trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Siv Jensen (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Denne regjeringen tar ansvar for å styre landet i en svært krevende tid. Derfor må jeg si at jeg synes Trond Giske egentlig traff spikeren på hodet når han oppsummerte debatten med at den hadde handlet om veldig masse små ting. I mitt hovedinnlegg tidligere i dag var jeg opptatt av nettopp å løfte blikket og se på de store utfordringene vi nå står overfor. Jeg pekte på utfordringene med den økende arbeidsledigheten og behovet for både å levere på de kortsiktige og de langsiktige tiltakene – det største strukturpolitiske tiltaket som er foreslått, nemlig skattereformen. Når vi har snakket om skattereformen, har enkelte representanter tatt for seg enkeltheter i skatteopplegget i stedet for å se på helheten, som skattereformen inviterer til. Så brukte jeg mye tid på håndteringen av asyltilstrømmingen, som er en betydelig utfordring. Og det er helt riktig som representanten Gahr Støre sier – det er ikke 9,5 friske milliarder til det. Det har vært knallharde prioriteringer for å finne rom for å håndtere en asyltilstrømming som vi ikke har sett maken til i Norge noensinne. Det er jo nettopp det dette handler om: Vi har måttet omprioritere for å finne rom for å løse de store og viktige utfordringene som landet nå står i, og som denne regjeringen tar ansvar for å lede landet trygt igjennom. Derfor hadde også jeg foretrukket at debatten hadde handlet mer om de store tingene, men jeg konstaterer at det har den ikke gjort. Så har det vært en del spørsmål om integreringspolitikk. Regjeringen varslet i tilleggsnummeret at vi ville komme med en integreringsmelding til Stortinget før sommeren. Det er vi allerede godt i gang med, og mens vi jobber med det, pågår det nå samtaler i Stortinget om integreringsspørsmål. Jeg ser med spenning frem til hva Stortinget samler seg om. Jeg kommer til å følge nøye med på hva de ulike partiene foreslår, om det kommer til å være kostnadsdempende eller kostnadsøkende. Det har også en vesentlig betydning for handlingsrommet i økonomien i årene som kommer, og det er ikke uvesentlig for hvordan vi lykkes med integreringspolitikken. Men regjeringen har gitt de svarene vi mener er nødvendig for å møte dette. Det vi varslet i tilleggsnummeret, var at det som hastet aller mest, var å få på plass innstrammende tiltak for å få kontroll på tilstrømmingen, dernest behovet for kostnadsreduserende tiltak – og så kunne vi begynne å diskutere hvordan vi skal legge opp integreringspolitikken fremover. Vi må ta tingene i riktig rekkefølge. Men jeg mener det er helt nødvendig å løfte blikket og diskutere de store utfordringene vi faktisk står overfor. Det har regjeringen invitert til. Men jeg er enig med Trond Giske i at debatten – særlig fra opposisjonens side – har handlet om de små ting.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Jeg merker meg at representanten her kaller sin samarbeidspartner Kristelig Folkeparti for juksemaker, for det Kristelig Folkeparti foreslår med hensyn til å kunne legge en skatt på finansnæringen fra 1. juli, var også det partneren gjorde. Vi mener at den næringen kan klare det. Vi har en effektiv skatteetat, de er rede til å gjøre det, og vi kunne startet den innfasingen der. Så mener jeg ellers at det er en underlig påstand representanten kommer med. Vi har forholdt oss til nøkterne provenyanslag fra regjeringen, fra Finansdepartementet. Det er opplagt at bedriftene vil tilpasse seg regelendringer også på renteområdet, gradvis, og dermed vil det komme inn betydelige provenyer i 2016 dersom renteberegningsregelen strammes inn. Så det vi har valgt, er et nøkternt anslag. Vi har forholdt oss til de svarene vi får fra regjeringen, og har derfor kunnet legge disse pengene inn i budsjettet. Jeg vil også si at det er jo en underlig belæring å få fra partier som i sin tid i opposisjon har brukt de mest vidløftige grep for å legge penger inn i sine alternative budsjetter. Arbeiderpartiet har vært nøkterne og er også i dette budsjettet nøkterne i sin budsjettering.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Det er selvsagt begge deler. Det vi ser på, er helheten i de ytelsene, de økonomiske ordningene, vi har, som når vi sammenligner med andre land, ikke bør skille seg ut. Det kjenner vi fra hvordan strømningene går. Men det er altså ikke slik som Fremskrittspartiet synlig legger opp til, at vi skal ta hver enkelt post, sammenligne med der det er lavest i utlandet, og så skal vi legge oss på det nivået. Når vi går inn og ser på ytelsene, ser vi at Norge samlet sett ligger omtrent der andre land ligger. Vi er et dyrere land å leve i, så vi må se på kjøpekraften i forhold til de ytelsene som er, og hvordan de virker. I den sammenheng mener jeg at formuleringen fra asylavtalen er god. Norge bør i sum ha ordninger som ikke gjør Norge spesielt attraktivt sammenlignet med andre land. Så må vi se på hvordan hver enkelt ordning virker, og slik sett er dette meget kloke formuleringer, både i asylavtalen og i budsjettmerknaden.