Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2013-12-06:
Arbeid gjev fridom og tryggleik for den enkelte, arbeid gjev moglegheiter til å planleggje for framtida, og arbeidskrafta utgjer over 80 pst. av Noreg si samla nasjonalformue. I ein periode med store økonomiske tilbakeslag over heile verda bidrog den raud-grøne regjeringa til å skape over 350 000 nye arbeidsplassar – mange av dei i viktige velferdsyrke, endå fleire i det private næringslivet. I Europa står millionar utan jobb, men i Noreg har aldri fleire vore i jobb. I åtte år har vi jobba for trygg økonomisk styring, kompetent arbeidskraft og store investeringar i forsking, samferdsel og velferd. Vi har modernisert, og vi har forenkla. Difor er det fleire kreative menneske som tør å starte nye bedrifter, difor går norsk næringsliv godt, og difor har vi låg arbeidsløyse og høg sysselsetjing. Vår regjering stoppa Bondevik sine endringar i arbeidsmiljølova, som ville gi frislepp av midlertidige tilsetjingar, og som ville gje bedriftseigarar moglegheit til å påleggje 13 timars arbeidsdagar utan å involvere Arbeidstilsynet. Vi tok òg grep for å styrkje arbeidstakarane sine rettar ytterlegare. Vi har fått på plass ordningar som gjev rett til heiltidsarbeid, og gjort tiltak som får fleire inn i arbeidslivet. Noko av det eg er mest stolt over, er innføringa og styrkinga av ungdomsgarantien, som sikrar at unge folk ikkje skal stå utan jobb, utdanning eller arbeidsmarknadstiltak. Denne har Høgre i regjering fjerna før, det blir interessant å sjå om dei kjem til å gjere det igjen. Så har vi fremma tre handlingsplanar mot sosial dumping. Polakkar, litauarar og andre EU-borgarar gjer stor nytte i norsk arbeidsliv. Men useriøse arbeidsgjevarar skal ikkje få utnytte arbeidsfolk gjennom uanstendige vilkår og luseløn. Det kan Arbeidarpartiet aldri akseptere. Denne innsatsen har gjort arbeidslivet betre. Inga anna regjering i Europa har ført ein like offensiv arbeidslivspolitikk. Det er dette Høgre kallar umoderne. Vi har høyrt det før – allereie i 1892 meinte dei at sterkare vern gjennom den første arbeidarvernlova var umoderne. 27 år seinare røysta Høgre mot åttetimars arbeidsdag. I 2005 stoppa vi Bondevik-regjeringa sine svekkingar av arbeidsmiljølova. No seier dei at dei skal modernisere arbeidslivet gjennom gamle verkemiddel. Statsråd Solveig Horne prøvde i finansdebatten å døype denne regjeringa for retroregjeringa. Eg trur statsråden har misforstått kva retro tyder. På same måte som at den raude, blomstrete 1970-talssofaen på hybelen min aldri blir moderne igjen, blir det heller ikkje «in» med midlertidige tilsetjingar, meir overtid, svekt stillingsvern og mindre pappaperm. I regjeringa sitt budsjettopplegg skryt ein av at det blir oppretta 1 000 nye tiltaksplassar for personar med nedsett arbeidsevne. Men sanninga er jo at regjeringa faktisk kuttar 100 mill. kr på tiltaksplassar, fordi ein reduserer tiltaksplassar for arbeidsledige med 2 000. Samtidig trekker regjeringa stortingsmeldinga Flere i arbeid og grunngjev det med at dei vil gjere endringar og styrkje attføringsarbeidet. Både NHO og brukarorganisasjonane reagerer sterkt på det. Alt dette gjer ein samtidig som ein varslar auka arbeidsløyse og fleire konkursar. Krona på verket er at ein strammar inn i permitteringsregelverket, og med det risikerer at arbeidstakarar blir sagde opp i staden for å bli permitterte. Eg fryktar dette berre er starten. Då finanskrisa ramma Noreg, møtte vi ho med kraftfulle tiltak. Det viste seg å fungere godt. I Sverige valde dei løysinga Framstegspartiet og Høgre no vil ha i Noreg. Med krisa som ei unnskyldning har høgreregjeringa i Sverige kutta skatten til dei rike, svekt stønadsordningane for arbeidsledige, privatisert skule og privatisert omsorg – tatt frå dei som har lite for å gje til dei som har mykje. I vårt naboland ligg ungdom vakne og lurer på om livet har meir å by dei, før dei innser at dei må reise til Noreg for å få seg ein jobb. I Noreg treng vi ikkje ein blåkopi av den feilslåtte arbeidslivspolitikken til Moderaterna i Sverige. Høgre og Framstegspartiet snakkar om eit sterkare sosialt sikkerheitsnett, men regjeringsplattforma og grepa i budsjettet fortel om noko anna – dei vil føre den same politikken som har gjeve folk i Sverige dårlegare velferdstenester og mindre tilgang til sosiale rettar.