trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-05-16:
Då regjeringa trekte stortingsmeldinga om pliktsystemet, var det ei historisk hending. Det har ikkje lykkast Senterpartiet å finna nokon andre statsrådar enn Per Sandberg som har trekt ei stortingsmelding når det ikkje har vore i tilknyting til eit val. Senterpartiet er oppteke av å finna ei løysing som sikrar kysten, men det verkar som om regjeringa berre er oppteken av ordningar som sikrar trålselskap. Eg var òg utsett for desse såkalla sonderingane. Eg hadde jo ei viss forventning om at det var nokre tankar der – kva skal me gjera for å leggja betre til rette for å få landa denne fisken langs kysten vår og bidra til verdiskaping? Det enda med ein hyggeleg kaffiprat, det er greitt nok det, men særleg konstruktivt er det ikkje. Så er mitt spørsmål: Kan me venta at statsråden tek initiativ til å koma med idear om korleis ein kan sikra kysten og verdiskapinga langs kysten i denne saka?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-16:
Eg høyrer snakk om sonderingar, men statsråden har ikkje snakka med meg, statsråden har ikkje snakka med SV. Og berre for å seie det slik: Det er fleirtal viss regjeringa og SV går saman, viss vi finn ei god løysing, så spesielt aktivt har han altså ikkje jobba med dette. Pliktsystemet er ein løpande skandale, det er vi eigentleg alle einige om. Det er snakk om hundre tusen tonn fisk, det ville fylt heile Stortinget viss vi hadde samla alt her, og det følgjer aldeles ikkje intensjonane i det som var ordninga, som var at ein skulle gje fisk til trålarane for at det skulle leverast til kysten. No er det berre 10 pst. som blir levert til kysten, og det er berre tre store aktørar som tener på dette – langt ifrå ordninga. Da lurer eg på: Ok, statsråden har trekt pliktmeldinga, men da må statsråden gjere eitt eller anna for å sørgje for at ordninga følgjer intensjonen i det minste. Kva har statsråden gjort for å fikse og ordne, gjere slik at ein følgjer meir hensikta med den pliktordninga vi allereie har?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-16:
Det overraskar meg at statsråden bagatelliserer skandalen som pliktsystemet faktisk er. Vi hadde ein pliktkommisjon som sa at ordninga er langt unna det som var hensikta med ordninga. Og beskjeden frå Stortinget, da vi behandla dette og gav oppdraget til regjeringa om å starte dette arbeidet, var å få ei ordning som var meir i tråd med hensikta. Så det at statsråden står her og seier at dette følgjer hensikta, er jo heilt feil. Vi ville ha eit forslag til ny ordning som er meir i tråd med hensikta, og det er jo akkurat det som er SV sitt forslag. Vi – over ein 20-årsperiode – skal tilbakeføre den fisken til kysten, og det meiner vi er framtidsretta. Men statsråden gjer altså ingenting. Han tar nokon sonderingar, ein kaffiprat med nokon her og der, men ingenting skjer med sjølve ordninga. Det verkar som at statsråden er komfortabel med tingas tilstand. Kva konkret har han tenkt å gjere for at ordninga i dag blir meir i tråd med hensikta, som Stortinget har bedt regjeringa om å fikse?
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
La meg starte med å si at jeg ikke er enig i den beskrivelsen som her ble gitt, om at regjeringen ikke gjør noe. Denne regjeringen mer enn doblet satsingen på flom- og skredsikring og bevilgningene til NVE i forrige fireårsperiode i forhold til det de rød-grønne gjorde i sin siste fireårsperiode. La meg bare få lov til å nevne noen tall. Fra 2010 til 2013 ble det per år bevilget henholdsvis 149 mill. kr, 180 mill. kr, 226 mill. kr og 237 mill. kr til dette under de rød-grønne. Så kom den blå-blå regjeringen, som fra 2014 økte dette til henholdsvis 339 mill. kr, 378 mill. kr, 412 mill. kr, 389 mill. kr og – for i år – 354 mill. kr etter budsjettforliket med Venstre og Kristelig Folkeparti. Det er altså en dobling av bevilgningene. Det er tre fokusområder vi satser på. Det ene er flom- og skredsonekartlegging, som er viktig for å unngå at kommunene bygger seg inn i nye risikoområder. Det andre er fysiske tiltak for å dempe faren der det er flom- og skredutsatte områder og eksisterende bebyggelse og infrastruktur. Det tredje er beredskap og varsling. Det har vi i vår – under vårflommen – sett gode eksempler på har fungert godt. Jeg vil gi ros til kommunene og fylkesmennene, som har satt opp gode beredskapsrutiner og har jobbet godt sammen med grunneiere for å begrense skadene av den ordinære vårflommen som vi har sett denne våren. Vi har også lagt om varslingsrutinene, slik at det nå blir varslet direkte fra NVE til den enkelte kommune som blir berørt. Så at regjeringen ikke gjør noe med dette, er helt feil. Det er fortsatt et stort behov. Vi jobber målrettet for å gjennomføre de fysiske sikringstiltakene som NVE har registrert er nødvendige i henhold til sin liste på ca. 2,7 mrd. kr.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
Nå skal ikke jeg belære representanten om de konstitusjonelle forhold, men det er altså Stortinget som er den bevilgende myndighet i Norge. Regjeringen legger fram et forslag til budsjett, og så blir det forhandlet her i Stortinget. Vi registrerer satsingsforslaget fra NVE når det gjelder kommende års budsjett. Vi vil komme tilbake igjen til det – selvfølgelig – i forbindelse med framleggelse av statsbudsjettet for 2019 i oktober. Det er et stort behov, og vi er enig i beskrivelsen som NVE kommer med – det er mitt fagdirektorat – om at vi må forvente større utfordringer knyttet til flom og skred i årene som kommer, knyttet til klimaendringer. Så er det viktig å understreke at vårflommen vi har sett i år, er mer en ordinær flomsituasjon som vi dessverre har hatt ved ulike anledninger opp gjennom årene, når det har vært mye snø i fjellet og en rask temperaturstigning på våren, eventuelt i verste fall i kombinasjon med mye nedbør. Men vi jobber målrettet med dette, og så tar det nødvendigvis noe tid å planlegge og fysisk gjennomføre sikringstiltak i henhold til den prioriterte listen som NVE har.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
