Mette Hanekamhaug (Fremskrittspartiet), 2012-12-13:
Denne uken kom TIMSS-undersøkelsen, som viste framgang siden sist. Det er positivt. Vi har observert Høyre og regjeringa krige om hvem som har æren for disse resultatene, men dessverre har Norge fremdeles altfor få elever i den høyest presterende gruppen. En gjennomsnittlig skole som ikke evner å dyrke fram potensialet i flere faglig sterke elever, er lite å juble over. Jeg gleder meg mer til dagen da Fremskrittspartiet presenterer sine resultater, med en skole i verdensklasse. For å få til dette må vi se på tiltak for å styrke grunnutdanningen. Vi vil aldri klare å henge med eller hevde oss i den internasjonale konkurransen dersom vi har så store mangler i basisferdigheter som det vi ser i dag. Det er svært mange enkelttiltak en kan og bør gjøre for å styrke grunnopplæringen. Den hellige treenighet for Fremskrittspartiet er trygghet, frihet og handlekraft. Får vi disse på plass, vil vi også få en langt bedre skole. Formålet med undervisningen i skolen kan vi finne i Salomos ordspråk første samling kapittel 1 vers 4, nemlig «å gi uvitende vett og den unge kunnskap og omtanke». Dette grunnprinsippet er det viktig at foreldrene er trygge på blir oppfylt. Foreldre og foresatte fortjener å være trygge på at deres barn blir gitt mulighet til og hjulpet med å tilegne seg den kunnskapen som faktisk kreves for å fungere i samfunnet framover. Den viktigste faktoren for en god undervisning er lærerne. Som det står skrevet i Johannes 13,15: «For jeg har gitt dere et forbilde, for at dere også skal gjøre slik som jeg har gjort for dere.» Dette aspektet er viktig å få fram, aspektet om hvor viktig lærerne er som rollemodeller for våre barn, for våre elever og for motivasjon og læringsvilje i skolen. De er forbilder og skal stimulere til lærelyst. Dessverre har vi en regjering som ikke prioriterer å øke kunnskaps- og kompetansenivået hos dagens lærere. Satsingen på videre- og etterutdanning er altfor dårlig og møter på langt nær det behovet vi ser foreligger. Det gir jo ikke foreldre trygghet når «krafttiltaket» regjeringa gjør i forbindelse med å øke antall ungdomsskolelærere, gjøres med en fordeling som samtlige innenfor skolesektoren sier slår tilfeldig – og i flere tilfeller feil – ut. Også elevene fortjener trygghet – trygghet i skolehverdagen, trygghet til å gå på en skole der de ikke blir utsatt for vold og trakassering. Det er fra regjeringas side forbausende lite satsing på forebygging av vold i skolen. Frihet er en annen grunnverdi for oss, frihet for foresatte og for elever til selv å velge hvilken skole de ønsker å gå på, gjennom fritt skolevalg. Det er forunderlig hvordan regjeringa ikke engang ønsker å ta stilling til eller være med i diskusjonen om innføring av fritt skolevalg. Vi lever i et samfunn hvor valgfrihet er en selvfølge på mange områder – alt fra strømleverandør, tele, bank og sykehus til andre ting. Men skole, våre barns arbeidsplass, der grunnlaget for hele deres framtid blir lagt, er det ikke lov å velge. Også elevene fortjener større frihet, frihet til selv å bestemme over større deler av egen skolehverdag. Ta f.eks. sidemålsundervisningen: Vi er i en situasjon hvor manglende lese- og skriveferdigheter er utbredt, og hvor nesten en femtedel av guttene har store kunnskapshull. I Paulus’ andre brev til korinterne sier han det godt: «For det ligger ikke noe annet i det vi skriver, enn det dere selv kan lese og forstå. Jeg håper dere kan forstå fullt ut ...» Han presiserer dermed viktigheten av gode lese- og skriveferdigheter, både for å kunne uttrykke seg og for å ha forståelse for det skrevne ord. Tidlig innsats på dette området er