Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2015-06-15:
E18 er en gjenganger i denne salen. Hvis begrepet «politisk omkamp» skal kunne gis noe mening, må det være når vi snakker om E18-utbyggingen. Komiteen deler forslagsstillernes utålmodighet i arbeidet med å følge opp klimaforliket. Det viste jo forrige debatt. Stortingsflertallet er svært opptatt av at for å få ned klimautslippene må vi iverksette tiltak i transportsektoren. Så er vi nok noe uenige om virkemidlene og tidfestingen, som vi nettopp hørte, men i det store og hele er det ingen tvil om at vi er nødt til å foreta oss noe innenfor transportsektoren. E18 i Vestkorridoren har blitt behandlet en rekke ganger og er en del av Oslopakke 3. E18-utbyggingen og øvrige prosjekter i Oslopakke 3 har tilslutning fra brede politiske flertall, både i Oslo kommune og i Akershus fylkeskommune. I Oslopakke 3 og i målsettinger Stortinget har vedtatt, heter det at framtidig vekst i persontrafikken i Oslo-området skal tas med kollektivtransport, sykkel og gange. Det må være førende for transportpolitikkene i årene som kommer. Derfor må det legges opp til en kraftig utbygging av kollektivtilbudet i Oslo-området, og det må satses sterkt på tiltak for økt sykkelbruk. Vi vet at Oslopakke 3 skal reforhandles i 2016. Skal vi i det hele tatt ha noe Oslopakke 3 – det er de samme reglene som gjelder her, som gjelder ved andre pakker – må det være lokal tilslutning til bompengeopplegget. Så vi er nødt til å finne enighet i Oslo og Akershus også ved neste reforhandling av Oslopakke 3. Oslo og Akershus må, slik de har klart så langt, bli enige om hvilke prosjekt som skal ligge i pakka. Det er jeg helt sikker på at Oslo og Akershus også denne gangen blir enige om. Det er selvfølgelig litt forskjellige vektlegginger av ulike prosjekter i Oslo og Akershus, og det er ingen grunn til å legge skjul på at en fra Oslos side uttrykker bekymring for økt utslipp fra biltrafikken og økt press på trafikkbildet i Oslo sentrum. Det er ingen som mener noe annet enn at vi skal ta trafikkutfordringene i Oslo på alvor. Det er ingen som mener noe annet enn at vi skal høre på hva Oslo kommune anfører. Men vi er også nødt til å finne løsninger på trafikkutfordringene i Vestkorridoren. Så her må vi ha to tanker i hodet samtidig. Vi må rydde opp i trafikkforholdene i Vestkorridoren, og vi er nødt til å finne løsninger på trafikksituasjonen i Oslo. Så ambisiøs er altså Stortinget at vi sier at når E18 er ferdig utbygd, skal utslippene fra biltrafikken være lavere enn hva de er i dag. Det er jeg helt sikker på at vi skal få til. For det første må vi bygge ut kollektivtrafikken, og det er ikke mulig i dag når det gjelder busstrafikken, å få noe økning på E18, i hvert fall ikke i særlig grad, fordi bussen står i den samme køen som biltrafikken gjør. Det er helt sprengt. I tillegg er E18 et stort nærmiljøproblem i Vestkorridoren. Mange er opptatt av kostnadene for E18. Det bør vi alle være, og både Oslo kommune og Akershus fylkeskommune har sagt at Vegvesenet bør foreta seg noe og se nærmere på om en kan få ned kostnadene. Ingen ønsker å bruke mest mulig penger på veg. Men det er et paradoks at E18 også er et prosjekt for å rydde opp i nærmiljøet, rydde opp i et trafikkbilde som medfører at biltrafikken går gjennom boligområder f.eks. Skal en rydde opp i nærmiljø, er det ønskelig lokalt å bygge mange tunneler. Å bygge tunneler er dyrere enn å ha vegen i dagen. Så jo bedre vegen er for nærmiljøet i Vestkorridoren, jo dyrere kan prosjektet bli. Uansett er det stor enighet om at en skal se på kostnadene for E18-utbyggingen, men vi må altså ikke reise tvil om prosjektet som sådan. Det trengs ny E18.