Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2010-11-25:
Nok en gang har FN kåret Norge til et av verdens beste land å bo i, men vi vet bedre enn noen andre at fortsatt er det mangler, og fortsatt er det mange uløste oppgaver i landet vårt. Dem skal vi ta fatt i. Men det at vi år etter år går helt til topps i denne kåringen, er et tegn på at vi i hvert fall gjør noe riktig i måten vi organiserer samfunnet vårt på. Noen mener at de gode resultatene Norge oppnår, skyldes tilfeldigheter – at vi har funnet olje og gass på sokkelen, og at resultatene nærmest kommer av seg selv. Det er feil. Mange land har som Norge hatt store inntekter fra naturressurser, men langt fra alle har lyktes i å omsette dette til å skape et samfunn som er godt å bo i for innbyggerne. Det er helt riktig at petroleumsressursene har gitt oss muligheter andre land ikke har, men det avgjørende er at vi har forvaltet mulighetene på en god måte, at vi har foretatt noen grunnleggende riktige valg: Vi valgte å la inntektene fra naturressursene være fellesskapets eiendom. Vi har ikke privatisert dem og ikke latt et lite mindretall få eiendomsrett til olje- og gassforekomstene. Det har andre land gjort, og det har de tapt på. Og like viktig: Vi har forvaltet de store inntektene fra olje og gass på en forsvarlig og langsiktig måte, slik at vi har greid å beholde sterke konkurranseutsatte, lønnsomme bedrifter i privat sektor. Det å være et godt land å bo i handler mye om hvordan vi organiserer samfunnet vårt – et samfunn med små forskjeller, omfattende offentlige velferdsordninger, høy yrkesdeltakelse og koordinert lønnsdannelse. Dette har gitt oss omstillingsdyktige og lønnsomme bedrifter, og det har trygget velferden for innbyggerne i landet vårt. Det er dette vi kaller den norske samfunnsmodellen. Ikke minst handler denne modellen om at vi har sikret lav arbeidsløshet. I en rekke europeiske land ser vi nå ledighetstall på langt over 10 pst. Selv vår nabo Sverige ligger nær dette nivået. Norge har Europas laveste arbeidsledighet. Vi har lyktes i å styre Norge trygt gjennom finanskrisen. Vi er i nærheten av det Odvar Nordli kalte «en øy av full sysselsetting i et hav av arbeidsledighet». Ikke bare i offentlig sektor, men også i private bedrifter har vi i dag langt høyere sysselsetting, langt flere arbeidsplasser enn da vi overtok regjeringsansvaret i 2005. Så har noen begynt å angripe ledighetsstatistikkene i stedet for å angripe arbeidsledigheten. Ledende politikere fra høyrepartiene har brukt høsten til å så tvil om norske arbeidsledighetstall. Det er det ingen grunn til. De norske ledighetstallene følger internasjonale retningslinjer. De inngår i internasjonale oversikter med sammenliknbare ledighetstall. Det er altså ikke noe tull med tallene når det gjelder arbeidsløshet i Norge. Høyrepartienes talsmenn viser til at en del nordmenn står utenfor arbeidslivet, og mener dette skjuler arbeidsledigheten. Sannheten er at vi i Norge har svært lav ledighet, uansett hvordan vi måler den. Hvis vi hadde skjult arbeidsledighet ved å ha mange på trygd, ville få vært i arbeid, og vi ville hatt lav sysselsetting. Sysselsettingsraten måler hvor stor andel av befolkningen i arbeidsfør alder som faktisk er i jobb. Norge har en av de høyeste sysselsettingsrater i hele den vestlige verden. Over 76 pst. av innbyggerne mellom 15 og 64 år her i landet er i jobb. I Sverige, som også er blant de landene som er på topp, er det 72 pst. I USA er det 67 pst., og i EU er det 66 pst. Så vi ligger altså omtrent 10 prosentpoeng høyere i Norge når det gjelder andel av befolkningen som er i jobb, enn gjennomsnittet i EU. Vi har rett og slett en større andel av befolkningen i jobb enn de fleste andre land i verden. Ikke minst skyldes dette at mange kvinner og eldre deltar i arbeidslivet. Samtidig er det slik at vi i Norge har mange mennesker i arbeidsfør alder som mottar trygd. Hovedårsaken til dette er at vi har et godt utbygd trygdesystem i Norge – ikke at vi skjuler ledighet ved å sette arbeidsføre mennesker på trygd. Veldig mange av dem som her til lands mottar trygd, ville i andre land ha blitt forsørget av ektefeller, foreldre eller andre nære pårørende. I Norge er vi derfor i den situasjonen at vi har både flere i arbeid og flere på trygd enn i mange andre land, fordi færre forsørges av familien. Dette er ikke å skjule arbeidsløshet. At vi i Norge har valgt å ha et omfattende trygdesystem som bidrar til å forsørge personer som ikke er i stand til å jobbe, mener jeg er en viktig kvalitet ved det norske velferdssamfunnet. Da må vi også tåle at noen flere mottar trygdeytelser her enn i andre land. Jeg er derfor uenig med dem som antyder at en stor andel av dem som får ulike trygdeytelser, egentlig ikke har krav på det. De som mottar trygd, skal gjøre det med hevet hode. Det er lenge siden vi sluttet å stå med lua i handa for å få våre rettigheter. Samtidig er det best for den enkelte og for samfunnet at alle som er i stand til det, jobber framfor å motta passive ytelser. Derfor tror denne regjeringen på arbeidslinjen: Derfor arbeider vi med partene i arbeidslivet for å redusere sykefraværet. Derfor gjennomfører vi fra nyttår en pensjonsreform