Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2003-06-04:
Ny lov om introduksjonsordning for nyankomne innvandrere er en viktig reform for en bedre integrering her i landet, en reform som vi nå må lykkes med. Målet er at innvandrerne så raskt som mulig skal bli selvhjulpne, både økonomisk og i forhold til det å delta og fungere i samfunnet på lik linje med befolkningen ellers. De skal ha de samme rettigheter, og de skal ha de samme plikter. Skal vi få dette til, er det en del forutsetninger som må ligge til grunn i introduksjonsprogrammet. Mye av innstillingen er enstemmig, men på en del punkter er det stor uenighet, og jeg skal komme tilbake til det i innlegget. Jeg regner med at de andre representantene kommenterer sine standpunkt. Arbeiderpartiet har i lang tid vært en pådriver for å få til en introduksjonsordning for våre nye landsmenn. Derfor er det en god dag i dag. Men ting tar tid i dette huset. Allerede i 1998 fremmet undertegnede sammen med flere et Dokument nr. 8-forslag om at kommunene skulle igangsette prøveprosjekter med et introduksjonsprogram ute i flere kommuner. Stortinget sluttet seg til dette, og 26 kommuner har prøvd ut forskjellige modeller – de aller fleste med et godt resultat. Dette virket. I fjor ble Regjeringen pålagt av et flertall i Stortinget å komme med en ny lov om en introduksjonsordning, en lov som var obligatorisk for kommunene og obligatorisk for den enkelte innvandrer, med noen få unntak. Regjeringen ville ha en lov som var frivillig overfor kommunene, men det var flertallet i Stortinget uenig i. Det er riktig å erkjenne at vi ikke har lyktes godt nok med å få til en god integrering her i landet så langt. Derfor hilses denne reformen velkommen fra alle kanter. Dette er en viktig reform fordi vi nå vil vri tilbudet til nyankomne innvandrere over fra passiv sosialhjelp, som man tidligere har vært henvist til, til aktive tiltak i form av språkopplæring, arbeidskvalifisering og samfunnsopplæring – det er bra. Vi kjenner til at etter fem års botid er yrkesaktiviteten fortsatt bare mellom 30 og 40 pst. blant nyankomne innvandrere, og vi vet at arbeidsledigheten blant innvandrere generelt er nesten tre ganger så høy som ellers. Her er det all grunn til å ta et krafttak. Fra. 1. september neste år vil kommunene være pliktige til å legge til rette for et introduksjonsprogram for flyktninger som bosetter seg i kommunen, etter bosettingsavtale mellom UDI og kommunen. Ordningen skal tilbys alle flyktninger og personer som har fått innvilget opphold på humanitært grunnlag, samt personer som blir familiegjenforent med disse. Mange har ment at tilbudet burde tilbys alle som får oppholdstillatelse her i landet. Komiteen er enig om hvem som skal være målgruppen nå. Men Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet mener at dette må være det første trinnet og ber Regjeringen allerede nå om å utrede også et introduksjonsprogram for de mange som kommer hit som familiegjenforente. Men det får vi sannsynligvis ikke flertall for. Programmet kan vare i inntil to år. Ved å følge programmet får den enkelte rett til lønn på 2 G, som er vel 108 000 kr i året. Det skal også gis rett til bostøtte. Men komiteens flertall sitter med mange spørsmål rundt bostøtteordningen og hvordan den vil slå ut. Derfor ber vi Regjeringen komme tilbake med en redegjøring om dette i budsjettet for 2004. Deltakerne i programmet plikter å møte fram og delta, ellers trekkes man i lønn på lik linje med det som skjer etter vanlige regler for arbeidslivet ellers. Ulegitimert fravær trekkes i lønn. Skatt skal betales etter vanlige regler som gjelder for lønnsmottakere. Dette skal være et reelt tilbud og et bedre alternativ enn sosialhjelp, og den enkelte skal ikke kunne velge sosialhjelp framfor et individuelt tilbudt program fra kommunen. En samlet komite ber kommunene innføre en streng praksis, slik at tilbudet blir obligatorisk for alle. Det er kommunene som skal gjøre jobben med å få dette til å virke. Kommunene er positive, og de fleste er enige i at ordningen kan tre i kraft fra 1. september 2004 som en