trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-11-23:
Slik statsråden kommenterer det, er det ikke noe formelt som er til hinder for forsøk. Forsøket må være reelt, og det må handle om reelle forhold. Et slikt forsøk som har vært drøftet i Oslo, handler om Oslo-skolen, som er spesiell og spennende i den forstand at Oslo-skolen har 35 pst. elever med minoritetsbakgrunn. Det er ikke noe annet sted i Norge som er i en slik situasjon. Det skjer veldig mye bra i den skolen – mye av det kan mange være stolte av, både lærere, foreldre og elever. Det forsøket jeg spør om nå, har en viss interesse fordi det også berører muligheten til en integreringspolitisk sammenheng, ved å si f.eks. at det andre fremmedspråket ikke trenger å være tysk, spansk eller fransk, det kan være arabisk eller urdu. Ved å uttrykke seg på den måten sier man rett ut til dem som går i skolen, at deres ressurser er viktige. Når jeg tillater meg å stille spørsmålet, er det fordi jeg oppfatter at kunnskapsministeren er for å anerkjenne kunnskap på bred basis, for å se folk på bred basis og å gjøre dem stolte av det de står for. Det var derfor jeg formulerte meg på den måten jeg gjorde.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-11-23:
Jeg har respekt for at statsråden velger en linje hvor han vil avvente en søknad, og at den skal behandles reelt og åpent. Jeg er klar over at man kan gå inn på andre språk. Essensen i dette forsøket som det er bebudet at det vil bli søkt om, og som har støtte av et politisk flertall i Oslo, er at man vil ha to obligatoriske fremmedspråk, nettopp for å bedre situasjonen både undervisningsmessig og for dem det gjelder. Men jeg takker statsråden for at han har stilt seg slik at han på reelt grunnlag kan være åpen for å vurdere dette, og ikke har forskuttert en løsning. Det ser jeg på som et positivt signal.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Det å gjennomføre endringer og reformer i skoleverket er krevende, særlig for elever og lærere, som arbeider i dette systemet. Kunnskapsløftet er et viktig løft for norsk skole. Samtidig opplever vi, som representanten Dørum stilte spørsmål om, en rekke utspill fra statsråden som skaper usikkerhet om fundamentet for deler av reformen. Hva vil statstråden nå gjøre for at en i framtiden skal unngå usikkerhet for dem som arbeider i systemet, ved ikke å komme med en rekke ulike uttalelser underveis? Hvordan vil statsråden i samarbeid med elevorganisasjoner og de ansatte sørge for at Kunnskapsløftet nå blir gjennomført som Stortinget har vedtatt, og ikke via mange omveier?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Vi opplever stadig at vi får litt ulike signaler fra statsråden. På TV 2-nyhetene den 20. november sa statsråden – i hvert fall slik jeg oppfattet det – at realfag egentlig ikke er noe viktig for norsk skole, fordi vi kan samarbeide om å finne løsninger. Dagen etter på samme nyhetssending ble uttalelsene noe nyansert, og de var mer i tråd med det statsråden her gav som svar. Men saken er dessverre den at norske åttendeklassinger ligger tre år etter i matematikkunnskaper i forhold til åttendeklassinger i sammenlignbare land i Sørøst-Asia. Og det er en ganske dramatisk forskjell, særlig når en tar i betraktning den visjonen Norge har om å bli verdens ledende kunnskapsnasjon. Hva vil statsråden nå gjøre, i en situasjon hvor de viktigste realfagslærerne ser ut til å bli pensjonert nesten samtidig, for å beholde den kompetansen og utnytte den så lenge den er der, for å rekruttere ikke bare elever, men også lærere med kompetanse inn i realfagene?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2005-11-23:
Kunnskapsministeren har skapt mye debatt etter at han ble statsråd, både om et andre fremmedspråk, om generell studiekompetanse, om bordbønn og om barnehager. Omtrent like ofte som utspillene har kommet, har statsråden vært ute og sagt at han er blitt misforstått. Pressen har misforstått, opposisjonen har misforstått og fagmiljøene har misforstått. Det kan jo hende at det er statsråden som har misforstått et eller annet. Mitt spørsmål knytter seg til den kritikk som kommer fra fagmiljøene. At opposisjonen har et kritisk søkelys på Regjeringen, skulle bare mangle, men i de siste ukene er det i veldig stor grad de ulike fagmiljøene som har kritisert statsråden både for manglende fokusering og også kanskje for manglende evne til å lytte til den kritikken som kommer derfra. Bekymrer det statsråden at så mye kritikk kommer fra fagmiljøene nettopp på de områdene som statsråden nå vil ha fjernet fra det Kunnskapsløftet som Høyre bl.a. har vært med på å gjennomføre?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2005-11-23:
Eg har eit oppfølgingsspørsmål til kunnskapsministeren, som seier at barnehagane er «en frivillig start på et livslangt læringsløp». Det er viktig å få full barnehagedekning, slik at alle barn som ønskjer det, kan få barnehageplass. Dei grepa Regjeringa har teke så langt, er ikkje så veldig mange, og det er ikkje nokon grunn til at vi skal tru vi når dette målet i veldig nær framtid. Det er viktig med kvalitativt god barnehage, og derfor satsa den førre regjeringa 50 mill. kr på kompetansehevande tiltak for barnehagane, som denne regjeringa har redusert litt. Men det som eg lurer på, er: Det obligatoriske utdanningsløpet startar i dag i første klasse. Barnehagen er frivillig, men når det blir full barnehagedekning og alle får rett til ein barnehageplass, når har då den nye regjeringa tenkt å innføre plikt til å gå i barnehage? For etter det eg har skjønt på kunnskapsministeren, ønskjer han jo at dei fleste barna skal inn i det same systemet. I dag startar den obligatoriske læringa i første klasse. Barnehage er ein frivillig start på eit livslangt læringsløp, og når har ein eventuelt tenkt å innføre obligatorisk barnehage?