trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-06-14:
Det er noen av forslagene fra Fremskrittspartiet som jeg skal stemme nei til.
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Vi ønsker å stemme for.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2004-06-14:
Jo da!
Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2004-06-14:
Jeg vil på vegne av Høyre, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet si at vi stemmer imot innstillingen. Det går ikke fram av behandlingen i dag, da det ikke var noen debatt om saken.
Heidi Larssen (Høyre), 2004-10-28:
Det var Fremskrittspartiets innlegg som fikk meg til å ta ordet, for Fremskrittspartiet har foreslått å endre gjeldende rett, slik at selskapenes tilleggsavsetninger også kan dekke tap i avkastningen. Det er et godt forslag for selskapene, men ikke for kundene. Forslaget vil altså innebære en uønsket favorisering av selskapet og dets eiere på bekostning av selskapets kunder. Det er ikke vi enig i, og jeg er litt forundret over Fremskrittspartiet på dette punktet. Vi skal huske på at tilleggsavsetningene inngår som en del av forsikringsfondet, og summen av premiereserve og tilleggsavsetninger skal ikke kunne reduseres på annen måte enn gjennom utbetaling til kundene. Tilleggsavsetningene er også, i motsetning til selskapets ansvarlige kapital, ubeskattede midler. Så en forutsetning for gunstig skattemessig behandling av tilleggsavsetninger er at de ikke overtar rollen til selskapets ansvarlige kapital. Fremskrittspartiets forslag vil gjøre det, og det er helt klart et selskapsmotivert forslag.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2004-10-28:
Hovudføremålet med denne saka er å modernisera lovgjevinga for livsforsikring, slik at det vert eit klårare skilje mellom forsikringstakar sine midlar og selskapa sine midlar, ei klårare fordeling av risiko mellom kunde og selskap og ei meir oversiktleg prising av livsforsikringsprodukt. Dette er i seg sjølv viktig med omsyn til forholdet mellom kunde og selskap. Men det er òg viktig for konkurransen i livsforsikringsmarknaden. Forslaga frå Regjeringa er i stor grad i tråd med forslaga frå Banklovkommisjonen, med justeringar føretekne etter innspel som har kome fram i høyringsrunden. Dagens norske reglar legg stor vekt på soliditet og tryggleik for kunden sine krav på framtidige pensjonar. Regelverket som tek vare på dette omsynet, er ikkje svekt. Eit viktig punkt i saka er at livselskapa i framtida må basera seg på førehandsbetaling av forvaltingsjobben. Det vil gje større grad av oversikt, betre kontrollmoglegheit og større konkurransemoglegheit i marknaden. Alt i alt er Kristeleg Folkeparti si vurdering av dei føreliggjande forslaga at dei vil tena forsikringstakarane sine interesser, samstundes som dei òg vil skapa ryddigare forhold for selskapa.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2004-10-28:
Innstillingen innebærer en bred tilslutning til Regjeringens forslag, med enkelte klargjøringer på noen punkter, som har funnet sted i samråd med departementet. Jeg skal derfor ikke gå nærmere inn på enkeltdeler, men vil vise til saksordførerens innlegg og for den saks skyld til de innlegg som er holdt etterpå, og som støtter opp om flertallssynet. Jeg vil gjerne bare kommentere ett spørsmål, spørsmålet om å be Banklovkommisjonen om en ny utredning om økt adgang til å søke etablert pensjonsordninger mellom ulike foretak. I dag er det altså en slik rett innenfor konsern. Det ble sagt av representanten Grande Røys at ting kan endre seg – ja – men spørsmålet var ikke oppe så sent som da revisjon av lov om foretakspensjon ble behandlet i Stortinget. Og jeg må innrømme at jeg ikke helt kan se hva som har forandret seg dramatisk siden den gang. Det er viktig at bedriftene har innflytelse over sin pensjonsordning. Bedrifter kan utvikle seg ulikt, og det kan jo lede til vanskelige situasjoner om pensjonsutgifter øker også i bedrifter som sliter økonomisk. Arbeidstakers økte muligheter til å flytte på seg – mobilitet – er jeg en sterk tilhenger av, og jeg er glad for at det nå understrekes så sterkt av SV. Det er klart at vi kommer til å se økt mobilitet også i arbeidslivet, men om etablerte pensjonsordninger kommer til å styre mobiliteten, er jeg noe mer i tvil om. Det er litt vanskelig å tenke seg at man skal fange opp nåværende arbeidstakeres fremtidige arbeidsplasser gjennom å etablere felles pensjonsordninger, så verdien av det i den sammenheng tillater jeg meg å betvile noe. Og skulle man tenke seg å etablere felles ordninger for arbeidstakere, vil det jo oppstå et betydelig styringsproblem i forhold til den betaling som også arbeidsgiver i bedriften her skal stå for. Men viktigst tror jeg på mange måter er spørsmålet om en pensjonsreform vil avklare hva slags supplerende pensjonsordning – som partene i arbeidslivet har bedt om – Stortinget vil gå inn for. I den pensjonsmeldingen som legges frem i høst, vil vi skissere ulike opplegg, slik at Stortinget får anledning til å velge mellom ferdig utredede modeller et stykke på vei. Det er klart at valg av modeller er viktig å ha på plass før et eventuelt mandat til Banklovkommisjonen om å se på endringer av nåværende lovverk kan utformes, rett og slett. Vi må vite hva det er man skal bruke, før man i så fall skulle be Banklovkommisjonen om å utrede endringer i lov om innskuddspensjon, ytelsesbasert pensjon, i ulike utgaver.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2004-10-28:
Jeg stemte feil. Jeg skulle ha stemt for innstillingen.
