Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2007-12-07:
Fokuseringen på klima og miljø er stor om dagen. Mens vi står her og debatterer statsbudsjettet for 2008, pågår det viktige klimaforhandlinger på Bali. Førstkommende mandag er det utdeling av Nobels fredspris til FNs klimapanel og Al Gore for deres uvurderlige innsats for å dokumentere klimaendringer og sette global oppvarming på den internasjonale dagsordenen. Verdenssamfunnet gjennomgår nå en klimapolitisk oppvåkning. Klimaendringene viser seg å gå raskere enn tidligere antatt. Konsekvenser som en antok lå langt fram i tid, er allerede begynt å skje. Polisen og isbreene smelter, havet stiger, og vi opplever flere naturkatastrofer og mer ekstrem tørke. Dagens reportasje i Aftenposten forteller at det kan bli kaldere på grunn av at Golfstrømmen vil endre seg. Skal vi greie å stabilisere oppvarmingen og begrense konsekvensene av klimaendringene, må vi starte nå – ja, vi skulle vel ha startet enda tøffere for flere år tilbake. FNs klimapanel har i sin rapport slått fast at utslippstoppen må være nådd innen 2015, og at utslippene av klimagasser deretter må reduseres med 50–85 pst. innen 2050. Aldri tidligere har verdenssamfunnet stått overfor en liknende utfordring. Hele den vestlige verden må på dramatisk vis endre livsstil og levemåte, og vi har noen få tiår å gjøre dette på. Lederen av IPCC avsluttet sin presentasjon da den siste delrapporten ble lagt fram, med følgende Gandhi-sitat, som jeg synes og håper er et sitat som denne salen kan enes om: «Be the change you want to see in the world.» Dette bringer meg inn på dagens debatt. Energi- og miljøkomiteens budsjettområder omhandler i høyeste grad klima og miljø, både på godt og vondt. Vår komite sitter med ansvaret for olje- og gassvirksomheten, som er Norges desidert største kilde til utslipp av klimagasser. Samtidig har vi ansvaret for store deler av det norske virkemiddelapparatet for å redusere utslippene av klimagasser. Mye tilsier at vi i framtiden må legge mest vekt på det siste. Da statsbudsjettet ble lansert i oktober, gikk representanter fra Regjeringen høyt på banen og sa at det var lagt opp til en sterkere økning i Regjeringens klima- og miljøsatsing. På bakgrunn av ny kunnskap og ny erkjennelse var det med forventninger jeg mottok statsbudsjettet. Dessverre viser Regjeringen seg sterkere i ord enn i handling. De rød-grønne innfrir på noen viktig områder, som CO2-håndtering, kvotehandel og til en viss grad i skatte- og avgiftsopplegget, men det er langt fra nok til å dekke over alle de områdene hvor de ikke innfrir. I finansdebatten ble det lagt stor vekt på at Regjeringen samlet vil bruke 24,6 milliarder kr på klima- og miljøtiltak i 2008, en økning på hele 3,3 milliarder kr. Kristelig Folkeparti fikk etter forespørsel oversendt en fullstendig oversikt over Regjeringens klima- og miljøsatsing på ulike områder. Oversikten avslørte en relativt vid definisjon av klima- og miljøtiltak. På listen over satsinger finner vi bl.a. en tredjedel av jordbruksavtalen, driftstilskudd til Norsk Oljemuseum, generell museumsdrift under Kultur- og kirkedepartementet, avsetning til utsmykning, arkitektur og design i det offentlige rom – bare for å nevne noen av postene. Jeg må si at klima og miljø framstår ikke som den fremste fellesnevner på disse postene. Regjeringen skal ha ros for at de følger opp med midler til CO2-håndtering på Kårstø og Mongstad. Regjeringens månelandingsprosjekt kan ikke realiseres uten penger, og det har Regjeringen innsett. Grunnet oppstart av gasskraftverkene på Kårstø, Mongstad og Snøhvit øker nå Norges utslipp av klimagasser for første gang på to år. Kraftverkene bidrar med utslipp på nærmere 1 million tonn hver, og dette skjer ved oppstarten av Kyoto-perioden, hvor Norge har forpliktet seg til å kutte i nasjonale klimagassutslipp. Dette tjener ikke