som bidrar til at det lønner seg å stå i jobb. Derfor arbeider vi med tiltak som økt tilgjengelighet, universell utforming og mer og bedre norskopplæring for innvandrere. Alt handler om å følge opp arbeidslinjen. Arbeidsledighet er sløsing med ressurser. Det svekker vår evne til å skape, og det svekker vår evne til å dele. Derfor vil regjeringen stå helt i front i kampen for høy sysselsetting og mot arbeidsledighet. Regjeringen fører en politikk for fellesskap, for verdiskaping og for rettferdighet. Forslaget til statsbudsjett for 2011 er et nytt viktig skritt. Det er ansvarlig og forutsigbart for næringslivet, og vi bygger velferden videre ut, med mer penger til kommunene, til sykehus, til vei og bane og flere andre viktige områder. Det er ingen hemmelighet at situasjonen så trangere og vanskeligere ut da vi startet budsjettarbeidet i vår. Utgangspunktet vårt var at vi skal holde igjen på pengebruken i gode tider for å kunne bruke mer når tidene er dårligere. Derfor la vi opp til et budsjett for 2011 med uendret bruk av oljepenger og en innstrammende effekt. Dette innebærer at vi nå nærmer oss 4-prosentbanen – den forventede avkastningen av pensjonsfondet. Selv om vi brukte mye penger i 2009 og 2010, var avviket fra 4-prosentbanen også i de årene mindre enn avviket var under den forrige regjeringen, da den brukte mye penger. På tross av at vi nå strammer inn i forhold til totaløkonomien, er det likevel mulig med nye satsinger i budsjettet. Det skyldes bl.a. at vi nå ser resultatene av regjeringens politikk på viktige områder: Vi har hatt et veldig sterkt fokus på inkluderende arbeidsliv. Nå går utgiftene til sykelønn ned – flere milliarder kroner spart. Vi har hatt fokus på å få redusert ankomst av ubegrunnede asylsøkere. Nå går utgiftene ned med 2,7 mrd. kr i forhold til tidligere anslag. Vi har holdt orden i norsk økonomi, ledigheten er lav, og vi har økonomisk vekst. Nå går skatteinntektene kraftig opp. Dette har en dobbel effekt. Lav ledighet og økt vekst, lavere sykefravær og færre ubegrunnede asylsøknader er i seg selv viktig. I tillegg bidrar det til å skape rom for nye satsinger på andre viktige områder. I 2005 var regjeringens mål at alle barn som trenger det, skulle ha barnehageplass. Etter fire år nådde vi det målet. Mer enn 30 års innsats har gitt resultater. Nå har regjeringen satt seg et nytt stort mål. Innen 2015 skal alle eldre som trenger det, ha heldøgns omsorg. De skal få tilbud om sykehjemsplass, omsorgsbolig eller hjemmetjenester. Titusener av ansatte i omsorgssektoren gjør hver dag en fantastisk jobb. De aller fleste er kvinner, som trøster og bærer, vasker og steller, handler mat og gir medisiner, omsorg og omtanke. Men framover trenger vi enda flere i omsorgssektoren, mer kompetanse og bedre kvalitet. Vi skal gi flere et omsorgstilbud, og vi skal gi et bedre tilbud til dem som får det. I høst går vi flere viktige skritt for å få det til. Vi har sendt på høring en ny lov om kommunale helse- og omsorgstjenester. Her samler vi kommunenes plikter, som i dag er spredt på flere lover, og det blir ett sted å klage til. Vi vedtar en verdighetsgaranti, en ny forskrift om en verdig eldreomsorg. Det har sin bakgrunn fra eldreforliket, hvor regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre gikk sammen for å sikre en bedre eldreomsorg. Denne garantien sikrer den enkelte eldre forsvarlig boform og et variert kosthold. De som mottar omsorg, skal kunne ha et mest mulig normalt liv, med normal døgnrytme, mulighet til å komme ut og ha noen å snakke med. De skal gis skikkelig oppfølging av lege og helsepersonell, og de som ønsker det, skal få enerom. For mange av oss er dette selvfølgeligheter, men det er dessverre ikke det for alle. Da skal vi gjøre noe med det. Vi har varslet en økning av det øremerkede tilskuddet til utbygging av sykehjemsplasser og heldøgns omsorgsboliger. Det økes med 40 pst. Vi har fjernet begrensninger som har gjort at noen kommuner har fått avslag. I forrige uke foreslo vi å bevilge en ekstra milliard i frie midler til kommunene, som bl.a. kan brukes til å bygge ut eldreomsorgen. I budsjettet foreslår vi å bevilge penger til utbygging av nye sykehjemsplasser og heldøgns omsorgsplasser i 2011. I finanskomiteens innstilling er eldreomsorgen og frivillighetens rolle styrket ytterligere på flere områder. Dette er justeringer jeg er glad for, og som gjør tilbudet til de eldre enda bedre og styrker frivillighetens innsats i pleie- og omsorgstilbudet i landet vårt. I valgkampen i 2005 uttalte jeg at jeg ikke vil redusere skattenivået før det skinner av eldreomsorgen. Det gjentar jeg gjerne. Og det er mye igjen før det skinner av omsorgen både for yngre og eldre her i landet. Det minnes vi daglig på. For oss er dette viktigere enn å kutte skattene. Det er fortsatt et av de viktigste skillene mellom høyrepartiene og regjeringen. For skattekutt betyr velferdskutt. I budsjettet foreslår regjeringen på ny å bruke de store pengene til de store oppgavene: til omsorg til sykehus til skole og høyere utdanning til barnevern til vei og bane til miljø Slik legges nye steiner på byggverket for en god omsorg og en god velferd. Slik bygges den norske modellen videre ut.