Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2014-06-11:
Igjen er det slik at vi har mottatt en fyldig melding om virksomheten til Riksrevisjonen, i 2013. Det viktige å si er at komiteen slutter seg i all hovedsak til de vurderinger og avveininger som meldinga til Stortinget omhandler. Det er kontroll- og konstitusjonskomiteens vurdering at meldinga er dekkende for Riksrevisjonens arbeid og virksomhet i 2013. Vi vil også uttrykke vår tilfredshet med Riksrevisjonens arbeid i sin alminnelighet, og jeg vil si det slik at både denne meldinga og også tidligere meldinger viser Stortinget veldig tydelig at Riksrevisjonens arbeid danner grunnlaget for at Stortinget kan klare oppgaven med kontroll av regjering og forvaltning på en god måte – og på den måten som faktisk både Grunnloven og øvrig lovgivning legger grunnlaget for. Det er også nødvendig når vi behandler denne årsmeldinga, å si at den dokumenterer at vi har en god forvaltning i Norge. Det er en glede å lese hvor mye som egentlig er bra. Dessuten er det heller ingen indikasjoner som forteller oss at Stortingets vedtak ikke ble fulgt av regjering og forvaltning. Det finnes noen unntak, noen diskusjonspunkter, men dette er det store bildet. Det som er særskilt å bemerke for 2013, er at det er det siste året i det som ble kalt strategiperioden 2010–2014, der visjonen var å «bidra effektivt til Stortingets kontroll og fremme god forvaltning». Det var målsettinga. Det som meldinga viser, og som komiteen slutter seg til, er at utviklinga i perioden har gått i den retninga som intensjonen i denne strategiperioden la til grunn. Det har også vært en annen endring i perioden, og som denne meldinga omhandler. Det gjelder formatet på de meldingene som Stortinget mottar. Det ble drøftet med komiteen i forrige periode hvordan dette skulle utformes, og komiteen uttrykker tilfredshet med den måten som rapportene til Stortinget nå er utformet på. De gir et godt oversyn og gir oss muligheten til lettere å finne fram til de punktene som det er nødvendig at Stortinget diskuterer og eventuelt kritiserer. Det er et annet punkt – som i hvert fall er et nasjonalt særtrekk, men som jeg vil understreke fra mitt ståsted – og det er at det er et godt samspill mellom Riksrevisjonen og forvaltninga. Det er altså hele 86 pst. som i en større spørreundersøkelse sier at Riksrevisjonen har den kompetansen den trenger for på en god måte å greie å bedømme hva det er som skjer i forvaltninga. Så det er ikke en konfliktsituasjon mellom forvaltninga og Riksrevisjonen, som vi kan faktisk kan se eksempler på i andre land, etter det jeg har skjønt. Det er et godt samarbeid, og det tegner også veldig godt for framtida. Dog er det selvfølgelig slik at denne meldinga peker på det som også er våre svakheter. Jeg har fra denne talerstol i en annen sammenheng pekt på noe som også denne meldinga tar opp, og som jeg vil legge vekt på. Det er noen deler av forvaltninga som har problemer med å følge opp det som blir påpekt. Det gjentas og gjentas, og måloppnåelsen er ikke tilfredsstillende. Jeg skal ikke identifisere det nå her ved denne anledning, for det synes jeg ikke er nødvendig, men jeg vil si at det er et problem. Det er et problem at deler av forvaltninga har problemer med å lære å ta de råd og meninger som faktisk kommer fra Stortinget. Det er et problem. Det er gjengangere her. Det som kalles for måloppnåelse på det språket, er for en del av forvaltninga vanskelig å håndtere, og det er en utfordring vi må arbeide videre med. Komiteen slutter seg altså, som jeg allerede har sagt, enstemmig til de meninger og synspunkter som framkommer i meldinga, og det er ingen stor uenighet i komiteen om dette.