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Mitt spørsmål går til arbeids- og inkluderingsministeren. Det er faktisk to spørsmål jeg har tenkt å stille ham. Det første går på det som denne regjeringen, og ikke minst ministeren, gikk til valg på, nemlig at det skulle fokuseres på de svakestes rett. Det var et oppslag i Dagsavisen, der Arbeiderpartiets Bjarne Håkon Hanssen oppsummerte Bondevik II-regjeringens tusen første dager, hvor han hadde funnet 25 skritt som etter hans mening gikk i feil retning. Ett av disse punktene er fjerning av gravferdsstøtte til alle. Det var ikke måte på hvor usosial regjeringen og Fremskrittspartiet var da Fremskrittspartiet i budsjettforliket var nødt til å gå inn for å akseptere at gravferdsstøtten ble behovsprøvd. Nå har Fremskrittspartiet lagt inn en gravferdsstøtte på 5 000 kr i sitt budsjett, pluss 12 000 kr som er behovsprøvd. Og da er mitt første spørsmål: Hvorfor fortsetter ministeren å gå i feil retning og ikke stemmer for Fremskrittspartiets forslag, når han har mulighet til å gjøre dette nå? Vi ser nå at flere og flere kommuner melder at minstepensjonistene er en større og større del av dem som mottar sosialhjelp i kommunene. Det er altså sånn at går man inn i pensjonisttilværelsen som minstepensjonist, så er man det for resten av livet, og man har da liten mulighet til å komme seg ut av denne klemmen man er kommet i. Vi har nå lagt fram forslag om at minstepensjonistene skal få 5 000 kr ekstra i budsjettet. Det er en løsning som vil fjerne mange av disse pensjonistene fra den sosialhjelpskøen som dessverre altfor mange av dem som har bygd opp dette landet, er kommet i. Vil ministeren være med på et slikt løft til minstepensjonistene?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg går ut fra at denne velregisserte bortforklaringen, som svar på spørsmålet, går ut på at man fortsatt har tenkt å gå feil vei når det gjelder gravferdsstøtte. Regjeringen har lagt fram en del forslag i budsjettet sitt som går på at man bl.a. skal fortsette med å sette minstepensjonistene i knipe. Man har altså gjort det slik at man øker formuesskatten for dem som har minst av alle. De som bygde seg et hus kanskje på et lite sted på 1950–1960-tallet, har etter hvert som stedet har utviklet seg, et hus som ligger midt inne i en by. Dermed har man hatt en dramatisk verdiøkning på huset. Denne verdiøkningen får disse minstepensjonistene nå midt i ansiktet ved at de får en kraftig skatteskjerpelse. I tillegg er det slik at de fleste minstepensjonistene spiser mat, slik vi andre også gjør. Her får man en kraftig økning i matmomsen, som rammer dem som har minst. Vi som sitter i denne salen, har råd til å betale en ekstra avgift, men det er mange minstepensjonister som på grunn av økningen må gå på sosialkontoret. Hva vil ministeren gjøre med det?
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-23:
Statsråden tar faktisk feil, for gravferdsstønaden er ikke borte. Den er blitt betydelig bedre for dem som faktisk har behov for en bedret gravferdsstønad. En kjent svensk politiker sa en gang: Politik är at välja. At sterk vilje kan være god å ha i politikken, er det liten tvil om. Men evne til å prioritere det viktigste først er nok langt viktigere. Derfor ble jeg litt urolig da jeg registrerte at statsråden i løpet av sine første 14 dager som statsråd fremstod som svært uklar i forhold til sine prioriteringer. Ved ulike anledninger uttalte han at kamp mot fattigdom var hans jobb nr. 1. Noen dager senere var integrering hans jobb nr. 1. Og noen dager deretter var arbeid hans jobb nr. 1. Jeg velger å oppfatte statsråden på den aller mest velvillige måte, nemlig at han etter hvert forstod at arbeidslinjen er en forutsetning for både kamp mot fattigdom og for integrering. Mitt spørsmål blir derfor: Hvorfor i all verden gjør da statsråden det vanskeligere for ungdom og innvandrere å få seg en jobb, ved å reversere mulighetene for midlertidig tilsetting?
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-23:
Jeg vil få lov til å stille følgende spørsmål til arbeids- og sosialministeren: ««Arbeids- og sosialministeren har i brev til Stortinget uttrykt at han vil ha bred og nær kontakt med alle arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjoner. I Dagens Næringsliv 11. november 2005 fremkommer det at Regjeringen har lekket det omstridte høringsforslaget om ny arbeidsmiljølov til LO før den gav det til andre organisasjoner. Statsråden innrømmer selv lekkasjen. Mener statsråden at denne typen selektive lekkasjer til en av partene er tillitvekkende, og vil statsråden beklage det inntrufne?»
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Det som gjorde denne episoden spesielt kjedelig og ekstra alvorlig, var jo det faktum at bare dager før dette fant sted, hadde statsråden uttrykt skriftlig til Høyres stortingsgruppe i et svarbrev på et spørsmål vi stilte, at man ønsket bred og nær kontakt med alle arbeidstaker- og arbeidsgiverorganisasjoner. Dette trepartssamarbeidet mellom partene i arbeidslivet – myndighetene, arbeidstakerne og arbeidsgiverne – bygger jo på en grunnleggende tillit og respekt partene imellom. Ser ikke statsråden at lekkasjer av denne typen kan bidra til å svekke dette samarbeidet, ødelegge for dette samarbeidet og ødelegge tilliten mellom partene?
