trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2006-11-08:
I Solør registrerer vi med stor forundring at det er meningsmålinger som viser et stort ønske om å få rovvilt rundt omkring i landet. Hos oss fortrenges nemlig både det tradisjonelle næringsgrunnlaget og nye utmarksbaserte inntektsmuligheter med et betydelig potensial nå, og det er uten erstatning. Det snakkes også om kompenserende tiltak, men det å bygge opp byråkrati som igjen satser på luftige og ressurskrevende gjerdeprosjekter og desslike, hjelper ikke dem som har tapt eller taper sitt næringsgrunnlag og sin livskvalitet i dag. Jeg må si at jeg er litt forundret over at miljøministeren ikke løfter en finger for å avlaste områdene og for å styre rovviltforvaltningen også til de områdene som kanskje ønsker noe annet. Vil miljøvernministeren ta flertallets ønsker på alvor, forholde seg til rovviltforliket og gjøre noe aktivt for både å redusere konfliktene langs grensen til Sverige og for å tilfredsstille det store flertallet i det norske folk som vil ha ulv i sitt område?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2006-11-08:
Jeg forholder meg også til rovviltforliket, og det sa noe mer enn bare bestandsmål. Det sa noe om spredt belastning, og det var en rekke forutsetninger der. Det er ikke mange saker som jeg egentlig ser som mer prinsipielt interessante i forhold til det norske demokratiet enn rovvilthåndteringen i dag. Det går på i hvilken grad man skal kunne forskjellsbehandle mennesker og næringsutøvere innenfor Norges grenser uten kompensasjon. Mener miljøvernministeren, med sitt verdibaserte livssyn, at det er rimelig at det brukes meningsmålinger som er foretatt i den brede, uberørte befolkningen, til å holde en liten og sterkt berørt del av befolkningen på plass i forhold til å ta en nasjonal belastning? Et samfunn karakteriseres av hvordan flertallet behandler mindretallet når flertallets makt rår. Det er ikke flertallets oppfatning som er interessant i denne sammenheng, men om mindretallet føler seg rett og rimelig behandlet. Hadde miljøpolitikkens metoder blitt brukt innenfor skolegården f.eks., ville det fort ha blitt klassifisert som mobbing. Er det metoder miljøvernministeren føler et behov for å forsvare, eller vil hun ta konflikten på alvor og se at dette dreier seg om næringsgrunnlag og livskvalitet i dag?
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-08:
Stortinget fastsatte gjennom forliket i 2004 et forvaltningsområde for ynglende ulv og et bestandsmål på tre årlige ynglinger. Grenseflokkene kommer i tillegg. Forvaltningsområdet for ulv omfatter Østfold, Oslo, deler av Akershus og deler av Hedmark. Jeg svarte for kort tid siden på et liknende spørsmål til skriftlig besvarelse fra representanten Gunnar Gundersen. Som jeg presiserte i dette svaret, vil rovviltnemndene i region 4 og 5 på sikt kunne få et handlingsrom når det gjelder målrettet forvaltning av ulv innenfor ulvesonen. Handlingsrommet ligger bl.a. i muligheten for geografisk avgrensning av virkeområdet for fellingstillatelser. På denne måten vil nemndene kunne ha innflytelse på forekomsten av ulv i ulike deler av forvaltningsområdet. Dette handlingsrommet oppnås imidlertid først når bestandsmålet om tre norske ynglinger av ulv er nådd. Først på det tidspunktet tilfaller myndigheten til å fatte vedtak om kvote for betinget skadefelling og lisensfelling rovviltnemndene. Dette innebærer i prinsippet at fleksibiliteten i forvaltning av ulv innenfor ulvesonen vil være større når bestanden har økt noe utover dagens nivå. Her er det relevant å trekke en parallell til jervforvaltningen. Bestanden av jerv ligger over bestandsmålet, noe som bl.a. gjorde at vårens hiuttak kunne målrettes ut fra skadepotensialet i ulike deler av de aktuelle regionene.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-08:
Jeg tror det er viktig å framheve at Regjeringen legger rovviltforliket fra 2004, som også Høyre var en del av, til grunn for sin rovviltpolitikk, også når det gjelder ulv. Så lenge det ikke er politisk grunnlag for å fravike forliket, vil de forvaltningsprinsippene som vi i dag har lagt opp til, bli videreført. Men jeg kan forsikre om at jeg følger utviklingen veldig nøye og har jevnlig kontakt med rovviltnemndene, som gjør at vi kontinuerlig ser hvordan forliket gjennomføres i praksis, og hvilke konsekvenser det har for ulike deler av landet.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-08:
Det rovviltforliket som kom i 2004, som Stortinget sluttet seg til, og som, som jeg har sagt tidligere, også Høyre var en del av, kom nettopp gjennom demokratiske prosesser, hvor mange ulike interessegrupper ble hørt, hvor mange ulike miljø kom til orde. Så har Stortinget fattet en beslutning og sagt noe om hva flertallet i det norske storting ønsker at vi skal forvalte vårt rovvilt etter. Så er det selvfølgelig slik at det er, som representanten sier, en konflikt mellom et flertall og et mindretall. Vi forsøker da å dempe konfliktene så langt det lar seg gjøre, bl.a. i det forslaget vi har lagt fram i budsjettet for 2007, hvor vi altså har økt posten for konfliktdempende tiltak og på den måten forsøker å komme også mindretallet og dem som rammes spesielt, i møte.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-08:
