Svein Flåtten (Høyre), 2008-12-18:
Det kunne vært fristende å ta opp tråden med hvilke forferdelige ting de selvregulerende markeder rundt omkring i verden har bidratt til i vår hjemlige økonomi, men jeg skal i all beskjedenhet nøye meg med å kommentere litt av det som vi kanskje kan gjøre her hjemme når det gjelder de problemene vi faktisk står overfor. Salderingsdebatten og nysalderingen har aldri vært noen arena for de store omkamper og nye budsjetter, og det står Høyre fortsatt ved, også i denne innstillingen. Vi fremmet i vårt alternative budsjett forslag om tiltak som kunne økt aktiviteten i bygg- og anleggssektoren, og ikke minst fått vekk de skatteskjerpelsene man har pålagt norsk næringsliv i en svært vanskelig tid. At skatteskjerpelser i milliardklassen er riktig medisin nå, er jeg overrasket over at noen i det hele tatt mener. Men det kunne kanskje vært behov for nye budsjetter. Høyre har, og det har også andre, etterlyst raskere tiltak og mer resolutt opptreden fra Regjeringen i den krisen som nå er i realøkonomien. Vi vil være åpne for å diskutere alle gode løsninger som kan bidra til å avhjelpe den situasjonen som vi nå har. Vi er klare til å gjøre det raskt, det har vi vist i komiteen, og vi mener at det må gjøres raskt. Men det er først og fremst Regjeringen som har ansvaret for at forslagene kommer. Mer enn noen gang er det Regjeringen som har ansvaret for å regjere. Nå tar det for lang tid å få frem beslutningene. Vi legger frem tre konkrete forslag i forbindelse med salderingen. Vi foreslår en økning når det gjelder planleggingsmidler på 200 mill. kr, for planlegging er nå noe av det mest sentrale. Som et eksempel på dette viser jeg til at Arkitektbedriftene nå sier at ledigheten der har steget med 6 pst. siden april. De beskriver nokså presist hvordan situasjonen er i sin siste utgave av Teknisk Ukeblad, og sier at «utbyggere som vil bygge, får ikke lån, og private utbyggere har ikke råd». Den eneste måten å komme ut av dette på er at det kommer en krisepakke umiddelbart, og at januar/februar er altfor sent. Da vil ingeniørene og arkitektene være i arbeid i mars/april, og byggerne og entreprenørene vil ikke komme til å jobbe før etter sommerferien. Det samme gjelder dette med lånerammen og gunstige lån til kommunene for å pusse opp skolebygg og andre kommunale bygninger, en ramme som vi øker med 3 milliarder kr, og økte avskrivningssatser for maskiner – altså en skattelettelse. Ett forhold til i denne innstillingen: Bank- og lånemarkedet fungerer fortsatt ikke godt nok. Etter Høyres initiativ har hele komiteen samlet seg om en merknad hvor problemene i bankmarkedet i relasjon til Stortingets behandling av tiltakspakken tidligere i høst kommenteres. I denne merknaden er komiteen enig om at det stadig vil være behov for justeringer. Vi understreker det som blir sagt i Innst. S. nr. 12, at behovet må «vurderes fortløpende». Det understrekes også nå at Regjeringen må agere raskt og treffe korrigerende tiltak, slik at bankmarkedet fungerer bedre, ikke minst for kundene, som er de som skal opprettholde alle arbeidsplassene. Det er ingen tvil om at dette markedet ikke fungerer. Derfor mener jeg at denne merknaden er en viktig nyansering fra komiteen. Det kommer daglige rapporter om utlånstørke og utlånsvegring fra bankene, og det vitner om handlekraft for å prøve å bøte på problemene. Derfor ble jeg litt bekymret i går, og for så vidt også i dag, når jeg hører at posisjonspartiene refser bankene for ikke å låne ut penger. Komitélederen refset bankene i går. LO – uten at det har noen relasjon til vårt arbeid – gjør det samme i dag. Man mener altså at det er enkeltbankenes skyld at banksektoren nå ikke fungerer. Jeg tror man skal være varsom med å presse de privateide norske bankene – og det er for så vidt alle – til å gjøre økonomiske disposisjoner i sin bankdrift som ikke er vel fundert. Vi har i vår samfunnsmodell stort sett private banker, og de har et ansvar for å drive ansvarlig og lønnsomt. Da kan de ikke tvinges til utlån, slik jeg oppfatter at man nå sier fra posisjonens side. Vi har jo selv i denne sal bestemt hvordan man skal håndtere de selskapene man eier og styrer. Det skal være ansvarlighet overfor et styre. Man kan ikke gjøre disposisjoner som setter både samfunnets interesser og eiernes interesser på spill. Dette er det en meget streng lovgivning for. Jeg mener at bankene følger dette opp. Jeg tror ikke at man løser problematikken på bankmarkedet ved å lete etter syndebukker. Men jeg ser at det er vanskelig å finne tiltak. Men ballen og pasningen for dette er uten tvil fra en samlet komité lagt til Regjeringen.