Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-11-25:
I etterkant av vårt nei til medlemskap i Den europeiske union kunne vår plass i det internasjonale bildet ses på to måter. Vi kunne betrakte oss som isolert eller som et sjølstendig og ressursrikt land med stor handlefrihet. Senterpartiets perspektiv er det siste, og vi er opptatt av å bruke den handlefriheten Norge har, for å sikre folkestyre, miljøvern, desentralisering, jambyrdige forhold mellom folk og internasjonal solidaritet. Senterpartiet arbeider for et sjølstendig Norge i et Europa som er åpent mot hele verden, der frie nasjoner med ulike økonomiske systemer utvikler et nært og forpliktende samarbeid. Norge er et lite land med en svært åpen økonomi. Kombinasjonen av et ressursrikt land, stor deltagelse i arbeidslivet og en sterk politisk tradisjon basert på jambyrdighet blant folk har over tid gitt store velferdsforbedringer for folk flest, samt overskudd både på handelsbalanse og statsbudsjett. Vi er enestående privilegert internasjonalt sett. Denne tradisjonen tas vare på og videreutvikles bl.a. gjennom det enkelte års statsbudsjett. Senterpartiet som regjeringsparti i en flertallsregjering har et stort ansvar i et lederskap som må kombinere rotfeste og vinger. De utenrikspolitiske forhold knyttet til sikkerhet og handelspolitikk blir etter vårt syn langt mer krevende i tida framover som følge av en finanskrise som nå går over i nye og enda mer krevende faser, både for internasjonale fora og nasjonalstaten, som har det demokratiske ansvaret for befolkningens trygghet. Den internasjonale finanskrisen er et resultat av mange tiårs økonomisk politikk basert på en ideologi om friest mulig flyt av kapital. Nobelprisvinneren i økonomi James Tobin tok allerede i 1978 til orde for en avgift på valuta- og finanstransaksjoner. Ved eget besøk ved forskningsavdelingen til Det internasjonale pengefondet i Washington i 1995 fikk jeg erfare at de var fullt klar over risikoen ved denne nye økonomiske politikken, som startet å utvikle seg rundt 1980. Økende risiko for ustabilitet skulle dempes gjennom IMFs arbeid med Early Warning og landanalyser av økonomien for, som de sa, å gi et godt værvarsel om hva som er i sikte. Vi erfarer nå at værvarsleren i beste fall ikke har nådd ut med sitt budskap til sentrale statsledere. Med bekymring ser vi i Norge nå hvordan internasjonal økonomi utvikler seg. Store land med vedvarende underskudd på handelsbalanse og statsbudsjett medvirker til rystelser i de internasjonale sikkerhets- og handelspolitiske forhold. Dette vil sjølsagt få konsekvenser for Norge og vår befolkning. Men ut fra vår solide økonomiske situasjon kommer virkningen seinere og svakere enn hos de land som nå opplever at finanskrisen går over i en nasjonal gjeldskrise. En av de største utfordringene for det politiske lederskap i gjeldstyngede land er at befolkningen forstår at det er en stor regning som skal betales. Dette fører til at både bedrifter og privatpersoner øker sparingen og derved reduserer konsumet, sjøl om offentlige stimulanser var ment å fungere motsatt, nemlig økt privat konsum. I denne situasjonen legger den rød-grønne regjeringa fram et statsbudsjett for 2011 som er nøkternt, men som gir grunnlag for velferdsforbedringer innenfor de fleste departementers områder. Våre mest krevende utfordringer er ut fra Senterpartiets syn knyttet til miljø- og klimautfordringen, samspillet i naturen, vår evne til å bruke hele landet, desentralisering, omstilling av vårt næringsliv til økt satsing på fornybare naturressurser som gir produkter og tjenester med stort verdiinnhold, samt økt fokus på de institusjonelle forhold i samfunnet som medvirker til større økonomisk, sosial og kulturell jambyrdighet blant det norske folk. Mange stiller spørsmålet om hvor oljepengene er blitt av de siste tiåra. Svaret er i all hovedsak offentlige velferdsforbedringer og en enestående privat kjøpekraftsforbedring for dem som har en sterk stilling i arbeids- og næringsliv. Dette har det vært, og er, bred politisk enighet om. Det store spørsmålet er imidlertid: Hva nå? Hva med Norges videre forbruks- og kostnadsnivå sett i forhold til de internasjonale utfordringene? Regjeringspartiene her i Stortinget støtter sjølsagt regjeringas statsbudsjett for 2011. Saksordfører Micaelsen har redegjort for de mange viktige påplusninger i budsjettet. Senterpartiet holder skarpt fokus på kommunenes evne til å gi et godt velferdstilbud, krymping av avstandskostnadene gjennom bedring av kommunikasjonene, omstilling til et mer grønt næringsliv og skatt etter evne, samt en mer nøktern realinntektsutvikling for privatpersoner. Finanskomiteens flertallsinnstilling viser at vi konkret har uttrykt utålmodighet på to sentrale områder, for det første omstilling i næringslivet i en mer framtidsrettet grønn retning. Spesielt har vi her fokus på at bevilgninger til Innovasjon Norge holdes på et høyt nivå, der investeringsstøtten til miljøteknologi, herunder utvikling av 2. generasjons biodrivstoff og det nye miljøteknologiprogrammet, er viktig bidrag. Vi er spesielt opptatt av at programmet skal bidra til å skape nye arbeidsplasser i