trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 1999-02-25:
Det trodde jeg var tilstrekkelig klart sagt i mitt innlegg. Jeg tror dette kan bli et senter som både skal ha nasjonal betydning og som skal kunne trekke til seg internasjonal kompetanse. Det som er mitt poeng, er imidlertid at jeg tror dette er mulig å få til uten at staten bruker et par milliarder kroner i et felles eiendomsselskap på Fornebu. Jeg tror, og det har vist seg gjennom de høringene som bl.a. komiteen har avviklet, at det er interesse fra selskap som ønsker å bidra til utviklingen av et IT-senter på Fornebu, men ingen av dem har stilt som en forutsetning at staten skal legge inn minst et par milliarder kroner for å være med på utviklingen av dette. Ingen av dem har satt som en premiss at staten skal kjøpe eiendom av Oslo kommune for å være med på utviklingen av dette. Og det er det som blir riv ruskende galt med den modellen som Arbeiderpartiet nå velger. Uten å ha spurt om det i det hele tatt er nødvendig, er man altså villig til å bruke minst et par milliarder statlige kroner på å etablere dette IT-senteret. Og jeg snakker ikke om subsidiering, for det tar jeg som en selvfølge at Arbeiderpartiet ikke ønsker å være med på å legge til rette for. Men pengene skal hentes ut av statsbudsjettet, de skal dekkes inn på andre områder. De pengene kunne vært brukt til å etablere IT-utdanning. Man kunne kjøpt datamaskiner til skoleverket og rustet opp skolevesenet i store deler av landet for det beløpet vi her snakker om skal legges inn i næringsutvikling på Fornebu, i et område hvor det er helt unødvendig å bruke disse pengene. Det er mitt ankepunkt mot denne måten å bruke penger på.
Rita Tveiten (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
No er det nok Kristeleg Folkeparti som har vore mest begeistra for kontantstøtteordninga – berre så det er sagt. I innstillinga ligg det klåre føringar om at det er aktuelle kjøparar, i fleirtal, som kan leggja fram ein plan for utvikling av eit IT- og kunnskapssenter på Fornebu. Det har i lang tid vore kjent kva Stortinget vil ha når det gjeld innhaldet i dette senteret, og Kristeleg Folkeparti er med i det ynsket. I Innst. S. nr. 232 for 1997-98 understreka alle utanom Høgre, men altså inkludert Kristeleg Folkeparti, behovet for å koma raskt i gang med ei verksemd som kan skapa kopling mellom utdanning og utvikling på dette området. Representanten Sæle hevda i Bergens Tidende den 18. februar at ho meinte det som no skjer frå Arbeidarpartiet si side, er samrøre av verste sort. Kva meiner representanten Sæle med det? Meiner representanten Sæle at det er negativt at ei stor investeringsgruppe gjev respons i forhold til dei klåre krava Stortinget, inkludert Kristeleg Folkeparti, har bestemt når det gjeld innhaldet i dette senteret?
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1999-02-25:
Det er helt rett, president, og forslaget er omdelt på representantenes bord.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1999-02-25:
Når det gjelder samrøre eller ikke samrøre, så har jeg gått gjennom en del faktiske ting, og jeg vil si at bevisbyrden nå ligger på dem som har fått det til at det å gå imot disse tilfeldighetene – som er ti, tyve, tredve, og man kan ramse opp nærmest så mange man vil – ikke har noe for seg. Så til dette med subsidieelementet: Er det noen som har innbilt seg at denne investorgruppen hadde til hensikt å gjøre det Rudihagen i går kveld sa at de skulle, nemlig å gå inn med et tilsvarende beløp? Her har man selvfølgelig gjort som alle eiendomsutviklere som har litt i hodet, gjør. De får selvfølgelig tak i en som sitter på en stor, verdifull tomt, og som så går inn i selskapet med den. Deretter oppretter man et lite utbyggingsselskap med et minimum av aksjekapital, og så blir man forespeilet noen gevinster langt inn i en usikker framtid. Det er jo dette som er ankepunktet, det er dette som er subsidieelementet i saken. Hvorfor i all verdens rike skulle vi det? Hvis det er slik at disse investorene skal inn med et tilsvarende beløp – altså 2,5 milliarder kr, som Rudihagen antydet i går kveld – vil jo mye av subsidieelementet for den delen være borte, men jeg har vel liten grunn til å anta at det er tilfellet. Det er jo nettopp fordi man slipper disse enorme kapitalutleggene at dette har vært interessant. Statens andel på 2,5 milliarder kr: Hvis staten skulle ha avkastning fra dag én på det, så vil det med dagens rentenivå være ca. 1 mill. kr i avkastning pr. arbeidsdag. Det tviler jeg på at man har forespeilet seg i Norsk Investorforum – ei heller andre steder. Men jeg tror denne gruppen som vi har med å gjøre her, er folk som ikke selger for 90 øre det de kjøper for 1 kr. Det er nok helt andre ting. Poenget mitt er, som jeg sa i innlegget mitt, at flertallets innstilling sier i realiteten ikke noe som helst. Det er jo bare slike formuleringer som man kan ha i en hvilken som helst 17. mai-tale. Det er det konkrete denne forsamlingen må ha for å kunne fatte en beslutning av så vidtgående karakter som det her er snakk om.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1999-02-25:
Det er jo ofte et problem, slik jeg selv opplever, at man skriver både sine egne innlegg og replikker før man har hørt innleggene. Men jeg synes det skulle være relativt godt anskueliggjort gjennom mitt innlegg hvorfor det ville være fornuftig å ha en åpen høring og få en utsettelse av denne saken, på bakgrunn av alt det vi har fått greie på i etterkant. Hedstrøm sier at det er tøft av en Høyre-mann å snakke om skandale. Jo, det har vært en viss utvikling i Høyre også, kan jeg berolige Hedstrøm med. Jeg så på skjermen i går kveld at Carl I. Hagen brukte et par av sine relativt vante knep, det gjaldt eksempelvis Willoch, som en av de store. Man skal liksom assosiere Willoch og Hagen – man skal liksom sitte tilbake med det inntrykket. Da kan jeg fra denne talerstol overbringe i realiteten en hilsen til Carl I. Hagen fra nettopp Willoch, som har sendt meg en faks i dag – Hagen skal selvfølgelig få hele denne A4-siden etterpå, men jeg kan sitere noe som kan ha interesse: «Hvis man skulle legge noen vekt på undertegnedes synspunkter, hvilket det gleder meg at Carl I. Hagen sier at han gjør, må konklusjonen bli: Det bør absolutt holdes åpne høringer om IT-Fornebu.» Så hvis Willochs ord skal være avgjørende og styrende for hva Carl I. Hagen til slutt måtte mene, er svaret gitt. Det blir åpen høring om dette, og alle de tingene som er sagt eller ikke sagt, halvkvedede viser og hva det måtte være, vil kunne bli flombelyst under full offentlig dekning. Fremskrittspartiet har da oppfylt Willochs ønske, hvilket jeg forstod ville kunne glede Hagen.
