trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Dette er problematisk, for hvis vi ikke inkluderer gass i forbudet mot fossil oppvarming fra første stund, risikerer vi – som statsråden nå var inne på – at noen forbrukere bytter oppvarmingskilde fra fossil fyringsolje til fossil gass, for deretter å møte et forbud mot fossil gass kort tid etter. Det er jo en av de tingene man er blitt advart mot i høringene, og da er spørsmålet: Hvis man velger å gjøre det på den totrinns rakettmåten som det høres ut som for meg at statsråden nå legger opp til – nemlig først å forby fyringsolje, og så ha noen penger til overs som kan gå til støtte hvis man velger å gå direkte til fornybar, men ikke bestemmer seg for om vi også skal totalforby gass i fossil oppvarming i eksisterende bygningsmasse – da risikerer man jo virkelig å lure folk, og næringsdrivende.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-29:
Mitt spørsmål går til barneministeren. Barn og pornografi hører ikke sammen. Nylig fortalte Ulrikke Falch, som er skuespiller i NRK-serien Skam, åpenhjertig at hun begynte å se på porno som sjuåring, og hvordan pornografi er den mest tilgjengelige seksualundervisningen. Hun advarte videre mot at vi får en generasjon som er oppfostret på porno. Forfatter – og ikke minst far – Tore Renberg gikk også forleden ut mot det han kaller «den pornografiserte offentligheten». Renberg tar på vegne av barn og unge et oppgjør med de grove russelåtene og industrien som står bak. En omfattende EU-undersøkelse slår fast at norske barn er på verdenstoppen når det gjelder pornokonsum. Undersøkelsen viser at 46 pst. av norske barn har sett på pornografi, mot 23 pst. i gjennomsnitt i Europa. En rapport fra Medietilsynet fra 2016 viser at norske barn ser tidligere på porno enn før. Ifølge Redd Barna-rapporten «Ungdoms oppfatninger om voldtekt, kjønnsroller og samtykke» har pornografi innvirkning på ungdoms seksuelle handlinger. Den viser at ungdom føler seg presset til å etterligne handlinger fra pornofilmer. Forskere har uttrykt bekymring for at porno medfører at ungdommer ikke klarer å sette grenser og uttrykke hva de opplever som trygt. Synes barneministeren det er et problem at norske barn helt ned i barnehagealder ser på pornografi, og hva gjør hun i så fall for å beskytte barn mot porno?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2017-03-29:
Jeg deler det synet at det er utrolig viktig at foreldre og ikke minst skolen kan være med og bygge opp de filtrene som trengs for at også barn skal bli trygge på egne handlinger og hva de gjør. Regjeringa i Storbritannia har vært offensive for å beskytte barn mot pornografi, og tidligere statsminister David Cameron tok til orde for å gå i dialog med internettleverandørene og fikk dem til å tilby gratis filter til alle forbrukere, og nesten halvparten av forbrukerne bruker nå dette filteret. Nå har regjeringa i Storbritannia også valgt å se nærmere på å blokkere pornonettsider som ikke innfører alderskontroll. Det viser seg nemlig at 70 pst. av de besøkende er på 50 nettsider, og en alderskontroll innebærer en ekstra hindring for å komme inn på sidene for å klikke seg videre for å se porno. Seriøse aktører som Google og YouTube har allerede lignende mekanismer. Det vil hindre at barn som trykker feilaktig, iallfall vil slippe å komme direkte inn på pornografi. Hvordan stiller statsråden seg til å stille strengere krav til pornoindustrien ved å pålegge sånn alderskontroll, eller f.eks. å se på dette med filter for å unngå at en blir ufrivillig eksponert for pornografi?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-29:
Jeg takker for spørsmålet. Ikke bare har vi den statistikken som representanten viser til, men vi ser også at norske barn og ungdom er de som har mest tilgang både til ny teknologi og smarttelefoner. Det åpner for en ny virkelighet og en ny hverdag for veldig mange barn og unge. Det å laste ned og se på porno er det aldersgrense for, og det er begrenset hva mer vi som myndighet kan gjøre. Derfor vil jeg understreke hvor viktig foreldrenes rolle er når det gjelder å ta samtaler med barn og unge om både nettvett og hva som er der ute i den utrolige verden med internett. Barn og ungdom har i dag en unik mulighet som vår generasjon ikke hadde, men det er også farer der ute som det er viktig at foreldrene snakker med barna om og lærer dem godt nettvett. Så er det også viktig at vi har et hjelpeapparat, og at barn og ungdom har tilgang på informasjon om seksuell helse. Helseministeren har lagt fram en ungdomshelsestrategi. Og den satsingen som regjeringen, sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti, har hatt på skolehelsetjenesten, på helsestasjoner, der ungdom får god kunnskap om egen seksualitet, gjør dem også bedre rustet til å kunne si klart nei når de kommer opp i situasjoner som de ikke er trygge på. Det er viktig at det enkelte barn og den enkelte ungdom får informasjon om dette, og at det også er møteplasser der barn og unge kan ta opp og diskutere dette. Jeg har lyst til å understreke at veldig mye her også er foreldrenes ansvar. Det at foreldrene har god kunnskap om det som foregår på sosiale medier, at de har de gode samtalene med barna sine, at de lærer dem om seksualitet og hvor grensene går, er noe vi kan legge til rette for med god informasjon, men det er først og fremst viktig at foreldrene tar den samtalen med barna.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-29:
Jeg tror det er viktig at vi har et godt samarbeid med operatørene og de der ute, som gjør at vi kan ha sperrer på en del av disse tingene. Jeg vet at politiet har et godt samarbeid med teleoperatørene. Så er det også viktig at politiet samarbeider med andre land hvis det er noen som har kommet lenger enn Norge på dette feltet. Dermed kan vi trekke kunnskap fra andre land og se om vi skal innføre det samme. Nå er ikke jeg kjent med hvor langt justisministeren er kommet i samarbeidet, og om man ser på det som går på England, men jeg vet iallfall at vi nå holder på å jobbe med økt kunnskap om internett gjennom deltakelse i EU Kids Online-undersøkelsen. Det går også på å utvikle et digitalt informasjonsmateriell om vold og overgrep mot barn og unge.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-29:
Jeg er også bekymret for at barn blir utsatt for pornografi i så ung alder, og det er aldersgrenser for dette. Men jeg må også understreke at når foreldre installerer et slikt pornofilter, viser det at det er aktive foreldre som tar grep, at de snakker med barna om hva som er tillatt, hva som ikke er tillatt, og om hva som er grensene. Så er det ofte opp til hver enkelt skole, vil jeg si, og til skoleeier, som er ute i kommunene. De kan diskutere dette på foreldremøter, og de kan ta det opp om skolene – hvis det er en utfordring – ønsker å innføre et sånt filter på grunnskolen eller ungdomsskolen. Jeg tror også at vi skal være veldig klar over – vi har vært foreldre noen og hver i denne salen – at ting ofte skjer når barna er på besøk, eller de kan være hjemme hos seg selv, de er nysgjerrige, og de søker på nettet. Da er det viktig at vi tar de samtalene, slik at ungdom og barn i dag kan ha en trygg hverdag på internett.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-29:
Ja, undertegnede er barneminister, men veldig mange av virkemidlene er på helseministerens, justisministerens og kunnskapsministerens felt. Men som barneminister er jeg også bekymret for barna der ute, og det er viktig at hele regjeringen har et intensivt arbeid for å beskytte barn og unge der det er mulig. Vi har mange prosjekter som vi støtter opp om: Det er mange frivillige lag og organisasjoner som driver informasjonsarbeid. Det er viktig at skoleeier gir informasjon, både ut til foreldrene og på skolen. Det er mange skoler som i dag har egne uker med nettvett, der de lærer barna sine om trygg bruk av internett, men det er også viktig at foreldrene til disse barna har kunnskap om sosiale medier, kunnskap om internett, og at de faktisk tar den samtalen med barna. Det er aldersgrense på porno i dag, og vi kan altså ikke forby alt som vi ikke liker, men vi kan være der og være en hjelp og støtte for de barna og de unge som trenger det.
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2017-03-29:
Det er en økende seksualisering som foregår veldig tidlig i barns og unges liv. Jeg er også glad for – jeg har bare lyst til å understreke det – det arbeidet som politiet gjør med den røde knappen, med de filtrene som de har lagt inn, hvis folk kommer inn på sider som de ikke skal komme inn på. Så stiller representanten spørsmål om hva vi kan gjøre for at barn og unge får informasjon om seksualitet tidlig, slik at de er bedre rustet. Da mener jeg at det arbeidet som skjer både i barnehagen og i skolen, og det arbeidet som helsesøster og skolehelsetjenesten gjør for å lære barn tidlig om seksualitet, gjør dem bedre rustet til å kunne si nei og sette de stopperne som er viktig for at de ikke skal havne i situasjoner som ikke er bra for barn og unge. Det er derfor regjeringen har satset historisk – over 1 mrd. kr – på helsestasjoner og skolehelsetjenesten, som vil være med på å styrke det arbeidet som foregår ute i kommunene, og at dette blir et tema i seksualundervisningen i skolen.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Det er åpenbart at porno er utfordrende for statsråden å svare på, for smilet blir stivt, og svaret blir slapt. «Mens skolen svikter, lærer unge gutter at kvinner er noen som vil ha dem. Gjerne i baksetet eller over skrivebordet.» Dette skrev Skam-skuespiller Ulrikke Falch i Aftenposten, og flere har vært inne på hennes innlegg i spørretimen. Vi har hørt mye nå om hva statsråden mener er andres ansvar, men vi spør jo fordi vi lurer på hva statsråden gjør med det som faktisk er hennes ansvar. Det vi hører fra Ulrikke Falch, er et uttrykk for at dagens barn og unge ønsker at voksne tar ansvar og bidrar til at de kan ferdes trygt på nettet, for det er mange farer som lurer – både porno og overgrep, mobbing, svindel, gambling, osv. – som er krevende for ungene å ferdes i. Hva ønsker statsråden å ta av initiativ for å bidra til at barn og unge kan ferdes trygt på nettet?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Jeg har et spørsmål til kulturministeren: «Økningen i ulikhet som vi har sett under Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen, synes også på fotballbanen. TV 2 har satt søkelyset på at mange barn og ungdom må slutte med fotball fordi det er for dyrt. Klubbene har et ansvar for å inkludere alle, men politikken kan også legge til rette for at klubbene skal kunne ha en økonomi som tillater dem å ha lave treningsavgifter. Hvorfor vil ikke statsråden prioritere å bruke penger på idrettsanlegg, slik hun selv tok til orde for da hun satt i opposisjon?»
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Ja, det er riktig, det som kulturministeren sier, at idretten gjør det de kan, med de midlene de har til rådighet. Jeg tror de forventer at også vi i dette huset gjør det vi kan for å stille opp for idretten, for å stille opp for de store ambisjonene man har lokalt, for å utvikle nye anlegg, for å stille opp for at flere kan inkluderes i lokal frivillighet. Statsråden strør om seg med godord om hva regjeringen har fått til når det gjelder anlegg, men det er jo andres penger som statsråden har smykket seg med. Det er jo ikke statsråden selv som har tatt det ansvaret. Det er en ordning som ligger utenfor statsrådens kontroll. Jeg vil referere til det som Linda C. Hofstad Helleland selv skrev, veldig godt, egentlig, da hun var i opposisjon: Hvis politikerne fortsatt skal kunne kreve at idretten skal styrke samholdet og fellesskapet i samfunnet, må idretten få stabile økonomiske rammer. Det handler om hva statsråden selv gjør. Men hun har ikke løftet en finger etter at hun tok over, og hun faktisk har hatt mulighet til å gjøre noe med det. Hvorfor har ikke kulturministeren fulgt opp de løftene som Linda C. Hofstad Helleland ga i opposisjon?