Vi har en konkret plan gjennom det apparatet som NVE rår over, og den listen som de har med registrerte sikringstiltak, på 2,7 mrd. kr. Den jobber man seg målrettet gjennom, i henhold til prioriteringer over hvor man får mest igjen for pengene i form av redusert risiko for innbyggerne. Regjeringen tar på alvor tryggheten til folk i forbindelse med flom og skred. Det er også viktig å understreke at situasjonen vi nå har hatt på Østlandet knyttet til vårflommen, er en relativt ordinær situasjon som vi opplever fra år til annet – dessverre. Det blir jobbet godt, og det har fra 2014 til 2017 under denne regjeringen vært brukt 350 mill. kr i de berørte fylkene. Jeg var selv på Hamar på mandag og fløy over Mjøsa og områdene der oppe for å se dette ved selvsyn, og det er klart at det er utfordrende når man står midt oppi det. Men jeg vil igjen understreke: Det blir jobbet godt beredskapsmessig, det blir jobbet godt fra NVEs side, og vi tar dette på største alvor også fra regjeringens side.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
La meg først understreke at situasjonen på Sørlandet i fjor var en ekstrem situasjon, og den viste at behovet i den regionen er stort. Tilsvarende har vi sett andre steder i landet. Det at vi i budsjettet for 2018 hadde en lavere bevilgning til NVE og flom- og skredsikring enn i årene 2016 og 2017, skyldtes at vi hadde de særskilte stimuleringspakkene etter oljeprisfallet i 2014, som var rettet mot spesielt Sør- og Vestlandet. Da det ikke lenger var behov for den typen stimuleringsmidler, tok man altså ned ekstrasatsingen fra 2016 og 2017 og la seg på et litt lavere nivå i 2018. Men det er fortsatt mye høyere enn det de rød-grønne hadde da de styrte. Så vi satser på flom- og skredsikring, vi kommer til å satse videre på det, men det tar som sagt tid for NVE å planlegge i samarbeid med kommunene og gjennomføre fysiske sikringstiltak med den delingsmodellen man nå har, med 80 pst. statlig finansiering og 20 pst. lokal finansiering.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
Ja, jeg er vagt kjent med de planene. Det kan absolutt ha noe for seg, fordi kunnskap er ganske essensielt i dette arbeidet, som i mye annet. Vi står overfor nye utfordringer knyttet til klimaendringer og flom- og skredsituasjoner. Vi ser spesielt at dette også rammer urbane områder, med overvannsproblematikk som vi ikke har hatt like mye av tidligere, for nå får vi mer konsentrert nedbør på kort tid. NVE har gradvis bygget opp sin kompetanse på dette. Vi opplever at de blir ønsket velkommen ute i kommunene, og at kommunene er glade for den kompetansen og støtten de får fra NVE. Det er også viktig at man gradvis bygger opp kompetanse ute i kommunene, ikke minst når det gjelder arealplanlegging, for å unngå at vi bygger oss inn i nye risikoområder. Det er den aller, aller beste forebyggingen vi kan stå for. Men jeg ser gjerne nærmere på initiativet knyttet til KS og et senter i Sogn og Fjordane, og så får vi komme tilbake igjen til det på et senere tidspunkt.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
Dette er et tema som regjeringen har drøftet ved hver eneste budsjettbehandling, når det gjelder satsing på ulike områder, selvfølgelig, men også spesifikt på flom- og skredsituasjonen, basert på at vi har endringer i klimaet, som jeg refererte til tidligere. Vi vil selvfølgelig komme fram med et oppdatert anslag, investeringer og bevilgninger i vårt budsjettforslag for 2019. Det kommer som sagt i oktober. La meg bare benytte anledningen til å understreke at når det tidligere i diskusjonen her ble etterlyst bevilgninger i revidert, var det ikke naturlig for regjeringen i år å legge inn ekstrabevilgninger til flom og skred, for vi har ikke hatt noen ekstraordinære hendelser som ikke var kjente da vi la budsjettet for 2018. Den vårflommen vi hadde nå, er en ordinær vårflom, som vi dessverre kommer til å oppleve fra tid til annen. Men skulle det oppstå situasjoner som krever ekstra bevilgninger i løpet av året, vil selvfølgelig regjeringen komme til Stortinget med det.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
La meg først understreke at Norge har hatt og har en ledende rolle i det globale arbeidet med karbonfangst og -lagring, CCS. Den posisjonen har vi opparbeidet gjennom et langsiktig arbeid fra flere regjeringer, med fokusering på både forskning og pilotering knyttet til teknologisenteret på Mongstad og nå, de siste årene, knyttet til planlegging av det store demonstrasjonsprosjektet, fullskalaprosjektet, med både fangst, transport og lagring – altså en hel verdikjede. Det at vi la fram det helhetlige framlegget knyttet til CCS i revidert nasjonalbudsjett i går, er et viktig, nytt steg i et industrielt utviklingsløp som dette demonstrasjonsprosjektet nå følger. Det har gått fra idéfase, mulighetsstudier og konseptfase til vi nå går over til forprosjekteringsfasen. Vi går altså videre med forprosjektering på fangst, med Norcem – og muligens Klemetsrud-anlegget i Oslo, etter at vi har fått kvalitetssikret nye tall derfra – og så har vi i samråd med Yara valgt å avvikle deres fangstprosjekt, fordi de har en del usikkerheter ved anlegget og mener at de kan jobbe bedre med CO 2 -utslippskutt på andre områder innenfor sitt industrielle engasjement. Det at vi nå har fått en ny tidslinje, betyr altså at vi hensyntar at vi her må følge et industrielt løp. Det vil ta noe lengre tid fram til vi kommer til en investeringsbeslutning – nå snakker vi om 2020 istedenfor 2019, og det kan hende det drar over i 2021. Men vi er tydelige på tidslinjen, så det å si fra representantens side at vi ikke aner noe om framdriften, blir helt feil. Vi skal ha et kvalitativt godt prosjekt på bordet til Stortinget når vi kommer med forslag om en mulig investeringsbeslutning. Da må vi ta den tiden vi trenger til å planlegge et så komplisert og ikke minst kostnadskrevende prosjekt som dette er.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
Med framlegget som ligger i revidert nasjonalbudsjett, skaper vi forutsigbarhet for de aktørene som nå er i prosjektet. De er våre viktigste samarbeidspartnere om vi skal lykkes denne gangen, og ikke ende som vi gjorde ved forrige satsingsprosjekt på Mongstad – med en katastrofe. Dette må følge et industrielt løp, og vi vil bruke den nødvendige tid – vi jobber med det akkurat nå – og kvalitetssikre de siste tall og opplysninger vi har fått fra Fortum Oslo Varme, Klemetsrud-anlegget, etter at de fikk anmerkninger og kommentarer fra ekstern kvalitetssikrer i høst da de leverte konseptstudien sin. Der fokuseres det bl.a. på kostnader. Man har nå kommet med tall som indikerer kostnadsreduksjoner. Det vil vi kvalitetssikre. I tillegg har Klemetsrud-anlegget utfordret sin egen prosjektorganisasjon, og Fortum, med sin store internasjonale prosjekterfaring, er kommet sterkere inn i prosjektet. Det er positivt.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