Målgruppen for Miljøverndepartementets tilskuddsordning under kap. 1400 post 70 er demokratisk oppbygde, landsomfattende organisasjoner med miljøvern som hovedarbeidsfelt. Spekteret av miljøvernorganisasjoner er stort, og organisasjonene er med sin faglige innsikt og kompetanse viktige premissleverandører i utformingen av miljøvernpolitikken. Organisasjonene har en betydelig rolle som informasjonskanaler, opinionsdannere og kritikere. Det er ønskelig å videreføre dette mangfoldet, samtidig som man viderefører prinsippet om å la organisasjonene få utvikle seg på egne premisser. Jeg tror det er klart for alle at organisasjonene i mange sammenhenger ikke er enig i Regjeringens miljøvernpolitikk. Men vi krever at de som innvilges grunnstøtte, har miljøvern som hovedarbeidsfelt. Enhver organisasjon som har hovedaktiviteten innen miljøvern, vil bli vurdert. Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk er ikke den eneste frivillige organisasjonen som jobber med miljøsaker, og som har fått avslag på søknad om grunnstøtte fordi de ikke har miljøvern som hovedaktivitet. Nettopp fordi Miljøverndepartementet ønsker å komme i dialog med dem som har andre standpunkter i rovdyrpolitikken, har Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk fått fast plass i Kontaktutvalget for rovviltforvaltning. På linje med andre organisasjoner, bl.a. gjennom representasjon i rådgivende utvalg under forskningsprosjektet Rovvilt og samfunn i regi av Norges forskningsråd, fikk også folkeaksjonen muligheter til å øve innflytelse på rovviltmeldingen. Folkeaksjonen mottar for øvrig i inneværende år 250 000 kr i støtte fra Direktoratet for naturforvaltning til drift av sine internettsider. For Miljøverndepartementet vil det være grunnleggende å forvalte grunnstøtten til de miljøvernorganisasjonene som fyller de fastsatte kriteriene for slik støtte. I tillegg legger Miljøverndepartementet vekt på å kunne gi prosjektstøtte ut fra konkrete prosjektsøknader til organisasjoner som ikke har miljøvern som hovedformål eller av andre grunner ikke oppfyller kriteriene.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-08:
Det var for så vidt den forklaringen jeg forsøkte meg på i mitt forrige svar, for i Miljøverndepartementet forholder vi oss til over 60 forskjellige organisasjoner. Det vi forsøker, er å være konsekvente på at de som får grunnstøtte, er landsomfattende demokratiske organisasjoner som har miljøvern som hovedformål. I tillegg er det mange organisasjoner som får støtte til prosjekt eller til andre spesielle begivenheter eller aksjoner. Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk har altså fått slik støtte i bl.a. 2006. Det er klart at dette er en kontinuerlig vurdering som vi gjør. Organisasjonene endrer seg også, slik at det er jo også organisasjoner som tidligere fikk støtte, som ikke får det fordi de har endret profil, og organisasjoner som har fått støtte, som kan være aktuelle året etter. Dette er jo en slik type vurdering, men vi prøver altså å si at det må være miljøvern som er hovedformålet, og ikke bare at en driver med miljørelaterte spørsmål. Et annet eksempel på en tilsvarende organisasjon er jo f.eks. Regnskogfondet, som heller ikke får grunnstøtte, ut fra akkurat samme type begrunnelse.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-08:
Jeg har lyst til å kommentere tre ting. Det ene er at budsjettforslaget som vi nå har lagt fram, nettopp oppfyller det som representanten etterlyser, en økning av konfliktdempende tiltak. Jeg tror vi alle sammen vet og har erfaring for at å øke det arbeidet gir gode resultater. Jeg skal også bekrefte at Foreningen Våre Rovdyr fikk prosjektstøtte, som det ble nevnt her, i 2006. Det er ingen grunn til å tenke at de ikke skal få det også i 2007. Så har jeg lyst å si helt til slutt at det er en ganske komplisert jobb å ha veldig faste kriterier for ulike kategorier organisasjoner, men vi er i gang med arbeidet, og vi tror at vi skal klare å rydde enda bedre opp til neste år.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
«Nationen» – ved en inkurie ble det i det opprinnelige spørsmålet sagt at det var Avisenes nyhetsbyrå – «meldte 28. oktober i år at Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk ikke vil få støtte til sitt arbeid over kap. 1400 post 70 i Miljøverndepartementets budsjett. Begrunnelsen er at organisasjonen ikke er enig i at det skal være ynglende ulv i Norge. Ola Borten Moe, stortingsrepresentant for Senterpartiet, kaller det udemokratisk og sier «dette ligner politisk sensur». Er det slik at bare organisasjoner som i en eller flere saker støtter Regjeringens politikk, får støtte over statsbudsjettet?»
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Nå tror egentlig ikke jeg at Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk er opptatt av om pengene kommer fra Landbruksdepartementets budsjett eller fra Miljøverndepartementets budsjett, så kanskje var det landbruksministeren som burde ha vært her i dag og fortalt oss hvorfor han heller ikke har bevilget penger til denne foreningen. Man snakker altså her om landsomfattende organisasjoner som går på miljøet, og så sier man miljøvern. Det er verdt å peke på at Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk eventuelt ville ha vært den fjerde største av de organisasjoner som hadde fått støtte over dette budsjettet, kun slått av Naturvernforbundet, Norges Jeger- og Fiskerforbund og DNT. Jeg synes at det er litt betenkelig, særlig når jeg sammenlikner det med Foreningen Våre Rovdyr, som er en veldig lik organisasjon, og som jobber med akkurat samme tema, nemlig kun rovdyr – en mindre organisasjon, en mindre landsdekkende organisasjon, men som får støtte over Miljøverndepartementets budsjett. Kan statsråden forklare meg hvorfor den ene foreningen som tar ett standpunkt, får støtte, mens den foreningen som tar et annet standpunkt, ikke får støtte?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2006-11-08:
Så vidt jeg vet, er også Regnskogfondet en paraplyorganisasjon, og det har vel vært en debatt om hvilke paraplyorganisasjoner som skal få støtte eller ikke. Det er ikke hvilken som helst organisasjon vi snakker om. Det er en stor organisasjon, langt større enn mange av dem som omtales under kap. 1400 post 70. Men jeg er glad for at miljøvernministeren peker på at de har fått støtte til informasjonsarbeidet sitt i år, og jeg forutsetter at den støtten vil bli gitt også neste år. Når det gjelder miljøvern, vil jeg nevne – og dette er slått fast i en dom i Oslo tingrett i dag – at Bern-konvensjonen peker på at konfliktdempende tiltak, skadedyrsreduksjon og bestandsregulering faktisk er til nytte med tanke på å verne rovdyrbestanden i Norge. Så grensen mellom miljøvern og ikke miljøvern er ganske tynn, føler jeg. I fjor ble det sagt fra Stortingets talerstol av posisjonen i Stortinget og også av statsråden selv at man nå skulle gjennomføre en opprydning i hvordan man finansierer alle disse organisasjonene. Det er flere som setter spørsmålstegn ved(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Jeg har lyst til å uttale meg litt mer nyansert enn det som ble sagt i sitatet som representanten Hans Frode Kielland Asmyhr her refererer til. Jeg vet også at representanten Steinar Gullvåg har andre synspunkter på dette enn det som det korte sitatet innebærer. Det er viktig at vi har en havfiskeflåte. Det er viktig at vi har en havfiskeflåte som også tar ansvar for sysselsetting og arbeidsplasser, både om bord i båtene og langs kysten, og det er ikke minst viktig at vi har en havfiskeflåte for å sikre suverenitetshevdelse, spesielt i nord og i Nordsjøen i tillegg. Havfiskeflåten har gått foran på mange områder. Det skal vi være glad for, både i forhold til kolmulefiske og regulering og for å få til samstemte ordninger med de andre landene om dette. Det synes jeg vi skal ta med oss. Men havfiskeflåten har i det siste uttrykt seg unyansert. Jeg tror det er grunnlaget for representanten Steinar Gullvågs uttalelser.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Det er særdeles interessant at representanten Torbjørn Hansen, så indirekte som han her gikk fram, uttaler seg så positivt om eierskapsmeldingen som er lagt fram. Jeg er enig med Torbjørn Hansen i at eierskapsmeldingen er veldig god. Den gir gode politiske signaler om hvordan vi skal styre selskapene, ikke minst om hvilke mål vi skal ha for de ulike selskapene, og hvilke mål staten skal ha for eierskap generelt. Jeg er opptatt av at en i den forbindelse er ryddig i forhold til de ulike selskapene, at en går gjennom generalforsamlingene, bedriftsforsamlingene og styrene og utøver et eierskap på det viset. Men samtidig er det viktig at styrene i de ulike selskapene tar de signalene som kommer gjennom politikkutformingen i eierskapsmeldingen, og de styringsbrev som skal sendes ut seinere.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Det som er hovedpoenget med distriktskvoter – og det tror jeg er viktig at vi tar med når vi diskuterer det tiltaket – er at det er et ønske om å sikre råstoff til bedrifter og områder som har et svakt utgangspunkt. Det er en ordning som ikke har vært i strid med tidligere lovverk, og det er en ordning som tidligere også har vært gjennomført. Det har vært mye strid om ordningen, det er riktig, noe også representanten Sørfonn påpekte. Jeg trur vi skal se nøye på ordningen og evaluere resultatet når året er omme, for å se både på kvantum som er levert, og hvordan ordningen har virket. Det er helt åpenbart at innenfor fiskeriområdet må vi være villig til å se på alle ordninger hvis de ikke fungerer etter intensjonen. Det stiller jeg meg bak at vi også må kunne gjøre i dette tilfellet. Men utgangspunktet er at vi skal ha virkemidler som sikrer råstoff til vanskeligstilte bedrifter og til vanskeligstilte regioner.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Representanten Korsberg gjentar i dag i innlegget sitt at det er om lag 10 000 landbruksbyråkrater i landet. Jeg har lyst til å be Korsberg redegjøre litt for hvordan han kommer fram til 10 000. Jeg vet at i henhold til St.prp. nr. 1 for 2006-2007 er det 1 750 stykker som jobber i landbruksforvaltningen sentralt. I 1992 var det 2063. Hvis en legger på noen hundre i fylkeskommunene, kommer en kanskje opp i 2 000 og vel det. I forskningen er det rundt 1 000 stykker. Forskning er ikke en del av byråkratiet, men hvis en nå likevel er snill med Fremskrittspartiet og tar dem med, kommer en opp i 3 000. Da står en igjen med 7 000, og da spør jeg: Hvor mange av dem jobber i kommunene? Det kunne det være interessant å få svar på. Hvis en deler det på 435 kommuner, kommer en til 17 stykker eller vel det. I den sammenheng kan en spørre Korsberg om det er realistisk at det er 17 stykker i alle Norges kommuner.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Representanten Torbjørn Hansen og flere fra Høyre har vært svært opptatt av konkurransen i melkesektoren, og de har i innstillingen bl.a. foreslått å utbetale omstillingstilskudd til Q-Meieriene på 9,5 mill. kr. Det som også framkommer av merknadene under samme kapittel, er at flertallet, unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet og Høyre, registrerer de konfliktene som endringene innenfor meierisektoren har skapt, men de ønsker ikke å støtte at økt konkurranse ikke skal gå ut over produsentprisen. Mitt spørsmål til representanten Torbjørn Hansen er: Hvor langt er Høyre villig til å gå i å redusere prisene til produsentene, altså gårdbrukerne, på melken? Hvor stor effekt skal denne reduksjonen gi i forhold til antall bruk som skal nedlegges?
