trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-21:
Nå skal ikke jeg forskuttere det som er Kredittilsynets behandling av denne saken. Men jeg har bare lyst til å minne om det jeg var innom i mitt svar. For det første var denne lovendringen enstemmig i Stortinget. Den skjedde på bakgrunn av at de erfaringene vi hadde, og de erfaringene som Kredittilsynet hadde fra tilsynsarbeidet, viste at det var nødvendig å heve terskelen. Det betyr jo at i utgangspunktet er det slik at hvis attføringsbedrifter skal utføre regnskapstjenester for andre, må det stilles de samme kravene til dem når det gjelder faglig kvalitet, som til andre regnskapsførere. Men det fins jo noen muligheter for tilpasning for attføringsbedrifter til dette kravet. Det vil være slik at hvis de skal ta oppdrag fra andre og drive regnskapsføringstjenester for dem, så kan man jo også vurdere om det er aktuelt å skille ut den virksomheten i eget selskap. Opplæring kan man uansett drive, og det er jo viktig. Dette er et område der det er viktig å drive attføring. Vi trenger denne typen arbeidskraft, og det må vi balansere opp mot hensynet til det tilsynsarbeidet som også er enormt viktig for å sette en høy standard på området.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-21:
Representanten Flåtten kan ikke tolke meg noe som helst slags sted. Denne søknaden er til behandling i Kredittilsynet, og jeg avventer hva de kommer med og hvilken konklusjon de trekker av det. Men jeg vil jo tro at representanten Flåtten er enig med meg i at vi må klare å balansere to hensyn. Det ene er kravet til det tilsynsarbeidet som er veldig viktig i forhold til hva slags standard vi snakker om, i forhold til skattesystemet og alt dette, samtidig som vi klarer å få til en god kapasitet når det gjelder attføringsarbeid, f.eks. revisorer. De hensynene må vi klare å balansere opp mot hverandre, og det er det vi skal gjøre når vi håndterer disse sakene.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-21:
Jeg har merket meg at det er visse forhåpninger i Høyre og i Fremskrittspartiet og hos andre om at jeg vurderer å trekke meg midt i denne stortingsperioden. Jeg må bare bringe til torgs et bidrag til skuffelse umiddelbart. Det var helt klargjort også i forbindelse med valgkampen i 2005 at jeg har høy prestisje i forhold til å få gjennomført den barnehagereformen som Stortingets flertall og til slutt alle partiene var enige om, men jeg kommer ikke til å vurdere hvor godt vi har lyktes i det før vi kommer til 2009 og skal se oss tilbake og se hva vi faktisk har fått til. Så til spørsmålet om manglende kapasitet i byggebransjen. Barnehageutbygging er som kjent et kommunalt ansvar, og det er kommunene selv som anslår behovet for barnehageplasser og legger lokale planer for utbygging og utvikling av barnehagetilbudet. Oversikt over situasjonen på byggemarkedet er selvfølgelig en viktig del av god kommunal planlegging. Og her vil det jo være store variasjoner rundt omkring i landet med hensyn til hva slags kapasitet det er. Kommunene rapporterer årlig den 20. september inn tall på barn i barnehage og på venteliste samt hvilke planer de har for videre utbygging, til Kunnskapsdepartementet. Denne rapporteringen danner grunnlag for Regjeringens budsjettplanlegging. Regjeringen har så langt truffet ganske godt med sine planer. Avviket har bestått i at kapasitetsveksten ser ut til å ha blitt sterkere enn forventet. Foreløpige KOSTRA-tall viser at hele 11 500 flere barn fikk plass i barnehage i fjor, og det ble opprettet om lag 16 100 flere heltidsplasser. Grunnen til at disse tallene ikke stemmer, er at en del på deltid går opp til heltid, og at det derfor må bygges flere heltidsplasser. Det er faktisk høyere enn det måltallet som Regjeringen satset på, 10 500 flere barn og 13 500 heltidsplasser. Regjeringen opplever ikke det at kommunene overgår våre anslag, som problematisk i en så viktig sak. Tvert imot – Regjeringen og jeg er veldig glad for at man overoppfyller de målene vi har satt oss. Det betyr at det er en nasjonal dugnad på gang for å få til full barnehagedekning. Kunnskapsdepartementet er i tett dialog med kommunene vedrørende utfordringer på veien mot målet om full barnehagedekning i løpet av 2007. Flere kommuner, særlig storbykommunene, har gitt tilbakemelding om at press i byggebransjen bidrar til forsinkelser. Dette gjør Regjeringen noe med. Vi har bl.a. opprettet et eget tilskudd til permanente barnehageplasser i midlertidige lokaler. Dette gjør at kommuner som har mange barn i kø for en barnehageplass, kan forsere barnehageutbyggingen og slik bi-dra til at flere barn kan få et godt barnehagetilbud så raskt som mulig.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-21:
For det første vil jeg gjerne gjenta at jeg aldri på noe tidspunkt har sagt at jeg skulle vurdere min stilling midt i en stortingsperiode eller en regjeringsperiode, den vurderingen tar jeg i 2009, og den vil avhenge av hvor godt vi lykkes med å gjennomføre barnehagereformen. Så vil jeg minne representanten Skovholt Gitmark om at hele Stortinget stilte seg bak. Situasjonen under Bondevik I-regjeringen var jo at det ble bygd 2 000–3 000–4 000 nye barnehageplasser pr. år. Vi er i nærheten av å tidoble dette antallet i 2007. Så det er en kraftig, massiv satsing. Vi bruker 6,4 milliarder kr mer på barnehagesektoren enn den regjeringen vi overtok etter. Så her er det en voldsom satsning. Det er først og fremst kommunene som har ansvaret for å kartlegge den kapasiteten de har for å bygge barnehager. Det er også kommunenes ansvar å bygge barnehager. Det vi fra statens side må gjøre, er å sørge for at vi stiller opp med penger. Det står ikke på penger – det er øremerkede bevilgninger både til investeringer og til drift. I det store bildet må vi selvfølgelig også skjele til andre reformer for å sikre at det er kapasitet til å gjennomføre barnehagereformen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-03-21:
Vi har selvfølgelig en nasjonal oversikt over kapasiteten. Representanten Gitmark har rett i at vi må se bygg og anlegg under ett, men vi prøver jo å gå mer inn på de enkelte områdene for å danne oss et bedre bilde. Foreløpig har vi ingen faglige holdepunkter for å lage et skarpt skille og si at i byggenæringen er det overoppheting, mens det i anleggsbransjen er stor ledig kapasitet. Når det gjelder utbyggingsprosjekter i barnehagesektoren, vil jeg si at det er så store nasjonale variasjoner – fra områder med press til områder med ledig kapasitet – at den oppgaven må kommunene påta seg. De bør også sørge for at de prioriterer i tråd med det som et bredt politisk flertall står bak, nemlig at barnehageutbyggingen bør komme foran andre høyt prioriterte oppgaver.
