Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-10-20:
Først: Jeg tror det er viktig av og til å tenke på, i hvert fall når vi skal rekruttere folk inn i politisk arbeid, og bevisstgjøre oss litt på at folk ellers i verden slåss for retten både til å stemme og til å stille til valg, med livet som innsats. Vi har levd i ro og fred lenge, det er mye som fungerer, og det er kanskje en litt tilbakelent holdning, så vi må minne oss på det. Men det er sjølsagt politikken som er viktigst i dette. Jeg har vært lokalpolitiker og fylkespolitiker også i mange år, og jeg opplever at er det noe Kommune-Norge ikke trenger nå, så er det nye oppgaver, men de trenger penger til de oppgavene de har, slik at de har litt penger til overs til å drive politikk med lokalt. Det er først og fremst det politikerne mangler. Vi opplever jo at det ikke er så stor forskjell på partiene lokalt, det er liksom «Kommune-Norge-partiet» mot «Stat-Norge-partiet», og så drar man i pengesekken. Det handler vel også om at kommunene må ha noen egne økonomiske muskler, en eller annen finansiell muskel – om det nå er eiendomsskatt eller, som jeg personlig mener, en friere kommunal skattøre. Jeg tror at befolkningen er fullt i stand til å ta stilling til om de vil være med på en felles dugnad for å finansiere f.eks. et svømmeanlegg, eller hva det nå måtte være. Jeg tror neppe det handler om store eller små kommuner heller, som representanten Greni var oppe her og sa. Vel, om det er interkommunale selskap – jeg skulle like å se den som engasjerer seg fordi regnskap og renovasjon nå liksom er en del av det jeg skal sitte og bestemme over og det ikke lenger skal være i et interkommunalt selskap! Nei, jeg tror ikke det handler om det, men jeg tror det handler om at det ikke er særlig artig og givende å være med på å bestemme hvilken lov man skal bryte. Og de aller fleste av oss er jo enige om disse lovene – om at unger skal ha barnehageplass, at unger skal ha tilrettelagt undervisning, at eldre bør få plass på sykehjemmet, at funksjonshemmede skal kunne få både hjelp og rettigheter og sjøl kunne bestemme hvor de vil bo. Vi er enige om dette alle mann. Problemet er at vi ikke finansierer det skikkelig. Og det skjer da i et samfunn der vi er steinrike, og sitter i kommunestyret og ikke har råd til nok folk i barnevernet. Jeg tror det smerter fryktelig mange, og jeg har i hvert fall snakket med mange kvinner som sier at de ikke orker å være med på dette fordi det er for vanskelig og for dumt. Så jeg tror vi må se på politikken og hvordan vi styrer dette også sentralt. Jeg var med på en debatt under Arendalsuka der en statssekretær fra Høyre mente at hvis vi nå skulle legge hjelpemidler f.eks. under kommunene, og funksjonshemmede ikke fikk hjelpemidler, så fikk de vente til neste kommunevalg og stemme inn noen andre politikere! Dette viser at vi har pervertert dette litt med de lovene vi bestemmer, og hvordan vi finansierer og følger dem opp, og at det er vi og regjeringa som har ansvar for det, og ikke kommunene. Så tror jeg også at vi må sortere hvilke oppgaver vi ønsker det ikke skal være forskjell på, for noen oppgaver ønsker vi det skal være forskjell på, f.eks. mer på kultur, kanskje, næringsutvikling, og skolestruktur, det bør jo kommunene få bestemme sjøl. Men noe av det som er farlig nå, er jo at høyresiden i norsk politikk har en sånn politikk der de sier at vi skal klemme så mye ut av tuben at det ikke går an å klemme det inn igjen. Da begrenser man jo det politiske handlingsrommet både nasjonalt og sentralt veldig mye, f.eks. hvis man inngår avtaler som sier at man ikke har lov til å ta tilbake igjen ting som har blitt privatisert. Så til 16-åringene: Jeg er helt enig i det representanten Rotevatn sa. Vi krever ikke av noen annen aldersgruppe som har stemmerett i dette landet, at de skal bli mer politisk engasjert. Skulle vi gjøre det – av alle, kanskje? Det skal en veldig god begrunnelse til for å begrense stemmeretten, for stemmeretten er et viktig menneskerettslig gode, og jeg mener at da må vi dokumentere hvorfor det er galt at de ikke skal ha det. Det er helt rett at da disse forsøkene ble gjennomført, så stemte disse 16–17-åringene mer enn 18–19-åringene, og da mener jeg også at det blir feil å si at dette skal vi ha ett forsøk på i én periode, og kanskje i to perioder, og så vet vi hvordan det er. Nei, jeg mener det må begrunnes hvorfor 16-åringer i så fall ikke skal ha stemmerett, og så mener jeg at de bør få det over en lengre tid. Da kan man vite om det virker. Så helt til slutt, elektronisk stemmegivning: Vi er i hvert fall nødt til å utvikle det som Blindeforbundet tok opp i høringen i kommunalkomiteen i går, nemlig at man kan lage en app sånn at blinde også kan rette på listene, og det er en app som da bare kan brukes inne i stemmelokalet.