Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 2003-03-27:
St.meld. nr. 9 består av to deler. Del I handler om innenlands bruk av gass, del II handler om grønne sertifikater, og jeg vil starte med det siste. Enkelt sagt handler grønne sertifikater om at miljøvennlig eller grønn energi utstyres med en merkelapp eller et sertifikat, som igjen utløser en høyere pris. I et obligatorisk system pålegges alle kjøpere av energi å kjøpe en viss andel grønn energi, det kan være 5 pst., 10 pst., eller det kan være 16,7 pst., for den saks skyld. Hvor stor andelen skal være, må besluttes politisk. Og hva som skal godkjennes som grønn energi, må også være noe vi må avgjøre gjennom politiske beslutninger, enten det blir et nasjonalt system eller det blir et internasjonalt system. I praksis blir det vanskelig for Ola og Kari å bestemme og organisere dette sjøl. I praksis vil jobben med å sikre at en viss andel er grønn energi, naturlig bli overlatt til det selskapet man kjøper energi hos. Kjøper man f.eks. energien sin hos Troms Kraft, og andelen sertifikater er vedtatt til 10 pst., må Troms Kraft Marked sørge for at de har i sitt register grønne sertifikater som tilsvarer 10 pst. av det de selger ut. Gjennom dette systemet vil vi få utløst en langsiktig og langt større satsing på miljøvennlig energi enn det vi kan håpe på med en støtteordning over statsbudsjettet. Og – og dette er et meget viktig og – det er ikke sikkert at prisen til husholdningene vil bli høyere totalt sett. Grunnen til det er at med dagens liberaliserte kraftmarked er det prisen på den dyreste strømmen som bestemmer strømprisen. Nå vil den dyreste energien, vel å merke hvis den er miljøvennlig, operere i en klasse for seg, og vil ikke være med og sette prisen for den energien som allerede produseres til en langt lavere pris. Poenget er: Grønne sertifikater er en markedsmekanisme, men det er også en måte å styre markedet på for å nå et felles mål: å produsere mer fornybar energi. Vi har et stort potensial for ny fornybar energi i Norge. Econ har på oppdrag for Enviro Energi ASA utarbeidet en rapport som ser på samfunnsmessige effekter av økt satsing på vind og vannkraft. Rapporten anslår at en utbygging av vindkraft og opprusting av vannkraft og utbygging av småskalavannkraft kan utvides med totalt 15 TWh fram til 2012 på en realistisk måte. En slik utbygging vil være et vesentlig bidrag til kraftbalansen og vil utløse investeringer i størrelsesordenen 35 milliarder kr og 4 000 årsverk i anleggsfasen. Gjennom å innføre grønne sertifikater kan vi legge til rette for en slik utvikling, dersom vi ønsker det. Arbeiderpartiet mener at en offensiv politikk i forhold til innføring av grønne sertifikater er god energipolitikk, det er god miljøpolitikk, og det er god distriktspolitikk. Arbeiderpartiet ville primært at Stortinget allerede nå skulle vedta 1. januar 2005 som innføringsdato for et pliktig grønt sertifikatmarked. Det burde være mulig; i Sverige skal det innføres før sommeren. Når vi så ikke fikk flertall for det, er vi likevel glad for at vi gjennom arbeidet med denne meldinga har fått Regjeringa til å gå noen skritt lenger enn den gjør i meldinga, og at Stortinget i dag skal vedta at Regjeringa må legge fram en konkret sak så snart som mulig, og senest våren 2004. Vi er også glad for at Regjeringa i denne sammenhengen skal vurdere om varme skal inkluderes. Vi er nemlig sterke tilhengere av utbygging av bioenergi, og mener det er nødvendig at vi får på plass ordninger som sikrer utbygging av bioenergi. Også her er det et stort potensial. La meg så kort si litt om noen punkter knyttet til del I om innenlands bruk av gass: Flere har i dag snakket om hydrogensamfunnet, og det er faktisk slik at hydrogenteknologien er her allerede. Den 6. mars kunne vi f.eks. se på nyhetene at Norge sendte av gårde den første kommersielle hydrogenstasjonen til Island. Komiteen støtter i merknads form at det etableres et større nasjonalt hydrogenprogram, men jeg synes det er skuffende at det så langt bare er Arbeiderpartiet som faktisk vil stemme for det. Det samme gjelder elektrifisering. Flertallet sier mye positivt, og det er bra, men når det gjelder å sette i gang med å utarbeide handlingsplan for elektrifisering som et viktig bidrag for å nå våre klimaforpliktelser, er det bare Arbeiderpartiet og SV som støtter det i innstillingen. Gasskraftverk har også blitt et tema i behandlingen av denne saken. Jeg er imot bygging av konvensjonelle gasskraftverk fordi de vil forurense gjennom å slippe ut store mengder CO2. Jeg mener vi må pålegge utbyggere CO2-håndtering, og vil i voteringen stemme mot forslag nr. 1.