Stine Renate Håheim (Arbeiderpartiet), 2011-01-13:
I 2009 ble det opprettet 5,2 millioner nye inkassosaker i Norge. En fjerdedel av disse sakene dreier seg om unge under 25 år. Tallene forteller om en skremmende utvikling. Jeg har derfor også lyst til å takke interpellanten for å reise en veldig viktig debatt, og også takke statsråden for mange gode svar. Det er bekymringsverdig når flere pådrar seg gjeld som de ikke greier å håndtere. Særlig gjelder det unge mennesker, fordi de er mer utsatte på finansmarkedet, har lavere inntekter og ofte mer usikre jobber. Men så har jeg også lyst til å understreke at det er en vanskelig debatt med viktige balanseganger, for det er nødvendig å si at alle har ansvar for egen økonomi. Det ansvaret må ligge til grunn. Vi har alle selv et ansvar for ikke å bruke mer penger enn vi har. Alle har også et ansvar for å ta de riktige valgene, men det personlige ansvaret må kombineres med politiske tiltak som styrker forbrukernes rettigheter og beskytter enkeltmennesket fra å bli utnyttet, ofte i en sårbar situasjon. Selv om mange av aktørene i bransjen tar ansvar og har etablert gode rutiner, kommer vi ikke unna at deler av bransjen er spekulativ i sin jakt på profitt, driver aggressiv markedsføring og tilbyr lån uten sikkerhet eller kausjon, lån på halvtimen per sms og ferdigutfylte søknader. Vi har vel alle opplevd – jeg har i hvert fall opplevd det flere ganger – å gå ned Karl Johan, der det løper folk etter deg med kredittkort, og de tar nesten ikke nei for et nei. Alt dette for å friste noen til å ta opp et lån som det kan bli vanskelig å betale ned, sånn at rentegaloppen starter og firmaene tjener store penger. Jeg ser derfor fram til, i likhet med interpellanten, Forbrukerrådets gjennomgang av markedsføringen. Det er det et behov for. Jeg kan ha forståelse for at fristelsen kan være stor, særlig for mennesker som ikke alltid forstår rekkevidden av det de gjør. Derfor har det vært viktig for Arbeiderpartiet og de rød-grønne å styrke forbrukernes vern og rettigheter. Vi har styrket frarådningsplikten, innført forklaringsplikt, vi har lovfestet kredittvurdering og 14 dagers angrerett, og det er innført plikt til bl.a. å oppgi effektiv rente i all markedsføring av lånetilbud. Der Bondevik II-regjeringen innførte og økte usosiale gebyr for utleggsbegjæringer, har den rød-grønne regjeringen redusert gebyrene med 230 mill. kr. Det er ett av flere viktige tiltak for å bekjempe fattigdom. Mange gode lover er innført av den rød-grønne regjeringen det siste året, men det hjelper ikke å ha rett dersom man ikke får rett. Derfor er også bl.a. rettshjelpsmeldingen – som nå skal rulles ut, om gratis juridisk bistand til flere – et viktig bidrag for at flere skal få rett, og at problemene blir løst på et tidligere tidspunkt. Jeg har også i denne debatten lyst til å gi ros til alle de frivillige som driver med gjeldsrådgivning i Juss-Buss, Gatejuristen, JURK og i andre organisasjoner. Som på alle områder er forebygging det beste og mest effektive tiltaket. Her har vi virkelig en vei å gå. På slutten av fjoråret presenterte Dagens Næringsliv en undersøkelse som viste at bare halvparten av unge mellom 18 og 20 år faktisk vet hva rente er. Da sier det seg selv at forbrukslån og kreditt kan bli en kortkjøpt lykke. Det understreker viktigheten av forklaringsplikt og frarådningsplikt, men det understreker også viktigheten av bl.a. de målrettede kampanjene Forbrukerrådet har kjørt. Det understreker viktigheten av relevant matematikkundervisning og økonomifaget på videregående, men det er også viktig at ungdom får med seg en god dose fornuft hjemmefra. Programmet Luksusfellen sier noe om viktigheten av å løse problemene før de blir så store at de er uhåndterbare. Ifølge sosialtjenesteloven har kommunene forpliktelse til å tilby økonomiske råd og veiledning og hjelp til dem som sliter. I 2009 gjennomførte Forbrukerrådet en undersøkelse som hadde et nedslående resultat. Bare 12 norske kommuner tilbyr god hjelp i den forstand at de har god informasjon på hjemmesidene, svarer raskt og tilbyr rådgivningstime innen to uker. Halvparten av kommunene svarte ikke på henvendelsen eller ga ufullstendige svar. Det er ikke godt nok. Kommunene kan ikke løse det problemet alene, men med økningen i sosialhjelpsutbetalingene er det også kanskje et hint til landets kommunepolitikere om at det å satse på gjeldsrådgivning på sikt kan gi kommunen sparte utgifter, og mange mennesker kan også spares for belastninger, bekymringer og problemer.