trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Jeg takker for svaret. Jeg erkjenner at det er avgrensningsproblematikk knyttet til en eventuell bestemmelse omkring det, som det er nødvendig å gjøre en nærmere vurdering av. Derfor er også forslaget å vurdere tiltak. Som en oppfølging av det vil jeg spørre statsråden: Kunne det i denne sammenheng være interessant å prøve ut dette, som en del av det som er representantforslagets punkt nr. 11, en «strategi for bærekraftige kjøp av transporttjenester fra offentlige myndigheter og etater»? Sagt på en annen måte: Vil statsråden ta initiativ til å vurdere om det offentlige – når man kjøper transporttjenester – kunne stille opp med en form for etisk reglement, som man skulle måles mot og kunne holdes ansvarlig overfor, der man selvfølgelig hadde drøftet en del av den avgrensningsproblematikken som statsråden var inne på i sitt forrige svar?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Det stemmer at vi i hovedsak er enig i de endringene og tilretteleggingene her, men det er en vesentlig forskjell, og det handler om tilgang og adgang, og hvem som skal ha myndighet til å gi tilgang. Derfor har vi fremmet et endringsforslag når det gjelder sonenøkler til inngangsdører – ikke til selve postkassene – og om hvem som skal ha den myndigheten. Der legger vi oss på en ordning som blir en særordning for Norge. Jeg lurer da på om ikke statsråden har betenkeligheter med å legge seg på en slik prinsipiell linje.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
I alle fulla fall vil dette bli en ordning der myndighetene faktisk overprøver privat eiendomsrett, ved at det ikke er gårdeieren som gir sitt samtykke – noe som burde være uproblematisk – men at det faktisk er myndighetene som gir denne fullmakten. Jeg synes det er litt oppsiktsvekkende at vi skal legge oss på en ordning som da blir en særordning for oss. Den andre problemstillingen vi har reist, og hvor det er forslag om endringer av § 33, er knyttet til kostnad. Det ser jeg at vi har fått støtte for fra flere parti. Det kan her se ut som om man legger seg på en ordning som gjør at nye tilbydere skal slippe rimeligere unna, og at Posten på en måte må være med på å ta kostnaden for konkurrenter eller tilbydere. Synes statsråden det er rimelig at nye tilbydere skal slippe unna – med økte kostnader for Posten?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Det er faktisk slik – hvis man leser saken – at Posten må påregne å måtte ta en større andel av kostnaden, slik det står her. Det står hvordan man skal fordele den kostnaden eller kan komme til å måtte fordele den kostnaden. Så det føler jeg kommer rimelig klart fram her. Når det gjelder tilgang, er vi ikke imot at man skal få tilgang – det åpner vi for – men dette gjelder mer prinsippet: Er det myndighetene som skal gi den tilgangen, eller er det huseier eller gårdeier som skal gi den? Det er egentlig det som er prinsippet her. Det siste vi har spilt inn, sammen med Senterpartiet, handler om endring av § 11: Kan man føle seg trygg på at den endringen bare er en tilpasning av dagens ordning, eller kan man nå åpne opp for at man får en ny endring av plassering, med bakgrunn i endringen av paragrafen?
Olivia Corso Salles (Sosialistisk Venstreparti), 2017-05-23:
SV mener at E39 Rogfast er et prosjekt som genererer ekstra trafikk. Det er et dårlig prosjekt for miljøet, og det er dårlig for samfunnsplanleggingen. Det er det motsatte av knutepunktsplanlegging og legger opp til en veibasert samfunnsutvikling med spredning av bebyggelsen. Flertallet går inn for et gigantisk veiprosjekt som er svært dyrt, og som binder Vestlandet sammen med vei framfor bane. SV stemmer mot innstillingen i dag.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Jeg vil utfordre statsråden på sysselsettingseffekten av Rogfast-prosjektet. Vi som er fra Rogaland, er opptatt av at et så stort prosjekt i regionen vår skal skape arbeidsplasser både i regionen, og også for landet. Med byggingen av Ryfast – også et lokalt prosjekt – har en sett at det har vært alvorlige negative hendelser. Arbeidstilsynet har hatt påpakninger og vært der med rapporter. Det har beklageligvis også vært dødsfall. Vi skulle ønske at det i større grad hadde betydd flere arbeidsplasser lokalt, i regionen. Så mitt spørsmål til statsråden er: Hva vil han gjøre nå for å sikre at Rogfast, når det bygges, i all hovedsak gir arbeidsplasser i vår region i landet, en region som trenger disse arbeidsplassene sårt?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Min utfordring gikk mer på hva denne regjeringa ser for seg å gjøre. Og det har vært noen negative erfaringer fra Ryfast. Så jeg vil utfordre statsråden til å gå litt mer i dybden på hva han vil gjøre med denne typen prosjekter for at vi i enda større grad enn de prosentene han nå nevner, sikrer at det blir arbeidsplasser i regionen. Statsråden har jo selv villig vært ute og skrytt av at dette skal bety arbeidsplasser lokalt. Det lokale næringslivet er utålmodig etter å se resultatene av nettopp dette. Så kan en nå i dette prosjektet spesielt sikre at det skal bli flere arbeidsplasser lokalt? Er det noen grep som tas for å sikre det?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