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Jeg mener svaret på det er ja. I forbindelse med skatteforliket er vi helt åpne for å se på den type spørsmål. Vi venter med interesse på at Grønn skattekommisjon kommer med sine forslag, og det er helt riktig, som noen har påpekt, at vi har et landsmøtevedtak om å utrede også forhold knyttet til luftfart – flyseter, flypassasjerer. Men kanskje til forskjell fra det som var tilfellet i regjeringen og i samarbeidspartiene, vil vi ha en utredning av det. Her kom dette veldig raskt på. Og vi mener at vi må se på hvordan det virker – differensieringen i forhold til den reelle effekten det har på klimaet. Hvor høy den bør være, er ikke godt å si. Det var diskusjon om prisen på en flaske whisky i debatten her forleden. Stortingets presselosje tildelte meg en flaske whisky i forrige uke som må være verdt nærmere 1 000 kr – det er kanskje å gå litt langt. Men Arbeiderpartiet kommer til å være rede til å diskutere mange modeller i denne sammenhengen, men skal vi gjøre det slik at det virkelig virker, med tanke på både miljø, arbeid og inntekter til staten, må det være godt utredet, og det har ikke vi inntrykk av at denne avgiften som man kom fram til, og som det nå kappes om hvem som har ansvaret for, bidrar til.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Det som var flott med den nordiske passunionen fra 1950-tallet, var at vi kunne reise på kryss og tvers i Norden uten pass. Så det at man kunne reise rundt uten å ha grense som en hindring, var en veldig god sak. Arbeiderpartiet er veldig for grensekontroll, men det bør være der hvor den er effektiv, og der hvor den tillater at vi også kan reise når vi er sikre på hvem som reiser. Det forutsetter yttergrensekontroll i Europa, nemlig Schengen-avtalen. Den har møtt store problemer med den asyltilstrømningen som har vært. Nå pågår det samtaler også i denne uken om hvordan det regelverket kan styrkes og videreutvikles. Et hovedproblem er at yttergrensekontrollen, særlig i Hellas og Italia, på mange måter har brutt sammen. Den må styrkes. Jeg tror ikke at en nordisk lukket yttergrense er svaret på den utfordringen. Svaret på utfordringen er at Norge bidrar til at vi får et europeisk samarbeid og en god yttergrensekontroll, og at vi fortsatt kan reise i Europa uten for mange hindringer. Men hvis kontrollen med yttergrensene ikke er god nok, må selvfølgelig hvert land ta ansvaret, slik vi også gjør i disse dager.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Jeg er enig med representanten i at vi får god og rikelig anledning til å diskutere dette i dagene som kommer, og det skal vi bidra til. Et mer prinsipielt spørsmål nå hva gjelder kommunenes rolle: Det er i kommunene mottakene er, og det er i kommunene folk skal bosettes. Nå er finansministeren i salen, men dette spørsmålet går ikke til henne. Tidligere i år gikk hun ut med en oppfordring til kommunene om å si nei til å ta imot flyktninger. Det var for å hindre Syria-avtalen. Ved gjentatte anledninger har hun ikke villet svare på om hun står ved den anmodningen. Jeg vil gjerne spørre representanten for Høyre, Helleland: Hva er representantens oppfordring til norske kommuner i denne situasjonen? På akuttmottakene skal ikke folk bli boende lenge. Er det slik at vi må forvente at alle norske kommuner er med på denne dugnaden, eller skal vi ha et system hvor det fortsatt kun er noen som er det når dette ekstraordinært høye antallet skal håndteres?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Så et spørsmål til budsjettet, siden det er finansdebatt: Det regjeringsoppnevnte Thøgersen-utvalget har kommet med sine vurderinger og har anbefalt at oljeinntektene bør fases inn i et saktere tempo enn regjeringen har lagt opp til nå. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har på tre år brukt like mange oljemilliarder som vår regjering brukte på åtte år, så tempoet har vært høyt. Hvordan leser Høyre anbefalingen fra Thøgersen-utvalget? Det er for tidlig å spå hva 2017-budsjettet vil kreve av oss, men i synet på bruken av oljepenger – er vi nå på en riktig kurs, all den tid 4 pst.-målet sier ganske lite om hvor vi bør ligge? Eller er det grunn til å sette en annen kurs, med sikte på både bærekraften i innfasingen og hva vi overlater til fremtidige generasjoner?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Takk for et innlegg fylt av sjel – jeg synes det var en fin beskrivelse. Et budsjett har konsekvenser for mange mennesker og kan gjerne få den beskrivelsen. Statsministeren omtalte tiltakspakken. Det var noe vi hadde til debatt i valgkampen, og vi fikk et budsjett tidlig i oktober som hadde en tiltakspakke veldig presist beskrevet. Den var debattert, men den hadde en størrelse på rundt 4 mrd. kr. I dag har det blitt stilt spørsmål om hva som er igjen av den tiltakspakken, og hvor stor den er, fordi det i budsjettet fremkommer kutt på en lang rekke av de postene som man løftet fram som effektfulle tiltak på kort sikt, som statsministeren sier. Finansministeren har sagt at et budsjett har mange flere konsekvenser for aktivitet utover en tiltakspakke. Det er alle enige om, selvfølgelig har denne pengebruken betydning i en helhet, men det var nå tiltakspakken som var en viktig profil fra regjeringen. Så mitt spørsmål er egentlig ganske enkelt til statsministeren: Hvor stor er denne tiltakspakken nå, som skal virke på kort sikt?