Ansgar Gabrielsen (Høyre), 1999-02-25:
Representanten Andersen påstår at det ble brukt uttrykket «gammelmannsvisjoner». Det skal jeg ikke ha sagt noe om, men jeg registrerer at det er godt voksne folk som holder på med dette. Hvis man ser på investorene, så er det ikke junioravdelingene i konsernene som har tatt seg av saken. Når det gjelder at «bordet fanger», så sa Høyre og Fremskrittspartiet i november/desember 1997: Greit, vi etablerer en næringspark der ute med IT-føring osv., men vi vil ikke inn i noen som helst innblanding med statlig engasjement. Det var liksom vår idé, underforstått at hvis det var slik at det var interesse for å etablere et IT-kompetansesenter og det var investorer som stod i kø for å være med, så syntes vi det for så vidt var greit i det relativt store arealet det var snakk om. Jeg har sagt fra dag én at jeg ikke er mer katolsk enn at jeg stryker IT-føringene den dagen det viser seg at næringen ikke har noen interesse av å etablere et IT-senter. Det ville jo være vanvittig å la disse arealene ligge ubenyttet fordi om akkurat den næringen ikke vil ut dit. Jeg antar at Regjeringen vil komme tilbake samme dag den måtte få slike indikasjoner, for da må vi selvfølgelig fjerne de føringene som er lagt, og få til noe annet, for her må en jo kunne greie å få til næringsvirksomhet. Hvis man ikke kan få det til på Fornebu, er det heller ikke andre steder i dette landet man burde få det til. Men ankepunktet er jo det statlige, tunge og massive engasjementet. Angående utdanningsbiten i dette, registrerer jeg at det spriker totalt mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet når det gjelder hva de forestiller seg at man skal ha der ute. Det hadde ikke vært unaturlig om en del av dette hadde vært avklart, gjennom innstillingen først og fremst.
Mimmi Bæivi (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Den IT-kompetanse som fins i Oslo-regionen, er svært sårbar sett i et internasjonalt perspektiv. Ser representanten Enoksen noe behov for at det utvikles et sterkt sentralt miljø som kan sikre at Norge kan spille en rolle i framtidens IT-samfunn? Det miljøet må også påta seg et spesielt ansvar for å bidra til å forme en drivkraft for utvikling av sterke regionale miljøer i distriktene, slik at disse miljøene i fellesskap kan representere den samlede IT-kompetansen i Norges framtid. Dette sa representanten Enoksen seg enig i i sitt innlegg. Men hva er det da i innstillingen han er imot – eller den konkrete modellen, som han nevnte?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Karin Andersen gjer eit veldig stort poeng av at Arbeidarpartiet og Framstegspartiet samarbeider i denne saka. I neste sak me skal handsama i Stortinget, er SV og Framstegspartiet åleine om ein merknad. Eg vil bare nemna at alliansane varierer frå sak til sak i denne salen. Der er heller ikkje SV reine på hendene, om det var meiniga å gje inntrykk av det. Det som kan seiast om SV, er at dei har vore konsekvente i denne saka. Men eg lurer enno på om Karin Andersen har brukt mest tid på å lesa aviser og mistenkjeleggjerande påstandar frå aktørar som har interesse av å spreia vankunne om dette, heller enn å lesa innstillinga. Bodskapen i innlegget var i grunnen: Lytt til SV, ikkje til dei glade amatørar. Det var mykje om kva ein ikkje ville, og så å seia ingen ting om informasjonsteknologi. Då må eg spørja SV: Meiner SV at informasjons- og kommunikasjonsteknologimiljøet er internasjonalt? Dersom dei meiner det, som eg vil tru, meiner dei då at Noreg skal delta i den internasjonale konkurransen i denne sektoren eller på dette kompetanseområdet? Korleis vil SV då sikra at vår eigen toppkompetanse finn det utfordrande og interessant nok å verta verande i Noreg og sikra at me får internasjonale aktørar til å finna det interessant å koma her for å samspela med norske aktørar, til fordel for studentar, lærarkrefter og aktuell industri i heile landet? Og forstod eg ein tidlegare replikk frå representanten Andersen rett når eg oppfatta at SV var imot statleg styring i denne samanhengen? Er dette ein ny kurs for SV?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Representanten Karin Andersen insinuerer at det skulle ha foregått noen kontakter mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet som på noen måte skulle være unormale i forhold til det som er det helt normale i Stortinget ved behandling av saker. Det er jo slik at de aller fleste saker som kommer til Stortinget til behandling, blir behandlet i stortingskomiteene. Komitemøtene er lukket for media. I denne saken var det slik at først kvelden før det var klart for avgivelse og alle partier hadde tatt sine standpunkt bl.a. basert på omfattende høringer i komiteen – dog ikke åpne – kom forslaget om åpne høringer. Hva er det som får representanten Karin Andersen til å tro at det har foregått noe som helst unormalt i forbindelse med behandlingen av denne sak i forhold til alle andre saker? Også andre representanter har kommet med slike insinuasjoner. Jeg skulle gjerne høre hvorfor. Er det bare fordi Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet i en sak av litt større betydning – med ulike utgangspunkt, kanskje, og litt ulike syn på langsiktige fremtidsmuligheter – er kommet til samme standpunkt? Er det bare det at Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet er blitt enige, som er grunnen til mistenksomheten? Så snakker representanten som om det skulle være noe problem at disse pengene skulle gå til Oslo Lufthavn. Jeg vil vise til side 22 i innstillingen, hvor det er svart fra statsråd Sponheim på spørsmålet: «Hvordan vil Regjeringen kompensere en eventuell reduksjon i tilført egenkapital i Oslo Lufthavn A/S som følge av eventuelle føringer som legges på salg av statens eiendom på Fornebu?» Her går det frem av svaret: «Som det framgår av redegjørelsen ovenfor, er hele beløpet på 2,3 mrd kroner allerede bevilget til Luftfartsverket i statsbudsjettet for 1999.» Disse inntektene vil kun styrke muligheten til å putte mer penger inn i oljefondet, de har ingen annen betydning. Hvorfor snakker Karin Andersen som om det har noen betydning for andre utgifter?