trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Det kan eg godt gjenta: Ja, me skal gjera det me kan for å sikra arbeidsplassane. Det er gjort nokre skatteendringar på årets budsjett. Dei skatteendringane er gjorde på formuesskatt og på arveavgift. Det er primært fordelingspolitiske omsyn som ligg til grunn for desse endringane. Vi meiner at det skal vera mindre skatt for dei med mindre formuar, og meir skatt for dei med større formuar. Når det er sagt, vil eg òg seia at det kanskje er litt overdimensjonert å seia at dette betyr ei stor innstramming for næringslivet. Spesielt når det gjeld arveavgift, som har vore eit viktig tema, er det viktig å hugsa på at det framleis er mogleg å få aksjerabatt for dei som arvar bedrifter, og ein har utvida avdragsfridomen for arveavgifta frå sju til tolv år, med rentefritak i den perioden og rett til fråtrekk i formuesskattlegginga.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Det som har vore viktigast no under finanskrisa, er først og fremst å få banksystemet til å fungera igjen, få utlånsordningane til å fungera igjen, og å få rentene ned. Det er tiltak som verkar fort og raskt, og det er også tiltak som næringslivet og bankinstitusjonane har etterspurt. Det er viktig. Så kan me koma med andre tiltak som å setja i gang bygging av offentlege bygg, nye vegar og nye jernbaner, men det er tiltak som verkar mykje saktare. Me er først og fremst nøydde til å få i gang banksystemet, og me ser no at dei tiltaka som er sette i gang, faktisk har ført til at rentene er på veg nedover, og dei vil gå ytterlegare ned. Det er det viktigaste tiltaket no for å få fart på norsk økonomi igjen.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Eg registrerer at Høgre seier at dei er opptekne av maritime næringar. Så kritiserer dei Regjeringa for at det i samband med innføringa av den nye og gunstige reiarlagsskatteordninga blir kravt at næringa må betala skattegjelda si. Regjeringa gjorde faktisk det næringa har bede om i mange år, nemleg å innføra like konkurransevilkår som det som resten av Europa har, både når det gjeld reiarlagsskatt og nettoløn. I tillegg aukar me fiskarfrådraget til 150 000 kr for å vega opp for eventuelle negative tiltak for fiskerinæringa. Men Høgre kuttar nettolønsordninga med 500 mill. kr. Dette er ei ordning som sørgjer for å rekruttera norske sjøfolk til skipa våre. Som også representanten Hansen sa i innlegget sitt, er arbeidsplassar i dag veldig viktig, kanskje ekstra viktig. Derfor lurar eg på korleis representanten kan forsvara ein reduksjon på 500 mill. kr til denne viktige ordninga, og samstundes hevda at dei er opptekne av å stimulera reiarlaga til å tilsetja norske sjøfolk.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Eg har lyst til på slutten av debatten berre å koma med nokre kommentarar til litt av det me har høyrt her i kveld. Dei fleste har vore opptekne av finanskrisa. Det synest eg er bra, for det er viktig at me saman kan koma fram til dei beste tiltaka for å motverka konsekvensane av krisa. Representanten Korsberg utfordra oss på skattelette for SMBar. Regjeringa skal leggja fram ei tiltakspakke. Då er det viktig at me vurderer alle tiltak. Men det viktigaste er at dei tiltaka som vert vurderte, og som skal inn i den pakka, gir sysselsetjing, og at dei gir rask sysselsetjing. Eg trur heller ikkje at ei reversering av endringane når det gjeld arveavgift og formuesskatt gir auka sysselsetjing fort. Eg har lyst til å seia berre litt om arveavgifta, sidan det har vore nemnt her. Det me må hugsa på når me snakkar om arveavgifta, er at endringane i utgangspunktet er gjorde for at det skal verta ei meir rettferdig avgift, og for at dei som får normal arv, eller mindre arv, skal få mindre avgift. Forslaget til Regjeringa vil føra til at 95 pst. får mindre arveavgift. Det er bra. Men så er det endra for mottak av arv i ikkje børsnoterte selskap. Dei får ei skjerping av arveavgifta. Men – berre for å repetera det som eg sa i stad – for å skjerma små og mellomstore bedrifter er det lagt inn ordningar som skal hjelpa: Avdragstida aukar til tolv år. I denne tida er det rentefrie avdrag, og ein får trekt frå arveavgifta på formuesskatten. Høgre snakkar òg om finanskrisa, og dei har fått litt hakk i plata på formuesskatt og arveavgift. I tillegg nemner jo representanten Torbjørn Hansen igjen mitt innlegg i VG frå 24. august, der eg skreiv at næringslivet går så det susar. Dersom representanten òg hadde lese Aftenposten, hadde han sett at Aftenposten Økonomi tre dagar seinare brukte same overskrifta, «Norsk næringsliv går så det suser». Det han gløymer å nemne, er at han svarte på dette innlegget, og då aller helst ville vere med på å ta æra sjølv. Hans Frode Kielland Asmyhr snakka om ei pakke for små og mellomstore bedrifter, og han snakka om forenkling. Ja, det sa eg i mitt første innlegg – 200 mill. kr til Altinn. Dette er ein jobb som alltid må halda fram. Han snakka om å etablera bedrifter. Nr. 10 av 180 land på Verdsbanken si rangering er faktisk ganske bra, men det betyr ikkje at me ikkje kan verta betre. Det kan me. Det er snakka veldig mykje om finanskrise. Eg har berre lyst til å seia: Det viktigaste tiltaket som er gjort no, er tiltak for bankane for å få ned renta, fordi lågare rente er bra for bedriftene, det er bra for hushaldningane, og det er bra for folk med stor bustadgjeld.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-12-11:
Landet og verden for øvrig er inne i en alvorlig finanskrise. Ja, vi er i en situasjon som statsminister Jens Stoltenberg har kalt den mest utfordrende siden 1930-tallet. Da må alt gjøres for å sikre arbeidsplasser, har statsministeren sagt. Til tross for dette og til tross for at Regjeringen nå endelig har innsett at finanskrisen også rammer Norge, er vi det eneste landet i verden som øker skattene til næringslivet i dagens spesielle situasjon for bedrifter og arbeidsplasser. Ett spørsmål kan derfor aldri gjentas for ofte: Mener representanten Eldegard og Arbeiderpartiet at det er riktig og fornuftig å skjerpe skatteregningen for næringslivet nå? Og tror representanten Eldegard at en slik skatteskjerping vil bidra til å styrke arbeidsplassene? Jeg tenker da på hva statsministeren har sagt, og også hva Eldegard sjøl har stått og sagt her i dag, at vi må gjøre det vi kan for å sikre arbeidsplassene.