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Et annet tema, Paris og oppfølgingen av klimaet: Jeg kunne være interessert i å høre statsministeren utbrodere litt rundt den intensjonsavtalen som var målet å få med EU – før Paris – om at Norge skulle være med i en europeisk sammenheng for å kutte 40 pst. innen 2030. Er det nå slik at den avtalen ikke ligger an til å komme, og hva får det så å bety for Norges plass i dette europeiske løftet – 40 pst. kutt innen 2030? Og det neste spørsmålet er: Når Paris forhåpentligvis ender med en slik ambisjon, ser statsministeren for seg noen initiativ for å sette mål om hvordan vi skal nå 40 pst. innen 2030 i den kvotepliktige sektoren? Det er kanskje det enkleste rent metodisk, for de blir bundet av færre og dyrere kvoter, men ikke minst i alle de andre områdene som nå blir omfattet. Er det statsministerens holdning at det er lesing av dette budsjettet som er marsjordren, eller vil det være behov for å komme med nye tiltak og initiativ for å komme i gang med det? 15 år er kort tid.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Representanten Schous bruk av ordene «overskrifter» og «alternativer» var egentlig illustrerende. Det finnes alternativer. Vi har et alternativt opplegg som prioriterer annerledes, og det er blitt belyst av våre talere her i dag. Poenget med denne debatten er at den har trengt bak overskriftene, og vi kjenner igjen en del hovedtrekk og skillelinjer i norsk politikk. Vi får et budsjett som igjen er smurt med oljepenger. «Tilpasset utfordringene», sier statsministeren, men en lang rekke eksperter, som hun ellers tar til inntekt for aktivitetsnivået i budsjettet, advarer mot den kursen vi har lagt ut på når det gjelder bruk av oljepenger, med tanke på bærekraft og kommende generasjoner. Det er et budsjett som bruker handlefriheten til kostbare og tvilsomme skattekutt. Vi kan forstå det når representanten Flåtten sier at skattelettelser løfter folk ut av fattigdom. Det må jeg si er en klartekst som jeg ennå ikke har sett dokumentert, for å si det forsiktig. Dette er et budsjett som ikke ruster kommunene til å løse oppgavene de skal løse: De eldre, lærerne, kunnskapen, integreringen – alt det som er viktig – får nå en veldig trang ramme. Vi har et budsjett der en varslet tiltakspakke blir hovedsak – ikke på grunn av innholdet, men fordi vi ikke får svar på hva som er omfanget av den pakken. Da er det en ærligere sak å si at pakken er mindre fordi det blir aktivitet ut av asyltilstrømmingen. Det er ikke ni nye milliarder kroner i dette budsjettet. Det er funnet plass til ni milliarder kroner til fortrengsel for andre ting. Men det ble en sak fordi vi også på dette området ikke får svar. Dette er nok en debatt der finansministeren ikke vil avklare om hun fortsatt mener at kommunene bør si nei til å bosette flyktninger. Men siden hun har tegnet seg etter meg, er det kanskje anledningen til å få en avklaring av det: Mener hun det hun sa på «Siv Jensen-dagen», den 16. august i valgkampen, da hun oppfordret kommunene til å si nei? Er det fortsatt rådet i dagens situasjon? Dette er også en debatt der vi har fått illustrert forvirring i klimapolitikken. Det blir dyrere strøm på ren norsk vannkraft og billigere bensin og diesel. Og selv fra denne talerstolen har debatten gått om hvem som har ansvaret for flyseteavgiften. Det er også en interessant debatt representanten Kapur legger opp til. Vi får mye debatt om integrering her i salen, men han går altså løs på Arbeiderpartiet, som har inngått asylavtalen, mens hans partner, Tybring-Gjedde, fra et regjeringsparti varsler en helt annen politikk, der alle som kommer til Norge og får opphold, etter hans mening skal ut, og at integrering ikke er et poeng. Det er dårlig politikk. Nå må vi se mot 2020. Vi har nok en gang fått en debatt hvor regjeringen på områder hvor den møter utfordringer, skylder på det som lå bak. Mot 2020 skal vi gjøre store løft for klimaet, vi skal ha stor satsing på arbeid og kvalifisering, og vi skal løse den store oppgaven med integrering og bli rustet for det. Dessverre er det budsjettet vi vedtar i dag, ikke veien å gå. Det er mer av en politikk som tar Norge i gal retning.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2015-12-03:
På grunn av den ekstraordinære situasjonen dei siste månadene har vi alle måtta endre delar av politikken vår, og Noreg må på grunn av den store tilstrøyminga av folk dimensjonere seg på nytt på mange område. Når det gjeld grensekontroll, har fleirtalet på Stortinget i lengre tid slutta seg til fri flyt av folk over landegrensene innanfor rammene av Schengen-avtalen – også Arbeidarpartiet. I Senterpartiet ser vi derimot grensekontroll som eit viktig verkemiddel for å ha kontroll på kven som kjem til og oppheld seg i landet. Det gjer det også lettare å fange opp og stoppe folk som ikkje har grunnlag for å kome, t.d. ettersøkte kriminelle. Grensekontroll blir ofte framstilt som eit onde, men det treng ikkje vere det med ny teknologi og alternative samarbeid. Ein revitalisert passunion i Norden kan på sikt vere ei god løysing. Yttergrensekontrollen i Schengen har brote saman, og føresetnadene for fri flyt innanfor Schengen er dermed borte. Vil Arbeidarpartiet revurdere sitt standpunkt om grensekontroll? Og kva tenkjer parlamentarisk leiar Gahr Støre om å starte arbeidet med å revitalisere den nordiske passunionen?
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-03:
Takk til Marit Arnstad for replikken. Det er å foregripe litt de forhandlingene som så vidt er påbegynt, de spørsmålene hun stiller. Det jeg har lyst til å si, er at når vi snakker om full dekning, så er det et vanskelig begrep å definere når det gjelder integreringskostnader. For det vi vet, er at de kommunene som lykkes med integreringen – og med lykkes mener jeg å få folk ut i arbeid raskt – de tjener faktisk på integreringen i forhold til tilskuddene de får fra staten. De som ikke får folk ut i arbeid, som da må gå på sosialhjelp, de taper veldig mye på dette. Så hvis vi skulle laget et system som liksom ga 100 pst. dekning, ville ikke kommunene ha noen incentiver for å få folk ut i jobb, de ville heller ikke tjene noe på å få folk ut i jobb. Så jeg er veldig skeptisk til et system som er veldig rigid når det kommer til det representanten spør om. Men nå får vi rikelig med anledning i dagene og ukene som kommer, til å diskutere dette videre.
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-03:
Jeg leste akkurat statistikken UDI har, der det står hvor mange som nå bor ved norske mottak. Det er nå 31 000 som bor ved norske asylmottak. Det sier seg selv at alle bor i en kommune. Alle skal bo i en kommune. Min oppfordring er den samme nå som den har vært hele tiden. Jeg ber kommunene vurdere hvor mange flyktninger og asylsøkere de kan ta imot, og naturligvis må de ta imot såpass mange at vi klarer å bosette. Det er ingen som er tjent med at det blir lange køer og opphopinger på asylmottak. Det er en dårlig form for integrering. Det tar på en måte litt av arbeidslyst og livsgnist ut av folk som er der, hvis de blir for lenge. Så her har vi alle en felles oppgave, både Stortinget og kommuner: å finne ordninger som gjør at kommunene faktisk ønsker å bosette flyktningene som nå venter på å bli bosatt. Der har vi en jobb å gjøre sammen.
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-03:
Vi var veldig tydelige da vi var i opposisjon i forrige periode, på at vi mente oljepengebruken var feil. Det har vi også fulgt opp både gjennom regjeringsplattformen og gjennom avtalen vi har med Kristelig Folkeparti og Venstre. Vi faser oljepengene inn i infrastruktur, i utdanning, forskning og i vekstfremmende skattelettelser. Det har vært et helt bevisst mål fra vår side om å vri oljepengebruken sånn at vi investerer i framtiden. Det tror jeg er en riktig måte å gjøre det på. Så vil naturligvis Høyre være påholden med å bruke for mye oljepenger, men så har vi da også hatt et svært spesielt år i år med flyktningkrisen som vi nettopp har diskutert, med tilleggsnummeret som vi måtte gjøre omprioriteringer i. Jeg mener at oljepengebruken vi har nå i den vanskelige situasjonen vi er i, også med økende arbeidsledighet, er riktig. Men Høyre vil være påholden med å bruke for mye oljepenger, det har vi alltid vært.
