trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-04-23:
Spørsmålet om Fornebubanen har jo ei lang historie. Det er lagt opp til at ein finn midlar til den banen innafor staten sine fylkesfordelte midlar, på same måten som ein gjer det i Bergen med Bergensbanen. Eit statleg bidrag til Fornebubanen er av etatane føresett dekt innafor den såkalla fylkesfordelte investeringsramma. Det er lova 600 mill. kr, som sjølvsagt står fast, jf. det som òg vart lagt fram for Stortinget i budsjettproposisjonen for 2008. Som sagt: Per i dag er dei avsette midlane til Fornebubanen - den type øyremerking av midlar til enkeltprosjekt - ei rekning som denne regjeringa ikkje har ynskt. Me ynskjer meir styring til fylkeskommunane, ikkje mindre.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-04-23:
Det er ganske enkelt å svare på det spørsmålet: Det er for lite til å tenkje seg at ein skal få ei vidare utbygging av riksvegnettet. Det er mange spørsmål som må diskuterast i det vidare arbeidet med Nasjonal transportplan. Det eine er fordelinga mellom drift og vedlikehald kontra investering. Det andre er forholdet til kva som skal finansierast av staten, og kva som skal ha andre finansieringskjelder. Forholdet mellom dei store investeringsprosjekta og dei mindre investeringstiltaka, som etatane har teke opp, er eit viktig spørsmål, og òg om me kan sjå dei ulike postane - altså investeringsmidlar og vedlikehaldsmidlar - meir i samanheng for slik å få meir ut av kvar krone. Når det gjeld spørsmålet om eit vedlikehaldsfond, registrerer eg igjen at det er stor kreativitet for å finansiere samferdsle, og eg minner på sedvanleg vis om at det til sjuande og sist handlar om viljen til å prioritere opp samferdsle innafor det enkelte årets budsjett.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
I tillegg til at det ved norske tunneler i fjor ble avdekket store mangler og vedlikeholdsetterslep, fikk vi i går kjennskap til at det er avdekket svært alvorlige sikkerhetsmangler ved Jernbaneverket, og de er så alvorlige at Jernbanetilsynet faktisk går så langt at man vurderer å stenge all jernbanetrafikk fra 1. juli på grunn av manglende styring og kontroll når det gjelder å håndtere den virksomheten Jernbaneverket har ansvaret for. Dette er svært alvorlig. Man kjenner til at det har vært konflikt mellom tilsynet og Jernbaneverket over en tid. Men dette kan ikke få fortsette lenger, fordi det truer passasjerenes sikkerhet. Ser statsråden at med slike forhold kan det reises spørsmål ved jernbanens organisering i Norge, og at det må tas grep umiddelbart for å gi passasjerene trygghet for at toget er sikkert å bruke? Hvordan vil statsråden holde Stortinget orientert om sikkerheten ved jernbanen?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Jeg registrerer at statsråden er svært opptatt av at det ikke finnes noen gratis lunsj. Det er vi faktisk helt enige om. Men det går vel an å fordele kostnadene over flere år og ikke betale alt på en gang, slik at man kan få satt i gang flere prosjekter. Høyre ønsker OPS-prosjekter. Regjeringen har sagt at de ønsker prosjektfinansiering, selv om det foreløpig er utsatt. For Fremskrittspartiet er ikke det viktigste hva det heter, men at det faktisk er staten som betaler hele regningen for veibyggingen, og at man får en kraftig økning i de statlige bevilgningene til utbygging av vei- og jernbanenettet. Er statsråden enig i at enten man velger OPS, prosjektfinansiering eller fondering kan utbyggingen finansieres fullt ut av staten? Og er statsråden enig i at ved å utnytte disse mulighetene vil kostnadene være mindre bundet til de årlige budsjettene? Er statsråden også enig i at slike verktøy forsterker effekten av å øke investeringene og vil bidra til en raskere utbygging av bevislige lønnsomme samferdselsprosjekter som er helt overmodne for igangsetting?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Jeg merket meg at ministerens retorikk endrer seg litt fra tid til annen. Nå ble det sagt at måloppnåingen er «overoppfylt» de to siste år, men sannheten er at det er et etterslep over tre år. Men jeg vil konsentrere mitt spørsmål om trafikksikkerhet, om det at vi har økende rate på ulykker i trafikken. I stortingsproposisjonen for samferdsel for 2008 skriver en at en samlet for perioden 2006-2008 har en måloppnåing på 45 pst. når det gjelder trafikksikkerhet. Da er mitt spørsmål til ministeren, som er veldig fornøyd med at man har oppfylt krone for krone: Er hun like fornøyd med måloppnåingen på trafikksikkerhetsområdet?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
En kjent person sa: En gang skal selv steinene rope. Uten sammenligning for øvrig, og for å si det slik: Vi ser at det ikke bare er politikere som ber om ny kontraktsformer, om OPS og prosjektfinansiering, men etatene gjør det i Nasjonal transportplan. De har sett på de utfordringene vi står overfor. De har sett OPS-prosjekter i funksjon. Nå ber de om prosjektfinansiering og nye kontraktsformer. Jeg vil konsentrere meg om det siste. Jeg synes det er spennende, det forslaget som ligger i NTP om nye kontraktsformer, der en altså kan tenke seg å se investeringsmidler, vedlikeholdsmidler og annen finansiering i sammenheng og sette ut arbeidet til en entreprenør over en 10-15-årsperiode for å få satt veien i skikkelig stand. Deler ministeren et slikt synspunkt?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-04-23:
Statsråden refererer stadig til Bondevik-regjeringen. Men Bondevik-regjeringen måtte altså få orden på norsk økonomi og skaffe næringslivet konkurransedyktige betingelser før vi kunne bevilge mer til de offentlige oppgavene. Denne regjeringen har 132 milliarder kr mer å rutte med enn det Bondevik-regjeringen hadde. Vedlikeholdsetterslepet er altså beregnet til 15 milliarder kr på veg og 5-6 milliarder kr på jernbane. NTP-forslagets svar på disse viktige utfordringene er en reduksjon i investeringene. Høyre har lansert en annen løsning. Vi ønsker et vedlikeholdsfond både for de vedlikeholdsoppgavene som er nær forestående, og for dem som ligger fra tidligere, med en årlig avkastning som kan løse disse oppgavene. Vil statsråden støtte et slikt vedlikeholdsfond?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-04-23:
I Høyre syns vi det er hyggelig at den skattepolitikken vi førte i forrige periode, har gitt så mye mer til norsk økonomi og gitt oss muligheten til å bevilge mer til fornuftige oppgaver. Det var OPS som var temaet. OPS eller offentlig prosjektfinansiering er konkurranse. Det er snarere realisering. Det er bedre samfunnsøkonomi. Det handler om private aktører, og det handler om smidige, statlige ordninger. Dette er altså en ordning som virker. Det har vi sett tre eksempler på i Norge. Senterpartiet i Sverige, i borgerlig regjering, har store planer om reformer innenfor transportsektoren, mens vi her i landet ser en tilnærmet handlingslammelse innenfor alt strukturarbeid innen transportsektoren. Er det den store ideologiske uenigheten i Regjeringen som vi ser også i denne saken? Eller er det rett og slett mangel på vilje når man ikke kommer opp med en eneste pragmatisk strukturreform?
