Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2015-02-17:
Kvinner i Norge lever lenge, nesten 85 år i gjennomsnitt. Vi har god helse og lever lenger friske, vi føder barn i trygge omgivelser, vi har lav barne- og mødredødelighet, og vi har en god svangerskapsomsorg og gode permisjons- og støtteordninger. Men vi har noen særlige utfordringer knyttet til kvinnehelse, som vold og overgrep, at kvinner i mindre grad har vært inkludert i forskningens kliniske studier, og at det har vært forsket i mindre grad på sykdommer som er spesifikke for kvinner. Det er regjeringens mål å skape pasientens helsetjeneste, og regjeringen har derfor uttalt at det vil være viktig å se på kjønn som en av variablene som påvirker pasientens behov. Regjeringen har derfor bedt Helsedirektoratet og de regionale helseforetakene om å legge kjønnsperspektivet til grunn for utvikling av tjenestene og sikre at særskilte utfordringer knyttet til kvinners eller menns helse skal bli møtt. Vi er enig i at helsepolitikk og praksis i helsetjenestene i sterkere grad må tilpasses de forskjellene som finnes mellom kjønnene. NOU-en fra 1999, Kvinners helse i Norge, avdekket stor kunnskapsmangel og manglende integrering av kjønnsperspektivet i helsepolitikk og i praksis. Det ble på bakgrunn av dette laget en tiårig kvinnehelsestrategi. Denne har Helsedirektoratet nå gjennomgått. Rapporten viser at mye av innholdet i NOU-en fra 1999 og kvinnehelsestrategien fortsatt er aktuelt. Vi mener tidspunktet nå er kommet for å fokusere på de områder som har vært for dårlig dekket, og se på nye utfordringer som har oppstått. Siden 1999 har det vært forsket mer på kvinners helse, og regjeringen har valgt å videreføre dette innsatsområdet i 2015. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen gjennomfører nå mange tiltak som indirekte og direkte har stor betydning for kvinnehelse. Snart kommer regjeringens likestillingsmelding. Den vil fokusere på positive virkemidler og ha et bredere likestillingsperspektiv. Den vil bl.a. drøfte tiltak mot ufrivillig deltid, lav yrkesdeltakelse blant minoritetskvinner og kompetanseløft i kvinnedominerte yrker. Den vil se nærmere på forskjeller på kvinners og menns helse og fremme kvinners entreprenørskap. På det viktige feltet vold i nære relasjoner vil den gå fra handlingsplaner til faktisk handling. Vi er også glad for at regjeringen kommer med en egen ungdomshelsestrategi, med en handlingsplan for seksuell helse. Vår regjering utvider også forskrivningsrett for prevensjon, slik at helsesøstre og jordmødre nå får dette for alle kvinner i alle aldre. Lett tilgjengelig prevensjon er ett av virkemidlene for å redusere uønskede svangerskap og aborter. Det er også svært positivt at det er utarbeidet nye retningslinjer som sikrer at jordmødre skal spørre om vold når gravide kommer til konsultasjon på helsestasjonen. Dette kan tidlig avdekke vold i hjemmet og gjøre hjelpeapparatet i stand til å trygge og hjelpe. Det er også relevant for kvinnehelseperspektivet at regjeringen styrker skolehelsetjenesten betraktelig. Kvinnepolitikere i Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti har bedt regjeringen prioritere kvinnehelse og medisinsk forskning og ta viktige perspektiver inn i likestillingsmeldingen. Dette ble gjort i et felles utspill i avisen Aftenposten i desember 2014. Sammen med Fremskrittspartiet har Høyre i den innstillingen vi behandler i dag, bedt regjeringen utarbeide et eget kapittel i likestillingsmeldingen knyttet til kvinnehelse, hvor utvalgte områder skal prioriteres. I Høyre mener vi arbeidet med å utjevne forskjeller mellom kjønnene knyttet til helsetjenester må fortsette uten opphold, og at en ny offentlig utredning vil kunne sette viktige prosesser på vent. Derfor støtter vi ikke forslaget om en ny offentlig utredning om temaet nå. Vi har tiltro til at regjeringens likestillingsmelding i 2015 vil beskrive utfordringer knyttet til uønskede kjønnsforskjeller i kvinners disfavør, at den vil peke på tiltak som er nødvendig for å endre på dette, at meldingen vil avklare hvilke punkter fra NOU-en i 1999 som ikke har blitt fulgt opp, og om det er sider ved kvinnehelse som manglet i utredningen fra 1999.