Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2010-03-09:
Først takk til statsråden for en solid og realistisk gjennomgang av situasjonen for jernbanen her i landet. Jeg synes det er meget klokt av statsråden å vise til at det ikke finnes noen umiddelbar løsning, ingen «quick fix» for norsk jernbane. Det vil komme til å ta tid før vi får orden på togdriften i Norge. Tog som ble anskaffet først på 1990-tallet, og som ikke fungerer i kulde og snø, lar seg ikke erstatte over natta. Heller ikke et signalanlegg som åpenbart har sett bedre dager, lar seg erstatte i en fei. Den berømte sporvekselen på Skøyen stasjon, som har påført oss togpendlere slike lidelser gjennom en lang periode, er der fortsatt etter 25 år. Det kommer til å ta tid før vi får erstatte dette. Denne regjeringen har gradvis økt jernbanebevilgningen over år. I 2009 bevilget Stortinget mer penger til jernbanen enn jernbanen greide å bruke. Det samme er sannsynligvis situasjonen i 2010. Jeg merket meg at komiteens leder, representanten Hareide, nå ønsker seg en tverrpolitisk enighet om økte bevilgninger til jernbanen. Da vil jeg legge til at jeg synes det er fint at Kristelig Folkeparti har kommet til sans og samling på dette området etter at de slapp ut av regjeringskontorene. Men jernbanen klarer altså ikke å bruke mer penger i øyeblikket, fordi jernbanens organisasjon må bygges opp over tid for å klare økte bevilgningsrammer. Det er ingen planreserve i dag, og det kommer til å ta – og det tar – tid å planlegge. Dessuten trenger man planleggere nok for å kunne planlegge. Hovedutfordringen de kommende årene kan bli å erstatte den generasjon planleggere som nå forlater jernbanen, og for så vidt også Vegvesenet, og går over i pensjonsalderen, eller å få dem til å stå lenger. Jeg synes i og for seg det er ganske frekt av opposisjonspartier som over år har neglisjert jernbanen, som bare har kuttet i jernbanebevilgningene, og som i høyeste grad er medskyldige i de forsømmelser som har blitt jernbanen til del over lang tid, nå å kritisere Regjeringen og regjeringspartiene for manglende jernbanesatsing. En regjering som har sørget for dobling av jernbanemidlene, og som har gitt jernbanen mer penger enn de kan bruke, får nå kjeft for det. I tillegg presterer Fremskrittspartiet å øke jernbanebevilgningene ytterligere vel vitende om at det ikke er bruk for mer penger i år. Denne formen for dobbelt bokholderi er imidlertid ganske typisk for dette partiet. Så synes jeg at interpellanten og flere representanter for opposisjonspartiene for øvrig bør ta seg en tur over Nordsjøen. En studietur til England, som har forsøkt det privatiseringseksperimentet som representanten Hoksrud bl.a. forfekter, burde være vel verdt. Eller om de synes at det er for drøyt og for langt, kan de i det minste lese det siste nummeret av Guardian Weekly, som har en vakker liten skildring av konkurransesituasjonen på det britiske jernbanenettet, om tog som ikke korresponderer, om et virvar av billetter og billettsystemer, om passasjerer som ikke kommer dit de skal, men til andre steder, om togreiser som ikke er blitt billigere, men som stort sett koster flesk. Det er privatiseringserfaringene, som opposisjonen for øvrig burde være i stand til å lese ut av Riksrevisjonens gjennomgang av samferdselsetatene, som vi har gjennomgått tidligere i dag.