Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-05-05:
I den jobben jeg har, stiller jeg meg ofte spørsmålet: Er det mulig å få til resultater som skaper mer trygghet for folk gjennom politiske vedtak, og at det skjer raskt? Politiets og justissektorens innsats i løpet av de to siste årene – med god hjelp fra alle partier i Stortinget – har vist meg at det er mulig. Det er derfor svært gledelig at Stortinget gjennom behandlingen av stortingsmeldingen har klart – med god innsats fra alle partier – å samle seg om veldig viktige størrelser for å bekjempe den type kriminalitet som vi ser på som kanskje den aller råeste, som går dypest og som kan ramme tøffest. Jeg må bare understreke at jeg tror at effekten av de foreslåtte tiltakene blir enda sterkere når vi manifesterer at samtlige politiske partier velger å stå bak dem. Jeg må bare også si at når det gjelder de historiske og politiske erfaringer enhver av oss gjør oss, er det det man ser tilbake på med glede når man klarer å samle så brede og gode løsninger som man faktisk har gjort i denne saken. Det var ingen selvfølge. Det startet med Riksrevisjonens rapport, som jo inneholdt helt klare og tydelige signaler til oss alle – også til Justisdepartementet og regjeringa. Likevel har man klart, gjennom prosessen med høring i komité og nå her i dag, å manifestere nettopp det trykket. Jeg understreker dette, for jeg mener at Politi-Norge, Justis-Norge, påtalemyndigheten og alle andre aktører nok oppfatter det som et veldig tydelig og klart signal. Det er altså slik at mange av de tiltakene som skisseres i meldingen, allerede er i gang. Det er derfor jeg på det innledende spørsmål kunne svare ja på at det er mulig å få rask effekt, også når det gjelder den kriminaliteten som kanskje er vanskeligst for oss. Det er grunn til å gi Politi-Norge honnør for at man i løpet av de siste to og et halvt årene har bidratt til en nedgang f.eks. i grove tyverier i Oslo med 36 pst. – det er et stort tall. Prosjektet Grenseløs, som er trukket fram flere ganger, må jeg bare gi all mulig honnør, for det er et eksempel på hvordan man kan organisere innsatsen mot organisert kriminalitet. Fra oktober 2009, da dette initiativet ble tatt – jeg kalte det innsatsstyrken i debatten da – og fram til april 2011, har man ved prosjektet Grenseløs pågrepet 326 personer fra Litauen, Polen og Romania, og i det siste også fra Chile og Serbia. Vi ser at når det gjelder slike kriminelle handlinger som disse gruppene har stått bak, har antallet begynt å falle betydelig. Blant annet i Asker og Bærum og Søndre Buskerud politidistrikter ser vi en betydelig nedgang f.eks. i antall grove tyverier fra boliger. Dette har vi gode tall på – folk registrerer det og anmelder det. Vi ser et fall på henholdsvis 52 pst. i det ene fylket og 19 pst. i det andre. Det må vi glede oss over. Det er et av de beste signalene på at det nytter. Det nytter å gi mer ressurser. Men det nytter også å tenke struktur og hvordan man jobber. At man får til samarbeid bl.a. over politidistrikters grenser, er helt avgjørende. Jeg mener og har tatt til orde for – og det gjelder ikke bare justisetaten – at framtidas politiske debatter i mye større grad må og vil handle om hvordan vi organiserer og bruker ressursene, og ikke bare hvor mye ressurser man pumper inn. Det er ofte tunge debatter, men den debatten og prosessen som har vært i komiteen, har vist oss at i hvert fall justispolitikerne i alle partier er parat til å ta den debatten, og at det gror godt av nettopp en slik politisk debatt. Jeg vil derfor takke komiteen, Stortinget og saksordføreren for et glitrende arbeid. Så vil jeg peke på at kanskje den største utfordringen framover når det gjelder å bekjempe organisert kriminalitet sett fra regjeringas side og min side, er å få ytterligere styrking av det internasjonale samarbeidet. Også der hadde man en oppfatning om at Norge kanskje ville bli utenforlandet og ikke ville ha muligheten til å melde seg på i de prosesser som pågår. Det var ikke riktig at Norge ikke hadde muligheter. Når det gjelder det arbeidet som regjeringa, med støtte av de politiske partier i Stortinget, har gjort for å få tilslutning til