Morten Lund (Senterpartiet), 2002-12-19:
Det er vel ikke overraskende at denne innstillingen om oppsummeringen av statsbudsjettet for 2002 blir så lite omtalt. Regjeringen og flertallet ønsker ikke noe særlig oppmerksomhet om at budsjettbalansen ikke var så viktig likevel. Her konstateres det at overføringen fra oljefondet økes med 16 milliarder kr, uten å dvele ved virkningen av en slik økt og ikke-bevilget oljepengebruk. Jeg synes den konstateringen er avslørende i forhold til måneders hovedfokus på det handlingsregelbestemte, eneste forsvarlige balansepunkt. Her orienteres det med bitte små, nesten usynlige bokstaver om at 20 nye statlige milliarder utenom oljefondet skal investeres i aksjer i utlandet. Det oppfatter jeg som et trassig svar på den smule kritikk mot de enorme tap oljefondet har måttet bokføre i 2002. Så vidt jeg husker, er det 120 milliarder kr siden mai måned i år. Nå opplyses det at Norges Bank også har tapt mye av innholdet i valutareservene på samme vis. Nesten 10 milliarder kr må tilføres som kompensasjon. Dagens Næringsliv har regnet ut at tapene på valutareservenes aksjeplassering har vært 30 pst. i år, mens plassering i rentebærende papirer hadde en positivt avkastning på 8,6 pst. At det i denne situasjonen er gitt klarsignal fra departementet om at aksjeandelen skal kunne økes fra 20 til 40 pst. i valutareservenes langsiktige investeringsportefølje, er merkelig. Ytterligere 20 milliarder kr plassert i aksjer ville ha betydd et tap på 6 milliarder kr dette året. Senterpartiet er uenig i en slik strategi som er valgt for oljefondet. Senterpartiet mener den senere tids erfaringer tilsier motsatt handling, nemlig å vektlegge lavere risiko mer enn maksimal gevinstmulighet. Og 8,6 pst. positiv gevinst er bra. Salderingsproposisjonen, og spørsmål som er stilt, avslører mer om de handlingsregelmotiverte omveier som brukes i vårt budsjettarbeid. Her fylles det på med 800 mill. oljekroner til egenkapitalen i NSB og Posten, som skal gjøre det lettere for disse å betale 2,2 milliarder vanlige kroner til Pensjonskassen i 2003, for at budsjettene til Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og regjeringspartiene skal gå i hop med den eneste forsvarlige budsjettbalansen. Uttalelser, både skriftlige og muntlige, fra selskapene forteller tydelig hvor lite forsvarlig slike budsjettgrep er. Fra NSB er det endog stilt spørsmål ved om eieren har anledning til å pålegge en slik innbetaling av ekstra pensjonspenger. Et annet kunstgrep er mindre, men enda tydeligere. Skatteetatens IT-prosjekter får 35 mill. kr ekstra i år, for overføring til 2003. Disse skal erstatte de 40 millionene som samme budsjettpost ble kuttet med i budsjettavtalen. Diskusjonen om hva som er ærlig og reell budsjettering, vil nok fortsette. Handlingsregelen er en skadelig tvangstrøye som Arbeiderpartiet og Regjeringen prøver å vri seg ut av. Senterpartiet åpner for at vi kan bruke noe mer oljepenger når slikt merforbruk kan gi lavere press i økonomien ved at arbeidskraft blir frigjort, ved at ledig kapasitet blir utnyttet i enkelte sektorer, og ved at de offentlige utgiftene på sikt blir redusert. Pensjonsvedtaket er nevnt som ett av de vedtakene som er fattet på kanten av handlingsregelens bestemmelser. Stortinget har vedtatt at 500 mill. kr skal utbetales i 2003 uten at det er budsjettert. Et solid flertall er enig om at bevilgningen skulle ha vært med, men da ville det blitt en annen budsjettbalanse. Et solid flertall har lovet at det skal komme mer penger til skole og eldreomsorg – dessverre først etter at mange skoler er nedlagt og mange lærere oppsagt. Men pengene vil nok komme. Det samme gjelder helseforetakene. Stortinget har i praksis bestemt et aktivitetsnivå som koster mange milliarder utover det som er budsjettert. Å betale regningene over en statsgarantert driftskreditt gir ifølge departementet mindre press i økonomien enn om pengene var bevilget. Forstå det den som kan! Senterpartiet mener at urealistisk budsjettering medfører at ressurser sløses bort, f.eks. ved at det velges kortsiktige løsninger, at forebygging forsømmes, og at nøkkelpersoner bruker tiden på nedskjæringsmøter. Budsjettet vil nok sprekke med mindre det budsjetteres realistisk. – Det siste var en vennlig kommentar til Tore Nordtun. Barnehagebevilgningen i denne innstillingen er et resultat av manglende oppfølging fra Regjeringen. Flertallet bak barnehageforliket har lenge bedt om en oversikt over lønnsoppgjørets konsekvenser. Departementet foretrekker å vente til dette kan angis på nærmeste krone. Det har vært unødvendig. Samtidig har det vært enighet – trolig enstemmighet – om at det er uheldig at foreldrebetalingen må økes eller barnehager bli nedlagt i en tid da alle er lovet billigere barnehager og plass til flere. Vedtaket om å øke barnehagetilskuddet for 2002 med 135 mill. kr blir nå fattet. Senterpartiet ønsker at pengene skal betales ut nå. Men kommer de to dager over nyttår, er ikke det noe stort problem.