Martin Engeset (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker for det svaret. Jeg vil da avslutningsvis bare følge opp med å uttrykke at fra Stortingets side vil vi nok følge med som en smed for å påse at Regjeringens kontakt med partene i arbeidslivet bygger på likeverdighet og respekt for alle parter, og at det ikke skal eksistere noen spesialordninger for én av partene. Jeg oppfatter statsråden dit hen ut fra de svar han nå har gitt, at det ikke kommer på tale i fremtiden å ha noen spesialordning for LO som ikke de andre partene i arbeidslivet er omfattet av.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-11-23:
Eg vil følgja opp det som var spørsmål nr. 2. Minstepensjonistane har tronge økonomiske kår, men det gjeld også dei som er ekskluderte frå arbeidslivet. Kristeleg Folkeparti er glad for at regjeringa Stoltenberg vil føra vidare Bondevik II-regjeringa sin aktive innsats mot fattigdom. Det er positivt at Stoltenberg-regjeringa erkjenner at den beste vegen ut av fattigdom er gjennom arbeid for dei som har arbeidsevne. I Bondevik II-regjeringa sitt framlegg til arbeidsmiljølov, som blei vedteke i Stortinget i vår, var retten til mellombels tilsetting utvida, slik at fleire skulle kunna få oppleva verdien av å ha eit arbeid å gå til. Denne utvida retten har Stoltenberg-regjeringa trekt attende. Mi oppfølging til spørsmålet i stad: Ser ikkje statsråden at denne endringa reduserer sjansane til å få prøva seg i eit arbeidstilhøve, og at Regjeringa på denne måten kan medverka til at det blir auka fattigdom, i staden for at ho stimulerer til felles innsats for å redusera fattigdom? Arbeidslivet er interessert i å tilby arbeidsplassar, men no seier Regjeringa nei.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-11-23:
Mitt spørsmål går til kunnskapsministeren. Framtidas velferd skapes ikke av Finansdepartementet, men av mennesker med kunnskap og innstasvilje. Det er derfor skuffende, men dessverre ikke overraskende, at alt kunnskapsministeren til nå har markert seg på, handler om å nedvurdere kunnskap og bagatellisere rekrutterings- og ferdighetsproblemer. Regjeringa har varslet at annet fremmedspråk likevel ikke blir obligatorisk på ungdomstrinnet. Ifølge regjeringserklæringen skal fullført videregående opplæring gi alle generell studiekompetanse, uavhengig av studieprogram og ferdigheter. De nåværende regjeringspartiene gikk i fjor imot at det skulle innføres opptakskrav i matematikk og norsk ved allmennlærerutdanningen, og Regjeringa kutter i Forskningsfondet, noe som gir mindre penger til forskning i årene framover. Til tross for at den forrige regjeringas strategiplan for realfagene har begynt å gi positive resultater, har Norge fortsatt den laveste andelen realfagsstudenter i OECD-området. Antallet realfagslektorer er sterkt synkende. Nyrekrutteringen er lav, og de realfagslærerne som nå går ut av skolen og pensjonerer seg, erstattes av realfagslærere med mindre kompetanse. Dessuten presterer norske elever gjennomgående svakt i realfag. Men disse alarmerende utviklingstrekkene ser ikke ut til å bekymre kunnskapsministeren, fordi elevene ifølge ham er veldig dyktige på ting som ikke måles i undersøkelser, og de er veldig gode til å samarbeide. Til å være kunnskapsminister bryr kunnskapsministeren seg lite om kunnskap. Erkjenner statsråden at vi har et ferdighets- og rekrutteringsproblem i realfagene, eller har vi det ikke? Og hva vil han i så fall gjøre med det? Hvordan mener han at denne antatte samarbeidsevnen kompenserer for svake faglige resultater?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret. Flesteparten av de tiltakene statsråden ramser opp, er tiltak som ble satt i verk av den forrige statsråden, og det skulle bare mangle at ikke de ble fulgt opp. Jeg har registrert at kunnskapsministeren til nå ikke har engasjert seg overdrevent i kunnskap, men i bordvers og bønn. Så min bønn – hvis jeg kan få si det sånn – til kunnskapsministeren må være at han begynner å engasjere seg i saker som er viktige for å bygge kunnskapssamfunnet framover, og engasjere seg mindre i det som foreldre, elever og lærere kan ordne sjøl. Men én ting slipper ikke statsråden unna. Når alle elever – uavhengig av studieprogram, uavhengig av reelle kvalifikasjoner – heretter skal oppnå generell studiekompetanse, så betyr det at kvaliteten i høyere utdanning senkes. Dette er spesielt alvorlig for realfagene, fordi studentene der allerede sliter med dårlige teoretiske forkunnskaper. Én av årsakene til at man i Kunnskapsløftet vedtok to års obligatorisk matematikk, var nettopp ønsket om å styrke realfagene, og spesielt matematikk. Det stemte de nåværende regjeringspartiene imot. Det er en motstand jeg antar står ved lag. Hvordan mener statsråden at det å senke kravene til elever og studenter skal gi flere og bedre realfagslærere?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-11-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «I Vårt Land 24. oktober presenteres en rapport fra IFO-instituttet i Tyskland. Rapporten bygger på TIMSS-undersøkelsen fra 2004, og trekker også inn OECD-rapporten «Education at a glance» fra 2005. En av hovedkonklusjonene fra IFO-instituttet er at det ikke eksisterer noen sammenheng mellom antallet elever i en klasse og læringsutbyttet deres. Kunnskapsministeren avviser disse funnene kontant. Hvilket forskningsmessig belegg har statsråden for å avvise disse forskningsresultatene?»
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-11-23:
Jeg registrerer at statsråden ikke har noe forskningsmessig grunnlag for å avvise funn i rapporten, og jeg synes det er hyggelig at han nå vurderer å ta rapporten med seg i det videre arbeidet. Kunnskap i skolen forutsetter kunnskap om skolen. Det som har overrasket meg litt i flere sammenhenger etter at statsråden tiltrådte, er at han som kunnskaps- og forskningsminister avviser forskning som sådan, svært ofte fordi konklusjonene i forskningen ikke samsvarer med det Regjeringen står for politisk, nærmere bestemt uttrykt gjennom regjeringserklæringen. Vi hadde en tilsvarende situasjon i Tabloid den 14. november. Da spurte reporteren: Tror du ikke på forskningen om barnehager og barn? Da svarte Øystein Djupedal: Nei, jeg kjenner ikke til denne forskningen overhodet, og jeg tror ikke noe på det! Er statsråden enig i at det er viktig å være åpen for alle typer kunnskap og alle typer forskning for å skape en bedre skole?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2005-11-23:
Mitt hovedanliggende her er ikke å diskutere innholdet i rapporten. Mitt hovedanliggende er at statsråden uten videre avviser forskningsfunn fordi han ikke liker det politiske innholdet i dem. Det er en utvikling jeg vil advare mot. Jeg vil samtidig benytte anledningen til å spørre hvilket forskningsmessig belegg statsråden har for å gå inn for å fjerne det obligatoriske andre fremmedspråket. I en debatt på NRK Frokost-TV den 8. november fortalte statsråden at frafallet i valgfag som språk var alarmerende, at to tredjedeler falt fra, og at løsningen da ikke var å gjøre faget obligatorisk. Senere på dagen holdt statsråden et foredrag hos Arbeiderpartiet i Folkets Hus, og ifølge referatet i Aftenposten dagen etter sa statsråden at det ikke er noe poeng å gjøre faget obligatorisk, fordi vi ikke har noe frafall i faget. Hvilket av de to grunnlagene baserer statsråden sin avgjørelse på?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg opplever statsråden som engasjert når det gjelder lokaldemokatiets vilkår, et syn som jeg forresten deler med statsråden. Jeg vil tillate meg å stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I 1998 gav Nittedal kommune tillatelse til oppføring av et skogshusvære. Vedtaket ble påklaget, og Nittedal formannskap tok klagen til følge. Vedtaket er påklaget av fylkesmannens miljøavdeling, som ikke kan se at krav om «særlige grunner» er oppfylt. Departementet har også oppnevnt settefylkesmann for å behandle klagen.» Og så spørsmålet: «Kan statsråden se at dette er en stor trussel mot lokaldemokratiet, og hva vil statsråden gjøre med dette for å unngå et slikt overtramp av lokaldemokratiet i fremtiden?»