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-12-11:
SV lovet i valgkampen høyere avskrivningssatser for bedriftene. Dessverre tyder alt på at dette er nok et løfte som er lagt på is. Vi foreslår i vårt alternative budsjett å øke avskrivningssatsene på maskiner fra 20 til 25 pst., i tråd med norsk næringslivs ønske og Bondevik II-regjeringens 2006-budsjett. Til orientering har Sverige 30 pst. avskrivningssatser. Høyre vil stimulere bedriftene til å investere i norske arbeidsplasser ved å øke avskrivningssatsene og senke formuesskatten. Samtidig vil vi gjøre det mer lønnsomt å skape arbeidsplasser, ved å styrke SkatteFUNN og fjerne arveavgiften. Mitt spørsmål til Inge Ryan blir: Vil representanten Ryan sørge for at forslaget fra Høyre om å øke avskrivningssatsene kan adopteres i krisepakken som skal komme fra Regjeringa over nyttår?
Elisabeth Røbekk Nørve (Høyre), 2008-12-11:
Alt tyder på at Island i disse dager vurderer seriøst å sende en ny søknad til EU. Det blir også hevdet at Island allerede fra 2011 kan bli medlem av EU dersom søknaden blir sendt over nyttår. Det betyr at mens Norge fremdeles blir sittende på gangen når det forhandles om fiskeripolitikk i EU, får Island sitte ved bordet der politikken avgjøres. Vi vet veldig godt at EU er veldig trofast mot EU-landene og lytter til dem. Så vi som sitter på gangen, er ikke de som blir lyttet til først. Deler fiskeriministeren Høyres oppfatning om at Norge vil få bedre gjennomslag for sin fiskeripolitikk dersom også Norge går inn i EU når Island eventuelt gjør det?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
I finansinnstillinga føreslo Kristeleg Folkeparti ei tiltakspakke mot arbeidsløyse som innebar bruk av oljepengar på 4,8 milliardar kr utover Regjeringa sitt forslag. Denne pakka skulle gå til vedlikehald av vegar, jernbaner, skular, sjukeheimar osv. Me føreslo òg betre avskrivingsreglar. Grunnen til dette var at me var heilt einige i det som Arne Strand sa på Dagsnytt atten i går, at budsjettet var utgått på dato den dagen det vart vedteke. Men denne pakka som vi føreslo, vart nedstemt av dei raud-grøne. Regjeringa har no sagt at dei kjem med ei tiltakspakke i februar, ei pakke som sannsynlegvis vil innehalda mange av dei elementa som låg i Kristeleg Folkeparti si pakke. Eg skal ikkje spørja kvifor dei raud-grøne ikkje stemde for Kristeleg Folkeparti sitt forslag, men eg vil spørja kvifor dei vil venta til februar med pakka. Eg trudde jo at kampen mot arbeidsløyse var jobb nr. 1 for Arbeidarpartiet.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Det er etter kvart vel kjent at Kristeleg Folkeparti har lagt fram ein tiltakspakke mot arbeidsløyse på nærare 5 milliardar kr. Det var fleire element i den tiltakspakken, og så langt har han fått ein litt ublid skjebne. Men han har så mange gode element at eg har lyst til å rippa litt opp i desse, bl.a. auka avskrivingssatsar, særleg på maskinar og utstyr og på miljøvenlege investeringar, ikkje minst i byggjesektoren. Dette vil jo stimulera til aktivitet. Å stimulera til aktivitet er ein viktig bit. Ein annan ting òg i den tida me er inne i, er å unngå kompetansetørke. Den viktigaste ressursen er folket, sa Ryan. Eg er heilt einig. Difor foreslår me òg i tiltakspakken å redusera arbeidsgjevaravgifta for lærlingar med 25 pst. Er dette tiltak som SV synest er interessante, og som ein kan tenkja seg å gå inn for når den varsla tiltakspakken frå Regjeringa kjem?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Det kjem nok både av at me ikkje er fornøgde med den næringspolitikken som Regjeringa har, og det kjem av utolmod. Me skal ikkje stikka under stol at Regjeringa har gjort positive grep på ulike område, men i den krevjande situasjonen me er i no, synest me at Regjeringa har handla altfor seint. Blant anna meiner me at ein del skatteskjerpingar som er varsla for næringslivet, burde vore utsette, me meiner at no hadde tida vore inne for å fjerna arveavgifta ved generasjonsskifte i familiebedrifter, og me meiner at Regjeringa burde nytta denne situasjonen til å fjerna formuesskatten på arbeidande kapital som gjeld næringslivet. Så svaret mitt er at sjølv om me ikkje berre skal klaga over Regjeringa sin næringspolitikk, har me lyst til å gje han eit litt større lyft, og få litt meir fart og futt i han, for å seia det slik.
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Kristeleg Folkeparti er glad for avtala med EU om utkastforbodet for fisk. Men som eg sa i innlegget mitt: Størsteparten av utkastet frå EU-fiskebåtar gjeld jo småfisk under minstemålet, og det er ikkje omfatta av avtalen. Eg kunne tenkt å få avklart litt meir om korleis statsråden ser på dette. Spørsmålet som melder seg, er om alle steinar var snudde for å løysa denne utfordringa. Er den avtala som er inngått, første steg på vegen for òg å få løyst den verkelege utkastutfordringa, eller er realiteten det motsette, at me på ein måte har bunde oss til masta og forlist den moglegheita for å få bukt med den verkelege miljøskandalen som EUs utkast av fisk er?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Under statsråden sitt ansvar høyrer òg konkurranse for dei ideelle organisasjonane som driv barneverns- og rusomsorgsinstitusjonar. Trass i moglegheita for unntak frå anbodskravet for desse organisasjonane praktiserer faktisk den raud-grøne regjeringa eit så strengt anbodsregime at dei fleste av desse institusjonane kan vera vekk i løpet av fem år. Dette er viktige og uerstattelege plassar både i rusomsorga og innan barnevernet. Det er ikkje-kommersielle institusjonar. Dette er ting som me har hatt oppe tidlegare, men mitt spørsmål vert då på nytt: Vil statsråden og Regjeringa ta grep slik at ein verkeleg nyttar ut dei unntaksmoglegheitene som ligg i EØS-regelverket, og slik at me tek vare på desse viktige institusjonane?