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Einar Steensnæs sa at angrep er det beste forsvar. Ja, han kom med et ekspertbevis på akkurat det. Jeg har ikke behov for noe forsvar, men jeg forstår at Einar Steensnæs har det, når han er med på denne mistenkeliggjøringen, som han i realiteten er, og fortsetter å snakke om 1, 2 og 3 milliarder kr etter at statsråden – den ansvarlige sådanne – har sagt at det i beste fall dreier seg om 1,5 milliarder kr, og at man må trekke fra ganske mange 100 mill. kr i opprydning. Likevel skal han opprettholde denne misforståelsen. Så sier han, og det er jeg glad for, at det er bred enighet i Stortinget om at det skal etableres et internasjonalt informasjons- og kunnskapssenter. Men han sier ikke at mindretallet ikke har sagt noe om hvorledes man skal organisere gjennomføringen av det hvis det ikke er et selskap som får oppdraget. Egentlig hadde jeg nesten hatt lyst til å stoppe saken bare for å la Regjeringen sitte der å dingle i løse luften og ikke vite hva den skal gjøre for å få det til. Det må være noen som får oppdraget. Og der er det, som det står i innstillingen, konkurranse. Steensnæs sier han skulle ønske det var andre grupperinger som tok et offensivt grep. Men det har det jo ikke vært! Skal man straffe den ene som allerede har satset en god del millioner kroner, bygd opp en stab, bygget opp kompetanse, reist rundt i verden – de som har gjort en masse? Skal de straffes fordi ingen andre har gjort det? For det er jo det faktiske forhold. Ingen andre har gjort det. Hvis det kommer noen som kan presentere like gode eller bedre planer, får de tilslaget når dette skal avgjøres før den 1. juni. Men da må de presentere bedre planer. Det vi har sagt, er at det nå skal opptas forhandlinger, og det siste spørsmålet er selvsagt gjenstand for den type forhandlinger som skal gjennomføres. Det som er prinsippet, er at det offentlige, staten, skal ha andeler tilsvarende verdien av det de putter inn.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Det virket nesten som om Jan Petersen mener at alle de fornuftige menneskene som kan noe, har forlatt Fremskrittspartiet. Det er vel derfor det går så dårlig for Fremskrittspartiet for tiden, og det går så godt for Høyre, for det er jo der de fleste av dem har havnet. Sannheten utenfor er altså ganske annerledes. Så prøver Jan Petersen å snakke om Oslo kommune. Det Jan Petersen tidligere har snakket om, er at staten skal gi fra seg 2-3 milliarder kr – statens verdier, ikke Oslo kommunes. Det er det som er maksimalt halvannen milliard kr og sannsynligvis mindre, ifølge Sponheim. Oslo kommune er fullt ut i stand til å ivareta Oslo kommunes egne interesser. Om ikke Høyre-byrådet er det, tror jeg faktisk at Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet vil være det. Når det gjelder dette selskapet, er det selvsagt slik at når dette har kommet i gang, har vært virksomt og er i orden, vil behovet for at staten eier aksjene i disse selskapene bli sterkt redusert, og man kan etter hvert selge ut en del av aksjene etter vår oppfatning. Likevel vil ikke staten kunne få avhendet og ordnet opp i disse tingene på kort sikt, igjen ifølge brev fra Sponheim. Jeg anbefaler Jan Petersen å lese brevet fra Sponheim i denne innstillingen. Når det gjelder Koksa-området, er det så mange juridiske problemer og ulike syn fra SAS og staten at man snakker om en langvarig konflikt i rettsapparatet. Den kan løses på de måtene som flertallet her har sagt. Så kommer han med en del detaljer. Det merkverdige er at vi her i Stortinget har massevis av saker hvor vi fatter mindre detaljerte vedtak enn det som det er lagt opp til her. Jeg husker et vedtak som Jan Petersens parti og han stemte for, nemlig om bygging av ny hovedflyplass på Gardermoen, som jo var Høyres fortjeneste at vi fikk, med all den elendigheten det har skapt. Vedtaket der var enda kortere enn her. Vi forutsetter at alle disse andre tingene av det som jeg kaller detaljer, gjennomføres av den utøvende makt. For øvrig vil jeg bare bemerke at det hadde vært fornuftig om Gabrielsen hadde lest hele faksen fra Willoch og ikke bare den uttalte lille biten som han fant det for godt å referere.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Nei, det er ikke lagt slike føringer i denne innstillingen i det hele tatt, men det går da vel an for et parti å ha noen langsiktige vyer og tanker som ikke er detaljerte og ikke fastlåste, men som er muligheter, og så gi uttrykk for det. Jeg har ikke lagt noen slike føringer. Her er det sikkert stor uenighet mellom Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet. Men vi ser det slik at det å få konkurranse inn i utdanningsmiljøene, er hele vårt program og vår politikk gjennomsyret av. Ja, selv Høyre er jo egentlig opptatt av det når de vil ha stykkprisfinansiering også i skoleverket. Det er jo vitsen med å få konkurranse, det. Så der er også Høyre på vår linje, og kan ikke være imot det – særlig når Michael Tetzschner er med fra BI. At det er daukjøtt i universitetet – ja, hvis man har et styringssystem hvor det er en masse mennesker som har et klart