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg forstår at statsråden også synes å mene at å øremerke midler kan være en trussel mot lokaldemokratiet, som det at Fremskrittspartiet foreslår øremerkede midler til eldreomsorg, er en trussel mot lokaldemokratiet. Nå har jeg forstått at statsråden mener at det spørsmålet jeg stilte, er viktig, og at hun vil forfølge det. Det er en frustrasjon ute hos lokalpolitikere når en saksbehandler hos fylkesmannen kan overprøve lokale vedtak, så jeg er glad for at statsråden vil følge opp saken videre.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Nei takk.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg ønsker å stille forsvarsministeren følgende spørsmål: «Forsvaret har bestemt å parkere et artillerisystem, nemlig Multiple Launch Rocket System(MLRS) (MLRS) Er statsråden bekvem med at så store avgjørelser blir tatt av Forsvaret uten politisk påvirkning, og vil hun for ettertiden la politikerne få være med på å avgjøre så store forandringer av det norske forsvar?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Det som er et faktum, er at MLRS-systemet er tatt ut av bruk, parkert i en garasje på Setermoen leir i påvente av videre bruk, eventuelt salg, eventuelt skroting. Dette kan ha flere årsaker. Ifølge stabssjef i Hærstaben, Arne Skjærpe, skyldes dette, i henhold til en artikkel i Aftenposten 16. november, årets trange budsjett og overforbruk i Hæren i fjor, mens oberst Stein Erik Lauglo, fagsjef artilleri og luftvern i Forsvarsstaben, sier at MLRS var en «del av datidens hær. Dagens hær er så liten at systemet er mindre relevant». Kan statsråden presisere hva som er årsaken til at MLRS-systemet står parkert i en garasje? Er det at Hæren er under omorganisering, er det økonomi, eller er det eventuelt en annen årsak?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret. Det som er sikkert, er at MLRS-systemet er et unikt våpen. Det kan avfyre tolv raketter samtidig mot tolv forskjellige mål på opptil 40 kilometers avstand – altså et helt unikt våpensystem. Mitt neste spørsmål vil så være: Synes ikke forsvarsministeren at det ved en sak i denne størrelsesorden og av et slikt omfang, der Stortinget var med og bestemte – totalt skulle dette være et kjøp på 2,8 milliarder kr, hittil har vi brukt 1,5 milliarder kr, men Forsvaret pakker det ned uten at Stortinget er med på å ta den avgjørelsen – ville være naturlig, slik jeg ser det, at også Stortinget skulle være med og bestemme at vi eventuelt skal stue det vekk, siden dette er en stor omorganisering av Forsvaret?
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Beslutningen om å anskaffe et mobilt rakettartillerisystem, MLRS, som en del av det norske landforsvaret ble tatt av Stortinget i 1995 i forbindelse med behandlingen av forsvarskomiteens innstilling til statsbudsjettet samme år. Anskaffelse av to typer bomblets-ammunisjon var en del av prosjektet. Så langt har kravet til selvødeleggelsesmekanisme ikke latt seg oppfylle, og det er derfor ikke anskaffet slik ammunisjon til våpensystemet. På denne bakgrunn og for å tilpasse aktivitetsnivået i Hæren til vedtatt forsvarsbudsjett for 2005 tok generalinspektøren for Hæren MLRS ut av daglig drift fra sommeren 2005. Systemet er imidlertid fortsatt teknisk operativt, selv om det i inneværende vernepliktskontingent ikke utdannes personell til å betjene det. Materiellet er lagret ved artilleribataljonen på Setermoen i Troms. Ved behandlingen av innstillingen til den siste langtidsproposisjonen om Forsvaret i perioden 2005-2008 sluttet Stortinget seg til forslaget om en ny hærstruktur. Formålet med omleggingen var å styrke Forsvarets operative evne. Endringen innebærer en kvalitativ forbedring av strukturen, ved at Hærens styrker vil bli mer anvendbare og tilgjengelige. I lys av dagens sikkerhetspolitiske utfordringer vil Hæren dermed kunne ivareta kravene til rask reaksjon, fleksibilitet og kvalitet på en bedre måte enn før. De overordnede rammer for hele Forsvarets utvikling er en politisk sak. Forsvarets oppgaver, overordnede struktur og grunnleggende innretning er spørsmål som behandles politisk og forelegges Stortinget for vurdering og beslutning, bl.a. i forbindelse med behandlingen av Forsvarets langtidsplaner. Forsvaret, herunder forsvarsgrenene, skal utøve sin virksomhet innenfor de rammer som er lagt fra storting og regjering. Dette er gjort helt klart overfor hele Forsvarets organisasjon. Når det gjelder den videre utviklingen av Hæren, vil Regjeringen komme tilbake til Stortinget med gjennomarbeidede, helhetlige anbefalinger, senest i forbindelse med framleggelsen av neste langtidsplan for Forsvaret.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Når det gjelder hvorfor det ble tatt ut av drift i sommer, var det først og fremst på bakgrunn av at Hæren hadde en driftsramme som var veldig redusert på grunn av overforbruket i fjor, og at det førte til at man måtte gjøre noen valg i forhold til hva man skulle drive videre med. Da tok man ut MLRS-systemet, fordi det er ressurskrevende å holde i drift, men også fordi det, som jeg også nevnte i svaret mitt, er et system som man i dag ikke har den godkjente ammunisjonen for. Dette var en vurdering som ble gjort av generalinspektøren, og det er det som ligger til grunn. Det er fullt mulig å ta dette våpensystemet i bruk igjen hvis det skulle være økonomi til det og man ønsker å gjøre det.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-11-23:
Dersom dette skal avhendes for godt, er det helt klart en beslutning som Stortinget skal ta, og som vi vil komme tilbake med til Stortinget. Det som også er et krav, er at Forsvaret må holde seg innenfor vedtatte økonomiske rammer, som også Stortinget har vedtatt, og siden i år har vært et veldig vanskelig år, spesielt for Hæren, ble det vedtatt å stille det i bero og lagre det, og ikke utdanne personell i inneværende år. Men dersom dette permanent skulle bli tatt ut av drift, vil det være en beslutning som Stortinget skal få ta etter at det blir gjort en vurdering fra vår side av det.
