Morten Lund (Senterpartiet), 1999-02-11:
Det er gledelig at alle partiene i kommunalkomiteen krever at det skal gjøres noe som monner for å fjerne unødig detaljstyring av virksomheter i kommunesektoren. Og det er gledelig at Kommunal- og regionaldepartementet så sterkt uttrykker det samme, ut fra hensynet til effektiv ressursutnytting og hensynet til det lokale folkestyret. Senterpartiet mener at det haster, og stoler på at Regjeringen nå setter kraft bak det arbeidet som statsråden har bebudet. At det finnes stor motstand i departementene og embetsverket for øvrig mot å gi kommunene mer frihet og ansvar, er en kjent sak. Regjeringen har nå solid ryggdekning i Stortinget for å foreta endringer som monner. Og Senterpartiet mener at det blir best framdrift i det arbeidet med den framgangsmåten som departementet har skissert. Det er også vel kjent at holdningene i de øvrige fagkomiteene her på Stortinget er annerledes enn i kommunalkomiteen. Og det tror jeg gjelder alle partier. Derfor trengs det en bedre dokumentasjon av ulempene ved å fortsette som nå. Jeg synes departementet skal be Kommunenes Sentralforbund bidra med slik dokumentasjon både av byråkratiske enkeltordninger og av den samlede effektiviseringsgevinsten som er mulig. Jeg synes det bør gjøre inntrykk på forkjemperne for øremerking i skolesektoren det eksemplet jeg hørte her om dagen. Det var en kommune som fikk 37 000 kr til etterutdanning av lærere, og som for å få pengene, måtte gjennom et svært skjemaarbeid og diverse intern behandling – samt at folk i statlige organer lenger oppe ble sittende og kontrollere og kontrollere. Et annet eksempel gjaldt helsesektoren, hvor også fagpersonalet er forkjempere for mer øremerking. En fylkeskommune fikk et tolv siders tildelingsbrev for midler til etterutdanning innenfor helsesektoren. For å få 57 000 kr måtte de utarbeide sine egne mål, sin strategi, sine planer og sin rapportering, og dette skulle skje gang etter gang. I sum er bildet slik når det gjelder øremerking: I 1987 var 5 pst. av kommunesektorens inntekter øremerket. Det var på det tidspunktet at vi fikk den nye kommuneloven som skulle gi større frihet til kommunene. I 1993 var det 10 pst., og i 1999 var det 14,4 pst. Det synes jeg er en dramatisk utvikling. Men enda mer dramatisk er det at vi kommer til å få en økning i dette tallet som følge av den fulle innfasingen av eldrereformen og de nye helsereformene som vi nettopp har vedtatt i Stortinget. Jeg synes Høyres initiativ i denne saken er positivt, men som jeg har vært inne på, synes jeg at et slikt uavhengig utvalg ikke er veien å gå. Det tror jeg vil komme til å føre til at det tar lengre tid å få gjort denne jobben. Men jeg er ikke på noe vis enig i de presseoppslagene som skulle tyde på Høyre var bedre enn andre i denne saken. Høyre har som andre partier vært positive i kommunalkomiteen, men så har det blitt økninger på en lang rekke øremerkede tilskudd gjennom arbeid i andre komiteer. Det har vært umulig å få støtte fra Høyre til å øke frie rammeoverføringer, og det er jo det som må skje. Vi er nødt til å redusere bl.a. øremerkingen og øke de frie inntektene. Det er nylig vedtatt et ordføreropprop om lokaldemokratiets framtid, og det spres nå over hele landet som en budstikke. Den viser at ordførerne, kommunalkomiteen og Kommunal- og regionaldepartementet er på linje. Jeg tror at nå er lokalpolitikernes utålmodighet så stor at nettopp det vil sikre et stort tempo i den brede gjennomgangen som nå er i gang.