Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2001-11-28:
La meg begynne der Oddvard Nilsen slapp. Først når det gjelder forhandlingene og det som ble fortalt til media: Det er helt riktig som Siv Jensen påpekte, at regjeringspartiene under forhandlingene – og dette er kommet frem fordi høyrefolk selv har sagt det – kom med et forslag om å gjennomføre en ny finansieringsform for barnehagene 1. august neste år i stedet for året etter. Man kom med tilbud om å gjennomføre nedskjæring av boligskatten over tre år i stedet for fire år. Da sa man at man hadde kommet Fremskrittspartiet i møte ved å flytte 3,6 milliarder kr. Det var bare det at det ikke stod på vår ønskeliste. Det var ikke det vi hadde bedt om, pluss at det ikke hadde noen reell virkning for barnehagene eller noen virkning som berørte folk neste år. I stedet for å ta fra vår lange liste med ønsker – vi hadde gitt dem en meny hvor de kunne velge hva de ville komme oss i møte på – kommer man oss i møte på noe vi ikke ber om, og så prøver man å innbille stakkars forvillede journalister at man har vært snill med Fremskrittspartiet. Det måtte da ha vært mye greiere om man hadde sett på vår liste, særlig når det gjelder det jeg sa før i dag: I dag har helseministeren kommet et av våre viktige ønsker i møte, nemlig å åpne for innsatsbasert finansiering også for de private sykehusene. Det hadde gjort inntrykk på oss. Jeg begriper ikke at man ikke kom med det under forhandlingene, men først etterpå. Så til noe annet Oddvard Nilsen sa. Han sa at handlingsrommet var så begrenset. Staten har 173 milliarder kr i overskudd på sitt budsjett neste år. Vi ville gjerne gi ca. 40 milliarder kr i skatte- og avgiftslettelser, som vi finansierte med kutt på 20 milliarder kr. Vi reduserte da overskuddet fra 173 milliarder kr til ca. 153 milliarder kr. Landet hadde greid seg fint med et overskudd på 153 milliarder kr. Andre land har jo faktisk underskudd i sine statsbudsjetter, i motsetning til Norge. Alle er sjalu på Norge, for vi har en god økonomi – men vi har et politisk flertall som ikke har oppdaget det, og som later som om vi er noen fattigperer! Under forhandlingene sa vi at det er ok hvis man ikke kan strekke seg så langt – det har ikke Arve Øverby i VG fått med seg. Vi sa i realiteten at hvis vi i budsjettet for neste år får innfridd endringer på 6 milliarder kr i skatte- og avgiftslettelser til de som har det dårligst i landet, hvis vi får gjort noe for å fjerne egenandeler, får noen flere medisiner på blå resept, så var vi fornøyd med det! 6 milliarder kr – vi kunne redusert overskuddet fra 173 milliarder kr til 167 milliarder kr, så hadde dette vært i boks. Så snakker man om at man ikke har handlingsrom. Og når det gjelder denne handlingsregelen, er det ingen i denne sal som greier å definere hva det egentlig er. Og her er det jeg snakker om skredder- og veverøkonomene i Finansdepartementet – skreddere og vevere var som sagt de som fikk keiseren til å tro at han hadde så flotte, fine klær når han gikk naken rundt omkring. Det har noen økonomer greid! Jeg skal bare lese litt fra nasjonalbudsjettet – og det er sikkert ikke lurt, men jeg skal gjøre det, sånn at man vet litt om hva dette egentlig dreier seg om – nemlig «Den strukturelle, oljekorrigerte budsjettbalansen», som alle andre her i denne sal styrer etter. Her står det: «Siden Nasjonalbudsjettet 1987 har Finansdepartementet brukt endringen i den såkalte olje-, rente og aktivitetskorrigerte budsjettbalansen som en indikator for innretningen av budsjettpolitikken. I beregningen av indikatoren ble inntekter og utgifter som antas ikke å påvirke aktivitetsnivået i økonomien, holdt utenfor. Det olje-, rente- og aktivitetskorrigerte budsjettoverskuddet framkom ved å korrigere det oljekorrigerte overskuddet på statsbudsjettet for rentestrømmer mellom staten og Norges Bank og mellom staten og utlandet, for overføringer fra Norges Bank til statsbudsjettet, for inntekter og utgifter som kan knyttes til den aktuelle konjunktursituasjonen(aktivitetskorreksjonen) og for enkelte regnskapsmessige forhold, f.eks. endrede føringsmåter i statsregnskapet.På kort sikt vil utviklingen i budsjettbalansen i betydelig grad påvirkes av konjunkturutviklingen i norsk økonomi. For å rense budsjettbalansen for effekter av endringer i konjunktursituasjonen, beregnes budsjettvirkningen av at aktiviteten på viktige områder avviker fra trendutviklingen. Denne aktivitetskorreksjonen gir et mål på merinntektene fra skatter og avgifter mv. i forhold til en normal konjunktursituasjon. Det framgår av tabell 3.1 at for hele perioden 1999 til 2002 antas statens skatte- og avgiftsinntekter mv. å være høyere enn om