Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2005-12-19:
La meg først si at Riksrevisjonen i Dokument nr. 3:13 – Riksrevisjonens undersøkelse av kommunenes ansvar for skolebygninger – tar opp viktige problemstillinger. Det er viktig å sette søkelyset på arbeidsmiljøet for skolebarn, for det er det dette egentlig handler om. Høsten 2004 var det om lag 3 100 kommunale grunnskoler i Norge med til sammen 617 000 elever. Det er en stor arbeidsplass, og det er viktig at den arbeidsplassen er trygg, og at det fysiske arbeidsmiljøet er godt ivaretatt. Vi kan snakke om kunnskap i skolen og vedta flotte og framtidsrettede læreplaner. Men hvis elevene ikke har et godt nok arbeidsmiljø, vil mulighetene til å lære og ta inn kunnskap bli betydelig svekket. Riksrevisjonens dokument dreier seg i stor grad om hvordan kommunene ivaretar sitt forvaltningsansvar for skolebygninger, og hvordan staten følger opp sitt ansvar. Undersøkelsen omfatter informasjon om kommunal eiendomsforvaltning av skolebygninger fra ca. 1/4 av kommunene. Det er verdt å merke seg at 40 pst. av kommunenes bygningsmasse er skolebygninger, og dermed utgjør de store økonomiske verdier for kommunene. Kommuneloven legger til grunn at disse verdiene skal utnyttes på en effektiv måte, og kommunene skal sikre at skolebygninger tilfredsstiller kravene til det fysiske skolemiljøet etter opplæringsloven. I de fleste kommunene som er med i undersøkelsen, er det funnet brudd på lover og forskrifter. 58 pst. av skolene i undersøkelsen har en bygningsmessig tilstand som ikke er tilfredsstillende. Vedlikeholdet av bygningene ligger langt under både et faglig anbefalt nivå og det kommunene selv mener må til for å vedlikeholde disse på en god og forsvarlig måte. Komiteen konstaterer at det gjennom årene har oppstått et voksende misforhold mellom statlige velferdsambisjoner og kommunenes yteevne. Dette har bl.a. ført til at en rekke vedlikeholds- og utbedringsoppgaver er utsatt eller ikke iverksatt. Kommunenes forvaltningsansvar og forpliktelser i forhold til skolebygg er med andre ord i mange tilfeller blitt nedprioritert i forhold til andre oppgaver. Komiteen vil understreke kommunenes rett til å prioritere mellom oppgaver innen eksisterende rammer. Denne retten er selve grunnlaget for det kommunale selvstyret. Men samtidig skal elever tilbys et godt arbeidsmiljø i skolebygninger som tilfredsstiller kravene til et forsvarlig skolemiljø. Komiteen finner det bekymringsfullt når Riksrevisjonen avdekker at 2/3 av de 109 kommunene i undersøkelsen har et dokumentert vedlikeholdsetterslep, at det i liten grad avsettes nødvendige midler til vedlikehold og investeringer, og at det for mange kommuners del mangler en systematisk kartlegging av tilstanden til de skolebygningene de har ansvaret for. En rekke av skolene med en bygningsmessig tilstand som ikke er tilfredsstillende, har brudd på lover og forskrifter som gjelder det fysiske skolemiljøet. Komiteen har merket seg at KOSTRA, som skal være statens viktigste informasjonskilde for rapportering om kommunal eiendomsforvaltning, ikke gir et godt nok grunnlag for statlig oppfølging. Videre er ifølge undersøkelsen fylkesmannen som forestår oppfølgingen, pålagt å fokusere på kommunens inntektsside og ikke utgiftssiden. Undersøkelsen viser dessuten at denne delen av fylkesmennenes oppgave er lite vektlagt. Komiteen har merket seg beskrivelsen av Eiendomsforvaltningsutvalgets vurdering av den kommunale og fylkeskommunale bygningsmassen i St.prp. nr. 60 for 2004–2005, kommuneproposisjonen, og at utvalgets vurdering avviker fra det inntrykket Riksrevisjonens undersøkelse etterlater. Selv om Riksrevisjonens undersøkelse er basert på datainnsamling for perioden 2001–2003, og Eiendomsforvaltningsutvalget avgav sin innstilling i november 2004, konstaterer komiteen at avvikene mellom de to beskrivelsene av skolebygningenes forfatning er store. Men det er verdt å merke seg at flere uavhengige fagmiljøer de senere årene har gjort undersøkelser som viser at det er et betydelig etterslep i vedlikeholdet av den kommunale bygningsmassen. Jeg viser også til en kartlegging som barneombudet har foretatt i alle landets fylker, som viser at mange norske skoler er så forfalne at de bryter loven. I tillegg sier 16 av fylkesmennene i undersøkelsen at de ikke har noen oversikt over tilsynet med det fysiske miljøet på skolene i fylket. Den undersøkelsen er foretatt i år. Komiteen har merket seg at departementet vil iverksette en rekke tiltak basert på Eiendomsforvaltningsutvalgets utredning, og at Riksrevisjonen mener dette vil gi departementet et bedre grunnlag for å ivareta sitt nasjonale og overordnede ansvar for kostnadseffektiv kommunal eiendomsforvaltning. En videreutvikling av KOSTRA for å sikre bedre informasjonstilgang om kommunal eiendomsforvaltning vil også være et viktig hjelpemiddel i det videre arbeidet. Komiteen mener at økte overføringer av frie midler til kommunene samt andre virkemidler, som f.eks. en styrking av ordningen med rentekompensasjon for opprustning av skoleanlegg, vil kunne bidra til en bedre situasjon for det fysiske læremiljøet i skolen. Som jeg var inne på innledningsvis, vil jeg understreke viktigheten av elevenes skole- og arbeidsmiljø. Det snakkes ganske ofte i denne salen om viktige ressurser for landet. Det snakkes om olje, gass, naturressurser osv., men den aller viktigste ressursen vi har, er barna våre, og oppvekstvilkår og læremiljøer for disse må vi alltid ha et sterkt fokus på.