Borghild Tenden (Venstre), 2008-04-23:
Mitt spørsmål gjelder også trafikksikkerhet. Som statsråden selv sa, har biltettheten økt. Lastebilene har blitt større, og bussene har blitt større. Dette går ut over de allerede overbelastede veiene våre, som raser ut. I statsrådens eget hjemfylke, Sogn og Fjordane, går diskusjonen høyt om Dalsfjordbrua - et prosjekt som nærmer seg 1 milliard kr, og som har for lav årsdøgntrafikk til å kunne bompengefinansieres. Dette kan gå på bekostning av trafikksikkerhet på veier som er kjent for statsråden, som rv. 60, rv. 609 og Lotetunnelen. Forhenværende statsråd Skogsholm prioriterte trafikksikkerhet. Vil statsråden ikke overkjøre lokaldemokratiet, men gå i dialog med egne partifeller og prioritere trafikksikkerhet på bekostning av store prestisjeprosjekter?
Borghild Tenden (Venstre), 2008-04-23:
Mitt spørsmål dreier seg også om å få mer samferdsel for pengene. De rød-grønne stanset all form for konkurranseutsetting på jernbane til tross for at rød-grønne ordførere langs Gjøvikbanen fullroser Gjøvikbanen, som nå har 40 pst. flere avganger, høyere punktlighet, større regularitet og er bedre tilrettelagt for funksjonshemmede. Tilsvarende erfaringer har man også fra Danmark og Tyskland. Konsernsjef Einar Enger har selv sagt at det å få konkurranse, det skjerper en. Ser samferdselsministeren at økt konkurranse kan bidra til og gi positiv effekt for mer og bedre jernbane og for den saks skyld vei?
Trond Helleland (Høyre), 2008-04-23:
Jeg har også et spørsmål til samferdselsministeren. Utkastet til Nasjonal transportplan ble lagt fram 17. januar. Skuffelsen over manglende satsing på nyinvesteringer er stor over hele landet. Dette er det selvsagt mulig å gjøre noe med når Regjeringen i løpet av desember skal legge fram sitt forslag for Stortinget. Samferdselsministeren skryter av de økte bevilgningene og den enorme satsingen som har vært, og kaller det et samferdselsløft. Men som representanten Halleraker sa, denne regjeringen har fått over 132 milliarder kr mer å rutte med. Svært lite av dette går med til å bedre en nedslitt samferdselssektor. Faktisk har andelen av statsbudsjettet til samferdsel gått ned fra 2,3 pst. i 2005 til 2,15 pst. i 2008. Da er det viktig å være kreativ. Trøsten for mange rød-grønne politikere har vært Soria Moria-erklæringen, der det står: «Regjeringen vil: - utrede prosjektfinansiering for sammenhengende utbygging og modernisering av nye veg- og jernbanestrekninger.» Dette skapte håp hos mange om at en skulle tenke utradisjonelt. Men i 2007 i statsbudsjettet sa Regjeringen selv: «Regjeringen finner at investeringene i veg og jernbane fortsatt bør bevilges etter gjeldende budsjetteringsprinsipper, og at det således ikke etableres en ordning med lånefinansiering.» Da har vi et utkast til NTP på bordet, der både Jernbaneverket og Statens vegvesen ønsker å ta i bruk den type finansiering, enten prosjektfinansiering eller OPS, Offentlig Privat Samarbeid. Så har vi en evaluering på bordet av tre OPS-prosjekter som viser halvert byggetid, med de besparelser det har for trafikanter og næringsliv. Er det statsrådens og Regjeringens fobi mot private løsninger som gjør at Regjeringen ennå ikke har konkludert når det gjelder OPS? Ønsker statsråden å bidra til at en kan få bygd veier i dobbel fart, på en raskere og mer effektiv måte enn vi gjør i dag?