På 1980-tallet, etter at Bull-utvalget hadde lagt fram sin innstilling, hadde en en lignende debatt som dette, da en inkluderte arbeidsmiljøloven også for de flytende riggene. Da ble også fartøy omtalt, men teknologien var ennå ikke slik at det var aktuelt å diskutere det. Som et innledende spørsmål vil jeg gjerne be statsråden reflektere rundt likheten mellom diskusjonen som var på 1980-tallet, og den diskusjonen vi har her i dag – om en i det hele tatt ser at det er noen likhet mellom disse to diskusjonene, og derfor også behov for å ta lignende grep som en gjorde da de flytende riggene ble omfattet av arbeidsmiljøloven.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Jeg er glad for at statsråden, i motsetning til komitélederen og Fremskrittspartiets representanter, anerkjenner problemstillingen vi diskuterer her i dag. Noen av dem jeg har snakket med, frykter at den utsettingen og avvisningen som skjer i Stortinget i dag, vil bety en utsettelse av arbeidet med forslaget. Men statsråden framhevet i sitt innlegg at man nå setter i gang et utredningsarbeid sammen med partene. Kan statsråden forsikre dem som er bekymret for at dette vil bety en langvarig utsettelse, om at dette er et arbeid som vil få prioritet, og at en raskt kan se resultater, slik at en får ryddet opp i det som er uklart?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Det inviteres til trepartssamarbeid, og når man oppfordrer de to andre partene til å være konstruktive i det arbeidet, vil jeg utfordre statsråden litt mer på hva regjeringen ser for seg skal være deres konstruktive bidrag i den diskusjonen, for det trengs også noen politiske veivalg og avveininger for å få noen løsninger på bordet. Det er interessant å vite om en ser for seg at en skal diskutere dette og komme med løsninger som skal ligge på bordet i forbindelse med stortingsmeldingen våren 2018, om dette er et parallelt løp, eller om en ser for seg andre resultater og løsninger.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Igjen diskuterer vi en sak etter et viktig initiativ som kom fra Stortinget. Dette er en sak som representanter her i salen har løftet fram etter at vi har hørt på de bekymringene som har kommet fra dem som jobber i denne sektoren, som jobber på norsk sokkel. Jeg er glad for at det at dette forslaget ble fremmet, har ført til at denne saken nå har begynt å rulle videre, men jeg må si at jeg blir bekymret når jeg i debatten hører representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet gjøre til sitt hovedargument mot å stemme for dette at sikkerhet blir satt opp mot kostnader. Selvsagt er det billigere om arbeidsmiljøloven ikke gjelder på norsk sokkel. Selvsagt er det billigere om vi ikke stiller de strenge, viktige kravene som vi alltid har gjort. Selvsagt er det billigere om vi ikke har krav om verneombud. Men billig har jo aldri vært argumentet i den norske oljehistorien. Og jeg må si at jeg synes det er skremmende at Høyre og Fremskrittspartiet nå skyver kostnader foran sikkerhet og gjør seg til talspersoner for den linja som næringen har lagt seg på. De historiene jeg har hørt fra dem som jobber i denne sektoren, er alvorlige. De må vi i denne salen ta på alvor. Det beskrives tilstander som ikke er sånn vi ønsker at det skal være i Norge. Jeg tror også denne saken, slik det var etter Bull-utvalgets diskusjon, krever en politisk løsning til slutt. Jeg synes det er bra at statsråden anerkjenner problemstillingen og setter i gang denne utredningen. Jeg mener det trengs en ny forskrift, og det synes i dag helt klart at det trengs en ny regjering for å få på plass den forskriften.
Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2017-05-23:
I dag er en god dag, ikke bare for Rogaland og lille Kvitsøy, men for hele Vestlandet, fordi dette er et prosjekt som ikke bare knytter fylket sammen ved å erstatte landets nest mest trafikkerte ferjesamband, men også fordi det er starten på ferjefri E39. Saken har tatt lengre tid og blitt dyrere enn først antatt, bl.a. på grunn av nye stigningskrav. Nå skal det bli godt å få den vedtatt og få gravemaskinene i gang. En samlet Rogalands-benk har i flere år etter massivt press og utallige møter med brannsjefen i Sør-Rogaland jobbet for å sikre at anleggstunnelen som skal bygges, kan overtas av brannvesenet og brukes som øvingstunnel. Jeg vil på vegne av Rogalands-benken takke komiteen for en enstemmig innstilling, der statsråden blir bedt om å ta initiativ for å få dette løst. Bompengenivået er fortsatt høyt, men med Fremskrittspartiet i regjering har vi klart å ta grep som reduserer takstene i forhold til det som var i forutsetningene til de rød-grønne. Vi har økt det statlige bidraget fra 2,4 mrd. til 5,1 mrd. kr, og vi har økt rabatten fra 10 pst. til 20 pst. Før jul hadde vi knallharde budsjettforhandlinger om den berømte bilpakken, som innebar en bompengerabatt for prosjekter i distriktene. Arbeiderpartiet var imot denne, noe de også påpeker i merknadene, og representanten Marianne Marthinsen sa til Dagens Næringsliv om sin motstand mot bompengereduksjonen at det var helt vilt. Vel, det som er vilt bra, er at vi har kjempet hardt for å få gjennomslag for bilpakken i budsjettet. Denne får Rogfast nå nyte godt av og vil bety ca. 1,6 mrd. kr i reduserte bompenger. Det er også veldig bra at markedsrenten ved åpning skal avgjøre bompengenivået, ikke den tekniske beregningsrenten på 5,5 pst. Med dagens rentenivå kan det bety 2,5 pst. lavere rente og kanskje ytterligere 125 kr i reduserte bompenger. Jeg vil benytte anledningen til å påpeke hvorfor det er så viktig for oss i Fremskrittspartiet å få ned bompengeandelen. Folk flest tenker nemlig pendleravstand i tid og kroner, ikke i kilometer. Skal vi sørge for å få den positive effekten av store veiprosjekter som Rogfast, er det viktig at bilistene betaler minst mulig. Tunnelprosjektet Rennfast, som Rogfast nå skal erstatte, ble bygd med bomstasjon i 1992. Bompengeinnkrevingen sluttet i 2006, og den store veksten i både næringsliv og befolkning på Rennesøy kom først i 2007, altså etter at bommen ble fjernet. I årene etter 2007 var Rennesøy vekstkommune nummer én i landet, med en vekst på 24,4 pst. Skal vi oppnå høyest mulig gevinst av det potensialet store veiprosjekter gir oss, er det viktig å få kostnadene for den enkelte bilist så lave som mulig. Fremskrittspartiet er det eneste partiet som er imot bompenger, og i regjering kjemper vi hver dag for å redusere bompengebelastningen for bilistene. For Rogfast har vi vunnet flere slag, og lærdommen for bilistene får være at jo større Fremskrittspartiet er ved valget, desto større gjennomslag vil vi ha i regjeringsforhandlinger når vi til høsten vinner valget.
