Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-04-17:
Apotekene er, som interpellanten har påpekt, en viktig del av den norske helsetjenesten, både som faghandel for legemidler og som arena for formidling av farmasøytisk kompetanse. Apotekene skal sikre forsvarlig utlevering av legemidler til sluttbruker, og de skal medvirke til riktig legemiddelbruk gjennom veiledning og farmasøytiske tjenester til befolkninga. I henhold til den loven vi har, plikter apotekene å forhandle alle legemidler som er tillatt solgt i Norge, og dessuten vanlig medisinsk utstyr. Videre gir apotekloven plikt til å veilede kundene om riktig bruk av legemidler. Personalet må gi kunden alle nødvendige opplysninger for sikker bruk, svare på spørsmål og om nødvendig også vise hvordan legemidlet skal brukes. Denne plikten er en av de viktigste årsakene til at apotek i utgangspunktet har monopol på omsetning av legemidler til forbrukere. Slik informasjonsaktivitet skal derfor dekkes innenfor apotekenes ordinære avanse. Tilbud om tjenester utover dette er som kjent i utgangspunktet frivillig for apotekene. Mange apotek tilbyr ekstra faglig oppfølging til enkelte pasientgrupper, f.eks. astmapasienter, pasienter med hjerte- og karlidelser og diabetespasienter. For enkelte legemidler, f.eks. legemidler til inhalasjon, kreves opplæring og systematisk oppfølging for å mestre teknikken. Diabetespasienter får flere steder tilbud om oppfølging av blodsukkermålinger, kontroll av utstyr og råd om behandling. Det finnes egne diabetesansvarlige i flere apotek. Videre inngår forebyggende helsearbeid i apotekenes tilbud. De gir råd om egenomsorg med kostholdsanbefalinger, slanking og røykeslutt, for å nevne noen eksempler. Enkelte apotek tilbyr lavterskeltilbud som f.eks. måling av blodtrykk og blodsukker. Apotekkunden kan gjøre målinga sjøl eller få hjelp av personalet på apoteket. Dersom det avdekkes unormale verdier, bes pasienten om å kontakte legen sin, og fastlegen, som har hovedansvaret for å følge opp pasientene utenfor spesialisthelsetjenesten, samarbeider med annet helsepersonell når det er nødvendig. Lavterskeltjenester ved apotekene kan tenkes å være et tilskudd til fastlegenes virksomhet. Men slike tjenester kan også reise enkelte prinsipielle og praktiske spørsmål. En mulig problemstilling kan være hvorvidt slike helsetjenester fører til økt salg av enkelte legemidler og andre apotekvarer. En annen problemstilling er om apotekansatte har kompetanse til å tolke prøvesvar i alle situasjoner og gi korrekte råd til pasienten. Lovverket setter grenser for hvilke produkter og tjenester et apotek har lov til å tilby. Jeg vil løpende vurdere om det er behov for utdypende retningslinjer for å sikre at apotek ikke utvikler seg for langt i retning av «landhandel» eller i retning av å bli et slags helsesenter. Apotekansatte skal bruke sin kompetanse på en måte som bidrar til best mulig helse i befolkninga. Derfor er det viktig at farmasøytenes spisskompetanse blir utnyttet. Særlig gjelder det for pasienter som får sammensatt og komplisert legemiddelbehandling. For å oppnå best mulig bruk av legemidler kreves det sjølsagt kunnskap om sjukdom og legemidler, både hos bruker og hos flere personellgrupper. I fjor fikk Sosial- og helsedirektoratet i oppdrag å etablere prosjekter der kvalifisert helsepersonell skal gjennomgå den totale legemiddelbruken blant pasientgrupper som er særlig utsatt. Apotek er en av flere mulige arenaer for slik helsehjelp. Legemiddelgjennomgang i apotek er et lavterskeltilbud til pasienter som ønsker å gjennomgå sitt legemiddelbruk. Dette foregår som en individuell samtale mellom pasient og farmasøyt og er mer grundig enn hva som kan forventes ved vanlig reseptekspedering. Apotekforeningen er nå i sluttfasen av et prosjekt med legemiddelsamtaler i apotek. Prosjektet er delfinansiert av Sosial- og helsedirektoratet. Apotekforeningen skal legge fram resultater fra prosjektet på Legemiddeldagen nå i mai. Erfaringene fra prosjektet vil være avgjørende for hvordan dette arbeidet skal organiseres i tida framover. Som kjent trådte den nye apotekloven i kraft 1. mars 2001. Den åpnet for en friere regulering av etablering og eierskap i apotek. Loven ble evaluert i 2004, og konklusjonen var at målene om økt tilgjengelighet, økt service og effektivisering av apoteknæringa var nådd. Siden 1. januar 2001 er det etablert over 170 nye apotek i Norge. Nye apotek er primært opprettet i