Ingebrigt S. Sørfonn (Kristelig Folkeparti), 2008-12-11:
Med unntak av større samdrifter har det langt på veg vore investeringstørke for driftsbygg i landbruket. Det er mange grunnar til det. Men no opplever me altså ein sterk reduksjon i ordrereservane i bygg- og anlegg, og det vert prognosert stor arbeidsløyse i bransjen. Kristeleg Folkeparti har føreslege auka avskrivingssatsar for m.a. driftsbygg i landbruket. Me har føreslege at kommunale næringsfond òg skal kunne nyttast til landbruksinvesteringar. Bondelaget har nyleg føreslege ei dobling av løyvingane til dei fylkesvise byggeutviklingsmidla. Alt dette kan verta ein vinn-vinn-situasjon. Fornuftige investeringar i landbruket kan verta realiserte, og det kan verta ein god stimulans for bygg og anlegg. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden aktivt medverka til at desse tiltaka kjem inn i den varsla tiltakspakken frå Regjeringa?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Landbrukspolitikk er tydeligvis ikke en viktig sak for Fremskrittspartiet. I budsjettet foreslår man å redusere overføringene til landbruket med 6 milliarder kr. Det betyr ca. 100 000 kr pr. årsverk. Det betyr at en rekke av de gårdene vi i dag har, rett og slett vil måtte legges ned. Det er ikke mulig å redusere inntektene med 100 000 kr og fortsette å være gårdbruker. Mange sliter i dag med å få endene til å møtes og har det tøft – særlig i områder som Nord-Norge, Vestlandet, Gudbrandsdalen, Østerdalen osv. – og det i en tid da vi har mangel på mat i verden. Norge har kun 50 pst. egenproduksjon av mat. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet blir: Er det forsvarlig å redusere inntektene til bøndene med 100 000 kr pr. år? Har man tenkt igjennom hvilke konsekvenser det vil få, dersom man får igjennom sin politikk?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Norge er vel et av de landene i verden som har lyktes mest med å ha en aktiv distriktspolitikk. De to viktigste grepene er at vi har hatt styring over landbrukspolitikken, og at vi har hatt en differensiert arbeidsgiveravgift. Derfor er jeg overrasket over Høyre, som skriver seg sammen med Fremskrittspartiet på flere punkter i landbrukspolitikken, bl.a. at man vil avregulere landbruket, som man gjør i forslag nr. 23. Der sier man følgende: «Stortinget ber Regjeringen gjennomføre en oppmyking av regelverket innenfor melkeproduksjonen. Sentrale elementer i en slik oppmyking må være økt maksimalkvote for enkeltbruk og samdrifter, en friere omsetning av melkekvoter og oppheving av avstandbegrensningene og antall deltakere for deltakelse i samdrifter.» Dette ville ha ført til at vi hadde fått en helt annen type landbruk enn det vi har hatt, og man ville ha gått i retning av en full avregulering av landbruket. Frykter ikke representanten Torbjørn Hansen at dette vil føre til at distriktslandbruket forsvinner, og at norsk distriktspolitikk vil bli betydelig svekket hvis man går for en slik modell?
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Jeg følger med på aksjekursene. Det syns jeg er viktig, ikke minst i forhold til en bedrift som Norske Skog, som er en viktig bedrift i Norge og også en viktig bedrift i Nord-Trøndelag, der de har en stor fabrikk. Ikke minst er det en veldig, veldig viktig bedrift når det gjelder å få levert trevirke fra skogen. Derfor er jeg interessert i at det skal gå godt med de bedriftene, og derfor må man også følge lite grann med på hvordan det går med aksjekursen. Så til spørsmålet om skattelette. Jeg har reist rundt og besøkt mange bedrifter, men det er sjelden jeg hører at noen syns at skattetrykket i Norge er for stort. De fleste næringslivsledere jeg møter, ønsker seg mer forutsigbarhet, mer til samferdsel og mer til forskning og utdanning. Jeg er ikke sikker på at skattelette er det rette å gå inn for nå, men jeg skal ikke utelukke noe. Vi skal nå lage en pakke som finansministeren har sagt vi skal komme tilbake til i januar/februar. Vi får se hva den inneholder. Personlig har jeg ikke noe tro på at skattelette er det virkemidlet som er å foretrekke.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
Det er helt riktig, som det blir sagt, at vi i forrige periode tok til orde for å øke avskrivningssatsene. Vi har nå laget en Soria Moria-erklæring, der det ikke ble en del. Men vi fikk til veldig mye annen bra næringspolitikk i Soria Moria-erklæringa, og vi er veldig godt fornøyd med den totale næringspolitikken som Regjeringa fører. SkatteFUNN går videre, vi har fått til en god del gjennom Innovasjon Norge og såkornfond, og det er også kommet et nytt fond, som er etablert i Trondheim, som er oppe og går. Jeg kan ikke love at endring i avskrivningssatsene blir en del av den pakken. Grunnen til det er at den pakken ikke er klar. Det jobbes intenst i Regjeringa for å komme opp med noe i månedsskiftet januar/februar. Jeg kan ikke love noe om hva som kommer i den pakken.
Inge Ryan (Sosialistisk Venstreparti), 2008-12-11:
For et par dager siden samlet statsministeren alle de parlamentariske lederne til et møte på sitt kontor, der den tiltakspakken som kommer, ble diskutert. Det som ble sagt av statsministeren, var at alle forslag som opposisjonen kom med, var man mottakelig for å diskutere. Kristelig Folkeparti har kommet med en del forslag, en del gode også, som absolutt bør vurderes når man skal til med tiltakspakken. For det er ikke slik at det kun er vi som sitter i regjering, som har de kloke svarene. Det kan godt hende at det kommer en del gode forslag også fra opposisjonen. Det vil jeg tro det gjør, og de forslagene blir sjølsagt vurdert helt seriøst og tatt inn. For målet vårt med tiltakspakken er at den skal bli så bra som overhodet mulig, og at krona blir brukt så effektivt som mulig.
Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
I en merknad formulerer representanten Sørfonn seg slik: «Verdiskaping er grunnlaget for velferda. Difor er næringspolitikk avgjerande for Kristeleg Folkeparti. Me meiner at næringslivet må byggjast nedanifrå, og at politikarane si viktigaste rolle er å leggja til rette for gode og påreknelege rammevilkår for verdiskaping.» Det er glimrende. Det er jo akkurat sånn vi tenker i Arbeiderpartiet også, konkretisert ved at vi har en historisk satsing på infrastruktur, og at vi utstyrer kommunene med næringsfond, slik at de kan gi støtte til planlegging, til produktutvikling, til markedsanalyser osv. Hva er det som gjør at Kristelig Folkepartis merknad framstilles som et alternativ til Regjeringens politikk?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
I Regjeringens strategi for vekst i havbruksnæringen er det slått fast at det er et mål om nye aktører og å strupe de minste aktørene. Dette er sammenfallende med de aktørene som har lavest – som de nye aktørene – eller ingen kontantstrøm. Statsråden bekreftet i sitt svar til Korsberg at likviditet i næringen er et problem, og det er helt åpenbart at de små er de som er minst likvide. Allikevel foreslår Regjeringen å ta betalt 8 mill. kr pr. konsesjon. Da er mitt spørsmål til statsråd Pedersen om hun, for nettopp å lykkes med sin egen strategi for også å involvere nye aktører i næringen, som et tiltak i finanskrisepakken vil gå inn for å redusere kjøpesummen, eller åpne for en avdragsordning som små aktører i Nord-Norge har bedt Regjeringen om å vurdere.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Da statsråden tiltrådte, proklamerte han med brask og bram at det nå skulle bli en ny rovdyrpolitikk, og det skulle skytes flere rovdyr. Noen måneder senere la han fram sitt første budsjett. Det eneste man kunne spore der av markante endringer, var at støtten til Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk var foreslått fjernet, noe flertallet i dag heldigvis endrer på. Miljøverndepartementets budsjett legger opp til økte gjerdinger, som vil medføre en fratakelse av beiteberettigedes rett til å bruke utmarka, men som også vil i teorien i hvert fall redusere rovdyrkonflikten. Posten til gjerdinger er foreslått økt med 30 mill. kr. Likevel forventer Regjeringen økt tap av bufe. Da er spørsmålet mitt: Hva har statsråden gjort siden han ble statsråd for å følge opp de proklamerte endringene i norsk rovdyrpolitikk?
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Jeg vil bitte lite grann tilbake til MTB, maksimalt tillatt biomasse. En økning i den kunne ha ført til umiddelbar produksjonsvekst, spesielt i Midt-Norge, men også mange andre steder. Det ville også kunne ha skjedd uten behov for ny kapitaltilførsel, noe som unektelig er en utfordring enkelte steder. Men MTB-regelverket er først og fremst også en utfordring for de små oppdretterne, som Regjeringen hevder de er mest opptatt av. Jeg vil da sitere fra dagens IntraFish: «MTB-systemet er stivbeint og svært lite fleksibelt for små oppdrettarar når til dømes marknaden sviktar, seier Karsten Måsøval.» Store aktører har en helt annen mulighet til å flytte biomasse. Og flere konsesjoner pr. lokalitet åpner også for større dynamikk, noe små oppdrettere ikke har den samme mulighet til. De har dermed mye sterkere begrensninger på grunn av MTB-regelverket. Jeg har en mistanke om at Regjeringens motstand mot en økning i MTB handler om at dette ville det være veldig vanskelig å skattlegge – og det er tydeligvis målet for det meste av det Regjeringen foretar seg. Desimeringsfisket er like stort utenfor som innenfor forvaltningsområdet for kongekrabbe – ja, det skulle bare mangle! Desimeringsområdet er mye, mye større, og det er basert på en helt annen modell, nemlig at det skal være kongekrabbe det ene stedet, og det skal ikke være kongekrabbe det andre stedet. Derfor vil jeg anta at det må fiskes mye mer i det området hvor det ikke skal være kongekrabbe, enn i det området hvor kongekrabben skal forvaltes som en ressurs. Så har jeg lyst til å ta opp noe annet og veldig alvorlig. Når det gjelder sommerens seismikkonflikt i Lofoten og Vesterålen, ble fiskerne i det området gitt en garanti fra Regjeringen om at senest fire måneder etter at søknaden var levert, skulle disse sakene være landet. Så langt er 25 av 70 saker behandlet. Det bekymrer meg, og jeg vil sterkt anmode statsråden om å følge opp denne saken, slik at man i løpet av januar klarer å få landet disse sakene, så man ikke nok en gang bidrar til en ytterligere eskalering av konflikten i havområdene utenfor Lofoten og Vesterålen. Så har jeg bare lyst til å utfordre landbruksministeren på en ting. På mandag spurte jeg olje- og energiminister Terje Riis-Johansen om det er et mål at bioenergistrategiens mål om 14 TWh fornybar bioenergi i hovedsak skal oppnås gjennom nasjonalt råstoff. Det kan gjerne landbruksministeren kommentere.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Representanten Gullvåg forsvarer på tilsynelatende ideologisk grunnlag deltakerloven, råfiskloven og geografisk kvotefordeling. Dette betyr at familien Grøntvedt, som driver fiskemottak på Ørlandet, ikke skal få en kvote, mens en mer kjent rekefisker ved navn Røkke skal få eie industrianlegg. Man kan spørre seg om det handler om partitilhørighet, men det bør jeg vel unngå. Representanten Gullvåg mener også at fiskere i Nordland ikke skal få kjøpe kvoter fra Trøndelag, men at fiskere i Finnmark skal få kjøpe kvoter fra Nordland. At dette ikke er lurt, er jeg helt sikker på – men det mener tydeligvis representanten Gullvåg at det er. Men at dette har noe med ideologiske forskjeller i Stortinget å gjøre, det mener jeg sterkt at det ikke har. Så til MTB, som statsråden var inne på. At det var lurt for seks måneder siden, betyr ikke at det er lurt i dag. Regjeringen har stort sett forandret all annen næringspolitikk, og da burde man kunne ha forandret denne delen også.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Jeg er veldig opptatt av forbrukerinteressene. Jeg er av samme oppfatning som representanten Kielland Asmyhr her. Det er også den fokuseringen vi har på matpolitikken. Matpolitikken bidrar til å redusere avstanden mellom bonden og forbrukeren – mellom primærprodusenten og forbrukeren – og det tror jeg er særdeles viktig. Vi jobber nå særdeles aktivt på det området. Når det gjelder justeringsforhandlingene, er protokollen i jordbruksavtalen klinkende klar. Den skal kompenseres utover et visst nivå, og den skal kompenseres ved hjelp av økte målpriser. De forhandlingene har stoppet opp. Vi har bedt Budsjettnemnda gå gjennom tallene på nytt på grunn av at gjødselprisene viser en nedgangstendens. Det er en ny avtale mellom Felleskjøpet og Yara. Jeg er opptatt av å følge protokollen på det viset at målprisene skal økes, og det blir det også lagt vekt på i de videre forhandlingene om saken.