trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-02-15:
Rovdyrenes plass i det norske økosystemet skal sikres, og når Arbeiderpartiet og Senterpartiet varsler en innstramming av rovdyrforvaltningen sammenliknet med hvordan det var under tidligere regjeringer, er det vanskelig å forstå hvordan det, særlig for ulv, vil være i tråd med Bernkonvensjonen, naturmangfoldloven og Stortingets vedtak om bestandsmål. Ulvesonen utgjør 5 pst. av Norges areal. I Rødts arbeidsprogram slår vi fast at Rødt ønsker lav terskel for skadefelling av rovvilt i beiteprioriterte områder, men tilsvarende høy terskel for uttak i rovdyrprioriterte områder. For øvrig støtter vi rovdyrforliket fra 2011. Vi mener at den jakten som foregår nå, skjer inne i ulvesonen, et rovdyrprioritert område, på dyr som ikke har gjort stor skade. Derfor kommer Rødt i voteringen til å støtte forslaget fra SV og Miljøpartiet De Grønne om at jakten skal stanses. I dette forslaget ligger det også at jakten ikke skal utvides, som statsråden i Politisk kvarter på NRK i morges sa at vurderes. Yngletidsfredningen mener vi skal stå sterkt i Norge, og det må den også gjøre for ulven, selv om en pågående avklaring i rettssystemet har gjort at årets jaktsesong kanskje har blitt kortere enn hva statsråden kunne ønske. I Hurdalsplattformen står det at det skal utredes «en reduksjon av gjeldende bestandsmål for ulv og bjørn, med mål om å redusere belastningen for beitenæringen og lokalsamfunn». Det vil være vanskelig å sikre ulvens plass i det norske økosystemet med et lavere bestandsmål enn dagens. Når regjeringen skal sette i gang denne utredningen, mener vi det er særdeles viktig at den gjøres av en miljøfaglig sterk instans.
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-02-15:
Denne vinteren ble det varslet innføring av rushtidsavgift på strøm, eller såkalte effektbaserte tariffer. Det skulle bli dyrere å lade elbilen på den tiden da flest bruker strøm, men også å dusje før jobb eller lage middag etter jobb. Det var en omlegging som ville rammet urettferdig – rammet dem som må være på jobb når jobben starter. Endringene møtte veldig stor motstand, med rette. Det er brannfarlig å be folk om å bruke strøm på natten i stedet for på dagen. Selv om det er veldig fint om folk lader elbilene sine i nattetimene, kan vi ikke innføre en kollektiv avstraffelse av alle som trenger å koke kaffe eller ta oppvasken på spesielle tider på dagen. Heldigvis har innføringen av rushtidsavgift blitt utsatt, men vi i Rødt er bekymret for at den fortsatt kommer, uten nødvendige og gode endringer. Vi foreslår derfor å begrave endringen for godt. Men selv uten rushtidsavgift kan folk få en økning i nettleien nå. Grunnen til det er faktisk strømpriskrisen, for kostnadene knyttet til nettapet har også økt for nettselskapene – ikke fordi tapet i seg selv er større i kilowattimer, men fordi prisen de må betale for tapet, følger markedspris. Hvis man synes det er forvirrende og ulogisk, så er det det, for strømmarkedet er forvirrende og ulogisk – og urettferdig. Når strømprisene nå går opp, betaler husholdningene altså dobbel pris. De betaler både mer for strømmen og mer for nettleien fordi strømmen er dyrere. Det er urimelig, og det bidrar også til å svekke nettleien som en slags dugnadsordning. Vi får høre at nettet må oppgraderes, og at det koster penger. Det stemmer nok, men vi i Rødt undrer oss veldig over at dette ikke har skjedd tidligere. I stedet har man altså brukt inntektene fra nettleien til å bygge utenlandskabler, som eksporterer den billige energien vår ut av landet, og som importerer ustabile kraftpriser i retur. NRK har også dokumentert at nettleieselskapene har tatt for godt betalt i nettleie over mange tiår. Det ligger i dag flere forslag på bordet som skal gjøre det vanskeligere å ta for godt betalt, og Rødt kommer til å støtte disse forslagene. Regjeringen har den siste uken både lansert en energikommisjon og sagt at de vil gå i dialog med EU om utenlandskablene. Det synes vi i Rødt er veldig bra, men det er fortsatt for uforpliktende hvis målet er å sikre forsyningssikkerhet og rimelige priser her hjemme. Derfor fremmer vi i dag en del forslag som forplikter regjeringen til å sette handling framfor ord, til å reforhandle konsesjonsavtalene, til å regulere eksporten langt strengere og ikke minst til å tydeliggjøre at energikommisjonens mandat også skal være å sikre rimelige og forutsigbare strømpriser for husholdninger og næringsliv. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-02-15:
Statsråden har endelig lagt fram energikommisjonen, og gratulerer med det. Men samtidig som den kommisjonen ble lagt fram, sa statsråden at det er regjeringen selv, ikke kommisjonen, som skal utrede den strømpriskrisen som vi står i nå – eller «situasjonen», som regjeringen kaller det. Rødt mener det er helt nødvendig at energikommisjonens mandat også omfatter å se på den strømpriskrisen vi står i nå, og hvordan den kan løses, herunder å regulere markedet og eksporten. Rødt har lenge foreslått både makspris på strøm og eksportreduksjon, noe jeg er helt sikker på at statsråden er kjent med, og disse kravene kommer nå også fra grasrota i statsrådens eget parti. Så mitt spørsmål er: Vil statsråden sørge for at den uavhengige energikommisjonen også ser på dagens situasjon, slik vi foreslår?
Marie Sneve Martinussen (Rødt), 2022-02-15:
Da forstår jeg det slik at det er litt ulike folk som skal se på litt ulike ting, og gitt det: Det jeg er mest opptatt av, er at man vurderer alle muligheter for å løse det som både er en akutt situasjon nå, og som faktisk forventes å føre til høye strømpriser i lang tid framover. Jeg har forstått det slik at statsråden er ganske åpen for å vurdere ulike grep og snu alle steiner, som det sies at man skal gjøre, og da gjelder mitt spørsmål disse grepene og f.eks. makspris på strøm. Er det noe man skal se på, eller er det lagt i skuffen før man i det hele tatt har – jeg holdt på å si – åpnet og designet skuffen, slik henholdsvis energikommisjonen og regjeringen skal gjøre i sine ulike arbeid med å se på denne situasjonen?