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
I innstillingen som omhandler Fiskeridepartementet, har Kristelig Folkeparti, sammen med Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre, gått inn for en merknad der en påpeker at «en ordning med distriktskvoter medfører en uheldig fordeling av råstoff og medfører en konflikt mellom tapere og vinnere på en slik ordning». Jeg vil spørre representanten Ingebrigt S. Sørfonn fra Kristelig Folkeparti om Kristelig Folkeparti mener at fiskerinæringen skal ivareta distriktspolitiske målsettinger, og om Kristelig Folkeparti er villig til å ta i bruk politisk styring for å oppnå distriktspolitiske målsettinger. Jeg vil også spørre om de ikke ser at distriktskvoter kan være en ordning som kan bidra til det.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Det har vært en interessant diskusjon. Debatten har tatt seg litt opp etter hvert, og det gjør den enda mer interessant, synes jeg. Mange talere fra opposisjonen har bidratt til en enorm svartmaling av situasjonen i fiskerinæringen. De har hevdet at strukturpausen har påført næringen betydelige tap. De har hevdet at NOx-avgiften er en trussel i en situasjon der finanskomiteen har reversert dette forslaget og åpnet for en mulighet for en miljøavtale i et samarbeid mellom næringsliv og stat. De har videre hevdet at distriktskvoten har gitt store negative utslag, og at også leveringsbetingelser mv. har gitt negative utslag. Jeg er enig i at vi skal forholde oss til fakta når vi diskuterer fiskeripolitikk og annen næringspolitikk. Alt er ikke bra overalt, men mye er bra. Vi vet bl.a. – og det synes jeg det er viktig å ta med seg – at eksportverdien i fiskerinæringen i år vil bli høyere enn den noensinne har vært. Allerede i begynnelsen av desember oversteg verdien 32 milliarder kr, som var den tidligere rekorden. Vi vet at verdien av flåten aldri har vært høyere. Det selges nå ringnotfartøyer til en pris av 380 mill. kr, fartøyer som for noen få år siden kanskje hadde en byggekostnad på 100 mill. kr–150 mill. kr. Resultatene i næringen har knapt vært bedre. Det vil vi se ved årsskiftet. Prisene på råstoffene har knapt vært bedre. Det er stort sett veldig bra. Ressurstilgangen er stort sett veldig brukbar. Vi kan da spørre oss: Hvorfor skal vi drive med dommedagsprofetier i en slik situasjon? Det er høykonjunktur over hele fjøla. Jeg synes det er viktig at vi forholder oss til fakta på et nøkternt og ordentlig vis. Det må vi også gjøre i dette tilfellet. Så til strukturpolitikken. Jeg synes det er litt viktig at det som har vært hensikten med strukturpausen, tas med. Vi har som mål å få en flåte som er lønnsom. Vi har som mål å få en flåte som har legitimitet i hele samfunnet, som er fordelt over hele landet, og som er så stor som mulig. Vi er ikke minst opptatt av å øke fellesskapets ressurser. Når vi nå gjennomgår denne næringen, har jeg lyst til å minne dem som tydeligvis er uenig i dette, om at til og med næringen selv spør seg: Hvor få skal vi bli? Det sa lederen for Fiskebåtredernes Forbund ved forrige årsmøte, og det vil bli gjentatt på nytt. Spørsmålet til slutt er: Når en fra opposisjonens side hele tiden viser til Fiskarlaget, til Fiskebåtredernes Forbund og til LO, er det slik at hele opposisjonen, Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, er enig om at det skal innføres en ny skatt i fiskerinæringen? Det er jo også en del av deres forslag.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2006-12-12:
Det går sikkert fort. Jeg har lyst til å kommentere to av innleggene som kom på slutten her, fra henholdsvis representanten Ingebrigt S. Sørfonn og representanten Gunnar Gundersen. Når det gjelder skjebnetroen, for å bruke det begrepet, vil jeg bare understreke at det er jo litt viktig, uansett, å ta med seg hva som er de reelle utviklingstrekkene når det gjelder økonomien i fiskerinæringen. De reelle utviklingstrekkene er at det går ganske bra. Det var det jeg prøvde å få fram. Det er klart at vi skal sørge for at det går ganske bra også framover. Så til representanten Gunnar Gundersen, som kommenterte det uttrykket som lederen i Fiskebåtredernes Forbund brukte: Hvor få skal vi bli? Det har noe med miljøet å gjøre, det har noe å gjøre med hvorledes man skal utvikle næringen framover, for det er en laveste grense der. Men jeg har lyst til å si det slik at hvis vi skal ta Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre på alvor, skal de bli så få som teknologien gir mulighet for, og så skal vi betale så mye ressursskatt som det overhodet også er mulighet for. Det er Ragnvaldur Hannessons svar på utviklingen av næringen, og det går jeg imot.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Representanten Lars Peder Brekk har lang erfaring fra fiskerinæringen. Derfor er jeg interessert i å høre hva han synes om enkelte synspunkter som har kommet fram i denne salen. Representanten Steinar Gullvåg, som er en av Brekks nærmeste samarbeidspartnere, uttalte følgende i en debatt her i Stortinget tirsdag 28. november: «Fiskebåtrederne har blikket stivt festet på egne lommebøker og sier rett ut at de ikke føler noe ansvar for liv og bosetting i de mange fiskeriavhengige samfunnene langs kysten vår. De er imot distriktskvoter, fordi de tror de kan komme til å tape noe på det selv.(...) Fiskebåtrederne er seg selv mer enn nok!» (...) Er dette synspunkter som representanten Brekk støtter opp om?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
I mitt innlegg i sted skrøt jeg av at statsråden har innledet et samarbeid med hotelleieren Petter Stordalen. Jeg synes det er bra at han innhenter råd hos andre enn hos sine oppdragsgivere, Norges Bondelag. Men det er beklagelig når Stordalen i dag uttaler i Dagbladet: «Landbrukssamvirket setter kundemishandling i system.» Han sier at dette er et møte med den aller siste sovjetstat. I tillegg sier han: «Stadig flere mennesker ønsker å velge økologisk. Jeg er blitt nedringt av bønder som ønsker en større økologisk satsing. Det er landbrukets egne organisasjoner som henger etter.» Det er beklagelig at en som er vant til å arbeide innenfor en konkurranseutsatt næring, og som ønsker kontakt med landbrukets organisasjoner, opplever landbruket på denne måten. Jeg kunne godt tenke meg å høre hvilke initiativ landbruksministeren har tenkt å ta overfor Landbrukssamvirket og andre organisasjoner i landbruket, slik at vi slipper å få flere lignende episoder.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Jeg registrerer at statsråden har blitt så varm i trøya at hun benytter et gammelt statsrådstriks og ikke svarer på spørsmål i Stortinget. Det synes jeg er ganske alvorlig. Jeg viser til replikken fra representanten Øyvind Korsberg. Statsråden var ikke i det hele tatt inne på det temaet som representanten spurte om. Korsberg spurte altså om det er et mål for Regjeringen å få redusert grensehandelen. Jeg gjentar da det spørsmålet. Eller er det slik at grensehandel bidrar til en god konkurranse for norsk landbruk?