Norge innenfor bl.a. nye energiteknologier, klimavennlig drivstoff og andre teknologier som reduserer klima- og miljøutslipp. Regjeringsflertallet vil fortsette å legge til rette for en satsing på industriell utvikling av 2. generasjons biodrivstoff i Norge basert på foredling av fornybare karbonmolekyler i bioraffinerier. Stimulans til å makte kommersialisering av nye produksjonsprosesser er helt sentralt i dette arbeidet, samtidig som de bedrifter som ytes bistand, har nødvendig egen gjennomføringsevne. En viktig del av løsningen på klimatrusselen er fotosyntesen med plantenes evne til å ta opp karbondioksid fra lufta. Dess bedre vekstevne vi gir plantene gjennom vår biologiske kunnskap, dess bedre for klima. Dette vil i sin tur gi økt produksjon av planter og trær som vi trenger, og som vil erstatte karbon fra ikke-fornybare karbonkilder. Her ligger enormt positive perspektiver. I denne sammenhengen er det sterkt å erfare at Høyre og Fremskrittspartiet gjennom sine budsjettforslag viser at de brutalt økonomisk motarbeider de mange næringsdrivende i den primære planteproduksjonen som har denne rolle i dagens og framtidas næringsliv. De foreslår dramatiske kutt i allerede inngåtte avtaler hvor staten er part. Det andre området hvor komitéflertallet uttrykker utålmodighet, er oppfølging av Nasjonal transportplan 2010–2019. Bevilgningene til NTP-formål innen vei, jernbane og sjøtransport øker med 2,6 mrd. kr sammenlignet med nivået i saldert budsjett for 2010. Regjeringsflertallet påpeker at dette er i tråd med tidligere kommunisert opptrapping av NTP, men understreker likevel at det framstår som en krevende oppgave å realisere alle prosjekter i gjeldende transportplan. Det er en viktig oppgave i statsforvaltningen å få mest ut av hver krone. Det påligger her de ulike departementer, direktorater, tilsyn og statlige foretak å etterstrebe høyest mulig kvalitet innenfor deres respektive vedtatte rammer. Den teknologiske utviklingen gjør det mulig for det offentlige å spare penger på enkelte områder, som kan brukes til andre og mer ønskelige formål dersom det fra politisk hold legges fram en enkel og klar strategi med konkrete målsettinger for de enkelte virksomheter. Senterpartiet vil understreke viktigheten av at det fra politisk hold blir gjort mer for å fornye offentlig sektor. Finansministeren trakk fram den effektiviseringsprosessen som er skjedd ved Statens lånekasse for utdanning, ved framleggelsen av statsbudsjettet. Senterpartiet vil understreke dette som et godt forbilde hvor en ved modernisering av Lånekassa både oppnådde høyere kvalitet, redusert saksbehandlingstid, reduksjon i driftskostnader på 50 mill. kr i forhold til 2005-nivået og reduksjon i antall årsverk på 70 ved hovedkontoret i Oslo. Vi ser at slike prosesser tar tid, at det må starte i det små, og at noen av de innsparte pengene kan brukes av virksomheten til å gjennomføre fornyelsen. Et nøkkelpunkt i denne prosessen vil være klar ansvarsfordeling mellom ulike offentlige etater i eksempelvis vedlikehold av nøkkelinformasjon om personers faktiske situasjon. Regjeringas budsjettforslag viser på en god måte muligheten til effektivisering på eksempelvis landbruksforvaltningsområdet, hvor det foreslås en effektivisering på 34 mill. kr for å sikre best mulige rammer til det som er viktigst. Likeledes kuttes det i administrasjonsbudsjettet for Innovasjon Norge. Den gjennomgangen må vi fortsette med på flere og mer sentrale områder. Beregning av arbeidspendlingsutgiftene ble på 1990-tallet forenklet gjennom en regel hvor reiseavstanden bolig–arbeid samt kilometersats var poenget. Denne forenklingen var mange glade for, ikke minst i Skatteetaten. Særfradrag for store sjukdomsutgifter er nå et eksempel på en sak som er overmoden for forenkling. Det burde være mulig å lage ulike økonomiske sjablonger ut fra medisinske diagnoser for inntektsfradrag i skatten og/eller refusjon fra staten. Dette venter bl.a. mange diabetikere på. I dag vedtar Stortinget endringer i skattlegging av pensjoner, slik at dette tilpasses Pensjonsreformen. Med det nye pensjonssystemet vil det være lettere å kombinere arbeid og pensjon for dem som har mulighet til det. Den nye skattlegginga av pensjoner gir etter Senterpartiets syn en mer rettferdig fordeling av skattebyrden på utbetalte pensjoner mellom de med lavest og høyest utbetalte pensjoner. Om lag 70 pst. av AFP- og alderspensjonistene får neste år en skattelette som følge av endringene. Samlet gis det en stor skattelette, og det vil bli overgangsordninger for eksisterende pensjonister med svak skatteevne. Som en del av evalueringa av skattereformen skal Finansdepartementet vurdere om skattereglene likebehandler enkeltpersonforetak og aksjeselskaper sett i forhold til bl.a. ulikt økonomisk ansvar. Det vil bli vurdert en ordning hvor inntekter i enkeltpersonforetak kan avsettes i en fondsordning. En vil se på forskjeller i sosiale rettigheter mellom lønnsmottakere og enkeltpersoner. Regjeringa vil legge dette fram i statsbudsjettet for 2012. Det er viktig reformarbeid for et allsidig næringsliv med mange sjølstendige næringsdrivende, som mange snakker varmt for.