Oddvard Nilsen (Høyre), 2004-03-02:
Jeg foreslår Øyvind Halleraker.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
Det er rett at vel 13 pst. av grunnskoleelevene får et kulturskoletilbud, og at målet som Stortinget har hatt og stadfester i dag, er at minst 30 pst. skal ha det. Hvis representanten Bjørnstad leser innstillingen nøye og ikke bare plukker ut utvalgte steder, ser han også at Senterpartiets svar ikke er å detaljstyre kommunene ved å øremerke midler, men det er å gi kommunene et handlingsrom som gjør at det er mulig for kommunene å løse de oppgavene som kommunene faktisk er pålagt. Når Stortinget i dag fastholder at minst 30 pst. skal gis et tilbud i kulturskolene, og at foreldrebetalingen skal være lav, må det være grunnlaget når en skal legge kommuneøkonomien i årene framover. Det håper jeg også Arbeiderpartiet vil være med på.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
Jo da, utviklingen av foreldrebetalingen i noen kommuner bekymrer meg på lik linje med at det bekymrer representanten Reikvam, og jeg sier at det bør bekymre Regjeringen. Når jeg sier at det bør bekymre Regjeringen, gjentar jeg det som jeg tidligere har sagt i forhold til å gi kommunene et handlingsrom som gjør at de kan løse oppgavene. Jeg tror ikke svaret er øremerking eller å sette tak. Når det gjelder SVs forslag om en prosentsats på egenandelene, synes jeg det på en måte føyer seg inn i samme mønster som SV viser i en del andre saker, der en vil detaljregulere kommunene. Jeg har faktisk tro på kommunepolitikerne. Jeg har tro på at kommunepolitikerne ønsker å satse på kulturskolene. Det har historien vist, at på tross av lave statstilskudd har faktisk mange kommuner virkelig satset på kulturskolene og gjort det til et flott tilbud.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
Hypotetiske spørsmål bør man i utgangspunktet ikke svare på, for da kan man begi seg inn på ville veier. Vi konstaterer at det ikke er flertall i denne salen for å opprettholde et øremerket tilskudd til kulturskolene. Det vet vi. Når Senterpartiet kritiserer Regjeringen fordi man fjernet det øremerkede tilskuddet før behandlingen, er det fordi konsekvensene av å fjerne det øremerkede tilskuddet ikke er tilstrekkelig drøftet. Det som var spesielt med det øremerkede tilskuddet slik det var, var bl.a. at det var aktivitetsstyrt. Jo mer en kommune satset på kulturskoletilbudet, jo mer penger fikk den. Det vi ser, er at små kommuner som har satset mye på kulturskolene, vil komme dårligere ut i forhold til rammefinansieringen enn store kommuner som har satset lite.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
I 2002 foreslo Regjeringen å kutte i utviklingsmidlene. De kom inn igjen etter behandlingen i Stortinget. Mitt spørsmål er: Hvordan vurderer representanten Olsen utviklingsmidlenes betydning i framtiden, og mener han at 7,5 mill. kr er tilstrekkelig på bakgrunn av den store søkermassen som er til disse utviklingsmidlene?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
Debatten har på en måte vist at det er noen partier som åpenbart har en sterk mistro til lokalpolitikerne rundt omkring. Jeg deler Trine Skei Grandes oppfatning av at det faktisk er lokalpolitikerne som har kjempet og jobbet fram kulturskoletilbudene rundt omkring i landet vårt. Det var den ene siden, som var mistroen. Og så er det den andre siden, som priser den lokale friheten. Senterpartiet gjør faktisk det. Men når representanten Trine Skei Grande sier hva Stortinget ikke skal gjøre, så bør hun også si hva Stortinget bør gjøre. Det burde hun sagt noe om, nemlig å gi denne friheten som hun snakker om, reelt innhold, si noe om hvordan Stortinget bør behandle kommunene i forhold til kommuneøkonomien.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
Kulturskolerådet har utarbeidet en rammeplan for kulturskolen, «På vei mot mangfold». Vi bruker faktisk ordet «prisverdig» i innstillingen i forhold til det arbeidet som Norsk Kulturskoleråd har gjort. Denne rammeplanen vil bli implementert, tenker jeg, rundt omkring i kommunene etter hvert som tiden går. Jeg tenker at det trengs midler til det, og jeg vil litt tilbake til utviklingsmidlene. Jeg vil spørre statsråden hvordan hun vurderer utviklingsmidlene i den framtidige utvikling av kulturskolene lokalt.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2004-03-02:
Jeg vil si litt til det statsråden nevnte i forhold til Norsk Kulturskoleråd og utpeking av demonstrasjonsskoler. Når flertallet har vært så tydelig på Norsk Kulturskoleråds rolle i dette, er det fordi Norsk Kulturskoleråd besitter en stor og bred kompetanse på dette området. De har et nettverk, og de har i det hele tatt drevet et utviklingsarbeid gjennom kulturskolene, et arbeid som har vært veldig viktig for at kulturskolene faktisk har blitt det de er i dag. Når det står at Norsk Kulturskoleråd skal være «den faglige instansen», innebærer det mer enn at det bare skal være et råd som høres, eller som man får råd fra. Vi mener at Norsk Kulturskoleråd skal være den instans som ut fra en faglig vurdering sier dette, så får Læringssenteret være den formelle instansen som utnevner. Men vi mener virkelig at Norsk Kulturskoleråd skal ha den helt sentrale rollen i vurderingen av hvem som skal få status som demonstrasjonsskole.
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Arbeiderpartiet mener at alle barn og unge bør få et tilbud om kulturskole. I gjennomsnitt er det 13 pst. av barn og unge som deltar i slik kulturaktivitet i dag. Det er altså ikke et tilbud som er oppe og står, og derfor mener Arbeiderpartiet at vi må opprettholde øremerking og tak på foreldrebetalingen. Regjeringens opplegg er en fjerning av øremerkingen og en fjerning av taket. Senterpartiet skriver i innstillingen at dette er en urovekkende utvikling. En mener at denne utviklingen truer selve prinsippet om en kulturskole for alle. Resultatet som bortfallet av taket på foreldrebetalingen fører til, viser at et uttrykt nasjonalt mål om lav foreldrebetaling ikke kan gjennomføres i praksis i mange kommuner. Jeg er fullstendig enig i analysen, men jeg finner ikke samsvar mellom analysen og konklusjonen til Senterpartiet. Kan representanten Skjælaaen overfor meg foreta en klargjøring med hensyn til det åpenbare motsetningsforholdet?
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Vi ser også i denne saken at Fremskrittspartiet blir støttespiller for Regjeringens opplegg med å velte kostnader over på foreldrene og øke egenbetalingen langt utover prisstigningen. I fjor var det skolefritidsordningen, nå er det kulturskolene. Fremskrittspartiet mener ifølge innstillingen at dagens økning i egenbetalingen er akseptabel, men er av den oppfatning at i prinsippet bør prisen dekke kommunenes kostnader ved kulturskolene. I Fremskrittspartiets merknader er det opplyst at det dreide seg om 900 mill. kr i 2002. Det vil bety, hvis en skulle følge Fremskrittspartiets linje, en tre–fire-dobling av dagens pris i egenbetaling. Mener Fremskrittspartiet også at det vil være et akseptabelt nivå for foreldrene for at barna skal kunne ta del i et kulturskoletilbud?
Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Jeg synes statsrådens kommentar i sted om at debatten fullstendig manglet visjoner, var lite beskrivende i forhold til det jeg satt og hørte på. Jeg la merke til at de aller fleste hovedinnleggene fra alle partiene la vekt på en god del ting om hva de ville med kulturskolen, og det som er det fine, er at her er det stor og bred enighet i Stortinget – om betydningen av kulturskolen, om utvikling og innhold, om at en ikke skal ekskludere noen fra å få et tilbud. Så jeg synes det var litt ufortjent kritikk. Jeg er ikke overrasket over at det som det faktisk er politisk uenighet om, gjerne er det som dominerer den politiske debatt. Det går på om en er villig til å følge opp visjonene og sikre at en faktisk får en utvikling ute i forhold til den ressursinnsatsen en kan gjøre – og da mener jeg både lokalt og sentralt. På dette punktet er det et politisk hovedskille. Jeg prøvde i en tidligere replikk å antyde at i fjor var det skolefritidsordningen – en ville ta vekk øremerking, legge det ut til kommunene og gjerne be kommunene om å ta alle kostnadene fra foreldrene. Nå er det kulturskolene – bort med øremerking, mer egenbetaling. Dette gjelder også småbarnsforeldrene. Jeg synes det er viktig å påpeke at vi ser en stor fare både i muligheten for utvikling av tilbudet – vi ønsker ikke at det skal skje ved at flere skal betale en større kostnad – og vi ser at en faktisk kan ekskludere noen. Jeg registrerer at regjeringspartiene mener at det bør være øremerking, når de vil at en oppgave skal løses på en ønsket måte i kommunene, og regjeringspartiene har også et ønskemål på minst 30 pst. Jeg skulle ønske de hadde en visjon om at alle burde få et tilbud – men de har en målsetting. Vi mener det ikke er tilfredsstillende når det bare er 13 pst. av gjennomsnittet av barn og unge som får et tilbud i kulturskolen, ergo mener vi faktisk at det er for tidlig å ta vekk den øremerkingen og fjerne taket. Regjeringspartiene mener også i innstillingen at statsråden bør følge utviklingen nøye. Betyr det at de er litt bekymret, men ikke så bekymret at de står på vårt standpunkt? Da blir spørsmålet mitt: Hvordan vil statsråden følge utviklingen, og vil hun antyde grenser i forhold til at noe eventuelt skal kunne resultere i handling? Jeg oppfatter en betydelig forskjell i det jeg hørte fra representanten Lyngstad, og det jeg hørte i statsrådens innlegg.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
Denne utviklingen bør bekymre Regjeringen, sa Rune Skjælaaen da han hadde beskrevet prisutviklingen etter at det ble frislipp på egenbetalingen på dette tilbudet. Dette bør bekymre Senterpartiet like mye, fordi Senterpartiet står for nøyaktig samme linje som Regjeringen, nemlig et frislipp av prisene, dvs. at det ikke skal være noe tak på egenandelen. I og med at Rune Skjælaaen sier at Regjeringen bør være bekymret, er mitt spørsmål til ham: Er han bekymret når Senterpartiet står for nøyaktig samme linje i denne politikken? Og: Hva leder eventuelt denne bekymringen til fra hans side? Mitt neste spørsmål er om det ikke ville være naturlig for Senterpartiet å støtte SVs forslag der vi foreslår å gå bort fra et individuelt tak, men vil sette tak på egenandelen, dvs. hvor stor andel den samlede foreldrebetalingen skal utgjøre av de samlede kostnadene. Det var et forsøk på et kompromiss som jeg er litt overrasket over at Senterpartiet ikke ville være med på.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
En stor del av meldingen omhandler grunnskolen. Nå har vi i komiteen klart å vri den over til også å omhandle kulturskolene i større grad enn det meldingen gjør, og det er jeg glad for at vi har klart. Jeg har et spørsmål som gjelder kultur i grunnskolen. Eva Nielsen sa at kunst og estetikk skal ha sin plass i grunnskolen. Og så sa hun at de ville komme tilbake til dette når vi får stortingsmeldingen basert på Kvalitetsutvalgets innstilling. Det gleder meg. Vi skal jo diskutere dette ved et senere høve, men ut fra det vi har sagt i innstillingen, og ut fra det Eva Nielsen nå sa fra talerstolen, vil jeg spørre: Er hun enig med SV i at kulturkompetanse vil være viktig å definere inn som en basiskompetanse, hvis vi skal bruke den type begreper når vi kommer til stortingsmeldingen, slik at vi understreker kulturkompetanse som en grunnleggende kompetanse, et basisfag som elevene skal få opplæring i gjennom hele utdanningsløpet, fra første til tiende klasse – eller 13 år?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
Dette må være et av de få områdene der Fremskrittspartiet har tillit til det kommunale selvstyret. Representanten Sortevik brukte masse tid på SV og øremerking. Det vi vet, er at øremerkingen har funket slik at den har utløst kommunale midler. Derfor mener vi at det er viktig å opprettholde et statlig tilskudd som et incitament, og det er det vi skriver. Det er ikke øremerking som er viktig for oss, men midler som et incitament for å utløse kommunale midler. Fremskrittspartiet har i denne saken, som i mange andre saker, stort sett meldt seg ut i forhold til resten av komiteen. De står alene om de aller fleste merknadene. Så sier Arne Sortevik at kommunene bruker 900 mill. kr, og det må kommunene få lov til å prioritere selv. Da vil jeg spørre Arne Sortevik ut fra det de skriver om kulturskolene her: Mener Fremskrittspartiet at det er en riktig prioritering av kommunesektoren å bruke 900 mill. kr til kulturskolene? Jeg minner om at Fremskrittspartiet i sine merknader «anbefaler at kommunene legger til grunn at prisen for kommunale kunstskoler dekker kommunens utgifter til et slikt kommunalt tilbud». Det blir svære priser på egenbetalingen.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