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Jeg skal benytte disse minuttene til å oppklare en del helt åpenbare misforståelser som er fremkommet i debatten. Det er ikke slik at Fremskrittspartiet er negativ til norsk landbruk. De som hevder det, kan tydeligvis ikke ha lest verken Fremskrittspartiets merknader i budsjettinnstillingen eller våre merknader til jordbruksoppgjøret. Men det Fremskrittspartiet gjør, og som flere partier i denne salen burde gjøre, er å påpeke helt klare systemfeil som hindrer næringens vekst, utvikling og verdiskaping. Det som skjer her, er jo at flertallet i denne salen bidrar til å gjøre denne næringen en stor bjørnetjeneste ved ikke å gjennomføre helt nødvendige endringer, som jeg faktisk tror alle vil se vil måtte komme. Så har vi representanten Steinar Gullvåg, som nå prøver å fossro bort fra sine uttalelser hos fiskebåtrederne oppe i nord. Jeg tror nok at alle som var til stede, oppfattet Gullvåg slik som jeg siterte ham. Men han går i den fella at han selv begår sitatfusk når han prøver å sitere at jeg i en tidligere debatt i dag har betegnet landbrukssamvirket som «den siste sovjetstat». Det har jeg altså ikke gjort, men jeg siterte en vellykket forretningsmann i dette landet som hevder det, og jeg synes det er trist at en mann som driver en så stor virksomhet, og som også er avhengig av landbruket, oppfatter landbruket på den måten. Representanten Bendiks H. Arnesen hevder at Fremskrittspartiet angriper næringen, at vi ikke er for trygg matproduksjon, og at vi ikke er for levende bygder og kulturlandskap, men at vi er for at markedet skal styre. Ja, vi er for at markedet skal styre også innen denne næringen. Jeg la merke til at landbruksministeren tidligere i dag sa at landbruket må produsere det markedet vil ha. Vi kan jo ikke innføre helt andre regler for landbruket enn for alle andre næringer her i landet. Og det er faktisk slik at hvis Arnesen er kritisk til at det blir mindre levende bygder og et dårligere kulturlandskap, må han se på sitt eget partis politikk. For det er ikke vi fra Fremskrittspartiet som har brukt ord i denne debatten som gjengroing, forgubbing, dårlig landbruksoppgjør eller problemer med rovdyrforvaltningen. Det er det representanter fra regjeringspartiene som har gjort, som tydeligvis ikke er fornøyde med den gjeldende landbrukspolitikken, og ønsker en annen kurs, ut av det uføret som man er kommet i.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Det var representanten Per Olaf Lundteigens innlegg som fikk meg til å ta ordet. Han hevder at det er en endring i Fremskrittspartiets landbrukspolitikk. Da tror jeg representanten Lundteigen følger dårlig med, for jeg har sagt at det er systemfeil vi er ute etter å angripe, og ikke den enkelte bonde. Jeg kan forsikre representanten Lundteigen om at jeg mener at både han og hans yrkesbrødre, inklusiv min far, er hederspersoner. Så hevder Lundteigen at Fremskrittspartiet ønsker å svekke bondens inntektssituasjon, bl.a. ved det vi sier i en merknad om melkeprisen. Jeg lurer på hvilke partier her i denne salen som kan garantere en pris i et marked med fri konkurranse, som vi ønsker. Jeg har også lagt merke til at Høyre prøver å fossro ut av den merknaden, men det tror jeg ingen partier kan gjøre. Derfor er vi det eneste partiet som er ærlige mot bonden, og som ønsker en reell konkurranse i meierisektoren.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Fremskrittspartiet ønsker å stemme for VII.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Det er greit.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-12-12:
Jeg vil i hvert fall ha det med i protokollen.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
Det står i regjeringserklæringen og i budsjettet at staten skal bli en langt mer aktiv eier i norsk næringsliv. Regjeringen har i tillegg lovet en ny, forsterket ervervslov, varslet økte kostnader for bedrifter som gjør omstillinger, og antydet salgsplikt i tilfeller hvor virksomheter legges ned. Regjeringens stortingsrepresentanter har i tillegg tatt til orde for politiske inngrep i enkeltsaker, i bedrifter hvor staten er eier, som f.eks. ved salget av Telenor Satellite Services eller mulig salg av Telenors Opplysningen 1881. Noen har bedt om oppkjøp i SAS og i Vattenfall, og andre har gitt uttrykk for et ønske om å skifte ut ledelse og styrerepresentanter i selskaper som ikke følger såkalte politiske signaler. Så langt jeg kan se, falt samtlige av disse politiske løftene og utspillene tungt til bakken da Regjeringen presenterte sin eierskapsmelding sist fredag – etter Høyres mening et meget gledelig mageplask. Kan vi forvente at de rød-grønne stortingsrepresentantene nå tar dette til etterretning, og at mediekrav om statens rolle som eier i næringslivet går mot slutten?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
Jeg skal ikke gå inn på Fremskrittspartiets opplegg i landbrukspolitikken. Men jeg vil si det sånn at når vi har gjennomført vårt kutt i jordbruksoverføringene, har vi gått så langt som vi mente det var fornuftig i forhold til en gradvis omstilling av jordbrukspolitikken. Vi legger også vekt på at når man foretar en slik omstilling og reduserer overføringsnivået, må man styrke bøndenes inntektsmuligheter gjennom å deregulere støttesystemene, slik at det går an å drive mer lønnsomt, og man er nødt til å styrke eiendomsretten i jordbruket, slik at det er mulig å få ut større verdier av gårdsbrukene. Så vi mener at man må bygge videre på dagens jordbrukspolitikk og reformere den gradvis, slik at vi kan beholde et sterkt jordbruk, og kan beholde den produksjonen som er i jordbruket i dag. Men det er liten tvil om at det er store effektiviseringsmuligheter i jordbruket. Spørsmålet er hvordan man vil at det skal se ut i framtiden. Ellers tror jeg det er litt tidlig, det som representanten Kvalvik spør om, å forskuttere mulige regjeringsforhandlinger i neste stortingsperiode. Det spørsmålet tror jeg vi skal komme tilbake til «på et senere tidspunkt», som det heter.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
