André Kvakkestad (Fremskrittspartiet), 2005-04-11:
Justiskomiteen er samlet når det gjelder hovedpunktene i denne saken. Den gjelder automatisk fornyelse og flytting av forsikringer. Det er viktig for den enkelte å ha sikkerhet for at en ikke blir stående uten forsikringsdekning fordi forsikringen har opphørt uten at man har blitt gjort tilstrekkelig oppmerksom på dette og følgelig har muligheten for å gjøre noe med sin egen forsikringsdekning. Å stå uten forsikringsdekning kan få store konsekvenser for den det gjelder. Derfor er det viktig at en forsikring gir dekning fram til det gjøres klart at den skal opphøre. Dersom en forsikring skal være tidsbegrenset, må dette komme svært klart fram, slik at det ikke er rom for å overse dette. Når det gjelder muligheten for å kunne flytte sin forsikring, bør denne utvides. Dette er viktig for at konkurransen skal kunne fungere optimalt. Dersom en kan flytte sine forsikringer, vil det også være naturlig at en blir mer prisbevisst mellom hovedforfallene. Det å kreve at kunder som ikke ønsker der, skal tvinges til å fortsette sitt kundeforhold, framstår som uheldig. Spesielt uheldig er det dersom det ikke lenger er tillit mellom partene. Fremskrittspartiet mener det er viktig å verne forbrukerne og deres rettigheter til å kunne flytte sine forsikringer. En ren deklaratorisk regel ville i forbrukerforhold raskt kunne bli illusorisk i det store omfang standardavtaler benyttes i forsikringssammenheng. Derfor vil vi sammen med de andre partiene støtte en preseptorisk regel vedrørende forbrukere. Et spørsmål der komiteen ikke er samlet, er hvorvidt en bør gi avtalefrihet for næringsdrivende eller ikke når det gjelder muligheten til å avtale at en forsikring skal gjelde en hel og avgrenset periode. Denne avtalefriheten er det kun Fremskrittspartiet som ønsker å gi de næringsdrivende. Dette har å gjøre med at den enkelte næringsdrivende her bør ha mulighet til å avtale seg fram til hva en finner mest hensiktsmessig. Vi vil også vise til at å hindre norske næringsdrivende i å avtale bindende perioder med norske forsikringsselskaper vil kunne medføre en større bruk av utenlandske forsikringer. En bør i denne sammenheng merke seg at det vil være relativt enkelt for næringsdrivende å benytte seg av forsikringsmegling, og slik sett forsikringer i utlandet. Et annet poeng er at slike forsikringer også kan gis av et filialkontor som et norsk forsikringsselskap etablerer f.eks. i et annet EØS-land. Fremskrittspartiet hadde foretrukket at forsikringene i størst mulig grad ble kjøpt i Norge, og at avtalene skulle avgjøres etter norsk rett. Uansett vil de nye reglene om flytting av forsikringer i løpet av en periode ha innvirkning på avtaler som inngås etter nåværende regler, men som også skal gjelde i tid etter at ny lov har trådt i kraft. Ikke minst vil en ved en del ulykkesforsikringer se at det er sesongmessige svingninger med tanke på risikovurderinger. Et eksempel kan være bilforsikringer, da det åpenbart er mer risiko for kollisjoner i enkelte deler av året enn andre. For at forsikringsavtalene skal ta opp i seg det nye lovregimet vedrørende bytte av forsikring i en ellers avtalt periode, mener flertallet i komiteen at det er viktig at en klargjør ikrafttredelsesdato på et så tidlig tidspunkt at en i avtalene kan innrette seg på de nye reglene. Dette er ikke minst viktig for avtaler som skal ha en løpetid som omfatter både nåværende og framtidig regelverk. Jeg tar opp våre forslag i innstillingen.