La meg understreke at alle scenarioer for hvordan vi skal nå Parisavtalens mål om CO 2 -kutt, viser at man trenger CCS, spesielt fra 2030-tallet og utover. Der er både Det internasjonale energibyrået, FNs klimapanel og andre aktører enige. Vi jobber nå med et demonstrasjonsprosjekt, den første hele verdikjede fra fangst, transport og lagring. Det som er viktig her, er å demonstrere at vi kan ta ned kostnader, utvikle teknologien og gjøre dette som en kommersiell teknologi som kan tas i bruk i stort volum globalt fra 2030-tallet og utover. Om vi da skyver litt på dette prosjektet for å sikre at kvaliteten i prosjektet er bra og får en investeringsbeslutning i 2020/2021 i stedet for i 2019, er ikke det avgjørende for den globale satsingen på CCS som vi trenger. Vi jobber nå tett med våre internasjonale samarbeidspartnere for også å kunne få et økt engasjement og en mulig oppskalering av dette i etterkant.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
La meg først understreke at CCS er ett av mange viktige tiltak innenfor klimaarbeidet. Det er uttalt av mange fra internasjonalt hold, både IEA og FNs klimapanel, at CCS er en mulighet for å holde kostnadsnivået ved den transformasjonen som vi nå er inne i, for å få ned CO 2 -utslippene. CCS vil altså bidra positivt, og om vi skal nå Paris-målene uten CCS, vil det bli en dyrere løsning enn med CCS. Når det kommer til karaktergiving for meg, får det være opp til den endelige eksamen, tenker jeg – om en da sikter til at den skal komme i forbindelse med investeringsbeslutning, så får vi ta det når vi kommer dit. Det er nå sagt at det vil bli en mulig investeringsbeslutning i 2020/2021. Vi er opptatt av å følge det industrielle løpet her for å sikre at vi har kvalitet ved det endelige fullskala CCS-prosjektet i alle ledd. Det er både fangst, det er transport, og det er ikke minst lagring i Nordsjøen som ligger inne i dette prosjektet. Den tidslinjen vi nå har lagt opp til i revidert nasjonalbudsjett, er den beste angivelsen vi kan gi per nå. Dette er en statusrapport og samtidig en invitasjon til Stortinget til å diskutere nå hvordan vi går videre. Vi anbefaler altså å gå videre med forprosjektering på både fangst, transport og lagring og skal gjøre det med tyngde. Det er få prosjekt jeg jobber mer med enn akkurat CCS, både i Norge og ikke minst på den globale arenaen. Det vil komme nye initiativ fra vår side. Vi har hatt dialog med EU, vi kommer til å ha nye diskusjoner og arrangement rundt dette også under Clean Energy Ministerial i Malmø og København til uken. Vi ser at det internasjonalt blir sett til Norge fordi man ser at vi har hatt og har en ledende internasjonal posisjon.
Terje Søviknes (Fremskrittspartiet), 2018-05-16:
La meg understreke at når dette nå blir diskutert her som en forsinkelse, altså at investeringsbeslutningen blir flyttet fra 2019 til 2020/2021, så er det en konsekvens av de anbefalinger vi har fått fra både de industrielle aktørene og fra kvalitetssikrer, der de bl.a. i deres rapport i høst understreket at man må ha tilstrekkelig tid til den forprosjekteringsfasen vi nå går inn i. De anslår at 15 måneder vil være riktig. Så skal det kvalitetssikres igjen, og regjeringen skal ha tid til å behandle dette før man legger fram et investeringsbeslutningsgrunnlag for Stortinget. Dette er rett og slett en naturlig konsekvens av at vi her følger et industrielt løp og tar det i de steg man må for å sikre at vi har kvalitet ved prosjektet, at vi har gode kostnadsanslag, redusert risiko og dermed kan invitere Stortinget til å fatte en beslutning basert på fakta.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-05-16:
Dette handler om folk mange steder i Norge, deriblant folk i Oppland og Gudbrandsdalen. Gudbrandsdalslågen har vokst langt utover sine bredder, og vannstanden i Mjøsa har økt med mer enn en meter over maks reguleringshøyde. Trolig vil Norges største innsjø stige med en halv meter til fram til helgen. Flere steder kommer vann inn der det ikke skal. Jeg nevner campingplasser, eiendommer som Svaneredet, båthavner som Vingnes og Strandtorget, veier som E6 i Fåvang, store områder som på Jørstadmoen og i Otta sentrum – jeg nevner i fleng. Otta og flere steder har utbedrings- og forebyggingstiltak på vent som forhindrer utvikling. På Otta får de f.eks. ikke bygd ny skole før flomsikring er på plass. Videre sies det at det er seks ganger dyrere å reparere enn å forebygge ødeleggelser av flom. Ser statsråden de enorme konsekvensene av flommen, og når har statsråden en konkret plan med tiltak og prioriteringer å komme med, for å løse disse menneskenes uholdbare situasjon?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-16:
Historien ser ut til å gjenta seg. I fjor høst, noen dager før framleggelsen av statsbudsjettet for 2018, var olje- og energiministeren sammen med kommunal- og moderniseringsministeren på besøk hos dem som var rammet av flom på Sørlandet. Olje- og energiministeren erkjente i møte med dem som var rammet av flommen, at vi i årene framover får en flom av nye flommer, og at det var behov for mer penger til forebyggende tiltak. Noen dager etterpå kom statsbudsjettet med forslag om kutt i satsingen på flomforebyggende tiltak. I helgen har det, som vi har hørt, igjen flommet over i deler av landet, og igjen erkjenner statsråden behovet for mer penger til flomforebyggende tiltak. Men i det reviderte budsjettet som kom i går, er det ikke én ekstra krone til flomforebyggende tiltak. Så spørsmålet er: Hvor mange ganger skal statsråden erkjenne at det trengs mer penger, før han faktisk kommer med de pengene NVE har bedt om?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2018-05-16:
Dette er ein viktig tematikk, og det er nok ikkje siste gong vi diskuterer dette, verken i spørjetimen eller andre gongar. Dei siste fem åra er det løyvd 727 mill. kr meir, meiner eg, bl.a. etter påtrykk frå Kristeleg Folkeparti i statsbudsjettforhandlingane. Det er viktig fordi dette handlar om løyvingar. Men dette handlar òg om andre ting. Det handlar òg om kunnskap, og det handlar om at vi må tilpasse oss ei verkelegheit der klimatilpassing blir meir viktig. Ein av dei ideane som fylka har tatt initiativ til for å klare det, er å få til eit klimatilpassingssenter i Sogn og Fjordane – der ein prøver å få eit miljø utanfor NVE, der ein i lag med KS og fylket, som no har fått i gang ein forstudie, kan få med Vestlandsforsking og Høgskulen på Vestlandet på å bruke fylket til eit levande laboratorium, noko som handlar om nettopp å kunne teste ut betre løysingar. Eg har lyst til å spørje statsråden om han er kjend med desse planane, og om han meiner eit slikt senter kunne ha vore nyttig.