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-03-21:
Jeg har følgende spørsmål til finansministeren: «Statsråden har uttalt at dersom hun ikke når målet om full barnehagedekning innen 2008, «er dere kvitt meg». Nå ser det ut til at målet om full barnehagedekning ikke blir nådd bl.a. på grunn av mangel på kapasitet i byggebransjen. Det offentlige er samtidig den største kjøper av bygg- og anleggstjenester i Norge og handler årlig slike tjenester for ca. 80 milliarder kr. Har statsråden noen kontakt med byggebransjen for å kartlegge om de har kapasitet til å bygge før departementet legger sine planer?»
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-03-21:
Høyre deler statsrådens glede over at det blir bygd mange nye barnehageplasser. Imidlertid deler vi ikke statsrådens glede over å bli sittende i statsrådsstolen. Vi hadde gjerne sett at statsråden fulgte opp egne løfter både fra valgkampen og senere, om at ord skal bli stående, og at løfter skal bli innfridd – hvis ikke så «er dere kvitt meg.» Det oppleves som spesielt at Regjeringen på den ene siden legger planer for stadig nye reformer og gir mange løfter, men samtidig ikke har systematisk kontakt med dem som innehar kompetansen, og som faktisk skal realisere løftene til bl.a. finansministeren. Så mitt oppfølgingsspørsmål til finansministeren er: Vil statsråden ta initiativ til en mer systematisk dialog med byggenæringen for å sikre større forutsigbarhet, og ikke minst sørge for at det er samsvar mellom hennes og hennes egen regjerings løfter og hva næringen faktisk er i stand til å realisere?
Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2007-03-21:
Jeg oppfatter det slik at statsråden ikke svarer på det reelle spørsmålet: På hvilken måte kan hun som finansminister se til at det er en dialog mellom på den ene siden politikerne og statsrådens egen regjering og på den andre siden byggenæringen, og at det blir mer samsvar mellom regjeringens løfter og bransjens egen mulighet til å bygge ut? Jeg ønsker nok en gang at statsråden svarer på akkurat det. Kanskje kan hun også knytte en kommentar til om det ikke ville være fornuftig å splitte opp Finansdepartementets egen samlebetegnelse for bygg og anlegg, nettopp fordi det i byggsektoren går så det suser for tiden, mens det i anleggssektoren er betydelig kapasitet. Det kan følges opp videre ved å bruke flere statlige midler på f.eks. vei og jernbane for å utnytte den kapasiteten som finnes innen anleggsbransjen – jeg kan som sørlending selvfølgelig nevne firefelts vei mellom Oslo og Stavanger bl.a. – eller ved å se til at det blir mer til anlegg enn til andre store offentlige byggeprosjekter.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Det overordnede målet er å bidra til politiske reformer i Zimbabwe. Vi må da gå igjennom hvilke virkemidler som kan bidra til å nå det målet. Det er ingen tvil om at det er all mulig grunn til å kritisere myndighetene i Zimbabwe for menneskerettighetsbrudd. Samtidig er det lite sannsynlig – og det inntrykket fikk jeg forsterket nå i møtet med ti afrikanske kollegaer – at en uttalelse om Zimbabwe vil få flertall i FNs menneskerettighetsråd, og alle de afrikanske landene vil trolig stemme imot. Utgangspunktet for en løsning må, som jeg sa, finnes i Afrika. På det nåværende tidspunkt mener jeg det er riktig å gi de afrikanske lederne best mulige forutsetninger for å få til en slik løsning. Vi deltar aktivt i dialogene med spesialrapportørene og vil i den forbindelse ta opp spørsmålet om menneskerettighetssituasjonen i Zimbabwe. Vi vil vurdere nøye, strategisk, hvordan vi best kan påvirke denne situasjonen i fora som Menneskerettighetsrådet. Storbritannia står historisk i en spesiell situasjon i Zimbabwe. Det har vært eksempler på at hver gang Storbritannia blir nevnt, får Mugabe et godt argument for ikke å gå med på noe som helst. Vi kommer til å være til stede når britiske myndigheter senere denne uken har et givermøte i London for å diskutere strategien videre, og der vil Norge ta aktivt del.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Jeg får rapporter fra Norges ambassadør i Zimbabwe om utviklingen. Vi er tett engasjert. Det er krevende å være sendemann i Zimbabwe i disse dager. Det er på grensen til direkte trusler fra myndighetene mot diplomatisk personell, så det er en krevende oppgave. Vi har her, som mange andre steder, et godt nettverk i det sivile samfunnet i Zimbabwe. Jeg hørte i dag på radioen generalsekretæren i Kirkens Nødhjelp omtale kirkeinitiativet. Det viser igjen at vi har nettverk i Norge i vårt frivillige miljø mot miljøene i Zimbabwe – noe som kanskje er styrken i mye av den politikken vi har overfor land i Afrika. Jeg kan bare understreke at Norge både offisielt og via andre kanaler vil forsøke å være i inngripen med disse miljøene. Til sist vil jeg si at jeg som generalsekretær i Norges Røde Kors møtte opposisjonslederen på mitt kontor for to år siden, og bildene av ham nå – kvestet i Zimbabwe – gjør et sterkt inntrykk. Det nettverket som er av norske miljøer som bryr seg om Zimbabwe, og som vil Zimbabwes beste, er også en kanal vi skal bruke i det arbeidet vi skal gjøre framover.
Bent Høie (Høyre), 2007-03-21:
«Statsråden har siden fusjonsavtalen mellom Statoil og Hydro ble kjent flere ganger understreket at selskapets hovedkontor skal ligge i Stavanger, senest i Aftenposten 10. mars. Nå er imidlertid fusjonsavtalen kjent og fortsatt legges det opp til en deling av konsernfunksjonene mellom Oslo og Stavanger. Hvorfor har ikke Regjeringen gjort noe i denne saken?»
