Marianne Aasen (Arbeiderpartiet), 2016-06-16:
En god kollega, Jette Christensen, som jeg ser sitter i salen nå, skrev følgende tekst til bildet av fem fargerike damer på Facebook i går: Felles for de kloke damene jeg møtte på Furuset, er at de vil jobbe, de vil lære bedre norsk og de vil delta. Da er det vår jobb å gjøre det mulig. Jeg, i likhet med de fleste andre politikere, også statsråden, har vi fått høre nå, har møtt samme holdning og innstilling hver gang vi møter innvandrere og flyktninger som er nyankomne, eller er på introduksjonsprogram f.eks. Da må jeg innrømme at kontrasten blir stor til tonen og det etterlatte inntrykket fra Fremskrittspartiets representanter. De vektlegger i debatter og i det offentlige rom et negativt utgangspunkt, og det handler om at dette er store problemer, og om de ikke vil, så skal de. Underforstått: De vil ikke lære norsk, de vil ikke jobbe. Men sannheten er en annen. Langt de fleste vil både lære norsk og tjene egne penger, men det er mange hindringer som gjør det vanskelig, og det er hindringer vi som politikere kan gjøre noe med. Så la oss jobbe med å utvikle en god integreringspolitikk i stedet for å mistenkeliggjøre en stor gruppe mennesker. Så hvordan gjøre det mulig for alle de mange innvandrerne som har vært her i en uke eller i mange år, å få en plattform som de kan leve gode, selvstendige og frie liv på? Debatten her viser en lang liste, og jeg vil ta for meg ett område spesielt, og det er utdanning. Norge har et godt utdanningssystem som er gratis hele veien, og som er med på å sikre at dette landet har et konkurransedyktig næringsliv. Vi har en velfungerende offentlig sektor, og svært mange mennesker i Norge lever gode, lykkelige liv. Det er den skandinaviske velferdsstaten, som er unik i verden, som sørger for dette. Men det betyr ikke at utdannelse tatt i utlandet, andre steder, har dårlig kvalitet. Mange som kommer til Norge, har en lang og god utdanning bak seg, de har fagutdanning eller universitetsstudier med seg i kofferten. Og naturlig nok vil de ta i bruk utdanningen, hvilket er lurt også for samfunnet vårt. Generelt trenger vi mennesker med kompetanse, nær sagt uansett type fagutdanning, bachelorgrad eller mastergrad. Og vi trenger gründere og folk som ønsker å starte for seg selv, hvilket mange i denne gruppa ønsker. Men skal dette gjennomføres i praksis, er det avgjørende at godkjenningsordningene for utenlandske utdanninger og yrkeskvalifikasjoner forenkles og forbedres. Det er NOKUT som har ansvaret for godkjenning av utenlandsk utdanning, og det er positivt at regjeringen vil opprette et felles informasjonspunkt og en felles nettportal for søknader om yrkesautorisasjon. Men det er ikke nok. Den felles dugnaden om hurtigkartlegging av kompetanse som ble lansert i fjor høst, ble i realiteten avlyst da regjeringens svar var en nettportal. Manglende dokumentasjon er ofte et problem, og det har ofte naturlige årsaker når man flykter fra land som er i borgerkrig. Det er likevel mulig å godkjenne utdanning ved andre metoder, hvilket NOKUT har jobbet systematisk og godt med. De er klare til å gjøre mer av kartleggingsjobben, de er klare til å reise ut til mottak, for der sitter det mange tusen, og de venter. De venter på vedtak om mulig opphold, og de venter på en kommune å bo i – og ventetida kan brukes langt bedre, ikke minst til å kartlegge kompetanse. Arbeiderpartiet er utålmodig, og vi har flere konkrete tiltak: Vi vil forenkle godkjenning av kvalifikasjoner og lage en enklere innslusing av godkjente utdanninger. Sammen med kartlegging i mottak må man identifisere hva som mangler for at den utenlandske utdanningen kan godkjennes i Norge. Det bør så utvikles og organiseres kurs- og utdanningstilbud som tetter dette gapet, slik at de får en godkjent grad som raskt kan tas i bruk. Det er særlig viktig å kartlegge behov og ønsker for videregående opplæring før bosetting i kommunene, slik at yngre elever er sikret et tilstrekkelig tilbud for god opplæring der vedkommende skal bo. Her bør fylkeskommunen ha en klar og tydelig rolle siden de har ansvaret for videregående opplæring og fagskolene våre. Det mangler i dag, og regjeringen bør snarest ta fatt på den jobben. NOKUTs oppgaver knyttet til at mange flytter til Norge, blir stadig viktigere. De fleste kommer fra Europa, fra andre land i EU/EØS-området. Mange kommer også fra resten av verden, enten som flyktninger eller innflyttere via ekteskap eller jobb. På grunn av dette må NOKUT styrkes, noe Arbeiderpartiet har foreslått, med bevilgninger i inneværende statsbudsjett, slik at de får den kapasiteten som trengs for å gjøre en god og kvalitetssikret jobb. Og da tenker jeg ute på mottak, slik de selv foreslo. Men jeg synes det er dumt når vi ikke får gjort noe med dette, for det er en sløsing med ressurser, en sløsing med menneskelige ressurser. Det er særlig dumt at så mange mennesker som vil jobbe, sitter uvirksomme. De vil lære norsk, og de vil bruke kunnskapen og kompetansen sin. Men etter å ha hørt på representanten Keshvari og statsråd Listhaugs innlegg, synes jeg ikke det virker som de synes det er så veldig dumt, og det virker ikke som de synes det er et særlig stort problem.