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-03:
Jeg viser til svaret finansministeren har gitt utallige ganger mens jeg har vært her inne i salen, og jeg synes det er et godt svar. Det er merkelig at representanten Valen fortsetter på den platen om igjen og om igjen. Hovedsatsningen er naturligvis å sette inn tiltak i de områdene som er hardest rammet. Jeg mener regjeringen har vist at de gjør dette på en fornuftig måte. Dette er ikke tiltaksplasser eller tiltak som vil vare over mange år, men som er rettet inn mot konkrete prosjekter for å få økt aktivitet i økonomien. Det sier seg også selv at når flyktningtilstrømmingen er som den har vært, skaper det også aktivitet. Det skaper sysselsetting, og jeg synes ikke det er noe å harselere over. Jeg trodde det var viktig at vi brukte det som et ledd også i å bidra til at en skaper økt økonomisk aktivitet.
Trond Helleland (Høyre), 2015-12-03:
Jeg ber på vegne av de seks største partiene i Stortinget som står bak avtalen om flyktningsituasjonen, om samlet votering over III. Alle partier var invitert inn i forhandlingene, og alle deltok. To partier valgte å forlate forhandlingene. Avtalen er en helhet, der alle har gitt og tatt. Derfor ønsker vi en samlet votering over III.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Det kom i og for seg litt bardus på. Jeg hadde tenkt jeg skulle ta en replikk om statsbudsjettet. Det skal jeg ikke gjøre, jeg skal faktisk ta en replikk som handler mer om det representanten Helleland var inne på, nemlig spørsmålet om asylforhandlinger og asylavtaler på Stortinget. Senterpartiet er også av den oppfatning at det har vært veldig viktig, det arbeidet som er gjort i Stortinget for å komme med en felles overenskomst når det gjelder innstrammingsvedtak og innvandringsregulerende tiltak. Nå står vi også overfor en situasjon der vi må diskutere integreringstiltak, og ikke minst den store oppgaven som norske kommuner står overfor når det gjelder å følge opp det i tida framover. Senterpartiet er svært opptatt av at det jo er kommunene som gjør den praktiske jobben. Det er de som har det praktiske ansvaret, og det er svært viktig at staten og samfunnet stiller opp med full dekning av de kostnadene kommunene har i den sammenhengen. Er Høyre villige til å være med på det?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Når det inngås budsjettforlik i Stortinget, oppstår det bestandig noen besynderlige ting. Det mest besynderlige ved årets budsjettforlik må være den avgiften på flypassasjerer som Fremskrittspartiet nå bidrar til. Det er en avgift som i nasjonalbudsjettet blir beskrevet som en avgift uten klimaeffekt, det er en avgift som er innrettet på den verst tenkelige måten hvis den skal ha miljøeffekt. Om det enda hadde vært en avgift på flyplasser, der en reelt sett har kollektive alternativ, om det hadde vært en avgift som hadde vært basert på hvor mye drivstoff en bruker, nå er den jo like stor enten du flyr fra Ålesund til Oslo eller fra Oslo til Bangkok, om den iallfall hadde vært en avgift som kunne endret bruk over til biodrivstoff over tid – men slik er det altså ikke. Kan ikke Fremskrittspartiet like godt bekrefte at dette er en fiskal avgift for å dekke inn et budsjettbehov som samarbeidspartiene hadde, og som en i løpet av en sen nattetime var nødt til å løse?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Jeg kan slutte meg til det siste. Også Senterpartiet har foreslått et kommuneopplegg som er betydelig sterkere enn det som ligger fra samarbeidspartiene. Det er helt nødvendig for å ivareta de ordinære velferdsoppgavene i kommunene. Men så kommer utfordringene knyttet til asyl- og flyktningmottak i tillegg. Da er det særlig tre ting som jeg synes det er viktig å peke på. Det ene er vertskommunenes rolle. Over år har vertskommunetilskuddet blitt underfinansiert, og de som i dag er vertskommuner for mottak, har behov for en opptrapping av ressursene. Så har vi sjølsagt integreringstilskuddet. Jeg må si at vi kan snakke vidt og bredt om at noen taper og noen tjener på integreringstilskuddet, men Senterpartiets prinsipielle holdning er at integreringstilskuddet skal staten dekke 100 pst. Så får vi diskutere hvordan hver kommune oppfører seg, og hvor mange de får ut i arbeid. Men staten bør dekke det 100 pst. I tillegg til det er det særlig utfordringer knyttet til bl.a. barnevern og oppfølgingen av enslige mindreårige asylsøkere som også vil kreve store ressurser i årene framover.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Det er interessant, det med Statkraft. Jeg sa det i juni i år fordi Statkraft sa at de ikke ville investere i Fosen Vind. Så har Statkraft utover høsten signalisert at de er interessert. Det har også kommet en utenlandsk interessent inn i Fosenutbyggingen. Vi står nært foran en investeringsbeslutning for Fosen, det største vindkraftprosjektet Norge står overfor. Hva gjør regjeringen da? Jo, i et hodeløst øyeblikk en eller annen natt i budsjettforhandlingene velger de å bestemme seg for å plukke vekk 5 mrd. kr av den kapitaltilgangen som Statkraft har fått. Det er en hodeløs beslutning fordi den faktisk kan påvirke den investeringsbeslutningen som Statkraft står foran. Det vil være meget ødeleggende om det var regjeringspartienes nokså destruktive eierskapspolitikk og nokså tilfeldige eierskapspolitikk som veltet det største vindkraftprosjektet Norge noen gang har sett. Det ville være sørgelig og uansvarlig.