Runar Sjåstad (Arbeiderpartiet), 2018-05-16:
NVE har meldt inn et økt behov på 200 mill. kr årlig. Arbeiderpartiet la inn 160 mill. kr i sitt alternative statsbudsjett. Behovet er godt dokumentert. Det er også godt dokumentert gjennom forskjellige rapporter at det er atskillig billigere å forebygge enn å reparere og erstatte skader i ettertid, for ikke å snakke om de menneskelige påkjenningene. Vi ser at behovet er der, vi ser at planene er der. Det er manglende finansiering. Hva vil ministeren gjøre for å sikre at bevilgningene står mer i forhold til behovet og den reelle situasjonen?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-16:
Mitt spørsmål går til utenriksministeren. Det er sjokkerende meldinger og bilder som kommer fra Gaza disse dagene. 55 mennesker er rapportert drept og over 2 200 skadde etter at israelske militære åpnet ild med både skarp ammunisjon og gummikuler mot demonstranter i forbindelse med USAs ambassadeåpning i Jerusalem. Israels voldsbruk er kraftig fordømt verden over. Det har kommet tydelige protester, bl.a. fra FNs høykommissær for menneskerettigheter og Amnesty International. Den israelske okkupasjonen av de palestinske områdene opprettholdes med brutal vold og undertrykking. Det finnes ingen unnskyldning for å drepe sivile på denne måten. Alle stater har en rett til å forsvare seg selv, men det er en hån å bruke det som argument for å tillate en okkupantmakt å skyte ubevæpnede sivile. En viktig grunn til den situasjonen vi er i akkurat nå, er USAs uansvarlige og farlige politikk i Midtøsten. Med både oppsigelsen av Iran-avtalen og åpningen av ambassaden i Jerusalem ser vi nok en gang at USA i denne regionen oppfører seg som en elefant i en glassbutikk, der noe blir knust overalt hvor de snur seg. Den svenske utenriksministeren Margot Wallström var i går veldig tydelig på at USA bærer et stort ansvar for det som har skjedd de siste dagene, og hun kommuniserte det tydelig: «Alle advarte mot dette, men USA gjorde det likevel. Jeg mener at USA bærer et veldig stort ansvar, og jeg kan ikke se at det er stor grunn til å feire når man ser så mange døde og sårede mennesker.» Mitt spørsmål er om Norges utenriksminister er like klar som Sveriges utenriksminister på det ansvaret USA har for det som har skjedd de siste dagene.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-16:
Da vil jeg takke for svaret, og for at utenriksministeren er tydelig på at måten amerikanerne går fram på, er uansvarlig. Jeg håper at norske myndigheter også i dagene som kommer, vil kommunisere det tydelig. Det er vår største allierte det her er snakk om, og det gir også Norge, som et alliert land med USA, et spesielt ansvar for å si veldig tydelig fra, og for å holde også amerikanerne ansvarlig for det som nå skjer i Palestina og i Midtøsten ellers. Så er det litt ulike reaksjoner fra ulike vestlige land. Jeg er glad for at utenriksministeren har vært i kontakt med den israelske regjeringen, og vi ser at en del andre land, Irland bl.a., har protestert formelt ved å kalle den israelske ambassadøren i landet inn på teppet. Vi mener at en sånn reaksjon også fra Norges side ville være bra. Derfor er mitt spørsmål om utenriksministeren har tenkt å kalle inn den israelske ambassadøren.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2018-05-16:
Jeg mener det er avgjørende at vi er tydelig på, i dialogen med begge parter, at hovedansvaret for å gjøre noe med voldsspiralen ligger hos okkupantmakten, og det er stor forskjell på protester opp mot et grensegjerde under en okkupasjon og det å skyte med skarpt fra okkupantmakten. Jeg kunne tenke meg å ta opp spørsmålet om en gransking i FN-regi, fordi det kravet nå har kommet fra en rekke hold, fra FNs generalsekretær, fra EU, fra Tyskland og fra Belgia, men USA stoppet mandag kveld et forslag om en gransking i FN-regi i FNs sikkerhetsråd. Jeg har også tidligere i vinter, da vi så denne opptrappingen, bedt utenriksministeren om å støtte en uavhengig gransking. Da fikk jeg til svar – i et skriftlig svar fra utenriksministeren – at det var et nasjonalt ansvar, og at Israel ikke ønsket det nå. Jeg lurer på om regjeringens linje nå er en annen, og om utenriksministeren kan si tydelig at Norge vil støtte en uavhengig gransking i regi av FN.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Det som har skjedd de siste dagene, er tragisk, og vi har også vært veldig klart og tydelig ute og forklart at det er uakseptabelt å skyte på demonstranter med skarpt. Det er flere hendelser som nå kommer samtidig. Det ene er at mandag og tirsdag for så vidt var ment å kulminere med tanke på seks uker med demonstrasjoner hver fredag fra palestinernes side, og vi hadde ambassadeåpning og også markering av at det er 70 år siden opprettelsen av staten Israel. Alt dette kom samtidig. Vi har vært tilsvarende klare på at vi mener det er en svært uklok beslutning av USA ensidig å anerkjenne Jerusalem som Israels hovedstad, uten å la det være det alle andre i det internasjonale samfunn – med noen få unntak – mener, nemlig et forhandlingsspørsmål mellom partene der både israelere og palestinere kan gjøre krav på hver sin del av Jerusalem. Vi har ment at det er en veldig uklok politikk, som vi hele veien har advart mot kan øke spenningsnivået i en allerede veldig spent region. Jeg har i løpet av det siste døgnet hatt samtaler både med Israels regjering og så sent som for en halvtime–tre kvarter siden med palestinernes statsminister, og også hatt nær kontakt med EUs høyrepresentant Mogherini, fordi dette er spørsmål som vi ser veldig tydelig også kommer til å smitte over på hverandre. Når representanten nevner Iran-avtalen, er det for så vidt et kapittel for seg, men vi har også der advart veldig klart mot det USA nå gjør, rett og slett fordi vi allerede nå ser endringer til det verre i en allerede veldig ustabil region. Kombinasjonen av alle disse sakene, uten å ha en alternativ plan eller et alternativt forslag til hvordan man kan løse disse situasjonene, bidrar dessverre til en eskalering som går i negativ retning, og den går dessverre veldig raskt. Jeg er bekymret for hva vi kan komme til å se de neste dagene. Gårsdagen var heldigvis roligere enn man kunne forvente, men mye av det skyldtes dessverre også at det ble gjennomført veldig mange begravelser.