Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2005-05-26:
Godt ut i denne debatten kan vi konstatere at et bredt flertall her i Stortinget stiller seg bak en av de største og viktigste reformer på lang tid. Bare bred enighet på tvers av partigrensene kan trygge pensjonene. Med dette historiske forliket skal folketrygdens alderspensjon videreføres som en offentlig pensjonsordning med en god sosial profil og fortsatt være bærebjelken i velferdssamfunnet. Pensjonsreformen vil bli den største velferdsreformen siden folketrygden ble innført i 1967. Et langsiktig tidsperspektiv må også legges til grunn for et nytt system. Det er viktig å sikre et forutsigbart pensjonssystem for den enkelte og unngå stadige endringer som over tid fører til et både komplisert og lite forståelig regelverk. Jeg vil derfor slutte meg til dem som har gitt honnør til de politiske partiene som har tatt ansvar og vist vilje til et samlende kompromiss om en så viktig og vanskelig sak. Desto mer beklagelig er det at SV og Fremskrittspartiet så langt ikke vil forholde seg til det helt åpenbare, at vi må reformere folketrygdens alderspensjonssystem nå for å kunne bevare den som en god sosial ordning i framtiden. Uten dagens vedtak ville vi hatt et system der en stadig økende pensjonsregning uavkortet ble sendt videre til våre barn og unge, uten å stille spørsmål om de var i stand til å bære forpliktelsene. Med dagens vedtak blir byrden lettere – og dermed enklere å bære. Motstykket til det er at også framtidige pensjonister dermed kan føle trygghet for pensjonene sine. I dag legges viktige føringer for hvordan folketrygden skal se ut. Folketrygden skal fortsatt ha en god sosial profil, med en minstesikring på nivå med dagens minstepensjon. Alle sikres en minsteinntekt i alderdommen, uansett tidligere arbeidsinntekt. Samtidig skal de som har hatt lave inntekter, få mer igjen for sin pensjonsopptjening. Dermed blir det også færre minstepensjonister. Pensjonssystemet blir mer rettferdig. Alle år med inntekt skal gi pensjonsopptjening. Pensjonsopptjening basert på arbeidsinntekt gjennom hele livet vil være en fordel for sliterne i samfunnet – de som starter tidlig i arbeid og har hatt lange yrkeskarrierer. Arbeid er det sikreste fundamentet for vår velferd. Et pensjonssystem som i sterkere grad enn i dag belønner arbeidsinnsats, styrker derfor grunnlaget for gode offentlige velferdsordninger. Ordningen med pensjonsopptjening for ulønnet omsorgsarbeid skal forbedres. For å sikre et bærekraftig pensjonssystem er det viktig å holde fødselstallet oppe. Det er enighet om at personer som er hjemme helt eller delvis en periode av livet for å ivareta omsorgsoppgaver, skal få en god kompensasjon for dette i pensjonssystemet, og en bedre kompensasjon enn i dag. Samtidig skal dagens ordning for omsorgsopptjening gis med tilbakevirkning for år før 1992. Dermed vil mange av de kvinner som var hjemme med sine små barn for noen tiår tilbake, få den honnøren de fortjener, for det viktige samfunnsarbeidet de gjorde. Jeg vil også som arbeids- og sosialminister følge opp flertallets oppfordring om å vurdere en gunstigere opptjening av omsorgspoeng også i dagens folketrygd, og legge det fram for Stortinget. Partiene har gjennom forliket etablert et godt grunnlag for utformingen av en ny alderspensjon. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med et konkret forslag til opptjeningsmodell. Valg av modell vil være viktig også for andre deler av pensjonssystemet som skal utredes, bl.a. uførepensjon, en allmenn fleksibel alderspensjon og tilpasning av tjenestepensjonsordningene i offentlig og privat sektor til vedtakene om delingstall og indeksering. Det skal være en tidligpensjonsordning for alle arbeidstakere fra 62 år. Systemet må utformes slik at det lønner seg å fortsette i arbeid. Samtidig må det være gode muligheter for å kombinere arbeid og pensjon. Større fleksibilitet for den enkelte til å velge pensjoneringstidspunkt og grad av pensjonering er en stor velferdsgevinst. Avtaler mellom partene i arbeidslivet må respekteres. Statens økonomiske bidrag til AFP-ordningen skal videreføres. Eventuelle endringer i AFP-ordningen vil først kunne skje etter forhandlinger med partene i hovedtariffoppgjøret 2006. Regjeringen arbeider med en stortingsmelding om seniorpolitikk. Innsatsen for å forhøye avgangsalderen blir ufullstendig uten en aktiv politikk for et inkluderende arbeidsliv og en aktiv seniorpolitikk. Sentralt i dette arbeidet er tiltak for å motivere eldre arbeidstakere til å fortsette i yrkeslivet og arbeidsgivere til å ansette og beholde eldre arbeidstakere. Etter hvert som levealderen i befolkningen endrer seg, vil det være naturlig at folk også står lenger i arbeidslivet. Regjeringen vil i tråd med avtalen sette ned et offentlig utvalg for å utrede uførepensjonen. Et viktig spørsmål er hvordan uførepensjonen skal tilpasses de føringer flertallet har lagt for en framtidig fleksibel alderspensjon i folketrygden. Vi vil også vurdere om uførepensjonen fortsatt skal knyttes opp mot regelverket for alderspensjon, eller løsrives fra dette systemet. Uførepensjonsordningens intensjon om å sikre et verdig liv for personer som på grunn av uførhet ikke kan delta i arbeidslivet, skal ligge fast. Fra 1. januar blir det etablert en obligatorisk supplerende tjenestepensjon i arbeidsforhold. Dette vil ha stor betydning for mange innenfor kvinne- og lavtlønnsyrker som i dag ikke har slike ordninger. Vedtaket vil gi økt pensjonsnivå for mange arbeidstakere i privat sektor og bidra til mindre forskjeller i samlede pensjonsutbetalinger i framtiden. Arbeidet med pensjonsreformen har nå pågått i mange år. Pensjonskommisjonen ble nedsatt av regjeringen Stoltenberg i 2001. Med dagens vedtak har vi kommet et godt stykke videre, men det gjenstår et stort praktisk arbeid for å følge opp dagens stortingsbehandling.