Norge til ære, og det understreker viktigheten av å få på plass CO2-håndtering så raskt som mulig. På energifeltet er det videre helt avgjørende å få på plass en skikkelig satsing på ny fornybar energi. Norge har store naturgitte forutsetninger for produksjon av ny fornybar energi. Vi har allerede bygd ut store mengder vannkraft. Vi har et stort potensial for småkraftverk. Vi besitter en tredjedel av Europas vindkraftsressurser, og vi har gode muligheter for å satse på bølgekraft og saltkraft. Regjeringen har etter beste evne prøvd å framstille statsbudsjettet for 2008 som en historisk satsing innenfor ny fornybar energi, men igjen viser de rød-grønne seg sterkere i ord enn i handling. La meg nevne tre konkrete ting. Regjeringen foreslår ingen styrking av grunnfondet for ny fornybar energi i neste års budsjett. Det er ingen heving av støttesatsene for utbygging av fornybar energi i Norge, og det er ingen økning i bevilgningene til forskning på ny fornybar energi i 2008. Samtidig påfører Regjeringen småkraftbransjen en kraftig skatteskjerpelse som bidrar til å gjøre hvert fjerde småkraftprosjekt ulønnsomt, og som også medfører en verdioverføring på om lag 15 milliarder kr fra kommunene til staten. Summen av overføringene til Enova beløper seg i 2008 til 1,4 milliarder kr, hovedsakelig fra påslag i nettleien og avkastning fra grunnfondet. Store deler av disse midlene vil imidlertid være bortkastet så lenge vi holder fast på den dårligste støtteordningen som finnes i Europa. Men det er gledelig at vi i dag har fått beskjed om at Norge har gjenopptatt forhandlingene med Sverige om de grønne sertifikatene. Dette har vært et område der Kristelig Folkeparti lenge har hevdet vi skulle forhandle, og endelig har Regjeringen tatt til fornuft. Men det må også understrekes at det er viktig at vi har et robust system til det grønne sertifikatmarkedet eventuelt kommer på plass, hvis vi denne gangen skulle bli enige med Sverige. Vi har også en sak i forhold til ESA for å få på plass det støttesystemet som Regjeringen har lovt skal være på plass 1. januar 2008. Kristelig Folkeparti mener det er bra at Regjeringen starter med noen spede forsøk på grønn skatteveksling. Det er bra at avgiften på fyringsolje nå blir likestilt med elavgiften. Flere av Regjeringens grønne skattegrep preges imidlertid av mangel på en helhetlig tenkning fra det ene året til det andre. Det mangler en miljømessig begrunnelse, og de vegrer seg for å gjøre det man vet virker. Kristelig Folkeparti har liten tro på at en økning på 100 kr i årsavgiften for de mest forurensende dieselbilene vil føre til at eierne av disse bilene kjøper nye biler. Vi tror heller ikke at et påslag i flyprisen på 3 kr mellom Oslo og Bergen fører til at flere av oss vil bruke tog istedenfor fly. Kristelig Folkeparti kan heller ikke se noen miljømessig begrunnelse for å redusere årsavgiften på alle bensinbiler med 300 kr uavhengig av bensinforbruk, CO2-utslipp, eller om bilen har katalysator. Kristelig Folkeparti er opptatt av kulturminner. Kulturminnene våre er viktige å ta vare på. De er viktige for forståelsen av vår egen historie. Med Kristelig Folkeparti i regjering tok vi initiativ til opprettelsen av Kulturminnefondet. Kulturminnefondets visjon er å være den viktigste offentlige medfinansierer av verneverdige kulturminner og kulturmiljøer i privat eie. Stortinget har vedtatt at fondskapitalen i Kulturminnefondet skal komme opp i 1,4 milliarder kr i denne stortingsperioden. Regjeringen har i sitt budsjettforslag ikke satt av penger til Kulturminnefondet i 2008, og det ser ut til at man allerede nå kan komme på etterskudd i forhold til det vedtaket som ble gjort om at Kulturminnefondet skal komme opp i 1,4 milliarder kr i 2009. Dette er noe Kristelig Folkeparti beklager. Med dette tar jeg opp de forslag som Kristelig Folkeparti er forslagsstiller til.