Trond Helleland (Høyre), 2008-04-23:
Det er interessant. Statsråden kom i et svar her i salen i stad til Øyvind Halleraker med det litt oppsiktsvekkende utsagnet at det er uvesentlig hva slags løsning en velger, bare en bevilger pengene. Nå sier statsråden at det faktisk kan være interessant å diskutere både OPS og prosjektfinansiering. Viser ikke det at det faktisk er svært vesentlig hva slags type virkemiddel en bruker når en skal få pengene til å strekke lengst mulig? Nettopp det at OPS-prosjekter har hatt så rask framdrift, gir jo en stor samfunnsøkonomisk gevinst. På 3 mil vei, E18 i Vestfold, brukte Statens vegvesen 89 måneder på å fullføre prosjektet. På en tilsvarende strekning, på OPS-prosjektet Grimstad-Kristiansand, brukte den private utbyggeren 36 måneder på å fullføre prosjektet. Viser ikke det at OPS er en god løsning?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Eg har spørsmål til barne- og likestillingsministeren: I høyringa om forslag til ny ekteskapslov som var her på Stortinget på måndag, blei det uttrykt stor bekymring for trusfridomens framtidige kår. I forslaget til ny ekteskapslov seier Regjeringa at det er opp til Kyrkja å ta stilling til om ein vil vie likekjønna par. Samtidig seier Regjeringa at dei håpar Kyrkja vil skifte meining og vil vie homofile og lesbiske. Barne- og likestillingsministeren har uttrykt dette på følgjande måte i avisa Vårt Land: «Jeg har håp om at også religiøse trossamfunn er på glid i disse spørsmålene.» Forslaget til ekteskapslov forandrar ekteskapet i sin grunnstruktur. Det blir hevda at dagens skilje mellom ekteskap og partnarskap er diskriminerande. Dersom det er diskriminerande å ha ei ekteskapslov for det forpliktande forholdet mellom mann og kvinne, kor lenge vil det under ein ny rettstilstand vere legitimt å hevde dette tradisjonelle synet utan at samfunnet må slå ned på det som diskriminering? Landsforeningen for lesbisk og homofil frigjøring meiner at eit trussamfunn, dersom dei mottek statsstøtte, allereie i dag ikkje kan nekte å vie likekjønna par. Mange kyrkje- og trussamfunn opplever eit press frå Regjeringa om å endre syn. Dei er også usikre på kva for konsekvensar det vil få å forfekte at ekteskapet er eit forhold mellom mann og kvinne. Eg har følgjande spørsmål til statsråden: Vil det bli sett på som diskriminerande at eit trussamfunn ikkje vil vie lesbiske og homofile? Og kva for konsekvensar vil dette eventuelt kunne få når det gjeld statsstøtte?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Eg takkar statsråden for svaret. Det som statsråden då seier, er at Regjeringa ikkje vil leggje noko press på Kyrkja. Kyrkja skal får lov til å styre sitt indre liv. Det kan opplevast som litt frustrerande for ein del kyrkjeleiarar når ein på den eine sida seier at Kyrkja skal få bestemme sjølv, og samtidig seier at ein håpar at Kyrkja endrar syn. Ein kan bli usikker på korleis rammevilkåra vil vere for religionsfridomen framover. Kan ein føle seg trygg på at Regjeringa ikkje vil presse Kyrkja, at Kyrkja sjølv får lov til å styre sitt eige hus, og at det blir respektert utan at ein konsekvent vil prøve å leggje eit press på Kyrkja for å endre syn?
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Vi er kjent med at det er homofile og lesbiske som har barn i Noreg i dag, og at mange av desse barna ikkje er godt nok sikra juridisk. Det er viktig å sikre alle barn ein god og trygg oppvekst, uansett korleis dei vaksne innrettar sine liv. Men det som er oppsiktsvekkjande, er at Regjeringa, når ho legg fram eit forslag til ei ny ekteskapslov, seier at det er heilt likegyldig kva rammevilkår vi legg til rette for i framtida. Når vi på barnehagefronten er opptekne av at det skal fleire menn inn i barnehagen, og på skulefronten seier at vi vil ha fleire mannlege lærarar inn i skulen, er ikkje det fordi barna ikkje har kontakt med menn på fritida, men fordi kvinner og menn er forskjellige, og at det er viktig at dei får ulike rollemodellar, med tanke på at ein kan ta frå mange barn ei moglegheit. Kjønnskvoteringsdebatten er vi opptekne av, men i samlivet skal vi ikkje ha noka kvotering i forhold til å leggje til rette for menn og kvinner når det gjeld barns oppvekst. Eg synest det er oppsiktsvekkjande at Regjeringa ikkje ser betydninga av ein mann for barns oppvekst.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Ein gjennomgang som Kristeleg Folkeparti har gjort, viser likevel at stadig fleire rusomsorgs-, barneverns- og rehabiliteringsplassar som er drivne av ideelle organisasjonar, blir lagde ut på anbod, trass i at nabolanda Sverige og Danmark i stor grad utnyttar det rommet som EU-reglane gir for unntak av denne typen tenester. Anbodspolitikken truar tilbodet frå dei frivillige organisasjonane, og eg håpar at statsråden lyttar til mange av desse organisasjonane. For ønskjer vi å misse mangfaldet? Vi ønskjer at korkje barn eller eldre skal få oppleve at heimen deira går konkurs, sjølv om dei bur på ein institusjon. Derfor er spørsmålet om statsråden vil vere med og sjå på det forslaget som Kristeleg Folkeparti har fremja i Stortinget om at frivillige organisasjonar som yter helse- og omsorgstenester, skal bli unnatekne frå anbodskravet, for noko må gjerast dersom vi framleis ønskjer å ha eit mangfald innanfor dette tilbodet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Vi har lagt fram forslag om en ny ekteskapslov, og jeg syns det er viktig at alle deltar i diskusjonen om den. Det er åpenbart at Kirken har forandret syn på homofile. I 1952 sa man at dersom man avkriminaliserte dette, ville det føre til at homoseksualiteten kunne få uhyggelig omfang. Kristelig Folkeparti sa da vi vedtok partnerskapsloven i 1992, at dette kan være veldig uheldig, det kan føre til normoppløsning i samfunnet. Så jeg har sett fra mange miljøer at her har vi forandret syn. Det er viktig at vi som samfunnsborgere har meninger om dette. Men når det gjelder spørsmålet om vi kommer til å pålegge Kirken å vie homofile, vil jeg si at det kommer vi ikke til å gjøre. Vi har respekt for at Kirken har interne diskusjoner om dette. Vi kommer til å delta i disse diskusjonene, det er viktig at vi deltar som samfunnsborgere i disse diskusjonene, men vi vil ikke pålegge Kirken å vie. Men vi har nå laget en lov. Loven er altså klar, så når Kirken er klar, er det også mulig for homofile å bli viet i Kirken.