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Først vil jeg understreke at i den kontakten jeg har hatt både med den israelske regjeringa og palestinske myndigheter, har jeg også vært veldig tydelig på det ansvaret som nå påligger alle for å roe ned situasjonen og ikke eskalere ytterligere. På embetsnivå har vi også hatt kontakter med en del av de palestinske fraksjonene for å unngå at det blir en eskalering ved grensegjerdet, for det har også vært et viktig poeng å formidle, både til EUs representant og til israelere og palestinere, at det er viktig at man nå ikke eskalerer det ytterligere. Så har vårt valg – mitt valg – vært å ta den direkte kontakten med israelske myndigheter og den israelske regjeringa. Jeg har hatt kontakt med regionalminister Hanegbi, som er den som har ansvaret for AHLC i den israelske regjeringa, og er den som jobber mest med disse spørsmålene, både med tanke på å ende voldsspiralen og med tanke på å bidra til langsiktig utvikling i Gaza. Det er prosjekter som vi jobber sammen om i AHLC, men min bekymring nå er at disse prosjektene skal stoppe opp, nettopp fordi man blir veldig opptatt av den akutte situasjonen – naturlig nok – i tillegg til at vi må ha et blikk framover for løse den situasjonen som er.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Jeg tror det er viktig å sortere litt. Det er slik at alle stater etter folkeretten har et ansvar og må ansvarliggjøres for å gjennomføre uavhengige granskinger. Det er vårt standpunkt, i likhet med mesteparten av det internasjonale samfunn. Det har vært uklarhet om hva som faktisk ble foreslått i Sikkerhetsrådet i går, og så langt er det relativt få som har kommet med forslag om internasjonale granskinger, men de har vært opptatt av en uavhengig gransking og en troverdig gransking. Det er et krav vi stilte oss bak allerede 30. mars–1.april, da disse protestene begynte. Vi mener det fortsatt er svært viktig å gjøre, nettopp fordi det, i henhold til folkeretten og i henhold til de internasjonale reglene og avtalene som finnes, er helt avgjørende at man får i stand granskinger og gjennomganger når man ser en situasjon som den vi bl.a. så i går, som altså er den dagen med flest drepte på Gaza siden 2014. Derfor har Norge stilt seg bak det, vi har vært klare på det både i svar til Stortinget og utad, og det kommer vi fortsatt til å være.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Det er, som representanten sier, helt avgjørende at partene kommer tilbake til forhandlingsbordet. Det har ikke vært samtaler mellom partene direkte om fredsspørsmål og tostatsløsning på over fire år. Samtidig har vår klare holdning vært at disse beslutningene som nå er tatt, f.eks. om ambassadeflytting og anerkjennelse av hovedstad, er noe som fører partene lenger unna forhandlingsbordet. Derfor har Norge brukt vår rolle aktivt som leder av AHLC, giverlandsgruppen, for å samle partene rundt bordet. Vi annonserte et ekstraordinært møte 31. januar, som ble et konstruktivt møte. Temaene der er de praktiske prosjektene og særlig på Gaza. Det er også israelerne opptatt av, for de ser at hvis man ikke klarer å løse den utfordringen, har man også et større sikkerhetsproblem. Vi fortsetter med de praktiske prosjektene for å danne grunnlag for videre samtaler om fredsløsning. Det er noe partene ønsker at Norge skal ha en rolle i, og den rollen tar vi.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Det er et godt og viktig spørsmål. Hvis jeg først bare kan få si to ord om atomavtalen: Dette er en avtale som Norge hele veien har støttet opp under – det fortsetter vi å gjøre. Vi mener avtalen er viktig og riktig. Ja, den har sine svakheter, men det vil enhver slik avtale ha, og man løser ikke svakhetene ved å kvitte seg med hele avtalen. Det er ingen automatikk i at atomavtalen forsvinner som sådan fordi USA går ut, men det skaper en veldig vanskelig situasjon, som forsterkes av et betydelig internt politisk press i Iran fra dem som ikke ønsker atomavtalen. Jeg hadde en samtale med EUs høyrepresentant, Mogherini, sent i går kveld, etter samtaler de hadde hatt med Irans utenriksminister, Zarif. De er veldig opptatt av å bruke den tida som er framover – selv om den er kort – til å redde atomavtalen. Norge bidrar til det. Blant annet er vår tekniske ekspertise på enkelte områder ønsket, og det bidrar vi til. Til det bredere bildet: Det er helt riktig som representanten Hareide sier, at vi også på helt sentrale områder for norske interesser nå opplever et tydelig linjeskift fra amerikansk side. Det er veldig bekymringsverdig at man f.eks. på handelsområdet opererer i strid med både WTO-regelverket og det multilaterale systemet, som har tjent både oss og USA veldig vel i svært mange tiår, og som på mange måter er et system som er møysommelig bygd opp etter den andre verdenskrigen nettopp for at ikke den sterkestes rett skulle være det som gjaldt. Det er også derfor vi er veldig opptatt av å jobbe med både USA og nære allierte i Europa for å forsøke å påvirke USA i en annen retning. Vi opplever også at det særlig på handelsområdet, for å bruke det eksemplet, er betydelig politisk uenighet internt i USA. Det vil si at republikanerne i Kongressen er langt mer frihandelsvennlige og bidrar også på den måten til å presse presidenten.