Konkurranse i meierisektoren er viktig for norske forbrukere. Man trenger et mangfold av produkter, og det er bra at det er konkurranse på industriell utvikling av melk. Men det er også liten tvil om at det må være en fordel for bøndene at industrien konkurrerer om å foredle deres produkter. Det er liten tvil om at konkurranse i industrien også kan ha en effekt i forhold til å øke volumet på de varene som blir omsatt. Når det gjelder representanten Brekks spørsmål om hvor langt vi er villig til å gå ned i produsentpris gjennom å sikre like konkurransevilkår i meierisektoren, vil jeg si at svaret på det er at man må klare å gjennomføre konkurranse i meierisektoren uten at det går ut over de målpriser som i dag gjelder for jordbruket. Det tror jeg er fullt mulig å få til dersom Regjeringen har en reell vilje til å lage reell konkurranse, og slutter å behandle de uavhengige aktørene som en slags underkaste i den norske meieriindustrien.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
Jeg må innrømme at jeg ikke har lest alle svarene fra Finansdepartementet når det gjelder dette spørsmålet, men det er normalt liten tvil om at hvis man ligger på en strammere budsjettramme, slik som Høyre gjør i årets budsjett, vil det ha mindre pressvirkning i norsk økonomi. Så kan man jo diskutere hvor stor virkningen blir av å ligge 1,3 milliarder kr under i budsjettramme. Det er mulig at forskjellen ikke er veldig stor, men Høyre markerer der en retning i den økonomiske politikken som vi mener at også Regjeringen burde ha lagt seg på, at man legger seg på en mer restriktiv bruk av oljepenger når man er i en høykonjunktur, og hvor det er en reell fare for at rentenivået stiger, og at valutakursen blir styrket. Når det gjelder Høyres samarbeidsideer i forhold til andre partier, legger jeg vekt på at vi i dette budsjettet har fremmet vår egen politikk, og at Høyre uansett vil være en garantist for en ansvarlig økonomisk politikk i dette landet.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
Regjeringen er med budsjettet for 2007 halvveis inne i denne stortingsperioden. Så langt kan vi konstatere at Regjeringen ikke leverer på næringspolitikken, verken når det gjelder de konkrete valgløfter, eller når det gjelder tiltak som bedrer betingelsene for norske arbeidsplasser. Jeg bare nevner kort: ervervsloven ble ikke foreslått, Statkaft får likevel nesten 100 pst. utbytte, industrikraftmarkedet er fullstendig i det blå, det er hvileskjær i forskningspolitikken og kutt i SkatteFUNN, det er fortsatt lav avskrivningssats for industrien, det er full konflikt i fiskeripolitikken, det er den såkalte langt mer aktive statlige eierskapspolitikk, som ble droppet nå på fredag, skipsfartsnæringen står uten avklaring med hensyn til skattesystem, og heller ikke på det tradisjonelle virkemiddelapparatet Innovasjon Norge ligger Regjeringen spesielt imponerende an. Vi i Høyre ligger faktisk foran på en del områder i vårt alternative statsbudsjett. Vi ser altså ikke en mer aktiv næringspolitikk, vi ser ikke en ny verktøykasse med nye redskaper. Er næringsministeren fornøyd med disse løftebruddene, eller får vi et næringspolitisk taktskifte utover i stortingsperioden?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
I Nationen den 6. desember kan vi lese at landbruksministeren åpner prosjektet Folkefjøset. Folkefjøset er strategien for småskala jordbruk uten at bøndene må gå i samdrift. Behovet for nye fjøs er stort, og det er ingen dum idé å spre informasjon om hvordan man bygger eller rehabiliterer små fjøs. Men spørsmålet er jo hvordan man ønsker at framtidens drift i Norge skal se ut. Mens landbruksministeren markedsfører Folkefjøset, kan vi altså lese i samme avis at hans egen statssekretær har valgt å gå i samdrift. Felleskjøpet satser stort på bygging av samdriftsfjøs, og interessen for dette er stor blant norske bønder. En av fem bønder er allerede i samdrift. Regjeringen går altså i motsatt retning og lager begrensninger for samdrift, og varsler tiltak for å beholde kyrne i folkefjøs. Ser ikke også Senterpartiet at melkeproduksjonen i Norge må utvikles i en mer moderne retning – med større og mer moderne og lønnsomme bruk, og med bedre arbeids- og fritidsvilkår for heltidsbonden i framtiden?
Torbjørn Hansen (Høyre), 2006-12-12:
Det er riktig som statsråden sier, at det har skjedd en stor endring i konkurranse- og forbrukerpolitikken. Men det er ikke noe særlig å skryte av når endringene går i feil retning og overkjøring av Konkurransetilsynet i fusjonssaker praktisk talt er blitt en rutineøvelse for Regjeringen. Alle anker som har vært behandlet, har endt opp med overkjøring av Konkurransetilsynet. I tillegg har vi et landbruks- og matdepartement som gjør hva det kan for å hindre konkurranse på matvarer. I budsjettet varsler Regjeringen utrolig nok at den vil vurdere endringer i konkurranseloven som innebærer at prosedyrene for politisk overprøving av Konkurransetilsynet i fusjonssaker skal forenkles. Nå har det ikke vært noe nevneverdig problem å gjennomføre overkjøringen av Konkurransetilsynet så langt, så vidt jeg har forstått. Men nå skal man altså forenkle prosedyrene for å overkjøre Konkurransetilsynet i fusjonssaker. Kan statsråden gi Stortinget en forklaring på hvorfor Regjeringen ser behov for å forenkle sine egne prosedyrer for å overkjøre Konkurransetilsynet, eller er motivet rett og slett at man vil unngå offentlig debatt og innsyn i den type saker?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Ordninga med distriktskvotar har vore ei flaggsak for regjeringspartia. Intensjonen med ordninga var god, men gjennomføringa ser ut til å verta særdeles svak. «Nå ser man realiteten i praksis. Det går mot en fiasko, akkurat som ventet.» Det seier fiskaren Frank Myklebust frå Mehamn til avisa Finnmarken 27. november. Så langt er det levert 75 tonn av ein totalkvote på nesten 3 500 tonn. Det kan vel ikkje akkurat kallast for full måloppnåing. I budsjettinnstillinga seier regjeringspartia at dei vil la ordninga verka noko lenger før dei gjer noko. Mitt spørsmål til representanten er følgjande: Er Senterpartiet villig til å starta arbeidet for å finna betre alternativ i staden for å la det vi kan kalla politisk prestisje, låsa fast dagens ordning?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