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Dette er en viktig verdidiskusjon, og det er viktig at vi som samfunnsborgere og politikere deltar i denne. Kirkens syn har jo forandret seg på mange områder. Kristelig Folkeparti har selv sagt at partnerskapsloven ville føre til en svekkelse av ekteskapets stilling. Det har ikke skjedd etter 1992 - tvert imot ser en at flere gifter seg, og skilsmissetallene går ned. Så jeg syns det er viktig at vi har diskusjon om disse spørsmålene. Hvis Kirken og mange i de kirkelige miljøene føler at denne diskusjonen nærmest er en inngripen, så er den ikke det, men vi skal ha åpne samfunnsdiskusjoner om dette. I mye av den diskusjonen vi har, blir det sagt at man bør ha ytterligere utredninger, at vi ikke har fått belyst alle sidene ved hva dette kan føre til. Jeg syns det er mye viktigere at vi kan få motforestillingene opp i dagen, slik at vi kan få diskutert. Jeg er sikker på at denne loven kommer til å hjelpe mange mennesker som har hatt store problemer på grunn av sin legning, og jeg har sett at Kirken har møtt homofile med en langt større åpenhet enn det vi har sett de siste årene.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Spørsmålet om hvordan privatskoleloven skal praktiseres, er et spørsmål som først og fremst skal rettes til kunnskapsministeren. Men jeg vil uttale meg likevel, på allment grunnlag, for vi har jo lover i Norge, og vi har også holdninger som skolen skal formidle. For en skoleelev mener jeg at det er uheldig hvis man går på en skole hvor man ikke lærer at homofili er noe som praktiseres i det norske samfunnet. Det er naturlig, og dette er noe man vil møte som samfunnsborger. Så jeg synes at norske skolebarn, enten de går i gode private, kristne skoler eller i offentlig skole, skal vite at homofili er naturlig, og at de ikke skal diskriminere eller se ned på mennesker med homofil legning.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Når det gjelder praktisering av regelverket i privatskoleloven og ordninger for tildeling av statsstøtte til privatskoler, er det spørsmål som skal rettes til kunnskapsministeren. Nå har vi jo hatt en diskusjon i Stortinget, og vi har inngått et forlik om en ny ordning i forholdet mellom stat og kirke. Vi går stadig i retning av å gi Den norske kirke mer indre selvstyre. Men det gjør ikke at vi ikke ønsker en allmenn og bred diskusjon om viktige verdispørsmål innenfor Kirken. Jeg er trygg på at de kristne privatskolene vi har i dag, er opptatt av å gi barn og unge en ballast for å delta i det samfunnet vi har. Men det samfunnet de ungene skal ut i, er et helt annet når det gjelder homofile, enn det samfunnet vi så for 20-30 år siden. Så disse ungene må vite at homofile er en del vårt samfunn, og de må også være forberedt på å møte barn som har homofile foreldre. Det er en viktig del av allmenndannelsen i vårt samfunn.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Regjeringen har jo foretatt grundige utredninger av hvorvidt dette er i tråd med internasjonale konvensjoner, og de barnerettslige konsekvensene av en ny ekteskapslov har vært gjennomgått, også de internasjonale konsekvensene. Så dette har vært grundig utredet. Men det som er realiteten her, er jo at det fødes mange barn med lesbiske foreldre i dag, og jeg regner med at Ulf Erik Knudsen og mange av hans kolleger har hatt besøk på Stortinget av barn som har lesbiske foreldre. Mange av disse barna blir til ved klinikker i Danmark og i andre land. Dersom vi gir lesbiske muligheten til å bli inseminert i Norge, vil barnet ha mulighet til å kontakte sin biologiske far når han eller hun har fylt 18 år, og derfor vil det å få dette inn i det norske lovverket styrke disse barnas rettigheter sammenlignet med det som er situasjonen i dag.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Jeg har hatt gleden av å møte en meget talefør 18-åring. Hun er elevrådsleder på Nesodden videregående skole, Sofie heter hun. Og det hun sier, som er oppvokst med to lesbiske mødre, er: Slutt å kalle dine egne fordommer for omtanke for meg! Hun er oppvokst med to lesbiske mødre, hun kan vise til forskning som viser at disse barna ikke lider i forhold til andre barn. Vi har altså ingen kunnskap om at disse barna har det vondt. Tvert imot er jo dette barn som er svært ønsket, og vi har ikke noe grunnlag for å si at lesbiske mødre er noe dårligere enn deg og meg.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Det er ikke forbudt for lesbiske par å reise til Danmark, men vi mener at vi vil få dette inn i bedre former, mer kontrollerte former, dersom vi tillater dette også i Norge. Når det gjelder spørsmålet om farskap, er det jo også slik i norsk lov at biologisk far ikke automatisk får rett til farskap. Ved adopsjon vil andre enn den biologiske far få rollen som far. Vi har jo også regler i Norge i dag for at enslige kan adoptere, og jeg synes det er relativt krevende prinsipielt sett å si at en lesbisk mor får lov til å adoptere, men i det øyeblikk hun inngår partnerskap eller ekteskap, som hun nå vil få anledning til, ja, så er hun automatisk uegnet. Det mener jeg er prinsipielt meget krevende å argumentere for. Og det finnes altså ikke grunnlag for det som er Fremskrittspartiets påstand, at dette er i strid med internasjonale konvensjoner. Vi har hatt en meget grundig gjennomgang av dette.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Vi har ingen kunnskaper om de påstandene om lesbiske mødre som representanten her gir uttrykk for. Homofile har blitt møtt med mange fordommer gjennom mange år, og både mitt og andre partier i denne salen har skiftet syn. Vi har gradvis gått i retning av å si at dette er mennesker som deg og meg, som har like gode omsorgsevner som andre. Det er ikke grunnlag for å si at barn som har vokst opp med to mødre eller to fedre, har fått en dårligere form for omsorg enn andre. Dette er foreldre som er veldig motiverte for foreldreskap, og de gjør en utmerket jobb. Jeg er sikker på at Molvær Grimstad har hatt anledning til å møte noen av disse barna og har sett den omsorgen disse barna får. Jeg mener at dette er et område i samfunnet hvor vi gradvis har skiftet mening, og Kristelig Folkeparti har jo også skiftet mening i noen av disse spørsmålene. Jeg er sikker på at om noen år vil vi se på dette som helt naturlig. Jeg er også sikker på at barn som vokser opp i dag, får høre om et helt annet syn på dette enn det representanten og jeg fikk da vi gikk på skolen.