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Det å kunne beskytte det økonomiske engasjementet i Iran fra europeisk side er et kjernepunkt i muligheten til å få videreført avtalen. Iran har signalisert at de kan være villige til å diskutere dette, og det gjør de nå, men jeg tror samtidig at vi skal være klar over at situasjonen er veldig vanskelig, og det er ikke gitt at Iran kommer til å fortsette å være i avtalen, selv om de har sagt seg villige til å diskutere en videreføring. Det vil være avhengig av hva leveransen kan være. Vi koordinerer det tett med EU. I tillegg er det klart at den usikkerheten om hvorvidt USA kom til å bli i avtalen eller gå ut av avtalen som har vært der over flere måneder, også har skapt et vanskelig klima for næringsliv som på ulike måter ønsker å investere. Vår ambassade i Iran jobber mye med norske bedrifter for å tegne risikobildet og for å bidra som best man kan, men vi vet ennå ikke totaliteten av hva amerikanerne kommer til å gjøre på sanksjonssida. Vi gjør ingen endringer i våre regler, men norske bedrifter kan indirekte bli rammet dersom amerikanerne har sanksjoner også mot europeiske land.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Våre to hovedbekymringer knyttet til et eventuelt bortfall av atomavtalen er hva det vil ha å si for det internasjonale ikke-spredningsregimet og det internasjonale samfunnets evne og mulighet til å hindre spredning av atomvåpen. Det andre er de potensielle regionale konsekvensene. Det er, som representanten Hareide selv er inne på, særlig en bekymring knyttet til om Egypt og Saudi-Arabia da vil anskaffe kjernevåpen og igangsette sine programmer igjen. Vi har også en betydelig bekymring for det som kan bli utfallet av troverdigheten til IAEA. De har nå gjennomført ti inspeksjoner i Iran. Iran har holdt seg til sin del av avtalen. IAEA holder nå på å begynne det forberedende arbeidet med å lage et inspeksjonsregime for Nord-Korea. Men dersom det da viser seg at USA gjentar sine forsikringer om at de egentlig ikke stoler på IAEA, kan det ha betydning for en eventuell kommende avtale med Nord-Korea – jeg understreker eventuell – og samtidig kan det ha negative konsekvenser for ikke-spredningsregimet totalt sett.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Norske myndigheter har på en veldig klar og tydelig måte formidlet bekymringene for Iran-avtalen, og at den risikerer å falle bort når USA trekker seg ut. Vi har formidlet veldig klart bekymringene vi har for den regionale situasjonen og en mulig økt spenning i en allerede uhyre spent region. Og vi har også vært veldig bekymret for konsekvensene for det internasjonale ikke-spredningsregimet. Som representanten Navarsete helt riktig påpeker, er det som nå ligger nærmest, foruten å forsøke å jobbe videre med Iran-avtalen, de eventuelle samtalene som skal finne sted mellom Nord-Korea og USA. Det er en bekymring vi fullt ut deler, fordi i denne sammenheng er man også avhengig av tillit mellom partene for at det skal kunne fungere. Jeg var i Japan i forrige uke og snakket også med min japanske kollega om disse spørsmålene. Japan og Norge har en veldig enhetlig linje på dette om at vi i de diskusjonene som er nå, ikke må lette presset mot Nord-Korea, det diplomatiske og økonomiske presset, før man ser reell handling.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Som jeg var inne på i mine tidligere svar, har vår veldig klare beskjed til alle vært at situasjonen må roes ned. Det betyr at det er uakseptabelt å skyte med skarpt på demonstranter, men man bør heller ikke fra Hamas’ side bidra til å eskalere på den måten Hamas ga tydelig beskjed om at de ønsket å gjøre på et tidspunkt. Derfor har vi brukt de kontaktene som er, for å bidra til at man ikke er veldig tett opp til grensegjerdet, og på den måten kan være med på å eskalere en situasjon. Når vi snakker om en voldsspiral, er det fordi det er en uhyre spent situasjon i regionen. Det er veldig lite som skal til før det skjer ting som kan forverre situasjonen ytterligere. At det ikke var større demonstrasjoner i går, er antakeligvis et tegn på at det først og fremst var begravelser i går, men situasjonen kan eskalere igjen veldig fort. Det er nettopp derfor vi jobber både kortsiktig og langsiktig. I går godkjente jeg en utbetaling til både drivstoff og medisinsk hjelp inne på Gaza, sånn at man kan bidra til at sykehusene som nå går på nødaggregater, kan opprettholde sin aktivitet og pleie dem som er skadd. Samtidig må vi jobbe langsiktig med forholdene på Gaza. De er dramatisk dårlige. Det handler ikke bare om prosjekter som vi nå jobber med, som f.eks. et vannrenseanlegg, som ble resultatet av det forrige AHLC-møtet i mars, men det handler også om en politisk forsoning som gjør at PA, de palestinske selvstyremyndighetene, kan ta over kontrollen på Gaza. Det er en viktig del av det bildet vi ser som langsiktig nødvendig for å roe situasjonen. Jeg er bekymret for at vi, dersom vi ikke kommer videre med de konkrete prosjektene eller diskusjonene om en tostatsløsning, vil se denne typen situasjoner og denne typen uakseptabel vold i veldig mange situasjoner framover. Det er noe vi fra norsk side ønsker å unngå.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Den kommunikasjonen har vært en helt tydelig del av både denne regjeringas og tidligere regjeringers kommunikasjon – vi er helt klare på at bosettingene på f.eks. Vestbredden er folkerettsstridige. Det har vi vært hele veien, og vi har ikke lagt til grunn noe annet politisk standpunkt enn det. Når vi snakker om en balansert tilnærming, er det nettopp fordi vi har en spesiell rolle som leder av giverlandsgruppa, AHLC. Vi har godt innpass hos begge parter og ønsker å fortsette med det for å kunne bidra til en løsning på konflikten. Nå har det ikke vært direkte fredssamtaler mellom partene på over fire år. Vi må komme tilbake til en situasjon der en igjen snakker direkte sammen om hvordan en tostatsløsning kan realiseres. Hvis ikke er jeg redd for at den situasjonen vi nå ser, kommer til å være en vedvarende situasjon. Da mener vi at den rollen vi har med å bruke formannskapet i AHLC, med å bruke kontaktene inn mot begge parter, er den riktige veien å gå for å bidra til en fredsløsning.