Bent Høie (Høyre), 2007-03-21:
Det som næringsministeren nå sier, kunne like godt en informasjonssjef i det nye selskapet ha sagt. Et av de skremmende elementene ved denne saken er at Regjeringen ikke har vært villig til å bruke sitt eierskap til å sikre Norges mulighet til å befeste Stavanger som europeisk energihovedstad. Det er kun Regjeringen som nå snakker om hovedkontor i Stavanger. Konserndirektør Helge Lund nekter konsekvent å bruke dette begrepet. Dette begrunnes av kommunikasjonsdirektør Ola Morten Aanestad i dagens Rogalands Avis med følgende: «Det er fordi det vil bety at hele konsernledelsen skal være i Stavanger, mens konsernet skal ledes både fra Oslo og Stavanger.» Det er altså Helge Lunds grunn til å nekte å bruke begrepet «hovedkontor». Vil Regjeringen skjære igjennom i denne saken og gå for et samlet hovedkontor i Stavanger, slik som situasjonen er i dag?
Bent Høie (Høyre), 2007-03-21:
Hvis det er slik at Regjeringen har vært profesjonell og tydelig, burde det jo være mulig å spore endringer når det bl.a. gjelder hovedkontorspørsmålet, i tiden mellom integrasjonsavtalen, som ble lagt fram den 18. desember i fjor, og fusjonsavtalen, som ble offentliggjort den 13. mars. Derfor ber jeg nå statsråden, for å synliggjøre statens profesjonelle, aktive eierskap i denne saken, redegjøre for hva som er de synlige endringene i forbindelse med hovedkontorfunksjonen og lokaliseringen, i tiden mellom integrasjonsavtalen, lagt fram den 18. desember, og fusjonsavtalen, offentliggjort den 13. mars.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
StatoilHydro vil ha forretningskontor i Stavanger. Det vil framgå av vedtektene, slik det i dag gjør for Statoil. Selskapet vil ha en deling av konsernfunksjonene, men fem av åtte konserndirektører vil ha tilhold i Stavanger, og hovedvekten av konsernfunksjonene vil ligge i Stavanger. Stavanger blir StatoilHydros viktigste kraftsentrum, og antall ansatte vil øke noe i forhold til i dag. Regjeringen har lagt til grunn at selskapets hovedkontor skal være i Stavanger. StatoilHydro vil ha en størrelse og kompetanse i Stavanger som understøtter dette. Jeg mener derfor det er lagt godt til rette for at det sterke miljøet i Stavanger vil bli videreutviklet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Det er åpenbart at representanten Høie er dårlig informert om de prosessene som foregår. Derfor er det greit å bli stilt dette spørsmålet. Når representanten Høie sier at Regjeringen ikke har gjort noe, er det direkte feil. Regjeringen opptrer som en ryddig eier i denne saken, og det trodde jeg faktisk at representanten Høie og hans parti var opptatt av. En av de tingene vi har vært opptatt av helt fra den første gangen vi hørte om fusjonen, er at Stavanger fremdeles skal være tyngdepunktet for oljevirksomhet i Norge. Det har vært mye spekulasjoner om det også i forkant av denne fusjonen. Det har Regjeringen vært opptatt av fra første dag. Men vi har selvfølgelig håndtert det på en profesjonell måte, slik en eier skal gjøre det, i forhold til de lovlig valgte organene i styret. Men utfallet av det som blir foreslått, er at Stavanger ikke bare opprettholder sin del av aktiviteten, men at det faktisk blir flere ansatte i Stavanger etter fusjonen enn det var før fusjonen. Så her har Regjeringen vært klar og tydelig, på den profesjonelle måten vi skal være i forholdet mellom én av flere eiere og de styrende organer.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Representanten Høie ser da bort fra at Regjeringen faktisk var inne i denne saken før integrasjonsavtalen. Og som jeg sier: I hele prosessen, helt fra første gang vi hørte om ideen, har vi vært opptatt av at Stavanger skal videreføres som tyngdepunktet i oljesektoren i Norge. Det er også registrert en viss forskjell på bruken av begrepet «forretningsadresse» og den formulering som i dag brukes i Statoils vedtekter, «forretningskontor», det samme som vil bli resultatet i det nye selskapet. Som jeg sa, har det for denne regjeringen vært viktig å understreke Stavangers betydning i oljemiljøet framover. Det er det som kommer fram i de forslag som nå foreligger om selskapets organisering. Men så er det selvfølgelig slik at også selskapet Hydro har mange ansatte med mye kompetanse. De to organisasjonene skal integreres, og det at det er blitt tatt hensyn til at begge organisasjonenes ansatte og deres ressurser skal bli med i det nye selskapet, håper jeg representanten Høie er enig i er en balanse som må ivaretas.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Som representanten sa: Reiseliv er en viktig næring som bidrar til verdiskaping og sysselsetting, ikke minst i distriktene. Regjeringspartiene har i Soria Moria-erklæringen uttalt at reiseliv er ett av fem strategiske satsingsområder, og vi iverksetter derfor tiltak for å styrke reiselivsnæringene. Blant annet er bevilgningene til reiselivsnæringene fordoblet siden 2005, til 200 mill. kr i år. Videre utarbeider vi en nasjonal reiselivsstrategi for reiselivsnæringene. Siktemålet med dette arbeidet er å styrke grunnlaget for en positiv utvikling av reiselivsnæringene. I den såkalte Gøteborgprotokollen har Norge inngått svært krevende forpliktelser om å redusere NOx-utslipp. Det er snakk om store utslippsreduksjoner, og dessuten er det kort tid igjen til vi skal ha oppfylt avtalen, i 2010. Norge er i henhold til denne protokollen forpliktet til å redusere de årlige utslippene av NOx til maksimalt 156 000 tonn. Med utgangspunkt i de nye reviderte utslippstallene som ble lagt fram av Statistisk sentralbyrå den 12. februar, tilsvarer forpliktelsen en utslippsreduksjon på knapt 27 pst. i forhold til 1990 og knapt 21 pst. i forhold til 2005. Stortinget vedtok å innføre en NOx-avgift fra 1. januar 2007. For at NOx-avgiften skal kunne virke etter sin hensikt, omfatter den en så stor andel av de totale utslippskildene som mulig. Avgiften er i utgangspunktet generell, og det er få unntak. Alle skip, inkludert skip i cruisenæringen med framdriftsmaskineri med samlet installert effekt over 750 kW, omfattes av NOx-avgiften. Bakgrunnen for dette er at man i størst mulig grad ønsker å oppnå likebehandling mellom norske og utenlandske aktører. Utslipp fra fartøy i direkte fart mellom norsk og utenlandsk havn er fritatt for avgift for hele farten. Etter en nær dialog mellom regjeringspartiene og næringsorganisasjonene vedtok Stortinget et tillegg om at «utslippskilder omfattet av miljøavtale med staten om gjennomføring av NOx-reduserende tiltak i samsvar med et fastsatt miljømål» kan fritas for avgift. Miljøverndepartementet er nå i dialog med de interesserte næringsorganisasjonene om innholdet i mulige avtaler. De norske NOx-utslippene skiller seg ganske sterkt fra utslippene i andre europeiske land, ved at hele 25 pst. av utslippene kommer fra skip i innenriksfart. I tillegg kommer 12 pst. fra fiskefartøy. Det er ingen andre land som har en så høy utslippsandel fra skip og fiskefartøy. Til slutt vil jeg understreke at bakgrunnen for at Norge har forpliktet seg til strenge utslippskrav gjennom Gøteborgprotokollen, selvfølgelig er hensynet til miljøet.