Trond Helleland (Høyre), 2003-06-10:
Jeg tror vi får vente med kommuneproposisjonen til den blir debattert. Jeg hadde tenkt å si litt om det saken handler om, nemlig organisert kriminalitet, menneskehandel og gjengangerstraff. De kriminelle miljøene blir tøffere, de kriminelle opererer over landegrenser, organiserte kriminelle miljøer er hensynsløse og brutale, og har som mål å bryte ned demokratiske institusjoner og vår samfunnsorden. Dette er den virkelighet vi må forholde oss til, og det er den virkelighet Regjeringen har forholdt seg til ved at Ot.prp. nr. 62 ble lagt fram for Stortinget. Utgangspunktet er at en skal bekjempe organisert kriminalitet og menneskehandel. Dette er internasjonale problemstillinger, som krever samarbeid og tiltak over landegrensene. På den bakgrunn er det viktig at også Norge følger opp sine internasjonale forpliktelser. Omfanget av og grovheten i mange av disse forholdene gjør at en må være spesielt oppmerksom på at dette ikke er tilfeldige handlinger, men at det i det vesentlige er planlagte og vel kalkulerte forhold. Det er derfor svært gledelig at komiteen helt eller delvis gir tilslutning til de tiltak Regjeringen foreslår. Når det gjelder organisert kriminalitet, er dette en alvorlig samfunnstrussel som må bekjempes med ulike strategier. Regjeringen foreslår fem ulike tiltak for å bekjempe organisert kriminalitet. Departementet foreslår for det første et nytt straffebud i straffeloven som vil ramme det å inngå forbund – inngå en avtale – om å begå alvorlige straffbare handlinger som ledd i virksomheten til en organisert kriminell gruppe. For det andre foreslår departementet en ny generell bestemmelse om straffskjerping for handlinger som er utøvet som ledd i virksomheten til en organisert kriminell gruppe. Etter forslaget heves strafferammen inntil det dobbelte i slike tilfeller, men likevel ikke med mer enn 5 års fengsel som tilleggsstraff. For det tredje foreslår departementet et nytt straffebud mot menneskehandel. Det foreslåtte straffebudet rammer bakmenn og andre som bidrar til at mennesker utnyttes til f.eks. prostitusjon eller tvangsarbeid. Straffebudet går videre enn protokollen ved at det også rammer den som ved vold, trussel, misbruk av sårbar stilling eller annen utilbørlig atferd utnytter en person til nærmere bestemte formål. For det fjerde foreslår departementet å utvide adgangen til midlertidig overføring av fengslede personer for å bistå til å framskaffe bevis til bruk for etterforskning eller rettsforfølgning i en annen konvensjonsstat. For det femte foreslår departementet å utvide adgangen til grenseoverskridende observasjon, slik at utenlandske polititjenestemenn vil kunne spane på andre enn den mistenkte dersom det er skjellig grunn til å tro at dette vil bidra til å identifisere eller oppspore den mistenkte. Komiteen gir sin tilslutning til disse fem strategiene, men ønsker å gå lenger på et par områder. Vi har i den senere tid sett nyhetsreportasjer om tyveriligaer som systematisk tømmer butikker for dyr kosmetikk og andre varer. Dette er en virksomhet som i høyeste grad er organisert kriminalitet, og som bør komme inn under den nye bestemmelsen om organisert kriminalitet. Derfor foreslår alle, unntatt Sosialistisk Venstreparti, å endre definisjonen av «organisert kriminell gruppe», slik at kravet til strafferamme for forbrytelsene endres fra minst fire år til minst tre år. Da vil også avanserte metoder kunne tas i bruk mot organiserte tyveriligaer. Et annet fokus i den offentlige debatt er organiserte nettverk av pedofile som utveksler bilder og film av seksuelle overgrep mot barn. Strafferammen for dette i pornografibestemmelsen i straffeloven § 204 er i dag to år. Det samme flertallet i komiteen, altså alle unntatt SV, foreslår å utvide denne til tre års strafferamme. Dermed kan politiet benytte flere metoder i forbindelse med etterforskning av slike saker. Jeg vil understreke at dette gjelder dem som utelukkende utveksler bilder og film. De som selv utnytter barn, filmer eller på annen måte deltar i produksjon og skildringer av seksuelle overgrep mot barn, vil rammes av andre paragrafer, med langt høyere strafferammer. Det er viktig å understreke at utvidelsen av strafferammene for organisert kriminalitet er viktigst i saker med forholdsvis lav strafferamme. En dobling her vil gi mulighet for utvidet metodebruk. I saker med høy strafferamme er det allerede mulig å ta i bruk avanserte etterforskningsmetoder. Derfor foreslår vi å øke strafferammene med inntil fem år. Arbeiderpartiet er med på de endringene komiteen har gjort, mens SV ikke går inn på merknadene. Begge partiene er bekymret for at det gjøres endringer under behandlingen i Stortinget, skriver de i en merknad, og at ikke høringsinstansene har fått uttale seg om de endringer som gjøres. Det at det gjøres endringer under stortingsbehandlingen, er det som jeg vil kalle politikk. Det er forhandlinger som munner ut i omforente forslag, forslag som det skapes flertall for i denne sal. Jeg kan jo nevne barnehagekameratenes forslag fra revidert i fjor. Mye kan sies om den saken, men politikk er det, selv om ikke høringsinstanser eller regjering og departement på noen måte fikk uttale seg om de forslag som ble vedtatt. I et storting som vårt må regjeringspartiene tidvis inngå kompromisser som går utover regjeringens