Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-18:
Dette er noe vi kan fortelle våre barnebarn om, sa Statoils letedirektør da Johan Sverdrup-feltet ble funnet i 2011. Det kan hun fordi det vil være de kommende generasjonene som skal forvalte ressursene på Sverdrup-feltet. Det er et visst historisk sus over det vedtaket som gjøres i dag. Dette vil bli en av gigantene i norsk oljevirksomhet. Ikke siden 1986 – 29 år siden – har Stortinget gjort et vedtak om å bygge ut et så stort olje- og gassfelt som det en i dag gjør. Hvis en bare ser på oljeressursene, har en ikke gjort et så vesentlig vedtak om utbygging siden 1981, da Gullfaks-feltet ble vedtatt utbygd. Så det er i sannhet en stor beslutning som Stortinget i dag bidrar til. Det er en viktig beslutning for norsk petroleumsnæring, som består av 200 000 sysselsatte – en næring som gir ringvirkninger over hele landet, som gir en stor verdiskaping, og som har gjort Norge til en stor, pålitelig og global energileverandør. Senterpartiet mener at Norge har grunn til å være stolt over arbeidsplassene, kunnskapen og teknologien som finnes i denne næringen. Stabilitet og forutsigbarhet har alltid vært avgjørende i en næring der hvert prosjekt spenner over svært mange tiår, og koster mange milliarder kroner. Derfor er jeg glad for at et bredt flertall i komiteen i det vesentlige står samlet om både vurderingen av dagens situasjon, den langsiktige petroleumspolitikken og PUD, plan for utvikling og drift, for dette prosjektet som behandles i dag. I innstillingen til saken gir komiteen uttrykk for bekymring over norsk leverandørindustri. Det er signal som regjeringen bør ta på det største alvor, for det er et viktig felles ansvar for myndighetene og for næringen at man faktisk adresserer den vanskelige situasjonen som deler av leverandørindustrien nå er oppe i. Så kan vi være uenige om det er riktig å sette i verk tiltak og om hvilke tiltak det er riktig å sette i verk. Jeg vil nok si at regjeringen og regjeringspartiene i stor grad inntar en passiv vente-og-se-holdning. Det synes Senterpartiet er for passivt. Vi mener at det er mulig og riktig å støtte en rekke tiltak som nå bør vurderes gjennomført, slik at en beholder både kapasiteten og kompetansen i norsk leverandørindustri i den kneika en er inne i. Den kompetansen og kapasiteten kommer vi til å trenge i årene framover, også dersom tidene blir bedre, og det vil være synd om man i en nedgangsperiode opplever at næringen dreneres for kompetanse som det vil være bruk for seinere. Det er ikke tvil om at situasjonen i leverandørindustrien til dels er et resultat av et høyt kostnadsnivå, og at det er viktig og riktig at både leverandørindustri og olje- og gasselskap tar grep når det gjelder kostnadsnivået. Så har jeg lyst til å si at jeg var litt forundret over statsrådens uttalelse i Dagens Næringsliv i dag: «Om det skapes flere arbeidsplasser av at jeg sitter i møter med Konkraft, er jeg usikker på, harselerer Lien.» Jeg synes det er en litt underlig uttalelse, for samspillet mellom selskap, leverandørindustri og myndigheter har bestandig vært viktig i norsk oljenæring. Det har kanskje ikke vært så synlig i oppgangstider. Derfor har kanskje ikke INTSOK eller NORSOK eller Konkraft vært så veldig synlige fra 2003 og framover til i dag. Men de har vært veldig viktige i de periodene som har vært tøffe, og INTSOK, som ble etablert i 1997, var uhyre viktig i 1998 og 1999 da nedgangstidene slo inn den gang, men også for å bidra til en internasjonalisering av både leverandørindustri og oljeselskap under sentrumsregjeringens arbeid. Jeg er litt forundret over den tonen. Jeg skulle ønske at vi i større grad i fellesskap kunne ha sett på de tiltakene som er lagt inn fra flere av partiene i innstillingen når det gjelder leverandørindustrienes situasjon. Sverdrup-feltet er ikke bare historisk i kraft av størrelsen på ressursene, men også fordi det gir oss en mulighet som de politiske partiene har benyttet til å elektrifisere et helt område på norsk sokkel. Elektrifisering er et av de områdene der vi kan utnytte tilgangen til fornybar energi i landet vårt. Det har vært en omfattende debatt om elektrifisering av feltene på Utsirahøyden. I fjor fattet Stortinget vedtak, og det følges videre opp i proposisjonen som diskuteres i dag, og komiteen har også lagt inn et vedtakspunkt om at rettighetshaverne skal etablere en områdeløsning som skal omfatte hele kraftbehovet til de fire feltene i 2020. Det er viktig, og det er nyorientering som er viktig for hele næringen.