May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2008-03-14:
Festivalane har ei svært sentral rolle i norsk kulturliv og er svært viktige for å sikre vekst og utvikling innanfor dei ulike sjangrane. Fokusering på bestillingsverk, ulike eigenproduksjonar, festivalkomponistar og utviking av nye presentasjons- og formidlingsmåtar er med på å gjere det. Kvaliteten er gjennomgåande høg og programmeringa internasjonal, men tilpassa den einskilde festivalen sin profil og lokale forankring. Festivalfeltet i Noreg er svært dynamisk. Det er stor variasjon i både sjangrar, form, organisering og innhald. Når vi i dag diskuterer kriteria for knutepunktoppdraget, må dette gjerast med respekt for dei ulike institusjonane sin eigenart. Vi må ta vare på mangfaldet og det engasjementet som veks nedanfrå. Kristeleg Folkeparti ønskjer eit fritt kulturliv som kan utvikle seg på eigne vilkår. Det betyr ikkje at ein ikkje skal setje krav til knutepunktoppdraget. Nett fordi knutepunkta blir gitt eit spesielt samfunnsansvar, har staten ein legitim rett til å inngå forpliktande avtalar med desse. Det er bra med ein gjennomgang og ei tydeleggjering av knutepunktkriteria. Kristeleg Folkeparti stør i all hovudsak Regjeringa sitt forslag til kriterium for og Regjeringa si vurdering av knutepunktoppdraget. Nokre moment bør likevel kommenterast særskilt. For sjølv om institusjonane står fritt til ikkje å søkje knutepunktstatus, er det viktig for dei som oppdraget blir gitt til, at statlege krav kan kombinerast med institusjonen sin eigen identitet og utvikling på ein god måte. Derfor er Kristeleg Folkeparti kritisk til offentleg oppnemning av styremedlemmer. Verksemda bør utvikle seg på sjølvstendig grunnlag innanfor dei rammene oppdraget set. Staten bør på eit overordna nivå uttrykkje forventningar til knutepunktet gjennom dei retningslinene som blir gitt. Gjennom rapportering, kontroll og evaluering kan institusjonen dokumentere graden av å oppnå måla. Val av styremedlemmer bør vere knutepunktet sitt eige ansvar. Poenget må vere at ein møter dei kulturpolitiske forventingane oppdraget medfører, ikkje at staten skal gripe direkte inn i styrearbeidet. Her må ein ha tillit til institusjonane. Val av styre utan statleg innblanding kan dessutan verke vitaliserande og utviklande på institusjonen. Uttrykket «nyskapande» er eit relativt uttrykk, ikkje minst innanfor kulturlivet. Eg er samd i at det å vere nyskapande og utviklingsorientert må vere viktige forpliktingar for knutepunkta. Men vi må vere varsame for ikkje å bli så einsidig fokuserte på uttrykka at vi ekskluderer uttrykk som byggjer på tradisjon og klassisk materiale. Eitkvart kunstnarisk uttrykk vil ha element av nyskaping og utvikling i ei eller anna form. Sjølve presentasjonen av kunst er ei nyskaping når uttrykket råkar nye mottakarar. Ofte vil ny presentasjon av klassisk materiale, ikkje minst innanfor musikken, utfordre etablerte framføringspraksisar. Her har knutepunktinstitusjonane ei viktig oppgåve både i å fornye og i å ta vare på kulturuttrykk. Festivalane er viktige forvaltarar av kulturarven ved å utfordre med nye uttrykk, men òg ved å gjere klassisk materiale og tradisjonsstoff tilgjengeleg for eit breitt publikum. Regjeringa legg opp til at festivalar som tek imot statleg støtte, ikkje skal kunne ta imot tilskot frå Norsk kulturråd. Eg meiner det kan verke uheldig. I festivalane sitt programarbeid er ein ofte avhengig av løysingar som involverer fleire finansieringskjelder. Her kan Norsk kulturråd vere ein av fleire offentlege bidragsytarar. Når bortfallet av denne moglegheita for tilleggsfinansiering ikkje blir kompensert med auka tilskotsnivå til institusjonane, meiner eg at knutepunktfestivalane må stå fritt til å søkje andre offentlege tilskotsordningar. Det kan vere avgjerande for å få realisert gode prosjekt det ikkje er rom for innanfor ordinært driftsbudsjett.