Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2009-03-23:
Forslagsstillerne fra Fremskrittspartiet har i saken lagt fram ulike forslag for å møte bemanningskrisen i politiet. Som saksordfører må jeg konstatere at det ikke har vært mulig å samle komiteen utover en generell påpekning av at forslagsstillerne tar opp mange viktige problemstillinger. En samlet komité erkjenner også at det er en stor bemanningsutfordring i politiet. Komiteens flertall, Arbeiderpartiet og SV, påpeker at man bør ha gode rutiner for dialog med de ansattes organisasjoner, og er tilfreds med Regjeringens innsats for å styrke politiet. Det vises videre til betydningen av lokalt rekrutteringsarbeid og hvordan lokale lønnsforhandlinger kan nyttes karrierefremmende. Flertallet mener lønnsspørsmål må håndteres i henhold til gjeldende avtaleverk og er for øvrig opptatt av hvordan sivile kan avlaste politiutdannet personell. Videre framheves ulike tiltak for en mer aktiv seniorpolitikk. Flertallet viser til Politidirektoratets ansvar for at politiet sikres nødvendig kompetanse og for kunnskapsoverføring innad i etaten. Flertallet foreslår at representantforslaget vedlegges protokollen. Mindretallet i komiteen, Fremskrittspartiet og Høyre, deler ikke flertallets tilfredshet og mener politiet er i krise uten at Regjeringen har tatt de nødvendige grep. Så sent som i januar stod justisministeren her i Stortinget og anklaget opposisjonen for svartmaling og mente han hadde god dialog med Politiets Fellesforbund. Imidlertid er det lite nå som tyder på dialog. Det er den varslede politiske demonstrasjonen mot Regjeringen kommende onsdag et klart uttrykk for. Mindretallet ser med stor bekymring på den tilspissede situasjonen mellom Regjeringen og politiansatte. Dialog er Regjeringens ansvar og en forutsetning for å finne løsninger på dagens bemanningskrise. Mindretallet etterlyser at Regjeringen nå tar ansvar for at politiet igjen skal kunne fungere mest mulig normalt. I forrige uke ringte nye varselbjeller om utviklingen i politiet. Da slo Riksadvokaten alarm fordi saksbehandlingstiden i voldssaker bare øker: fra 86 dager i 2006 til 137 dager nå i 2009. Dette er urovekkende siden et samlet storting har uttalt at voldssaker skal prioriteres. Lang ventetid er dessuten en stor påkjenning for ofrene. Sterke samfunnshensyn tilsier at det skal reageres raskt og kontant overfor voldsutøvere. Justisministerens mange uttalelser om at Regjeringen vil slå hardt ned på denne typen kriminalitet, kommer etter dette i et merkelig lys. Fra politidistriktene hører vi nå at de nye driftsbudsjettene ikke holder til å videreføre fjorårets driftsnivå. Samtidig rapporteres det om stadig tøffere prioriteringer ved landets operasjonssentraler med tanke på hvilke oppdrag man kan påta seg. Det er ingen selvfølge at politiet kan komme. Slikt skaper utrygghet blant folk, og ekstra vanskelig blir det når vaktdistriktene er store og utrykningstiden lang. Da heves terskelen ytterligere for når politiet kan rykke ut og hva de kan rykke ut på. Jeg overdriver ikke. Dette er en nøktern beskrivelse av dagens situasjon i Politi-Norge. Økt opptak til Politihøgskolen er vel og bra. Det samme gjelder DNA-reformen når den fungerer som forutsatt, men forslagsstillerne og Høyre etterlyser nye grep fra Regjeringen for å få politiet bedre tilbake på sporet. Et motivert politikorps er samfunnets fremste våpen i kampen mot kriminalitet. Det måtte en finanskrise til for å lokke fram den første innrømmelsen om krisen i politiet fra den sittende regjeringen. Nye sivile stillinger er bra, men mindretallet i komiteen er opptatt av at det må utredes nye tiltak for å styrke politirekrutteringen i distriktene, at det haster med å avklare oppgaver sivile kan overta, og å trappe opp slike stillinger for å øke politiets kapasitet ytterligere. Vi må utdanne flere, men i mellomtiden må det satses langt mer offensivt på seniorene, som representerer lang erfaring og veldig verdifull kompetanse i politietaten. Avlønningssystemene må også videreutvikles som verktøy for mål- og resultatoppnåelse i politiet. På vegne av Fremskrittspartiet og Høyre tar jeg herved opp forslagene nr. 1–4, og for øvrig vil jeg signalisere at Høyre også vil støtte forslag nr. 5. Høyre finner det ikke riktig her å gå inn i ordinære lønns- og pensjonsspørsmål, men forutsetter at Regjeringen er seg bevisst det ansvaret staten som forhandlingsmotpart har i denne sammenheng. Jeg forutsetter videre at Fremskrittspartiet selv vil komme tilbake til de øvrige forslagene.