Ivar Kristiansen (Høyre), 2007-03-06:
Jeg tar opp de forslagene som Høyre er alene om eller medforslagsstiller til, som ikke allerede er tatt opp av representanten Andersen fra Fremskrittspartiet. Når man lyttet til regjeringspartienes representant, som er ordfører for denne saken, kunne man få det inntrykk at dette Dokument nr. 8-forslaget var særdeles unødvendig. Hvis det er representativt for hvordan de rød-grønne ser for seg de utfordringer vi står overfor på dette området, er det rett og slett i stil med, parallelt med, den mangel på tiltak som vi har sett i disse spørsmål og disse saker. Vi har sett at det ene landet etter det andre – våre naboland, Europa ellers og andre – kommer aktivt på banen og tar imot ethvert konstruktivt forslag med takksigelser. Slik synes jeg også dette forslaget, selv om det kom fra opposisjonen, burde vært tatt imot. Jeg håper den ikke er helt representativ, den tilnærmingen som regjeringspartiene har til disse spørsmålene – CO2-utfordringen og hvordan vi skal nå våre Kyoto-mål – nemlig at man ser på disse forslagene som ikke annet enn innspill til først og fremst media. Faktum er at de norske klimautslippene i dag ligger betydelig over vår Kyoto-forpliktelse om 1 pst. økning i forhold til 1990-nivå, og at transportsektoren står for en betydelig del av de samlede CO2-utslippene i Norge. Vi er nødt til å lykkes også på dette området hvis vi skal nå våre mål. Da er det ikke holdbart at man har en politisk tilnærming til disse spørsmålene der man går med et klippe-klippe-initiativ og sammenligner hvem som gjorde mest ti år tilbake, for dette handler ikke om hvem som gjorde mest for ti år siden. Jeg tror det er på tide at dagens regjering begynner å forstå at man er kommet til år to – av 4 – i tilnærmingen til hvordan vi skal nå eksempelvis EU-direktivet om en andel på 5,75 pst. biodrivstoff innen 2010. Da kan man ikke motta denne typen forslag med den tilnærming som man tilsynelatende har i dag. I tillegg har jeg bare lyst til å si at man er nødt til å drive en annen form for stimuleringspolitikk overfor miljøvennlige biler og miljøvennlig drivstoff enn det man har vist hittil. Selv om det kommer fra opposisjonen, må man ikke ta dette ensidig fornærmende opp, for det er faktisk i sum veldig konstruktive forslag som fremmes. Regjeringen har eksempelvis ikke fritatt andelen bioetanol innblandet i bensin for bensinavgift. Det er til sammenligning innført fritak for autodieselavgift for biodrivstoff. Dermed får man en miks som ikke henger i hop, som sti-mulerer den ene anvendelsen av drivstoff, men ikke den andre. Man har valgt ikke å stimulere til avgiftssenkning for kjøretøy som er de mest miljøvennlige. Det betyr at de som måtte mene at Regjeringen har gjort nok på dette området, er nødt til å navigere ganske annerledes, og at man rett og slett må ha en stimuleringspolitikk på dette området. Man må også i de rød-grønne partiene snart begynne å se at vi ikke har en infrastruktur som stimulerer til anvendelse av biodrivstoff i dag. Vi har det knapt nok i hovedstaden i dag. Det er mulig at oljeselskapene vil være pådrivere i en merkeordning eller for å stimulere til anvendelse av biodrivstoff. Men jeg tror ikke det er nok. Vi har heller ikke sett at oljeselskapene på andre områder har vært pådrivere til annet enn det de er best til – nemlig å selge sin primærproduksjon. Derfor må det til en annen politisk tilnærming og en annen form for stimuleringspolitikk, skal man nå de store målene vi setter – nemlig å redusere våre klimautslipp og i hvert fall være i nærheten av å være minst like gode på dette området som våre naboland.