Etter å ha hørt innlegget til Trine Skei Grande lurer jeg på hva som egentlig er hensikten med hele stortingsmeldingen, for det som er svaret hennes, er frivilligheten, og frivilligheten har fått dårligere kår etter at kulturskolene har kommet til. Hva som var konklusjonen på innlegget hennes, er jeg også litt usikker på fortsatt, men hun konkluderte i hvert fall med at om prisen øker fra 150 kr til 180 kr, betyr det stort sett ikke noe for folk. Komiteen var i forbindelse med denne meldingen bl.a. på besøk i Tromsø. En av de tilbakemeldingene vi fikk fra Tromsø Kulturskole, var at den prisøkningen som de hadde vært nødt til å sette inn som en konsekvens av at de hadde problemer med å finansiere, hadde hatt følger for hvor mange som hadde sagt at de ikke tok plassen. Det var helt åpenbart en sammenheng mellom prisen på tilbudet og hvor mange foreldre som hadde råd til å betale dette. Det var en klar tilbakemelding som vi fikk. Og da kan man ikke stå her og på mange måter latterliggjøre prisøkningen, og spørre: Hva betyr egentlig det?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
I forhold til talentutviklingsprogrammet gjør komiteen to viktige grep – og jeg synes det er veldig bra at vi har fått på plass et sånt program innenfor musikk. Det ene er at vi sier at kulturskolene også skal ha en viktig rolle i forhold til de programmene som nå skal utvikles, nettopp fordi det er de som først oppdager talentene og har mulighet til å knytte bånd til høyskolene og til dem som skal ha ansvaret videre. Det andre grepet vi gjør, er at vi sier at dette skal utvides til å gjelde ikke bare musikk, men flere kunstuttrykksformer, og vi er klare på at vi må utvikle programmer også innenfor disse områdene. Balletthøyskolen har allerede startet et talentutviklingsprogram, hvor de har tatt inn en gruppe studenter på 16 år eller der omkring. Det er et viktig program for å utvikle og gi et tilbud til unge dansere. Første året er omme, og spørsmålet er om dette skal videreføres med en ny gruppe. Mitt spørsmål til statsråden er: Er hun klar over at dette er i ferd med kanskje å dø for oss? Og er hun villig til å legge inn penger, slik at vi kan fortsette dette programmet som er utviklet innenfor ballett?
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
Jeg er enig med statsråden i at dette er en debatt som ikke har hatt de store visjonene, men vi kan jo si at det i hvert fall har vært en god dag for det kommunale selvstyret. Vi i SV har også tro på at kommunene vil slå ring om kulturskolene. Det er ikke det som bekymrer oss. Vi er ganske sikre på at kulturskolene vil overleve, selv om både øremerkingen og taket på egenbetaling blir borte. Men spesielt har det som gjelder taket på egenbetaling, vært viktig for at dette skal være et tilbud til flest mulig. Kulturskolene er et unikt tilbud. Det er ikke mange land som har et slikt opplegg som vi har i Norge. Det er mange land som ser til Norge for å lære. Det er viktig at vi klarer å ta vare på det, utvikle det videre og sette nødvendig «trøkk» bak dette tilbudet. Vår visjon er at dette skal være et tilbud til alle barn, at det rundt om i alle kommuner skal være et kulturtilbud til alle barn – det kan være teater, det kan være musikk, det kan være ballett osv. Det skal være et tilbud som alle barn skal kunne ta del i, og muligheten til å få dette tilbudet skal ikke være avhengig av foreldrenes lommebok. Det er den visjonen vi har. Så har vi også en visjon om at kulturkompetanse skal være en del av basiskompetansen i grunnskolen. Kulturkompetansen skal gjennomsyre hele vårt utdanningsløp. Denne kulturkompetansen skal likestilles med annen basiskompetanse som lesing, skriving og den type ferdigheter. Det er vår visjon, og det er en stor visjon – men likevel ønsker vi å løfte den fram og synliggjøre den gjennom det vi har skrevet i innstillingen. Det har vi også prøvd å formidle her i løpet av denne debatten. Som jeg sa i replikken til statsråden, er vi glad for at vi har fått til et program for talentutvikling, og for at statsråden har vært med på å drive fram et program for talentutvikling innenfor musikk. Vi utvider dette til også å gjelde andre uttrykksformer – altså slik at vi kan fange opp talenter innenfor andre uttrykksformer og gi dem et tilbud. Jeg er litt bekymret for det som nå er i ferd med å skje på Balletthøyskolen, jeg merket meg i svaret fra statsråden at det ikke har vært en dialog med Balletthøyskolen. Min oppfordring er iallfall at statsråden, i den dialogen som kommer, må påse at vi sikrer dette programmet videre, og at vi klarer å ta vare på det som er utviklet, slik at en også kan ta opp elever, eller studenter, til høsten. Vi må ikke komme i en situasjon der dette blir borte for oss, smuldrer bort for oss. Det vil være om ikke en ulykke, så iallfall leit for oss som er opptatt av å utvikle og ha gode talentutviklingsprogrammer.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
Høyres talsmann i denne saken, Jan Olav Olsen, brukte ganske mye tid på Kulturskolerådet og rådets funksjon og oppgaver. Han var veldig klar på at når komiteen veldig sterkt understreket Kulturskolerådets plass, var det fordi det vil forhindre unødvendig byråkrati og gjøre veien enkel og grei, slik at de skal utvikle seg til å være et kompetansesenter i forhold til kommunene og de kommunale kulturskolene. Men når det er sagt, har jeg stor forståelse for det som statsråden tar opp når det gjelder demonstrasjonsskoler – eventuelt utpeking av demonstrasjonsskoler, slik jeg oppfattet det – at der må også det nye læringssenteret – jeg kaller det fortsatt «læringssenteret» – gå inn og spille den rollen som statsråden ønsket, nettopp fordi ikke alle kommuner er medlem av Kulturskolerådet. På den får vi sikret at alle kommuner som har kulturskoler, blir vurdert. Når det er sagt, synes jeg det vi skriver om Kulturskolerådet, er veldig viktig. Vi understreker dets rolle og funksjon og utvikler det til å bli et viktig kompetansesenter – med den argumentasjonen som Jan Olav Olsen brukte. Jeg synes for så vidt at vi er ferdige med debatten om øremerking og tak. Det er et flertall her i salen som ønsker å ta bort øremerkingen, og det er et flertall som ønsker å ta bort taket. Min oppfordring til kommunene er derfor at de nå ikke slipper prisene løs, men prøver å holde prisene nede for at dette skal være et tilbud til alle, slik at ikke noen blir skviset ut fordi de rett og slett ikke har råd, som komiteen fikk tilbakemelding om var tilfellet i Tromsø, der folk ikke tok imot tilbudet da de fikk vite de nye prisene. Den situasjonen må vi unngå. En økonom vil jo si at det er noe galt med prisen når det er lange ventelister, som vi har nå. Hvis en slipper dette fritt, vil vi jo få en pris der det er balanse mellom tilbud og etterspørsel. I dette tilfellet er altså prisen for lav hvis en skal bruke et så enkelt økonomisk resonnement. Men jeg håper ikke at det er på den måten vi skal få bort ventelistene, dvs. ved at prisene økes, slik at mange av dem som har dårligst råd, ikke kan ta imot dette tilbudet. Derfor er det veldig viktig at vi klarer å oppfordre kommunene til å holde prisene på et nivå som gjør at barn ikke blir skviset ut fordi mange foreldre ikke har råd til å ta imot dette tilbudet. Dette er et viktig tilbud til barn og unge.