avgjørende, samtidig som vi må sørge for at elevene får mulighet til å konsentrere seg om å lære ett skriftspråk bra og ikke to middelmådig. En annen frihet er å velge flere av fagene selv. Regjeringa har innført valgfag i ungdomsskolen, noe vi i Fremskrittspartiet mener er bra. Men dette gjelder bare 8. og 9. trinn, ikke 10., der vi ser at de største motivasjonsutfordringene ligger. Fremskrittspartiet er et parti med handlekraft, handlekraft til både å fatte vedtak og å iverksette dem, tiltak vi vet vil fungere for bedre læring. For det første har vi en utfordring med rådgivningen i ungdomsskolen. Tradisjonen tro blir fremdeles «teoristerke» elever rådet til å velge studiespesialisering, mens de med mindre gode resultater i typiske teorifag blir anbefalt å velge yrkesfag. Dette er alt annet enn å anerkjenne viktigheten av yrkesfagene. Det skaper et inntrykk av at yrkesfaglig studieretning er mindre teoretisk krevende, men det er jo ikke det det er snakk om! Det er snakk om at abstraksjonsnivået i teorien det undervises i, er lavere, men det fordrer jo ikke mindre kognitiv kapasitet. Elevene blir dermed forespeilet en skolehverdag og en skoleretning som ikke samsvarer med virkeligheten. Flere opplever at hinderet er for stort, og faller dermed fra. Samtidig er det for få læreplasser. Fremskrittspartiet har handlekraft. Vi er derfor opptatt av å gjennomføre tiltak som gjør at vi får flere lærlingplasser i samfunnet. For det første fjerner vi arbeidsgiveravgiften for lærlinger, slik at bedriftene får økonomiske incentiver til å ta dem inn. For det andre må vi sørge for at lærlingtilskuddet blir økt, slik at de faktiske kostnadene knyttet til lærlinger blir møtt. Deretter må vi se på muligheten for f.eks. starttilskudd til bedrifter som ønsker å gjøres om til lærebedrifter. En observasjon som kanskje er like fascinerende som det synet av en brennende busk vil være, er regjeringas imponerende evne til å forhandle bort seg imellom tiltak samtlige uttaler å være for. Jeg tenker ikke bare på den elleve måneders studiestøtten, men også på tiltaket for økt fysisk aktivitet i skolen. Det er ikke lenge siden vi behandlet Fremskrittspartiets forslag om fysisk aktivitet. I debatten skrøt samtlige regjeringspartier av hvor bra forslaget var, og av hvor viktig det var å få det implementert, men de stemte selvfølgelig imot. Begrunnelsen vi fikk, var at tiltaket ville koste 5,3 mrd. kr. Fredag fikk vi i Fremskrittspartiet svar på vårt skriftlige spørsmål om bakgrunnen for dette regnestykket. Resultatet vi fikk, var ikke overraskende. Det viste at tallgrunnlaget og forutsetningene for det regnestykket vi ble presentert for, var urealistisk og så fjernt fra virkeligheten som det er mulig å komme. Hele grunnlaget for utregningen de hadde gjort, var feil. Dermed ble også tallene for kostnaden ved dette forslaget feil. Jeg håper folk ser at forsøket på bukkespranget over vårt forslag endte med et totalt pladask, og at fornektelse av sannheten lik den vi ser i Matteus 26,34, ikke blir bedre selv om den presenteres tre ganger. Fremskrittspartiets treenighet er trygghet, frihet og handlekraft, tre momenter som vi må sørge for å få implementert i skolehverdagen for å få en bedre skole. Vi er opptatt av å skape en god skole for alle – en god skole for de teorisvake elevene, en god skole for de gjennomsnittlig presterende elevene og en god skole for å heve de sterkeste elevene. Dessverre er vi skuffet over at disse målsettingene ikke vil bli nådd med det framlagte budsjettet. En kan vel bare be til høyere makter om at også regjeringspartiene ser disse manglene og ønsker å omprioritere. Og det er jo nettopp i disse juletider mirakler kan skje.