Hadle Rasmus Bjuland (Kristelig Folkeparti), 2022-02-15:
Vinterens strømkrise har rammet mange hardt. Kristelig Folkepartis utgangspunkt er at strøm er et fellesgode. At vi har billig strøm i Norge, er noe vi ønsker skal fortsette. Vinterens høye strømpriser har vært krevende for mange – både familier, enkeltpersoner, frivilligheten og næringslivet. Det ble fort klart at landbruksnæringen ikke fikk særlig mye hjelp fra ordningen som kom fra regjeringen. Dette har satt mange bønder i en krevende situasjon, og det på toppen av en allerede vanskelig økonomisk situasjon med høye gjødselpriser og andre økte utgifter. Landbruket er avhengig av strøm for å holde driften sin i gang, og mange bønder melder nå om skyhøye strømregninger som kan få store konsekvenser for driften og for norsk matproduksjon. Veksthusnæringen, som i disse dager planter, er avhengig av strøm for kunne produsere. Flere frykter nå at de må legge ned driften fordi strømprisene gjør det ulønnsomt. En støtteordning er nødvendig for å sikre at vi opprettholder norsk matproduksjon. Derfor har det lenge hastet med å få på plass en ordning som fungerer, og som treffer rett. Regjeringens håndtering av strømkrisen har vært preget av stadig flikking på ordningene – litt økning her, litt justering der. Denne ordningen er en del av dette. Istedenfor å lage en ordning hvor bøndene var inkludert fra starten av, har man tvunget bøndene til å måtte bruke krefter på å få fram forslaget sitt for å hastebehandle det i Stortinget nå. Derfor har Kristelig Folkeparti fremmet et forslag om en makspris som sørger for at vi kompenserer for alt over 50 øre for alle strømkunder. Dette gjør vi etter å ha sett dette lappeteppet av ordninger fra regjeringen og sett at en ikke klarer å treffe slik man ønsker. Kristelig Folkeparti mener det er mye bedre å lande på en ordning som gir det samme til alle strømkunder, som er enkel å forstå, og som er midlertidig for den mest kritiske fasen som vi er midt i nå. Derfor foreslår vi en makspris eller en kompensasjon for alt som er over 50 øre, fra desember 2021 til februar 2022. Jeg tar opp Kristelig Folkepartis forslag i saken.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-15:
Først må jeg si at det er bra at Høyre deltar i debatten om norsk landbruk, selv om jeg savnet dem på talerstolen i runden med hovedinnlegg. Så vil jeg bare presisere at det jeg har sagt om EØS, er at jeg er glad for at landbruket ikke er omfattet av EØS-regelverket, for nettopp derfor kan vi gjøre disse utbetalingene raskt. Nettopp derfor jobber Landbruksdirektoratet nå med en ordning som allerede kan bli utbetalt i slutten av februar, og nettopp derfor fullførte regjeringen tilleggsforhandlingene, som forrige regjering ikke klarte å levere på. Regjeringen følger situasjonen i strømmarkedet nøye, og vi vil ikke avvise at det kan bli aktuelt å ta nye grep. Jeg vil bare igjen presisere at vi i dag diskuterer en strømpakke for norsk jordbruk, som jeg er veldig glad for at vi har fått på plass, og som vil bidra til å avhjelpe situasjonen i landbruket, som nå er ganske akutt.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-15:
Jeg vil oppfordre representanten til å høre hva statsråden sier. Det statsråden sa, var at jeg er glad for at EØS ikke gjelder norsk landbruk, for nettopp derfor har vi fått på plass en ordning nå, som gjør at vi får til en rask utbetaling i februar.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-15:
Dette er et spørsmål jeg har stått i Stortinget og svart på ganske mange ganger. Det er viktig å presisere at det var forrige regjering som foreslo denne avgiften, satt til 20 pst. Den nye regjeringen har innført 10 pst. Så er jeg, i likhet med representanten, bekymret for situasjonen i hele jordbruket, også i veksthusnæringen, og jeg har sagt at regjeringen nå ser på de enkelttilfellene der strømpakken ikke treffer på grunn av at man har en annen energiforsyning. Så vi jobber nå med å få kartlagt de enkelttilfellene som representanten sikter til.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-15:
Jeg vil minne om at vi står her og behandler en strømpakke til norsk jordbruk, som også var et av kravene til organisasjonene. Jeg vil også minne representanten om at hans parti i sitt alternative budsjett kuttet 1,5 mrd. kr til norsk jordbruk. Det hadde sendt norsk landbruk ut i en enda større og akutt krise enn nå. Så vil jeg igjen poengtere at regjeringen nå følger situasjonen i strømmarkedet nøye, og jeg vil, som sagt, ikke avvise at det kan bli aktuelt å ta nye grep. Men det vi diskuterer i dag, er en strømpakke til norsk landbruk, som vil avhjelpe situasjonen i næringen betydelig. Og, som jeg har vært inne på tidligere: Jeg vet at situasjonen der ute er akutt og kritisk, og det også faktorer som kommer til å bli viktige i årets jordbruksforhandlinger med norsk landbruk.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-15:
Jeg takker for spørsmålet. Regjeringen følger situasjonen nøye fra uke til uke. Og så vil jeg understreke viktigheten av at jordbruksforhandlingene til våren, som vi snart skal i gang med, blir utrolig viktige også når det gjelder de faktorene som går på økte kostnader. Der har jeg også tatt til orde for – og som også flertallet i innstillingen her i dag tar til orde for – at vi er nødt til å se på utbetalinger allerede i 2022 selv om man forhandler for 2023. Så jobber nå Budsjettnemnda for jordbruket med tallmateriale som kommer til å bli lagt fram i forbindelse med forhandlingene i jordbruksoppgjøret. Der vil også kostnadsbildet være dekt. Det tallgrunnlaget kommer til å bli viktig for det videre arbeidet regjeringen skal gjøre, og ikke minst for det videre arbeidet vi skal gjøre på en rekke andre områder for norsk landbruk. Det er vel så viktig som å tette inntektsgapet mellom bønder og andre grupper i samfunnet.