tettbygde strøk, men distriktskommuner har også fått en del av dette. Evalueringa viste også at ventetida på apotek har gått ned, og at kundeservicen har økt. Med bakgrunn i de erfaringer som er gjort siden 2001, har Statens legemiddelverk fått i oppdrag å gå gjennom apoteklovgivninga med tanke på justeringer og endringer. Alle berørte aktører har fått anledning til å ta del i denne prosessen både før og etter at endringsforslag er sendt på høring. Departementet vil motta Legemiddelverkets vurderinger og tilrådinger i løpet av dette året. Deretter legger vi opp til å gjennomføre en alminnelig høringsprosess. Statens legemiddelverk fikk også i oppdrag å vurdere driftsstøtteordninga for apotek og apotekvaktordninga. De konkluderer med at apotekdekninga er god. Et kundevennlig trekk er at svært mange apotek også har innført lengre åpningstider. Apotek som ligger i kjøpesentre, følger normalt sentrenes åpningstider og holder mange steder åpent til kl. 21 på hverdager og til kl. 18 på lørdager. Som kjent yter samfunnet økonomisk støtte til driftsstøtte og vaktapotek. Driftsstøtte gis til apotek på steder der det ikke er et tilstrekkelig kundegrunnlag for forsvarlig økonomisk drift, men der det likevel er viktig at apotektilbudet opprettholdes. Støtte til apotekvakt skal sikre utvidede åpningstider der dette er nødvendig. Bruk av offentlige midler for å sikre apotek i distriktene og apotekvakt må ses i sammenheng med hvordan vi prioriterer helsekronene. Akutte behov for legemidler blir vanligvis dekket gjennom tilbudet om legevakt. Tilbudet om legemidler fra legevakt varierer selvfølgelig, avhengig av annen tilgang på legemidler. I Distrikts-Norge er det ofte slik at leger og legevakt har et større utvalg av legemidler som dekker behov for rask igangsetting av behandling. Men her er jeg åpen for å vurdere endringer når vi nå får gjennomført den prosessen som er i gang. Dersom det viser seg at behovet for apotekvakt har økt, har Legemiddelverket nødvendige hjemler for å pålegge apotekvakt. Det er en utfordring å finne riktig nivå på pålagt apotekvakt. I Oslo er det nå to apotek som holder åpent på søndager, uten at de er pålagt apotekvakt. Fra november 2003 har det vært åpnet for salg av et begrenset utvalg av reseptfrie legemidler ved andre utsalgssteder enn apotek, f.eks. i dagligvarebutikker og på bensinstasjoner. Ordninga ble som kjent etablert fordi reseptfrie legemidler betraktes som trygge i bruk, dersom de brukes slik de skal. Ordninga omfatter legemidler som ofte etterspørres utenom apotekenes vanlige åpningstider. Mange av utsalgsstedene i denne ordninga har døgnåpent. Det er som kjent innført 18 års aldersgrense for kjøp av legemidler ved disse nye utsalgsstedene. Det er videre forbud mot å gi legemiddelfaglig rådgivning, for å unngå at ikke-kvalifiserte butikkansatte skal gi gale råd. Dersom kunder likevel har behov for råd, skal det gis av fastlege og apotek. Statens legemiddelverk har evaluert ordninga med salg av legemidler utenom apotek. Denne evalueringa viser at det ikke har vært noen stor økning i forbruket av reseptfrie legemidler. Legemiddelverket har heller ikke observert økt feilbruk, selv om tilgjengeligheten er blitt bedre. Det vi ser, er at kjøp av legemidler over Internett øker i omfang og skaper en viss bekymring. Som en følge av EØS-avtalen har Norge akseptert at innbyggerne kan få tilsendt legemidler fra EØS-området. Det er ikke tillatt å kjøpe legemidler via Internett fra land utenfor EØS-området. Departementet har fått utredet spørsmålet om privatpersoners adgang til å kjøpe legemidler ved forsendelse fra EØS-land. Denne rapporten viser at omfanget av slik handel er beskjedent. Rapporten med forslag til tiltak har nylig vært på høring, og jeg vil følge opp anbefalingene i den for å begrense eventuelle negative helseeffekter. Vi har i dag god kunnskap om apotekenes rolle og funksjonsmåte gjennom ulike undersøkelser og evalueringer. Etter min vurdering gir denne kunnskapen grunnlag for å si at situasjonen i apoteknæringa er bra. Men jeg følger kontinuerlig med på situasjonen. Vi vil vurdere nye muligheter og tiltak for å sikre at legemidler og farmasøytiske tjenester skal være tilgjengelig for hele befolkninga, og at apotekene skal kunne fylle sin rolle i helsetjenesten på en god måte. Det betyr også at vi i de prosesser som nå pågår, vil vurdere en del av de tiltakene som representanten Bøhler har tatt opp i denne interpellasjonen.