Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-05-09:
Det er en økende bekymring over Russlands utvikling, både i Norge og i resten av Europa. Komiteen var på besøk i Russland tidligere i år, og det kommer ganske klare faresignaler fra det russiske sivilsamfunnet om hvordan situasjonen er, og hvordan den utvikler seg. Jeg har også nylig vært i Berlin og hatt samtaler med mine tyske motparter, og det er svært mange som er bekymret for Russlands utviklingstrekk. Vi vet at makttandemet Putin–Medvedev har sine helt klare sider som begrenser det sivile samfunnet og menneskerettighetene. Og det er altså en sterk frykt for at dette bare vil øke i omfang. Den innenrikspolitiske situasjonen i Russland er til dels oversiktlig, men til dels også noe uoversiktlig. Det har å gjøre med at de maktstrukturer som ligger på yttersiden, ikke alltid er representative for det som rent faktisk skjer. For eksempel har president Medvedev snakket mye om modernisering og liberalisering de årene han har vært president, men foreløpig har man ikke sett noen konkrete resultater. Da komiteen var på reise i Russland, hadde vi mange samtaler med russiske NGO-er, og de uttrykte bekymring på mange områder. La meg bare gjengi noen av de punktene som vi ble fortalt. For det første er det tegn som tyder på at det russiske folket har blitt skjøvet lenger og lenger fra beslutninger, valg og deltakelse. Det er langt færre ledere som nå velges, i stadig sterkere grad utpekes de. Dette gjelder da lederne i Kreml først og fremst. Vi ser også en klar trend i at nye generasjoner russere føler at myndighetene ikke svarer på deres sosiale og økonomiske behov. Det har også ført med seg uttrykk som nasjonalisme og tilløp til det mange omtalte som raseopptøyer ulike steder i Russland. Vi vet at det er store utfordringer i det russiske samfunnet. Det er en levealder som nå er nede på 59 år i snitt for menn. Og det er mange som har pekt på at dette er en utfordring som har vært kjent lenge, men der man ikke har fått gjort særlig mye. I tillegg er altså fødselsraten og fødselstallene på vei ned. Vi vet at det er store demografiske utfordringer som på denne måten kan komme til å innhente det russiske sivilsamfunnet om ikke for lang tid. Det er et helse- og et utdanningssystem som ikke holder mål, og det gir seg særlig uttrykk ved at svært mange sender barna sine – og pengene sine – ut av landet for å ta utdanning, fordi de mangler tro på systemet. Helsevesenet har mer eller mindre brutt sammen, og vi ser at det er store utfordringer med å klare en del grunnleggende oppgaver mange steder. Det er et stort korrupsjonsproblem som behefter Russland, og ikke minst er det sånn at sterk politisk makt blir befestet både i rettsvesenet og i økonomien. Jeg vil gå så langt som å si at våre samtalepartnere i Russland var klare på at det egentlig ikke er et eksisterende rettssystem i Russland per i dag som man kan stole på tar beslutninger som har rettferdig virkning både innenfor Russlands grenser og f.eks. overfor utenlandske investorer. Dette er en stor utfordring som man ikke har løst på kort sikt. Vi ser menneskerettighetsbrudd. Vi ser forfølgelse og drap på journalister. Vi ser en arbeidsledighet som på papiret er på mellom 8 og 9 pst., men som i realiteten antakeligvis er langt større. En av de viktige årsakene til det er at i Russland er det ca. 1 000 såkalte monobyer, dvs. større steder og byer der det kun finnes én stor bedrift. Blir man arbeidsledig der, finnes det ikke så veldig mange alternativer annet enn å flytte – og utsiktene er som regel ikke så veldig gode hvis man flytter heller. Derfor lar mange være å melde seg arbeidsledig, fordi de vet at det har ingen betydning allikevel. Det er mange motstridende signaler som kommer fra det russiske samfunnet, men det er liten tvil om at det ser ut som om noen utviklingstrekk preger det ganske klart, som korrupsjon og sammenbrudd i økonomien. Sjøl om det nå har vært en liten økonomisk oppgang for 2010, etter et ganske stort fall i 2009, er det allikevel en ganske sterk tendens til at det kan komme et sterkt sammenbrudd i økonomien. Det