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Det er ikke det vi gjør, men det handler om å legge til rette for at idretten selv skal kunne gjøre det idretten har ambisjoner om. Det er mange lokalsamfunn og mange ildsjeler som står på dag og natt for at dette skal lykkes, men etterslepet på anlegg er på ca. 2 mrd. kr, og det må statsråden ta ansvar for, for det er på statsrådens bord. Så er spørsmålet hva idrettslagene selv kan gjøre for å holde prisnivået nede. I den forbindelse har det såkalte Fjørtoft-utvalget kommet med gode råd. Og det er noe vi fra Stortingets side kan gjøre noe med, nemlig idrettens rammevilkår. Arbeiderpartiet har i programutkastet til landsmøtet gått inn for å arbeide for ordninger med gratis utlån av utstyr og bruk av anlegg, slik som Fjørtoft-utvalget har foreslått. Det ville heller ikke løst hele problemet, men det ville gjøre det langt enklere for klubbene å holde treningsavgiftene på et overkommelig nivå. Er kulturministeren villig til å se på forslaget fra Arbeiderpartiet og Fjørtoft-utvalget og støtte det?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Jeg vil starte med å takke representanten Ropstad for å ta opp en viktig sak. SV er dypt bekymret for den økende seksualiseringen av barndommen. Pornofilter for å beskytte unger er viktig, men vi vet at grov porno for de aller fleste vil være få tastetrykk unna, og at det kanskje mest avgjørende filteret vi kan gi ungene våre, er en kritisk tankegang og trygghet rundt kjønn, seksualitet og grensesetting. Åpenhet rundt seksualitet kan være med på å bekjempe overgrep. Derfor vil SV gi nettopp de temaene større rom i barns og unges liv, og derfor foreslår vi en bedre seksualitetsundervisning, og vi foreslår et ti års program i skolen for å bekjempe seksuell trakassering. Og da er mitt spørsmål: Hva vil barne- og likestillingsministeren gjøre for å gi barn og unge økt trygghet rundt kjønn, kropp, seksualitet og grensesetting?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-29:
Å hindre regnskoghogst er ikke det eneste miljøkravet fra Stortinget som regjeringen har droppet. Stortinget vedtok 1. desember 2015 at regjeringen skulle sikre at alle offentlige ferje- og passasjerbåtanbud skulle basere seg på lav- og nullutslippsteknologi. Verftene langs kysten vår står klare for å bygge elferjer, ledige hender søker uløste oppgaver. Men regjeringen svikter ved å la være å følge opp Stortingets vedtak. Nå er det gått snart to år med høy arbeidsløshet, med høye utslipp. Adventstiden ble vel lang siden 1. desember 2015. Mitt spørsmål er: Har næringsministeren tenkt å følge opp Stortingets vedtak og stille krav til at alle ferje- og passasjerbåtanbud skal basere seg på lav- og nullutslippsteknologi? Og når skal det skje?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-29:
Det er tydelig at regjeringa har problemer med å legge hele § 18 i naturmangfoldloven til grunn. Men en litt annen vinkel: Den opprinnelige norsk-svenske ulvestammen er utdødd. Reintroduksjon av ulv har et uklart og omdiskutert opphav. Bern-konvensjonen stiller krav ved reintroduksjon. På Stortingets høring i fjor ble det klart at det ikke er en genetisk særegen sørskandinavisk ulvestamme, slik vi f.eks. har når det gjelder fjellrev. Hvordan den nye genetiske miksen oppsto, eller hvordan dyrene kom hit, er ukjent. Det nærmeste man kommer som svar på dette spørsmålet, er bl.a. publikasjoner fra Uppsala universitet som viser overenskomst med et materiale av ulv fra sentraleuropeiske deler av Russland samt fra Finland. Deler av dette materialet leveres av en person som senere står fram som regelrett ulveoppdretter. Stortinget gjorde følgende vedtak i 2016: «Stortinget ber regjeringen bestille en ny uavhengig utredning av den genetiske opprinnelsen til ulvestammen i Norge.» Når vil resultatet av denne utredningen framlegges for Stortinget?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2017-03-29:
Det er ikke noen tvil om hvilket pattedyr som har fått mest oppmerksomhet i denne salen de to siste månedene. Men når statsråden sier «den beste juridiske ekspertise», må jeg i hvert fall minne om at det Lovavdelingen selv sa, har jo regjeringen nå overprøvd. Lovavdelingen sa at det kunne være tvilsomt om naturmangfoldloven skulle forstås slik eller sånn, men Bern-konvensjonen satte en stopper for Stortingets vilje. Men nå har regjeringen selv foreslått endringer i naturmangfoldloven, som nå plutselig er i tråd med Bern-konvensjonen, så det er også regjeringen som sklir i sin lovforståelse. Men det er ikke spørsmålet. Mitt spørsmål er: Er statsråden bekymret for at denne saken også har blitt et uttrykk for at altfor mange i dette landet har mistillit til sentrale myndigheter og deres forvaltning av et lovverk som berører folk så direkte?
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-29:
Vi skulle gjerne ha stilt spørsmål om de store klimaendringene vi står foran. Jeg henviser heller til pressekonferansen som er tillyst senere i dag, for jeg har lyst til å stille et spørsmål til næringsministeren. Et omfattende skjemavelde er krevende for mange bedrifter. Rapporteringsplikt er en stor belastning for alt norsk næringsliv. Færre innrapporteringskrav, økt digitalisering og et forenklet regelverk er generelt det som kan være med og bidra til å gjøre det enklere for spesielt landets små og mellomstore bedrifter. Det er gjort flere forenklingsgrep – både under den forrige og under den nåværende regjering – som Venstre har støttet helhjertet opp om. Men sjøl om det er blitt gjort mye bra, viser undersøkelser, f.eks. fra Virke, at én av ti virksomheter opplever at det har blitt enklere, fire av ti mener at byrden er uendret, mens halvparten mener at regel- og innrapporteringsbyrden har blitt større. Mange opplever at det kommer stadig nye regler, registreringsordninger og gebyrer. Regjeringspartiene har lovet å redusere næringslivets kostnader knyttet til regelbruken med 15 mrd. kr innen 2017. Det er et ganske ambisiøst mål, og det er krevende å nå. Enkelte tiltak med stort potensial ligger fortsatt ubehandlet hos regjeringa. Et eksempel på det er forslagene fra Regnskapslovutvalget om å droppe kravet om årsberetning for mindre foretak og om å gjennomføre begrenset regnskapsplikt for små foretak. Et annet eksempel er forslagene fra Aksjelovutvalget om å redusere oppbevaringstiden for selskapsdokumentasjon og om å endre spesialregler om oppbevaring av enkelte typer regnskapsmateriale. Bare forslagene fra Aksjelovutvalget antas å gi en årlig besparelse på 2,5 mrd. kr for norske bedrifter. Spørsmålet mitt er: Kan næringsministeren forsikre oss om at disse sakene blir forelagt Stortinget, sånn at det er mulig å behandle dem før sommeren? Spørsmål 2: Hvilke strategier har næringsministeren for å nå målet om å redusere kostnader knyttet til regelbyråkratiet med 15 mrd. kr innen utgangen av året?
