Borghild Tenden (Venstre), 2012-05-29:
Norge er et av få land som fortsatt har formuesbeskatning. Mange land har avviklet denne skatten, bl.a. Sverige under den sosialdemokratiske regjeringen. Begrunnelsen for avviklingen i Sverige var den samme som Venstre har når det gjelder formuesskatten her i Norge. Formuesskatten har en rekke uheldige langsiktige virkninger for sparing og investering, og er et direkte hinder for å stimulere til et nyskapende Norge. Ikke minst øker formuesskatten unødvendig skattebelastningen for mange nystartede bedrifter. Dette, sammenholdt med regjeringens såkalte aktive næringspolitikk, som i all hovedsak går ut på å øke det statlige eierskapet i norsk næringsliv, gjør at vi får en utvikling som ikke stimulerer til et spredt norsk eierskap i norsk næringsliv, men en eierskapspolitikk som favoriserer offentlig og utenlandsk eierskap. Venstre støtter helhjertet opp om den skattereformen som regjeringen Bondevik II fikk vedtatt, hvor formuesskatten gradvis skulle fjernes som en motpost til innføring av utbyttebeskatning. Dette var en helhetlig reform som også næringslivet støttet opp om, gitt denne byttingen av skattestørrelser. Det er beklagelig at regjeringen ikke har fulgt opp den delen av reformen, men heller bruker formuesskatten som et symbol i en politisk retorikk for å straffe de rike. Det er en kjensgjerning at små og mellomstore norske bedrifter ofte vil være avhengig av kapital fra norske investorer. Høy skatt på sparing kan derfor begrense tilgangen på kapital for den delen av næringslivet, slik at både bedriftsøkonomisk og samfunnsøkonomisk lønnsomme prosjekter ikke blir gjennomført. Sett i sammenheng med innføringen av skjermingsmetoden, som førte til økt skatt på aksjeinntekter, var det fra daværende regjeringspartiers side en forutsetning for reformen at formuesskatten skulle trappes ned og på sikt avvikles helt. Dette er nødvendig for at den samlede beskatningen av kapital ikke skal øke, noe som vil være stikk i strid med utviklingen i andre land. Venstre mener derfor at formuesskatten på sikt må fjernes helt, men deler ikke den vurderingen at det første skritt på veien skal være en avvikling av formuesskatten på arbeidende kapital. Her er jeg og Venstre mer på linje med regjeringen: Det blir kunstig å skille mellom såkalt arbeidende kapital og annen kapital i formuesbeskatningen. Det er vanskelig å finne en holdbar definisjon på hva det er som er ansett som mer arbeidende kapital enn annen kapital. Det var også holdningen til den forrige regjeringen, som ikke prioriterte å avvikle formuesskatten på arbeidende kapital før en generell avvikling. En avvikling av formuesskatten bør etter Venstres syn skje slik den forrige regjeringen la opp til, gjennom reduserte satser og høyere bunnfradrag. Dersom vi bruker det samme provenyet som ved en avvikling av formuesskatten på arbeidende kapital – anslått til ca. 7 mrd. kr – kan vi sette ned innslagspunktet i formuesskatten til ca. 2 mill. kr, avhengig av hvilken modell som velges. Venstre mener dette er en mer målrettet fremgangsmåte for å redusere formuesskatten, fordi den skjermer mange bedrifter fra formuesskatt, men også fordi det fritar mange minstepensjonister og andre med relativt sett liten inntekt for formuesskatt. Venstre vil derfor arbeide videre for gradvis å avvikle hele formuesbeskatningen, slik at vi stimulerer til et spredt privat eierskap i norsk næringsliv, som Norge trenger. Til slutt noen betraktninger rundt hele debatten om formuesskatten. Vi har – for å si det forsiktig – hatt den debatten mange ganger de siste årene, uten at vi har kommet nevneverdig videre. Med unntak av SV – også her i dag – er det en slags omforent forståelse i alle partier om at formuesskatten har negative konsekvenser for norsk næringsliv. Mange i Arbeiderpartiet og LO har målbåret dette. Senterpartiet har gått til valg på å avskaffe formuesskatten for sin egen definisjon av arbeidende kapital, mens alle opposisjonspartiene vil redusere eller avskaffe formuesskatten. Jeg inviterer derfor finansministeren til å ta et initiativ til å samle partiene – gjerne også SV– for å se om vi kan bli enige om en modell for avvikling av den mest negative innretningen av formuesskatten, innenfor en om lag provenynøytral ramme, f.eks. gjennom økt utbyttebeskatning. Det vil styrke norsk næringsliv, og det vil styrke tilliten til norsk politikk.