Ingjerd Schou (Høyre), 2003-06-10:
Først og fremst vil jeg understreke at jeg fullt ut deler forslagsstillernes engasjement for de bostedsløses vanskelige situasjon. Det er altfor mange som ikke har en bolig som de kan kalle sitt hjem. Regjeringen er opptatt av at både nødvendige og effektfulle tiltak iverksettes nettopp for å forebygge og bekjempe bostedsløshet. Jeg er også glad for at det er en bred politisk oppslutning og dermed også et engasjement knyttet til dette. Som det fremkommer i mitt brev til komiteen, mener jeg at det fremlagte forslaget griper både praktisk og prinsipielt inn i dagens ansvarsdeling for den offentlige boligpolitikken. Jeg har merket meg at flertallet i komiteen synes å være enig i dette, ved at de mener at forslaget om kommunal plikt til å skaffe bostedsløse varige botilbud innebærer for stor utvidelse av kommunens ansvar. Allerede i dag er det dessuten slik at kommunene har et klart ansvar for å sikre midlertidig husvære, jf. lovens § 4-5. For å forebygge bostedsløshet satser Regjeringen på et bredt spekter av virkemidler: Regjeringen sendte i desember 2002 ut et rundskriv til landets kommuner og namsmenn som gir veiledning i hvordan disse nettopp kan bidra til at den enkelte kan mestre sin bosituasjon bedre. Det er et felles boligsosialt rundskriv i samarbeid mellom Justisdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet og Sosialdepartementet. Regjeringen viderefører Prosjekt bostedsløse, som er et metode- og modellutviklingsprosjekt med deltakelse fra sju storbykommuner og tre frivillige organisasjoner. Til sammen får de 10,5 mill. kr. Pr. i dag er det 24 bolig- og oppfølgingstiltak under utprøving. Langt de fleste kommunene rapporterer tilbake at bruken av hospits er redusert, og det viser seg også at kommunene nettopp er opptatt av dette. Regjeringen har tildelt 19 mill. kr til seks storbyer til styrking av det ordinære tjenestetilbudet i kommunene, slik at de i større grad kan bistå personer med behov for oppfølging for å mestre et boforhold – noen trenger hjelp til å bo. Kommunene som nå får midler, er Bergen, Drammen, Oslo, Kristiansand, Stavanger og Trondheim. Regjeringen har også avsatt 3 mill. kr til forskning om bostedsløshet. Norges byggforskningsinstitutt er gitt i oppdrag å gjennomføre en nasjonal kartlegging av omfanget av bostedsløshet og hvem som rammes. Tallene vi har i dag, er fra 1996. Fafo har også fått i oppdrag å kartlegge hva oppfølging i bolig innebærer, og hvilke resultater oppfølgingen får for bostedsløse. For Regjeringen er det et mål å øke kommunenes frihet og handlingsrom. Derfor har også Regjeringen foreslått en betydelig økning i kommunens frie inntekter. Husbanken har også fått flere midler til både låneramme, boligtilskudd og bostøtte, i tillegg til at det er foreslått økte ressurser til oppfølging og veiledning av kommunene i boligsosialt arbeid. Regjeringen vil i sin boligmelding til høsten ta opp både praktiske og prinsipielle spørsmål knyttet til grupper som står svakt på boligmarkedet. Vi er alle enige om at midlertidig husvære, som f.eks. hospits, ikke er noen ideell boform. Imidlertid vil det alltid – om vi vil det eller ei – av ulike grunner kunne oppstå situasjoner der et midlertidig husvære er helt nødvendig. Det avgjørende her vil imidlertid være hva slags tilbud som gis, og også hvilken kvalitet det tilbudet har. Den 3. juni sendte departementet derfor ut et rundskriv om kvalitetsveileder for midlertidig husvære. Det rundskrivet har nettopp til hensikt å fokusere på kvalitet i det tilbudet som gis, og at kommuner er seg dette bevisst når kommunene skal inngå slike avtaler. Det er et mål at så mange som mulig kan få tilegnet seg en bolig som de kan kalle sitt hjem. Da er det også viktig at vi iverksetter de tiltak som bidrar til dette. Regjeringen har iverksatt flere slike tiltak.