Sandra Borch (Senterpartiet), 2022-02-15:
Jeg takker for et godt og viktig spørsmål. Jeg har hatt møte med dagligvarekjedene og også oppfordret til en jevnere fordeling gjennom hele verdikjeden. Det jeg vil ta tak i nå, handler om mer åpenhet, effektene av at dagligvarekjedene kontrollerer og eier en stadig større deler av verdikjeden, og effektene av en økende andel av kjedenes egne merkevarer. Her er det viktig med dialog. Det er viktig at alle tar sin del av samfunnsansvaret i den akutte situasjonen vi er i nå. Og så er det ikke til å legge skjul på at to tredjedeler av inntekten til bonden kommer fra markedet, så markedet er viktig også for inntektsmulighetene til norske bønder. Da er vi avhengige av at hele verdikjeden tar sitt samfunnsansvar.
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2022-02-15:
Dette har vært et veldig tøft år for landbruket. Det har for så vidt vært et veldig tøft år for alle næringer, men jeg er glad for at vi nå får på plass en ordning for jordbruket og vekstnæringen, og vil oppfordre statsråden til å få den på plass raskt. Jeg tror vi deler den oppfattelsen at det er viktig. Samtidig er det viktig å understreke at det er mange næringer som rammes hardt av strømprisene uten at de får samme ordning. Jeg hørte statsråden mene at dette bare handler om EU. Det svaret har vi for så vidt hørt fra statsråden før, men hvorfor ønsker ikke regjeringen å finne en ordning som kan støtte opp om de som driver små og mellomstore bedrifter, på samme måte som de som driver med jordbruk?
Lene Westgaard-Halle (Høyre), 2022-02-15:
Mener da statsråden at EØS ikke gir rom for å gi strømstøtte til små og mellomstore bedrifter på samme måte som vi gir strømstøtte til landbruket?
Per Olav Tyldum (Senterpartiet), 2022-02-15:
Det er en ekstraordinær situasjon i landbruket, med en svært krevende kostnadsvekst. En samlet komité slår fast at formålet med strømstøtteordningen er å bidra til at norsk matproduksjon og norsk produksjon i veksthus opprettholdes på tross av de ekstraordinære utgiftene til strøm. Den store kostnadsveksten var også bakgrunnen for tilleggsforhandlingene mellom partene høsten 2021, som resulterte i en midlertidig kostnadskompensasjon på 754 mill. kr. Denne kompensasjonen utbetales i morgen, som statsråden fortalte. Det er kjent at økte strømpriser også var et tema som jordbruket tok opp i tilleggsforhandlingene, men det ble en enighet om å vurdere hvor stor kostnadsveksten ble for øvrige innsatsfaktorer, for best å håndtere det som en helhet i forbindelse med jordbruksoppgjøret til våren. Jeg er glad for at regjeringen har tatt den akutte situasjonen på strøm på alvor, og at vi i dag kan behandle en midlertidig støtteordning til næringen, med mål om utbetaling i slutten av inneværende måned. Ordningen er basert på prinsippene i strømstøtteordningen for husholdningene, men med et vesentlig høyere tak for jordbruket og uten øvre begrensninger for veksthus. Totalt innebærer ekstraordinære tiltak etter regjeringsskiftet en økt bevilgning til jordbruket på om lag 1,5 mrd. kr. Det er inkludert ekstra bevilgninger til investeringsstøtte på 200 mill. kr. Den økonomiske situasjonen for mange utøvere er alvorlig. Derfor er det viktig med sånne ekstraordinære tiltak. Det er avgjørende for Norges matsikkerhet, beredskap og utvikling i distriktene. Sånne grep skal bidra til å sikre matproduksjon på kort og lang sikt. Utfordringene knyttet til ekstraordinære kostnader blir ganske sikkert viet stor oppmerksomhet i det kommende jordbruksoppgjøret. Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag vil spille en avgjørende rolle i arbeidet med å utforme landbrukspolitikk som balanserer både inntekt og selvforsyning, og at det er en samling om forhandlingsinstituttet. Jeg er glad for at flertallet støtter regjeringens mål om å tette inntektsgapet, og at økt selvforsyningsgrad skal være førende prinsipp i jordbrukspolitikken og i utforming av statens forhandlingsgrunnlag til jordbruksoppgjørene i årene framover.
Karianne B. Bråthen (Arbeiderpartiet), 2022-02-15:
Strømkrisen berører mange og er til stor bekymring. Det har vi hørt fra mange talere allerede. Drømmescenarioet er jo at vi kan gi til alle som trenger det, men verden er ikke slik. Hvorfor bør vi da støtte opp om jordbruket og bøndene spesielt? Da må vi se litt på historien. I etterkrigstiden var det stor fattigdom og nød i Norge, og det var mangel på mat. Det var da vi begynte å begrense hva bøndene kunne ta for sine produkter, for det de solgte, fordi vi ikke ville at bøndene skulle tjene penger på fattigdommen som var, og på at folk trengte mat. Da skulle det bare mangle at vi i dag ikke tar hensyn til bønder når de står i en ekstraordinær krise. Jeg er glad for at den nye regjeringen, Arbeiderpartiet og Senterpartiet, og med støtte av SV, kan støtte landbruket i den strømkrisen de er i nå, og at vi senere får gjort mye, mye mer for landbruket. Det er klart at når vi regulerer hva de kan tjene – og vi har hørt om kjedemakten, som er en utfordring, det er noen andre som tjener penger, og ikke bønder – så er det på tide at vi tar tak i det. Det er interessant å høre innlegg fra dem som tidligere satt i regjering som står her og snakker om landbruket og hvor viktig landbruket er, når man hadde åtte år på seg til å gjøre noe, men lot være å løfte denne næringen til det nivået som trengs. Kristelig Folkeparti brukte uttrykket «lappeteppe» om strømpakkene og krisepakkene. Da vil jo jeg si at landbruket er nesten blitt et lappeteppe, som vi sliter med å få til å henge i hop slik som situasjonen er i dag, så jeg er veldig glad for det som vedtas i dag.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-02-15:
Det var fint at regjeringen omsider kom med forslag om en slik midlertidig støtteordning, men det er trist at den ikke på langt nær er god nok. Jeg viser til forslaget fra Fremskrittspartiet, forslag nr. 1: «Stortinget ber regjeringen så snart som mulig komme tilbake til Stortinget med et forslag om strømstøtte for bedrifter etter samme modell som for husholdningene.» Som kjent er Fremskrittspartiets modell for husholdningene at vi dekker 80 pst. av det som er over 50 øre per kWh, istedenfor at det er 70 øre. Det er en betydelig forskjell, og vår ordning ville vært langt, langt bedre også for landbruksnæringen. I tillegg til de økte strømutgifter rammes også denne næringen av økte transportkostnader og driftskostnader når de bruker bensin og diesel til å drive maskiner. Og da vil jeg minne om at Fremskrittspartiet under budsjettbehandlingen foreslo å redusere både bensin- og dieselavgiften med 3 kr per liter. Det ville altså medført 3 kr og 75 øre lavere pris, både på diesel og bensin, når vi tar med merverdiavgiften som kommer i tillegg også for avgiftene. Det heter at det er en midlertidig ordning. Jeg tror det er mye som tyder på at de priser vi har på strøm, ikke kommer til å endre seg så veldig mye, kanskje noe midt på sommeren når det er varmere og vi ikke trenger å fyre, men det er det europeiske strømmarkedet som nå i realiteten styrer, dessverre, etter at vi har fått for mange kabler og blitt en del av det europeiske marked. Det betyr at tilbudssiden fremdeles blir redusert etter hvert som Tyskland stenger flere kjernekraftverk, og det kommer ikke noe særlig nye tilbud av strøm i de nærmeste årene, for det tar lang, lang tid. Jeg er også glad for vårt forslag om å utsette innføringen av CO 2 -avgift for veksthusnæringen til tidligst i 2023. Det vil også hjelpe noe for dem som bruker gass som energi, som slipper ut CO 2 . Når det gjelder dem som benytter gass til oppvarming, og som hittil ikke har vært omfattet, er jeg glad for at Fremskrittspartiet fremmer forslag om at også de som benytter gass til oppvarming, skal komme inn under de ordningene som nå kommer. Men det aller beste hadde vært om Stortingets øvrige partier hadde sluttet seg til vårt forslag om en makspris på strøm på 50 øre per kWh. Da hadde vi sluppet mange av disse spesialordningene, fordi 50 øre per kWh vil de aller fleste kunne makte å overleve med.
Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2022-02-15:
Ja, regjeringen har gjort noe – veldig sent. Men det regjeringen kunne ha gjort da de høye prisene kom, var å innføre makspris på strøm for alle norske kunder. Etter lov om pristiltak kan man gjøre det når det er samfunnsmessig forsvarlig og nødvendig, og det er det i aller høyeste grad nå, også når priser settes urimelig. Å forlange en pris for strøm per kWh på la oss si 2,50 kr og 2 kr, når produksjonskostnadene er fra 10øre opp til kanskje 20–25 øre for de dyreste produsentene, er helt urimelig. Så makspris kunne regjeringen ha innført, og det har Fremskrittspartiet foreslått – en makspris på 50 øre per kWh. Knag Fylkesnes snakker om jordbruksoppgjøret. Det er helt klart at det blir spennende i år. Situasjonen begynner å minne meg litt om jordbruksoppgjøret i 1987, som det i hvert fall er én person til stede som kan huske, og de som ikke husker det, kan lese seg opp. Det var relativt dramatisk. Det ble nesten regjeringsskifte, men det hindret vi. Så jordbruksoppgjøret blir spennende. Men Knag Fylkesnes snakker også om modell, og vår modell for støtte til husholdningene er at staten betaler en viss prosent av det som er over 50 øre, mens regjeringens modell gjelder over 70 øre. De 20 ørene i forskjell er ganske betydelige for dem som betaler regninger. Og ja, det er innført støtteordning, men jeg så en regning forleden dag for en husholdning i en bolig i Oslo. De betalte for desember over 13 000 kr for strøm – i januar ble det 10 000 kr, for da var støtten noe bedre, men det er fremdeles enorme beløp i forhold til det som er normalt. Derfor hadde det mest fornuftige vært å innføre en makspris på strøm til norske kunder på 50 øre per kWh. Da hadde mange av de andre ordningene blitt overflødige, og det hadde også vært en enkel administrasjon, i motsetning til alle de søknadsbaserte ordningene.
Maren Grøthe (Senterpartiet), 2022-02-15:
For Senterpartiet er det, og har alltid vært, kjempeviktig at vi skal sikre trygg norsk mat basert på norske naturressurser. Det er et samfunnsansvar å sikre at vi produserer så mye mat vi har mulighet til, til vår egen befolkning. Skal vi greie å gjøre det, krever det at vi må vi sikre at bøndene faktisk får det til å gå rundt og har en inntekt å leve av. I en situasjon hvor strømutgiftene er ekstraordinære, er jeg veldig glad for at vi nå er blitt enige om en strømstøtteordning for jordbruks- og veksthusnæringen. Vårt mål er at denne skal utbetales allerede nå, i andre halvdel av februar. Forslaget til bevilgning ligger på 500 mill. kr, noe som vil være kjempeviktig for raskt å bedre likviditeten i næringen. Totalt innebærer alle disse ekstraordinære tiltakene vi har gjort nå, etter regjeringsskiftet, økte bevilgninger til jordbruket på omtrent 1,5 mrd. kr – det er inkludert en ekstra investeringsstøtte til små og mellomstore bruk. Det er viktig for å sikre inntektsdannelsen i en ekstraordinær kostnadssituasjon. Vi må også erkjenne at det å styre i krisetid medfører at vi må prøve oss litt fram. Noen ordninger viser seg å fungere, noen må endres og skaleres opp. Derfor vil det være kjempeviktig at vi følger situasjonen tett nå i tiden framover. Samtidig vil jeg understreke at det er kjempeviktig at vi fortsatt verner om forhandlingsinstituttet og den viktige rollen Norges Bondelag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag har i arbeidet med å utforme en treffsikker landbrukspolitikk. Den økonomiske situasjonen for mange i landbruket er alvorlig. Det er avgjørende for Norges matsikkerhet, for beredskap og ikke minst for arbeidsplasser og utvikling i distriktene at vi sikrer inntektsvekst, sånn at vi også nå legger til rette for matproduksjonen på kort og lang sikt. Denne ordningen er en viktig start på det, og det er et godt signal for framtidens landbruk, for etter åtte år hvor landbruket har stått nederst på prioriteringslisten for Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre, har de nå endelig en regjering som har lyst til å spille på lag, som ser verdien av arbeidet som legges ned, og som tar dem på alvor. Det vil merkes i årene framover.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-02-15:
Venstre er glad for at vi no har fått fram ei sak, og at det er ein samla komité som stiller seg bak at vi no får på plass ei straumstøttepakke til landbruket og veksthusnæringa. Det er bra, det er viktig, og det er heilt nødvendig for norsk landbruk. Det er blitt kommentert av fleire frå regjeringspartia kvifor i all verda vi i Venstre og andre frå opposisjonen si side snakkar om anna enn det denne saka handlar om – at vi etterlyser at det kjem på plass tilsvarande ordningar også for små og mellomstore bedrifter som er ramma av høge straumprisar i andre næringar. Vel, det er to årsaker til det. For det første er det veldig vanskeleg å sjå logikken i at ein her kjem på plass med ekstraordinære tiltak til landbruket ut frå ein god argumentasjon, men ein argumentasjon som også gjeld små næringsdrivande i mange andre bransjar. Vi har snakka med ein fortvila sagbrukseigar i Sogn som fortel at først får han beskjed om at den nye regjeringa skrudde opp formuesskatten, slik at han må ta ut pengar frå bedrifta for å betale den. Deretter får han ein smell på straumrekninga, som han ikkje har nokon plass å ta ut til. Skrur han opp prisane på sine produkt, blir han utkonkurrert av sine konkurrentar frå utlandet og lavkostland i Aust-Europa. Slike døme finst det mange av. Når vi no faktisk har fått avklart undervegs i prosessen at det er ingen formelle hindringar for å få på plass straumstøtte også til små og mellomstore bedrifter i andre næringar, meiner vi frå Venstre si side at det burde