesentlig annerledes enn i dag. Regelverket har tilfeldige avgrensninger med hensyn til type og art av arbeidskraft som kan leies ut, samtidig som regelverket har administrativt ressurskrevende dispensasjonsordninger. Det nye regelverket for arbeidsleie vil gi økt fleksibilitet bl.a. i forhold til å framskaffe vikarer ved midlertidig fravær. En vil også i langt større grad enn i dag unngå et system med flere beslutningstakere og subjektive behovsvurderinger. Det har vært svært viktig for Regjeringen å lage et regelverk som støtter opp under målsettingen om at den normale tilknytningsformen i arbeidslivet skal være fast ansettelse i et topartsforhold mellom arbeidstaker og arbeidsgiver. Regjeringens lovforslag åpner opp for å unnta visse arbeidstakergrupper fra den generelle adgangen til innleie av arbeidskraft. Dette får nå tilslutning fra flertallet i komiteen. Vi vil nå gå nøye igjennom behovet for unntak fra den generelle adgangen til innleie innenfor de ulike arbeidstakergruppene og eventuelt, hvis vi finner det nødvendig, utarbeide forslag til forskrifter og hvilke kriterier de skal bygge på. Forskriftene vil bli sendt på vanlig høring. Jeg legger opp til at eventuelle unntak vil kunne tre i kraft samtidig med det nye regelverket for arbeidsleie, dersom det på dette tidspunkt anses nødvendig. Jeg er glad for at kommunalkomiteen støtter departementets forslag om å omgjøre Arbeidsdirektoratets styre til et råd. Dette er i praksis en tilpasning av lovverket til den funksjon Arbeidsdirektoratets styre har i dag, og er også i tråd med de prinsipper jeg som administrasjonsminister anbefaler for direktorater. Det innebærer samtidig en formalisering av arbeidsmarkedsetatens løpende dialog med partene i arbeidslivet. Jeg ønsker å utvide deltakelsen i det nye rådet til å omfatte de største av organisasjonene i arbeidslivet både på arbeidstaker- og arbeidsgiversiden. På denne måten vil jeg sikre at flere aktører får anledning til å komme med råd til etatens virksomhet, i en tid hvor etaten står overfor betydelige utfordringer og endringer. Da det nåværende styrets funksjonstid utløper ved årsskiftet, tar jeg sikte på å nedsette det nye rådet så raskt som mulig. Jeg er også glad for at det er bred enighet i komiteen om å åpne for at arbeidsmarkedsetaten kan yte enkelte tjenester mot betaling. Jeg vil legge til grunn at tjenestene skal være tilgjengelige for alle som ønsker å kjøpe dem – bedrifter, kommuner, vikarbyråer mv. Departementet vil jobbe videre med praktiske forhold knyttet til innføring av betalingstjenester, og herunder avklare nærmere hvilke tjenester som skal kunne tilbys mot betaling, samt fastsette prinsipper for prising som er i tråd med relevant regelverk på området. Hvilke tjenester arbeidsmarkedsetaten kan ta betalt for, vil bli nærmere fastsatt i forskrift etter at dette har vært på høring. Jeg forutsetter imidlertid at gratistjenester også i framtiden skal være etatens hovedarbeidsområde. Vi foreslo i Ot.prp. nr. 70 at det opprettes et nytt statlig utleieselskap. Dette har komiteens flertall sluttet seg til i innstillingen. Jeg ser selskapet som et virkemiddel for å øke sysselsettingsmulighetene for utsatte grupper og bidra til å skaffe arbeidsgiverne arbeidskraft. Departementet vil komme nærmere tilbake til denne saken i en egen stortingsproposisjon. I denne forbindelse vil jeg legge vekt på at utleieselskapet gis en organisering som ivaretar de forretningsmessige, juridiske, administrative og konkurransemessige hensyn som må knyttes til etab leringen av et slikt selskap. I proposisjonen som kommer, vil vi gi en utdypet omtale av selskapets oppgaver og forholdet til arbeidsmarkedsetaten og departementet. Departementet vil måtte bruke noe tid på utarbeiding, høring og bearbeiding av forskrifter for lovendringene knyttet til arbeidsformidling, arbeidsleie og betalingstjenester. Jeg har merket meg at komiteen ønsker at det statlige selskapet skal være operativt når lovendringene trer i kraft. Jeg vil derfor gi utarbeidelsen av den kommende stortingsproposisjonen høy prioritet.