Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2011-05-10:
Interpellanten tar opp et sentralt tema som det er viktig at Stortinget også som bevilgende myndighet vier større oppmerksomhet. Dersom vi er opptatt av å sikre et høyere utdanningssystem i Norge som holder høy kvalitet også målt mot utdanningssystemer i andre land, må vi også vende blikket innover i våre egne institusjonsrekker for å få kunnskap om hvordan systemet fungerer og leverer. For Høyre er det viktig å slå fast at utdanningssystemet ikke er til for seg selv, men for studentene som representerer morgendagens arbeidskraft i et arbeidsmarked som krever stadig mer av den enkelte arbeidstaker. Da Stortinget behandlet stortingsmeldingen Utdanningslinja, ble det satt fokus på samfunnets behov for stadig mer kompetent arbeidskraft. Det er også en realitet at stadig flere unge tar høyere utdanning. Det må også kunne sies å være en trend at man ikke lenger slår seg til ro med en bachelorgrad. Stadig flere går videre til masterstudier. Ett av flere uttrykk for kvalitet i utdanningen er utvilsomt studentenes tilfredshet. I det nylig publiserte Forskningsbarometeret kommer det fram at bare én av fire studenter er tilfreds med måten de blir fulgt opp på av studiestedet. Det er etter Høyres mening bekymringsfullt. Utgangspunktet for Kvalitetsreformen i høyere utdanning var nettopp å få til tettere oppfølging av studentene for å få større konsentrasjon om studiene, bedre studentenes faglige prestasjoner og bidra til at flere fullfører på normert tid. Det er derfor et tilbakeslag for Kvalitetsreformen når studentene så massivt gir uttrykk for at de ikke får den forventede og nødvendige oppfølgingen fra sine studiesteder. I 2010 var antallet studenter i Norge økt til 207 000, som er en vekst på nærmere 20 000 på tre år. Det hersker liten tvil om at de senere års økning i studenttallet er en betydelig utfordring for mange av landets universiteter og høyskoler. Mye tyder på at denne veksten går ut over studentene. Høyre har lenge advart regjeringen mot at nettopp dette kunne skje dersom ikke sektoren sikres mer realistiske økonomiske rammer i takt med økende studenttilstrømning. I forrige uke fikk vi kanskje en ny påminnelse om behovet for god studentoppfølging. I den årlige tilstandsrapporten for universitets- og høyskolesektoren fra Kunnskapsdepartementet viser tallene at i gjennomsnitt 85 pst. av studentene på bachelorgrad fullfører på normert tid. Tilsvarende tall for masterstudentene ved universitetene er 72 pst. Ved høyskolene er imidlertid tallet vesentlig lavere, der bare halvparten av masterstudentene gjennomfører på normert tid. Da må vi spørre oss hvorfor. Vi har de senere årene viet gjennomføring i videregående opplæring betydelig oppmerksomhet fordi vi er bekymret for alle dem som ikke fullfører, og hva som da er konsekvensene. Tiden er åpenbart inne til også å sette større fokus på gjennomføring i høyere utdanning, både av hensyn til samfunnet, som trenger arbeidskraften, og av hensyn til studentene, som ikke kommer i mål med studiene sine som planlagt. Våre høyere læresteder bør derfor sette denne problemstillingen enda høyere på sin dagsorden. Målet med Kvalitetsreformen var større nærhet mellom de faglig ansatte i sektoren og studentene fordi vi vet at det virker som en positiv, motiverende drivkraft for studenten. Men statsråden har selvfølgelig helt rett i at det også påhviler studentene et klart selvstendig ansvar for å prioritere sine studier gjennom tilstedeværelse og gjennom arbeid, sånn at man kan oppnå best mulig resultater. I et samfunnsperspektiv er det positivt at utdanningsnivået i befolkningen øker, men det er likevel grunn til å understreke at mange samfunnssektorer også er helt avhengig av fagutdannet personell. Derfor er det en utfordring i tiden som kommer, å finne det riktige balansepunktet mellom ulike utdanninger på ulike nivåer. Det er samtidig en realitet at kompetansekravene for mange arbeidsoppgaver i samfunnet som allerede krever høyskole- og universitetsutdannelse, også øker ytterligere. Det betyr at universitets- og høyskolesektoren må ta sitt samfunnsoppdrag på stort alvor og bidra til at studentene møtes med oppdatert og forskningsbasert undervisning og opplever at institusjonenes ansatte er der for dem gjennom hele studieløpet. På samme måte må institusjonene møte den yrkesaktive delen av befolkningen med relevante etter- og videreutdanningstilbud for å møte et økt kompetansebehov i samfunnet generelt. Også disse studentene har krav på god oppfølging for å lykkes med sine studier.