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Jeg tar avstand fra begrepsbruken til representanten Hansen om gammelsosialistisk arvegods. Vi driver en utviklingspolitikk i norsk landbruk. Det vi ikke er opptatt av, er å ha et frislepp som representanten Hansen nå gjør seg til talsmann for. Vårt forslag om å videreføre boplikten bidrar til å sikre bosettingen på bygda, og vårt forslag om å sikre priskontroll, bidrar til å sikre rekruttering av ungdom til næringen. Vi har også fokus på dem som skal inn i næringen, framfor dem som skal ut av den. Vår fokusering for å sikre delingsforbudet vil bidra til å sikre gode og trygge enheter i landbruket. Når det gjelder samdriften, er vi opptatt av at det skal være likestilling mellom bruk som har én eier, og bruk som har fire eiere. Det har ingen hensikt å ha ulike regler, eller gi fordeler til en samdrift som har fire eiere, framfor et bruk med én eier.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Jeg er uenig med representanten Sørfonn i at det er investeringstørke i landbruket. Det har vært betydelige investeringer i landbruket de siste årene, men det som er den faktiske situasjonen, er at innenfor jordbruksavtalens virkemidler de siste to årene har ikke partene funnet det riktig å sette av økningen på de postene som bidrar til disse investeringene. Så det er en stor etterspørsel utover det som man har klart å realisere til økte investeringsmidler. Det er riktig. Det er mange virkemidler som kan brukes her. Vi ivaretar investeringsbehovene gjennom de jordbruksavtalte midlene som vi har til rådighet. Når det gjelder denne tiltakspakken som det nå jobbes med, og som skal framlegges i løpet av januar, er alle de tiltak som representanten Sørfonn har foreslått, under vurdering, og da får vi komme tilbake til den saken når det skal avklares.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Det er en kjent sak av Venstre vil fjerne odelsloven. I motsetning til det ønsker vi i Senterpartiet å videreføre odelsloven og odelslovsinstituttet. Det er helt åpenbart at det er mange vanskelige avveininger i slike saker. Det viser ikke minst den saken som representanten Kongshaug nevner. Jeg har i min avgjørelse støttet meg til det klare flertallet i Odelslovsutvalget og i Stortinget som mener at odelsretten er bra for norsk landbruk. Jeg ønsker å legge vekt på de synspunktene som Odelslovsutvalget la vekt på i sin innstilling, bl.a. at odelsloven sikrer et bedre landbruk, en selveiende gårdbruker, bedre eiendomsstruktur, likestilling mellom kjønnene, osv. Odelsloven trenger en gjennomgang og en modernisering, bl.a. en forenkling. Det legger vi til rette for. Vi skal komme tilbake til det i en sak til Stortinget på nyåret. Når det gjelder den saken som er tatt opp her, vil ikke jeg kommentere den spesielt utover det vedtaket som er fattet, og som er referert i landets aviser.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Det er vel bedre å rette deler av det spørsmålet representanten Lien stiller, til en annen minister og et annet departement, men det får være. Jeg skal forsøke å svare på de elementene som Landbruks- og matdepartementet har ansvar for. Vi er opptatt av forebyggende tiltak. Vi er opptatt av å sette av flere midler til forebyggende tiltak, bl.a. gjerding, som jeg skjønner at representanten Lien er særdeles skeptisk til. Vi er opptatt av å sikre at gårdbrukeren skal ha mulighet til å få erstatning når han må ta ned dyrene fra beite. Vi er opptatt av å sikre raskere uttak av skadedyr når skadedyrfelling er nødvendig. Det er også gjennomført. Riktignok er det slik at det i deler av landet kunne ha gått fortere. Riktignok er det slik at i deler av landet kunne man ha vist bedre resultater av jakt osv., men vi har gjennomført endringer i rovdyrpolitikken innenfor rammen av stortingsflertallets vedtak. Det er et kompromiss som vi har gått inn for, og som vi står for.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Jeg er svært overrasket over ordbruk og begrep som brukes i denne debatten både fra Høyres representanter og Venstres representanter. Representanten Kongshaug karakteriserer landbrukspolitikken som «gammeldags», representanten Hansen karakteriserer landbrukspolitikken som «gammelsosialistisk arvegods», og representanten Gundersen sier at resultatet av Senterpartiets politikk de 40 siste årene er «nedleggelser, fraflytting og pessimisme». Til sistnevnte taler kan jeg ikke si så mye annet enn at Senterpartiet knapt har vært i regjering og posisjon de siste 40 årene, og jeg har sett at både Høyre og andre partier har hatt ansvar for landbrukspolitikken i regjering. Så ser Gundersen mot Sverige. Da må jeg nesten flire, når vi ser hvordan situasjonen er i «gläsbygdene» på andre siden av grensen. La oss sammenligne med det åpne kulturlandskapet som vi har i Norge, der vi faktisk fortsatt har et levedyktig landbruk, mens det er fullstendig fraflytting i store deler av Distrikts-Sverige, utenom kanskje i Skåne og helt sør. Da vi tok over etter Høyre og Venstre i 2005, var inntektene i landbruket særdeles lave. Vi har kjempet hardt for å reparere på Høyres og Venstres unnlatelsesynder i disse årene. Og skogbruket lå med brukket rygg etter Venstres skogpolitikk, som best kan karakteriseres som å gå baklengs inn i framtiden. Vi har gjeninnført skogpolitikken. Venstres syn på skogen og klimapolitikken som man har gitt uttrykk for i denne innstillingen, er i alle fall ikke i tråd med internasjonal kunnskap om skogens betydning for klimaet, og er heller ikke i tråd med klimaforliket som Venstre selv har vært med på å underskrive. Vi har videreført det som har vært Høyres og Venstres politikk når det gjelder rammene for samdriftene. Da får vi kritikk for å være gammelsosialistiske. Høyre, derimot, vil diskriminere bruk som har én eier. Hvis man på et bruk produserer 400 tonn, skal man altså ha dårligere vilkår enn et bruk med fire eiere som produserer 400 tonn. Det er det som er konsekvensen av det Høyre her sier om virkemidlene for samdriftene. Det kan vi ikke gå inn for. Her er vi faktisk enig i det Sponheim stod for da han var landbruksminister. Hva er dette? Er det her snakk om like konkurranseforhold? Her er også Høyre på faneflukt fra egen politikk.