man også ser, er at de varslede reformene, den varslede moderniseringen, har blitt utsatt, fordi man så at det var en viss oppgang i fjor. Behovet for å modernisere antar man da å være lite, så man fortsetter som før. Det betyr at det er mange strukturelle endringer som burde ha vært gjort, og som ikke blir gjort – særlig er spørsmålet knyttet til menneskerettigheter og det som handler om forfølgelse, drap på journalister og et lite og innskrenket sivilsamfunn. En av våre samtalepartnere sa det sånn at lovgivningen mot annerledestenkende er laget av gummi. Det vil si at den tøyes og bøyes i alle retninger for å kunne tilpasses den enkelte situasjon, så man får en slags lovhjemmel til å fengsle opposisjonelle og mennesker som tenker annerledes. Det er et stadig tettere økonomisk og politisk samarbeid mellom Norge og Russland, og det er en god tone. Ikke minst er delelinjeavtalen, som vi nettopp har fått på plass, et veldig godt eksempel på det. Det er gode utviklingstrekk. Det kan man for så vidt si i noen grad motvirker den andre siden av det, nemlig de negative utviklingstrekkene. Men det gjør oss også mer sårbare for disse negative utviklingstrekkene, fordi vi kan komme til å se en mer uforutsigbar, mer monolittisk politisk ledelse, som ikke dempes av politisk moderate krefter eller strukturer i et sivilt samfunn. Det er særlig grunn til bekymring over det som nå ser ut til å være en nokså systematisk fengsling og forsvinning av både journalister, politiske motstandere og annerledestenkende. Et av de faresignalene som ble spesielt tatt opp i våre samtaler, var nettopp det forestående OL i Sotsji, der man ser at selve OL-byen ligger veldig nært opp til områder der det har vært mye bråk og uro. Der slår man nå enda hardere ned på de opposisjonelle, de som tenker annerledes, fordi man vil unngå bråk, som man kaller det, i forbindelse med OL. Det var mye av det samme man så i forkant av Beijing-OL. Dette har etter manges oppfatning gitt russiske myndigheter en anledning til å bruke terrorloven, til å bruke dette som et instrument for å slå ned på opposisjonen, som et instrument for å stramme ytterligere til. Hvis vi trekker en sammenlikning til noe av det vi snakket om i forrige sak, nemlig den arabiske våren, så er det mange utviklingstrekk i det russiske sivilsamfunnet som er identifiserbare med det man ser andre steder, i f.eks. Midtøsten og Nord-Afrika. Det er et sterkt rop om sterkere grad av menneskerettigheter, sterkere grad av demokrati og mulighet for deltakelse. Det er også det mange vil si er et ganske svakt og skjørt demokrati uten noe reelt innhold. En av dem vi snakket med da komiteen var i Brussel og Genève i fjor, påpekte, som jeg var litt inne på i min innledning, at man har ofte de formelle, ytre strukturene, men innholdet er noe mer ukjent. Man har de demokratiske strukturene, men uten et demokratisk innhold. Spørsmålet er jo hvorfor man ikke ser tilsvarende diskusjoner i Russland som man har sett i Midtøsten og Nord-Afrika. Mange peker på poenget med at befolkningssammensetningen er annerledes. Mens den egyptiske alderspyramiden viser at gjennomsnittsalderen er 24 år, er den russiske alderspyramiden helt motsatt – gjennomsnittsalderen er 42, altså høyere. Mange mener at mangelen på en veldig ung generasjon gjør at man ikke har et like klart og tydelig tilløp til opprør mot brudd på menneskerettigheter og et manglende demokrati og sivilsamfunn i Russland. Spørsmålet i interpellasjonen gjaldt også hvordan Norge jobber for å bygge opp under positive strømninger – sivilsamfunn, NGO-ere og andre som bidrar til å prøve å løse disse problemene som bare kan løses på nokså lang sikt, sånn som det ser ut. Jeg ser fram til å høre utenriksministeren si mer om det. Det vil også være interessant å høre hvilke vurderinger han gjør av situasjonen både nå og framover, nettopp fordi Russland er en viktig partner for Norge, en partner der vi er avhengig av et stabilt og langsiktig forhold, men som ikke minst tar opp i seg at de problemene som nå er i det russiske samfunnet, er noe vi som nabo og en god partner også må adressere.