Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2010-03-22:
Representanten Flåtten har tatt opp en meget viktig sak i sin interpellasjon. Oppdrettsnæringen er en særdeles viktig kystnæring som bidrar til stor verdiskaping, arbeidsplasser og eksportinntekter, mens villaksinteressene ivaretar det biologiske mangfoldet, samtidig som forvaltningen av villaksen representerer mange arbeidsplasser og inntektsmuligheter i dalbygdene våre, ofte der det kan være magert med andre muligheter. Derfor er det heller ikke unaturlig at det kan oppstå interessemotsetninger og konflikter. Jeg synes det er meget viktig å ha en kunnskapsbasert tilnærming også til denne saken. Jeg har tillatt meg å reise spørsmålet om ikke de forskjellige miljøene kan sette seg ned rundt et bord for å få til en dialog. Det tror jeg kan skape gjensidig innsikt og forståelse. Og ikke minst viktig: Jeg tror det kan bidra til en mer nyansert virkelighetsoppfatning enn den som til tider synes å rå. Ellers må jeg si at jeg synes statsråden har avveid rådene fra de forskjellige faginstansene på en klok måte. Ut fra interpellasjonen forstår jeg representanten Flåtten dit hen at det utelukkende er Direktoratet for naturforvaltnings innspill det skal tas hensyn til. La meg slå fast at oppdrettsnæringen skal drives på en bærekraftig måte. Og selv om rømming har vært avtakende de senere årene, legges det til grunn at det er mørketall. Jeg er enig med statsråden i at oppdrettsfisken skal være innenfor merdene og ikke utenfor, og at luseproblemene må og skal løses. I problembeskrivelsen er det viktig at representanter for forvaltningen uttaler seg – for det gjør de – og at de uttaler seg på en klok måte, dvs. at man legger helhetsbildet til grunn når man skal drøfte en sak som gjelder nær sagt hele kysten vår, og påpeker konkret hvilke vassdrag og områder som er ødelagt, eller som er i faresonen. Gjør man det, skaper det respekt og tillit. Gjør ikke forvaltningen det, skapes det mistillit og liten respekt. Det er ingen tvil om at oppdrettsnæringen er drevet på en måte som er ødeleggende for villaksen mange steder i landet vårt. Men det er flere menneskeskapte tiltak – også eventuelt andre ting – som har ødelagt for villaksen. Vassdragsreguleringer, Gyrodactylus salaris, som er fraktet inn fra Sverige, sur nedbør og ulike inngrep har, som statsråden var inne på, ødelagt for villaksen i mer enn 50 elver. Matsituasjonen i havet ser, så vidt jeg har forstått, også ut til å spille en rolle. På mange av disse områdene er det behov for mer kunnskap. Og selv om det nå er mange ting som har negativ innflytelse på villaksen, som rømt fisk, lakselus osv., som næringen er nødt til å få kontroll på, blir det feil å beskylde oppdrettsnæringen for alt som har påvirket villaksen negativt de senere årene. Men jeg mener at situasjonen er slik at den må tas på største alvor. Jeg opplever at både næringen og myndighetene gjør det. Så har statsråden redegjort for konkrete tiltak som er kommet fra myndighetene i løpet av vinteren. Det kan ikke være noen tvil om at Regjeringen tar dette på ytterste alvor. Jeg lurer på om Høyre kan peke på konkrete tiltak som burde vært gjort fra departementets side i denne saken, og som ikke er gjort. Jeg hører at oppdrettsnæringens fremste talsmenn og -kvinner er krystallklare på at næringen må rydde opp i det uføret som fortsatt rår, slik at det kan bli en bærekraftig næring som driver på en tilfredsstillende måte, og at villaksinteressene og oppdrettsnæringen kan utveksle informasjon og ha et akseptabelt samliv – om det ikke skulle bli et lykkelig ekteskap en gang inn i framtiden.