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-03-29:
Det er bra. Men f.eks. i Dagens Næringsliv på lørdag var det to sider der man kunne lese at skatteetaten på vegne av regjeringa har foreslått at alle landets bedrifter og arbeidsgivere skal pålegges å kontrollere, rapportere og beregne skattemessige verdier som hver enkelt ansatt har av eventuelle rabattordninger og bonuspoeng når det gjelder treningssenter, forsikring, pizza, hotell, leiebil osv., osv. Man kan få bøter og straffeskatt hvis man ikke gjør dette. Jeg rakk ikke å sjekke, president, om det er lov til å kalle noe et skikkelig dusteforslag, men dette er virkelig det. Det er et paradoks at regjeringspartiene i regjeringsplattformen sa at det var nettopp dette de skulle forenkle, og at man skulle ha mer moderne og fleksible ordninger. I dag fremmet vi i Venstre et representantforslag, der vi bl.a. ber regjeringa skrinlegge hele dette forslaget, som er sendt på høring fra skatteetaten. Mitt spørsmål til næringsministeren er: Vil næringsministeren anbefale sitt parti å støtte dette forslaget fra Venstre?
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Takk til representanten for at også jeg får lov til å svare på et spørsmål i dagens spørretime, og særlig på et spørsmål knyttet til forenkling og til små og mellomstore bedrifter. Jeg har også lyst til å uttrykke takknemlighet for det gode samarbeidet vi fra regjeringens side har hatt med Venstre for å få gjennomført viktige endringer. Å få opp fokuset på gründere og på små og mellomstore bedrifter har vært veldig viktig. Vi skal ved årets utløp ha redusert næringslivets kostnader med 15 mrd. kr. Mitt mål er – og det har jeg stor tro på – at det skal vi greie å nå. Så er det nok forskjell på hva som oppleves som forenklinger, og hva som faktisk er det. Det kan vi lite gjøre noe med. Men det vi kan gjøre, er å gjennomføre de tiltakene som vi har på listen vår. Det er gjennomført 66 store og små tiltak i denne regjeringsperioden. Det handler mye om digitalisering. Bare til det faktum at Statistisk sentralbyrås henvendelser til små bedrifter er redusert med 40 pst: Dette er det jo lovpålagt å svare på. Den tilbakemeldingen jeg har fått, er at det har vært en stor belastning for mange små og mellomstore bedrifter. Men det er gjort en rekke endringer, som særlig kommer de små og mellomstore bedriftene til gode. Svaret på spørsmålet er altså ja, vi tar sikte på å fremme endringer i aksjeloven i løpet av veldig kort tid, slik at Stortinget skal kunne behandle det i inneværende stortingsperiode. Det er et klart mål for oss. Vi har nå en liste over en rekke forenklinger. Vi har en strategi som skal bidra til at vi vil nå målet vårt. Så er det jo ikke slik at man er i mål, det er bare slik at de lavthengende fruktene på mange måter er tatt ut. Det er et krevende arbeid, som foregår i mange departementer. Men vi har nå fått på plass Regelrådet. De er kommet i arbeid. Det tar selvfølgelig litt tid å få på plass et sekretariat og et råd som skal kunne gjøre jobben sin, men jeg har godt håp om at de vil bidra til at vi ikke innfører nye lover og regler som bidrar til å sette dette arbeidet tilbake.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Jeg tror jeg vil gjøre det enda enklere: Jeg vil anbefale sterkt at Regelrådet går inn og ser på konsekvensene av det forslaget, for det er det som er hensikten med Regelrådet når denne typen forslag kommer. Det er mange gode grunner til å gjøre forenklinger sett fra det offentliges side, men som påfører belastninger for det private. Og da er vi ikke kommet så veldig mye lenger. Så det er gode grunner til at Regelrådet tar fatt i denne typen forslag og utreder konsekvensene. Det gir regjeringen et grunnlag for å danne seg en oppfatning av om dette er en god idé eller ikke.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Jeg opplever at dette er en jobb som har pågått siden vi tiltrådte. Det er en jobb som ble igangsatt på slutten av den forrige regjeringens periode. Deler av jobben består i å prøve å rydde opp i lover og forskrifter. Derfor har vi hatt på høring en rekke forslag om å – jeg hadde nær sagt – skrote, på godt norsk, en del lover og forskrifter. Men det pussige er jo at lover som ingen mener vi har bruk for, har man plutselig bruk for når vi foreslår å fjerne dem. Et eksempel på det er serveringsloven. Det var et forslag om å fjerne serveringsloven fordi de forholdene den skal ivareta, ivaretas i andre lover og forskrifter. Det har vist seg veldig vanskelig. Plutselig opplever noen, Oslo kommune og flere, at denne er veldig nyttig å ha, og da får man en debatt knyttet til å ivareta det vi skal knyttet til rapporteringer, sikkerhet etc., kontra det å gjøre forenklinger. Dette er et krevende arbeid, men mitt klare mål er at vi skal komme i land med forenklinger for 15 mrd. kr i besparelser for næringslivet ved årets utgang.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Det er jo hele tiden en avveining, det å greie å gjennomføre forenklinger som faktisk virker. Alle deler av et aksjeselskaps liv er digitalisert under denne regjeringen. Det bidrar til kraftige forenklinger, særlig for små og mellomstore bedrifter. Jeg møter mennesker som sier de har etablert et selskap i løpet av to timer en søndag ettermiddag. Slik ønsker vi at det skal være. Det skal være seriøst, det skal være ordentlig, og det skal være etterprøvbart. Jeg mener at Aksjelovutvalget har gjort en veldig, veldig god jobb, de har mange spennende forslag. Vi har hatt forslagene på høring, og vi oversender vår anbefaling til Stortinget med det første. Et av de mest omtvistede temaene har vært å senke aksjekapitalen til 1 kr. Jeg mener det er mange gode grunner for å gjøre det, for det er ikke gjennom aksjekapitalen vi regulerer et selskap. Men dette forslaget har fått veldig mye motbør, derfor blir det en spennende debatt i Stortinget. Regjeringen kommer ikke til å følge Aksjelovutvalget på dette punktet.