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Jeg syns det er bekymringsfullt hvis også denne debatten om skole og utdanning skal bli en debatt der vi skal konkurrere om hvem som er mest bekymret. Det håper jeg at vi skal slippe. Jeg er svært glad – i motsetning til de to tidligere replikantene – for den konklusjonen som Senterpartiet har kommet til når det gjelder det øremerkede tilskudd. Men jeg syns nok det ligger noen grad av tvetydighet i det som kom fram fra saksordføreren, og det som ligger i innstillingen fra Senterpartiet, når det gjelder holdningen til øremerkede tilskudd. Representanten Skjælaaen sa at han beklaget at det øremerkede tilskuddet var fjernet før stortingsmeldingen kom. I innstillingen kan det se ut som at når Senterpartiet ikke vil foreslå å gjøre dette om til øremerket tilskudd igjen, er det fordi det allerede er vedtatt at det skal inn i rammetilskuddet. Betyr det at om ikke det øremerkede tilskuddet allerede var blitt fjernet, så ville Senterpartiet ha gått inn for en slik fjerning i forbindelse med behandlingen av denne stortingsmeldingen?
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Igjen har vi en sak der Arbeiderpartiet tydeligvis vil detaljstyre kommunene. Representanten Eva M. Nielsen snakker om kommunal handlefrihet, men hun er ikke villig til å følge det opp ved å gi kommunene denne handlefriheten – heller ikke i denne saken. Det er tydelig at Stortinget skal regulere kommunenes virksomhet ned på detaljnivå. Jeg vil gjerne spørre Arbeiderpartiets hovedtalsperson om ikke Arbeiderpartiet ser styrken i at den kommunale oppgaven som jo kulturskolen er, skal styres av kommunene selv. Eller mener virkelig Arbeiderpartiet at all suksess og all lykke i livet er avhengig av at Stortinget detaljstyrer? Hvor er Arbeiderpartiets tillit til lokalpolitikerne, ikke minst sine egne lokalpolitikere?
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Representanten Lena Jensen siterte korrekt fra innstillingen. Vi er opptatt av at kulturskolene fremdeles skal være et bredt tilbud og et tilbud som ikke skal ekskludere noen. Vi mener at det som gjøres i forhold til overføring av det øremerkede tilskuddet til rammetilskuddet, og at taket oppheves, ikke vil forrykke noe i den intensjonen og målsettingen. De tiltak som ligger der, er tiltak som kommunene selv må velge å sette inn gjennom sine budsjettbehandlinger og sine bevilgninger. Det er altså slik at kommunene samlet sett i siste regnskapsår har bevilget 900 mill. kr til kulturskolene. Tilskuddet som var øremerket over statsbudsjettet, var på 90 mill. kr. Kommunene har altså bevilget 900 mill. kr. Det sier seg selv at den store tyngden for å gjøre dette til et bredt tilbud, har ligget og fortsatt må ligge i kommunene.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Det er klart at det er viktig å se både St.meld. nr. 38 om Den kulturelle skolesekken og St.meld. nr. 39 som vi behandler nå, i sammenheng. De må også ses i sammenheng med stortingsmeldingen om kultur. Vi har gjort mange visitter til Den kulturelle skolesekken gjennom innstillingen her, og det er viktig å knytte nære bånd mellom Den kulturelle skolesekken og kulturskolene og kultur i skolen. Det må skje på mange måter. Når det gjelder Den kulturelle skolesekken, er det midler som i første omgang skal gå til kulturopplevelser med framføringer, der elevene skal få gode kulturelle opplevelser, mens kulturskolene er basert mer på egenaktiviteter hos elevene. Denne sammenhengen og konteksten må vi finne i grunnskolen. Når det gjelder bruk av midler, tror vi det er noe som må gå seg til etter hvert. Den kulturelle skolesekken er jo relativt ny, og vi må se hvordan dette går seg til. Men jeg tror det er viktig å se sammenhengen, og den må vi hele tida ha i minne.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Er det noen midler som er tilstrekkelige? – Sannsynligvis ikke. Jeg har stor tro på disse utviklingsmidlene, og det er riktig, som representanten Skjælaaen sa, at det var foreslått tatt ut av budsjettet. Vi var vel mange på begge sider av grensen posisjon/opposisjon som sloss for å få disse midlene inn. Det er jo et beløp som har stått relativt stille uten den store økningen gjennom årene. Jeg har tro på at det her må framskaffes midler som sørger for at en kan ha en kontinuerlig utviklingsprosess i kulturskolene, og det er viktig at denne prosessen ledes og koordineres av Kulturskolerådet. Men å stå her og si at vi må ha mer penger til dette i neste års budsjett, vil jeg ikke.
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Til skolebibliotek: Jeg er selvsagt enig i at skolebibliotek er en viktig arena som nok ikke er godt nok utbygd alle steder. Høyre er enig i – og med på – merknaden om at skolebibliotekene må bygges opp, slik at de fungerer som ressurssentra. Men det er langt derfra til SVs forslag om minstestandard og bemanningsnormer for skolebibliotek. Igjen får vi altså et eksempel på detaljstyring – ett av mange. I løpet av denne perioden har vi fått mange minstestandardforslag fra SV i ulike saker og på ulike områder. Mitt spørsmål til SV er: Hva mener SV at et forslag om minstestandard konkret bør inneholde? På hvilke områder skal det være minstestandarder? Er det i forhold til bøker, timer, kompetanse, areal, tilgjengelighet, eller er det andre ting? Og hvilke tanker har SV om bemanningsnorm?