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Det er mulig at Venstre i sitt opprinnelige budsjett hadde en tiltakspakke for ledighet og utfordringer i arbeidslivet, men det en har vært med på i budsjettforliket, er jo å redusere den tiltakspakken som var foreslått, betydelig. Det handler rett og slett om mange av de tiltakene man nå skulle ha på bl.a. Sør- og Vestlandet for å redusere arbeidsledighet og omstille næringslivet. De har jo redusert den tiltakspakken betydelig. Ingen i dag vil si akkurat hvor mye, men Senterpartiet mener, ut fra de beregningene vi har gjort, at de har redusert den omtrent med halvparten, fra 4 mrd. kr til 2 mrd. kr. Så jeg synes kanskje at Venstre ikke skal være så høy og mørk som de later som å være. Ja, hvert parti har sine prioriteringer når det gjelder arbeidsledigheten. Senterpartiet legger vekt på å redusere kostnader for næringslivet, ikke på store skattelettelser, men på å redusere konkrete kostnader, enten det gjelder bompenger for tungtransporten, avskrivingssatser, økte fradrag, redusert arbeidsgiveravgift eller nei til å skattlegge f.eks. generasjonsskifter i landbruket. Vi har en rekke slike tiltak som vil være viktige også når det gjelder arbeid og arbeidsledighet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Jeg tror den debatten om skatteskiftet blir veldig viktig. Jeg tror også at det er en så viktig debatt at den må være godt faglig fundert, og den må være gjennomført på en sånn måte at man er trygg på at tiltakene har en klimamessig effekt, at de faktisk fungerer, og at de fordelingsmessige virkningene ikke gir for stor slagside. Det er nettopp derfor vi reagerer på den passasjeravgiften, for den er innrettet på den verst tenkelige måten hvis man tenker miljø- og klimaeffekt. Om man enda hadde foreslått en avgift på drivstoffet, for det er jo drivstoffet i flyene som er problemet. Om man enda hadde differensiert avgiften slik at den var høyere for de lengste rutene og lavere for de korteste – ja, det var vel for øvrig Venstres forslag, var det ikke? Slik jeg forsto det, kunne man ha lagt en lavere avgift på kortere flyreiser og en høyere avgift på lengre flyreiser. Da hadde man kunnet diskutere klimaeffekten, men det partiene har gjort her, er bare å sy sammen et budsjettforslag en sen nattetime – finn og dekk et budsjettbehov – det er jo bare det det handler om.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Det er krevende tider. Jeg skjønner at finansministeren og regjeringen synes det er krevende tider. Men det virker også som regjeringen mener at de er den første regjering som opplever krevende økonomiske tider. Slik er det jo ikke. Jeg vil bare minne om at den rød-grønne regjeringen var gjennom en meget vanskelig og krevende periode i forbindelse med finanskrisen i 2009. Allikevel er det slik at det den rød-grønne regjeringen etterlot seg, var høy sysselsetting, det var god balanse mellom by og bygd, og det var også en kommuneøkonomi i god orden. Jeg forstår også at statsråden mener at debatten handler om de små ting. Det er en farlig ting å si, at en debatt som handler om folks hverdag, handler om små ting. Jeg vil si at denne debatten har handlet om konkrete ting – ja, den har gjort det. Den har handlet om kuttet i pendlerfradraget som gjør at det blir dyrere for folk å komme seg til og fra jobb hvis de bor et stykke utenfor byen. Den har handlet om en flyseteavgift som regjeringspartiene og samarbeidspartiene har prøvd å utlegge som en miljøavgift i dag, men som jo er en ren fiskal avgift, et rent forsøk på å få budsjettet til å gå i hop. Den har handlet om en distriktspolitikk som stadig er salderingsposten i Høyre og Fremskrittspartiets budsjett. Det er viktig at vi diskuterer også de helt konkrete tingene. Jeg er nødt til å si at jeg også må spørre når det gjelder det finanskomiteens leder, Syversen, sier omkring Statkraft, for hvis det jeg oppfatter at Syversen sa, stemmer, er det oppsiktsvekkende. Da må det bety at samarbeidspartiene i Stortinget ikke er oppdatert på situasjonen omkring Statkraft. For det er faktisk slik at etter at Statkraft i vår sa at de ikke ville investere, har de i ettertid snudd, og det har også kommet utenlandske investorer med på laget for å få bygd ut Nordens største vindpark, Fosen Vind. Det var ment at det skulle tas en investeringsbeslutning i januar, og det er den investeringsbeslutningen som samarbeidspartiene nå setter i spill, som de risikerer, ved å føre en eierskapspolitikk som er fullstendig uansvarlig, stikk i strid med det de sa i fjor høst, og langt ifra langsiktig. Jeg må egentlig også spørre om en rett og slett er klar over hva slags situasjon Statkraft og Fosen Vind-prosjektet akkurat nå er i. Det er et avgjørende tidspunkt, og jeg er redd for at de fire partienes opptreden i forbindelse med budsjettet setter hele prosjektet i spill. Jeg må få lov til å spørre: Når Syversen også sier at en kan ikke tillate selskaper å investere på tvers av det Stortinget aksepterer, hva mener finanskomiteens leder med det? Ifølge eierskapspolitikken, som en jo bekjenner seg til med jevne mellomrom, er det styret som avgjør investeringsbeslutningene i et selskap. I fjor høst hørte vi ingenting om at det lå noen slike krav knyttet til investeringsbeslutningene.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-12-03:
Jeg tenkte også jeg skulle si at verden er veldig enkel for Venstre. Så velger de da i forhandlinger med Fremskrittspartiet det dårligst tenkelige alternativet av en flyseteavgift som det går an å få til. Om det enda hadde vært en tysk modell med differensiering, om det enda hadde vært en drivstoffavgift, om det enda hadde vært en avgift som konsentrerer seg først og fremst om langruter, om det enda hadde vært noe som hadde endret teknologi, men nei: ingenting, bare en avgift på hver passasjer. Og så kommer Venstre med litt slike naive forestillinger om at de kan da ta toget. Jeg kan ramse opp en del flyplasser i Norge der en ikke kan ta toget. Jeg synes Venstre snart må se landet fra andre kanter enn ut fra Oslo sentrum. Jeg ser fram til en regionreform, ja, en regionreformdebatt om Trøndelag. Jeg tror ikke representanten Kjenseth skal ta det helt for gitt at det kommer til å bli det. Det gjelder for så vidt også kommuner, der det foreløpig er 5 av 448 som har søkt innen fristen. Det gjelder også politisentraliseringen, der brannvesenet nå ser ut til å ha blitt det nye nærpolitiet ute i distriktene.