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Vi har et godt barnevern i Norge, et barnevern som likevel kan bli enda bedre. I all hovedsak følger vi opp det den forrige regjeringen satte i gang, med en barnevernsreform som la mye større vekt på tiltak i nærmiljøet og overgang til fosterforeldre. Det som kom fram i Riksrevisjonens rapport, var at vi i stor grad har nådd målene, men at da reformen ble vedtatt i 2004 - det var en meget god reform - var den underbudsjettert. Den var ikke fulgt opp med nok penger. Derfor har denne regjeringen brukt masse penger på å øke bevilgningene til barnevernet, for å gi barna et langt bedre tilbud enn det som var mulig med de budsjettrammene som den forrige regjeringen la opp til. Vi er også opptatt av å styrke kvaliteten, og derfor har vi lagt langt større vekt på skolering av fosterforeldrene. Vi har fått god tilbakemelding på at den muligheten som fosterforeldrene nå får til å få økt kompetanse, har vært viktig. Når det gjelder spørsmålet om vi prioriterer ideologi framfor barnas beste, er det ingen ting i de statlige retningslinjene som tilsier det. Dersom det i et fylke eller en region finnes kun private institusjoner, skal disse benyttes. Men det som har vært viktig for oss, er at de pengene vi bruker på barnevernet, ikke skal gå i private lommer i så stor grad som det vi har sett tilfeller av tidligere. Vi ønsker en dreining over mot flere fosterhjem, over mot flere statlige og ideelle institusjoner, men det er ingen forbud i dagens regelverk. Det å bruke private og kommersielle institusjoner gjøres også i omfattende grad. Jeg synes det er interessant å høre at representanten for Høyre så til de grader argumenterer for kommersielle institusjoner, når man i privatskolepolitikken f.eks. mener at det skal forbys. Jeg støtter en dreining mot flere ideelle organisasjoner og offentlige institusjoner, men vil bruke private institusjoner som et supplement.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
I tildelingsbrevet til Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet for 2005, som var under den forrige regjeringen, ble det gitt direktiver om at man skal redusere kostnadsveksten i barnevernet gjennom å bidra til en gradvis overgang fra bruk av dyre institusjonstiltak til bruk av effektive familie- og nærmiljøbaserte tiltak. Det er den samme politikken vi følger opp nå. Når det gjelder bruk av private fosterhjem, er det veldig få. Det er 200 i dag, mens vi har over 7 000 i offentlig regi. Dersom det finnes private fosterhjem som er gode til å ta imot barn og unge, vil vi benytte dem. Det er ingen ideologiske skranker i vårt regelverk om dette. Når det gjelder bruk av private institusjoner i den regionen det vises til, har det i denne regionen vært inngått avtaler med private fosterhjem. Så de påstandene som representanten Thommessen kommer med her, er ikke i tråd med de retningslinjene som etaten er underlagt.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Det er helt riktig som representanten Holmberg sier, at barnets beste skal komme først, og jeg har altså ikke skrevet det i mitt svarbrev til Stortinget at barnets beste kommer på tredjeplass. Det er selvsagt barneloven som skal gjelde. Når det gjelder bruk av institusjonsplasser og fosterhjem, har vi sagt at statlige tiltak skal prioriteres øverst. Så vi vil bruke, og vi bruker også, mange ideelle organisasjoner, og så vil vi prioritere kommersielle tiltak nederst, fordi vi har sett at mange av disse har tatt store overskudd. Men vi bruker jo mange private institusjoner. Halvparten av de institusjonsplassene vi bruker, er private. Så å si at vi setter ideologi foran barnets beste her, medfører altså ikke riktighet.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Vi har jo de siste årene lagt vekt på strenge kvalitetskriterier for godkjenning av institusjoner, så det er en vesentlig forbedring fra 1990-tallet. Vi har også hatt en overgang til mer hjemmebaserte tiltak og til tiltak i fosterhjemmene. Det er altså barnets beste som har vært avgjørende i den omdreiningen, for vi har sett at mange av de barna som har vokst opp i institusjoner, ikke har klart seg så godt i samfunnet som det vi har ønsket. Men så har vi i den siste tiden fått mange innspill fra folk som har jobbet i institusjoner, på at vi kanskje ikke har gitt dem nok oppmerksomhet. Noen barn vil være deler av sin barne- og ungdomstid på institusjoner, og spesielt kan dette være aktuelt for mange ungdommer. Men vi har jo nå bygd opp noen gode institusjoner. Vi har lagt strenge kvalitetskriterier til grunn, og vi har jo bl.a. sett at i Nord-Norge, som før hadde få institusjoner, har de fått flere institusjoner, slik at færre trenger å flytte langt. Vi setter barnas beste først, og derfor har vi sikret kvaliteten ved institusjonene i langt større grad enn tidligere.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Kristelig Folkeparti har i mange sammenhenger vært opptatt av de ideelle organisasjonene og de institusjonene disse driver. Derfor prioriterer vi også disse foran de kommersielle private institusjonene. Men jeg tror det er nødvendig, slik representanten her legger vekt på, å gå opp grensegangen mellom ideelle og kommersielle institusjoner og organisasjoner, for vi vet jo at mange av kollektivene f.eks. har et ideelt formål og ikke kan betegnes som private aktører som har kommersielle interesser. Også mange familiedrevne institusjoner som er mindre, har en ideell karakter. Så svaret på representantens spørsmål er ja, vi vil se på dette regelverket, og vi bør også se på grenseoppgangen mellom ideelle organisasjoner og kommersielle aktører, om den grensen er satt på riktig sted i dag.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Når det gjelder tilsynsfører til fosterhjem, har disse tallene ikke vært gode nok. Vi har satt i verk tiltak som gjør at vi nå har flere tilsynsførere enn før, men de siste tallene jeg har fått oversikt over, viser at 10 pst. av fosterhjemmene i dag ikke har tilsynsfører. Det må vi selvsagt se meget alvorlig på, og vi må få til en ordning med tilsynsfører for dem som har krav på det. Men det som også er viktig, og som vi legger vekt på i barnevernet, er at samtalene mellom tilsynsfører og barnet skal være gode. Derfor har vi gitt ut en veileder som skal gi hver enkelt tilsynsfører muligheten for en god dialog med det enkelte barn. Så ved siden av å få på plass flere tilsynsførere legger vi vekt på å styrke kompetansen til den enkelte tilsynsfører.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