I det siste året har sentrale talsmenn frå dei raud-grøne, som stadig understrekar at dei har fleirtal i Stortinget og dermed kan gjera kva dei vil, koma med utspel om store statlege oppkjøp av bedrifter. Det gjeld eigardel i Norske Skog, kjøp av alle aksjar på private hender i Telenor, kjøp av aksjar i SAS og kraftige oppkjøp i treforedlingsindustrien. Mitt spørsmål vert då: Sidan det ikkje er gitt signal om dette korkje i budsjettinnstillinga eller i eigarskapsmeldinga, kan representanten Eldegard stadfesta at desse utspela verkeleg er gjeldande raud-grøn politikk som skal gjennomførast, eller om det me er vitne til, meir er snakk om verbale demonstrasjonstog frå interne oppsisjonspolitikarar i fleirtalskoalisjonen.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Kristeleg Folkeparti har ikkje erfaring med å samarbeida i regjering med Framstegspartiet, men me har erfaring med å samarbeida med Høgre i regjering. I regjering har det ikkje vore vanskeleg å finna fram til ein felles politikk. At ulike parti i opposisjon flaggar sin primærpolitikk, er inga overrasking. Det som avgjer om ein politikk vert vellukka eller ikkje, er viljen og evna til å koma fram til kompromiss. Det vil eg tru at òg representanten Oppebøen Hansen sitt parti er vel kjent med i den regjeringa som partiet no er ein del av. Elles er det heller ikkje til å leggja skjul på at når det gjeld Framstegspartiets landbrukspolitikk, slik han er presentert, er det vel der avstanden mellom Kristeleg Folkeparti og Framstegspartiet i næringspolitikken er aller størst.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Det er tydeleg at både representanten Brekk og eg er opptekne av distrikskvotar og det å finna ei løysing på dette, for min replikk til representanten Brekk var òg om verknadene av distriktskvotar. Kristeleg Folkeparti er mest oppteke av at ein skal oppnå resultat, ikkje at ein skal låsa seg fast i kjepphestar om korleis ting burde ha vore gjorde, men at ein faktisk testar ut og ser om dette fungerer etter dei intensjonane og dei måla ein har. Når det gjeld distriktskvotar, kan me ikkje sjå at det er tilfellet. Difor har me òg fremja forslaget, som me synest er så mjukt i forma at me håpar det kan få brei tilslutning i dag, om at ein evaluerer ordninga etter dette året, og eventuelt ser på om ein skal avvikla ordninga og heller finna ei anna tilnærming til dette. Her håpar me framleis på brei tilslutning.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Landbrukspolitikken er noko av det aller viktigaste for å sikra levande bygder og for at heile landet framleis skal vera i bruk. Difor er Kristeleg Folkeparti veldig oppteke av landbrukspolitikken. Eg må innrømma at hugsen kanskje ikkje er det han ein gong var, men eg hugsar at frå tidlegare tider har vel Arbeidarpartiet kanskje ikkje vore den sterkaste eksponenten for ein landbrukspolitikk slik me ser han i dag. Så det er tydeleg at her har i alle fall Arbeidarpartiet kome i godt selskap, der ein har vorte rettleia inn på ein god veg i landbrukspolitikken. Så det er nok mange som gler seg over ei litt endra og betre linje i landbrukspolitikken frå Arbeidarpartiet.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Generasjonsskifte i familiebedrifter er i mange tilfelle eit problem. Kristeleg Folkeparti og øvrige opposisjonsparti har lagt fram eit treffsikkert og enkelt forslag som kan løysa dette. Regjeringspartia har så langt ikkje slutta seg til dette, men det er von i hangande snøre. Spørsmålet mitt til statsråden vert: Synest statsråden at forslaget som er lagt fram, er eit godt og fornuftig forslag som lèt seg praktisera, og som treffer dei vanskane som faktisk er til stades i veldig mange tilfelle ved generasjonsskifte i familiebedrifter? Og: Vil han sjå nærare på dette når han får litt tid på seg over nyttår?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Det er vel kjent for statsråden at mange av innbyggjarane ved naturperla Storfjorden i Møre og Romsdal er djupt urolege på grunn av manglande varslingssystem for dei ustabile fjellmassane i Åknes. Det er det god grunn til, for ifølgje ein rapport frå Noregs geologiske undersøkingar er Åknes «det fjellskredobjektet som har det mest omfattende skadepotensial i Vest-Europa, bortsett fra et mulig kollaps i vulkanen Vesuv med etterfølgende tsunami mot Napoli». Så dette er ikkje småtteri. Spørsmålet er mitt er: Kan statsråden lova eit fullverdig varslingssystem og at det skal stå ferdig i løpet av 2007, slik som både opposisjonspartia, statsråden sine lokale partikollegaer og andre parti i Stranda kommune og innbyggjarane ønskjer og ventar på?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
I samband med behandlinga av klagen på Konkurransetilsynets inngrep i Prior-Gilde-fusjonen har statsråden vore krystallklår på at departementets konklusjon var basert på faglege vurderingar, ikkje politiske. Det er ingen tvil om at statsråden er ein person med høg integritet. Men når statsråden overprøver den konklusjonen som det faglege organet, Konkurransetilsynet, kom til, kan det oppstå litt tvil og forvirring. Spørsmålet er då: Trur statsråden at det vil styrkje tilliten til klagebehandlinga dersom ein konkurransefagleg klage vert behandla av eit reint fagleg organ, mens klage på vektlegging av konkurranseomsyn kontra andre samfunnsmessige omsyn vert behandla av eit politisk organ?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
I svar på replikken frå representanten Korsberg gav statsråden ei ryddig orientering om nokre av dei planane som Regjeringa har for å betra rekrutteringa til fiskerinæringa. Men i fiskerinæringa vert dette opplevt som veldig akutt og som eit ganske stort problem. Eg vil òg understreka at fiskerinæringa ikkje har bedt om nettolønsordning, men eg har lyst til å be om ei litt nærare presisering. Er dialogen med fiskerinæringa på plass? Har Regjeringa ved statsråden her ein tidsplan både for kortsiktige tiltak – for det er tydeleg at dette hastar veldig no – og for litt meir langsiktige verkemiddel? Kunne statsråden utdjupa litt dei planane som ligg rundt dette?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2006-12-12:
Representanten Lars Peder Brekk hevda at opposisjonen svartmåla situasjonen i fiskerinæringa. Om regjeringspartia vil bagatellisera bodskapen frå opposisjonen, vert eg litt uroleg, for Kristeleg Folkeparti prøvde å spissa ein viktig bodskap, nemleg at fiskerinæringa treng stabile og føreseielege rammevilkår. Bråstoppen i strukturkvoteordninga førte til stor usikkerheit, NOx-avgifta sende sjokkbølgjer inn i næringa, og det er store rekrutteringsproblem i næringa. Løypemeldinga er at me framleis er usikre med omsyn til næringa og usikre på kva som skjer med strukturkvoteordninga. Me er usikre på kva den endra NOx-avgiftsordninga vil seia i praksis. Næringsministeren har gjeve sterke signal om vilje til å gjera noko med rekrutteringssituasjonen, men me er på ein måte i ein usikker fase. Hovudbodskapen vår er følgjande: Fiskerinæringa treng stabilitet og føreseielegheit. Med ei fleirtalsregjering er det regjeringa og regjeringspartia som har makt til å levera etter denne bestillinga.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2006-12-12:
For det første vil eg seia til representanten Kåre Fostervold at eigarskapsmeldinga uttrykkjer veldig klare mål med omsyn til etiske retningsliner og tverrfaglege ønske for selskapa våre. Eg kan bekrefta at den eigarskapsmeldinga som er lagd fram, ikkje har nokon innverknad på det som Forsvarsdepartementet gjer i samband med kjøp av norske fly. Eg går ut frå at det var det representanten Fostervold ønskte å spørja meg om, etter den debatten som Dagsavisen har trekt opp i samband med dette. Det som er lagt fram i eigarskapsmeldinga, vil ikkje bety nokon endringar i den samanhengen.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2006-12-12:
For det første ønskjer eg å seia at på nokre område er forskinga redusert. Men om representanten Røbekk Nørve høyrde på innlegget mitt, høyrde ho at eg sa at me har ei stor satsing på næringsretta forsking, som også er veldig viktig for det globaliserte næringslivet og for nye arbeidsplassar her i landet, som har ein auke på over 10 pst., noko det faktisk er viktig at partiet Høgre merkar seg. Ho nemner SkatteFUNN. Det er ei god ordning. Me er for SkatteFUNN alle saman. Ordninga skal gjennom ei evaluering, men eg kan seia så langt at eg er sikker på at ho vert vidareført til glede for veldig mange små og mellomstore bedrifter som nyttar høvet til å driva forskings- og utviklingsarbeid ved hjelp av SkatteFUNN-modellen. Og ja, Regjeringa har eit mål om 3 pst. forsking innan 2010. Eg kan lova representanten Røbekk Nørve at me skal trykkja på for å få det gjennomført.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2006-12-12:
Først vil eg fortelja kva me har skrive i eigarskapsmeldinga om dette. Der har me skrive at me skal behalda den statlege eigarskapen på om lag same nivået som i dag. Det betyr at me iallfall ikkje skal ha nedsal. Me trekkjer òg tilbake alle fullmakter til nedsal som låg frå den førre regjeringa, slik at det er klart. Det er slik at det i eigarskapsmeldinga ikkje står noko om oppkjøp. Regjeringa har pr. i dag ingen klare alternativ til oppkjøp, men det må vera lov for enkeltpolitikarar å ha ønske og meiningar om kva ein kan tenkja seg at staten skal kjøpa opp.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2006-12-12:
Eg oppfattar at Høgre både i innleiinga her i dag og i merknader i budsjettinnstillinga gir uttrykk for bekymring for at Regjeringa har laga eit ekspansivt budsjett som vil svekkja norsk økonomi og konkurransedyktigheita til norske bedrifter. Men det er jo faktisk slik at Finansdepartementet har tilbakevist det. Finansdepartementet seier at Høgre sitt budsjett ikkje vil gi vesentlege forskjellar i aktivitet og rentenivå samanlikna med Regjeringa sitt budsjett. Eg lurer sjølvsagt på om Høgre har lyst til å kommentera det. I tillegg tenkjer eg på at Høgre har sagt at dei eventuelt vil gå inn i ein allianse med Framstegspartiet, som har ei meirutgift på 23 milliardar kr i forhold til Regjeringa sitt budsjettframlegg, så eg ønskjer å spørja representanten frå Høgre om dette.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2006-12-12:
Eg synest dette har vore ein fin debatt om næringspolitikken – om både Nærings- og handelsdepartementets budsjett, Fiskeridepartementets budsjett og Landbruksdepartementets budsjett. Det syner at det er skilnader mellom partia, og det er bra. Eg legg merke til at Høgre i både innlegg og replikkar påstår at Regjeringa reduserer forskinga. Det er no eingong sånn, om ein les budsjettet, at forskinga ikkje er redusert. Forskingsfondet er faktisk auka med 10 milliardar kr. Det vert altså vedteke 900 mill. kr meir til forsking for 2007. I tillegg må eg få gjenta at det er ei historisk satsing på næringsretta forsking med ein auke på over 10 pst. Eg synest det er viktig at Høgre merker seg dette, for det vert ikkje riktigare om ein gjentek usanningar gong på gong. Me vert òg kritiserte for endringane i SkatteFUNN. Det vert sett eit tak på talet på timar pr. år og eit tak på timeprisen. Me har registrert at det er mange som ikkje ønskjer det taket, spesielt det på timeprisen, men eg reknar med og forventar at små og mellomstore bedrifter framleis vil forska vidare og utnytta den gode ordninga som SkatteFUNN faktisk er. Venstre snakka òg mykje om forsking og utvikling, og eg er glad for at representanten frå Venstre til og med les avisinnlegga mine i sommarferien og skriv om dei i budsjettinnstillinga. Eg synest det store engasjementet som Venstre har for småbedriftene, er prisverdig, og eg meiner at dei faktisk har mange gode idear. Men eg kan ikkje seia at eg såg noko til dei mens Venstre var i regjering. Eg vart av Framstegspartiet spurt om reduksjonen i talet på bønder. Det er no eingong slik at det har vore ei industrialisering i dette landet som har redusert både talet på bønder og talet på industriarbeidarar. Me har fått ny teknologi og maskinkraft. Me mjølka for hand i gamle dagar, no er det robotmjølking på dei fleste gardane – som eg faktisk trur er veldig bra. Me er sjølvsagt nøydde til å vera moderne innanfor landbruket. Men eg kan vera einig med Framstegspartiet i at det er utfordringar i landbruket, og at det er mykje å ta tak i der, men eg trur ikkje løysinga ligg i å kutta budsjettet med 5,8 milliardar kr.