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2005-11-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Den omfattende tareskogdøden langs kysten blir av forskere betegnet som en miljøkatastrofe. Nye målinger viser at 50 pst. av tarevegetasjonen fra Lindesnes til Bergen og hele 90 pst. på strekningen Oslo–Kristiansand er forsvunnet. Forskere beskriver et økosystem i ubalanse, med store konsekvenser for fiskeyngel og skalldyr, men kjenner ikke årsakene til dette miljøproblemet. Hvilke tiltak vil statsråden iverksette mot tareskogdøden?»
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for et utfyllende svar. Det er positivt at miljøproblemene rundt sukkertaren tas på alvor. Konsekvensene spesielt for torskeyngelen i fjordene er store. Jeg er kjent med at forskerne om kort tid vil framlegge en ny delrapport om mulige årsakssammenhenger, bl.a. dette med nedslamming og økt forekomst av næringssalter. Kan statsråden si noe mer om tidsaspektet for en eventuell handlingsplan? Er det satt av tilgjengelige økonomiske midler for forskning og tiltak i 2006?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2005-11-23:
Jeg takker igjen for utfyllende svar. Dersom sukkertaren dør på grunn av næringssalter fra kontinentet, som statsråden også antydet, er dette et miljøproblem for mange nordsjøland. Vil statsråden da ta et videre initiativ til oppfølging i et bredt nordsjøsamarbeid?
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Sommeren 2004 oppdaget forskere fra NIVA at sukkertaren var i ferd med å forsvinne fra store deler av kysten mellom svenskegrensen og Lindesnes. Miljøverndepartementet gav på bakgrunn av dette Statens forurensningstilsyn og Direktoratet for naturforvaltning i oppdrag å sette i gang et treårig sukkertareprosjekt. Målet med prosjektet er først og fremst å avdekke omfanget av tilbakegangen av sukkertare og årsakene til dette. I tillegg blir det gjort undersøkelser om virkningen for det biologiske mangfoldet i kystsonen. Prosjektet startet i 2005 og skal gå fram til 2007. I år er det avsatt noe over 3 mill. kr til arbeidet. Prosjektet er godt i gang, men vi har ennå ikke sikker kunnskap om årsakene til den omfattende sukkertaredøden. Vi venter bl.a. på opplysninger om hvor det slammet som nå dekker store deler av havbunnen, kommer fra. Dette slammet er med på å hindre unge tareplanter i å feste seg. Det kan være mange årsaker til denne alvorlige situasjonen, f.eks. klimaendringer, økte utslipp fra kontinentet eller økte utslipp i Norge. Dersom problemet skyldes forurensning, har de tiltakene som er satt i verk til nå, åpenbart ikke vært tilstrekkelige. Eventuelle nye tiltak vil få konsekvenser for dem de rettes mot, og vi er derfor nødt til å bruke den tiden som kreves for å få fram tilstrekkelig kunnskap om hva som skjer. Dette er ikke minst viktig hvis det viser seg at årsakene ligger utenfor landets grenser, og at problemet dermed må løses gjennom et internasjonalt samarbeid. Jeg kan forsikre om at vi følger denne svært alvorlige saken med høyeste prioritet, og at vi vil ta stilling til hvilke tiltak som kan settes i verk, så snart den nødvendige kunnskapen er på plass.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Det er viktig at vi finner årsakene før vi setter i gang tiltak. Derfor må vi få lov til å bruke den tiden vi nå trenger, for å finne årsakene, slik at tiltakene blir relevante. Jeg kan forsikre om at vi skal ha høy prioritet på saken, og at tiltakene vil bli satt i gang så snart vi har bedre kjennskap til årsakene.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg kan forsikre om at vi vil ta de initiativ i de relevante internasjonale fora som det er nødvendig å ta for å få en løsning på problemet. Det kan være nordiske, men også andre internasjonale fora.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Kirkenes Transit planlegger å igangsette omlasting av gasskondensat fra Russland i Bøkfjorden i Sør-Varanger kommune. Omlastingen vil skje ved at skip med kondensat kommer fra Russland og overfører sin last til større produkttankere som forankres ved Reinøy i Bøkfjorden. Statens forurensningstilsyn fastsatte 7. november 2005 beredskapskrav for selskapet for inntil 25 omlastingsoperasjoner av kondensat fra Russland i Bøkfjorden. Det stilles også krav om at miljørisikovurdering, beredskapsanalyse og beredskapsplan oppdateres før operasjonen kan starte. Etter SFTs vurdering anses ikke denne omlastingsaktiviteten som konsesjonspliktig etter forurensningsloven. En økning utover 25 omlastinger vil imidlertid etter SFTs vurdering være konsesjonspliktig og forutsette søknad til SFT om tillatelse. Områdets status som nasjonal laksefjord er også vurdert av SFT på bakgrunn av faglige innspill fra Direktoratet for naturforvaltning. Miljøverndepartementet er klagemyndighet i saken. Jeg kan av den grunn ikke kommentere representantens spørsmål på nåværende tidspunkt.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg håper på forståelse for at jeg ikke kan kommentere dette så lenge miljøverndepartementet er klagemyndighet i denne aktuelle saken.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg skjønner engasjementet, men jeg håper på forståelse for at jeg må være tydelig og klar på at vi er klagemyndighet og dermed ikke kan kommentere saken.