Arve Kambe (Høyre), 2017-05-23:
Dette er en heftig dag for oss som er fra Rogaland, Stavanger, Haugesund og Nordhordland. Det er et av tidenes veiprosjekter i Norge som passerer Stortinget i dag. Vi som ikke sitter i komiteen, kan rette en stor takk til komiteen for en god og rask saksbehandling, ikke minst etter glimrende forarbeid av statsråd Ketil Solvik-Olsen og Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, som i dag gjør at vi altså vedtar et veiprosjekt som koster nesten 20 mrd. kr. Det kommer til å bidra til en enorm sysselsettingseffekt på Sør-Vestlandet i seg selv, men det at man kutter avstanden fra Haugesund til Stavanger med 40 minutter, binder Rogaland sammen slik Harald Hårfagre samlet Norge til ett rike for enda flere år siden. Det gir en enorm mulighet for Rogaland. Folk som bor i Tysvær, på Bokn, i Randaberg, eller i Rennesøy, har kortere vei til Haugesunds-området for å få seg en jobb enn til Forus, når en tar inn over seg køene som er i Nord-Jæren-området. Det vil revolusjonere hverdagen, redusere kostnadene for næringslivet og bidra til at Rogaland i stor grad blir et felles bo- og arbeidsmarked. Det blir slutt på å bekymre seg over rutetabellen – når går fergen? – og slutt på hasardiøse forbipasseringer for å nå fergen, eller for å nå neste ferge lenger nord, ut mot Bergen. Det vil bli slutt på irritasjonen rundt stengte fergeavganger, ferger på verksted og vedlikehold, høst- og vinterferier som ødelegges av stormene og innstilte ferger. Rogaland, sammen med Rennfast, som vi har i dag, Ryfast, som er under bygging, Finnfast, som åpnet for ikke altfor lenge siden, er blitt Norges undersjøiske tunnelsentrum. Derfor er vi fra høyresiden veldig glad for at komiteen har bidratt positivt, som i praksis åpnet opp for at vi trenger et nytt tunnelsikkerhets- og beredskapssenter, som helst bør ligge i nærheten her, og her er det altså, etter at Rogfast er ferdig, en tunnel på 700 m som står klar til beredskapshensyn. Og de komitémerknadene som ligger der, er et godt styringsverktøy for departementet videre framover. Så dette er en kjempeflott dag for alle de ordførerne som har jobbet på dette prosjektet i mange år, for Rogaland fylkeskommune som garanterer for låneopptaket, for ordførerne som har bidratt til å jobbe for dette prosjektet i årevis. Dette prosjektet har jeg hørt om i 20 år. Derfor er det himla gøy i dag å få avslutte det.
Arve Kambe (Høyre), 2017-05-23:
For Høyre og Fremskrittspartiet er det viktig å understreke at norsk maritim næring og norsk petroleumsnæring er trygge arbeidsplasser. Vi har gode arbeidsgivere, vi har flinke fagforeninger, vi har flinke tillitsvalgte, og det er positivt å jobbe om bord på norske skip og på norske innretninger. Dette er en sak som har vært pinlig for Arbeiderpartiet. I høringen var det nesten flaut – hadde jeg vært forslagsstiller, hadde jeg vært flau – da Petroleumstilsynet på det ene området etter det andre avdekket konkrete feil i representantforslaget. Det er ganske uvanlig å oppleve. Det kan være at Arbeiderpartiet er blitt mer slurvete under Jonas Gahr Støres ledelse. Jeg tror ikke dette forslaget hadde sluppet igjennom dersom Jens Stoltenberg hadde ledet Arbeiderpartiet i dag. Det var slurvete, det var unøyaktig, og det var uforsvarlig. Det gikk så langt at Rederiforbundet hevdet at disse feilene var så alvorlige at hele forslaget var basert på feil premisser. Norsk Industri hevdet konsekvensene ville være så dramatiske at det ikke burde bli vedtatt. Norsk olje og gass påsto at dette hadde så svære konsekvenser for økonomi, for rigg og for skip at det ikke burde vedtas i det hele tatt. Og det var ikke hvem som helst – det var en tidligere Arbeiderparti-statsråd som ristet på hodet over Arbeiderpartiet underveis i høringen, og en tidligere statssekretær fra Arbeiderpartiet som også gjorde det. Det var pinlig å være komitéleder og se hvordan Arbeiderpartiets unøyaktige og slurvete forslag ble plukket fra hverandre, bit for bit. Det er derfor vi i Høyre sa at vi er bekymret for hvilke signaler Arbeiderpartiet sender ut til den maritime næringen og til olje- og gassnæringen, som i disse tider trenger hjelp og støtte fra storting og regjering. Arbeiderpartiet sår også tvil om NIS-regelverket, som nå fører til en massiv innflagging av norskeide skip, også på norsk sokkel, mens det da Arbeiderpartiet styrte, var massiv utflagging av norskregistrerte skip. Og nå har man valgt å ta kampen for å presse Color Line når det gjelder norsk flagg, noe som ser ut til å være en kjernesak for Arbeiderpartiet. Det gjør at det blir en usikker maritim politikk – hvis Arbeiderpartiet i det hele tatt har en maritim politikk lenger – og en unøyaktig oljepolitikk, som også ble kritisert av Norsk olje og gass. Landet er tjent med gjenvalg av Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen.
