Ola Elvestuen (Venstre), 2011-03-10:
Det er en svært viktig utfordring som prisverdig er tatt opp i det representantforslaget fra Høyre vi nå diskuterer. Som det korrekt påpekes i representantforslaget, er det i og for seg ingenting i veien med regjeringens og statsrådens retorikk og generelle synspunkter på dette området. Problemet er at det også her blir med retorikken. Handlingen er totalt fraværende, og det er en kjensgjerning at under den sittende regjeringen har eierskifte i små og mellomstore bedrifter blitt dyrere og mer komplisert, særlig når det gjelder generasjonsskifte i familieeide bedrifter, og når det gjelder skifte mellom norske eiere. Det er en villet politikk, og det er rimelig umulig å forstå. Det blir altfor lett å hevde, slik svært mange representanter fra regjeringspartiene gjør, at det å fjerne arveavgift og redusere formuesskatt er usosialt og urettferdig. Punktum. Det er svært unyansert, for å si det forsiktig. I forrige uke var Venstre på besøk hos Aass Bryggeri i Drammen, en bedrift som har vært familiedrevet i fire generasjoner, og hvor femte generasjon muligens vil overta om noen år. Én ting er om de vil. Det får være deres frie valg. En annen ting er de utfordringene denne bedriften har fått etter at regjeringspartiene la om arveavgiften, slik at arv av aksjer blir langt dyrere enn før. Det vil anslagsvis utløse en arveavgift på 7 mill. kr for femte generasjon Aass å ta over driften av bryggeriet. Skal det la seg gjennomføre, må man tappe bedriften for større verdier enn nødvendig i stedet for å investere de samme midlene i den nødvendige fornyelse av f.eks. driftsmidler eller nye markedsstrategier, som ofte følger i kjølvannet av eier- og/eller generasjonsskifte. Det samme gjelder på sett og vis for formuesskatten. Formuesskatten må betales uavhengig av lønnsomhet og likviditet. For at eierskapet ikke skal bli en løpende økonomisk belastning for eierne, må bedriften betale ut utbytte, slik at de får godtgjort for formuesskatten. I den grad utbyttet overstiger skjermingsrenten, må eierne også betale skatt på utbyttet. Det skjer dermed en trippelbeskatning av investering i næringsvirksomhet – først skatt på overskudd, så skatt på formuesverdien av bedriften og deretter skatt på utbytte for å betale formuesskatten. Jeg vil peke på fem områder som jeg mener bør med i en strategi for eierskifte i små og mellomstore bedrifter: redusere kostnadene ved generasjonsskifter ved fjerning av arveavgift og gjeninnføre aksjerabatt i formuesbeskatningen forenkle eierskifter til tredjepart og ikke minst til ansatte etablere administrative støtteordninger for å hjelpe til med å finne etterfølgere og nye eiere opparbeide kunnskap om eierskifteutfordringer gjennom nasjonale kompetansesentre og tilgjengelig informasjon på offentlige nettsteder fremme eierskifter som et alternativ til nyetablering, bl.a. gjennom skatte- og avgiftssystemet Dersom norske bedrifter skal overleve i en stadig tøffere internasjonal konkurranse, må de være i stand til å tiltrekke seg kompetent arbeidskraft. De trenger medarbeidere og ledere som identifiserer seg med bedriften, og som ser sammenhengen mellom bedriftens beste og deres eget beste. Et viktig virkemiddel for å øke tilhørighet, delaktighet, medbestemmelse i bedriften er å tilby eierposisjoner. For mange familiebedrifter er medeierskap et viktig virkemiddel for å tiltrekke seg kompetente medarbeidere og ledere. Dessverre er denne type tankegang rimelig fraværende hos regjeringen og i regjeringspartiene. Tilbake til Aass Bryggeri: For to år siden skrev klubben ved bryggeriet følgende i et åpent brev til regjeringen: «Som stolte ansatte i en ærverdig gammel industribedrift undres vi i økende grad over myndighetens motvilje mot norske små og mellomstore bedrifter. Vi opplever at bedriftenes rammebetingelser stadig forringes og at de siste endringene(i arveavgiften og formuesbeskatning av aksjer) forverrer situasjonen ytterligere.» (i arveavgiften og formuesbeskatning av aksjer) Og videre: «Som arbeidstakere ved Aass Bryggeri er vi bekymret for bedriftens framtid, da generasjonsskifte mest sannsynlig vil komme i nær framtid. Hvorfor skal bedriftenes eiere straffes for at de hele veien har tenkt på bedriftens beste? Uten personer som er villige til å utsette sin kapital for større risiko ville det vært dårlig med arbeidsplasser i Norge.» Jeg kunne ikke ha sagt det bedre selv. Og dette kommer altså ikke fra eierne, men fra de ansatte i bedriften. De påpeker det åpenbare, som dessverre flere og flere bedriftseiere melder tilbake til oss. I stedet for å gi anerkjennelse til dem som tør å satse, som skaper arbeidsplasser for seg selv og noen til, møtes de ofte med mistenksomhet av regjering og representanter fra regjeringspartiene. Slik skaper vi ikke grunnlag for den verdiskaping som skal sikre framtidens velferd. Vi som politikere må gå foran i en holdningsendring hvor det å starte, eie og drive næringsvirksomhet belønnes og til og med beundres. På denne bakgrunn støtter Venstre helhjertet opp om mindretallets forslag i innstillingen.