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Fremskrittspartiet har det standpunktet at i disse sakene må hver enkelt kommune gjøre sine egne vurderinger av hva man kan stille opp med, hva man ønsker å stille opp med, og hvordan man stiller opp med det. For Fremskrittspartiet er det helt uaktuelt å gå inn på å tvangsbosette personer ute i kommunene hvis kommunene verken har anledning til det, mulighet til det eller ressurser til det.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Regjeringspartiene la 8. oktober fram sitt forslag til statsbudsjett – det var det statsbudsjettet som regjeringen la fram. Det var uten en slik avgift. Så er det slik, og det burde også representanten fra Senterpartiet være vel klar over, at for å skape et flertall – enten man sitter i en flertallsregjering og må skape flertallet innad der, eller man sitter i en mindretallsregjering og må skape flertall på Stortinget – må man finne fram til løsninger. Der er det helheten som teller, og her er det helheten for å få gjennomslag for de forslagene som bl.a. Fremskrittspartiet selv har stått for på avkortingsproblematikken for gifte og samboende og økt satsing innenfor samferdsel både på vei og bane – og vi har en rekke andre tiltak. Det er summen av budsjettet som er det viktigste her, og dette er faktisk blitt bra.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Jeg må bare replisere tilbake at hvis noen trenger en virkelighetsorientering knyttet til økonomisk politikk, tror jeg nok at SV og representanten Karin Andersen bør melde seg på et kurs. Det er nettopp de personene som har de laveste inntektene, som vil bli hardest rammet av SVs budsjett. Når bl.a. SV øker elavgiften med 1,75 øre uten å kompensere det på skatten, er det nettopp dem man rammer. Når SV øker CO2-avgiften med 50 pst. og skal ta inn 3 mrd. kr på det, er det nettopp dem man rammer. Når man øker engangsavgiften med 2,7 mrd. kr, er det dem man rammer. Når man øker veiavgiften på diesel med 2,8 mrd. kr, altså 1 kr per liter, og man øker for bensin med 50 øre, da er det nettopp disse personene man har rammet, fordi de blir rammet av disse avgiftene. Så jeg har god samvittighet for det regjeringen står for. Det er en helhet i budsjettet. Det tror jeg SVs budsjett mangler.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2015-12-03:
Det hadde vært ønskelig om representanten Dag Terje Andersen hadde prøvd å se helheten i skatte- og avgiftsopplegget samlet sett. Det er nemlig det det dreier seg om; man må se samlet på det. Når det gjelder elavgiften, som representanten var inne på, kompenseres den fullt ut gjennom trinnskatten. Det tror jeg ikke man gjør i Arbeiderpartiets budsjett. Når man snakker om pendlerne, må jeg bare si at når Arbeiderpartiet i sitt budsjettforslag foreslår å øke veibruksavgiften på autodiesel med 25 øre literen, hvem er det man rammer da? Jo, nettopp de personene som pendler, og som kjører mye bil. I tillegg foreslår man at CO2-avgiften på mineralske produkter skal øke ytterligere, med 3 pst. Ja, man rammer de personene som representanten Dag Terje Andersen påstår at det er andre som rammer, men ikke en selv. Det som er viktig, er det totale skatte- og avgiftsopplegget. I den perioden denne regjeringen har sittet, har man fått på plass skatte- og avgiftsreduksjoner på 18 mrd. kr. Går man inn for Arbeiderpartiets opplegg, ville det vært betydelige økninger på det feltet, med mange milliarder kroner.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Representanten Nesvik la stor vekt på flyktningsituasjonen, og det er det grunn til. Det er en utfordrende situasjon. Det er realiteten her at initiativet fra representanten Trygve Slagsvold Vedum og innsatsen til parlamentarisk leder Gahr Støre var veldig viktig for at vi fant en samlet løsning på innstramming med hensyn til dem som ikke skal få opphold i Norge. Men vi hører for lite fra Fremskrittspartiet om hva vi skal gjøre for de mange reelle asylsøkerne som kommer hit, og som skal integreres. Spørsmålet mitt gjelder derfor det. Vi opplever at Fremskrittspartiet der har to standpunkter. På den ene siden sier statsråd Horne at det er viktig at kommunene stiller opp. Så sier partileder og finansminister Siv Jensen at kommunene bør si nei til å ta imot. Er parlamentarisk leder, som har et ansvar for å sende signaler ut i det norske samfunnet, enig i at norske kommuner bør stille opp, slik integreringsminister Horne sier?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Det var en ganske interessant belæring av representanten Karin Andersen på økonomisk politikk, for tidligere har Fremskrittspartiet hevdet at avgifter er veldig sosialt urettferdig. Men det er faktisk sånn nå at Fremskrittspartiet ligger 200 mill. kr høyere på å kreve inn avgifter, f.eks. ved å øke elavgiften, enn det Arbeiderpartiets alternative budsjett innebærer. I tillegg er det sånn at Fremskrittspartiet også er blitt et skatteparti for noen. Fremskrittspartiet foreslår – og det gjorde de fra regjering – at de som, kanskje på grunn av at de skal være en del av mobiliteten i arbeidslivet, pendler for å komme seg på jobb, de skal betale mer i skatt. De kommer til å tape netto på skatteendringene, det er lite de får i generelle skattelettelser. Det siste forslaget var altså å bryte den avtalen vi har med arbeidslivets parter om sluttvederlagsordningen og en sen natt finne på at man skal beskatte dem også. Da lurer jeg på: Hvorfor skal vanlige arbeidsfolk og folk som mister arbeidet, beskattes mer når en har så mye penger å gi i skattelette til dem som har mye fra før?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2015-12-03:
Denne debatten har vært interessant fordi den veldig klart har fått fram skillelinjene i norsk politikk, egentlig. Veldig mange av regjeringspartienes støttespillere her i Stortinget har brukt innleggene sine til å prøve å fortelle at de overtok en vanskelig arv. Det er kreativ historieskriving. Regjeringa har i sitt budsjett vært tydelig på at det aller viktigste man kan gjøre, er å gi skattelettelser til folk som har bra økonomi fra før. Det er det viktigste for samfunnet. Vi har vært tydelige på at det er ikke det vi trenger nå, nå trenger vi tiltak som kan sette folk i arbeid raskt, som kan sette folk i arbeid på lang sikt, og som kan hjelpe de 127 000 som går jula i møte uten arbeid. Der har forskjellen vært. Det er riktig, som det blir sagt, at oljeprisfallet ikke er regjeringas skyld, like lite som finanskrisa var den forrige regjeringas skyld – den var internasjonal. Men spørsmålet er jo hvordan vi skal håndtere denne situasjonen, når man får en utfordring på den vakta en faktisk har ansvaret for. Vårt svar er at da vi etterlot oss Europas laveste arbeidsledighet, var det fordi Norge allerede da var et land som var god på omstilling. Det var skapt 350 000 arbeidsplasser av gode næringslivsledere og arbeidsfolk i den siste perioden vi hadde regjering. Det er klart at det var fordi vi var omstillingsdyktige. Jeg hadde gleden av å høre den svenske statsministeren, Stefan Löfven, rett etter at han hadde tatt over som statsminister. Han sa – de må være veldig ambisiøse i Sverige – at de hadde tenkt å gå til valg på at de skulle ha Europas laveste arbeidsledighet. Men så hadde de skjønt at de kunne jo ikke si det, de måtte EUs laveste arbeidsledighet – fordi det liksom var gitt at i Norge skulle sysselsettinga være høy og arbeidsledigheten lav. Nå har politiske prioriteringer i Sverige som skiller seg fra den forrige regjeringa i Sverige, gjort at de begynner å klare å tvinge ledigheten ned, på samme måte som enkelte andre land i Europa også faktisk har lavere ledighet enn Norge. Det er et spørsmål om hva man har høyest på dagsordenen, hva som er den første prioriteten, om man samarbeider med næringslivet og om man hjelper dem som er arbeidsledige, istedenfor å gi dem skatteskjerpelser. Det er vårt alternativ.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-03:
Det virker som om Fremskrittspartiet bygger mye av sin økonomiske politikk på overtro, for man tror f.eks. at hvis man gir formues- og arveskattelettelse til de mest velstående, skal det ved et eller annet mirakel oppstå flere arbeidsplasser – på tross av at økonomer sier at slik henger dette ikke sammen. I den andre enden av skalaen trengs det visst også snart noen mirakler og undre, for der mener Fremskrittspartiet at noen av de mest vanskeligstilte barnefamiliene, altså familier der en av forsørgerne – eller der det som regel er bare en forsørger – er ufør, og som har av de aller laveste ytelsene, slik at de kan få et behovsprøvd barnetillegg som finnes i dag, skal miste det. Det betyr opptil 30 000 kr i året. Er det slik at Fremskrittspartiet mener at de på mirakuløst vis skal bli friske, eller mener Fremskrittspartiet at disse foreldrene ikke er uføre, men bare innbilt syke og kan være i jobb?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-03:
Jeg merker meg at Kristelig Folkeparti i finansinnstillingen er tilfreds med at de i budsjettavtalen med regjeringen har lykkes med å få opp tilskuddet til fylkeskommunene for regional utvikling med 54. mill. kr. Ja, alle monner drar, men faktum er at denne budsjettposten har blitt kraftig kuttet i den tiden Kristelig Folkeparti har vært medansvarlig for statsbudsjettet, nærmere bestemt med 423 mill. kr i regjeringens forslag. Nå blir kuttet redusert til 380 mill. kr. I budsjettet viser regjeringen til at tilskuddet til regional utvikling skal bidra til å realisere nasjonale mål, tilpasset regionale utfordringer og forutsetninger. Vi vet at pengene settes inn i prosjekter for næringsutvikling i samarbeid med Innovasjon Norge, Siva og kommunene. Midlene er hovedvirkemiddelet for å få til disse tiltakene, og fylkeskommunene sier at de nå ikke er i stand til å løse dette på en tilfredsstillende måte. Mener representanten Hareide at det er god distriktspolitikk å kutte så sterkt i fylkeskommunens arbeid for regional utvikling, og hva tror representanten virkningen vil bli for fylkeskommunen som regional utviklingsaktør?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-03:
Som medlem av kommunal- og forvaltningskomiteen mottar jeg stadig tilbakemeldinger fra fylkeskommunene på at denne kraftige nedskjæringen nå gjør at de ikke er i stand til å vareta rollen sin som regional utviklingsaktør på en tilfredsstillende måte fordi hovedvirkemiddelet er borte. Samtidig er den kompensasjonen de får som styrking av samferdselsmidler, betydelig mindre enn det som bortfaller i regionale utviklingsmidler. Til orientering har Senterpartiet nå lagt inn 500 mill. kr i vårt budsjett for å styrke dette. Nettopp i den tiden vi er inne i nå, med økt arbeidsledighet, der vi alle egentlig er enige om at nye arbeidsplasser er det viktigste satsingsområdet: Mener representanten Hareide at fylkeskommunene er i stand til å løse denne oppgaven på en tilfredsstillende måte?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2015-12-03:
Regjeringen nevner i budsjettframlegget en del satsinger, bl.a. velferdsløft for syke og eldre og et sterkere sosialt nettverk. Det er kommunene som er ansvarlig for å realisere disse satsingene. Budsjettet vi behandler i dag, burde sikret kommunene økonomisk grunnlag til å gjøre den jobben for oss. Mens vi behandler statsbudsjettet, strever kommunene med å få sine budsjett til å gå opp. Vi hører daglig om hvor vanskelig det er – det finnes ikke rom for nye satsinger, og rådmenn rapporterer om kraftige nedskjæringer. Forskjellen på rød-grønn politikk og blå-blå politikk er godt belyst av KS. Mens kommunesektoren i årene mellom 2005 og 2014 fikk beholde en merskattevekst på 20 mrd. kr, måtte vi i fjor dekke inn en skattesvikt på 2,7 mrd. kr. Neste år står kommunene i tillegg overfor enorme utfordringer med å bosette flyktninger. Vi har nylig gjort store tilleggsbevilgninger for 2015 og gjennom tillegget til statsbudsjettet for 2016 fått presentert forslag til bevilgninger på 9,5 mrd. kr, men altfor