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Det er jo slik at næringskomiteens leder, representanten Pollestad, har et stort engasjement mot Regelrådet. Nå er det ikke en mengde byråkrater som er ansatt. Dette er et veldig godt eksempel på statlige arbeidsplasser som er lagt utenfor Oslo, fordi vi tar hele Norge i bruk. Det er jeg glad for. Når Regelrådet nå får gjort jobben sin, vil vi se resultater av deres arbeid. Det vil hele tiden komme forslag fra ulike etater og ulike departementer, uansett hvem som sitter i regjering. Regelrådets oppgave er ikke å stoppe forslag, men å gjennomgå forslagene og fortelle om konsekvensene av dem, slik at man skal være klar over det. Det er et arbeid jeg mener at vi kommer til å få se resultatene av. Vi har ikke sett det ennå, men vi kommer til å se det når de får gjort jobben sin. Det tar rett og slett litt tid fra man har etablert en institusjon, til resultatene kommer.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Takk for spørsmålet. Jeg var et øyeblikk litt i stuss om hvor dette skulle ende. Det jeg kan svare på, er at vi vil sikre at man ved alle offentlige innkjøp, når de gjøres av kommune, fylke eller stat, skal vektlegge miljø – miljø skal være en del av vurderingstemaet. Vi går ikke inn og bestemmer hvilke bestanddeler i f.eks. drivstoff kommuner skal vektlegge, men vi skal vektlegge miljø. Dette er noe som også kan overprøves av KOFA, Klagenemnda for offentlige anskaffelser, slik at man skal kunne etterprøve at man har fulgt de lover og regler som gjelder. Det er riktig at det foregår en utredning fordi vi har fått et anmodningsforslag knyttet til 30 pst. vekting, fremmet av Venstre. Det anmodningsforslaget skal vi selvfølgelig svare Stortinget på. Men det viktige nå er at vi har fått på plass et regelverk hvor miljø og lærlinger er de to eneste skal-reglene i et regelverk som vi faktisk har bestrebet oss på å forenkle. Det er ikke veldig enkelt når man skal ivareta mange gode og viktige hensyn. Vi jobber nå med å spre kunnskap om det nye regelverket. Det er kanskje det aller viktigste når vi vet at vi har 428 kommuner, 19 fylker og en stor stat som alle skal kunne håndtere dette regelverket.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Jeg må bare være veldig tydelig på at regjeringens fremste mål med det nye regelverket har vært å gjøre forenklinger. Vi har hatt det mange har oppfattet å være et monster av et regelverk, veldig vanskelig å praktisere og vanskelig å etterprøve. Folk er altså mer redde for å følge prosessen enn for det innkjøpet de faktisk gjør. Jeg mener vi er kommet veldig langt. Miljøet er nå en skal-regel, og det er ikke slik at jeg kommer til å gå inn og diktere hvilke typer elementer i et innkjøp den enkelte innkjøper skal gjøre. Det skal gjøres basert på de behov og de mål man har for innkjøpet. Men jeg kommer til å være nøye på at miljøet skal vektlegges. Det er helt nytt i dette regelverket.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Det er jo ikke slik at dette var noe Stortinget fant på. Dette er noe som står i den maritime strategien, som ble framlagt av regjeringen, av finansministeren og meg i mai 2015, hvor det står at vi skal ta i bruk lav- og nullutslippsteknologi når det er mulig. Det danner grunnlaget for regjeringens politikk på det maritime området. Jeg er helt uenig i de premissene som legges for spørsmålet. Regjeringen har hatt en aktiv maritim politikk særlig knyttet til grønn skipsfart. Vi har også lansert egne tilskudd for å flytte gods fra vei til sjø, vi har en egen pakke knyttet til at fylkeskommunene, som jo er de som innhenter anbudene, kan få tilskudd for å innhente mer miljø og mer bærekraft i sine anbud, og vi har innført en egen kondemnerings- og låneordning for å skrote skip og få bygd nye. Så vi har i aller høyeste grad prøvd å bidra til en grønnere skipsfart. Men det arbeidet er selvfølgelig ikke ferdig, det er noe vi kommer til å fortsette med.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Spørsmålet er ganske overraskende, tatt i betraktning alle de gangene jeg har svart representanten på akkurat dette. I Sundvolden-erklæringen var denne regjeringen veldig tydelig på at vi må styrke norsk maritim næring, norske sjøfolk. Det er en næring som sysselsetter over 110 000 mennesker, og som er viktig for Norge. Vi varslet at vi ville sette ned et fartsområdeutvalg, vi varslet at vi ville lovfeste nettolønnsordningen, og vi varslet at vi ville gjøre endringer som bidro til at flere skip ble flagget hjem, at flere norske sjøfolk ble sikret. Så satte vi ned et partssammensatt utvalg. Det som er pussig med denne debatten, er at i alle andre sammenhenger er Arbeiderpartiet opptatt av trepartssamarbeidet, men det gjelder ikke maritim næring; der er det topartssamarbeidet som gjelder. Representanten er nok godt kjent med at vi fikk overlevert en anbefaling fra det partssammensatte utvalget i januar 2015. Vi fremmet en maritim strategi i