Lars Peder Brekk (Senterpartiet), 2008-12-11:
Representanten Kongshaug snakker om en irritert statsråd – da vil jeg heller si det slik at en engasjert og ivrig statsråd er riktig. Jeg har lyst til å kommentere skogpolitikken til Venstre litt mer. Denne regjeringen har gjeninnført skogpolitikken. Venstre foreslår kutt på 70 mill. kr i år, og de har foreslått kutt tidligere. Skogplanting er et viktig tiltak for å opprettholde produksjonen i skogene, noe som vil føre til økte muligheter for næringsutvikling, samtidig som det har en gunstig klimaeffekt ved at det binder CO2. Vi vet også at skogeierne etter skogbruksloven er pålagt å sikre en tilfredsstillende foryngelse av skogen etter hogst. I granskog må det plantes, mens det er litt lettere for furu og løvtrær å forynge seg naturlig. I deler av landet er det mangel på infrastruktur, og vi er nødt til å iverksette tiltak for å bygge nye veier. Skogsbilveier kan komme i konflikt med miljøinteresser. Det er derfor det stilles spesielle krav og særskilt tillatelse for all skogsveibygging. Offentlig støtte bidrar derfor til muligheter for å få til gode veiprosjekter som kan fungere på tvers av eiendomsgrenser, og som vektlegger miljøhensyn. Så til klimaregnskapet og skogen. Venstre er kritisk til at Regjeringen – som en sier – innlemmer skog for å pynte på regnskapet over de totale CO2-utslippene i Norge. Da har jeg lyst til å si det slik at i klimaforliket, som Venstre har vært med på, er bidraget fra skog inkludert i målet for de norske utslippsreduksjonene som skal tas hjem. Det har Venstre sluttet seg til. Så det er helt fantastisk at vi får en slik kommentar fra Venstre i denne saken, synes jeg. Og så om den «reinspikka sosialisme»: Høyre har foreslått at vi skal behandle samdrifter annerledes og bedre enn enkeltbruk. Vi har videreført den politikken som Venstre og Høyre stod for i forrige regjering i forbindelse med samdrifter, og vi har videreført den politikken med hensyn til harmonisering av tilskuddene, slik at samdrifter skal ha samme vilkår som enkeltbruk som er av lik størrelse. Selvsagt skal det ikke være slik at det skal være verre for et enkeltbruk, og en enkeltfamilie, å drive et gårdsbruk enn for en samdrift. Det er prinsippet vi har fulgt opp fra den tidligere regjeringens politikk. Det synes jeg er et godt prinsipp, og det synes jeg ikke skal karakteriseres som «reinspikka sosialisme», slik Høyres Torbjørn Hansen her påpekte.
Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2008-12-11:
Arbeid til alle er jobb nummer én for Arbeiderpartiet – nå som alltid. Vi er på vei inn i en global økonomisk nedtur som vi ikke har sett maken til siden 1930-tallet. Etterspørselen etter de varene vi produserer i Norge, synker, og vi forventer økt ledighet neste år. En god næringspolitikk er grunnmuren for en bærekraftig sysselsettingspolitikk. Arbeiderpartiet står for en aktiv næringspolitikk hvor staten, bl.a. gjennom investeringer og eierskap, styrker norsk næringsliv. I disse tider er det statlige engasjementet i nøkkelbedrifter spesielt viktig fordi det skaper ro på eiersiden. På Aker Stord kan tusenvis av arbeidere konstatere at de tross alt er heldigere stilt enn mange av sine kollegaer i bransjen, ettersom vi har en regjering som da det var nødvendig, tok grep og sikret at konsernet nå har gode og langsiktige eiere. La meg også si noen ord om et annet statlig eierskap, nemlig Statkrafts eierskap i noen av våre regionale kraftselskaper. I mange år har dette vært et eierskap som har fungert godt, til alles glede. I Bergenshalvøens Kommunale Kraftselskap har Statkraft siden 1999 hentet ut over 1,8 milliarder kr i utbytte, og verdien på aksjene har nok også økt betraktelig. I den senere tid har jeg registrert bekymring fra tillitsvalgte i BKK og andre regionale kraftverk hvor Statkraft er stor eier. Statkraft bidrar ikke lenger i samme grad til å utvikle de regionale kraftselskapene i den retningen de lokale eiere, administrasjon og ansatte ønsker, blir det sagt. Videre sies det at Statkraft heller enn å utvikle selskapene, vil smalne dem, og prosjekter og satsinger blir avvist til tross for at de er lønnsomme og baserer seg på synergier og kompetanse som finnes i selskapene. Dette er alvorlige signaler. Vår hensikt med Statkraft er, som eierskapsmeldingen sier, å sikre kontroll med vannressurser og utvikling av det norske kompetansemiljøet innen energiproduksjon. Statkraft bør innse at slik kompetanse må finnes og utvikles også i de regionale selskapene. Disse selskapene må få handlingsrom til å fortsette å utvikle seg som sterke, verdiskapende medspillere i egen region, med gode kunderelasjoner. Denne utviklingen må basere seg på utnyttelse av det enkelte selskaps egne etablerte fortrinn og evne til utvikling og innovasjon. Statkraft må være en pådriver for utvikling av mer klimavennlig energi og en framtidsrettet infrastruktur med tilhørende kunderettet virksomhet, og selskapene må bidra til regional næringsutvikling og sysselsetting i regionene. Det må stilles krav til verdiskaping i form av både lønnsom drift og samfunnsansvar. I budsjettet som vi nå behandler, heter det om det statlige eierskapet: «Staten skal være en aktiv, langsiktig og forutsigbar eier i viktige norske selskap. Gjennom eierskapet vil staten bidra til god og stabil utvikling av næringslivet i Norge.» Det er mitt håp at Statkraft skjeler til denne målsettingen for eierskap når de utformer sine strategier, og det vil ikke skade om Nærings- og handelsdepartementet på egnet måte veileder Statkraft med hensyn til hvordan godt eierskap skal utøves.
Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2008-12-11:
Flere representanter og også flere statsråder har i dag sagt at vi ikke kan sette i gang nødvendige tiltak nå, fordi vi har vedtatt et budsjett for å få renten ned. Hva menes egentlig med det? Hvilket økonomisk resonnement ligger bak det? Vi snakker altså om budsjettet for 2009, og i januar/februar skal Regjeringen legge frem en tiltakspakke. Statsministeren har senest i dag sagt at det er bare å sette i gang med å planlegge prosjekter, for pengene kommer, det er nok av penger. Budsjettet skal altså gjelde én måned, og det skal få renten ned. Så i januar skal renten gå ned, men penger som kommer i februar og resten av året, skal angivelig ikke ha noen innvirkning på norsk økonomi i det hele tatt og har ingen innvirkning på renten. Så er det da egentlig et «lurebudsjett» som de rød-grønne har vedtatt? Et «lurebudsjett» for å lure sentralbanksjefen, ved å si at her er budsjettet som vi vedtar, nå kan du sette renten ned, og så kommer pengene i februar og resten av året – det merker du sikkert ikke allikevel, og da kan renten forbli lav. Det er ingen logikk i dette. Og jeg håper at representanter og statsråder slutter å bruke det argumentet. Vi hører at statsministeren stadig vekk er på radioen og forteller det norske folk at vi har vedtatt et budsjett for å få renten ned. Men når han i neste åndedrag forteller at han skal sprøyte inn milliarder etter at budsjettet har virket i 30 dager, er det et helt urealistisk resonnement. Jeg forstår at de rød-grønne representantene ønsker å være lojale mot egen regjering, men en viss grad av økonomisk resonnement på egen hånd er det mulig å trekke også i denne sal.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-13:
Jeg har den glede på vegne av representanten Lars Sponheim og meg selv å legge fram forslag om å heve beløpsgrensen for overformynderiets forvaltning av umyndiges midler.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-13:
Det berører jo en annen statsråds område, men vi må ikke som stortingsrepresentanter føle oss som Hacker når en blir utsatt for Sir Humphrey. Det som er kjernen i denne saken, er at her er det ikke snakk om konkurranse mellom virksomheter, det er snakk om offentlig forvaltning som skal tjene norske borgere. Justisministerens engasjement er det ingen grunn til å betvile, men det representanten Syversen tar opp, er at i det øyeblikket vi får ordninger som skal hjelpe voldtektsofre, kan vi risikere, fordi systemene blir blinde i Helse-Norge, at vi ikke får levert det vi skal. Stortinget må da vite at vi, av en statsråd, selv om det er en annen statsråd som har deler av ansvaret, kan få et svar tilbake som gjør at a) politikken abdiserer - det vil vi ikke ha - b) systemene blir blinde, og så blir ofrene liggende igjen. Derfor må vi ha det svaret tilbake at det vi nå ser kan skje i Oslo, ikke skjer i hele Helse-Norge. Oppfordringen fra meg er at statsråden må ta et initiativ, slik at Stortinget får et helhetlig svar på dette - også fra helseministeren. Men justisministeren har ansvaret for at voldtektsofrene ikke skal lide, derfor dette engasjementet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-13:
Jeg har dette spørsmålet til statsråden: «Vi har mange graverende og sjokkerende eksempler på eldre og syke mennesker som har blitt skrevet ut fra Ullevål universitetssykehus uten å være ferdig utredet. Dette uttalte bydelsoverlegen i Nordre Aker. Virkeligheten bak en slik beskrivelse bidrar ikke til å sikre verdighet for eldre med komplekse sykdomsbilder. Hva vil statsråden gjøre for å bedre samarbeidet mellom det statlige og det lokale helsetilbudet for syke eldre i livets sluttfase?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-13:
Jeg takker for et grundig svar. Det er nå ca. 16 år siden tidligere statsfysikus i Oslo Fredrik Mellbye og en kollega av ham som tidligere hadde vært fylkeslege i Hedmark, stoppet meg og sa: Det praktiseres aldersapartheid i Norge. Med det siktet de til at eldre mennesker ofte blir statistikk, og fordi sykdomsbildet er komplekst, blir det ikke møtt på den måten som det skal. Nå har statsråden vist forskjellige måter å gjøre det på. La meg stille dette ene spørsmålet slik: Hva vil statsråden gjøre med det hun sa i sitt innlegg, at hun vil følge spesielt med når det gjelder inn- og utskriving, at det er faste fora i Oslo? Hva vil hun gjøre for at vi ikke skal oppleve at noen skal kunne si at vi praktiserer aldersapartheid i vårt land?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-02-13:
Jeg oppfatter statsrådens engasjement. Da skal jeg også være konkret. La meg nå ta utgangspunkt i det som er situasjonen i en stor by som Oslo. Det er ikke alltid folk i Oslo har et nettverk. Det kan hende at de faktisk er helt alene. Det betyr jo at belastningene og utfordringene for dem som skal stille opp, vil øke. Jeg kjenner godt til det gjennom ulike deler av mitt liv. Nå har statsråden vist til at det f.eks. mellom Ullevål universitetssykehus og bydeler er faste fora, både administrativt og faglig. Ser statsråden for seg noen form for avrapportering, en slags utsjekking, et slags tilsyn, for å se hva som kan skje gjennom disse fora for at vi ikke skal komme i nærheten av det jeg har beskrevet som aldersapartheid? Som jeg sa i mitt spørsmål til statsråden, må vi ikke komme i den situasjonen at det ikke blir verdighet for eldre med komplekse sykdomsbilder i livets sluttfase. Ser statsråden for seg en måte der en aktivt kan sjekke ut disse pasientene? Jeg stiller spørsmålet fordi andre statsråder i andre sammenhenger nettopp har valgt denne litt aktive tilsynsformen, slik at man er på hugget i forhold til de spørsmålene som vi nå behandler i denne spørretimen.