Jan Olav Olsen (Høyre), 2004-03-02:
Jeg har tre ting som jeg gjerne vil kommentere, for det første Kulturskolerådet, dets oppgaver og plass i systemet. Det er klart at vi står på det som står i meldingen, og mener det er viktige konkretiseringer. Når det gjelder demonstrasjonsskoler, sier vi faktisk: «Flertallet deler i denne sammenheng departementets forslag om å tildele noen kulturskoler status som demonstrasjonsskoler. Videre mener flertallet at tildeling av status som demonstrasjonsskole eller mønsterskole følger samme prosedyre som for grunnskolen, men at Norsk Kulturskoleråd er den faglige instansen i vurderingen av søknadene.» Kulturskolerådet skal være med og vurdere søknadene. Men det er klart at det må være opp til andre å foreta den endelige utpekingen. Så var representanten Bjørnstad bekymret over om vi var bekymret. Vi er nok ikke så veldig bekymret, men vi føler nok at det er grunn til å følge med på utviklingen, slik det alltid vil være grunn til når noe som har vært, ikke lenger er der og det kommer en ny situasjon. Det er det vi sier i våre merknader. Det vi også viser til, er jo den merknaden fra kommunalkomiteens medlemmer som ligger inne i Budsjett-innst. S. nr. 5 for 2003–2004. Der har flertallet, altså regjeringspartiene og Arbeiderpartiet, en ganske sterk merknad i forhold til foreldrebetaling og til at departementet og Regjeringen må følge med. Den står vi på. Siden jeg har litt tid, vil jeg få lov til å støtte representanten Reikvam når det gjelder Balletthøyskolen og det som foregår der i forhold til denne gruppen, 15–16-åringer. Komiteen har vært på Balletthøyskolen i Oslo, og vi har sett det som gjøres der i forhold til denne gruppen av unge, talentfulle dansere. Jeg vil sterkt anbefale at skolen gis muligheter til å kunne følge sitt program og opplegg. Om det skal skje innenfor egne midler eller ikke, får bli opp til statsråden i den dialogen hun skal ha med skolen. Men jeg tror det er viktig at den dialogen føres. Dette er et program som bør kunne følges opp videre.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Det var et voldsomt sterkt spørsmål fra Høyre – om all lykke skal vedtas i Stortinget. Det hadde vært enkelt det, da! Som jeg sa i mitt innlegg: Man kan spørre seg: Hvor stor verdi har den lokale handlefriheten når kommunene ikke har tilstrekkelig god økonomi til å kunne velge? Vi mener faktisk ikke at kommunenes mulighet til å utforme musikk- og kulturskoletilbudet blir begrenset gjennom øremerking. Og jeg må få lov til å minne Høyre om at så sent som ved behandlingen av siste statsbudsjett stemte Høyre, Kristelig Folkeparti mfl. for øremerking for barnehagesektoren. Er det da slik i den saken at Høyre ikke stoler på sine lokalpolitikere når det gjelder barnehagesektoren? Jeg må si at man nå i denne salen snakker om lokal handlefrihet og tillit til lokalpolitikerne litt ettersom det passer det enkelte parti.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Jeg prøvde å notere i farten, og mener at Fremskrittspartiet hadde i hvert fall fire spørsmål til Arbeiderpartiet. Jeg tror det blir litt liten tid til å besvare alle, så jeg vil prioritere. For det første: Det er ikke slik at bare 15 pst. av barna bruker musikk- og kulturskoletilbudet. I mange kommuner er det faktisk mer enn 50 pst. som får et tilbud, og det er mange som har langt over de 30 pst. som Stortinget har antydet som et foreløpig mål. Vi tror at å beholde taket vil være med på å sikre at alle har råd til å la barn som er interessert i kulturskolene, som er interessert i å drive med musikk eller andre ting, få gå der. Det er mors og fars økonomi som avgjør om man har råd. Det må ikke være slik at det skal koste 2 800 kr å ha et barn i musikkskolen – det er helt feil – slik som eksemplet fra Bodø viser.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Kulturfag som basisfag, og kultur og estetikk som basiskompetanse, er faktisk en veldig interessant debatt. Vi har fokusert mye på matematikk, engelsk og norsk. Vi har i dag en del basisfag som vi definerer som stolpene i barns utdanning og opplæring i grunnskolen. Arbeiderpartiet har også hatt en diskusjon om kultur som basisfag i grunnskolen. Og, som jeg sa, vi ønsker å ta den diskusjonen fullt ut når vi skal behandle meldingen basert på Kvalitetsutvalgets innstilling. Vi ønsker å se på muligheten for om dette kan være mulig. Det eneste som kan være vanskelig, er at man utvider basisfagbegrepet slik at man til slutt har uthult det. Det ønsker vi ikke å være med på. Men vi takker for invitasjonen fra SV, og vil være med på den diskusjonen om kultur som basisfag.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Arbeiderpartiet og SV står sammen om å slå ring om kulturskolene, både når det gjelder foreldrebetaling, og når det gjelder øremerking. SV står derimot alene om merknaden der de sier at det er viktig at man har økonomiske incitamenter for kommunenes satsing på kulturskolen. Det ligger også i forslag nr. 6, som SV har fremmet. Det som er vanskelig her, er at SV i sine merknader ikke sier noe konkret om hva som ligger i uttrykket «økonomiske incitamenter». Vi vet at ordninga med øremerking som vi hadde tidligere, økte aktiviteten og gav økte inntekter for kommunene. Men siden SV ikke har vært konkret når det gjelder økonomiske incitamenter, vil jeg be representanten fra SV om å fortelle oss hvilke typer økonomiske incitamenter det er SV ser for seg i denne sammenheng.