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Regjeringen ser det som svært viktig å arbeide kontinuerlig med å sikre en best mulig forståelse av konsekvensene av global oppvarming og økte CO2-nivå i atmosfæren, herunder for miljøet og naturressursene i havet. Fiskens vandringsmønster, og derved også utbredelse av sjøfugl, er nært knyttet til havtemperatur, saltgehalten i havet og strømforhold. CO2-nivået i havet kan være viktig for primærproduksjon og for flere kalkdannende organismer. Den omfattende dokumentasjonen om klimaendringer i Arktis som ble lagt fram for Arktisk Råds ministermøte i november i fjor, viser at klimaendringene allerede er i gang i Arktis. Videre er det som grunnlag for arbeidet med forvaltningsplanen for Barentshavet gjennomført mer konkrete faglige utredninger om sammenhengene mellom klimaendringer og miljøtilstanden i Barentshavet. Dette sikrer et godt faglig grunnlag for det pågående arbeidet med forvaltningsplanen, men det er samtidig viktig å sikre en kontinuerlig videre kunnskapsoppbygging om disse spørsmålene. Utredningen som Regjeringen har varslet, vil bygge videre på det faglige grunnlaget som allerede foreligger. Utredningen vil omfatte komplekse problemstillinger. Det vil derfor nødvendigvis måtte ta noe tid å få den ferdig.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Det er helt riktig å være opptatt av alle elementer, både i forvaltningsplanen og i andre utredninger som vil komme etter hvert. Det er viktig at forvaltningsplanen nå legges til grunn for beslutninger som skal tas for hele forvaltningspraksisen, og gjennomføringen av ulike tiltak og ulike konklusjoner som vi skal trekke etter forvaltningsplanen. Jeg kan forsikre representanten om at vi skal jobbe godt med forvaltningsplanen, nettopp for at vi skal kunne trekke gode konklusjoner på bakgrunn av den.
Helen Bjørnøy (Sosialistisk Venstreparti), 2005-11-23:
Jeg vil understreke at det vil være en omfattende dokumentasjon som vil ligge til grunn når vi skal trekke konklusjoner på basis av forvaltningsplanen. Men det vil alltid være behov for mer kunnskap. Alt tyder på at klimaendringene i Arktis er omfattende, og at disse vil være i endring framover. Derfor vil vi kontinuerlig være opptatt av å øke vår kunnskap og forståelse. Derfor vil vi også kontinuerlig være opptatt av å oppdatere oss. Den planen som representanten etterlyser, vil være et ledd i den langsiktige, kontinuerlige oppdateringen som alltid må finne sted for nordområdene.
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-11-23:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «Kirkenes Transit har fått tillatelse fra SFT til 25 omlastinger av gasskondensat i Bøkfjorden i Finnmark. Samtidig stiller SFT krav til analyser som er vanskelige å imøtekomme, og som vil være nærmest umulige å innfri når de senere vil utvide antall omlastinger. SFT har samtidig gjort det klart at de helst ser at denne aktiviteten ikke legges til Bøkfjorden i det hele tatt, siden fjorden er nasjonal laksefjord. Er statsråden enig i at omlasting av petroleum bør kunne tillates i en nasjonal laksefjord?»
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-11-23:
Dette er jo en stor og meget viktig prinsipiell sak, og enhver beslutning som statsråden vil komme til å fatte i denne saken, vil være særdeles interessant og prinsipiell for de fjordene som er underlagt det vedtaket som ble fattet i St.prp. nr. 79 for 2001–2002, og selvfølgelig også for fremtiden når det dessverre kommer en ny runde. Vil statsråden kunne garantere – hvis man skal innta samme synspunkt i departementet som det man har lagt til grunn som råd fra SFT, og også fra Direktoratet for naturforvaltning – at man vil iverksette en konsekvensanalyse for hva slags skadevirkninger dette vil få for Kirkenes og Finnmark fylke?
Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-11-23:
Jeg har selvfølgelig forståelse for at det er vanskelig å kommentere en sak som denne, men samtidig forventer jeg at miljøvernministeren har forståelse for hva som kan skje med alle de store planene, herunder dem som også den nåværende regjering har for nordområdene, for Finnmark og ikke minst for Kirkenes og Sør-Varanger, som er porten til Barentshavet, porten til Russland, og for all planlagt virksomhet og aktivitet som skal skje i dette området. Et negativt vedtak i tråd med det som SFT og DN faktisk råder til, vil komme til å skru tiden flere tiår tilbake i optimisme, i utvikling og i fremtidstro for Kirkenes. Samtidig er det soleklart at et negativt vedtak, ut fra mitt ståsted, vil danne presedens og føre til akkurat de samme særdeles negative konsekvenser som jeg er ganske overbevist om ikke var tilsiktet da Stortinget fattet sitt vedtak i St.prp. nr. 79.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-23:
Jeg ønsker å stille følgende spørsmål til miljøvernministeren: «I Soria Moria-erklæringen står det at Regjeringen vil lage en egen utredning som skal se på konsekvensene av global oppvarming for miljøet og naturressursene i Barentshavet. Når forventes denne utredningen å være klar, og vil den bli sett i sammenheng med forvaltningsplanen for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret. Det er godt at vi skal ha et kontinuerlig fokus på klima i forhold til de utfordringene som klimaet gir oss. Men det er nå slik at endringer i klimaet vil kunne påvirke utbredelsesmønster for og vandring av f.eks. fisk, som miljøvernministeren selv var inne på. Vil ikke en klimaanalyse da si noe om framtidas endringer i det naturmiljø som forvaltningsplanen er ment å ta hensyn til? For hvis fiskeyngelen endrer sine oppholdsområder, vil jo det kunne bety at Regjeringen kanskje sier nei til å bore i fiskens gyteområde, mens den sier ja til å bore i fiskens yngleområde. Ser statsråden denne problemstillingen?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-11-23:
Jeg takker igjen for svaret. Ja, det er nå slik at Stortinget skal få seg forelagt forvaltningsplanen for Barentshavet i 2006, og vi skal da vedta forvaltningen av et sårbart område. I ettertiden vil vi vite mer, og det sier statsråden i dag: Vi vil få en delutredning etter at denne planen foreligger. Jeg må da kunne spørre nok en gang om ikke klimaet og konsekvensene av global oppvarming er viktig for det faglige grunnlaget som forvaltningsplanen skal bygges på, og som vi skal fatte vedtak ut fra?