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Nei, det er absolutt ikke en fiskal avgift. Det dokumenteres gjennom det kompromisset som ble laget i Stortinget i forhold til muligheter til å sette inn miljøtiltak for å unngå avgiften. Det dokumenterer jo at avgiften ikke er fiskal. Men skal vi klare å få til reduksjon av NOx internasjonalt, er selvfølgelig veien å gå å få til bedre internasjonale avtaler, slik at vi får skipsfarten med oss. Regjeringen jobber aktivt med det innenfor skipsfartspolitikken, og heldigvis registrerer jeg at også rederinæringen selv er opptatt av å få til internasjonale avtaler og har en såkalt nullutslippsvisjon. Hvor stort et eventuelt tap vil bli i forhold til den avgiften, gjenstår å se i de anslag som representanter for den internasjonale næringen har framlagt som sine påstander. Veldig ofte er utgangspunktet for cruisefarten i Norge fjordene våre, det er naturen vår. En del av grunnlaget for den reiselivsstrategien vi skal legge, er nettopp å synliggjøre at vi har et grønt reiseliv i Norge. Derfor er jeg overbevist om at å ta vare på naturen er en god investering for reiselivet på lang sikt, også for cruisenæringen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Det er gjort flere tiltak for å kunne møte den utfordringen som avgiften faktisk er for dem som blir mest berørt av den. Det er gjort gjennom tilskuddsordninger, både til nærskipsfart generelt, til fraktefart og fiskeflåten. Der har vi satt av penger for å gi støtte til investering i NOx-reduserende tiltak. Det er ikke slik at denne regjeringen ikke har tatt de utfordringene på alvor. I tillegg ble det åpnet for en adgang til å inngå miljøavtaler, et regelverk som nå utformes i samarbeid med Miljøverndepartementet, for å få reelle reduksjoner i NOx-utslipp og på den måten unngå den avgiften som her blir omtalt. Men det er ikke slik at Regjeringen har planer om å fjerne den avgiften igjen i revidert budsjett, for vi har også ansvaret for at vi oppfyller vår del av Gøteborgprotokollen. Det skal vi gjøre ved den avgiften, men også ved et samarbeid med de berørte næringene – og få til reelle NOx-reduserende tiltak som kan begrense kostnadene og få ned utslippene.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Regjeringen fokuserer på forebyggende sjøsikkerhet og oljevernberedskap langs hele kysten. Vi ser viktigheten av å tilrettelegge for at sjøtransport skal være en miljøvennlig transportform. Som et ledd i det arbeidet har Kystverket i en rapport om den nasjonale slepeberedskapen gitt anbefalinger om tiltak. Et av forslagene i rapporten er å innleie et slepefartøy ved sørlandskysten. «Fjord Champion»-havariet utenfor Søgne i mars 2005 viste at uhell også kan skje på sørlandskysten. Jeg er enig med spørsmålsstilleren i at det er stor trafikk utenfor sørlandskysten. Vi må derfor vurdere tiltak også her. Kystverkets slepebåtrapport må ses i sammenheng med øvrige sjøsikkerhets- og oljevernberedskapstiltak. Kystverkets trafikksentraler overvåker all skipstrafikk ved hjelp av bl.a. AIS. AIS er et system som sikrer automatisk identifikasjon av skip. Det er videre etablert seilingsleder 30 nautiske mil fra kysten i Nord-Norge. Fiskeri- og kystdepartementet har bedt Kystdirektoratet om å starte arbeidet med å få etablert seilingsleder sørover langs Vestlandet og Sørlandet. Dette er viktige virkemidler i en helhetlig oljevernberedskap. I dag er det slik at Kystverket har adgang til å rekvirere slepebåt dersom et fartøy er i nød. Kystverket kan også pålegge kapteinen å ta slep om bord innen territorialgrensen. Ved hjelp av AIS har Kystverket god oversikt over tilgjengelige slepebåtressurser langs kysten. Forsvaret har også gjennom Indre Kystvakt stasjonert fartøyet «Nornen» som dekker Skagerrak-området. Fartøyet har også oljevernutstyr om bord. Dette er viktig for den samlede beredskapen langs sørlandskysten. En nasjonal beredskap vil i størst mulig grad måtte basere seg på eksisterende tilgjengelige ressurser. Departementet har nå Kystverkets rapport til vurdering og vi ser denne rapporten i sammenheng med andre nødvendige tiltak. Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget om behovet for ytterligere tiltak innen oljevernberedskapen på et senere tidspunkt, herunder vurdering av ytterligere slepebåtberedskap på sørlandskysten.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Som representanten utmerket godt er klar over, kan ikke jeg stå her og si noe om hva som kommer i neste års statsbudsjett. Men oljevernberedskap og beredskap langs kysten i det hele er av de sakene som Regjeringen retter fokus mot, også i det budsjettarbeidet som foregår nå. Hva som kommer av bevilgninger, får vi se når budsjettet blir lagt fram.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
I tillegg til de tiltakene som representanten helt riktig nevnte, men som ikke har døgnberedskap, er Kystvakten stasjonert med fartøyet «Nornen», som er på sørlandskysten og i Skagerrak, og som er et betydelig bidrag til slepebåtberedskapen i området. Så vil vi, som jeg sa i mitt forrige korte svar, komme tilbake til hvilke ytterligere tiltak som er aktuelle i forbindelse med statsbudsjettet for 2008. Det vil selvfølgelig komme fram først når statsbudsjettet for 2008 blir framlagt.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
