Sylvi Graham (Høyre), 2011-04-05:
Det er et viktig spørsmål interpellanten har tatt opp, ikke minst fordi det berører et av de mindre sjarmerende trekk i vår forvaltning – svarteperspill – uavklarte ansvarsområder er kanskje like dekkende. I alle fall er det snakk om en gråsoneproblematikk. Jeg synes det er illustrativt at vi i denne debatten også kunne hatt glede av å ha to statsråder i salen, helseministeren og justisministeren. I 1998 stilte Stortinget diagnosen «svikt i alle ledd» i det psykiske helsevernet. Et enstemmig storting sluttet seg til Opptrappingsplanen for psykisk helse, som vi avsluttet i 2008. Planen hadde et sterkt fokus på kvantitative mål. Dette var nødvendig for å sikre bedre kapasitet i tilbudet, slik at flere skulle få hjelp. Denne kvantitative opptrapping av innsatsen på dette området har vært nødvendig, men ikke tilstrekkelig. Vi kan ikke telle og måle oss fram til et godt psykisk helsevern. Hvis vi skal få et bedre tilbud til psykisk syke, må vi investere mer i kvaliteten i tilbudet. Dette er ikke en ny forventning, men en forventning Høyre mener at vi må legge betydelig mer vekt på fremover. Vi må rett og slett sørge for at psykisk syke får hjelp som hjelper. For Høyre er kompetanse en forutsetning for å nå målet om god kvalitet i helse- og omsorgstjenesten. Gode helse- og omsorgstjenester forutsetter fagkunnskap og avklarte ansvarsområder. Det stilles strenge krav til kompetanse for å operere maskiner og tekniske installasjoner i dette landet. Vi bør ikke ha lavere ambisjoner for behandling av mennesker, som med alle sine ulike historier og egenskaper er mer kompliserte enn noen teknisk innretning. Det er også vår forventning at gråsoneproblematikk får et like stort fokus fra regjeringens side når det gjelder menneskers behov for hjelp fra forskjellige ansvarsområder i den norske stat – som gråsoneproblematikk i arktiske havområder i forhold til andre nasjoner, får. Den 2. mars i fjor reiste Høyre en interpellasjonsdebatt om hvordan vi sikrer bedre kvalitet i behandlingen i det psykiske helsevernet. Det har vært mange organisatoriske reformer i helsetjenesten, nå trenger vi en kvalitetsreform med vekt på innholdet i helsetilbudet. Høyre har foreslått en ny og forsterket kvalitetsstrategi for helsetjenesten, med økt vekt på kompetanseutvikling, forskning og utdanning. I et slikt arbeid vil uklare ansvarsområder kunne gjøres noe med. Vi har også foreslått at det utarbeides flere kvalitetsindikatorer for å vurdere innholdet i helsetjenesten. Vi må ha åpenhet om resultatene, slik at tilbudet kan forbedres. Arbeidet med kvalitetssikring av innholdet i tilbudet til psykisk syke er i gang, men det må legges mer trykk på det. Fra Høyres side har vi også stilt spørsmål ved om vi bør ha en noe større grad av spesialisering i tilbudene for å sikre god kompetanse for mindre pasientgrupper, slik vi her snakker om. Vi mener desentralisering av det psykiske helsevernet har vært riktig og nødvendig, men vi kan ikke forvente at alle små fagmiljøer skal ha effektive tilbud til alle pasienter. Vi bør derfor vurdere muligheten for å spesialisere noe mer, særlig i befolkningstette strøk. Manglende sammenheng i tjenestetilbudet er en hovedutfordring i helse- og omsorgstjenesten, ikke bare i psykiatrien. Men dette rammer særlig pasienter med psykiske lidelser og rusproblemer som trenger sammensatte tjenester over tid. Høyre har tro på lavterskel kommunale tiltak som kan gi rask og god bistand før det utvikles mer alvorlige problemer som krever mer omfattende og spesialisert hjelp. Det er bred politisk enighet i Norge om å sikre bedre hjelp der folk bor, på et tidlig tidspunkt i et sykdomsforløp. Høyre er imidlertid som kjent uenig med regjeringen når det gjelder hvordan Samhandlingsreformen skal iverksettes. Vi er bekymret for at kommunene nå får mye mer oppgaver og ansvar uten at de er rustet for å ta imot disse pasientene. Hvis kommunene skal ta mer ansvar for psykisk helsevesen, trenger de i hvert fall flere fagfolk. Justisministeren refererte til økte budsjettmidler på helsebudsjettet. Høyre har i budsjettet foreslått en prøveordning der psykologer gis samme refusjonsrett som fastleger. Vi har merket oss at også Helsedirektoratet har anbefalt å utrede dette, og vi håper at regjeringen vil følge det opp. Dette kan være ett av flere tiltak for å sikre bedre tilgang til hjelp i pasientenes nærmiljø, også for denne gruppen som interpellanten har løftet fram, nemlig de som til tider er strafferettslig utilregnelige og psykisk syke.