ansettelsesforhold for hele sin levetid, uavhengig av sin egen arbeidsinnsats, er det helt umulig at det ikke blir en god del som har gode dager. Jeg tok en liten test forleden dag. Jeg ringte universitetene og bad om å få tilsendt den katalogen de hadde med Internett-overførte forelesninger, som jo er det nye – altså fjernundervisning. Ordinære forelesninger på Blindern bør kunne overføres via Internett til andre læresteder rundt omkring i landet. Det er det som bl.a. IT Fornebu har snakket om, og har gjort avtaler med andre universiteter om rundt omkring i verden. Det jeg fikk fra disse universitetene, var spørsmålstegn. De skjønte ikke problemstillingen engang. Hvor er planene og vyene for virkelig å møte revolusjonen som kommer ved bruk av IT i undervisningen, med disse nye klasserommene? De var ikke der, for universitetene har jo ikke noe behov for å følge med i timen, de har ikke noen konkurranse. De får jo sine bevilgninger herfra. Det stilles nesten ikke krav til dem engang. Så det at det blir konkurranse, synes vi er fint. Tenk om det plutselig var folk og studenter som begynte på dette nye studie- og kompetansesentret og fulgte forelesninger fra universiteter over den ganske verden, og så ble det mangel på studenter ved en del andre læresteder. Da begynner man å skjerpe seg, og det har også utdanningsinstitusjonene meget godt av.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Det var da en rørende omtanke for flertallet som hr. Steensnæs nå presenterte! Her trodde jeg i min enfoldighet at han ville ha høring fordi han ville stille spørsmål til noen folk som kanskje kunne medføre at han ble bedre opplyst og fikk saken bedre belyst, og kanskje endret oppfatning. Men nei da, nå sa han jo rett ut at han vil ha høring slik at flertallet skal skjønne at flertallet er på ville veier! Han er bekymret for at flertallet fatter en uklok beslutning. At han er uenig i denne flertallsinnstillingen, har vi skjønt hele tiden, det. Vi behøver ikke ha noen høring for at hr. Steensnæs skal fortelle oss at han er uenig i flertallsinnstillingen. Det vet vi, det. En høring må jo være fordi man selv ønsker å bli opplyst, selv ønsker å få et bedre grunnlag for å treffe sitt standpunkt. Men han vil altså plutselig endre hele instituttet med åpne høringer til å bli et system og en metode for å påvirke noen andre. Jeg har skjønt at dette med åpne høringer har vært et utsettelses- og et treneringsforslag, når man kommer kvelden før, for man har jo hatt alle høringene. Jeg kunne jo da spørre hr. Steensnæs: Hvem er det Kristelig Folkeparti vil stille spørsmål til, og som kan medføre at Kristelig Folkeparti endrer oppfatning i sakens realitet? Han må jo kunne svare. Hvilke institusjoner eller mennesker er det hr. Steensnæs ønsker inn til høring som ikke allerede også har vært til høring, selv om den ikke var åpen? Hvis det var et ønske om å belyse saken, hvorfor foreslo ikke Kristelig Folkeparti åpne høringer i begynnelsen? Og hva skal egentlig Kristelig Folkeparti med åpne høringer for å belyse saken når de i utgangspunktet står på Regjeringens standpunkter? Det var i tilfelle Høyre som skulle kunne vurdere sine standpunkter. Er det virkelig nå slik at hr. Steensnæs vil ha høring for at han gjennom høringen skal påvirke flertallet til å treffe en annen beslutning? Og er han enig i at han da gir åpne høringer dødsstøtet? For det har aldri vært grunnlaget for åpne høringer at de skal brukes slik.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Først til spørsmålet om åpne høringer. Er det nå slik å forstå at Høyres linje er, som for så vidt Fremskrittspartiet har tatt til orde for et par ganger, at det normale saksforberedelsessystemet i Stortinget bør omgjøres, slik at når det er høringer i komiteene, bør disse gjennomføres som åpne høringer? Jeg har personlig lenge hevdet at når først komiteene har høringer – og det er mange komiteer som har massevis av høringer – så burde utgangspunktet være at de er offentlige. Det gav vi uttrykk for den gang dette reglementet ble gjort kjent. Er det nå å forstå også Høyres standpunkt slik at hvis vi fremmer forslag om å endre reglementet, slik at det blir en bestemmelse som heter at når komiteene avholder høringer med utenforstående, skal de gjennomføres som åpne høringer? Dette ville vært meget positivt, og det kunne tolkes som om Jan Petersen faktisk mente det. Det andre jeg vil spørre om, er: Er det Høyre som har behov for mer informasjon for å kunne revurdere sitt standpunkt, som hr. Gabrielsen har fremført med relativt stor tyngde og skråsikkerhet? Eller er det fordi også hr. Petersen, i likhet med hr. Steensnæs, vil bruke – eller rettere sagt misbruke – systemet med åpne høringer for å kunne påvirke andre partier? Det er jo også hevdet fra flere, bl.a. Kjell Opseth – og jeg er helt enig – at denne saken har vært behandlet mange ganger i Stortinget. Hadde vi hatt en regjering som lojalt hadde fulgt opp Stortingets vedtak, hadde den ikke vært her i dag, for hovedprinsippføringene har vært trukket tidligere. Og jeg må få lov til å spørre: Er ikke forslaget til vedtak i seks punkter relativt klart? Det er det samme som Høyre stemte for å gjennomføre Gardermoen-utbyggingen på. Det kan da vel ikke være at også Høyre nå går inn for stortingsregjereri? Er det slik å forstå at Høyre mener at det er Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet som fører disse forhandlingene og fatter disse avgjørelsene? I så måte må jeg si at etter hvert som jeg følger debatten, er ikke det en helt fremmed tanke.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
President! Kan jeg få oppklare en åpenbar misforståelse?
