Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2010-03-18:
Sri Lanka har en stolt historie, og landet vil også ha en stolt framtid. Men den framtiden bygges gjennom samarbeid mellom partene. Selv om man nå fant en militær utvei i situasjonen, er det svært viktig at man klarer å bygge bro mellom srilankere og tamiler. Sri Lanka kan ikke lenger forbli delt, men må være en økonomisk makt i regionen, som ikke bare klarer å bygge opp velstand for egne innbyggere, men også et politisk system som regionen kan skule mot. Det valget som fant sted på Sri Lanka, førte til seier for den sittende president Rajapakse, men dette kan man sette klare spørsmålstegn ved. Blant annet er medias rolle ved valget ikke hva vi ville ha definert som en demokratisk bruk av media – ett av mange eksempler. Men det er likevel verdt å si, fra norsk side, at det var en sterk støtte til den sittende president. Det er klart at det er helt naturlig når man har vunnet en militær konflikt. Fra vår side må vi gjøre hva vi kan for å støtte opp om demokratiet på Sri Lanka, være med på å bygge opp samfunnsinstitusjoner og demokratiske institusjoner. Vi må også være veldig tydelige på – og det ønsker jeg å være her – at vi er heldige i Norge som har et stort miljø fra Sri Lanka, i hovedsak tamiler. Dette er mennesker som er godt integrerte, som gjør en fantastisk jobb for det norske samfunnet, og som vi setter stor pris på. Men tilbake til situasjonen på øya: Det er flere momenter jeg ønsker å trekke fram. For det første mener jeg at FN må spille en enda tydeligere rolle med tanke på dokumentasjon og observasjon av de fortsatte bruddene på menneskerettigheter som finner sted. Man må få på plass en internasjonalt anerkjent historieskrivning av hva som faktisk har funnet sted – gjennom hele konflikten, men også foranledningen for konflikten. For det andre ser vi at det er problemer når det gjelder koordinering av u-hjelp, nødhjelp og andre utviklingsprogrammer. Jeg mener at man må få på plass dette, enten ved hjelp av FN eller av andre som klarer å koordinere den hjelpen på en bedre måte enn i dag. For det tredje må leirene legges ned. Piggtråden må fjernes. De i underkant av 100 000 mennesker som i dag sitter i konsentrasjonsleirer, må slippes fri. I likhet med utenriksministeren synes jeg det er verdt å minne om de positive trekkene som fant sted for de om lag 300 000 mennesker som var i disse leirene, og som var internt fordrevet før valgkampen begynte. Men i valgkampens sluttfase var det en innstramning, og den innstramningen har fortsatt i etterkant. Det er helt unødvendig. Man skal selvsagt slå fast at feil og brudd på både nasjonale og internasjonale lover og bestemmelser skal straffes i etterkant. Det gjelder begge parter. Men det klare bruddet som nå skjer ved å holde så mange mennesker i konsentrasjonsleirer, er et klart brudd på internasjonal rett og også på menneskerettigheter. Så vil jeg si at Norge er venn av Sri Lanka. Det vil vi fortsette å være. Vi har, som jeg sa, et sterkt ansvar for å være med på utviklingen av demokratiet i forhold til forsoningsarbeidet, i forhold til økonomisk utvikling, og vi må se en bekjempelse av fattigdom på hele øya. Jeg mener det er direkte gal nasjonal politikk som man nå ser av Rajapakse – at man ønsker å flytte srilankere til de tamilske områdene, og på den måten være med på å få økonomisk vekst. Man trenger faktisk også å fokusere på økt tamilsk selvstyre. Jeg vil også si at diasporaen har et klart ansvar for å bidra til stabilitet og ro. Det kan ikke være slik at diasporaen fremdeles maner til oppstand. Konflikten har fått et endelig utfall – dessverre et militært utfall – men nå ligger veien åpen for demokratiet og for forsoningen, og det ansvaret må diasporaen ta.