mai 2015. Og vi gjennomfører lojalt: Vi har styrket nettolønnsordningen, vi har utvidet nettolønnsordningen, i går lovfestet vi nettolønnsordningen. Dette var jo noe Arbeiderpartiet ble veldig for da de kom i opposisjon, men som de altså ikke løftet en finger for å få gjennomført i åtte år i posisjon. Så langt strekker bekymringen seg for maritim næring. Så er det slik at en av anbefalingene fra utvalget, dette skjøret kompromisset, var å endre også fartsområdereglene. Det har vi bestrebet oss på å gjennomføre. Vi fikk ikke notifisert den ordlyden som Fartsområdeutvalget brukte, og vi har derfor foreslått en annen ordlyd med akkurat det samme formål. Så sa jeg i går – og jeg kan godt gjenta det i dag – at hvis det er slik at vår anbefaling gir utilsiktede virkninger, så kommer vi til å gjøre noe med det. Vi har ett motiv, og det er å følge opp det partssammensatte utvalget. Arbeiderpartiet argumenter nå for å skrote det og høre på den ene parten og ikke den andre. Jeg er opptatt av bærekraftige maritime rammebetingelser i de neste årene.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Jeg kan berolige representanten med at jeg senest i forrige uke hadde møte med partene i Fartsområdeutvalget, de som var representert der, sammen med fiskeriministeren, og det var nettopp for å diskutere den vanskelige situasjonen vi ser i deler av maritim næring, og invitere til innspill i den anledning. Vi diskuterte også Fartsområdeutvalgets innstilling. Det er riktig at arbeidstakersiden har ombestemt seg. Det er helt riktig, men det er ikke riktig at det har skjedd dramatiske endringer. Det er slik at nettolønnsordningen er forbedret, men det var det faktisk en del av Fartsområdeutvalgets innstilling at den skulle, så det var en del av regnestykket tilbake i 2015. Det er én ting som har endret seg, det var begge parter enige om, og det er valutasituasjonen. Men jeg blir jo veldig forundret hvis representanten nå argumenterer for at vi skal ha en maritim politikk som baserer seg på valutaspekulasjoner, de neste årene. Sånn kan vi rett og slett ikke ha det. Vi må ha rammebetingelser, vi må ha forutsigbarhet, som gjør at vi oppnår det vi ønsker, nemlig å sikre maritim næring, sikre norske sjøfolk videre.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Jeg har oppdaget at også Arbeiderpartiet har oppdaget havrommet etter at regjeringen lanserte sin havstrategi i mai i fjor. Den strategien ble for øvrig levert i februar, og er en viktig strategi for å ta ut det enorme potensialet på alt som finnes på, i og under havoverflaten, og vi er en havnasjon framfor noen. Jeg skal ikke svare for britiske myndigheter, men en utredning måtte jo begrunnes i at vi trenger kunnskap. Det gjør vi ikke, det har vi jo. Dette spørsmålet har vært utredet i årtier, så kunnskap har vi. Spørsmålet er bare: Er dette noe vi ønsker å gjennomføre? Er dette noe Arbeiderpartiet ønsker å gjennomføre? Jeg forholder meg lojalt til det partssammensatte utvalget. I motsetning til Arbeiderpartiet har jeg respekt for trepartssamarbeidet. Det betyr at vi gjennomfører det Fartsområdeutvalget anbefalte. Dette punktet var diskutert, det sto ikke på listen over anbefalinger.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Jeg er ikke forbauset over temaet, men jeg lar meg forbause over at det stilles spørsmål som man vet svaret på, fordi man driver et politisk spill. For det er det dette handler om. Dette kunne man stilt spørsmål om da vi fikk Fartsområdeutvalgets innstilling i januar 2015, eller i hvert fall da vi la fram regjeringens maritime strategi i 2015. Det gjorde man ikke. Man satt stille fordi alle satt helt stille. Dette var et skjørt kompromiss. Vi prøver nå lojalt å følge det opp. Så er det slik, og jeg gjentar: Jeg hadde møte med partene i Fartsområdeutvalget i forrige uke. Det er dyp uenighet om forståelsen av fartsområdeendringene. Man er enig om at Fartsområdeutvalget anbefalte det, og så er man uenig om hvorvidt situasjonen i dag er endret. Det vil si: Man er enige om at valutasituasjonen er endret. Det bidrar ikke til at vi kan sette ned et nytt fartsområdeutvalg. Vi kan ikke ha en politikk som baserer seg på valutasituasjonen de neste årene. Det er heller ingen enighet om å utrede norske lønns- og arbeidsvilkår. Det er dyp uenighet om hvorvidt dette vil bidra til å svekke eller sikre norske sjøfolk.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-29:
Det punktet som representanten viser til fra Stortinget i desember 2015, ble lansert av finansministeren og meg allerede i mai 2015. Allerede i maritim strategi sa vi at det skulle stilles slike krav når det var mulig. Så har vi gjort det vi kunne for å bidra til en grønnere skipsfart. Det ene er å endre reglene for offentlige anskaffelser, hvor miljø skal vektlegges, men det er ikke slik at vi går inn og bestemmer hvilken type teknologi og hvilket innhold det skal være i drivstoff. Da måtte vi gjøre det på alle typer offentlige innkjøp – alle måtte da detaljeres. Hele hovedhensikten med det nye reglementet har vært å gjøre forenklinger, så vi har nå lansert en tilskuddsordning, slik at fylkene skal settes i stand til å etterspørre grønn teknologi. Vi har bidratt til det gjennom et program for grønn skipsfart, og vi bidrar til det gjennom å drive aktiv opplæring i det nye regelverket. Men vi går ikke inn i regelverket og diskuterer båter, biler, kaffe og bløtkaker. Det er et regelverk som skal gjelde alle – hele offentlig sektor.