Arve Kambe (Høyre), 2017-05-23:
På vegne av Høyre og Fremskrittspartiet – og som komiteens leder – støtter jeg presidentens forslag om å avvise forslaget. Det er svært travelt i en rekke komiteer, og dette er et forslag som kunne vært foreslått og behandlet en rekke ganger tidligere i løpet av sesjonen. Det er ikke noe hastverk med saken. Det går på uenighet om når trygdeoppgjøret skal komme, og det er i år – som i fjor – i statsbudsjettet med mulighet for justering i revidert budsjett. Det rette tidspunktet er i forbindelse med revidert budsjett.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-05-23:
Det er brei einigheit om at det er viktig å kjempe mot sosial dumping og alvorleg arbeidslivskriminalitet. Det er òg viktig å oppnå like konkurransevilkår for innanlandske og utanlandske aktørar i lastebilnæringa. Forslagsstillarane tek i dette forslaget opp ulike problemstillingar innan transportsektoren. Regjeringa viser til at det allereie er sett i verk ei rekkje tiltak på området. Komiteen har i behandlinga v saka vist til at dei er opptekne av at dei ulike tiltaka som er sette i verk innan transportområdet for å forbetre trafikksikkerheita og konkurransevilkåra i bransjen og å stanse utviklinga av sosial dumping, skal vere målretta. Ein samstemd komité understrekar òg at det er ønskjeleg å fremje gode og seriøse arbeidsforhold. Det er verd å merke seg at regjeringa i svarbrevet sitt viser til at det har vore behov for å styrkje innsatsen mot sosial dumping og alvorleg arbeidslivskriminalitet ytterlegare. Det er viktig å utjamne dei forskjellane som finst i transportbransjen i dag. Difor synest eg at det er bra å registrere at regjeringa både har arbeidd for og fortsatt arbeider med å fremje gode og seriøse arbeidsforhold. Det er utarbeidd ein strategi mot arbeidslivskriminalitet. Denne strategien blei revidert i 2017, med tanke på at arbeidet mot arbeidslivskriminalitet skal vidareførast. Regjeringa peikar òg på behovet for å styrkje innsatsen ytterlegare. Dette er eit veldig viktig og pågåande arbeid. Det er gjennom samarbeid med partane i arbeidslivet at det blir vidareført ein brei og felles innsats mot arbeidslivskriminalitet.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2017-05-23:
Det er ikke tvil om at det er tverrpolitisk enighet om de utfordringer vi har innenfor denne næringen, men det gjelder også, slik det ble omtalt av representanten Sivertsen, luftfarten, maritim sektor osv. Fremskrittspartiet deler den utålmodigheten som jeg leser mellom linjene her fra talerstolen. Vi er utålmodige etter at ting skjer. En av bautaene som ligger til grunn, er nettopp at vi vil sikre like konkurransevilkår – uten tvil. Vi ønsker at konkurransen skal fungere, og den skal fungere i et rom som blir ivaretatt med hensyn til seriøsitet, et samkjørt regelverk osv. Men det er nå engang sånn at samfunnet vårt er preget av økt internasjonalisering, og da har vi en utfordring. For er det slik at næringen for å tilpasse seg, for å kunne samkjøres, skal ned, eller er det andre lands næringer som skal opp? Det er jo det det dreier seg om. Det gjelder kollektivavtaler, det gjelder hviletider – ja, en kan se på alt som har kommet fram i det kabotasjeutvalget for godt og vel to og et halvt år siden la fram. Det var et utvalg som kom fram til veldig mange gode forslag, som jeg vet at statsråden og departementet har jobbet mye med, og veldig mange av disse punktene har nå blitt landet og gjennomført. Jeg forstår jo – som statsråden opplever når han er på reise, og også andre representanter fra regjeringen – at en er avhengig av internasjonal støtte til en del av disse forslagene. Norge alene kan ikke lage et særnorsk regelverk som ikke ordner opp i konkurransen og mulighetene for samkjøring av regelverk med andre land. Vi kan ikke lage særnorske regler som gjør at våre transportører, våre firmaer, ikke vil kunne få lov til å reise ut, for å kunne beskytte egen næring i eget land. Derfor må vi ha internasjonale regler på dette området. Det er ikke tvil om at den motstanden vi møter, ikke er fra de landene vi kan sammenligne oss med, som Østerrike, delvis Sveits, Sverige osv., for disse landene, når vi er samtaler med dem, høster vi sympati og støtte fra. Men det er bare en liten del av det europeiske markedet. De store landene i EU, de store landene i Europa, og spesielt tidligere østblokkland, er negative til å se på en del av disse forslagene, som det er tverrpolitisk enighet om her i Norge. Så igjen: Det må nødvendigvis ta litt lengre tid når ikke Norge alene kan vedta dette. Vi er avhengig av å få til en dialog og få fattet disse vedtakene sammen med andre land. Jeg vil tro at statsråden vil komme tilbake i sitt innlegg og verbalt kvittere ut en del av de punktene som det har blitt jobbet med. Jeg vet i alle fall, som representant for Fremskrittspartiet, at vi har vært opptatt av dette området. Vi er opptatt av det ikke bare innenfor lastebilnæringen, men også innenfor luftfarten og maritim sektor.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Representanten Bergstøs opprinnelige forslag var behandling etter § 39 c, men når representanten Bergstø foreslår oversendelse til komité, anbefaler jeg Arbeiderpartiets stortingsgruppe å støtte det. I tillegg håper jeg at vi kan legge til grunn at dersom det blir oversendt til komité, vil det bli tatt under realitetsbehandling av komiteen og senere Stortinget.
Ingebjørg Amanda Godskesen (Fremskrittspartiet), 2017-05-23:
Jeg kommer fra et fylke med lange og stolte sjøfartstradisjoner. Aust-Agder har vært knyttet til havet helt siden de første nordmenn kom hit. Kanskje kom de faktisk over vannet. Gjennom seilskutetiden var havet en av de viktigste arbeidsplassene, og mange unge fra hele Aust-Agder, og mange fra Arendal, jobbet til sjøs. Ta Merdø f.eks., en øy i Arendal kommune: Den var allerede på nederlandske sjøkart fra 1580, noe som beviser at Arendal tidlig var en sjøfartsby. I nyere tid har vi beholdt den sterke tilknytningen til de maritime næringene, og vi har siden starten på oljeeventyret også opparbeidet oss nær og god kjennskap til petroleumsrelatert virksomhet. Akkurat den siste virksomheten har jo både pågått til sjøs, under sjøen, til lands og også gjennom hele tiden på båter. Derfor vil jeg hevde at få er mer opptatt av sikkerhet til sjøs, sikkerhet og ordnede arbeidsforhold i offshorevirksomheten og næringens langsiktige bærekraft enn folket på Vest- og Sørlandet. For dem som har hatt sitt levebrød på sjøen eller i offshorevirksomheten, er det en selvfølge at man både kan og bør ha forskjellige regelverk. Samtidig er disse regelverkene i bunn og grunn like fokuserte på sikkerhet og arbeidstakernes ve og vel. Derfor synes jeg faktisk det er rimelig spesielt når forslagsstillerne her i dag lar det framstå som om de kjemper for arbeidstakernes rettigheter. For det de gjør, er å kjempe for å innføre et regelverk til sjøs som på ingen måte er utformet for å brukes til sjøs. Og det som er verst, er at de gjør det når vi allerede har et meget godt regelverk for dem som jobber til sjøs. Saksordfører Kambe har redegjort meget godt for hvorfor opposisjonens forslag ikke bør vedtas eller tas videre. De har rett og slett glemt, oversett eller ignorert at dagens regelverk er bedre egnet for å regulere virksomhet til sjøs. Statsråden har også i sitt brev til komiteen gjort det tindrende klart at forslaget ikke bør gjennomføres i sin nåværende form. Samtidig jobber hun sammen med partene for å bygge en sterkere felles virkelighetsforståelse. Kanskje kunne også opposisjonen her i salen ha godt av en mer passende og hensiktsmessig virkelighetsforståelse. Hvis vi skulle tatt opposisjonens forslag videre, ville det – i beste fall – medført store ekstrakostnader for petroleumsvirksomheten på norsk sokkel. At en slik ekstrakostnad ville ødelegge for økonomien, og dermed sende sysselsettingen rett til bunns, er sikkert. Hva synes egentlig velgerne om dette? Vet velgerne at det såkalte Arbeiderpartiet aktivt vil gjøre norske arbeidsplasser unødvendig mindre konkurransekraftige? Jeg vil i hvert fall forsikre dem som jobber i petroleumsnæringen, om at deres arbeidsplasser skal være trygge og sikre. Jeg vil også forsikre om at det er langt bedre å bygge videre på det gode lovverket vi har, enn å innføre dårlig tilpassede lover på felt de ikke egner seg for.