I Kystverkets handlingsprogram for 2002–2011 ble utbedring av innseilingen til Halden omtalt. Målet med prosjektet var bl.a. å gjøre det mulig for fartøy med større dypgang å gå inn til Halden. Drøyt halvparten av de påtenkte inngrepene ville måtte gjennomføres på svensk grunn, ettersom riksgrensen mellom Sverige og Norge går midt i sundet. Iddefjorden er en av Sveriges svært få terskelfjorder og har et særpreget artsmangfold. Kystverket har gjennomført en omfattende planprosess med det formål å klargjøre omfang og konsekvenser av en utdyping av innseilingen til Halden gjennom Ringdalsfjorden. Kystverket har fulgt de prosesskrav som følger av plan- og bygningslovens bestemmelser. Det er gjennomført en konsekvensutredning etter norsk lovgivning. Etter krav fra Miljøverndepartementet ble det utredet som en sak med grenseoverskridende virkninger som krevde koordinering mot svenske myndigheter. Det planlagte tiltaket ville kreve inngrep på svensk side. Svenske myndigheter har gjennom hele planprosessen vært kritiske til mulige negative virkninger på miljøet som følge av tiltaket. Svenske myndigheter behandlet saken som såkalt regjeringsbeslutning. I høringsuttalelser og behandlinger i den svenske regjeringen kom det klare uttalelser om at tiltaket ble ansett som skadelig for det biologiske miljøet i Ringdalsfjorden, og at det således ikke ville bli gitt tillatelse fra Sverige. På den bakgrunn er innseilingen til Halden ikke omtalt som et aktuelt prosjekt i St.meld. nr. 24 for 2003-2004 Nasjonal transportplan 2006–2015, som ble fremmet av Bondevik II-regjeringen. Kystverket har derfor i etatens handlingsprogram for 2006–2015 informert om at det ikke vil bli arbeidet med denne saken i planperioden. Det er gledelig at bedriften Nexans i Halden går godt. Dette endrer neppe på den miljømessige vurderingen av prosjektet fra svensk side. Jeg slutter meg derfor til det som ligger til grunn for Bondevik II-regjeringens grunnlag for vurderingen av prosjektet om innseilingen til Halden.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Som det går fram av mitt første svar, var det ikke motvilje, verken i den daværende norske regjering eller hos dem som da var i opposisjon, som var bakgrunnen for at denne saken strandet i forrige omgang. Siden dette var tema i Sverige, har det også kommet ny regjering i Norge, noe som er bra for næringslivet og for Nexans. Det har også kommet ny regjering i Sverige, det er riktig. Nå er utgangspunktet for planarbeidet lagt med de prioriteringer fylkesvis som er innført i Nasjonal transportplan for den inneværende perioden. Men jeg er innstilt på at vi, dersom det blir mulig å komme til andre konklusjoner sammen med den svenske regjeringen, vurderer dette senest i forbindelse med arbeidet med den neste nasjonale transportplanen, som skal behandles i slutten av denne stortingsperioden. Vi har et ønske om å bidra til en løsning, men vi må være enige med våre gode naboer om at den løsningen er god nok, før vi kan klare å få gjennomført den.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Jeg kan ikke si noe om når det går an å realisere det prosjektet som har vært ønskelig fra norsk side, og som representanten sier det har vært bred politisk enighet om i Norge. Men de fagmyndigheter som analyserer situasjonen i Sverige med miljømessig utgangspunkt, har jo ikke blitt endret om det har vært et regjeringsskifte. Vi skal også ha respekt for at Sverige har et betydelig mindre antall typiske terskelfjorder enn det vi har i Norge, så fjorden oppfattes nok som noe mer unik, med utgangspunkt i svenske miljømyndigheters situasjon. Men som jeg har sagt: Vi er innstilt på å vurdere saken på nytt når det er grunnlag for det, men med den respekt som vi må ha for at det er et fellesområde med Sverige vi snakker om. Jeg synes nok en naturlig anledning ville være i forbindelse med transportplanen for neste periode, hvis ikke det er mulig å ta den diskusjonen før det.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Ordningen som det refereres til i representanten Løviks spørsmål, er en prøveordning som ble gjennomført i fjor høst, med levering av distriktskvoter i Nordland, Troms og Finnmark. Ordningen har som formål å legge til rette for tilførsel av råstoff til fiskeriavhengige distrikter. Slik tilførsel av råstoff skal skape aktivitet, sysselsetting og verdiskaping i de aktuelle distriktene. Prøveordningen er nå evaluert av Fiskeriforskning. Evalueringen gir en grundig beskrivelse av hvilke faktorer som påvirket ordningens virkemåte og effekt i 2006. Rapporten viser bl.a. at effekten av ordningen avhenger av at distriktskvotene gir en annen fordeling av fisken enn ordinært fiske, og at utviklingen i det ordinære fisket hadde stor betydning for distriktskvoteordningen. Videre gir rapporten en rekke råd om hvordan ordningen bør innrettes for å sikre at de politiske målene blir oppnådd, og andre virkemidler blir vurdert for å nå de samme målene. Prøveordningen i fjor kom sent i gang, men gav likevel noen positive effekter for sysselsetting og aktivitet. Fiskeri- og kystdepartementet har fått tilbakemeldinger om at intensjonene bak ordningen er gode, og utfordringen er da å sørge for at utformingen av ordningen blir best mulig. Departementet er nå i gang med oppfølgingen av arbeidet med distriktskvoter, og rapporten fra Fiskeriforskning vil være et viktig bidrag i dette arbeidet. Departementet vil deretter ta stilling til eventuell videreføring og justeringer av ordningen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Det er helt riktig at det er fiskeriavhengige områder i mange deler av landet. Jeg har selv besøkt noen av mottakene i Løviks område, så det er helt riktig. Men formålet med denne ordningen var jo at de nevnte fylkene skulle komme positivt ut og få sikret leveringsgrunnlaget sitt. Det er ingen tvil om at den prøveordningen som vi hadde i fjor, kom så sent i gang på året at vi egentlig ikke får vurdert virkningene av ordningen godt nok. I hvert fall vil det være aktuelt for departementet å starte en tilsvarende ordning på et tidligere tidspunkt i inneværende år, men det kan også, og det får vi komme tilbake til, bli snakk om å justere regelverket innenfor ordningen.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-03-21:
Innenfor fiskeripolitikken har vi en god del virkemidler som noen med ren økonomisk bakgrunn vil hevde kunne vært mer kostnadseffektive. Hele innordningen av norsk fiskeripolitikk er slik. I sin ytterste konsekvens kunne vi tatt opp mye av det volumet som er tilgjengelig, med fabrikktrålere og tatt opp fisken på en effektiv måte. Jeg har inntrykk av at det har vært bred politisk enighet, også i den forrige regjeringen – selv om vi var veldig uenig i regjeringens tidsuavgrensede strukturordning – om at vi skulle ha et aktivt fiskeri, både på sjøen og med videreforedling på land i hele Norge. Det er en ambisjon for flere partier på Stortinget enn de som nå sitter i regjering. Det er i hvert fall Regjeringens ambisjon. Derfor kan en ikke si at rent samfunnsøkonomisk kunne fordelingen vært på en annen måte, at det er det eneste svaret. Samfunnsøkonomisk handler det nemlig også om: Hvordan ønsker vi å ha det langs kysten, f.eks. i Nord-Norge? Hvilken aktivitet ønsker vi i fabrikkanleggene i Nord-Norge? Hvordan ønsker vi å sikre ressursgrunnlaget for fiskerne i Nord-Norge? Det ønsker denne regjeringen å videreføre.