Pål Farstad (Venstre), 2017-03-29:
Det er behov for en gjennomgang av regler, forskrifter og lovverk med det formål å sanere reguleringer som har utspilt sin rolle. Jeg vil i den forbindelse spesielt peke på omstillingsloven som et typisk eksempel på en lov som ikke har noen som helst annen hensikt enn unødvendig byråkrati. Jeg vil også vise til den britiske ordningen «one-in, two-out». Hensikten med ordningen er at der offentlige myndigheter pålegger næringslivet nye reguleringer som medfører økte kostnader, skal eksisterende ordninger og reguleringer reduseres tilsvarende – en innsparing på to britiske pund for hvert pund i økte kostnader. Et innspill og spørsmål til statsråden er da: Vil statsråden som ledd i et krafttak for forenkling for norsk næringsliv ta initiativ til å avvikle unødvendig lovverk som omstillingsloven og innføre en tilsvarende ordning som den britiske i Norge?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Jeg er glad for at både Venstre og statsråden deler Arbeiderpartiets engasjement for at det skal være enkelt å drive næringsvirksomhet i Norge. For omtrent ett år siden, den 23. april, kunne vi lese i Aftenposten: «Halve Regjeringens skryteliste er rødgrønne tiltak» En av de viktigste forenklingene vi gjorde, var å gjøre det lettere å starte selskap, bl.a. ved å senke aksjekapitalkravet fra 100 000 til 30 000 kr. Men hensynet til forenkling må balanseres opp mot hensynet til et seriøst arbeidsliv, og Aksjelovutvalget til regjeringen har foreslått å senke kravet til 1 kr. De aller fleste høringsinstansene advarer mot dette, og Økokrim har også advart sterkt. Spørsmålet mitt er: Hvem vil statsråden lytte til i denne saken – Økokrim eller Aksjelovutvalget?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Vi har hatt noen krevende år i norsk økonomi. Ledigheten har vært høyere enn på 20 år, og det skapes veldig få nye arbeidsplasser i privat sektor. Maritim næring har vært utrolig viktig for nasjonen Norge. Vi har hele verdikjeden, mange arbeidsplasser, og det skapes mye verdier i næringen. Skipsfarten er en internasjonal næring, men det betyr ikke at vi ikke kan jobbe for å sikre gode lønns- og arbeidsvilkår for dem som skal til sjøs. I går fant vi sammen i denne salen om lovfesting av nettolønnsordningen. Det var et viktig skritt og forhåpentligvis enden på visa for Høyres kompetansemodell, som faktisk ville ført til at mange tusen sjøfolk falt utenfor denne ordningen. Men vi finner ikke sammen om alt, og viljen til å sikre gode lønns- og arbeidsvilkår er ikke likt fordelt i denne salen. På fergene mellom Oslo og København, Bergen, Stavanger og Hirtshals og resten av utenlandsrutene mellom de skandinaviske landene har det vært regelen at skandinaviske lønns- og arbeidsvilkår er gjeldende. I forslaget til NIS-forskrift, som nå har vært på høring, har statsråden foreslått å endre denne. Med små grep vil rutene kunne flagge til NIS og erstatte deler av mannskapet med billigere, utenlandsk arbeidskraft. Dette har skapt stor uro, ikke bare i Norge, men også i våre naboland. Danskene og svenskene har begynt å reagere og aksjonere, og ikke minst har politikere begynt å stille spørsmål til sine regjeringer. Det som bekymrer meg, er at den regjeringen som vi har i Norge, ikke ser ut til å ville lytte til denne uroen. Hvorfor vil statsråden gå i front for dårligere lønns- og arbeidsvilkår i Norden? Er dette en villet politikk, eller har statsråden bare gjort en for dårlig jobb?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Statsråden viser til Fartsområdeutvalget, men mange av deltakerne i det utvalget viser jo til at forutsetningene er betydelig endret siden man ble enig der. Det gjelder bl.a. den såkalte konkurranseulempen mot Danmark. En samlet arbeidstakerside mener at dette gjør at man ville ha kommet til helt andre konklusjoner nå. Man hører også lignende fra arbeidsgiversiden, for NHO Sjøfart skriver i sin høringsuttalelse at det er «ikke gitt at fartsområdeutvalget ville konkludert på samme måte dersom disse premissene var gitt» – sånn som de er i dag. Det er et utfordrende samarbeidsklima mellom partene, ja, men i Norge prøver vi å søke trepartsløsninger i fellesskap, og staten spiller en viktig rolle. Derfor er spørsmålet mitt, når endringene er sånn som de er i dag, hvorfor statsråden eventuelt ikke kan innkalle Fartsområdeutvalget igjen, se på denne situasjonen og finne løsninger som vil være bra for alle partene.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-03-29:
Eg må seia det er herleg å høyra Venstre latterleggjera Senterpartiet og Arbeidarpartiet sitt engasjement for folks tryggleik og kamp mot ulv i staden for amerikansk klimapolitikk, medan eit kosespørsmål om forenkling openbert er heilt innanfor. I svaret har statsråden vist til prestisjeprosjektet Regelrådet, denne ideen om at ein skal nedkjempa byråkrati ved å tilsetja ei mengd byråkratar i eit råd som skal sjå til at utgreiingsinstruksen blir følgd. Veldig mange gonger blir det gjeve raudt lys. Det er vanskeleg å sjå kva konsekvensar dette får. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan statsråden gje eitt eksempel på ei sak som har vorte forenkla, eller ei forvansking som har vorte stoppa på grunn av arbeidet i Regelrådet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-03-29:
Opp mot 1 000 menneske er i ferd med å mista jobben i Color Line. Næringsministeren er overraska over at dette vert eit tema i spørjetimen. Eg er overraska over at næringsministeren vert overraska, for dette er eit veldig alvorleg tema, og det som vert etterlyst, nemleg at Fartsområdeutvalet kan samlast igjen, gjera ei ny vurdering og konkludera med at anten står ein fast ved det ein har sagt tidlegare, eller så ser ein behov for ei justering, er ganske lite kontroversielt. Det har gått ei tid. Trepartssamarbeidet er eit kontinuerleg arbeid, ikkje noko ein gjer éin gong per stortingsperiode. Så mitt spørsmål er: Kva er det statsråden fryktar ved å be Fartsområdeutvalet gjera ei ny vurdering av dette?