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2017-05-23:
Kristelig Folkeparti har dessverre ikke representant i arbeids- og sosialkomiteen, og har derfor ikke vært med på å behandle dette forslaget. I mangel av merknader vil derfor Kristelig Folkepartis posisjon bli belyst i dette innlegget. Først og fremst er det viktig å slå fast at de endringer vi gjør, er godt belyst, og at alle parter er kommet til orde. Det betyr at både utredning og høringsrunde er viktig for å få fram fakta i en sak og sikre at vi vet hva vi gjør. Kristelig Folkeparti har derfor ikke kunnet støtte det opprinnelige forslaget med kort frist for endring av en forskrift. Jeg registrerer for øvrig at to av tre partier som fremmet forslaget, også har endret på dette forslaget underveis. Dette er klokt. Innstillinga fra komiteen viser at dette er et komplisert felt med flere skjæringspunkt. Kristelig Folkeparti mener dette viser at det er nødvendig å utvise en viss varsomhet. Når arbeidstakersiden og arbeidsgiversiden har så ulik oppfatning av gjeldende situasjon, er det viktig at det først etableres en felles virkelighetsoppfatning. Kristelig Folkeparti er derfor fornøyd med at statsråden i sitt svar til komiteen opplyser om at statsråden har tatt initiativ til å invitere partene til et partssammensatt arbeid med siktemål å oppnå en mer felles virkelighetsforståelse som et utgangspunkt for videre drøfting. Regjeringa vil så komme tilbake til spørsmålet i en stortingsmelding om sikkerhet i petroleumsvirksomheten, som etter planen skal legges fram på senvinteren 2018. En av de viktigste bærebjelkene i norsk arbeidsliv er trepartssamarbeidet, der hensynet til alle de tre sidene er blitt balansert på en måte som gjør at vi får høy verdiskaping og gode arbeidstakerrettigheter. Kristelig Folkeparti er derfor enig med flertallet i at det er viktig at arbeidsgruppa som er satt ned av Arbeids- og sosialdepartementet for å diskutere problemstillingene rundt flerbruksfartøy, greier å skape en felles virkelighetsforståelse, og at regjeringa kommer tilbake til Stortinget med resultatet av dette arbeidet. Derfor er det heller ikke riktig å gjøre andre vedtak nå, siden det alt er et arbeid på gang, og Kristelig Folkeparti støtter flertallet i denne saken.
Gunhild Berge Stang (Venstre), 2017-05-23:
Norsk petroleumsverksemd skal og må vere verdsleiande innan helse, miljø og tryggleik. Dette er grunnlaget for heile den norske petroleumsverksemda, og eg er tilfreds med at alle partia på Stortinget sluttar opp om denne føresetnaden. Venstre er oppteke av tryggleik på alle fartøy i norske farvatn. Vi meiner at dei som jobbar om bord på eit skip, i størst mogleg grad skal jobbe under same regelverk. Difor er eg bekymra for at forslagsstillarane ønskjer å skilje ut oljearbeidarar om bord i skip frå andre som arbeider på same skipet. Det er ei bekymring eg og Venstre deler med stortingsfleirtalet og Sjømannsforbundet. Det regelverket vi i dag nyttar på fleirbruksfartøy, er forankra i målet om å vere verdsleiande innan helse, miljø og tryggleik også i framtida. Det er eit lovverk som har vore oppretthalde av regjeringa sidan 2005 og fram til dags dato. Det gjeld òg regjeringa som er utgått frå partia forslagsstillarane representerer. Ein annan grunn til at Venstre går imot forslaget, er at konsekvensane for tryggleik, helse og miljø er høgst uklare. Forslaget vil ifølgje ei undersøking av Menon Economics føre til eit tap på 45 mrd. 2017-kroner over ti år. I tillegg kjem 21 mrd. 2017-kroner i auka kostnader knytte til avvikling av felt som i 2017 er utbygde eller vedtekne. Dette er store kostnader for eit forslag som ikkje har vore skikkeleg utgreidd, og der konsekvensane elles er høgst uklare. I ei tid der arbeidsløysa er stor i mange av kystsamfunna våre, er det ikkje forsvarleg å bruke slike summar på eit tiltak som skader norsk konkurransekraft, utan at det finst ein godt dokumentert innverknad på tryggleiken om bord på skipa det her er snakk om. Spørsmålet om tryggleik om bord på fleirbruksfartøy er viktig og fortener merksemd. Difor har fleirtalet gått inn for å be regjeringa kome tilbake til dette spørsmålet i stortingsmeldinga om tryggleik i petroleumsverksemder som etter planen skal leggjast fram vinteren 2018. Eg er takksam for at forslagsstillarane har sett eit viktig spørsmål på den nasjonale politiske agendaen, men eg meiner dette forslaget er lite gjennomtenkt og utgreidd, slik det er fremja av representantane frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV. Difor kjem Venstre ikkje til å stemme for dette forslaget.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-05-23:
Det er riktig at det var mange av de samme diskusjonene den gangen også. Som følge av Bull-utvalgets innstilling gjorde man en rekke endringer i arbeidsmiljøloven og fulgte opp flere av forslagene som Bull-utvalget kom med. Det er en forskrift som også har vært diskutert i forbindelse med dette forslaget – der departementet fikk en hjemmel til å gå lenger. Det var en forskrift som aldri ble tatt i bruk, også fordi det har vært uklart hva den skal gjelde for. Noe av grunnen til at den ikke er tatt i bruk, er i tillegg at man har et regelverk. Som jeg har presisert, og som også Petroleumstilsynet har presisert, har man et lovverk og regelverk som gjelder i dag. Men som sagt innledningsvis fulgte man opp flere av Bull-utvalgets anbefalinger den gangen, og det er en del av arbeidsmiljøloven i dag.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-05-23:
Hvor stor utfordringen er, er egentlig ikke så lett å si. Utfordringen med denne debatten er at partene står så langt fra hverandre, de har så ulik virkelighetsoppfatning og så ulik forståelse av hva som er et problem – og om det i det hele tatt er et problem. Det er altså bakgrunnen for at jeg ønsket å ta et initiativ overfor partene. Skal man i det hele tatt gjøre noe som helst, må man prøve å ha en noenlunde felles oppfatning av hva som er problemet. Det er bakgrunnen for at jeg ønsket å invitere partene til å se på denne problemstillingen. Vi får se hva som kommer ut av det. Jeg har i hvert fall vært veldig åpen overfor partene om at jeg mer enn gjerne vil diskutere problemstillingene sammen med dem, men da er det viktig at begge parter bidrar konstruktivt for å finne en felles virkelighetsoppfatning, slik at man kan være enig om hva som eventuelt måtte være et problem. Og så får vi se hva det arbeidet medfører. Så er det det andre arbeidet vi også holder på med, nemlig ekspertutvalget ledet av Ole Andreas Engen, som skal bidra til stortingsmeldingen vi planlegger våren 2018. Det partssammensatte utvalgets arbeid vil inngå også i det arbeidet.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-05-23:
Nå har vi invitert til to løp som etter hvert vil ende opp i en stortingsmelding. Når det gjelder hva regjeringens bidrag skal være, får vi se litt på hva det partssammensatte utvalget kommer fram til, og også selvfølgelig hva ekspertutvalget kommer fram til. Jeg har ambisjoner om å være noe mer enn bare fredsmekler i prosessen som er akkurat nå, men i første omgang har jeg vært opptatt av å bringe partene til bordet og få en felles virkelighetsoppfatning av hva som er realiteten der ute – og klare å sortere hva som er sikkerhetsutfordringene, og hva som er lønns- og tariffspørsmål. I det møtet som har vært, er det ikke helt åpenbart hva som er hva. Vi som storting og regjering skal se på lov og regelverk, og lønns- og tariffspørsmål får ikke vi blande oss så mye inn i, det må andre ta seg av. Vi må først sortere problemstillingene, så får vi se hvordan vi skal følge det opp etter hvert – om det eventuelt er noe som skal følges opp, og som krever handling herfra.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Det virker som om sakene kommer litt fort på oss. På vegne av komiteen fremmer jeg en enstemmig innstilling i denne saken. Som departementet selv sier, er dette rett og slett en rettelse av det man kan kalle for en reell inkurie, både fra departementets side og fra Stortingets side. Og det er en enstemmig innstilling som fremmes fra komiteen for å rette opp denne inkurien.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Her i denne saken legger vi fram en delt innstilling fra kontroll- og konstitusjonskomiteen. Det handler altså, som presidenten nå har referert, om innføring igjen av det som kalles for rettigheten til å stryke på kommunestyre- og fylkestingslistene. Det er et flertall i komiteen for at denne rettigheten igjen skal innføres. Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre, Sosialistisk Venstreparti og Miljøpartiet De Grønne står bak dette flertallet, mens mindretallet, som omfatter Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, går inn for at dagens ordning, som handler om rett til kumulering, men altså ikke til strykning, skal videreføres. Jeg tilhører da, slik det er å forstå, mindretallet i saken. I komiteen er det ulike vurderinger av virkningene av innføringen av muligheten til å stryke på kommunestyre- og fylkestingslistene. Flertallet hevder at det vil kunne øke interessen for valg og dermed valgdeltakelsen, mens mindretallet viser til at undersøkelsene ikke dokumenterer at så er tilfellet hvis man innfører ordningen med strykning. Flertallet hevder videre at det ikke er prinsipiell forskjell mellom et positivt stemmetillegg, altså kumulering, og et negativt stemmetillegg, altså strykning, og at begge deler derfor bør kunne tillates på prinsipielt grunnlag. Mindretallets syn, som altså står imot denne vurderingen, er at tidligere erfaringer har vist at strykninger fører til at kandidater kvier seg for å stille opp fordi strykninger blir for belastende. Særlig gjelder dette for profilerte kandidater. Dette lå i sin tid til grunn for at Stortinget bestemte seg for å fjerne retten til strykninger på listene. Etter mindretallets syn vil dette kunne svekke rekrutteringen og dermed vårt lokale demokrati på sikt. Mindretallet viser også til at det som oftest er et lite mindretall av velgerne som benytter seg av muligheten til påvirkning på listene. Innføring av strykning vil forsterke dette mindretallets mulighet til å bestemme kommunestyrenes og fylkestingenes sammensetning på en urimelig måte, etter komiteens mindretalls vurdering. En samlet komité – jeg hadde nær sagt selvsagt – understreker imidlertid betydningen av det lokale demokratiet, viktigheten av deltakelse og at velgernes mulighet til innflytelse er av stor betydning. Men mindretallet hevder, som det er redegjort for, at strykninger ikke automatisk fører til en slik utvikling, og derfor vil man altså ikke støtte dette forslaget. Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti vil derfor på dette grunnlag, og på det grunnlaget som jeg kan vise til i merknadene, stemme imot forslaget. Jeg forutsetter at det er representanter til stede i salen som kan redegjøre nærmere for flertallets syn, hvis det skulle være ønskelig.