Siri A. Meling (Høyre), 2007-03-21:
Jeg vil stille nærings- og handelsministeren følgende spørsmål: «Reiselivsnæringen advarer mot at den nye NOx-avgiften vil ha dramatiske konsekvenser. Avgiften fører til store ekstrautgifter ved anløp til norske havner og det forventes et tap i antall anløp på en fjerdedel av aktiviteten. Hver passasjer legger igjen ca. 1 200 kr i omsetning. Samtidig er det lite trolig at avgiften vil redusere utslippene fra cruisefartøy. Reiselivsnæringen er et viktig område i næringspolitikken. Hva vil Regjeringen gjøre for å hindre at NOx-avgiften svekker reiselivets rammevilkår?»
Siri A. Meling (Høyre), 2007-03-21:
Jeg takker for svaret. Reiselivsnæringen er jo den næringen som forventes å ha sterkest vekst globalt, og Regjeringen har jo selv definert den som et av fem satsingsområder. Vi vet at en cruisepassasjer forventes å legge igjen 1 200 kr pr. havneanløp, og European Cruise Service har estimert at avgiften med et konservativt anslag gir 600 mill. kr i tapte eksportinntekter i 2010 og bortfall av mange tusen arbeidsplasser. Med dette bakteppet er det jo viktig at en med denne avgiften faktisk oppnår resultater i forhold til miljøet. Forventer Regjeringen at noen cruiseskip vil installere ny teknologi på grunn av den særnorske NOx-avgiften? Som kjent vil et cruiseskip bare oppholde seg i norske farvann i korte perioder. Er det da trolig at de vil investere i ny teknologi basert på denne norske avgiften? Spørsmålet er om dette vil ha noen som helst miljøvirkning i forhold til utslipp fra cruisetrafikken. Eller er det slik at NOx-avgiften bare er en fiskal avgift til statskassen?
Siri A. Meling (Høyre), 2007-03-21:
Avgifter kan heldigvis forandres, og spørsmålet er om det kan være aktuelt for Regjeringen å endre denne avgiftspolitikken i revidert nasjonalbudsjett. Som nærings- og handelsministeren bør kjenne til, har kritikken mot innretningen av denne NOx-avgiften vært sterk fra mange kanter. Cruisetrafikken og reiselivsnæringen er en part, fiskerinæringen er en annen. Rogalandsbenken på Stortinget hadde senest i går et møte med representanter for Egersund kommune, næringsliv og fiskerinæringen i Egersund, der konsekvensen av denne avgiften ble synliggjort. Avgiften stimulerer til at norsk fiskeråstoff i økende grad vil landes i utenlandske, fortrinnsvis danske, havner, og at Danmark på denne måten får økt videreforedling, både industri, verdiskaping og arbeidsplasser basert på norsk råstoff. Er dette en god politikk? Fiskerinæringen ber her om en konkurranselikhet. Innser ministeren at NOx-avgiften er et feil instrument å bruke i forhold til miljøeffekt og konkurransenøytralitet? Er det aktuelt å endre denne avgiften i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett denne våren?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-03-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Det er svært tett skipstrafikk i Skagerrak med gjennomsnittlig 40 lasteskip og 18 tankskip hvert døgn, langt flere tankskip enn f.eks. på finnmarkskysten. Økt skipstrafikk gir økt risiko for uhell og oljeforurensning. To år etter at «Fjord Champion» havarerte i Søgne-skjærgården, er ennå ingen døgnbemannet slepebåt på plass. Utredningen om kystberedskap er forlengst ferdig. Folk i Agder og ansatte i Kystverket er bekymret. Hva vil statsråden gjøre for å forbedre slepebåtberedskapen på Agderkysten?»
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-03-21:
Jeg takker statsråden for svaret, men jeg må innrømme at jeg er nokså utålmodig i forhold til denne problemstillingen. Som nevnt: I seilingsleden utenfor sørlandskysten kommer det skip både fra Østersjøen og fra Nordsjøen, og trafikken forventes å øke betraktelig fram mot 2015. Som jeg nevnte, er det i dag svært tett skipstrafikk – 40 lasteskip og 18 tankskip pr. døgn. Det gir en stor risiko. Vil Regjeringen fremme forslag om oppgradering av den beredskapen i neste års budsjett?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2007-03-21:
Takk for den oppfølgingen. Til slutt: Utredningen om kystberedskapen har jo vært ferdig i over et år, og lite har skjedd. Det er stasjonert slepebåter i bl.a. Arendal og Kristiansand, men disse har ikke døgnbemanning. Det vil derfor ta verdifull tid å komme båter til unnsetning for å hindre person- og miljøkatastrofer på sørlandskysten, som er en sårbar kyststripe. Når vil Regjeringen iverksette helt nødvendige tiltak i beredskap langs Skagerrakkysten?
