Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-06-14:
I april la regjeringen fram forslag til endringer av petroleumsloven etter at ESA påpekte at ordlyden i loven ikke var i samsvar med reglene i EØS-avtalens bestemmelser om fri etableringsrett og om rett til å yte tjenester i Norge, samt prinsippet om ikke-diskriminering på grunnlag av nasjonalitet. Det har i det siste pågått en debatt om dette forslaget, som ikke har vært på alminnelig høring. Årsaken til at forslaget ikke har vært på høring, er at forslaget er begrunnet i ESAs innsigelse, og er et resultat av en forhandling. Vår vurdering var derfor at det av den grunn ikke var rom for endringer i forslaget til lovendring gjennom en høringsrunde, og en offentlig høring ble av departementet vurdert som «åpenbart unødvendig», som utredningsinstruksen krever. Som det framgår av proposisjonens punkt 5, reflekterer forslaget til nye bestemmelser i petroleumsloven § 10-2 første og annet ledd den praksis som følges i dag. Dette er det viktig for meg å understreke. Jeg vil også tilføye at ESA ikke har hatt innsigelser til måten bestemmelser praktiseres på. Lovendringen skal sikre bedre samsvar mellom lovens ordlyd, prinsippene i EØS-avtalen og vår praksis. Med endringene vil vi ha akkurat de samme mulighetene for å legge til rette for aktivitet og arbeidsplasser på land som vi har hatt hittil, også i våre nordligste landsdeler. Lovendringen vil på en bedre måte reflektere praksisen som er etablert, en praksis det er bred politisk enighet om. Olje- og gassindustrien har siden begynnelsen for mer enn 40 år siden skapt verdier for rundt 8 000 mrd. kr. I denne forbindelse er det like viktig at det skapes arbeidsplasser og ringvirkninger på land som inntekter i kroner og øre. I Norge har om lag 43 000 personer et arbeid direkte knyttet til olje- og gassnæringen. Over 200 000 personer er direkte eller indirekte sysselsatt i tilknytning til aktivitet på sokkelen. Leting, utbygging av funn, drift og produksjon har ført til etablering av arbeidsplasser over hele landet. Her har industrien og myndigheter sentralt og lokalt spilt en viktig rolle. Det er svært viktig at det ikke kan sås tvil om hvorvidt vår lovgivning om organisasjon og bruk av baser er i tråd med våre forpliktelser etter EØS-avtalen, men foreslåtte endringer vil gjøre lovverket og vår praktisering av det mer robust. Utbyggingen av Snøhvitfeltet startet i 2002. På det meste var 2 500 personer i arbeid under anleggsvirksomheten fram til produksjonsstart i 2007. Driften av Snøhvit har skapt om lag 400 arbeidsplasser, der tre fjerdedeler av de ansatte er rekruttert i Nord-Norge. Nærmere 3 mrd. kr av de samme leveransene til feltet kommer fra selskap registrert i Nord-Norge. Utbyggingen har bidratt til kompetanseoppbygging i regionen, noe som får positive virkninger også for andre næringer. Gjennom Goliatfeltet ser vi en utbygging som bidrar til å få petroleumsvirksomheten til å videreutvikle næringslivet i regionen. Goliat bygger videre på å styrke næringsvirksomheten og arbeidsplasser som ble etablert i tilknytning til Snøhvit. Eksemplene illustrerer dagens praksis, som jeg mener det er all grunn til å være fornøyd med. Den foreslåtte endringen av petroleumsloven endrer ikke på dette. Jeg er opptatt av at selskapene gjennom sin petroleumsaktivitet bidrar til lokale ringvirkninger. Det er bl.a. viktig at det legges til rette for kvalifisering av relevante/regionale leverandører, og at det legges til rette for at bedrifter fra landsdelen kan delta i anbudsprosesser. En effektiv base- og driftsstruktur bidrar til lokal og regional nærings- og kompetanseutvikling. Dette er forhold som vil bli grundig belyst i den kommende petroleumsmeldingen. Jeg er sikker på at petroleumsaktiviteten også i framtiden vil bidra til mange arbeidsplasser over hele landet, til beste for hele befolkningen. Det har vært mye fokus på prosess i denne saken. Det er uhyre viktig at Stortinget kan stole på et godt beslutningsgrunnlag der alle relevante opplysninger ligger i saken og i framstillingen. Det mener jeg foreligger her. Det skal ikke være nødvendig å sette spørsmålstegn ved om det er gjort. Min erfaring er at det ikke går an å lure Stortinget til å vedta noen verdens ting. Til det har jeg altfor stor respekt for denne forsamlingen. Vi har merket oss sivilombudsmannens begrunnelse når det gjelder åpningsbrevet, og at det er unntatt offentlighet. Vi tar det selvsagt til etterretning. Det vil også være retningsgivende for vår videre praksis. Jeg har også helt avslutningsvis lyst til å presisere at den selvkritikken vi har tatt når det gjelder brevet til sivilombudsmannen, omhandler både formuleringer og innhold.