aktiviteten på de enkelte områder hadde fulgt en trendutvikling for de relevante skattegrunnlagene. Korreksjonen for merinntekter fra skatter og avgifter mv. er imidlertid beregnet til å avta og er anslått til 5,1 mrd. kroner i 2002.» (aktivitetskorreksjonen) Dette er altså den terminologi resten av denne salen legger til grunn. – Dette var vel krystallklart? Her har man for 2002 trikset bort 5,1 milliarder kr, som det står, i Stoltenberg-regjeringens budsjett. Fordi skattene og avgiftene er større enn trendutvikling og normalsituasjon skulle tilsi, så skal vi late som om vi ikke har dem. I de foregående år har beløpet som man trikset unna, vært 10 milliarder kr i 1999, 11,7 milliarder kr i 2000 og 6,7 milliarder kr i 2001 – altså reelle skatte- og avgiftsinntekter som kommer inn i statskassen. Og så sier man at man mangler penger – utenom oljepenger, som man ikke kan bruke, for de korrigeres bort, av skredder- og veverøkonomene! Og som jeg spurte om før i dag: Hvis så den internasjonale situasjonen medfører betydelige problemer for norsk eksportindustri, og arbeidsledigheten vokser til 150 000, da er altså denne såkalte handlingsregelen slik at man ikke kan bruke mer penger, verken til skatte- og avgiftsreduksjoner eller til å øke aktiviteten for å få folk sysselsatt. Da er handlingsregelen en regel for handlingslammelse! Og den kan ikke lenger fortsette å være styrende, som den har vært de siste årene. Selvsagt er det slik at det er begrensninger for hva man bør bruke i norsk økonomi av hensyn til rentenedgang og slikt, men at en endring som den vi foreslo, på 1 pst. av budsjettet, ½ pst. av BNP, for å gi litt skatte- og avgiftslettelse til de som har det dårligst i dette landet, skal få noen virkninger totalt på økonomien, er meningsløst – og særlig når sentralbanksjefen har sagt at hvis vi reduserer skatter og avgifter, vil det virke dempende på prisstigningen. Og når man først og fremst styrer etter prisstigningen, er det større grunnlag for å få en rentenedgang. Og til slutt – på dette området: Hvordan kan det ha seg at når en tidligere regjering kunne bruke 7 milliarder kr til å betale gjeld for Gardermobanen, og når de siste to regjeringene, inkludert den sittende, bruker 18 milliarder oljekroner – for å ta det nøyaktige beløpet: 18 705 000 000 kr – til å slette gjeld i forbindelse med statens overtakelse av sykehus, da regnes ikke det som bruk av oljepenger? Mens når Fremskrittspartiet fremmer identisk forslag om å slette gjelden til bompengeselskapene slik at norske bilister skal slippe å betale bompenger, da blir det kaos i norsk økonomi! Det er altså noe som er helt merkverdig et sted. Jeg sa, i henhold til det første jeg leste, at man korrigerer for virkningen på aktiviteten i norsk økonomi. Da må vi i hvert fall også i Stortinget kunne få lov til å begynne å bruke penger til å kjøpe varer og tjenester i utlandet, uten at det har noen innvirkning på aktivitetsnivået i norsk økonomi. Den faktiske situasjon er at økonomene og Finansdepartementet selv korrigerer for det de selv gjør, men Stortinget må ikke få den samme mulighet, for da vil faktisk kanskje Stortinget begynne å styre økonomien, istedenfor at skredder- og veverøkonomene gjør det. Nå er det på tide at Norges storting tar tilbake styringen over økonomien og legger litt sunn fornuft til grunn. Det er helt klart at bagatellmessige endringer i den totale økonomien ikke får de dramatiske virkningene. Det vet vi også, for når vi ser på regnskapet året etter, er det jo ofte sånn at man har tatt feil med både 10 milliarder kr og 15 milliarder kr. Det har altså vært brukt 10 milliarder kr og 15 milliarder kr mer enn beregnet, eller skatter og avgifter har vært mye høyere enn beregnet, uten at det har fått noen innvirkning på økonomien. Så min appell er at nasjonalforsamlingen og regjeringen snart må ta tilbake styringen av økonomien og politikken. Man sier altså at man aktivitetskorrigerer bort og styrer etter noe som nå kalles det strukturelle, oljekorrigerte budsjettoverskuddet, som det er umulig å etterprøve. Det er akkurat som noen stikker fingeren i luften og sier: Vi anslår at det neste år blir sånn og sånn virkning. Vi kan etter vår oppfatning ikke tillate at den såkalte handlingsregelen, hvor man begynner budsjettbehandlingen med å si at så mye oljepenger kan vi bruke, er det grunnlaget man setter opp resten av budsjettet på. Vi har et enormt overskudd, og det bør i større grad komme folket til gode gjennom at vi bør kreve noe mindre skatter og avgifter av dem med de laveste inntekter, og så bør vi gjøre noe for syke, uføre og pensjonister. Det er det opplegget til Fremskrittspartiet har hatt som utgangspunkt.