Martin Engeset (Høyre), 2007-03-21:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Sjøkabelfabrikken Nexans AS i Halden er en av Østfolds største industribedrifter og hevder seg meget godt i et krevende internasjonalt marked. Den svært trange og grunne farleden inn Ringdalsfjorden representerer imidlertid en sterkt begrensende faktor for bedriftens mulighet til videre vekst og utvikling. Gjennom lengre tid har bedriften forsøkt å få forståelse for behovet for å få gjort noe med denne farleden. Vil statsråden ta et initiativ overfor bedriften, lokale myndigheter og svenske myndigheter?»
Martin Engeset (Høyre), 2007-03-21:
For ordens skyld må jeg vel takke statsråden for svaret, selv om jeg ikke er veldig oppløftet over innholdet. Saken er den at 10. januar i år var statsrådens statsrådskollega, Odd Roger Enoksen, i Halden og besøkte bedriften. Odd Roger Enoksen uttalte da til Halden Arbeiderblad: «Dette er et problem som må løses, men jeg kan ikke si når og hvordan.» Han lovte dessuten å bringe saken videre til sin kollega i Regjeringen, altså den herværende statsråd. Det har kommet en ny regjering i Sverige. Det kan åpne for at man kan finne grunnlag for å gjøre en ny vurdering. Er statsråden innstilt på å ta et nytt initiativ overfor svenske myndigheter, slik at man kan få en løsning på denne meget marginale saken når det gjelder inngrep, men svært, svært viktige saken for en stor og viktig industribedrift i Østfold?
Martin Engeset (Høyre), 2007-03-21:
Det var ikke min hensikt å forsøke å gjøre dette til et partipolitisk tema. Jeg tar dette opp fordi det er en utbredt bekymring, tverrpolitisk og næringsmessig, i Østfold og Halden i denne saken. I Norge har det vært bred enighet om at det burde være mulig å få til noe. Det har, som statsråden sier, og som jeg selv var inne på, vært svenske myndigheter som har satt foten ned. Men det faktum at det nå har kommet en ny svensk regjering åpner for en mulighet til å kunne ta saken opp på nytt. Det er det ene. Det andre er at man tidligere har lagt til grunn at det kanskje var behov for å sprenge fjellmasser både over og under vann. Nå er det utviklet ny teknologi som gjør det mulig kanskje å unngå enhver bruk av sprengstoff, ved å benytte seg av wire- og diamantsaging over og under vann, slik at det visuelt sett ikke blir merkbart i det hele tatt – en mye mer skånsom og miljømessig mye bedre måte. Jeg tror man kunne hatt et nytt konsept å presentere for svenske myndigheter her, og den utfordringen håper jeg statsråden tar.
Petter Løvik (Høyre), 2007-03-21:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Ordninga med distriktskvotar skulle skape større næringsutvikling langs kysten. Ein rapport frå Fiskeriforskning viser at ordninga har vore mislykka. Svært få har vunne på ordninga, og mange har tapt. Norges Fiskarlag meiner at kystflåten totalt tapte 40–50 mill. kr på ordninga. Vil statsråden på bakgrunn av denne fiaskoen avvikle ordninga med distriktskvotar og heller fremme utviklinga langs kysten med andre, meir positive verkemiddel?»
Petter Løvik (Høyre), 2007-03-21:
Først vil eg takke statsråden for svaret. Eg er i alle fall glad for at han sa ei «eventuell videreføring». Det gir eit aldri så lite håp. I tillegg til det som statsråden nemnde kjem fram i denne rapporten, er m.a. fordelingseffektar av det som blei sett i gang med desse distriktskvotane. Når det gjeld mottak, viser det seg at Finnmark har fått eit pluss, og at Troms og Nordland er omtrent nøytrale. Det er vestlandsfiskarane som har måtta betale dette. Det må vere rimeleg å spørje om fiskeriminsteren meiner at det var tilsikta at vestlandske mottak måtte gi frå seg kvotar til Finnmark. Det er fiskeriavhengige område i mange delar av landet, og då er spørsmålet: Var dette intensjonane?
Petter Løvik (Høyre), 2007-03-21:
Eg takkar igjen for svaret, sjølv om det ikkje var eit klart svar på om intensjonane var ei overføring av fangstar frå Vest-Noreg til Nord-Noreg. Eg kunne gjerne tenkt meg å få høyre litt meir om det. I tillegg til den geografiske fordelinga peikar fleire, m.a. Finansdepartementet og fleire andre tunge aktørar, på at totalt sett, dersom vi ser landet som ein heilskap – og det skal vi jo gjere – er det eit samfunnsøkonomisk effektivitetstap i denne ordninga, fordi dei 3 500 tonna som blei refordelte, kom ikkje i tillegg til ein ordinær kvote, men i staden for kvotar som elles ville ha blitt leverte andre plassar. Spørsmålet mitt er: Gjer det ikkje inntrykk på statsråden at totalbiletet gir eit negativt bilete av norsk fiskerinæring, ei næring som i alle fall på land for tida også slit med ganske marginal inntening?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-03-21:
Jeg har den glede å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Ifølge Nationen den 7. mars så sitter Posten på detaljerte tall for leveringsgrad helt ned til terminalnivå. Stortingsrepresentant for Senterpartiet Jenny Klinge har bedt om at disse tallene offentliggjøres for at vi på Stortinget kan gjøre jobben vår i forhold til å sjekke om konsesjonsvilkårene til Posten blir oppfylt. Vil statsråden sørge for denne åpenheten?»
Borghild Tenden (Venstre), 2007-03-21:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har et kort oppfølgingsspørsmål: Vil dette være opplysninger som også vil komme oss stortingsrepresentanter til gode?
