Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-03-22:
Komiteen er fornøyd med at man har fått fram en sak som berører et meget viktig område. Innstillingen, og proposisjonen, inneholder også noen små endringer i forhold til straffeloven og straffeprosessloven, som jeg ikke vil kommentere så voldsomt. Det går også litt på effektivisering av virksomheten i Høyesterett. Når det gjelder justeringen av straffeprosessloven, er dette et resultat av endringer i straffeloven. Når det gjelder hovedsaken, barnebortføring, har man endelig fått en sak på bordet, men jeg vil forsiktig antyde at resultatet av voteringen i dag kanskje ikke vil løse dette – eller forebygge – godt nok. Det er et skritt på veien, og derfor er vi fornøyd med at regjeringen har kommet med en sak. Undertegnede er i hvert fall fornøyd med at regjeringspartiene sakte, men sikkert kommer etter det som har vært intensjonen til Fremskrittspartiet i denne salen tidligere. Barnebortføring er et økende problem og kommer til å bli et stort problem, og vil bli en kjempeutfordring. Det skyldes at det norske samfunnet har blitt mer internasjonalt. Det er flere ekteskap mellom etniske nordmenn og borgere fra andre land, og når du da opplever samlivsbrudd eller skilsmisse, er det naturlig at de konfliktene som vi er kjent med i Norge, også vil krysse landegrensene i mye større grad. Derfor er det viktig – i hovedsak av hensyn til barna – at norske myndigheter og Stortinget er tett på denne problemstillingen. Men som jeg sa, jeg er ikke så sikker på at vi gjør nok i dag. Regjeringen ønsker å knytte sanksjoner opp mot foreldreansvaret, men jeg tror dessverre ikke det er nok. For det som er det viktigste, er den kontakten som ligger i samværet med barnet. Det er dette samværet, som barnet har krav på, som må beskyttes, og da trenger det ikke nødvendigvis være foreldreansvaret. Foreldreansvaret regulerer foreldrenes rett til å ta store avgjørelser på vegne av barnet, og dette er mindre beskyttelsesverdig enn barnets rett til personlig kontakt med samværsforelderen. Fremskrittspartiet har tidligere fremmet forslag om tiltak mot barnebortføring. Vi har blitt nedstemt, men vi ser at ihuga arbeid sakte, men sikkert gir resultater. I forhold til den økonomiske delen har vi tidligere også foreslått sanksjoner mot den som bortfører. Regjeringen driver fortsatt og utreder – tre år etter at vi foreslo dette. Vi har også fått en ny straffelov. Da denne ble vedtatt, sto Fremskrittspartiet og Høyre sammen om de forslag som regjeringen nå har fremmet. Så det nytter. Jeg vil tillate meg å sitere fra Innst. O. nr. 73 for 2008–2009, der vi behandlet straffeloven: «Komiteen viser til at en barnebortføring til utlandet i mange tilfeller vil være like drastisk for barnet, uavhengig av om det er bostedsforelderen eller samværsforelderen som står for bortføringen. Barnet vil uansett i slike tilfeller bli tatt bort fra sitt faste miljø med venner og barnehage eller skole. Videre vil sivilrettslige sanksjoner i Norge ha liten eller ingen praktisk betydning når barnet holdes unndratt i utlandet.» Her sa en samlet komité – indirekte – at det var samværet som skulle legges til grunn når vi ønsket oss sanksjoner for å forebygge dette framover. Men om ikke Fremskrittspartiet får tilslutning til sine forslag – som jeg herved fremmer samt forslagene vi er sammen med Høyre om – får vi komme tilbake ved senere anledninger. Så får vi tro og håpe at vi også på et eller annet tidspunkt greier å få et flertall for at det er samvær som skal legges til grunn.