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2005-11-23:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Bygging av småkraftverk kan gi et verdifullt bidrag til økt kraftproduksjon i Norge, samtidig som det kan gi mange grunneiere i distriktene verdifulle ekstrainntekter. Det er derfor viktig å gi incitamenter til økt bygging av småkraftverk. I Soria Moria-erklæringen sier Regjeringen at den vil innføre et grønt sertifikatmarked for ny fornybar energi og mini- og mikrokraftverk. Men det står ingen ting om småkraftverk. Betyr dette at Regjeringen ikke vil inkludere småkraftverk i et grønt sertifikatmarked?»
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2005-11-23:
Jeg takker for svaret og for mange interessante avveininger. Når det gjelder å vurdere, håper jeg Regjeringen bruker kort tid, for her går toget. Dette er et kjempepotensial for Distrikts-Norge. NVE har beregnet det til å være 25 TWh. 80 pst. av det potensialet ligger innenfor småkraft, og det vil bety investeringer opp imot 40 milliarder kr og en betydelig kontantstrøm for Distrikts-Norge. Det er en distriktsnæring, og det er en miljømessig riktig næring, så her gjelder det å stimulere nå når mulighetene ligger der. Det håper jeg olje- og energiministeren tar fatt i.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2005-11-23:
Jeg vil gjenta at jeg håper ikke det varer så lenge, for det ikke å inkludere småkraftverk i grønt sertifikatmarked vil være å diskriminere småkraftverk i forhold til annen miljøvennlig energi. Jeg vil også påpeke at Norge har en hundreårig tradisjon når det gjelder industri for å lage utstyr til kraftverk, og denne industrien er også i ferd med å gå tapt hvis man ikke får fart på å likestille småkraft med annen miljøvennlig energi i grønt sertifikatmarked. Så istedenfor bare å stimulere til vindkraft, som jo stimulerer dansk industri, synes jeg Regjeringen må være bevisst på også å stimulere det som skal til for å opprettholde den norske industrivirksomheten på dette området.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Norge er fra naturens side meget godt utrustet for å produsere fornybar energi. Det gjelder selvsagt vannkraft – som står for 99 pst. av elektrisitetsproduksjonen vår i dag – og det gjelder vind, bølger, tidevann, bioenergi m.m. Jeg vil legge til rette for at vi på en forsvarlig måte kan utnytte disse ressursene. Regjeringen vil bl.a. i større grad legge opp til å utnytte potensialet som ligger i opprusting av eksisterende vannkraftverk og i bygging av små-, mini- og mikrokraftverk. Når det gjelder elsertifikatmarkedet, vil jeg bruke noe tid på å vurdere utformingen av de ulike elementene i ordningen før jeg sier noe mer om hva som blir Regjeringens tilnærming. Dette inkluderer spørsmålet om hvilke energikilder som skal inkluderes i en slik ordning. Et pliktig elsertifkatmarked er et kraftfullt virkemiddel, og det er viktig at vi vurderer utformingen nøye. Et sentralt element i vurderingene må være at utnytting av våre verdifulle naturressurser skal skje på en miljømessig forsvarlig måte, slik at prosjektene som blir realisert, samlet sett er gunstige for samfunnet.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Det er helt riktig som det ble sagt av representanten Gundersen, at det ligger et betydelig potensial i dette. Regjeringen vil prioritere arbeidet med å finne fram til gode ordninger i forhold til å nå de målsettinger Regjeringen har satt seg på dette området. Likevel er det slik at utformingen av et slikt regelverk også skal stå seg over lang tid framover, og det er derfor nødvendig å foreta en grundig vurdering. Jeg vil derfor komme tilbake til dette på et senere tidspunkt, når Regjeringen har foretatt den vurderingen.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Som jeg også sa i mitt første svar, vil Regjeringen legge opp til at vi skal utnytte potensialet både i eksisterende vannkraftproduksjon og i bygging av små-, mini- og mikrokraftverk. Man er allerede i gang med å finne ut en måte å gjøre det på og å få et regelverk for dette, og vi vil komme tilbake og presentere det på et senere tidspunkt.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
St.prp. nr. 75 for 2003–2004, Supplering av Verneplan for vassdrag, ble vedtatt av Stortinget den 18. februar i år. Med denne suppleringen ble om lag ytterligere 50 vassdrag vernet mot kraftutbygging. Fra før var om lag 340 vassdrag vernet i Verneplan for vassdrag. Samtidig med at 50 nye vassdrag ble vernet, vedtok Stortinget å åpne for konsesjonsbehandling i vernede vassdrag for de minste kraftverkene – mikro- og minikraftverk – med installert effekt opp til 1 MW. Tidligere har det ikke vært adgang til å gi konsesjoner til kraftutbygging i vernede vassdrag. Det ble framhevet at mikro- og minikraftverk som oftest har små konsekvenser for miljøet, og at det er god grunn til å likestille mikro- og minikraftverk med andre typer tiltak i vernede vassdrag som kan få konsesjon. En grense på f.eks. 5 MW ble vurdert som for høy, da det kunne åpne for prosjekter som ble oppfattet som mer tradisjonell kraftutbygging og dermed undergrave verneplanens betydning. Bjerkreimsvassdraget i Rogaland var blant vassdragene som ble vernet ved verneplansuppleringen. For dette vassdraget ble det satt en særskilt grense på 3 MW for små kraftverksprosjekter som kan konsesjonsbehandles. Jeg kan ikke utelukke at grensen på 1 MW medfører uheldige energiøkonomiske løsninger. Slike eventuelle tilpasningsproblemer kan imidlertid alltid oppstå når det settes størrelsesbegrensninger, uavhengig av hvor den konkrete grensen settes. Disse problemene må veies opp mot verneplanens formål, som er å beskytte verdifull natur. Å sikre en god beskyttelse av verneverdiene må her være avgjørende. Muligheten til å konsesjonsbehandle kraftverkprosjekter i vernede vassdrag har kun eksistert siden februar i år. Det er etter min mening altfor tidlig å vurdere endringer i disse nye reglene. Nå må vi fokusere på å utvikle en best mulig praktisering av det regelverket som nylig er vedtatt.