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
President! Jeg ville gjerne tatt den med en gang, mens det har nytte å få oppklart den.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Det må være en åpenbar misforståelse i tillegg til en insinuasjon når representanten Petersen fra talerstolen beskriver grunnen til at jeg ser på et dokument. Misforståelsen er at jeg så på dokumentet for å se om han overhodet hadde belegg for sine påstander om Fremskrittspartiet og Arbeiderpartiet, og jeg ville forsikre meg om – som jeg trodde – at det hadde han ikke. Det er ikke sagt noe i det hele tatt i merknads form fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet når det gjelder dette med boliger. Det er en åpenbar misforståelse som hr. Petersen nå har spredd rundt over det ganske land, og han tillater seg også å komme med uttalelse om hvordan det ser ut her i salen. Det er en helt ny skikk at man ikke kan få lov til å forberede seg i salen uten å bli kommentert for det man ser fra talerstolen.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 1999-02-25:
Næringsministeren kom så nær et kabinettspørsmål som det overhodet er mulig uten å stille det. Han sa han var «uenig i» flertallets innstilling. Hans innlegg var gjennomsyret av motstand, og han kom på slutten av sin svarreplikk nå med begrensninger når det gjelder egentlig ønske og vilje til å gjennomføre vedtaket. I Verdens Gang i dag presenteres det en slags hemmelig plan. Det står: «Regjeringen kommer til å trosse dagens stortingsvedtak om IT-senteret på Fornebu.» Videre står det: «Ifølge svært sentrale kilder er Bondevik og hans statsråder om nødvendig innstilt på å legge Regjeringens liv i potten.» Og litt senere: «Men i den hemmelige strategien legger Regjeringen opp til å trenere den videre prosessen med alle tilgjengelige og legitime midler som følger med å sitte i departementskontorene. Målet er å utsette den endelige beslutningen til langt utpå høsten – kanskje enda lenger.» Jeg vil gjerne be næringsministeren nå å avklare hvordan han ser på det vedtaket som sannsynligvis vil bli fattet – hvis flertallets beslutning i innstillingen blir vedtatt. Er det slik å forstå at statsråden ikke kan garantere at dette vil bli gjennomført til punkt og prikke i samsvar med det som står i vedtaket? Der er fristen for å utpeke et selskap som skal gjennomføre en del ting, satt til 1. juni. Har statsråden noen planer om å trenere saken slik at det ikke blir gjennomført, eller kan han berolige flertallet med å si at det som står i dagens Verdens Gang, er meningsløst, og at det ikke har noen sannhetsgehalt? Når det kommer sånn, og statsråden har sagt at han er uenig, er det de parlamentariske spillereglene og statsrådens posisjon som i realiteten settes på dagsordenen.
Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Det er to måter å nærme seg nye visjoner, nye ideer og tanker på. Den ene er å spørre seg selv hva av positivt eller negativt de nye planene vil føre med seg. Den andre måten å tilnærme seg dette på, er å spørre: Hva kan vi få ut av det nye som måtte komme? Begge spørsmålene er etter mitt syn like viktige. Det får meg til å stille følgende spørsmål til SV: Hvordan vil SV hindre at noen etablerer et IT-senter på Fornebu, jf. at Stortinget, med unntak av SVs stemmer, har sagt at det skal komme, og det skal være av internasjonal betydning? Det er det ene. Det andre er: Hvordan vil SV sikre at de offentlige interessene knyttet til utdanning kan hindre at distriktene støvsuges for kompetanse osv.? Hvordan skal man hindre det hvis staten ikke skal være med i det som etableres, når f.eks. de offentlige myndighetene, utdanningsinstitusjonene og universitetene, ikke kan styre det som skal skje med hensyn til utdanning? Så sa Karin Andersen at IT-næringen selv må legge premissene. Det synes jeg er litt oppsiktsvekkende, for her har jo faktisk SV plutselig fått sans for de frie kreftenes spill.
Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Kristelig Folkeparti har vært sammen med Arbeiderpartiet om alle føringene fram til den innstillingen vi behandler i dag. Da hoppet de av. La meg også minne om at Kristelig Folkeparti var med på vedtaket om et IT-senter av internasjonal betydning. Staten skulle være med, og tomta måtte være stor nok. I budsjettproposisjonen for 1999 skriver f.eks. statsråd Løwer at senteret vil måtte legge beslag på deler av Oslo kommunes arealer. I komitemerknadene til samme budsjett er Kristelig Folkeparti fortsatt sammen med Arbeiderpartiet. I et forsøk på å oppklare den uenigheten som er oppstått, vil jeg spørre Steensnæs: Er det bare graden av statlig deltakelse vi nå er uenige om? Hvis det er tilfellet, faller ikke da den vulgærargumentasjonen som nå brukes mot Arbeiderpartiet, dessverre også fra Kristelig Folkeparti, om at vi gir store verdier til de fem rikeste i landet, på sin egen urimelighet? Og hva syns Steensnæs om at de eneste som har presentert et visjonært opplegg for det senteret han selv ønsker, bare er møtt med sjikane fra fremtredende politiske aktører? Jeg vil også spørre: Hvordan vil Steensnæs sikre de offentlige interessene når staten ikke er tungt med, slik Kristelig Folkeparti i utgangspunktet ønsket? Stortingsflertallet gjentar i dag de tidligere føringene og gir Regjeringen nødvendig fullmakt til å følge opp. At opposisjonen er sterkt kritisk til den til enhver tid sittende regjering, er naturlig, men at parlamentarisk leder for statsministerens parti ikke har den tiltro til sin egen regjering at den vil være i stand til å velge den rette planen og vurdere omfanget av offentlig engasjement, er direkte oppsiktsvekkende. Saken skal jo under alle omstendigheter videreføres av Regjeringen.
Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Først vil jeg gi honnør til statsråden for et saklig innlegg, uten retoriske utfall mot stortingsflertallet. Når det skjedde, er kanskje noe av forklaringen at statsråden i budsjettproposisjonen for inneværende år bl.a. skrev følgende: «Utviklingen av Fornebu med en visjon om fremtidig omfattende satsing på IT-basert virksomhet, vil bli viktig for etableringer av nye virksomheter på Fornebu. Mangfold og trinnvis utvikling med tilhørende service, forskning og utdanning er en målsetting for en fornuftig etterbruk av området. Hensikten vil være å skape et IT-senter av internasjonal betydning i det nasjonale nettverket.» Lenger ute i samme kommentar skriver statsråden: «Et nasjonalt IT-senter på Fornebu vil måtte legge beslag på deler av Oslo kommunes tilbakefallsarealer, og de uavklarte forholdene vil derfor få innvirkning på både fremdrift og mulig utforming av IT-senteret.» Også statsråden er altså opptatt av at arealet må være stort nok, slik som Stortinget har forutsatt. De to sitatene tyder på at denne statsråden både har et mer konstruktivt syn på selve IT-senteret og dimensjonen og er mer villig til å følge opp det som hennes eget parti har vært med på i Stortinget, enn det hennes kollega i Næringsdepartementet er. I en komitemerknad til budsjettet står fortsatt de to regjeringspartiene Kristelig Folkeparti og Senterpartiet sammen med Arbeiderpartiet. Hva er statsrådens alternativ, hvis staten ikke går tungt inn med tanke på å sikre de offentlige interessene? Jeg har også lyst til å spørre: Hva er statsrådens syn på de til dels meget negative karakteristikker som enkelte har gitt av en av de mest offensive private interessentene som staten kanskje vil være avhengig av å samarbeide med?