For å ivareta barnets beste må Bufetat arbeide for å finne hjem som passer godt for det enkelte barn. Det er en utfordrende oppgave, uavhengig av om fosterhjemmet er tilknyttet et privat tiltak eller om det har statlig eller kommunal avtale. Departementet har gjennom tildelingsbrevet til Bufdir for 2008 pålagt etaten å benytte egne statlige institusjoner så langt det er mulig. Resten av behovet skal dekkes gjennom kjøp fra private aktører. Ved kjøp av private plasser skal ideelle aktører prioriteres framfor kommersielle. Ressursene som brukes til barnevern, skal nemlig komme barna til gode. Vi vil unngå at ressursene genererer store overskudd og stort utbytte hos kommersielle aktører. Det samme gjelder for fosterhjem. Dersom det ikke finnes et passende statlig fosterhjem, kan private fosterhjem benyttes. Ved bruk av private fosterhjem skal ideelle prioriteres framfor kommersielle. Bruken av kommersielt baserte fosterhjem skal begrenses ut fra samme begrunnelse som for kommersielle institusjoner. Men verken departementet eller Bufdir har i sine styringsdokumenter gitt signaler om at private fosterhjem ikke skal benyttes. Det er heller ikke slik at barn skal flyttes ut av velfungerende kommersielle fosterhjem av økonomiske eller politiske årsaker. Region sør har i sitt disponeringsbrev for 2008 skrevet at det ikke skal foretas kjøp av private fosterhjem. Regiondirektøren vil ved behov godkjenne plassering i fosterhjem tilknyttet private enheter. Hittil i år har regionen inngått fem nye avtaler med private tiltak. Kjøp av private fosterhjem skal meldes til den aktuelle regiondirektør. Slike kjøp skal alltid skje innenfor budsjettrammen og i tråd med gjeldende regelverk for offentlige innkjøp. Departementet vil følge opp denne saken i styringsdialogen med direktoratet og sørge for at retningslinjene rundt bruk av private barnevernstiltak skal følges opp.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Vi har en utfordring knyttet til at noen barn ikke får plassering i fosterhjem tidsnok. Det er ikke ideologiske årsaker til at disse barna må vente. Jeg har ikke nå oversikt over hvor stor kapasitet vi har i de private fosterhjemmene, men jeg er blitt opplyst en gang tidligere om at det eksisterer 20 slike hjem som står klare til å ta imot barn. Når det gjelder fosterhjem tilknyttet Bufdir, har vi 575 hjem som står klare til å ta imot barn, og 165 barn venter. Hvorfor er det så ikke slik at barna kan flytte direkte inn i disse hjemmene? Vel, det er fordi det ikke alltid er samsvar mellom disse barnas behov og det som de ulike fosterhjemmene kan tilby - det kan komme an på hvor de bor, det kan komme an på søsken, og det kan være barn og unge som har spesielle behov. Så hovedårsaken til at vi ikke får plassert disse barna raskt nok, er ikke ideologiske motforestillinger, men at vi jobber med gode plasseringer. Barn og unge er ikke tjent med at de stadig må skifte fosterhjem.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Vi har ingen indikasjoner på at barn må vente av ideologiske årsaker. Det er også slik at fosterhjemmene i dag er langt mer skreddersydd enn det de har vært før. Fosterhjemmene har fått en mye bedre opplæring. Hvis representanten Thommessen tar seg tid til å snakke med fosterfamilier, vil han oppdage at den oppfølgingen den enkelte familie har fått, er langt grundigere enn før. Vi legger nå mer vekt på familiebaserte tiltak og på at fosterhjemmene skal få styrket sin kompetanse. Hvis vi ser - forholdsmessig - på hvor mange fosterhjem vi har tilknyttet offentlige aktører, er det 7 000, mens vi har ca. 200 som er tilknyttet private aktører. Så at private aktører kan ta de samlede utfordringene i barnevernet og løse alle disse, har jeg ikke særlig tro på. Jeg tror vi trenger et samarbeid hvor vi prioriterer ideelle aktører framfor kommersielle.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Av medieoppslag den seinare tida kan me registrera at det har oppstått ei djup uro hos eigarar av kristne friskular, for både ut frå proposisjonen si betoning av omgrepet «diskriminering» og ut frå sterke utsegner frå regjeringshald fryktar desse skuleeigarane at Regjeringa vil setja trusfridomen i fare dersom forståinga av ekteskap som eit forhold mellom mann og kvinne vert definert som diskriminerande og som vranglære. Det verkar heller ikkje som om Regjeringa heilt har forstått innhaldet i omgrepet «foreldrerett», for foreldreretten dreiar seg om foreldra sin valfridom i utdanings- og oppdragingsform for borna deira, altså om langt meir enn litt utvida kristendomsundervisning og litt ekstra salmesong. Så mitt spørsmål til statsråden er: Vil friskular som underviser om ekteskapet som eit tilhøve mellom mann og kvinne, verta svartelista og mista statsstøtta?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Denne lovendringen, denne omdefinisjonen av ekteskapet, skaper stor bekymring hos de forskjellige kirkesamfunnene og de forskjellige religiøse organisasjonene i Norge. Hvis man ser på tidligere uttalelser fra arbeiderpartipolitikere og SV-politikere i Norge, også i regjeringsposisjon, så har man blandet seg inn i biskopansettelser, arbeidsgiverpolitikk og innholdet i skolebøker, og man har truet kirkesamfunn og friskoler med reduserte bevilgninger eller med å frata dem bevilgningene. Statsrådens svar så langt i dag gir oss ingen grunn til å tro at bekymringene ikke er fullt reelle. I forbindelse med den høringen vi hadde på mandag, ble følgende spørsmål stilt: Vil det vil bli fritaksordninger for barn av kristne foreldre i skoler hvor det skal undervises om den nye ekteskapsloven? Og: Vil det bli fritaksordninger for kristne lærere som ikke føler seg hjemme i den definisjonen av ekteskapet Regjeringen har lagt opp til?
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Nylig hadde vi en stor debatt om at pappaer må ta større del i barnas oppvekst. Blant annet ble det diskutert hvor stor del pappaer skal ha av svangerskapspermisjonen. Vår nye barne- og likestillingsminister var sterkt engasjert i debatten. Nå har visst også Barnelovutvalget kommet med en anbefaling om at skilsmissebarn skal se mer til begge foreldre. Mange skilsmissebarn ser lite til sin far. Til behandling i Stortinget nå ligger et forslag om en felles ekteskapslov for homofile og heterofile. Denne loven åpner for assistert befruktning for lesbiske par. Den frarøver barnet muligheten til å kjenne sin far i oppveksten. Den nye loven skal visst sette en stopp for diskriminering av homofile, men det er viktig ikke å glemme barna i denne prosessen. Det er de som blir diskriminert dersom staten frarøver dem retten til å ha en far. Far er faktisk mer enn en sædcelle i en spermbank. Dette må være et klart brudd på FNs barnekonvensjon, som i artikkel 7, punkt 1, sier at barnet «så langt det er mulig», skal ha «rett til å kjenne sine foreldre og få omsorg fra dem». Og artikkel 18, punkt 1, fastslår at «begge foreldre har et felles ansvar for barnets oppdragelse og utvikling». Det er også slik at en ny lov vil være et brudd med Europarådets konvensjon for adopsjon. Fremskrittspartiet beskyldes ofte i innvandringsdebatter for å bryte internasjonale konvensjoner. Ingen har så langt påvist det klart, men vi beskyldes ofte for det. Men her har man altså et åpenbart brudd på internasjonale konvensjoner, utført av Regjeringen.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Det var det jeg prøvde å indikere, president.
