Manuela Ramin-Osmundsen (Arbeiderpartiet), 2007-11-13:
Stortingsrepresentantene Thommessen, Aspaker, Oktay Dahl og Engeset har gjennom Dokument nr. 8-forslaget fokusert på barn og unge med alvorlige atferdsproblemer i barnevernsinstitusjoner. De har bedt Regjeringen endre forskrift om rettigheter og bruk av tvang under opphold i barnevernsinstitusjon – rettighetsforskriften – slik at ansatte i institusjonen får utvidet hjemmel til kontrolltiltak og frihetsbegrensning. Dagens regelverk gir mulighet til å anvende tvang. Den største utfordringen, slik jeg ser det, er praktiseringen av det. Jeg vil begrunne hvorfor. Barnevern er et tema jeg er spesielt opptatt av. Bruk av tvang i barnevernet reiser både faglige, juridiske og etiske utfordringer. Barne- og likestillingsdepartementet har over tid gjort en betydelig innsats for å få kunnskap om og utvikle målrettede tiltak for barn og ungdom med atferdsvansker, både institusjonstiltak og nærmiljøbaserte tiltak. Dette arbeidet skal fortsette. Gode faglige metoder vil, ved siden av et godt regelverk som blir brukt riktig, være avgjørende for at barn og unge får et godt behandlingstilbud – om nødvendig ved bruk av tvang. Den europeiske menneskerettighetskonvensjon og FNs barnekonvensjon setter rammer for bruk av tvang. Barnevernsloven og rettighetsforskriften er basert på disse, og skal legge til rette for god og formålstjenlig omsorg og behandling i institusjon, samtidig som beboernes rettssikkerhet ivaretas. I det skriftlige svaret til Dokument nr. 8-forslaget ble det gitt eksempler på enkeltbestemmelser i rettighetsforskriften som regulerer mulighet for bruk av tvang. Bestemmelsene som er nevnt, kan være relevante i forhold til gruppen barn og unge som stortingsrepresentantene er opptatt av. Regelverket gir anledning til å ransake en beboers rom og eiendeler, foreta kroppsvisitasjon og kontrollere post. Beboerens adgang til å bevege seg utenfor institusjonens område kan begrenses. Besøk utenfra kan nektes. En beboer kan nektes samvær med andre på eget eller felles rom uten at noen av personalet er til stede. Institusjonen kan nekte at egen mobiltelefon medbringes til institusjonen. Det er også anledning til å bruke tvang etter alminnelige nødretts- og nødvergebetraktninger. Det er adgang til å begrense en beboers adgang til å bevege seg utenfor institusjonens område i den utstrekning dette anses nødvendig ut fra formålet med plasseringen. Dette kan skje ved å holde utgangsdøren låst. Felles for all tvangsbruk i barnevernsinstitusjoner er at den må baseres på en individuell og konkret vurdering i forhold til den enkelte beboer. Denne vurderingen kan være krevende. Jeg er innforstått med at de ansatte på institusjon i sitt daglige arbeid stilles overfor vanskelige avveininger. Representantene har påpekt at det kan være behov for kollektive regler som gjelder for alle. I 2006 førte fylkesmennene landsomfattende tilsyn med barnevernsinstitusjoner og praktisering av rettighetsforskriften. I oppsummeringsrapporten framgår det at begrensninger som settes inn som rutine for alle, vil medføre enklere håndheving av reglene for de ansatte, men svekket rettssikkerhet for beboerne. Jeg er enig i vurderingen av at dette vil føre til svekket rettssikkerhet for beboerne. Barn og unge i barnevernsinstitusjoner skal i størst mulig grad ha et normalt liv. De skal i utgangspunktet kunne nyttiggjøre seg skole- og fritidstilbud i lokalsamfunnet. Undersøkelser viser at åpne tiltak generelt har bedre resultater enn de lukkede for de ungdommene som fullfører behandlingsopplegget som planlagt. Regelverket regulerer når og hvordan tvang kan anvendes. Barne- og likestillingsdepartementet følger nøye praktiseringen av lov- og regelverket på barnevernsområdet. Jeg mener regelverket i dag gir nødvendig vern av barns og unges integritet under institusjonsopphold. Samtidig gir det mulighet for å anvende tvang i konkrete tilfeller der dette er nødvendig, bl.a. av hensyn til formålet med den enkelte plassering. Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet gir opplæring i rettighetsforskriften for institusjonsansatte. Satsingen på økt kunnskap om regelverket må fortsette. Departementet har på høring utkast til forskrift om internkontroll i barnevernsinstitusjoner. Internkontroll innebærer bl.a. at institusjonen skal sørge for at de ansatte har tilstrekkelig med kunnskap og ferdigheter innenfor fagområdet. Alle landets barnevernsinstitusjoner har fått brev der det er presisert hvilke muligheter for bruk av tvang dagens regelverk gir. Jeg ser det kan være behov for ytterligere klargjøring på enkelte områder. Departementet utarbeider derfor nå et eget rundskriv til rettighetsforskriften.