Karin S. Woldseth (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Jeg har på vegne av representantene Ulf Erik Knudsen, Kåre Fostervold og meg selv gleden av å fremme forslag om lovfestet likebehandling av barn som går i private og offentlige barnehager.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-02-13:
På vegne av representantene Erna Solberg, Olemic Thommessen og meg selv har jeg den glede å legge frem forslag om å utrede en omgjøring av Likestillings- og diskrimineringsombudet, Forbrukerombudet og Barneombudet til organer under Stortinget. Presidenten: Forslagene vil bli behandlet på reglementsmessig måte.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-02-13:
Det er jo ingen helt liten endring i disse møtenes karakter at den politiske ledelse, ja sågar fra flere departementer, deltar på møtene. Med all respekt for statsråden anser jeg ikke henne som en utvidelse av embetsverket, men som noe annet, for å si det slik. Og hvis disse møtene er i tråd med eierskapsprinsippene i St.meld. nr. 13, tar jeg det for gitt at referatet fra møtene vil foreligge og være offentlige. Spørsmål 2: Hva er det som gjør at man i tillegg til eierskapsbrevet, som utstedes en gang i året med styringssignaler til Statoil - det er allment akseptert og godtatt i Stortinget, selvfølgelig, og åpent - ser behov for å avvikle fire hemmelige møter for å kommunisere med selskapet? Hvordan kan andre eiere da være sikre på at denne eier - altså den største, staten - ikke får annen informasjon enn øvrige eiere, mindretallsaksjonærer?
Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-02-13:
Jeg slutter ikke å bli imponert, ikke over statsråden, men over Kjell Inge Røkke, som klarer å skaffe seg 5 milliarder kr og binde staten som eier i ti år, og på toppen av det hele skaffer han seg nå to statsråder som pressemedarbeidere. Jeg skjønner at statsråden ikke fikk fulgt Brennpunkt-programmet i går, hvor næringsministeren fremstod som en talsmann for selskapet - det var meget godt gjort, iallfall med det manuset han hadde. Og nåværende statsråd Solheim fremstår også på samme måte. Skjønner ikke Erik Solheim, statsråd Solheim, at dette svekker den norske troverdigheten i protestene mot Sellafield? Tror statsråden virkelig at dobbeltmoral virker dobbelt så godt?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Jeg har et spørsmål til justisministeren. Sist uke oppfattet jeg justisministeren som usedvanlig høy og mørk da han presenterte Regjeringens nye satsing på å styrke mulighetene for ofrene etter kriminelle handlinger. Mange av de tingene som ble lagt fram, satte Fremskrittspartiet stor pris på, og de var helt påkrevd. Likevel er det ikke tvil om at vi fortsatt har store utfordringer. Denne uken har vi sett to eksempler på det. TVNORGE har kjørt en sak om en trafikkskadd jente fra Bergen som ble påkjørt av en promillekjører. I etterkant ble hun tilkjent en erstatning, men siden gjerningspersonen ikke er bemidlet, får hun ikke tilgang til den, og erstatningen framstår kun som et tall på et stykke papir. Et annet - kanskje like grotesk, om ikke mer grotesk - eksempel har vi sett fra Buskerud. En jente som 13 år gammel ble voldtatt, er i etterkant blitt tilkjent en erstatning for seinskader på 1 mill. kr. Det samme er tilfellet her: Gjerningspersonen er ikke bemidlet. Hun er altså tilkjent erstatning som hun selv må slåss for å prøve å få utbetalt. Det mener vi i Fremskrittspartiet er totalt uhørt. Staten har et klart ansvar for å ta vare på de kriminelle - legge til rette for dem, innhold i soningen osv. Hvordan vi - og statsråden - da kan forsvare at vi har en ordning der ofrene i mange tilfeller blir doble ofre, er for oss helt uforståelig. Med bakgrunn i dette har Fremskrittspartiet foreslått og bedt å få utredet en ordning der de som blir tilkjent erstatning som følge av en kriminell handling, og som ikke dekkes av voldsofferstatningen, også skal få utbetalt sin erstatning via staten, og at staten så går til et regresskrav. Det mener vi faktisk vil være en mye bedre ordning enn det i har i dag. Da blir mitt konkrete spørsmål til statsråden: Hva er årsaken til at justisministeren og Regjeringen har så sterke motforestillinger mot å se på en ordning der man forskutterer erstatningen, og på den måten bidrar til å styrke flere ofres stilling?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Jeg takker selvfølgelig statsråden for svaret. I hvilken grad han er høy og mørk, kan vi ta etterpå. Poenget med problemstillingen er at selv om vi har en god voldsoffererstatningsordning - som klart kan bli bedre - har vi mennesker som faller utenfor, og som helt klart føler seg som doble ofre. Gjerningsmannen blir dømt og får en straff, de blir tilkjent en erstatning, og så får de den ikke utbetalt fordi systemet ikke er sånn at de kan få tilgang til de midlene de faktisk er tilkjent. Da tror jeg veldig mange føler seg som et dobbelt offer. De har tillit til at staten tar et oppgjør med gjerningspersonen. De har tillit til at staten skal rydde opp og bistå dem, osv. Når det ikke skjer, rammes de dobbelt opp. Så jeg hilser velkommen statsrådens invitt til å se nærmere på voldsoffererstatningsloven og de ordningene vi har. Det aller viktigste er å sørge for at de som er ofre for kriminalitet, faktisk unngår å bli doble ofre, men at de oppnår å bli ivaretatt og at de får sine rettigheter styrket. Så jeg håper at statsråden kan bekrefte at de to eksemplene jeg viste til i mitt første spørsmål, vil bli tatt med og vurdert som utgangspunkt, som eksempler på den nye ordningen - og en bedre ordning.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2008-02-13:
Jeg hørte at statsråden sa at han forutsatte at dette skulle være i orden. Målet til et samlet storting har vært at flere skal dømmes for voldtekt fordi det er en av de verste kriminelle handlingene man kan utsettes for. Statsråden har vist til mange av sine tiltak, som han mener er løsningen langt på vei. Jeg forutsetter vel også, i statsrådens resonnement, at hvis flere skal dømmes, skal forutsetningen med tanke på å kunne dømmes i en straffesak være den samme som vi har i dag. Derfor er jo det vi samlet sett kan gjøre i forhold til å ha et grunnlag for å bli dømt, særdeles viktig. Det stilles spørsmål ved kvaliteten i politidistriktene med hensyn til de oppgavene de skal løse lokalt - om vi greier å opprettholde den nødvendige kvalitet der ute også. DNA vil jo være, som statsråden har vært inne på, et viktig bevis, og også andre ting i forhold til åstedsundersøkelser og den slags. Det er forutsetningen. Mitt spørsmål til statsråden er om vi fortsatt skal ha en list som ligger høyt når noen skal dømmes, slik at han sørger for å holde fokus på kvaliteten i det etterforskningsmessige(presidenten annonserer neste taler) (presidenten annonserer neste taler)