lite av det går til kommunene. De er underfinansiert både når det gjelder integreringstilskuddet, som skal dekke bosettingskostnader, når det gjelder vertskommuneoppgavene for asylmottak, og når det gjelder barnevernstiltak for enslige mindreårige. Dette skaper stor usikkerhet rundt omkring i kommunene. Jeg er glad vi har samlet et bredt flertall på Stortinget bak tiltak for å møte flyktningkrisen. Partiene som deltar i forliket, sitter nå og forhandler om integreringspakken. Nå er tiden kommet for å gi kommunene økonomisk rom for å løse de store oppgavene vi har gitt dem. I oktober sendte statsråd Sanner brev til landets kommunestyrer der han påstår at kommunene er pålagt utredningsplikt om kommunesammenslåing, og der han dessuten truer med kutt i rammetilskudd til mindre kommuner. Igjen skapes det usikkerhet i kommunene. Jeg forstår at det er basistilskuddet på vel 13 mill. kr til hver kommune han vil til livs. Den såkalte utredningsplikten i kommunereformen er hentet fra en flertallsmerknad i behandlingen av kommuneproposisjonen for 2015. Den merknaden har regjeringen brukt til å instruere fylkesmennene om å være regjeringens påvirkningsagenter i gjennomføring av reformen. Tidligere har regjeringspartiene sagt at inntektssystemet ikke skal brukes for å tvinge igjennom kommunesammenslåinger. Nå gjøres det likevel. Sanners brev til kommunene er et klart signal i så måte. Jeg tviler på om stortingsflertallet vil følge disse anbefalingene når saken kommer til behandling i juni neste år, men regjeringen mener antagelig at de allerede har gjort sin nytte. Når Stortinget gjør sine vedtak, vil prosessen stort sett være avsluttet lokalt. Det passer nok fint, er jeg redd. Jeg har av Høyre-representanter blitt beskyldt for å komme med dommedagsprofetier når jeg har sagt at regjeringen nå arbeider etter en strategi der de vil presse fram vedtak om kommunesammenslåing gjennom å svekke inntektene for små kommuner og ved å bruke Fylkesmannen som politisk aktør for sin sak. Dessverre ser det ut til at jeg får rett – dommedagsprofet eller ikke.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-03:
La meg si med en gang at det er mye av det vi synes er bra i dette budsjettopplegget, som har Kristelig Folkepartis merke ved seg. Vi gleder oss f.eks. over at det kommer flere lærere i skolen. Det er et veldig viktig gjennomslag for Kristelig Folkeparti. Og vi ser at Kristelig Folkeparti har kjempet for bistanden. Likevel er summen av denne budsjetthøsten et reelt kutt i bistanden, og ikke minst et ganske dramatisk kutt i klimafinansiering i landene i sør, akkurat den høsten da verdens ledere skal prøve å få til et gjennombrudd i kampen mot klimaendringene. Derfor vil jeg tilbake til invitasjonen som Snorre Serigstad Valen kom med tidligere i denne debatten. Det må være et tankekors for lederen for Kristelig Folkeparti at det i denne salen nok finnes et reelt flertall for en sterkere internasjonal innsats enn det som ligger i det budsjettet som Hareide selv stemmer for i dag.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-03:
Representanten Skei Grande er veldig offensiv, men jeg har lyst til å be henne tenke over om framstillingen av dette budsjettet som et ordentlig gjennombrudd for det grønne skiftet i Norge faktisk tjener miljøsaken. Det tror jeg ikke den gjør. Realiteten er at i Det norske storting er det et flertall av grå partier, og de grønne partiene må slåss alt de kan for å få gjennomslag, og jeg har respekt for den jobben Venstre gjør. Men framstillingen av at vi nå har tatt et kvantesprang, og altså har en helt annen situasjon enn vi hadde under den rød-grønne regjeringen, er med all respekt fullstendig feil. Venstre kjemper, som vi gjorde det, og får en del gjennomslag, men summen i dette budsjettet er i feil retning. Jeg skulle ønske Skei Grande kunne være like ærlig som Hareide om det. Derfor vil jeg gjerne spørre: Mener representanten virkelig at dette budsjettet er et viktig bidrag til det grønne skiftet? Da vil jeg understreke at det ikke er et nei på det spørsmålet som vil svekke Venstres miljøtroverdighet, men et ja.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-03:
Jeg mener det er et godt forslag, og SV vil gjerne være med på forslaget om øremerking. Jeg tror øremerking er nødvendig når det gjelder både barnehusene og en del av de andre tilbudene, rettighetene og tjenestene vi har som skal rettes inn mot de aller mest utsatte barna våre. Erfaringene er at det er gjennom øremerking vi makter å reise hensynet til disse gruppene mest i norsk politikk. En slik erfaring er det barnevernsløftet som representanten Vågslid og jeg sto sammen om i forrige periode, som hadde vært umulig å gjennomføre uten øremerking. Jeg frykter at det samme gjelder barnehusene, og derfor er det en politikk SV kan støtte.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-12-03:
Det er det å bemerke at en del av de problemene representanten her nevner, har blitt betydelig forsterket under denne regjeringen – noen uten at det er regjeringens skyld, andre på grunn av den politikken som har vært ført siden. Vi mener det finnes andre løsninger. Noen av de løsningene er løsninger vi også var for før 2013, men ikke fikk gjennomslag for. La meg ta fattigdommen: Andelen fattige i den norske befolkningen gikk ned under den rød-grønne regjeringen. Blant de eldre gikk fattigdommen kraftig ned. Men det som vi vet må til for å få ned barnefattigdommen vesentlig, og som det ikke er politisk vilje til i denne salen – verken i dag eller før 2013 – er å øke inntektene til de fattigste familiene. I vårt budsjettforslag vil vi løse det gjennom en høyere barnetrygd, særlig for flerbarnsfamilier og aleneforsørgere. Vi vet at det hadde fått fattigdommen ned. Når det gjelder bosetting, la jeg i min tid som inkluderingsminister fram et forslag om en ny bosettingsordning, som vi nå har fremmet på nytt i Stortinget, og som jeg er overbevist om må til for å få et mer effektivt system.