Åsmund Aukrust (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Jeg tror mitt spørsmål går til klimaministeren, fordi det retter seg mot det som var temaet for hovedspørsmålet fra SV, nemlig bruk av palmeolje i biodrivstoff. I debatten om biodrivstoff høres det av og til ut som om biodrivstoff er et mål i seg selv. Det er det selvsagt ikke. Det er en målsetting for å få ned utslippene. Men da må vi vite at det biodrivstoffet vi bruker, faktisk får utslippene ned, og at det produseres på en bærekraftig måte. Den beste måten å vite at det som blir produsert, blir produsert på en bærekraftig måte, er å produsere det selv. Sverige og Finland har kommet mye lenger i å ha egen produksjon enn det vi har her i Norge. Mitt spørsmål til klimaministeren er derfor: Hvilke tiltak vil statsråden iverksette for å sikre at vi får mer produksjon av bærekraftig biodrivstoff her i Norge?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Dette er jo ikke den eneste saken som handler om utfordringer for gode lønns- og arbeidsvilkår i norske farvann. Det har vi også vært inne på tidligere. Regjeringen deler Arbeiderpartiets ambisjon om en stor satsing på havrommet. Men det er en avgjørende forskjell. For vår del innebærer det at vi skal skape trygge arbeidsplasser, med anstendige lønns- og arbeidsvilkår, mens regjeringen ser ut til å ville la markedet rå. Selv statsrådens konservative kollega i Storbritannia ser at det er behov for nye reguleringer. 30. januar leste vi i The Telegraph at minister Hayes har satt i gang en utredning om lønns- og arbeidsvilkår på den britiske delen. Hva er det statsråden vet som ikke hennes britiske kollega vet?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
«Arbeid til alle er den beste medisinen mot økte forskjeller. Regjeringen er snart ferdig med sin periode og har brukt over 20 mrd. kroner på skattekutt, ifølge seg selv for å fremme vekst og omstilling. Resultatet kjenner vi: Forskjellene øker, sysselsettingsandelen er rekordlav, og i Aftenposten 16. februar sa sentralbanksjefen: «Omstillingene ligger stadig foran oss». Er statsråden enig med sentralbanksjefen, og er hun fornøyd med hva fellesskapet har fått igjen for skattekuttene?»
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Det er jo spesielt å høre at finansministeren bruker tallet 60 000. Det vi vet, er at de fleste av disse jobbene kom i 2014, og i 2016 gikk vel sysselsettingen i privat sektor ned, og da er det også viktig at vi forstår virkeligheten av den politikken som vi fører. Til Aftenposten i mai 2015 sa finansministeren at ledigheten nå har nådd toppen, og siden den gang har ledigheten satt nye rekorder, og den har bitt seg fast. Og igjen: Ifølge Norges Banks tall kommer de få nye jobbene som ble skapt i 2014 og 2016, i offentlig sektor eller i bygg og anlegg, bl.a. drevet av en lav rente og høy boligbygging. Mener statsråden at det er en omstilling som virker?
Odd Omland (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Det er vel ikke til å underslå at jobbveksten har vært størst i offentlig sektor, og regjeringen fortsetter jo å insistere på at den politikken de fører, virker. Men i stedet for å satse på næringer hvor vi har spesielle fortrinn for å lykkes, velger altså regjeringen generelle skattekutt, mest til dem som har mest fra før. Og regjeringen har også kuttet eller foreslått å kutte i bransjespesifikke satsinger – innenfor skog, fiske, romfart og regionale utviklingsmidler. Når det nesten ikke skapes jobber, selv om jeg hører hva finansministeren sier, hvordan kan det være en politikk som virker?
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
«Etter en nedgang i inntektsulikhet, målt ved den såkalte Gini-koeffisienten, under Stoltenberg II-regjeringen, ser vi at ulikhetene øker kraftig etter at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen tiltrådte. Fasiten etter fire budsjetter er at landets aller rikeste får 160 ganger mer i skattekutt enn hva de 94 prosentene med lavest formue får i snitt. Synes statsråden det er bekymringsverdig at inntektsforskjellene øker såpass kraftig med dagens regjering?»
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Takk til finansministeren for svaret. Nå bruker hun mye tid og energi på å fortelle Stortinget at skattepolitikken egentlig ikke har noe særlig å si for utviklingen i ulikhet, men skal vi bedrive historieskriving, er jo faktum at inntektsulikheten gikk noe ned mens Stoltenberg II-regjeringen var i virksomhet, og at skattereformen av 2006 var en viktig forklaring på det. Vi har fått analyser i etterkant som bekrefter det. Det er klart at skattepolitikken betyr noe, og den profilen som har vært på regjeringens skattekutt gjennom denne perioden, bidrar selvsagt helt direkte til at inntektsforskjellene og formuesforskjellene øker. Så er det selvsagt flere faktorer som er i spill her, det er det heller ingen som benekter. Hvis vi går inn i ulikhetstallene, er det at vi har flere på vedvarende lavinntekt, at vi har flere unge uføre, og at sosial bakgrunn betyr mer for hvordan unge menn nå klarer seg videre i livet, noe av det som virkelig bidrar til bekymring. Da vil jeg rett og slett spørre finansministeren hva hun mener er den viktigste årsaken til at vi ser en slik utvikling.
Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2017-03-29:
Når vi ser på Gini-koeffisienten og hvordan den har utviklet seg over de siste årene, er det en markant økning over de siste par årene som det er vanskelig å forklare seg bort fra. Og så er det ikke bare skattepolitikk som betyr noe for hvordan det utvikler seg – selvfølgelig er det ikke det – det jeg påstår, er at skattepolitikken har en direkte effekt, krone for krone, på hvordan inntektsforskjeller og formuesforskjeller utvikler seg i Norge. Det er det finansministeren prøver å snakke seg bort fra. Når Arbeiderpartiet er opptatt av ulikhet og løfter ulikhet inn i spørretimen, handler ikke det bare om en tanke om solidaritet eller en tanke om rettferdig fordeling. Det handler også om å sikre vår langsiktige konkurranseevne og vår omstillingsevne, fordi vi tror at det å investere bredt i befolkningen er mer effektivt enn å konsentrere velstanden i toppen. Er finansministeren enig i det? Er hun i så fall bekymret for at tendensen til økt ulikhet kan svekke vår omstillingsevne og vår konkurranseevne på sikt?