Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2012-05-30:
Riksrevisjonens gjennomgang av ressursutnyttelsen i Nav er naturligvis beskrivelsen av snøen som falt i fjor. Den er nødvendigvis ikke mindre viktig av den grunn. Det er under alle omstendigheter viktig å ha et våkent øye for svakheter i en organisasjon som årlig forvalter nær tredjedelen av statsbudsjettet. Vi er avhengig av en organisasjon som forvalter alle våre viktigste velferdsordninger, og av at denne organisasjonen fungerer best mulig. Tross de mangler som påpekes i Riksrevisjonens undersøkelse, og et betydelig forbedringspotensial viser også Riksrevisjonens gjennomgang at Navs organisasjon er i ferd med å sette seg, og at mangt fungerer bedre. Går vi fram til dagens situasjon – altså to år fram i tid etter Riksrevisjonens gjennomgang – viser Navs egen brukerundersøkelse ytterligere forbedringer. Nav er på rett vei, og brukertilfredsheten er blitt større. Riksrevisjonen peker imidlertid på to viktige forhold som jeg er redd fortsatt preger organisasjon, nemlig store interne forskjeller i tjenestetilbudet, og at en altfor stor del av ressursene brukes på oppgaver som ikke er direkte relatert til brukerne. I 2010 ble hele 40 pst. av tida brukt til det vi kan kalle administrative gjøremål. Jeg antar at et antikvert og tungdrevet datasystem er en vesentlig årsak til dette. Men jeg vil også tro at regelverksforenklinger og organisatoriske endringer har bedret, og vil komme til å bedre, situasjonen ytterligere. Vi ser jo allerede resultater av dette. Fornyelsen av datasystemene er i full gang, men det tar unektelig noe tid før alt dette er på stell. Det er imidlertid ikke dette bildet som media formidler, eller som preger de henvendelsene som løper inn i e-postkassene til oss stortingsrepresentanter. Vi er på mange måter klagemuren for alle dem som synes at de ikke får den behandlingen de har krav på – og la meg føye til, ofte med full rett. Jeg er derfor svært glad for at Nav etter hvert har etablert sitt eget klagebehandlingssystem som fungerer bedre, og at klagene nå tas mer alvorlig. Samtidig vil jeg understreke betydningen av at Nav er en lærende organisasjon – organisasjonen evner å lære av seg selv gjennom beste interne praksis. Jeg har i den forbindelse store forventninger til det såkalte kvalitetsløftet som organisasjonen nå gjennomfører, der man går gjennom område for område, etablerer nasjonale standarder og stiller kvalitetskrav. Samtidig føler jeg et behov for å advare litt mot oss selv, dvs. vår egen hang til, og appetitt på, å detaljstyre og overstyre store organisasjoner i sin alminnelighet. Vi ser stadig tendenser til det. Vi har f.eks. utstedt en minimumsgaranti for antall statlig ansatte i alle landets kommuner, altså et politisk krav til organisasjonen, som nok er velment, men som kanskje ikke bidrar til en effektiv og velfungerende organisasjon, for ikke å si best mulig ressursutnyttelse til brukernes beste, som er tema for Riksrevisjonens gjennomgang av Nav i dette tilfellet. Eller sagt på en annen måte: Når vi stiller et slikt krav, må vi i det minste renonsere på kravet til en effektiv organisasjon. Jeg tror nok at en viss selvpålagt tilbakeholdenhet med hensyn til å pålegge Nav nye og krevende oppgaver i nærmeste framtid, i det minste til datasystemene og organisasjonen er i stand til å håndtere dem, kan være på sin plass. Sluttelig: Jeg reagerer på bruken av produksjonsbegrepet i Riksrevisjonens rapport, som om sosiale tjenester, pensjoner, trygdeytelser av ulik karakter, skal kunne måles som produksjon. Dette er selvfølgelig aldri produksjon, og det blir meningsløst å måle slike tjenester etter omtrent samme metoder som man gjør i industrien. Jeg deler derfor saksordførerens bemerkninger til Riksrevisjonen om New Public Management fullt og helt.