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Alt det representanten Andersen nå sier i sitt tilleggsspørsmål, er selvfølgelig riktig i forhold til behandlingen av denne saken i Stortinget. Senterpartiet hadde et annet syn enn det som ble Stortingets vedtak. Min jobb som statsråd er å forvalte de vedtak som Stortinget har gjort, og forholde meg til dem. Dette vedtaket ble gjort i februar i år. Som jeg sa i mitt første svar, er det verken god kutyme eller rimelig å endre vedtak som ble gjort for tre kvart år siden. Som jeg også sa i mitt første svar: Det som nå er viktig, er å håndtere dette på en skikkelig måte, ivareta vernehensyn og utvikle en best mulig praktisering av det regelverket som Stortinget nylig har vedtatt.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Nå er det for det første slik at lønnsomheten i mikro- og minikraftverk også vil være avhengig av den utformingen vi gjør av regelverket med elsertifikat, som jeg allerede har svart at Regjeringen vil komme tilbake til. For det andre er det slik at også mikro- og minikraftverk opp til 1 MW skal konsesjonsbehandles, og det er slett ingen selvfølge at det blir åpnet for å bygge tre kraftverk på 1 MW i stedet for ett på 3 MW. Her vil det være en vurdering fra gang til gang av hva som er tjenlig i forhold til de miljøhensyn som skal tas i et vernevassdrag.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Gassco er nå i ferd med å undersøke det kommersielle grunnlaget for å føre gassrør fram til Skogn og Grenland. Dette er en oppfølging av et vedtak i Stortinget sist vår. Der ble Regjeringen bedt om å gi et statlig selskap, sammen med kommersielle aktører, i oppdrag å gå inn i konkrete drøftinger med sikte på å realisere rørløsninger til Grenland og Trøndelag. Prosjektet er inne i en viktig fase der interesser fra industrien i Grenland, på Østlandet, svenske aktører og oljeselskap deltar. Røralternativer med videreføring til Oslo/Østfold og Vest-Sverige er dermed blitt en del av prosjektet. Gassco skal levere en rapport innen 1. januar 2006. Gassco har lagt til rette for at det blir utarbeidet forretningsplaner for det videre arbeidet dersom det er grunnlag for det. Nærmere prosjektering vil bli finansiert av interessentene dersom det er kommersielt grunnlag for det. Det betyr at prosjektet i tilfellet løper videre i en ny fase over nyttår. Det vil være naturlig å vente med å ta stilling til statlige økonomiske bidrag til resultatene av Gasscos arbeid foreligger.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
Med de utsagnene som representanten Solvik-Olsen nå kommer med, burde det iallfall ikke være tvil om at Regjeringen akter å være en pådriver for at vi skal kunne finne en fornuftig løsning. Når det er sagt, er Gassco inne i et viktig arbeid nå, hvor man skal avklare den kommersielle interessen for å delta i dette rørprosjektet. Jeg vil tro at det også for representanten fra Fremskrittspartiet er sånn at man vil se seg tjent med at man først og fremst avdekker de muligheter som er for at dette skal bli et kommersielt prosjekt, før man går inn med statlige midler. Det synes videre som om også Fremskrittspartiet i budsjettsammenheng har rikelig med oppgaver å bruke statlige penger på.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2005-11-23:
La det ikke være tvil om at det er en helt klar ambisjon for denne Regjeringen å realisere fornuftige rørprosjekt. Gassrør til Grenland er, som jeg allerede har sagt, ett av de spennende prosjektene som jeg har stor tro på at det skal være mulig å løse. Forskjellen på denne regjeringen og den forrige regjeringen er at dette er et arbeid som vi vil ha trykk på og arbeide for å få realisert så raskt som det overhodet kan la seg gjøre. Det viktigste er nå at vi går gjennom de faser som allerede er igangsatt, og at vi får gjort de utredninger som Gassco er i ferd med å gjøre. Den forrige regjeringen måtte ha et pålegg fra Stortinget for å følge opp et så viktig prosjekt som dette. Denne regjeringen har ambisjon om å jobbe på en helt annen måte, og vi er derfor i en langt tettere dialog og har en langt tettere oppfølging av det arbeidet enn jeg har inntrykk av at den forrige regjeringen hadde.
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg har følgende spørsmål til olje- og energiministeren: «Interessen for å bygge småkraftverk er betydelig og økende. I forbindelse med Stortingets behandling av Supplering av Verneplan for vassdrag, St.prp. nr. 75 for 2003–2004, ble det vedtatt en grense for konsesjonsbehandling av kraftverk i vernede vassdrag på 1 MW installert effekt. En slik grense kan skape tilpasninger som gir dårlige energiøkonomiske løsninger. Vil statsråden vurdere å øke grensen til 3 MW i vernede vassdrag, slik at for eksempel Tovdalselva likestilles med Bjerkreimsvassdraget?»
Torbjørn Andersen (Fremskrittspartiet), 2005-11-23:
Jeg takker statsråden for svaret. Statsråden er utmerket godt kjent med at nettopp Senterpartiet fremmet en rekke forslag om at 13 – var det vel – vassdrag skulle unntas fra supplerende verneplan. Ett av de vassdragene er det vassdraget jeg viser til her i mitt spørsmål, nemlig Tovdalsvassdraget. Fremskrittspartiet stemte for Senterpartiets forslag om å ta Tovdalsvassdraget ut av supplerende verneplan. Senterpartiet hadde også et eget forslag som gikk på å øke grensen til 1,5 MW installert effekt i vernede vassdrag. Er det slik å forstå at Senterpartiet har gått bort fra dette nå? Når det gjelder Tovdalsvassdraget, er det senterpartiordførere i samtlige av de tre kommunene som er mest berørt. De har alle, sammen med kommunene, gått sterkt imot det vernet i Tovdalselva, som jeg snakker om. Det er mange kraftverk som står rimelig i stampe nå, i påvente av en avklaring fra statsråden. Her trenger vi en avklaring.