Prüm-samarbeidet, altså et utvidet politisamarbeid med muligheter for direktesøk bl.a. i DNA-profiler, fingeravtrykk og noe bilregistrering, er jeg glad for at Norge ikke ble utenforlandet, og at vi er aktiv medspiller i dette. Det er også grunn til å understreke at den måten Norge blir tatt imot på i samarbeidet når det gjelder Europol og Eurojust, er bra. Vi høster veldig mye av det, og får god drahjelp av disse samarbeidsorganene både påtalemessig og polisiært for å bekjempe organisert kriminalitet og å gå inn i konkrete saker. Jeg vil også peke på at det er helt avgjørende at vi har med oss hele straffekjeden når vi tenker å bekjempe organisert kriminalitet. Det holder ikke bare med å pågripe, fengsle og straffedømme. Vi må også tenke på hva slags sanksjon vi møter disse menneskene med, bl.a. for å forebygge at de kommer tilbake, men også for å forebygge at de menneskene som dømmes for slike handlinger i Norge, planlegger ny kriminalitet med ytterligere styrke mens man sitter inne og soner i et norsk fengsel. Derfor har det vært maktpåliggende for meg å melde Norge på når det gjelder tilslutning til rammebeslutningen i EU om soningsoverføring. Det har vi ikke nådd fram med ennå – den har ikke trådt i kraft i EU heller. Ved siden av det har det vært maktpåliggende å få til bilaterale avtaler med aktuelle land. Jeg er glad for å kunne rapportere følgende til Stortinget: Når det gjelder Romania, er det som kjent på plass en bilateral, god avtale – det kommer lovendringer knyttet til dette. Men for noen uker siden inngikk vi også avtale med Litauen. Blant gruppen av utenlandske statsborgere som sitter i norske fengsler, ligger de fra Litauen høyt. Vi fikk altså en soningsoverføringsavtale. I forrige uke var det vel, var jeg i Riga i Latvia og signerte en soningsoverføringsavtale med latvierne. Vi har fått til en modell på dette som likner veldig rammebeslutningen i EU, og som viser at Norge er med. Og her er det mer arbeid å gjøre. Men det er positivt at vi nå ser ut til å ha fått noe hull på byllen når det gjelder å få disse typer avtaler på plass. Det kan være viktige politiske redskaper for framtida for å kunne bekjempe denne kriminaliteten. Men vi er helt avhengig av at også soning og sanksjon blir justert opp og, jeg holdt på å si, kalibrert inn, for å kunne være rustet mot den type kriminalitet som vi diskuterer her i dag. Det er også viktig å understreke fra vår side at et av de viktigste tiltakene har vært å etablere det jeg har kalt innsatsstyrken mot organisert kriminalitet. Det ble gjort i 2009, og jeg må jo si at det overgår nesten min egen optimisme de resultatene det har gitt når det gjelder å bekjempe den mobile vinningskriminaliteten. Det at vi styrker Kripos, at vi styrker utrykningspolitiet, og at man føyer disse sammen med politidistriktene, gjør sitt til at hvis det skjer et raid i ett fylke, har man altså muligheten til å sette inn en innsatsstyrke ganske så raskt for å få stanset det. Det er fantastisk å se at utrykningspolitiet – faktisk i løpet av de siste månedene – vel pågriper over 150 mennesker per måned for annen type kriminalitet. Så jeg vil anbefale Fremskrittspartiet veldig sterkt å gå fra sitt forslag om å legge utrykningspolitiets oppgaver til politidistriktene. Utrykningspolitiet er en helt vital medspiller i det arbeidet som nå gjøres. Jeg vil også peke på at vi er helt avhengig av å justere lovverket, både når det gjelder de konkrete straffebestemmelser, som flere har vært inne på – det vil jeg komme tilbake til Stortinget med så raskt som mulig – og beskyttelse av informanter. Vi har gitt klart signal om at det vil vi gjøre, og jeg er glad for at komiteen også er samstemt når det gjelder vårt behov opp mot dette. Til slutt vil jeg bare si at det vedtaket som ble gjort i Stortinget vedrørende lagring av data, er helt avgjørende. Det er ikke en brikke for å bekjempe denne type kriminalitet, det er, som lederne for Grenseløs-prosjektet har sagt, faktisk helt avgjørende. Og det er ikke slik at det er noe nytt som kommer, det er en metode man har brukt. Forliket om datalagring vil bidra til at det er en metode som vi vil kunne bruke med større trykk også for framtida.