Ulf Erik Knudsen (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
Jeg har gleden av å ha en tre måneder gammel sønn hjemme. Han sitter kanskje og ser på denne sendingen på tv sammen med sin mor - han skjønner sikkert ikke så mye av det. Jeg understreker selvfølgelig at jeg mener at homofile helt sikkert er gode omsorgspersoner, men det jeg mener det er viktig å ta hensyn til, er at barn skal ha rett til å kjenne sin far og også vokse opp i kontakt med far, ikke som statsråden sier, møte far først når man er 18 år. Og det bør ringe en bjelle, eller rettere sagt en alarmklokke, hos statsråden når vi er i ferd med å bryte internasjonale konvensjoner om barns rettigheter, i hvert fall ifølge svært mange av dem som har sett på disse konvensjonene. Fremskrittspartiet ønsker et gjennomført barneperspektiv, der barns rettigheter står i sentrum når vi lager lovene, og ikke voksnes ønsker og krav. Mitt spørsmål til statsråden er: Blir det ikke feil når man gjør ønsket om å få barn til en rettighet til å få barn?
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Da Regjeringa la fram forvaltningsplanen for Barentshavet, uttalte Fiskarlagets leder, Reidar Nilsen, dagen etterpå at her hadde fiskerinæringen fått gjennomslag på alle punkter. Jeg mener at den forvaltningsplanen vi la fram, var en veldig god balanse mellom de ulike interessene og de ulike næringene som bruker Barentshavet. Så skal vi komme tilbake til områdene utenfor Lofoten og Vesterålen i 2010, når forvaltningsplanen skal revideres, og når vi har hentet inn det kunnskapsgrunnlaget vi har sagt vi skal hente inn om sjøfugl, seismikk og bunnkartlegging. Når det gjelder programmet til Arbeiderpartiet, skal vi ha en åpen og inkluderende prosess der alle som har meninger om denne saken, skal få komme til orde. Men heller ikke i programprosessen har vi så langt konkludert i det spørsmålet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Jeg kan ikke stå her og forskuttere utfallet når det gjelder Lofoten og Vesterålen, men jeg kan i hvert fall forsikre representanten Skei Grande om at fiskeriinteressene vil bli veldig godt ivaretatt i prosessene fram til beslutningen blir tatt. Det er helt uaktuelt at Regjeringen faller ned på en beslutning der man setter fiskerinæringen på spill. Vi skal hensynta fiskeri- og miljøinteresser utenfor Lofoten og Vesterålen i samme grad som man har gjort for Barentshavet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Når det gjelder forvaltningsplanen for Barentshavet og oppfølgingen av den, herunder skyting av seismikk, følger Regjeringen opp det stortingsflertallet bestemte da meldingen ble behandlet i Stortinget. Fiskeri- og kystdepartementet har et meget godt samarbeid med Olje- og energidepartementet når det gjelder tildeling av nye arealer og hvilke vilkår som skal knyttes til oljenæringen, og er meget godt fornøyd med den prosessen. Vi har også hatt flere arbeidsgrupper i gang nå som handler om hvordan man i fellesskap skal bruke arealene, der både underliggende direktorat og de berørte næringene selv har vært representert.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Jeg tror at uansett hvordan man tilrettelegger for dialog og prosesser, vil det alltid til syvende og sist være ulike syn på hvor stort omfang petroleumsnæringen skal ha i Norge, og hvor den skal slippe til. Når det er sagt, vil jeg si at Fiskeri- og kystdepartementet har et veldig tett og godt samarbeid med Olje- og energidepartementet når det gjelder å avklare de spørsmålene det i de siste månedene har vært store diskusjoner rundt, spesielt knyttet til seismikkskyting. Det har vært flere arbeidsgrupper i gang. En har kommet med forslag til hvordan man bedre kan bekjentgjøre erstatningsordninger, og har også foreslått nye krav, bl.a. til at det skal være fiskerikyndige om bord i seismikkfartøyene, at fiskefartøyene bestandig skal ha forrang til felt og andre konkrete tiltak. De vil nå bli fulgt opp både i Fiskeri- og kystdepartementet og i Olje- og energidepartementet. Så fiskerinæringen kommer i aller høyeste grad til å bli hensyntatt også i det videre arbeidet.
Helga Pedersen (Arbeiderpartiet), 2008-04-23:
Jeg føler kanskje at spørsmålsstilleren her inviterer meg til å forhåndskonkludere på hva vi har tenkt å gjøre med områdene utenfor Lofoten og Vesterålen, men det har jeg ikke tenkt å gjøre. Vi skal ha en grundig prosess fram til 2010, og det er åpenbart at fiskerinæringens synspunkter vil bli nøye vurdert og lyttet til, på samme måte som man gjorde da man utarbeidet forvaltningsplanen for Barentshavet, altså runde 1. Uansett hvordan konklusjonene blir, skal vi selvfølgelig legge til rette for at fiskerinæringen og oppdrettsnæringen er næringer vi kan leve av i kommende generasjoner også etter at petroleumsressursene har tatt slutt. Fiskerinæringen har ikke enerett på å ha synspunkter i dette spørsmålet, men den skal lyttes til.