vore på plass. Og eg må innrømme at eg hadde store forhåpningar, eg blei faktisk litt glad, då eg fekk vite at Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV trengte meir tid på å forhandle om denne straumpakka, at fristane blei utsette. Då blei eg ganske glad, for eg rekna med at noko av det ein då jobba med, var å få på plass ei utviding av ordninga. Slik var det ikkje, og det er frå Venstre si side uforståeleg og skuffande. Den andre grunnen til at vi er nøydde til å ta opp desse spørsmåla no, i ei sak som isolert sett gjeld berre landbruket, er at på generell basis har vi frå opposisjonen si side store problem med å få regjeringa til å ta ei heilskapleg drøfting av korleis vi nærmar oss denne straumkrisa heilskapleg og rett for alle delar av samfunnet. Vi blei nedstemde då vi før jul kom med framlegget om å kome tilbake og sjå kva som kan gjerast for næringslivet. Vi blei nedstemde før jul då vi ville sjå på kva som kunne gjerast for frivillige lag og organisasjonar. Vi har ei regjering som er på etterskot og kjem halsande etter med bit for bit i desse sakene i staden for å ha det heilskaplege perspektivet som ikkje minst små og mellomstore bedrifter i mange bransjar rundt om i heile landet no treng. Difor er det vi gjer dette, og difor vil eg no frå Venstre si side ta opp formelt forslag nr. 5, der vi ber regjeringa om å kome tilbake til Stortinget med forslag til søknadsbasert kommunal kompensasjonsordning på minimum éin milliard kroner.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2022-02-15:
Når ein høyrer på representantar frå Senterpartiet og Arbeidarpartiet, skulle ein jo tru at det er ei djup ueinigheit i Stortinget og i komiteen knytt til det framlegget som ligg på bordet her i dag, om å kome landbruket i møte med ei ekstraordinær straumstøttepakke – til ei næring som har behov for det, i den situasjonen som er no. Det er det faktisk ikkje ueinigheit om, det er noko Venstre og, så vidt eg kan registrere, alle andre parti i denne salen stiller seg bak. Det vi slit med å forstå, er kvifor posisjonen, Arbeidarpartiet og Senterpartiet særskilt, er så avvisande til også å sjå at dei same resonnementa som gjeld for landbruk, også gjeld for andre næringar. Representanten Kjølmoen var inne på dette at landbruket er i ein spesiell situasjon fordi ein ikkje kan ta ut meirkostnader gjennom prisauke på eigne produkt. Det er heilt korrekt, men då trur eg representanten frå Arbeidarpartiet må reise litt meir rundt til andre små og mellomstore bedrifter i distrikta, som f.eks. jobbar i eksportretta bransjar, der ein konkurrerer med bedrifter frå heile verda, som er i nøyaktig same situasjon. Dei får no svære ekstrasmellar på grunn av straumrekninga og kan i praksis ikkje ta ut dette gjennom prisauke på eigne produkt. Då vil ein bli utkonkurrert. Eg må òg kome så vidt inn på det representanten Bjørke var innom, som no gjentok ei av favorittøvingane til Senterpartiet, nemleg: Kvar var Venstre og andre parti då Stortinget vedtok tilslutning til ACER? – underforstått at det er ACER som er medverkande årsak til den situasjonen vi har no. Den diskusjonen trudde eg ærleg talt vi var ferdige med. Dette har bl.a. finansministeren sagt tidlegare, og det er gjort tydeleg greie for frå regjeringa at det ikkje er vedtak i ACER som er årsaka til dei høge straumprisane vi ser no. Eg skulle ønskje at Senterpartiet no gjer éin av to ting: Anten at ein sluttar å skulde på ACER i innlegg i Stortinget, slik representanten Bjørke gjer. Eventuelt: Viss ein meiner at ACER er problemet, kan eg opplyse om at Senterpartiet faktisk sit i regjering. Då er det mogleg å kome med eit politisk initiativ der om å gå ut av ACER. Det er sjølvsagt Senterpartiet hjarteleg velkomne til å gjere.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-02-15:
Det er ei viktig sak som ein no har fått på plass, og eg er glad for at me endeleg har fått det til. Det viser litt – dei som er med på diskusjonen, og ikkje minst dei som ikkje er med på diskusjonen. Når Venstre tek ordet her i dag, er det mest fordi dei er opptekne av andre bedrifter. Det er veldig bra at Venstre er opptekne av småbedriftene rundt i landet. Kvifor tenkte dei ikkje på det, kvifor tenkte dei ikkje litt fram då stortingsfleirtalet i førre periode bad om å få sjå på ei ordning som skulle utfordra høgare straumprisar? Kvifor tenkte dei ikkje på det då dei diskuterte straumutveksling og ACER, som legg grunnlaget for at me får høgare straumprisar her i Noreg? Det vert litt holt når ein tek den utfordringa no og ikkje har vore i forkant, som ein kunne ha vore, og i tillegg utfordrar ein denne regjeringa på at ein ikkje har levert. Denne regjeringa har faktisk arbeidd fort og klart å gjera mykje for nokon av dei viktigaste næringane, og dei næringane som er avhengig av ein jordbruksavtale der prisane er fastsette. Det skulle berre mangla om ikkje staten stiller opp når det vert så uventa. Og det viktigaste: Det er faktisk eit vilja løp med meir utveksling og meir internasjonale prisar på straum, og då får ein desse utfordringane. Det burde òg den førre regjeringa ha sett.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-02-15:
Stortingets oppmodingsvedtak til regjeringa står sentralt i styringa mellom storting og regjering. Dei gjev instruksar frå parlamentets plenum. Med oppmodingsvedtaka følgjer ei klar forventning om at regjeringa skal setja i verk oppmodinga som eit fleirtal i Stortinget stiller seg bak. Harberg-utvalet føreslo at den årlege meldinga frå regjeringa om oppfølging av oppmodingsvedtaka skulle verta utarbeidd på same tidspunkt som budsjettframlegget. Omsynet var å unngå dobbeltarbeid. Regjeringa som har gått av, la fram denne meldinga om oppmodingsvedtak saman med budsjettet. Slik kom meldinga til handsaming i stortingssalen før kontrollkomiteens innstilling om framlegg frå Harberg-utvalet vart handsama i stortingssalen. Meldinga syner at det ligg att viktige oppmodingsvedtak frå den førre regjeringa som den nye må følgja opp. Regjeringas oppgåve er å setja i verk det som står i ordlyden i oppmodingsvedtaka. Eit døme der me ikkje er nøgde, er vedtaket frå 25. februar 2021. Då bad Stortinget regjeringa «gjenåpne de arrester der nedleggelser under politireformen har ført til at politiet i dag bruker uforholdsmessig mye tid på transport av fanger». I meldinga skriv ikkje regjeringa at nokon arrestar er opna opp att. Meldinga syner heller ikkje om det finst arrestar som er omfatta av ordlyden i vedtaket, om at «nedleggelser under politireformen har ført til at politiet i dag bruker uforholdsmessig mye tid på transport av fanger». Då er ikkje vedtaket følgt opp. Om ordlyden i vedtaket er at Stortinget ber om å få lagt fram ei sak, er vedtaket følgt opp når saka er fremja for Stortinget. Eit døme på at dette ikkje er gjort, finn me i vedtaket frå mars 2021, etter kontroll- og konstitusjonskomiteens handsaming av granskingsutvalets rapport etter feilpraktiseringa av folketrygdlova. Her bad komiteen regjeringa om å koma attende med ei endeleg avklaring av tilhøvet mellom folketrygdlova og EUs trygdeforordning. Då nyttar det ikkje at regjeringa skriv at ein tek sikte på å leggja fram eit framlegg om dette. Regjeringa må leggja framlegget fram for Stortinget før oppfølginga av vedtaket kan avsluttast. Om regjeringa ikkje ønskjer å følgje opp eit oppmodingsvedtak, skal ikkje rapporteringa avsluttast. Då skal regjeringa leggja fram forslag om å oppheva vedtaket. Etter vedtaket om nasjonalt beredskapslager for korn i 2018 ønskte ikkje Solberg-regjeringa å setja det i verk. Kontroll- og konstitusjonskomiteen peika i ei innstilling i fjor på at då måtte regjeringa fremja eit forslag om å oppheva vedtaket. Opphevingsvedtaket vart fremja i budsjettframlegget i haust, slik at vedtaket ikkje lenger gjeld. Mens me har handsama denne stortingsmeldinga, har nokre oppmodingsvedtak frå tidlegare vorte følgt opp av den nye regjeringa. Dei kan no avsluttast. Eit døme på dette er oppmodinga om å setja ned eit ekspertutval for å gå igjennom norsk barnevern. Her har den nye regjeringa alt utvida mandatet til utvalet som Solberg-regjeringa sette ned, og difor er arbeidet no ei god oppfølging av det oppmodingsvedtaket. Det lovar godt at den nye regjeringa veit kva det vil seia å setja i verk oppmodingane frå Stortinget.
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2022-02-15:
I handsaminga av denne rapporten må me sjå i augo at det er eit problem som mange har freista å løysa før oss. Me har eit ynske om at psykisk og fysisk helse skal vera likestilte, og at folk med psykiske helseplager skal få hjelp der dei er. Riksrevisjonen har synt oss at det er ein lang veg for å koma dit. I 2009 handsama kontroll- og konstitusjonskomiteen ein rapport som fortalde mykje av det same som denne. Då – som no – var det store skilnader mellom helseregionane sitt tilbod til vaksne med psykiske problem. Då – som no – var komiteen oppteken av eit likeverdig tilbod innanfor psykisk helsevern, uavhengig av kvar ein bur. Denne rapporten syner òg at mange av dei unge som treng psykiatrien mest, ikkje får eit tilbod tilpassa behova. Mange unge med psykiske lidingar og rusmiddelproblem vert viste til handsaming for vaksne. Mange av dei som arbeider i barne- og ungdomspsykiatrien har ikkje høve til å utvikla faget sitt. Arbeid med fag er naudsynt om me skal ha eit godt spesialisert tilbod til unge med psykiske lidingar og rusmiddelproblem. Den beste kunnskapen me har om korleis ein vert frisk av psykisk sjukdom, vert ikkje nytta når pasientane kjem. Staten styrer kvaliteten i sjukehusa utan å spørja om handsaminga gjer folk friske. Poliklinikkane opplever at ventetider og innteningskrav er viktigare forventingar enn kva effekt folk har av tilbodet. Då må me spørja om dette er å styra mot rette mål. Vidare vert det reist kritikk om at den gylne regel er vekke. Då må ein sjå litt på kva Riksrevisjonen faktisk seier om den gylne regel. Ein seier at dei regionale helseføretaka ikkje klarte å nå måla på seks år. Likevel har ikkje Helse- og omsorgsdepartementet brukt andre verkemiddel enn å følgja opp måloppnåinga gjennom føretaka sine rapporteringar i årleg melding og føretaksmøta mellom departementet og føretaka. Då kan ein spørja seg: Er det då så mykje hjelp i denne regelen? Om psykisk og fysisk helse skal vera likestilte, må me halda fast ved at psykiatrien skal gje eit likeverdig tilbod til dei som treng det, og eit tilbod som gjer folk friske. Det er etter mi meining å styra mot helsepolitiske mål. Difor er eg nøgd med at den nye regjeringa no har sett ned eit utval for å vurdera korleis me best sikrar politisk styring av sjukehusa mot helsepolitiske mål. Denne rapporten må liggja i botn når utvalet skal leita etter dei gode løysingane.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-02-15:
Nedskriving av strømprisene for jordbruket og veksthus er et nødvendig krisetiltak. Jeg vil stoppe opp ved ordet krise. Import av skyhøye strømpriser vil bli nærmest varige framover med dagens avtalepraktisering for bruk av våre likestrømskabler til utlandet. Det er mange grunner til det, og Parisavtalen, det grønne skiftet, er en av de viktige. Det som da er sentralt, er at Stortinget må ta tilbake makta over strømpolitikken. Det er det vi har gått til valg på, at vi skal skape trygghet for folk, vi skal skape forutsigbarhet. Vi vil derfor få nye debatter om vedtak når det gjelder ulike tiltak. Vi skal alle være klar over at slik som EØS-avtalen er, er det ingenting i veien for at det norske storting kan skrive ned prisen på strøm til alle sluttbrukere i Norge til et gitt nivå. Det er ikke det som hindrer oss. Når det gjelder jordbrukets situasjon, var representanten Hagen opptatt av hva som skjedde i 1987, og jeg kjenner det meget godt. Jeg har også en viss oversikt over hva som skjedde i 1975, med det legendariske opptrappingsvedtaket, og jeg har en viss oversikt over hva som nå er lønnsomheten i næringen. Driftsgranskingene i jordbruket for 2020 har kommet med sin rapport. Det er statens egne tall. Vederlag til familiens arbeid er på ca. 250 000 kr per årsverk ved 3 pst. dekning av egenkapitalen – 250 000 kr per årsverk ved 3 pst. dekning av egenkapitalen, altså om lag halvparten av det som er gjennomsnittet i Norge. Vi står altså overfor en enorm oppgave for at jordbruket i den tida vi nå er inne i, skal dekke sitt samfunnsoppdrag, nemlig å bedre matvaresikkerheten. Energiprisen har ført til at kunstgjødselprisen nå er nærmere 8 kr per kg. Det betyr at den gjødselen en bruker for å overgjødsle mathvete, koster ca. 32 kr per kg nitrogen. Folk er usikre på om det lønner seg å så mathvete og gjødsle mathvete, som er en nødvendighet for å styrke matvareforsyningen. Vi står overfor gigantiske oppgaver. Disse faktaene må vi ta inn over oss. Jeg er glad for det som nå blir gjort, men dette er bare ett trekk i mange trekk som er nødvendig nå for å sikre beredskap på alle områder og trygghet og forutsigbarhet.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2022-02-15:
På side 5 i innstillingen står det om Nav-rettsskandalen under overskriften «Granskingsutvalgets rapport, håndtering av tidligere saker. Vedtak 773, 23. mars 2021». Det er en utrolig viktig sak, som berører tusenvis av mennesker. Jeg er glad for at en samlet komité påpeker det som skjer, at statsråd Hadia Tajik sendte ut et høringsbrev den 25. juni i 2021, med frist den 25. oktober, om å endre folketrygdlovens krav om oppholdskrav. Når det gjelder vedtaket, så er det vedtaket ikke fulgt opp, og derfor er det en anmerkning på det punktet. Nav-rettsskandalen er utrolig alvorlig, og det handlet om forholdet mellom EØS-avtalen og norsk lov. Her ble det gjort store feil som berørte mange, og det har i senere tid blitt avklart at problemet startet så tidlig som 1. januar 1994. Altså: Det er veldig uoversiktlig og vanskelig å få oversikt over dem som er berørt. Derfor vil jeg bare anføre at de som er rammet av Nav-rettsskandalen må få oppreisning. Det er et stort arbeid, hvor ofrene må få bedre oppfølging enn det som er tilfellet i dag, slik at vi kan følge opp alle de nødvendige, klare uttalelser som ble gitt fra denne talerstolen i forbindelse med at saken dukket opp i sin tid. Videre er det helt opplagt at Nav-rettsskandalen må følges opp med en gjennomgang av Navs organisasjon. Denne regjeringa har fokus på en tillitsreform, altså at førstelinja i Nav får økt myndighet og ansvar. Ikke minst er det viktig med hensyn til arbeidsavklaringspenger, som var en sentral ordning i forbindelse med Nav-rettsskandalen. Jeg vil bare til slutt referere det som statsråd Tajik sa i Dagbladet i går, den 14. februar: «Vi jobber nå med en lovproposisjon for å følge opp Trygdekoordineringsutvalgets forslag.» Det er meget viktig at den proposisjonen kommer til Stortinget så raskt som mulig, slik at vi får en klar lov, og slik at det ikke skal være noen tvil om hva som er rettsgrunnlaget for kommende saker i slike tilfeller.
Peter Frølich (Høyre), 2022-02-15:
Stortinget skal få en klar og tydelig tilbakemelding og status over de ulike anmodningsvedtakene, og det har vi fått i denne stortingsmeldingen. Årets melding er lagt fram samtidig med statsbudsjettet, i tråd med Harberg-utvalgets anbefalinger, og det tror jeg har gjort arbeidet vårt utrolig mye enklere. Det har gitt et bedre produkt og et mer oversiktlig resultat. Som saksordfører har jeg også forsøkt å lage et system som korter ned innstillingen, og som konsentrerer innstillingen rundt det som er det viktigste, nemlig de punktene hvor det er uenighet mellom storting og regjering om hvilke vedtak som faktisk kan anses fulgt opp. Det er kanskje ikke en helt perfekt struktur ennå, men jeg håper og tror at det kan danne grunnlag for komiteens arbeid med liknende meldinger i framtiden. Videre er det veldig viktig å understreke at hvis det systemet vi nå har lagt opp til, skal fungere, vil det ligge mer ansvar på de ulike fagkomiteene. Det er arbeidet som gjøres i fagkomiteene, som bestemmer hvorvidt vi får en god behandling eller en ineffektiv behandling. Det har vært et veldig høyt antall anmodningsvedtak de siste årene, og hvis jeg har lest riktig, tror jeg faktisk at antall anmodningsvedtak er doblet for den sesjonen vi nå har til behandling, sammenliknet med 2019–2020 – en dobling. Det tror jeg er rekord, med over 500 nye anmodningsvedtak. Departementene skriver at det er utestående 374 vedtak, som rapporteringen altså ikke kan anses avsluttet. Så kan man mene mye om anmodningsvedtak, og det gjør jeg for så vidt. Det kan være på sin plass med anmodningsvedtak innimellom. Det kan være nyttig som et styringssignal fra Stortinget til regjeringen med jevne mellomrom, men noen ganger mener jeg det brukes som et slags verktøy for å bare markere en mening. Jeg er ikke helt sikker på om anmodningsvedtak er riktig måte å gjøre det på. Det finnes mange andre måter å komme med tydelige politiske standpunkter på i denne salen. Vi skal ha i bakhodet at hver gang vi vedtar en anmodning, vil det for det første innebære mye merarbeid, mye rapportering. Det vet vi alt om. Men kanskje viktigere, hvis du spør meg, er at vi for hvert anmodningsvedtak risikerer å utviske noen av de ansvarsforholdene som statsforfatningen vår bygger på, ansvarsforholdet mellom storting og regjering, som bygger på at det er vi som skal kontrollere regjeringen – ikke instruere regjeringen. Jeg elsker ordet «moderasjon», og jeg håper at vi fra denne siden også kan vise litt moderasjon i bruken av anmodningsvedtak framover.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-02-15:
Stortinget satte i forrige sesjon rekord i antall anmodningsvedtak, og over tid har både posisjonen og opposisjonen i Stortinget brukt anmodningsvedtak som et styringsverktøy overfor regjeringen. Komiteen har i vinter tatt stilling til spørsmålet om anmodningsvedtakenes rolle to ganger. Den ene gangen er i Innst. 140 S for 2021–2022, der spørsmålet var om tidligere statsråd Knut Arild Hareide hadde brutt ansvarlighetsloven ved ikke å gjennomføre et anmodningsvedtak. Den andre er Innst. 143 S for 2021–2022, der komiteen behandlet flere av kapitlene i Harberg-utvalgets rapport. I begge disse tilfellene kom komiteens brede flertall til at anmodningsvedtak er politisk bindende, men ikke rettslig bindende. Siden en regjering til enhver tid er avhengig av Stortingets tillit, er det en klar forventning om at regjeringen skal oppfylle anmodninger stortingsflertallet stiller seg bak. Som stortingspolitikere er det likevel viktig å huske på og ha forståelse for den konstitusjonelle rollefordelingen som er mellom forvaltningen og Stortinget. Det er på regjeringssiden man har embetsverk til å hjelpe seg og embetsdyder å leve opp til, og i meldingen vi nå har til behandling, finnes det mange eksempler på at regjeringssiden har vurdert ulike hensyn. Når det fremmes et anmodningsvedtak, blir gjerne overskriften at Stortinget har vedtatt det ene eller det andre. Det skaper forventninger som kanskje ikke alltid samsvarer med anmodningsvedtakenes konstitusjonelle rolle. For når vi sier og vedtar noe, men det ikke likevel helt kan bli sånn, kan det svekke tilliten til oss her på Stortinget. Når vi som stortingspolitikere snakker om å bevare tilliten, må vi også ha i mente at et anmodningsvedtak er en anmodning og ikke en ordre. Dersom Stortinget virkelig ønsker å sette makt bak kravene sine, kan vi ty til enda sterkere virkemidler, slik som lov og budsjettvedtak. Dette er våre sterkeste styringsverktøy. Når vi velger å ikke benytte oss av disse, men heller tyr til å anmode regjeringen, er det et valg vi tar. Vi har selvsagt en klar forventning til at anmodningsvedtak følges opp, men vi gir også regjeringen en viktig rolle i å vurdere den videre oppfølgingen. Jeg vil legge til at dersom regjeringen kommer til at de av en eller annen annen grunn ikke ønsker å følge opp et anmodningsvedtak, eller ikke kan følge opp et anmodningsvedtak, bør regjeringen være åpne om det. Da bør de heller fremme et forslag om å oppheve et vedtak enn å la forslaget ligge på vent.
Lubna Boby Jaffery (Arbeiderpartiet), 2022-02-15:
Det sies at det ikke er gull alt som glimrer, og det gjelder også den gylne regelen som høyreregjeringen innførte. Ikke i et eneste av sine åtte år klarte Høyre å levere på sin egen regel. Representanten Bruflot brukte mye av innlegget sitt på å snakke om hvordan kommunene i større grad må ta et ansvar. Nå vet vi at den psykiske helsetjenesten er et samspill mellom spesialisthelsetjenesten og kommunehelsetjenesten. Vi vet også at den forrige regjeringen ansatte kommunepsykologer. Mange av oss har vært ute og reist, og det er ikke sånn at én kommunepsykolog i en enkelt kommune vil hjelpe mennesker med sammensatte problemstillinger hvis ikke resten av helsetilbudet er godt nok utbygd. Man trenger mer enn en kommunepsykolog for å løse opp i de utfordringene vi møter i samfunnet. Det var en klok dame som sa at alt henger sammen med alt, og da er det klart at styrking av kommuneøkonomien og bevilgninger til kommunene så de faktisk kan utøve bedre omsorg for dem som trenger det aller mest, er viktig. Det har denne regjeringen prioritert. Jeg hører mange i debatten beskrive problemene, men de kommer ikke med noen løsninger. Det har Senterpartiet og Arbeiderpartiet i regjering gjort. Min medrepresentant Klungland refererte til flere av bevilgningene som har kommet i statsbudsjettet. Det har også i tillegg kommet styrking til sykehusene. Statsråden har også sagt at hun har satt i gang arbeidet med opptrappingsplan på det psykiske helsefeltet. Jeg tenker at alle disse tingene ikke bare beskriver problemet, de tar også faktisk tak i det. Det er klart at også fastlegene våre er viktige, for når man begynner å oppleve at man sliter med sin psykiske helse – mange mennesker gjør det, men de fleste opplever heldigvis bare lette til moderate problemer gjennom livet sitt – er det ofte fastlegen man går til først. Hvis man ikke har en fastlege å gå til, hvem skal da henvise en videre til spesialisthelsetjenesten? Også fastlegebiten er viktig å se på, og det har denne regjeringen varslet at man skal. Dette er en viktig sak for mange partier – kanskje for alle partier, vil jeg si – men da er det viktig at man er med på å løfte inn der det faktisk fungerer. Det finnes mange gode eksempler der man har brukt de pengene som har kommet fra staten, på å finansiere opp tilbudet. Jeg kan selvfølgelig skryte av min egen kommune, Bergen, der man har opprettet lavterskeltilbud i Barne- og familiehjelpen. Under pandemien ble det opprettet rask psykisk helsehjelp og også kveldstilbud. Det er ikke sånn at Kommune-Norge ikke gjør jobben sin, men det må være et samspill og et gjennomgående godt tilbud i tjenestene. Hvis ikke hodet snakker med armen, vil ikke dette fungere.