forslag. Det kan være problematisk. I denne saken er det helt uproblematisk, og jeg er glad for at vi ble enige med Fremskrittspartiet i denne saken, og positivt overrasket over at Arbeiderpartiet slutter seg til de foreslåtte innstramminger i forhold til pedofile nettverk, og senker kravet fra fire til tre års strafferamme for å kunne bli omfattet av begrepet «organisert kriminell gruppe». Norge har i dag ikke noe eget straffebud som retter seg uttrykkelig mot handel med mennesker. Men flere bestemmelser i straffeloven og i andre lover kan anvendes på handlinger som utføres i forbindelse med menneskehandel. Norge undertegnet protokollen om menneskehandel samtidig med at konvensjonen ble undertegnet den 13. desember 2000. Ved å ratifisere protokollen vil Norge forplikte seg til å kriminalisere menneskehandel og å sikre bistand til og beskyttelse av ofre for menneskehandel. Handel med mennesker innebærer grove krenkelser av menneskerettighetene. Handel med mennesker er en kynisk utnyttelse, som i første rekke rammer kvinner og barn. Derfor er slik menneskehandel ofte også et uttrykk for seksualisert vold, som strider mot prinsippet om likestilling mellom kjønnene. Mange av dem som utnyttes av menneskehandlere, er mindreårige. De er i tillegg til å være ofre for en kriminell handling, også frarøvet omsorg, familieliv, utdanning og andre basale rettigheter som alle barn har behov for og krav på. Her snakker vi om en alvorlig form for profittmotivert og organisert kriminalitet, som truer de mest grunnleggende prinsipper om menneskets verdi. Regjeringens forslag om et eget straffebud mot menneskehandel er en oppfølging av Handlingsplanen mot handel med kvinner og barn, som ble lagt fram den 12. februar 2003. Det kan finnes forhold som faller inn under protokollens artikkel 3, men som ikke rammes av noe norsk straffebud. Det er derfor nødvendig med et eget straffebud mot menneskehandel for at Norge skal kunne ratifisere FN-protokollen om menneskehandel. Et eget forbud mot menneskehandel vil gi et mer oversiktlig regelverk, og dessuten er det viktig av pedagogiske grunner. Av hensyn til internasjonalt samarbeid for å bekjempe handel med mennesker er det videre hensiktsmessig at regelverkene på området i ulike land er tilsvarende. Det er derfor positivt at komiteens flertall slutter seg til de foreslåtte endringer i § 224 i straffeloven. I kampen mot organisert kriminalitet er internasjonalt samarbeid viktig. Schengen-avtalen gir oss et svært viktig redskap i så måte. Regjeringen foreslår endringer i politiloven § 20 for å utvide adgangen til grenseoverskridende observasjon. Blant annet blir straffbare handlinger som grovt bedrageri, menneskesmugling, hvitvasking, ulovlig handel med nukleære og radioaktive substanser, terrorhandlinger og deltakelse i kriminelle grupper omfattet av adgangen til grenseoverskridende observasjon. Dette er svært viktig, stadig flere av de kriminelle gruppene kjenner ikke og bryr seg ikke om landegrenser. Det er derfor svært gledelig at en samlet komite støtter Regjeringens forslag til lovendringer på dette området, som da går inn under Schengen-samarbeidet. Straffeloven har ingen generell bestemmelse som skjerper strafferammen ved gjentakelse. I de fleste tilfeller er rammen den samme, uansett om gjerningspersonen tidligere er domfelt eller ikke. Men en del straffebud skjerper straffen ved gjentakelse. Mange av dem gjelder vinnings-, volds- og seksualforbrytelser. Er det noe folk flest reagerer på, er det kriminelle som begår forbrytelse etter forbrytelse uten at dette ser ut til å påvirke straffenivået. Gjengangerkriminalitet er noe som må straffes hardere. Regjeringen mener at den straffskjerping som har skjedd de seneste årene, ikke er tilstrekkelig overfor gjengangere. Overfor denne gruppen må samfunnet kunne reagere strengt. Jeg er glad for at Regjeringen får flertall for forslagene vedrørende gjengangerkriminalitet. Flertallet er regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, som subsidiært vil støtte forslagene. Departementet går inn for å skjerpe straffen for gjengangerkriminalitet og foreslår videre å ta inn i straffeloven en generell straffskjerpingsregel som gir anvisning på at strafferammen skjerpes med inntil det dobbelte dersom en tidligere domfelt person på ny begår en straffbar handling av samme art som han tidligere er domfelt for. Det settes en øvre grense på inntil fem års ekstra fengsel. Departementet foreslår samtidig at det gjøres klart i straffeloven at gjentakelse er blant de forhold som gjør det berettiget å fastsette en lengre prøvetid enn to år. Den lengste prøvetiden som kan fastsettes, er fem år. Mange av de gjengangerkriminelle er, som Knut Storberget var inne på, rusmiddelmisbrukere. I den sammenheng er det viktig å understreke at deres straffbare handlinger ikke er mindre straffverdige. Samtidig vil jeg peke på at kriminelle som blir kvitt sitt rusproblem, også i stor grad vil kutte ut den kriminelle løpebane. Det er derfor viktig å satse på tiltak overfor rusmiddelmisbrukere, bl.a. ved å utvide § 12-soningen. Jeg er glad for at Stortinget skaper flertall for alle de foreslåtte lovendringer. Kampen mot organisert kriminalitet og gjengangerkriminalitet vil bli tøff. Vi gjør mange viktige grep i dag, og vi vil gjøre flere grep dersom det viser seg nødvendig.