Bente Stein Mathisen (Høyre), 2013-12-06:
Våre politiske motstandere prøvde i valgkampen gang på gang å lage et skremmebilde om at en regjering med Høyre og Fremskrittspartiet ville bety en rasering av velferdsstaten. Det norske folk lot seg ikke lure. Vi fikk et storting med historisk mange representanter på borgerlig side. Folket ville ha en ny politisk retning med mer tillit til den enkelte og mer maktspredning. De rød-grønne har også prøvd å så tvil om eierskapet til den norske velferdsstaten. La det ikke herske noen tvil, den nordiske velferdsmodellen er et politisk felleseie som omfavnes av både høyresiden og venstresiden i norsk politikk, og Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen vil bygge videre på den. Men vi ønsker en politikk som gir mer ansvar og myndighet til enkeltmennesket, familien og lokalmiljøet. Vi ønsker en modernisering og forenkling av velferdsstaten. Etter valget har den rød-grønne opposisjonen anklaget regjeringen for løftebrudd. Løftebrudd med tanke på hva? Er det løftebrudd fordi politikken som føres, ikke ble slik de skremte med? Da er det jo de rød-grønne som driver med løftebrudd, for de skremte med at Høyre og Fremskrittspartiet kom til å rasere velferdsstaten. Vi sa derimot at vi ville hegne om den nordiske velferdsmodellen og bygge videre på den, og det viser også det framlagte budsjettet. I Høyre er vi tydelige på at vi ønsker et samfunn med muligheter for alle, og det er et overordnet mål i arbeids- og sosialpolitikken å bidra til at flest mulig mennesker kan få oppleve den trygghet og glede det er å ha et inntektsgivende arbeid. Altfor mange står utenfor arbeidslivet. Selv om vi har lave arbeidsledighetstall, er 600 000 mennesker i arbeidsfør alder helt eller delvis uten jobb, fordi de er på helserelaterte trygdeordninger. Andelen yngre uføretrygdede øker, særlig gjelder det personer med psykiske vansker. Ingen sykdom koster både samfunnet og ikke minst den enkelte mer enn psykiske lidelser. Det er derfor viktig å målrette tiltakene, slik at flere unge uføre får mulighet til å komme inn i arbeidslivet. I det framlagte budsjettet har regjeringen styrket innsatsen for personer med nedsatt arbeidsevne med 3 000 flere tiltaksplasser i 2014 enn i 2013. Dette vil komme dem som strever med å komme inn i arbeidslivet, til gode. Et eksempel er den lille bedriften Joe Silver Communication i Asker. Det startet som et lite enkeltmannsforetak for fem år siden. Initiativtaker var en far som prøvde å lage en arbeidsplass for sin voksne, uføretrygdede sønn, som sliter med psykiske helseplager. Bedriften består i dag av fem ansatte og en arbeidsleder. Det gis støtte fra Nav. De ansatte er både personer som sliter med psykiske helseplager, og personer som har fysiske handikap. Arbeidet de utfører for bedrifter og enkeltpersoner, er konvertering/digitalisering av lyd og bilde i alle formater, som f.eks. overføring av videokassett som VHS, Mini-DV og Super 8-filmer til DVD. De har stor pågang, og de utfører et godt arbeid i et lite, trygt og trivelig arbeidsmiljø, noe som fremmer sosial trening, trygghet, og det å ha en opplevelse av å bidra til samfunnet. Jeg vil si det så sterkt at det er en menneskerett at alle som kan, har lyst og evner, skal få en ny sjanse til å komme inn i arbeidslivet. Alle som kan jobbe, helt eller delvis, må vi tilrettelegge for, slik at de kommer i jobb. Det bidrar til et sterkere sosialt sikkerhetsnett. Organisasjonen Unge funksjonshemmede presenterte tidligere i høst en undersøkelse som het Ung og ufør. Samtlige informanter i undersøkelsen sa at de hadde et sterkt ønske om å kunne jobbe og bidra til samfunnet. For de aller fleste er arbeidsplassen den viktigste sosiale arenaen og nettverket utenom familien. Jobben er ikke bare viktig som en inntektskilde, den er også viktig som et godt sosialt sikkerhetsnett. Den nye regjeringen ønsker et arbeidsliv med gode tilretteleggingsordninger som inkluderer flest mulig. Vi innser at det ikke fungerer bra nok i dag. Det fungerer ikke bra nok når enkelte funksjonshemmede opplever å få uføretrygd i 18-årspresang fra Nav. Skal vi få flere mennesker i jobb, trenger vi ikke bare god politikk, men også et arbeidsliv der lederne har fokus på hva den enkelte kan bidra med, og ikke ser seg blind på begrensninger. Den nye regjeringen ønsker å legge til rette for et åpent arbeidsliv, gjennom bl.a. å utvide adgangen til bruk av midlertidige ansettelser, slik at reglene for privat sektor blir mer like reglene i staten. Likevel skal fast ansettelse være et mål og hovedregelen i arbeidslivet og arbeidsmiljøloven. En midlertidig stilling kan i noen tilfeller være det som gjør at en arbeidsgiver tør å gi enkelte en sjanse, og kan være et springbrett til permanent jobb for noen som har stått lenge utenfor arbeidslivet. Det handler om å prøve ut nye systemer, se det enkelte mennesket, bry seg og ikke la systemene stå i veien for de gode løsningene. Dette håper jeg vi kan jobbe fram på tvers av de politiske skillelinjene. I arbeidet med å inkludere flest mulig i arbeidslivet, må vi slippe alle gode krefter til.