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Som representanten sikkert er vel klar over, var dette spørsmålet oppe i Stortinget i desember. Det er ikke noe flertall i Stortinget for dette, det fikk bare Arbeiderpartiets og SVs stemmer. Regjeringa har derfor ikke funnet grunnlag for å gå videre med den diskusjonen, rett og slett fordi det ikke er et flertall i Stortinget.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Her var det mye man kunne tatt tak i. For det første er det jo helt feil at Norge er negativ til forhandlinger med Storbritannia, snarere tvert imot. Men for at Storbritannia skal begynne å forhandle med Norge før de er ute av EU, må de søke EU om å kunne gjøre det. Det har de ikke gjort, og derfor må vi vente med våre forhandlinger til de er ute av EU, med mindre de da ønsker å levere en sånn type søknad. Det andre er brexit. Strategien omhandler vårt forhold til EU og vår strategi om samarbeidet med EU. Storbritannia skal ut av EU, derfor er det naturlig at strategien ikke bruker veldig mye tid på brexit, for vårt forhold til EU kommer ikke til å endres av brexit, men vårt forhold til Storbritannia gjør det. Det er nettopp derfor vi også jobber tett med Storbritannia. Vi er opptatt av gode løsninger, også overgangsløsninger som skal gjelde for Norge. Vår holdning har vært klar hele veien: Vi er åpne for å vurdere en løsning med et EFTA-medlemskap og dermed også EØS-medlemskap for Storbritannia. Men vi må være klar over at det har ulike sider. Det har fordeler og ulemper for Norge. Vi har to veldig ulike størrelser på økonomiene og innretning på økonomiene. Vi har litt ulike interesser, kanskje spesielt på landbrukssiden. Men først og fremst er dette ting vi ikke har ønsket å spekulere i fordi britene selv gjentatte ganger har avvist en EØS-løsning. Hele poenget med den britiske brexit-modellen er jo at de ønsker seg ut av det felles regelverket, og det felles regelverket er en forutsetning for å kunne være med i EØS. De ønsker ikke å være del av det indre marked; vi har vært veldig opptatt av integriteten til det indre marked. De ønsker mindre fri personbevegelse; det er en forutsetning for å kunne være med i EØS. Så fra vår side har vi sagt at dersom Storbritannia og den britiske regjeringa endrer sitt standpunkt, er vi selvfølgelig med på å diskutere det, men det er altså ikke per nå en aktuell problemstilling, rett og slett fordi britene gang på gang har avvist at de ønsker en EØS-modell.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
For det første tror jeg nok man av og til skal lese både britiske og andre medier med et våkent øye for at et britisk medium i denne sammenheng kan ha et ønske om å få ut posisjoner både fra norske og andre politikere som ikke nødvendigvis er – hva skal vi si – undersolgt i alle fall. Det statsministeren her har sagt, har vært helt konsistent og tydelig i forhold til det vi har sagt hele veien: Det er spørsmål vi er villig til å vurdere sammen med de andre EFTA-landene dersom det skulle vise seg å være en aktuell problemstilling fra britenes side. Men i de diskusjonene – i den grad det har vært diskusjoner i Storbritannia om EØS-tilknytning, som den diskusjonen som var i Overhuset for ikke lenge siden – har ikke EFTA vært nevnt med ett ord. De kan ikke knytte seg til EØS-avtalen uten å være medlem av enten EU eller EFTA, det må jo være en forutsetning. Derfor er vår holdning fortsatt den at skulle britene endre posisjon, skulle britene ønske en EØS-løsning, skal vi være med på å diskutere det. Men det er altså ingen tegn som tyder på at britene ønsker en EØS-tilknytning.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Britene har ikke gått ut av EU enda, de går ut av EU 29. mars neste år, og de vil ha en overgangsordning fram til 31. desember 2020 som gjør at de opptrer som om de er EU-medlem, men uten å kunne ta del i regelverkspåvirkningen. Så må jeg si at det nesten er litt rørende å høre Senterpartiet, som hamrer løs på EØS-avtalen i alle andre sammenhenger, nå være veldig opptatt av EØS-avtalens fortreffelighet for andre land. Jeg er helt enig, EØS-avtalen er helt avgjørende for Norge, det er det som gir oss adgang til et hjemmemarked på 500 millioner mennesker, det er det som gjør at vi kan sikre vår velferd også i framtiden. For oss, og som representanten kan lese i den nye strategien vår, er samarbeidet med EU løftet fram som noe vi gjør fordi vi ønsker å gjøre det, ikke fordi vi må gjøre det. Det tjener norske interesser, og jeg synes det er positivt at også Senterpartiet ser at EØS-avtalen har sin verdi.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Jeg kan forsikre om at statsministeren, jeg og mine kollegaer som sitter her i salen, hyller EØS-avtalen både hjemme og ute nettopp fordi den er et så viktig instrument for Norge. Det som har vært utfordringen i Storbritannia, og som fortsatt er utfordringen, er at det er stor intern uenighet om i hvilken retning Storbritannia ønsker å ta samarbeidet med EU videre. Det er stor intern uenighet om man ønsker en såkalt hard eller myk brexit. Det er stor uenighet om veldig vanskelige og viktige spørsmål, som grensespørsmål, tollunion og andre definerende faktorer. Det som har vært holdningen fra norsk side, er at vi ønsker en ryddig og ordnet brexit. Det ville være bra for britiske interesser, det ville være bra for EU, og det ville være bra for ivaretakelsen av norske interesser.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Jeg er enig i det som er regjeringas posisjon, nemlig at vi er åpne for å diskutere det spørsmålet med britene, skulle britene endre sitt syn, snu helt rundt og ønske en EØS-tilknytning. Det statsministeren også har sagt veldig tydelig, er at hun anser det ikke som særlig sannsynlig at denne diskusjonen om EØS vil tas videre, basert på de tydelige holdningene britene har – og har gjentatt gang etter gang etter gang. En av årsakene til at det ikke er aktuelt for britene, er nettopp at hovedbegrunnelsen bak brexit er at de ønsker å lage sitt eget regelverk på sentrale områder. Forutsetningene for å være med i EØS, er at en har felles regelverk. Det er en integritet i det indre marked som gjør at vi har alle de fire frihetene, ikke deler av de fire frihetene. Nettopp derfor har det, også fra regjeringas side, vært veldig klart at vi ønsker å ivareta norske interesser, vi ønsker et så nært og tett forhold til Storbritannia som overhodet mulig, og det er det vi har dialog med Storbritannia om nå.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2018-05-16:
Og jeg vil gjenta svaret mitt. Jeg er enig i det som er regjeringas posisjon, nemlig at vi er åpne for å diskutere en EFTA- og EØS-tilknytning for Storbritannia dersom de skulle ønske det, men de har altså ikke signalisert at dette er ønskelig. Snarere tvert imot, de har gang etter gang avvist en sånn type løsning. Det at vi er imøtekommende både overfor briter og andre som ønsker å diskutere disse spørsmålene, skulle da også bare mangle, men det har altså ikke vært et ønske fra britenes side, og det må vi forholde oss til.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-16:
Det er brutalt og uakseptabelt det me opplever på Gaza no. Signal frå Stortinget og sånn eg høyrer utanriksministeren, er at dette må stoppast umiddelbart. Situasjonen viser at det er ei fredsløysing me treng å få på plass. Me opplever ein statsminister Netanyahu som ikkje akkurat har bidrege til det. Òg blant hans eigne i Israel reagerer mange på hans til dels ytterleggåande tenking når det gjeld nettopp å få til ei fredsløysing og ei tostatsløysing. Me opplever òg Hamas’ kyniske bruk av sivile i konflikten me har no. Me veit at Noreg har spelt ei rolle i tidlegare fredssamtaler. Når USA speler seg ut på sidelinja, tar me initiativ? Speler Noreg no ei rolle nettopp for å skape fred i denne delen av verda?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-16:
Mitt spørsmål går nok ein gong til utanriksministeren. Audun Lysbakken nemnde at president Trump den 8. mai trekte USA frå atomavtalen med Iran. USA er vår viktigaste allierte, ein sentral handelspartnar, ei stormakt som Noreg har hatt stabile og gode relasjonar til over lang tid – relasjonar som har vore og framleis er veldig viktige for Noreg. No erfarer me ein amerikansk administrasjon som har lagt seg på ei ny, meir konfronterande og mindre føreseieleg utanrikspolitisk linje. President Trump har trekt USA ut av atomavtalen med Iran. Dette skjedde trass i at Iran har halde seg til vilkåra i avtalen, trass i kor avgjerande avtalen er når det gjeld ikkje-spreiing av atomvåpen, og trass i sterke åtvaringar frå viktige allierte og avtalepartnarar, som Storbritannia, Frankrike og Tyskland. I tillegg veit me at president Trump i fjor òg valde å trekkje USA ut av den veldig viktige Paris-avtalen, klimaavtalen. USA har under denne administrasjonen òg hoppa av handelsavtalar og innført handelshindringar på bl.a. stål og aluminium. Mitt spørsmål er: Korleis vurderer utanriksministeren denne utviklinga hos vår viktigaste allierte, og kva strategi har Noreg og regjeringa i møte med ein amerikansk utanrikspolitikk som me i beste fall kan seie er i endring?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-16:
Eg takkar for det gode svaret. Eg vil utfordre vidare på nettopp det som me no ser, knytt til atomavtalen med Iran. Iran har – paradoksalt nok – sagt at dei ønskjer å halde ved lag avtalen, og det har òg dei andre partane i avtalen sagt. USAs bodskap no er at dei vurderer sanksjonar ikkje berre mot Iran, men òg mot dei landa som vel å handle med Iran. Når da norske bedrifter står overfor valet mellom den amerikanske marknaden eller den iranske marknaden, vil nok dei aller fleste velje den amerikanske marknaden. Mitt spørsmål er: Korleis ser Noreg på desse trugslane og situasjonen? Vurderer ein her å koordinere måten me møter dette på, med Europa?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2018-05-16:
Her seier òg utanriksministeren at Iran vurderer å ikkje bli i avtalen – det må me iallfall vere førebudde på. Det kan jo medføre at dei tar opp igjen sitt atomprogram og utviklar kjernefysiske våpen. Kva vil det medføre for land som Egypt og Saudi-Arabia? Pussar dei støvet av sine planar med å skaffe seg sånne våpen? Putin har erklært at han vil forbetre Russland sine atomvåpenkapasitetar. Trump på si side har kommunisert, rett nok via Twitter, at USA må styrkje og utvide sine kjernefysiske kapasitetar. Så det er mange bekymringsfulle signal. Det positive er at me kan få ein avtale mellom USA og Nord-Korea, men det er òg svært usikkert. USA har heller ikkje styrkt truverdigheita si som avtalepartnar med det ein har gjort i det siste, og det kan òg påverke dialogen med Nord-Korea. Så spørsmålet er da: Korleis ser ein no på dei tilbakeslaga me har når det gjeld kjernefysisk nedrusting?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2018-05-16:
Signalet frå USA om å trekkje seg frå atomavtalen med Iran ser ut til å få konsekvensar òg på andre område. Eg las med interesse ein artikkel i Dagbladet 15. mai, der Suzanne Dimaggio uttaler seg. Ho har ifølgje Dagbladet bl.a. leia samtaler mellom representantar frå USA og Nord-Korea her i Noreg. Ho meiner Trump, ved å bryte Iran-avtalen, har undergrave forhandlingane med Nord-Korea før dei i det heile er i gang. Nord-Korea har jo sett på Iran-avtalen som eit diplomatisk vegkart for korleis ein kan få letta sanksjonar. Og når USA no eigentleg seier at uansett om du overheld sanksjonane til punkt og prikke, betyr det ingenting for oss, kan det få store konsekvensar. I natt åtvarar Nord-Korea mot at landet kan kome til å trekkje seg frå det planlagde møtet med USA, fordi det er ein einsidig avtale, der berre Nord-Korea skal trappe ned atomvåpen. Kva tenkjer utanriksministeren om dette? Og er dette ei bekymring norske styresmakter vil formidle til USA?