obligatorisk ordning. Derfor går komiteen inn for det. Det positive er at mange kommuner svarer at de også kan tenke seg å igangsette ordningen allerede fra i høst. Derfor går vi inn for at de som ønsker det, kan sette i gang fra 1. september 2003, men da som en frivillig ordning for kommunene. Men dette har noen kostnader for kommunene som Regjeringen ikke har tatt høyde for. Regjeringen foreslår at integreringstilskuddet skal økes med 6 500 kr pr. deltaker pr. år de første to årene, og at det skal gis mindre de siste tre årene – altså ingen total økning. Kommunenes Sentralforbund mener programmet vil koste 46 000 kr pr. deltaker pr. år i ekstrautgifter for kommunene, og at det må innføres et ekstra tilskudd de første to årene programmet er obligatorisk. Men det er ikke regjeringspartiene enige i. Det er ikke lenge siden Kristelig Folkepartis landsmøte. På det møtet ble det vedtatt at det skulle bli slutt på å sende nye underfinansierte reformer ut i kommunene. 14 dager etterpå er det nettopp det som skjer. Arbeiderpartiet vil sterkt advare Stortinget mot nok en gang å sende en kostbar reform ut til kommunene uten at det følger penger med. Skal vi lykkes med dette viktige arbeidet, kan ikke Stortinget fraskrive seg ansvaret og la kommunene betale regningen, spesielt ikke i dagens situasjon, hvor kommunene sliter med svært trang økonomi og må kutte i skoletilbudet, i tilbudet til de eldre og i helsetjenestene. Derfor ber Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet om at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en fullfinansiering av ordningen, og at kostnadene innarbeides i budsjettet for 2004. Fremskrittspartiet sitter fortsatt på gjerdet. Men etter at Fremskrittspartiet under budsjettbehandlingen i fjor høst gikk inn for 1 milliard kr mer til kommunene enn Regjeringen gjorde, samt gikk inn for 500 mill. kr til kommunene for å dekke økte utgifter til sosialhjelp i forbindelse med de store strømregningene tidligere i vår, er det grunn til å håpe at Fremskrittspartiet ikke vil pålegge kommunene en ny stor reform og en ny stor utgiftspost uten at det følger penger med. I så fall er det bare å konstatere at Fremskrittspartiet aksepterer at dette vil gå ut over andre tjenester i kommunene, som dårligere skole, dårligere eldreomsorg og dårligere helsetilbud. Så til bosettingsordningen. Her lider regjeringspartiene nederlag. Et flertall i komiteen, bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet fremmer forslag om at kommunene ikke har plikt til å gi et introduksjonstilbud til dem som bosetter seg i kommunen, utover det som avtales mellom UDI og kommunen etter de nye bosettingsreglene. Dette flertallet mener at å endre de nye kriteriene for bosetting, vil undergrave hele bosettingsmodellen. som fungerer bra. At det sitter flere tusen i mottak som har fått oppholdstillatelse, men ikke bosettingskommune, er Regjeringens ansvar. Det koster penger, det ser vi i revidert nasjonalbudsjett. Men å prøve å skyve dette ansvaret over på kommunene er frekt. Det er mange grunner til at kommunene ikke makter å bosette flere. Dårlig kommuneøkonomi er en vesentlig faktor. Husbankens rammer for tilskuddsordninger er en annen. Tilskuddene har gått vesentlig ned siden Bondevik II overtok. Dette er bremseklosser for bosettingen, som Regjeringen kunne ha gjort noe med. Isteden prøver de nå å skyve ansvaret over på kommunene. Norskundervisningen i mottak er tatt bort fra årsskiftet. Det blir vanskeligere å integrere når mange sitter i mottak i lang tid mens søknaden behandles, uten at det gis tilbud om norskopplæring. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet fremmer derfor forslag om at norskopplæring i mottak innføres igjen for alle, med unntak av de asylsøkerne som er i kategorien antatt grunnløse. Så til en feil i innstillingen. På side 30, vedtak E, siste linje, skal det etter «Husbankens bostøtte» stå «fra 1. september 2003» istedenfor det som står, «som om de var trygdede». Det riktige forslaget står for øvrig på side 21. Jeg ber om at komiteens innstilling til vedtak E blir rettet opp.