Borghild Tenden (Venstre), 2007-03-21:
Takk for det. Som medlem av transport- og kommunikasjonskomiteen får jeg daglig e-poster som går på at det er sen postgang. Jeg husker veldig godt i valgkampen i 2005, da var det en voldsom kritikk mot daværende regjering som gikk på sen postgang. Jeg har et spørsmål til samferdselsministeren: Hvilke grep har hun gjort siden hun kom i regjering, for å bedre dette forholdet med sen postgang og leveringsplikt?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-03-21:
Posten har i seinare tid ikkje klart å halde konsesjonskravet om framsendingstid, som inneber at minst 85 pst. av innanlandsk prioritert brevpost skal vere framme dagen etter innlevering. Likevel har Posten i lang tid før dette hatt ein høgare kvalitet enn konsesjonskravet. Eg tykkjer at dei tilsette i Posten gjer ein stor jobb for å halde dette høge nivået, og eg veit at dei no set alle krefter inn for å rette opp den mellombels lågare kvaliteten. Problema med postframføringa tok særleg til i tredje kvartal 2006. Ifølgje Posten har desse problema fyrst og fremst samanheng med omlegging av flytransport, maskinproblem i Oslo som følgje av utsetjing av bygginga av ny brevpostterminal og bemanningsproblem i storbyområda i ein særs stram arbeidsmarknad. Posten set inn store ressursar for å betre postframføringa, og det ser no ut til at utviklinga går den rette vegen. Kravet i konsesjonen gjeld gjennomsnittstal for heile landet. Det vert utført uavhengige målingar på vegner av Posten etter ein EU-standard som gjeld for slike målingar. Desse målingane gir ifølgje Posten informasjon om gjennomsnittleg leveringskvalitet på kvartalsbasis for heile landet, med ei låg statistisk usikkerheit. Desse målingane er derfor eigna til ekstern rapportering og oppfølging, t.d. med sanksjonar, og oppfyller krava i konsesjonen. Det har vore undersøkt om det er mogleg å gjere tilsvarande målingar på fylkes- eller landsdelsnivå, men ifølgje Posten viser det seg at for å oppnå ei statistisk sikkerheit som er god nok for ekstern oppfølging, vil det krevje så omfattande målingar at det ikkje berre vil verte særs dyrt, men truleg òg særs krevjande eller uråd å gjennomføre. Posten har sjølvsagt mykje styringsinformasjon om kvaliteten på postframføringa, i tillegg til dei eksterne målingane. Ifølgje Posten gjeld dette dagleg og detaljert informasjon om kor stor del av sendingane som kjem fram i rett tid, og om forseinkingar i alle delar av produksjonskjeda på alle stader. Posten kan òg bryte ned dei eksterne måleresultata på geografiske område, på delar av produksjonskjeda og på kortare tidsperiodar enn kvartal. Dessverre er det slik at jo meir tala vert brotne ned, desto meir aukar den statistiske usikkerheita. Desse tala er difor ikkje eigna til ekstern rapportering, men er likevel ein del av Postens eige grunnlag for styring og oppfølging, saman med annan intern driftsinformasjon. Eg vil, i tråd med ynsket uttrykt av stortingsrepresentant Jenny Klinge, i næraste framtid be Post- og teletilsynet i samarbeid med Posten å finne fram til målingar som gir eit betre bilete av framsendingstid på regionalt nivå. Eg vil streke under at dette ikkje inneber ei endring i konsesjonskravet, som framleis vil vere knytt til gjennomsnitts framsendingstid på nasjonalt nivå.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-03-21:
Når Posten gjennom eit slikt arbeid finn fram til målingar som gir eit betre bilete av framsendingstid på regionalt nivå, vil eg sjølvsagt syte for at dei opplysningane skal verte tilgjengelege for medlemene i Stortinget.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-03-21:
Under den førre regjeringa vart det gjennomført omfattande endringar i Posten. Føremålet med mange av desse var å spare pengar og effektivisere drifta. Det er lagt ned ei mengd sorteringssentralar. Mellom anna finst det ingen sorteringssentral på Vestlandet, mellom Bergen og Ålesund. Det er klart at dei lange avstandane – det er samleis andre stader i landet – gjer at det er særs krevjande å oppnå kravet i konsesjonen. Det me har gjort, er å ha ein jamleg dialog med Posten, og me har bede Posten vurdere om dei har god nok kapasitet, eller om dei kanskje må revurdere kapasitetskrava sine for å oppfylle framsendingskravet. Me har eit kontinuerlig press på Posten for å sikre at me får ei betre framsendingstid enn det me har hatt så langt. Som eg får referert no frå styreleiaren i Posten, skal konsesjonskravet vere innfridd i løpet av fyrste kvartal.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-03-21:
Samferdsel er ein viktig føresetnad for busetnad, næringsutvikling og ressursutnytting her i landet. Spreidd busetnad og store avstandar stiller store krav til transportsystemet. Difor ynskjer Regjeringa å satse meir på samferdel, og me ynskjer å føre ein ambisiøs transportpolitikk. Alle investeringar i riksvegnettet er eit statleg ansvar, men finanspolitiske omsyn set avgrensingar for finansiering over statsbudsjettet. Med bakgrunn i dette har bompengar oppstått som ei supplerande finansieringsform, faktisk heilt frå 1930-talet. Bruk av bompengar har ført til ei forsering av ei rekkje prosjekt som det ville teke lang tid å gjennomføre dersom dei skulle finansierast med ordinære løyvingar. Ei tidlegare realisering av prosjekta gir raskare tryggleiks- og framkomelegheitsvinstar for samfunnet. Dette vil bl.a. gjere at næringslivet vil få reduserte transportkostnader og betre regularitet. Eg har merka meg at Oslo Framstegsparti legg vekt på desse omsyna, når dei i samband med Oslopakke 3 seier dette ifølgje kveldsutgåva av Aftenposten 19. mars 2007: «Dersom Fremskrittspartiet kun hadde fremført sitt standpunkt mot bompenger og meldt seg ut av forhandlingene, ville det medført at de store veiutbyggingene ikke ville blitt noe av.» Eg vil òg trekkje fram at om lag halvparten av dagens bompengeordningar er med på å finansiere bru- eller tunnelløysingar som erstattar ferjesamband. Dette inneber at varig brukarbetaling på ferjer vert erstatta med ei tidsavgrensa ordning som på sikt vil verte gratis for brukarane. I samband med bompengefinansierte prosjekt er eit viktig prinsipp for meg at dei skal basere seg på lokalt initiativ og lokalpolitiske vedtak. Det er også slik at ved utforming av eit bompengeprosjekt er nytteprinsippet viktig. Dei som betaler bompengar skal ha nytte, og samtidig skal også dei som har nytta vegen, betale bompengar. Denne regjeringa ynskjer, og har vist, at ho ynskjer å satse på samferdsel. Det er inneverande års budsjett eit godt prov på. Eg kan love at me vil fortsetje denne satsinga òg i framtida.