Erik Skutle (Høyre), 2017-05-23:
Det var en forbilledlig rask gjennomgang av de foregående sakene som gjorde at jeg var litt sen. Nå har representanten Kolberg redegjort på en saklig måte for mindretallets syn og delvis også for det flertallet skriver i sine merknader. Jeg skal ikke forlenge denne debatten unødig, for det er en sak som alle i denne sal kjenner forhistorien til, kjenner argumentene for og mot – vi har hatt disse debattene før. Så jeg skal ikke bruke lang tid på å forlenge debatten, men det er noen forhold jeg har lyst til å knytte noen refleksjoner til. Det første er at saklige tilbakemeldinger er en helt legitim del av demokratiutøvelsen, både i Norge og ellers i verden. Det er ikke bare legitimt, det er også tvingende nødvendig. Jeg og flertallet ønsker ikke at det skal være sånn at man skal bli valgt til representative organer helt uten motstand. Det er en type politikkutvikling jeg synes vil være uheldig. Jeg synes det skal være lov å gi saklige, negative tilbakemeldinger, og det må de som stiller til valg, tåle – enkelt og greit. Vi kan altså ikke legge opp til et system der man ikke skal kunne gi negative tilbakemeldinger av saklig karakter. Så tror jeg – og dette blir jo selvfølgelig litt synsing – ikke det er sånn at det er de saklige negative tilbakemeldingene som gjør at folk synes at det ikke er interessant og kjekt å drive på med politikk. Jeg tror først og fremst det er de usaklige tilbakemeldingene som er det store hinderet, og jeg har en mistanke om at hvis man legger opp til flere kanaler for å kunne gi saklige, negative tilbakemeldinger, kan det medføre at styrken og omfanget av de usaklige tilbakemeldingene vil reduseres. Dette vet vi ikke, men det går jo an å spekulere på det. Så er det punkt nummer to som jeg vil knytte noen refleksjoner til, og det er dette som går på å øke interessen for demokratiet og å øke styrken til demokratiet. Valgdeltakelsen i kommunevalg i Norge har gått litt i rykk og napp, men sånn i all hovedsak har den gått jevnt ned siden 1963. Institutt for samfunnsforskning kan selvfølgelig ikke trekke noen bastante konklusjoner, men de går langt i å antyde at dette vil kunne øke valgdeltakelsen, i alle fall i neste valg. Det å peke lenger fram i tid, det er vanskelig å gjøre, men de peker på at dette vil kunne øke interessen for lokalpolitikken, som igjen kanskje vil kunne føre til økt rekruttering. Som jeg nevnte, ligger valgdeltakelsen i lokalvalg rundt 60 pst. Det virker å være tverrpolitisk enighet blant alle partiene om at vi bør øke den, av flere årsaker. Vi bruker mange millioner statlige kroner på å forsøke å få det til. Her har vi en metode som kan være effektiv, og som er gratis. Ellers vil jeg vise til våre merknader og anbefale forslaget som står i innstillingen.
Helge Thorheim (Fremskrittspartiet), 2017-05-23:
Som medforslagsstiller i denne saken er Fremskrittspartiet opptatt av å gi velgerne størst mulig innflytelse over sammensetningen av de folkevalgte organene på lokalt og regionalt nivå. Når vi ser at Kommunaldepartementet i 2009 konkluderte med at en gjeninnføring av en slik mulighet for strykning av kandidater ikke vil påvirke verken kjønns- eller aldersfordeling i de folkevalgte organene, vil vi være positive til dette. Når det også i dag er tillatt å gi positive stemmetillegg, bør en også gi anledning til å gi negative stemmetillegg gjennom å kunne stryke kandidater. Jeg viser ellers til saksordførerens arbeid med saken og hans innlegg.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2017-05-23:
Jeg stemte feil.
Peter Frølich (Høyre), 2017-05-23:
Jeg stemte feil.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2017-05-23:
Senterpartiet støtter også at denne saken skal sendes til komité og bli behandlet der, og at saken kan belyses gjennom komitébehandling og behandling i Stortinget.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-22:
Jeg vil først av alt takke statsråden for svaret, og jeg er glad for at statsråden og regjeringa deler min, Petroleumstilsynets og oljearbeidernes bekymring for de siste årenes utvikling. Men jeg mener fortsatt vi må passe på at ambisjonen om sikkerhet i verdenstoppen ikke bare blir en festtale, og jeg savner i svaret fra statsråden hva regjeringa vil gjøre nå for å snu dette, mer enn bare å beskrive situasjonen som den er. Jeg mener vi ikke må miste av syne hvorfor sikkerheten er så viktig. Vår viktigste jobb som ansvarlige myndigheter er at alle de som er ansatt på norsk sokkel, kan reise hjem like hele, like trygge og like sikre som da de dro på jobb. Kan de ikke det, spiller resten av dette liten rolle. I en tid da det skal spares og effektiviseres, er det lett at sikkerheten blir prioritert ned. Da er det vår jobb, både på Stortinget og i regjeringa, å snu dette. Vi må spørre oss om de hendelsene som en har sett de siste årene, har en sammenheng med omstillingen og effektiviseringen i bransjen. Petroleumstilsynets vurdering er tydelig. De sier: «I sum ser vi at utviklingen de to siste årene har vært preget av sikkerhetsmessige utfordringer og alvorlige situasjoner. Kostnadskuttene ser ut til å være en medvirkende årsak.» Jeg vil utfordre statsråden på om en også ser dette, er enig og er villig til å være med på å ta grep, for vi kan ikke vente på en ny storulykke før vi tar grep. For eksempel har regningen for Deepwater Horizon-ulykken i Mexicogolfen kommet opp i over 50 mrd. dollar – altså 400 mrd. norske kroner – og taksameteret går fortsatt, siden erstatningsoppgjørene ennå ikke er i havn. Det er klart det koster med sikkerhet, men spørsmålet er: Er ikke disse kostnadene akseptable, siden vi har klart å opprettholde et såpass høyt sikkerhetsnivå som vi tross alt har kunnet, og dermed unngått disse kostbare ulykkene og katastrofene? Det er denne tankegangen som har gjort at norsk sokkel ligger på verdenstoppen når det snakkes om sikkerhet. Jeg synes det er urovekkende at vi nå ser at regjeringa, Høyre og Fremskrittspartiet, litt forlater denne typen tankegang. Vi ser det når vi diskuterer flerbruksfartøy. Da blir kostnaden med å innføre arbeidsmiljølova for disse oljearbeiderne det avgjørende argumentet for å si nei. Det er en debatt vi skal ta i morgen, men det viser en farlig politisk utvikling som er ny på norsk sokkel: at prisen for sikkerhet for oljearbeiderne er for høy for noen. Når statsråden sier seg enig i at partssamarbeidet er under press, mener jeg det må tas grep nå. En stortingsmelding er bra, men dette skal leveres til Stortinget kanskje først i 2018, med virkning kanskje først fra 2019. Det betyr to nye tapte år før en klarer å gjøre noe. Det er mange forslag på bordet om grep som en kan ta nå for å snu denne trenden, så jeg vil igjen utfordre statsråden: Vil hun gjøre noe mer enn å legge fram en stortingsmelding? Er en villig til å være med og ta grep fra regjeringas side nå?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2017-05-22:
Først av alt vil jeg takke for debatten, takke dem som deltok. Det er en travel tid på Stortinget, men jeg hadde håpet at flere partier syntes dette temaet var så viktig at de ville deltatt. Statsråden utfordret i sitt innlegg mitt premiss for hele debatten. Selvsagt er det mulig å kutte i kostnader uten at det går på bekostning av sikkerheten. Det tror jeg alle i denne salen er helt enige om, men situasjonen nå er jo en helt annen. Når Petroleumstilsynet, myndighetene og statsrådens eget organ, så tydelig sier at kostnadskuttene går på bekostning av sikkerheten, mener jeg at det er statsrådens ansvar å ta grep, ta grep nå, mer enn med en stortingsmelding om to–tre år. Jeg må innrømme at jeg ikke blir beroliget når jeg hører statsrådens svar. Når beskjeden fra tilsynet, fra dem som jobber i bransjen, er så alvorlig, synes jeg det er synd at svaret fra regjeringa, fra Høyre og Fremskrittspartiet, er så avvisende. Her er det mye beskrivelse av situasjonen, mye prat. Jeg mener en nå burde ha kommet til bordet med mer handling. Bare det at statsråden sier at trepartssamarbeidet er svekket, bør jo bero på en større bekymring, en bekymring som en må møte med tydelige grep med én gang, for å passe på at det trepartssamarbeidet som har vært bærebjelken, fortsatt er det. Jeg kan love at vi fra Arbeiderpartiet skal fortsette å løfte denne saken, kreve at det blir mer handling nå, at vi tar på alvor den bekymringen og den utryggheten som de som jobber på sokkelen, opplever, og fortsette å utfordre regjeringa på at en ikke kan vente med handling, men gjør det nå.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-05-22:
Jeg er helt enig med representanten i at ambisjonen om at Norge skal være verdensledende innen helse, miljø og sikkerhet, må være noe mer enn bare ord i en festtale. Det forplikter oss mye å ha den høye ambisjonen. Mitt klare budskap til næringen har hele tiden vært at man aldri må la kostnadskutt gå ut over sikkerhet. Sikkerhet kan man aldri kompromisse med. Vi skal være helt sikre på at dem vi sender ut på plattform, også skal komme helskinnet hjem igjen. Representanten Tvedt Solberg ser ut til å ha som premiss at enhver krone spart er en potensiell sikkerhetsrisiko. Det tror jeg er feilaktig – både påstand og konklusjon. Det er fullt mulig å kutte kostnader uten at det skal ramme sikkerheten, men næringen selv må ta riktige vurderinger og passe på at det ikke går ut over sikkerheten. Vi sitter ikke og venter til stortingsmeldingen kommer i 2018. Tvert imot er dette et kontinuerlig arbeid vi jobber med. Vi har styrket Petroleumstilsynets budsjett i denne perioden. Øvrige budsjettiltak får man eventuelt komme tilbake til i budsjettrunden til høsten. Vi har tett dialog med Petroleumstilsynet om rammer – ikke bare de økonomiske, men også andre rammer de jobber under. Det kan være hjemler, regelverk og andre rammebetingelser som de må jobbe under for å styrke sikkerheten. Selv har jeg hatt møte med næringen. Utfordringen er at det er stor uenighet mellom arbeidstaker- og arbeidsgiversiden om hva som er status. Hva som er virkelighetsforståelsen, er svært ulik på sokkelen, og det er en utfordring. Det er også bakgrunnen for at jeg nå har satt ned en arbeidsgruppe med partene for å se om man kan komme til en felles forståelse av hva som er ufordringsbildet. Hva er det som er et sikkerhetsspørsmål, og hva er det som er lønns- og tariffspørsmål? Ekspertutvalget som jeg viste til i mitt hovedinnlegg, jobber også nå for å se på ulike rammebetingelser, og annet. Det skal Stortinget få anledning til å diskutere i 2018. Men vi har en løpende dialog med Petroleumstilsynet, nettopp for å se om det er noe som må gjøres med lovverk, hjemler og annet for å både bedre tilsynet og sørge for økt sikkerhet. Dette er viktig. Vi skal være helt sikre på at de som jobber i vår viktigste næring, og som jobber i en sektor som i sin natur er sikkerhetsutsatt, også skal føle trygghet for at når de reiser ut, skal de også komme trygt tilbake.
Anniken Hauglie (Høyre), 2017-05-22:
Bare et par kommentarer. Til representanten Lundteigen er det viktig å presisere at alle installasjoner som har brønnkontroll, er omfattet av arbeidsmiljøloven, også dykkeoperasjoner og floteller. Dette skal vi diskutere mer i morgen, men det er ikke et lovtomt rom, slik man kunne få inntrykk av. Til representanten Bergstø, som var innom det som går på oppsigelser i olje- og gassektoren og innleie: For en sektor som nå har opplevd at 50 000 arbeidsplasser har forsvunnet siden 2014, er det formidabelt, og det er åpenbart at det medfører stor usikkerhet og uro blant de ansatte at så mange har mistet jobben på så kort tid. Mitt standpunkt her, som for andre næringer, er at faste ansettelser bør være hovedregelen. Det er klart at her vil også sikkerhetsaspektet være en del av diskusjonen. Men denne regjeringen ønsker fortsatt olje- og gassutvinning og tildeler også konsesjoner for det. Det er grunn til å tro at utvinningstakten vil ta seg opp, og at flere vil kunne få tilbake jobben, selv om olje- og gassnæringen selv sier at mange av dem som har mistet jobben, ikke kan regne med å få den tilbake fordi man må klare seg med mindre utgifter. Men vi mener også at næringen skal være verdensledende på HMS. Det er vår ambisjon å være verdensledende på HMS, men også verdensledende på teknologiutvikling. Dette henger også sammen. Her har Norge et stort konkurransefortrinn, mener jeg, nettopp fordi vi ligger såpass i front. Men til slutt, og som jeg sa i stad, er mitt signal til næringen at vi må være verdensledende, man skal ikke kompromisse på sikkerhet. Er man i tvil om kostnadskutt kan medføre en sikkerhetsrisiko, skal det ikke gjennomføres. Det har jeg sagt i flere møter og ved flere anledninger til næringen selv, og det kommer jeg til å stå fast på. Vi kan ikke kompromisse på det. Igjen vil jeg takke interpellanten for at han har satt dette temaet på dagsordenen i denne salen. Selv er jeg svært opptatt av det, og det er også bakgrunnen for at vi nettopp har satt ned både et ekspertutvalg og en arbeidsgruppe med partene med tanke på at vi kan diskutere dette enda bredere i Stortinget i løpet av 2018. Dette er et viktig tema og en stor og viktig næring, og det fortjener også stor oppmerksomhet.