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Som representanten Skarbøvik nettopp sa, er det faktisk Kjell Magne Bondevik som skal ha mye av æren for at vi fikk en kulturskole i Norge, og at vi fikk en kulturskoledebatt. I 1980, da han tok initiativet til debatten om musikkskolene, utløste det faktisk en statsstøtte på 5 mill. kr til kulturskolen, der både øremerking og tak på foreldrebetaling var viktig. I dagens innstilling ser det dessverre ut til at vi er kommet til et vendepunkt i negativ retning. Det som tidligere ble omtalt som Bondeviks hjertebarn, er nå truet. Mener virkelig Kriselig Folkeparti, som Høyre, at en økning i foreldrebetalingen på mer enn 100 pst. i enkelte kommuner er en riktig vei å gå for å utvide tilbudet til å bli et tilbud til alle? Når Kristelig Folkeparti i dagens innstilling ber Regjeringa om å følge utviklingen nøye, hva vil Kristelig Folkeparti gjøre dersom utviklinga med økt foreldrebetaling bare fortsetter og fortsetter?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2004-03-02:
Statssekretær Helge Ole Bergesen uttalte seg friskt om kulturskolene i Dagbladet 24. februar. Han sa bl.a. at «økt foreldrebetaling bidro til større kapasitet og kortere køer i musikk- og kulturskolene». Vi ser imidlertid at av de prosjektkommunene som har hatt de øremerkede tilskuddene innlemmet i rammeøverføringa siden 2002, har omtrent halvparten økt foreldrebetalinga i kulturskolen, noen med helt opp til 50 pst. Det sier Bergesen er en «beskjeden økning». Vi er, like mye som Høyre, opptatt av den lokale handlefriheten, men vi mener at den er lite reell så lenge Regjeringa fører en politikk som presser kommuneøkonomien. Hvis Regjeringa absolutt mener at økt foreldrebetaling gir flere barn mulighet til å delta, mener man kanskje også at prisen på SFO og andre viktige kommunale tilbud skal økes ytterligere? Kan statsråden avklare om det er Regjeringas standpunkt at høyere foreldrebetaling generelt skal være veien å gå for å utvide kommunale tjenestetilbud?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Det er to ting som står sentralt i debatten. Det ene er øremerking av midler, som også foregående replikant var inne på. Arbeiderpartiet, som er en sterk tilhenger av lokalt selvstyre, vil altså ha et øremerket tilskudd – til og med til et tilbud som benyttes av mindre enn 15 pst. av elevene i den ordinære skolen. Hvorfor er det da så viktig for Arbeiderpartiet å styre dette? Det andre viktige spørsmålet i saken er tak på foreldrebetalingen. Hvorfor mener Arbeiderpartiet at en pris som har stått uendret siden 1993, i hovedsak fortsatt skal være uendret? Hvorfor har man ikke tiltro til at de lokale eierne kan se både på innhold og dimensjonering og sette en pris som gjør at sannsynligvis flere vil komme til å bruke tilbudet?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Jeg minner om at saken vi drøfter, dreier seg om kunst og kultur både i og i tilknytning til grunnskolen, og jeg minner om at kultur er en del av den ordinære undervisningen. Den kulturelle skolesekken er en stortingsmelding som er behandlet før denne som vi behandler i dag, men som vi avlegger mange visitter gjennom St.meld. nr. 39, som er dagens tekst. Hvorfor kan ikke Høyre slutte seg til at midler fra Den kulturelle skolesekken kan brukes til f.eks. skolebibliotek og til kommunale kulturskoler for å følge opp de intensjonene og de målsettingene som er malt med bred pensel for ordningen med Den kulturelle skolesekken?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Poenget med at vi nevner dette med de 900 mill. kr, er bl.a. at det fremviser kommunesektorens villighet til å bruke egne midler nettopp på kulturskolen. Fremskrittspartiet har pekt på, og jeg gjorde også det til et hovedpoeng i mitt innlegg, at vi har tiltro til det kommunale selvstyret i denne saken når det gjelder å dimensjonere tilbudet til de elevene, altså under 15 pst., som i dag bruker det. Og jeg gjentar at vi tror at en dimensjonering av innholdet sammen med en tilhørende prissetting faktisk kan være med og bidra til at flere enn disse ca. 13 pst. velger kulturskole som et tilbud, selv med en begrenset foreldrebetaling.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Det kan man jo få til å virke som et stort tall. Poenget er fortsatt at hvis man ikke gjør noe med innhold og dimensjonering, gjør man heller ingenting med prisen. Vi er altså for at de lokale eierne skal lage et tilbud som kan rekke ut til flere, men også til en billig penge. Samtidig er vi innstilt på at foreldrene må være med og betale noe. Så sier representanten fra SV at Fremskrittspartiet også i denne saken har meldt seg ut. Nå er det vel flere partier som har meldt seg ut i denne saken, og da tenker jeg spesielt på koblingen mellom Den kulturelle skolesekken og den saken vi diskuterer i dag. Det er liten opptatthet av nettopp å kunne koble de midlene som ligger i Den kulturelle skolesekken, til den kulturaktiviteten som skjer i den ordinære skolen. Det synes vi er synd.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
I mitt innlegg viste jeg til at Norge er blant de OECD-land som faktisk bruker flest undervisningstimer på estetiske fag i grunnskolen. Vi ønsker ikke å forandre det, men samtidig gjorde jeg det også klart at vi heller ikke ønsker å utvide det. Vi er opptatt av at når vi skal ha en noe lengre skoledag, skal vi bruke den til andre fag enn de estetiske fagene. Men vi har altså en bred og god base for estetiske fag i grunnskolen når det gjelder kunst og håndverk. Det skal og bør vi fortsatt ha.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Når SV jakter på løsninger for å styrke både skolebibliotek og den kommunale kulturskolen, går jeg ut fra at de også jakter på den økonomiske siden av en slik styrking. Vi er fortsatt opptatt av å se disse to sakene og disse to stortingsmeldingene i sammenheng. Derfor er det fristende å gi samme utfordring til SV som jeg forsøkte å gi til representanten fra Høyre: Når man, som SV, nå sier at de vil styrke skolebibliotek og kommunale kulturskoler, vil man se på hvilke muligheter det er for å utnytte midler som ligger i Den kulturelle skolesekken, gitt de intensjoner og målsettinger som gjelder for denne? Etter vårt syn åpner den åpenbart for muligheten til kombinasjon, og derved til den styrkingen av skolebibliotek og kulturskoler som SV er på jakt etter.