Leif Helge Kongshaug (Venstre), 1999-02-25:
For Venstre er det viktig at det skapes et IT- og kunnskapssenter i samspill mellom utdanning, forskning og næringsliv, at dette må være dynamisk, og at det må være like partnere som går inn i et slikt samarbeid. Det er riktig som representanten Rudihagen sier, at vi i juni var med på de rammene som ble lagt i det vedtaket som ble gjort. Men det har hele tiden vært en forutsetning for Venstre at dette må skje ut fra de interessene vi har for at våre desentraliserte utdanningsinstitusjoner rundt om i landet fortsatt får levekår og får være med på dette spillet på en likeverdig måte, og ikke gå inn på en slik måte at de her på noe vis føler seg overkjørt. Dette er jo en sak som har hatt en sterk utvikling siden den ble behandlet første gang, og bare i løpet av ett til to år er det partier som har snudd helt om i forhold til det de mente før, bl.a. Fremskrittspartiet. Det er beklagelig. Men når det gjelder Venstre, er jeg ganske sikker i min sak: Det vi nå står på i dag, er det riktige, ikke minst ut fra den utviklingen i saken som vi har sett i det siste, der vi kan vise til innspill og brev fra institusjoner som etter hvert har blitt klar over hva som skjer, ikke minst fra våre universitets- og kompetansemiljø som allerede er etablert.
Kjell Opseth (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Representanten Steensnæs syner til den uroa som er rundt om i landet, både på universitet og innan IT-miljøa. Ja, men då må ein òg spørje kven det er som har skapt den uroa. Det er m.a. statsråd Sponheim, det er andre knytte til Regjeringa, og det er regjeringspartia. Kva er det for slags uro dei har skapt? Jau, dei har sett fram påstandar om at staten skal subsidiere skipsreiarar og andre med fleire milliardar. Men det som kanskje har skapt mest uro, er at det er blitt hevda at det skal bli eit femte universitet og eit privat universitet på Fornebu, noko som ikkje har noko med realitetane å gjere. Dersom det er ei slik uro som representanten Steensnæs er så bekymra for, så er ho sjølvskapt, og når ein brukar den sjølvskapte uroa til å krevje ei open høyring, då må eg seie at det begynner å bli nesten komisk. Vi har hatt denne meldinga liggjande i komiteen sidan november og hatt fleire høyringar i komiteen. Eg skulle gjerne ha sett at dei høyringane hadde gått for open scene, for då hadde mange fått seg ei oppleving av kva det er for slags aktørar vi snakkar om som er villige til å satse på dette området. Eg spør representanten Steensnæs: Vil han innrømme at den uroa som er skapt rundt om i universitets- og IT-miljøa, er noko Regjeringa og regjeringspartia sjølve har skuld i?
Kjell Opseth (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Eg må vedgå at eg blir meir og meir forundra over Høgre i denne viktige saka. Det einaste som er konkret av det Høgre vil, er at dei vil selje eigedomane der ute til høgstbydande. Så skal dei som kjøper dette nærmast stå heilt fritt til å etablere det dei vil der ute, dersom ein skal tolke det som Høgre har framført i sjølve innstillinga. Men det er jo eingong slik at her har vi for ein gongs skuld nokon som verkeleg vil satse kapital på å skaffe seg eit IT-kompetansesenter av internasjonalt format. Det har altså Høgre ikkje visjonar nok til å ta fatt i, utover det å selje tomtene til høgstbydande. Så etterlyser Høgre kven som skal gjere kva. Ja, hadde Regjeringa følgt opp frå juni 1998 og fram til i dag, kunne vi sjølvsagt hatt ein heilt annan debatt i dag, meir konkret om kva som skulle vere der ute. Men Regjeringa har ikkje følgt opp, den kjem igjen og ber om omkamp, og den omkampen vil ikkje Høgre delta i. Så til opne høyringar. Det er jo merkeleg at det forslaget skal kome dagen før vi avgjev, og beslutninga blir teken den dagen vi avgjev i samsvar med reglementet. Det må jo vere noko som er fundamentalt galt innanfor Høgre, når dei ikkje har oppdaga før at dei følte behov for ei meir open behandling i komiteen. Alt som er av interesse i denne saka, er kome fram. Dersom det er nokon som føler at det ikkje er slik, har dei ikkje følgt med i timen.