André N. Skjelstad (Venstre), 2008-04-23:
Fiskeriministerens kollega olje- og energiminister Åslaug Haga innrømmer at arealkonfliktene mellom oljeindustrien og miljø- og fiskeriinteressene tilspisser seg. Fiskeriministeren har så langt ikke vært på banen i forhold til fiskernes interesser. Oljedirektoratet har nå foreslått å lyse ut 104 nye konsesjoner for leting etter olje og gass. Flere av konsesjonene er i sårbare havområder, i viktige gyteområder for fisken. Forslaget har blitt møtt med massiv kritikk fra miljø- og fiskeriorganisasjonene. Kan fiskeriministeren garantere at hun vil ivareta fiskernes interesser når Regjeringen tar stilling til det endelige omfanget av letearealet gjennom 20. konsesjonsrunde?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
I Lofoten og Vesterålen finner vi de beste gyte- og oppvekstvilkår for fisken. Derfor har Kristelig Folkeparti sagt at i dette området må vi ha petroleumsfrie soner, fordi dette er et så viktig område med tanke på framtiden vår. Vi kan jo bare se i dagens nyhetsbilde at fisk blir trukket fram som en viktig del i den matkrisen verden er inne i. Denne våren skal det skytes mye seismikk utenfor Lofoten. Representanter for Norges Kystfiskarlag kaller denne skytingen for teppebombing - den er skjult for oss, ja, men fisken merker den. Det er kanskje også derfor årsmøtet til fiskeri- og havbruksnæringen i forrige uke sa nei til petroleumsvirksomhet i de sårbare områdene i nord. 100 milliarder kr er oljen i dette området anslått til. Mitt spørsmål er: Er statsråden villig til å ofre Norges mest verdifulle fiskeressurser samt Lofoten som et viktig turistmål for et kortvarig oljeeventyr til en prislapp av 100 milliarder kr?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
«I desember 2007 bestemte Regjeringen seg for å droppe lagring av CO2 fra testrenseanlegget på Mongstad fordi det ble for dyrt. I ettertid har det kommet opp forslag til løsning med langt lavere kostnader. Forslaget dreier seg om å ta i bruk eksisterende rørledning fra Trollfeltet til transport og lagring av CO2 i Johansen-formasjonen. Hva er statsrådens vurdering av en slik løsning for å få «månelandingsprosjektet» på sporet igjen og starte med transport og lagring fra testanlegget allerede fra 2011?»
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Takk til statsråden for svaret. Ja, det er viktig å legge til rette for teknologiutvikling innen håndtering og lagring av CO2 - det er Kristelig Folkeparti enig med Regjeringen i - og derfor ville det egentlig være veldig bra å kunne bruke dette Troll-røret også på testanlegget. Det vi kunne fått gjort nå, er for det første at vi kunne fått erfaringer ved lagring i Johansen-formasjonen. Vi trenger for det andre mer forskning i forhold til CO2 og korrelasjon, og dette røret ligger der allerede, så det ville gitt minimale kostnader i forhold til det å skulle bygge et helt nytt rør. Utfordringen er: Hvorfor velger ikke Regjeringen å bruke dette på testanlegget, og ikke bare i forhold til vurderingen av fullskala renseanlegg, som statsråden nettopp tok til orde for?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2008-04-23:
Jeg takker for svaret. Ja, teknologiutvikling er krevende, men det er også dette med sikkerhetsaspektet. Ved at vi tar i bruk den rørledningen som allerede eksisterer, har vi mulighet til nettopp å vise verden at dette er sikkert, at vi gjennom konkret handling vil se at dette har vi kontroll på, og at dette bør være en framtidig løsning som vi i verdenssamfunnet vil jobbe opp mot. I pressemeldingen som departementet sendte ut 29. februar, står det: «Formålet med TCM», testsenter for CO2-fangst, «er å teste og demonstrere teknologi for fangst av CO2, og derigjennom redusere kostnader og risiko for CO2-fangst i storskala.» Min utfordring er: Kan vi ikke, for å vise verden at dette er sikker teknologi, gå det ene steget at vi bruker den eksisterende rørledningen fra Troll-feltet?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
I høringen om ekteskapsloven på mandag hevdet en av høringsinstansene at en sædcelle er ingen far. Det er vi vel for så vidt enige om alle sammen. Men mange av oss vil nok hevde at opphavet til sædcellen er far. Støtter statsråden utsagnet om at biologisk opphav ikke er far? Og i så fall, kan statsråden forsikre oss om at Norge ikke er i ferd med å bryte barnekonvensjonens artikkel 7 om barns rett til å kjenne sine foreldre, særlig også med tanke på at man i proposisjonen sier at det er helt greit for lesbiske å reise til Danmark, til tross for at man vet at i Danmark er donor ukjent?
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-04-23:
De av oss som har fulgt med i barnevernspolitikken i Norge i flere tiår, vil nok huske at på midten av 1990-tallet valgte man å bygge ned de fylkeskommunale institusjonene fordi man ønsket å satse på private tilbud. Nå, ti år senere, sender man så ut signaler - som man hørte representanten Thommessen klart og tydelig redegjøre for - om at man i minst mulig grad og helst ikke skal bruke private barnevernsinstitusjoner. Mener statsråden at dette er en måte å gi forutsigbare rammer på til dem som driver private barnevernsinstitusjoner, og, ikke minst, mener statsråden - som vi hørte - at dette er risikobarn? Mener statsråden at dette er et forsvarlig nivå å legge seg på, at man altså heller enn å tilby disse barna et privat tilbud velger å la dem vente kanskje i hjem der de ikke får omsorg i det hele tatt?
Olemic Thommessen (Høyre), 2008-04-23:
Jeg har et spørsmål til barne- og likestillingsministeren. I snart tre år har denne regjeringen sittet, og vi har hatt ganske kraftige kontroverser når det gjelder barnevernet. Vi ser et barnevern i vårt land som er i krise. Man skal gjøre en rekke ting samtidig: Man skal spare penger. Man skal bringe en organisasjon inn i folden. Man skal ta ideologiske grep som skal gjøre at vi får et ensidig statlig barnevern i fremtiden. Høyre har gang på gang overfor ulike statsråder i Barne- og likestillingsdepartementet påpekt at dette er feil kurs. Nå ser vi resultatene. Vi ser at køene øker, er tiltakende. Vi ser at flere barn må vente lenger på å få de tiltakene de trenger, og vi ser også mange eksempler på at det fra kommunene klages over at de tiltakene man får, ikke er godt tilpasset, og at det er for store avstander mellom kommune og der barna bor. Vi ser kort og godt en regjering som prioriterer barna ganske lavt i sitt grep om barnevernspolitikken. Det er påfallende for en liten gruppe som vi vel med rette må kunne si virkelig er blant de aller svakeste. Vi snakker om en gruppe på kanskje 1 000-1 500 barn. De skal altså måtte betale regningen for en regjering som prioriterer ideologi på første plass. Det er åpenbart at Regjeringen synes det er viktigst å komme vekk fra de private plassene. På andre plass prioriteres økonomi, og så aller nådigst på tredje plass synes man at barna skal få en plass i køen. Jeg må virkelig spørre statsråden om dette er en politikk for de aller svakeste.