Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2011-02-24:
Jeg er enig med sistnevnte taler, som sa at mediepolitikken ikke må hogges i stein. Det er store endringer på medieområdet, og når det gjelder våre mål om mediemangfold, har myndighetene en viktig rolle for å bidra til at ulike meninger er oppe i offentligheten. For å nå det målet må vi stadig se på lovverket og hva slags virkemidler vi har for å nå det. Jeg er derfor svært fornøyd med at det er et bredt flertall som stiller seg bak samtlige av regjeringens forslag. Både prinsipielle hensyn og god forvaltningspraksis taler for forslagene som er lagt fram i denne proposisjonen. Medietilsynet behandler i dag mange saker som berører prinsippet om redaksjonell frihet. Mediene har som oppgave å overvåke og kontrollere offentlig maktutøvelse, altså oss. Mye taler derfor for at tilsynsorganet på medieområdet bør ha stor grad av uavhengighet av politiske myndigheter. Derfor er ikke dette et forslag som bidrar til økt maktkonsentrasjon i Kulturdepartementet, snarere tvert imot; det bidrar til at Medietilsynet får økt innflytelse. Det mener jeg er viktig, prinsipielt og reelt. Kulturdepartementet eier NRK og avgjør klager som kan involvere NRK. Så behandlingen av slike saker i en egen klagenemnd vil gi klagebehandlingen økt legitimitet. Forslaget gir dessuten en bedre arbeidsdeling mellom departementet og det faglig baserte tilsynet, og Norge vil, ikke minst med denne gjennomføringen, få et mer uavhengig tilsyn. Det er i tråd med praksis ellers i Europa. Så merker jeg meg med interesse Fremskrittspartiets «prinsipielle» holdning, at jeg som statsråd skal gripe inn og sikre Drømmehagen, men når det gjelder VM på ski, bør konkurransen råde fritt. Det er et sterkt prinsipielt syn, og det skiller seg jo fundamentalt fra veldig mange andre land. Debatten om at vi skal listeføre viktige idrettsarrangement, er ikke noe jeg har funnet på på kjøkkenbordet på Jessheim, det er noe de gjør i Storbritannia, Østerrike, Finland, Belgia, Italia og Tyskland. Men det er riktig, som Olemic Thommessen er inne på, at dette må gjøres med nennsom hånd. Vi kan ikke regulere på alle områder. Og det er slik at idretten er avhengig av inntektene fra en del av disse idrettsarrangementene. Jeg vil om kort tid sende et forslag ut på høring hvor vi gjennomgår dette, og vil komme med forslag om hva slags type viktige begivenheter som skal være for oss alle. Nasjonale idrettsbegivenheter er jo noe av det som virkelig binder vår nasjon sammen. Da vi vokste opp, hadde vi én riksdekkende kanal. Jeg er glad for at vi ikke er der. Men er det noe som binder oss sammen som nasjon, er det det som skjer i Holmenkollen i disse dager. Fremskrittspartiet foreslår i sitt mindretallsforslag at Medietilsynet bør legges ned, og at ansvaret for å sikre mediemangfold skal overlates til Konkurransetilsynet. De mener at mediemangfoldet bør ivaretas gjennom økt vekt på prinsippene i Redaktørplakaten og konkurranserettslig regulering av mediesektoren i regi av Konkurransetilsynet. Fremskrittspartiets forslag synes å basere seg på en forestilling om at mangfoldet vil komme av seg selv bare Redaktørplakaten etterleves og myndighetene griper inn mot konkurransevridende forhold som strider mot konkurranseloven. Dette forslaget har etter min mening flere problematiske sider. Redaktørplakaten regulerer forholdet mellom redaktør og eier. Formålet er å sikre redaksjonell uavhengighet. Jeg er selvsagt enig i at redaksjonell uavhengighet er et viktig prinsipp. Prinsippet er til og med gitt rettsvern gjennom lov om redaksjonell frihet i media. Men redaksjonell selvstendighet er ikke alene tilstrekkelig til å sikre et slikt mangfold. Inngrep mot atferd som begrenser konkurransen, er selvsagt viktig. Men heller ikke dette er alene nok til å sikre mediemangfold. Fremskrittspartiets forslag vil innebære at dagens regelverk på kringkastingsområdet ikke vil bli håndhevet. Forslaget er både uklokt og i strid med internasjonale forpliktelser som Norge har påtatt seg. Så vil jeg til slutt si til TV 2-avtalen, som representanten fra Høyre var inne på: Vi har i dag ingen konsesjon knyttet til TV 2; vi har en avtale. Fordi vi har et digitalt nett, er det langt flere som kan sende enn før, den gang det var begrensninger. Da kunne man ha konsesjon. Derfor er dette en avtale som TV 2 har inngått på selvstendig grunnlag. De kunne sendt uten en avtale med myndighetene. Jeg mener at dette har en veldig viktig kulturpolitisk dimensjon, for det sikrer daglige nyhetssendinger, og det sikrer en del norske tv-dramaer, men det er altså ikke grunnlag for samme regulering på dette området siden vi har digitalisert. Det samme vil jo skje innenfor radio, at vi vil få mer mangfold og mer konkurranse når vi får innført digitalradio, en endring som Fremskrittspartiet også er imot.