Kjell Opseth (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Eg må ærleg vedgå at eg ikkje føler meg trygg. Sjølv om statsråd Sponheim sa at han ville følgje opp Stortinget sitt vedtak, var heile innlegget hans ein argumentasjon på at dette er ein gal veg å gå. Igjen greidde altså statsråd Sponheim å seie – rett nok i noko vage formuleringar – at det var «et privat femte universitet» vi var i ferd med å leggje opp til på Fornebu. Eg synest at statsråd Sponheim no bør leggje om retorikken og faktisk seie det som fleirtalet i Stortinget vil, og ikkje halde fram med å medverke til ei uro som han og andre frå regjeringskontora og representantane frå regjeringspartia dei siste tre-fire vekene har vore med på over det ganske land. Det var faktisk då Arbeidarpartiet sitt syn vart kjent i media slik det vart vedteke på gruppemøtet, at det vart ro, anten det er SINTEF eller NTNU og andre universitet vi snakkar om. Lat oss no bli einige om at det viktige er å kome vidare. Eg vil gjenta spørsmålet frå innlegget mitt, som eg ikkje fekk svar på i innlegget til statsråden: Vil statsråden følgje opp Stortinget sitt vedtak, spesielt når det gjeld tidsfristar og retningslinene for val av privat aktør?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 1999-02-25:
Angrep er som kjent det beste forsvar, og Hagen går høyt på banen for å forsvare det han har ledet Fremskrittspartiet inn i. Han forsøker å gi et inntrykk av at det det står mellom, er en visjonær idé om et IT- og kompetansesenter på Fornebu representert ved flertallet, mot mindretallets endimensjonale og innskrumpede bekymring for statskassens inntekter. Det blir helt feil. Det er jo bred enighet i Stortinget om at vi skal ha et senter for IT- og kompetanseutvikling på Fornebu. Det mindretallet har satt seg imot, er at dette innrettes slik at en serverer det på et fat for enkelte interessegrupper. Anklagen rettes ikke mot IT Fornebu. De har gjort en meget god jobb. Og jeg skulle gjerne ønske, i likhet med det Hagen har etterlyst, at det var andre grupper som tilsvarende tok et offensivt grep og presenterte seg. Anklagen går på den måten flertallet legger til rette for den ene interessegruppen som har tatt dette initiativet. Vi ønsker flere inne, slik at vi får en god avkastning på den investerte kapitalen i de meget verdifulle eiendommene som ligger på Fornebu, slik at disse verdifulle eiendommene får den beste løsning som kan tenkes. Kanskje er det IT Fornebu, kanskje er det andre interessegrupper. Da bør ikke Stortingets flertall legge opp til en formell forhandlingsprosedyre som forhindrer andre interessante interessenter fra å komme på banen. Jeg vil gjerne stille representanten Hagen et helt konkret spørsmål. Det står i innstillingen at private og offentlige interesser skal gå inn i et felles eierselskap, og at staten skal legge sine eiendommer inn i dette selskapet, hva enten det er snakk om 1, 2 eller 3 milliarder kr. Hvilken andel synes hr. Hagen det er rimelig at private investorer kommer inn med? Og er han enig i at hvis dette beløpet er betydelig mindre enn statens bidrag, så vil det innebære en statlig subsidiering av dette meget viktige prosjektet?
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 1999-02-25:
Dette dreier seg ikke om manglende tiltro til at Regjeringen og næringsministeren vil være i stand til å ta vare på det som måtte bli vedtatt i Stortinget, og som derfor vil gi føringer for hvordan IT-senteret og kompetansesenteret på Fornebu skal utformes. Dette dreier seg om en manglende tillit til og tro på at det som flertallet står bak, er den løsningen som på den beste måte ivaretar de betydelige ressurser som ligger på Fornebu i form av bygninger og eiendommer. Det må det gå an å uttrykke. Jeg syns det er mer enn merkelig at Arbeiderpartiet så sterkt motsetter seg at en går nye runder for å finne ut hva det er i de innvendingene som nå er kommet opp de seneste dagene – og jeg refererer bl.a. til brevet fra NTNU, ved rektor Emil Spjøtvoll – som er slik at Arbeiderpartiet glatt vil overse de vektige innvendinger og de sterke bekymringer som bl.a. rektor Spjøtvoll gir uttrykk for. Hva er det med hastverket som Arbeiderpartiet synes å ha i denne saken, som gjør at en ikke kan lytte til de innvendinger som bransjens egne representative organisasjoner gir uttrykk for, slik at vi kan få etterprøvd om det er slik at man bør justere opplegget for hvordan IT- og kompetansesenteret på Fornebu skal utformes? Jeg er også meget sterkt kritisk til den måten som flertallsforslaget vil involvere en statlig deltakelse på. Selve prosjektet er forbundet med betydelig risiko, og etter vårt skjønn er den beste indikasjon på hvor stor risikoen er, graden av private investorer og privat kapital i dette. Det er denne balansen mellom statlig deltakelse, som jeg er positiv til, og privat deltakelse jeg syns er skeiv og uheldig, og som derfor ikke er beroligende i forhold til hvordan de statlige eiendommene vil bli forvaltet i det felles selskapet.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 1999-02-25:
Det kan godt være at det er grunnlag for den forbauselse som Carl I. Hagen nå gav uttrykk for, hvis en gjennom åpne høringer faktisk skulle oppnå at flertallet besinnet seg og kom til andre konklusjoner. Jeg legger ikke skjul på at jeg tror en åpen høring vil være nyttig både for flertallet og selvfølgelig også for mindretallet. Jeg kan ikke skjønne at en åpen høring skulle være til hinder for at parter som står på hver sin side i en sak, begge vil kunne ha nytte av å gå gjennom saken på ny i lys av nye innspill. Og bl.a. grunnen til at det er behov for slike nye, åpne høringer, er at en rekke av disse institusjonene har uttalt seg i saken på et meget tidlig tidspunkt, og etter hvert som flertallsforslaget og de føringer som er lagt for flertallsforslaget, er blitt kjent, er det skapt betydelig uro bl.a. i utdanningsinstitusjoner for hva det vil få av konsekvenser at denne kompetansen blir samlet på Fornebu i forhold til den kompetansen som er samlet i ulike utdanningsmiljø rundt omkring i fedrelandet. Jeg tror det ville være meget nyttig om de som nå uttrykker seg i brev til Stortinget, til de parlamentariske ledere – det ble referert her til rektor Spjøtvoll ved NTNU – fikk anledning til å utdype sin bekymring, og hva de for sin del legger til grunn som en viktig premiss for å kunne støtte dette prosjektet. NTNU har vært positiv til dette, men de uttrykker altså nå bekymring for hva dette er. Samtidig opplever vi at representanten Hedstrøm siterer brev fra SINTEF som indikerer en motsatt holdning. Allerede det at de to Trondheims-miljøene synes å signalisere ulike holdninger til prosjektet, skulle tilsi at det var nødvendig å gå en runde på dette. Det er altså ingen grunn for hr. Hagen til å være forbauset. Alle de ulike signaler som nå spilles inn, og de ulike bekymringer som det gis uttrykk for, til tross for tidligere høringsuttalelser, skulle indikere at en ny, åpen høring ville være meget nyttig for Stortinget.
Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 1999-02-25:
Den uro som nå i betydelig grad også representanten Opseth bekrefter er både i utdanningsmiljøene og i næringsmiljøene, er skapt av flertallet og den mangel på konkretisering i forhold til hva som skal skje i det felles selskapet med kapital, i forhold til offentlig satsing og privat kapital, og i forhold til hvor omfattende utdanningsbiten vil bli på Fornebu. Carl. I. Hagen lister i sitt innlegg opp en rekke personer som hver for seg går god for prosjektet, men de er, så langt jeg kunne følge listen, alle på IT Fornebus side i denne saken, og det er selvfølgelig ikke vanskelig å forstå at de med begeistring støtter visjonen om prosjektet. De har jo fått alt dette servert på et sølvfat. Når representanten Opseth forsøker å legge ansvaret for denne uroen på Høyre og sentrumspartiene, er det selvfølgelig helt feilaktig. Jeg kan sitere fra Adresseavisen, hvor det står: «Fremskrittspartiet sa seg i går svært tilfreds med Arbeiderpartiets gruppevedtak … Nå mener partiet at veien er lagt mot et uavhengig, femte privat universitet i Norge.» En må ikke være forbauset om den type uttalelse og forståelse for hva som ligger i flertallets vedtak, skaper uro i utdanningsmiljøene. Jeg vil hevde at det å gå inn i et slikt stort prosjekt, som er så omfattende både prinsipielt og også økonomisk og politisk, med så mange uavklarte spørsmål som her henger i luften, krever en bedre gjennomtenkning og at det blir satt på beddingen. Jeg mener at man har hatt for mange prosjekter i dette stortinget som senere sett har vist seg ikke å holde, verken økonomisk eller på annen måte. Vi bør unngå at vi kommer i den situasjonen igjen.
Johan J. Jakobsen (Senterpartiet), 1999-02-25:
Etter at innstillingen ble avgitt, har både Carl I. Hagen og andre fra Fremskrittspartiet uttalt seg om det offentlige utdanningssystemets rolle i forbindelse med denne saken Det er på høy tid «daukjøttet» i universitets- og forskningsinstitusjonene får konkurranse, har Carl I. Hagen uttalt til Bergens Tidende. Men egentlig er det vel Per Sandberg som har sluppet katta ut av sekken når han sier følgende til Adresseavisen: «NTNU, Sintef og Universitetet i Oslo har all grunn til å være bekymret for en etablering av et IT- og kunnskapssenter»… «Det har da også vært en av hovedhensiktene bak Fremskrittspartiets opptreden». Det går klart fram at Fremskrittspartiet har gått for dette som en føring mot det som omtales som et femte, privat universitet i Norge. Mot denne bakgrunn kunne det være interessant å høre om Carl I. Hagen også mener at det i den innstilling som nå ligger til behandling, er slik, som folk fra Fremskrittspartiet hevder, at det er lagt føringer med de framtidsperspektiver på det offentlige utdanningssystemet som er beskrevet i dette intervjuet?
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
fra salen): President! Kan jeg få rette opp en åpenbar misforståelse?
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Jeg er glad for at statsråden presiserer at han vil følge opp Stortingets vedtak her i dag. Da regner vi selvsagt også med at talen blir en noe annen enn den har vært frem til i dag, også når det gjelder det vedtaket som faktisk vil bli fattet. Statsråden sa i sitt innlegg at han var glad for at Arbeiderpartiet nå har presisert at de offentlige utdanningsinstitusjonene selv skal bestemme det faglige innhold og sertifisering. Det har Arbeiderpartiet alltid ment. Det har på dette punktet ikke vært noen annen holdning og oppfatning i Arbeiderpartiet. Det har fremgått av alle innstillingene om IT-utvikling, om IT-meldingen og om IT Fornebu. Jeg har lyst til å spørre: Hvor i all verden har statsråden det fra at Arbeiderpartiet ville at private skulle lede an og ha ansvar for utdanningspolitikken i vårt land?
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Jeg vil ta opp to forhold med statsråden. Det ene er at han i sitt innlegg, på samme måte som statsråd Sponheim, sprer en usikkerhet fortsatt, om at det er noen som ønsker at private aktører skal være bestemmende over utdanningsinstitusjonene. Da vil jeg igjen si at han må bruke Innst. S. nr. 232 for 1997-98, som dreide seg om hele IT- og kompetansesenteret på Fornebu, der et stort flertall gikk inn for at den regien skal være i utdanningsinstitusjonenes favør. Jeg ber om at statsråden her bekrefter at det er han kjent med, og at det er ikke noe nytt som er blitt presisert fra Arbeiderpartiet gjennom denne debatten. Det andre forholdet jeg vil ta opp, er at i forbindelse med det budsjettet som vi har for inneværende år, så Høyre og Arbeiderpartiet det nødvendig å ta initiativ til at det skulle bygges et nybygg til Institutt for Informatikk ved Universitetet i Oslo. Dette var for å sikre at informatikk ble en integrert del av hele arbeidet ved Universitetet i Oslo. Og grunnen til at vi ble nødt til å gjøre dette, var at statsråd Lilletun hadde tatt initiativ til å flytte Institutt for Informatikk til Fornebu. Mitt spørsmål blir: Hva var bakgrunnen for at statsråd Lilletun ville flytte Institutt for Informatikk til Fornebu? Og var dette hele Regjeringens syn?
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
Jeg vil også berømme statsråden, som i motsetning til de to andre statsrådene her holder seg til hva som konkret skal skje, ut fra det forventede flertallsvedtaket som vil komme senere i dag. Jeg er helt enig med statsråden i at realiteten for Fornebu-området når Stortinget har vedtatt et IT- og kunnskapssenter, er at det betyr en båndlegging på området, som også har noe å si for taksten. Statsråden gjorde kjent at det er flere aktører som har vist interesse, og at de nå vil få muligheten til innen fristen 1. juni 1999 å videreutvikle sine planer. Men det har jo vært tid, så jeg vil spørre statsråden, når hun nå nevner bl.a. Veidekke, som de fleste av oss kjenner som vanligvis en utførende entreprenør, og ikke som IT-aktør, og Bøhler-gruppen, som de fleste av oss kjenner som Steen & Strøm, shopping og kjøpesentre, hvorvidt de to, Veidekke og Bøhler/Steen & Strøm, har lagt frem sin IT- og kunnskapsvisjon og sine planer. Det har jo vært tid, så jeg vil gå ut fra, når vi nå er blitt kjent med hvem de andre store aktørene her er, at de også har en mening utover det å få eiendommen til eiendomsutvikling – for der har Stortinget sagt at det er ikke godt nok.