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Når man leter etter muligheter for å styrke kulturskolene, er det viktig å lete der hvor pengene er. Derfor er vi – og jeg – fortsatt opptatt av å spørre hvorfor man så kontant og bestemt avviser denne mulige koblingen mellom Den kulturelle skolesekken og kulturskolen. Jeg har et spørsmål til representanten fra Kristelig Folkeparti. Det er med utgangspunkt i det som står i innstillingen som vi nå diskuterer, på side 4, der komiteen faktisk har sagt noe om Den kulturelle skolesekken. Det avsluttes slik: «Kulturskolene har etter komiteens oppfatning en viktig rolle i tilrettelegging av Den kulturelle skolesekken både når det gjelder formidling, elevdeltakelse og når det gjelder å bidra med pedagogisk kompetanse.» Er det slik, må jeg da spørre representanten fra Kristelig Folkeparti om, at man bare skal spille denne rollen uten å få honorar? Når man gir denne beskrivelsen av hvor viktig kulturskolen er, og hvilke oppgaver den skal ta på seg knyttet til Den kulturelle skolesekken, skal den da ikke få bruke midler som ligger i Den kulturelle skolesekken?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
Om vi ikke har det vi kan kalle visjon, har vi iallfall en ambisjon om å koble ting. For arbeid med kultur i skolen er kulturskolen viktig. For arbeid med kultur i skolen er skolebibliotekene viktig. For å få til det som er innholdet i Den kulturelle skolesekken, må vi også ha pengene, i samspill mellom det som er nevnt foran, nemlig kulturskoler og skolebibliotek, og den rollen som komiteen faktisk i denne innstilling peker på at kulturskolen skal ha når det gjelder å tilrettelegge Den kulturelle skolesekken. Ser statsråden at det er noe til hinder for at kommunene, som både er eiere av de langt fleste skoler i landet vårt og kulturskolene, kan foreta en slik pengemessig kobling? Jeg minner om at Den kulturelle skolesekken sannsynligvis har 120 mill. kr i år, og en siste tildeling med statsmidler, over budsjettet for 2003, var på vel 90 mill. kr. Her er tallstørrelser som er interessante.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2004-03-02:
En undersøkelse sommeren 2003 viste stor ulikhet mellom fylkene og derved stor forskjellsbehandling av elever. Enkelte fylker gir elevene frihet til å søke seg til den skolen de ønsker, uavhengig av hvor skolens beliggenhet er i forhold til bosted. Andre fylker deles inn i regioner som søkerne må holde seg innenfor. Noen fylker går så langt som å kreve at elevene søker videregående opplæring i hjemkommunen. Elevene har i utgangspunktet ikke rett til å velge hvilken skole de vil gå på. Etter Fremskrittspartiets syn burde de ha denne retten. Fritt brukervalg er for Fremskrittspartiet et avgjørende viktig prinsipp, enten det gjelder skole, sykehus eller sykehjem. Det gir meg anledning til å peke på at Fremskrittspartiets alternative finansieringsmodell, der staten betaler skolepenger til den skolen eleven selv velger gjennom en stykkpris, gjør eleven til kunde og sikrer fritt skolevalg over hele landet. Muligheten til selv å kunne velge skole er en grunnleggende rettighet som bør være til stede for alle elever i alle fylker. Fra Fremskrittspartiets side har vi merket oss at de øvrige partiene i komiteen mener at fylkeskommunen som skoleeier fremdeles skal bestemme hvorvidt elevene skal få et fritt skolevalg. For noen av partiene må dette åpenbart skyldes at bekymringen for fylkeskommunens fremtid er større enn ønsket om å gi brukerne innflytelse og heve kvalitetsnivået i skolen gjennom den konkurranseeffekt fritt skolevalg kan bidra til. Her velger man fylkeskommunen fremfor eleven. Elevene er kunder og fylkeskommunen kun et redskap – etter vår mening også et aldeles ubrukelig og unødvendig redskap. Etter å ha hørt representanten Robertsen fra Høyre er jeg fristet til å sitere fra partiet Høyres program, side 42: «Elevene skal selv kunne velge videregående skole. Opptaket skal skje på bakgrunn av karakterer. » Spørsmålet er om det bare skal gjelde i noen fylker, og hvorfor det bare skal gjelde innenfor en fylkeskommunal grense, dersom det fortsatt skal gjelde i det hele tatt. For Fremskrittspartiet er det viktig at den enkelte elev på fritt grunnlag skal kunne søke seg til den skolen som oppleves best og mest riktig for eleven, uavhengig av skolens beliggenhet i forhold til elevens bosted. Det frie valg må gjelde utover fylkesgrenser og omfatte hele landet. Likevel betyr ikke fritt skolevalg som prinsipp at alle elever er sikret opptak ved den skolen man har som førstevalg. Opptak til den enkelte skole og/eller kurs skal rangeres etter søkernes karakterer, men muligheten for at den enkelte elev kan få plass ved ønsket skole, linje eller kurs vil etter Fremskrittspartiets syn øke betraktelig fordi fritt skolevalg gjør hele landet til søkeområde. Jeg fremmer derfor Fremskrittspartiets forslag i innstillingen, som lyder: «Stortinget ber Regjeringen fremme forslag om nødvendige lovendringer for at all norsk ungdom fra høsten 2004 sikres rett til fritt skolevalg i den videregående skole.»
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
Komiteen har i innstillingen vært opptatt av at man skal få en kulturskole for alle. Komiteens flertall, som også består av Høyre, har konstatert i innstillingen at Stortinget ikke har fulgt opp målsettingen for kulturskolene om en finansieringsdeling mellom stat, kommune og foreldrebetaling på 45 pst., 45 pst. og 10 pst., som Eikemo-utvalget la opp til. Flertallet, som også består av Høyre, har understreket Stortingets målsetting om at minst 30 pst. av grunnskoleelevene skal få et kulturskoletilbud, fortsatt skal stå fast. Mitt spørsmål til representanten er: Hvilke konkrete tiltak ser Høyre for seg for å oppnå denne målsettingen?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2004-03-02:
SV er opptatt av å utvikle kulturskolen og være med og satse på den. Dette kan, ser vi, helt sikkert gjøres på ulike måter. Vi ønsker også at man i Regjeringen kan se på hvilke tiltak man kan iverksette for å styrke kulturskolen – andre ulike typer incitamenter enn kun øremerking. Og inntil man har funnet andre former for tiltak som styrker kulturskolens utvikling, ønsker vi å beholde det øremerkede tilskuddet.