Børge Brende (Høyre), 2002-02-26:
Etter en rekke spørsmål valgte jeg å be om ordet igjen, ikke for å trekke ut møtet, men for å prøve å svare på de spørsmål som er reist. Først til representanten Rise om det arbeid som vi legger opp til for å informere den britiske befolkningen: Jeg kan bare understreke at det engasjementet som norske myndigheter og ikke minst Stortinget også har hatt i forhold til Sellafield, virkelig har blitt markert, og man har merket det i Storbritannia. Man har fått presseklipp etter energi- og miljøkomiteens besøk. Man var i de aller fleste britiske medier, også på fjernsyn. Det samme har jeg blitt fortalt var resultatet av det besøket jeg hadde, så jeg tror faktisk på tradisjonelle politiske markeringer og på samtaler med britiske myndigheter. Det er også en gryende forståelse i Storbritannia, har jeg inntrykk av, av at det ikke er en spesielt god løsning å kjøre radioaktivt avfall som kan lagres og renses, ut i havet. Så var det representanten Vaggen Malvik, som tok opp spørsmålet om hvorvidt BNFL, eieren av Sellafield-anlegget, nå formelt har sendt en søknad til det britiske Environmental Agency og andre relevante britiske organer i forhold til å ta opp den ideen og søknaden man hadde for tre–fire år siden om lagring på Sellafield. Meg bekjent er ikke dette brevet sendt ennå, men det holder vi oss løpende orientert om. I forrige uke sendte jeg et brev til den britiske miljøvernministeren, Michael Meacher, som jeg også hadde samtaler med om Sellafield på et internasjonalt miljøvernministermøte som ble holdt i Cartagena i forrige uke, hvor jeg minnet om at BNFL for tre-fire år siden søkte om å få lagre avfallet på Sellafield, men at britiske myndigheter sa nei til dette ut fra at det var for store potensielle miljøkonsekvenser. De mener altså at det er for store potensielle miljøkonsekvenser ved å lagre avfallet på land, men å kjøre det ugjenkallelig ut i havet – med en nedbrytningstid på 213 000 år – hevder enkelte ikke er miljøskadelig overhodet. Forstå det den som kan! I brevet til Michael Meacher minner jeg om at norske myndigheter ønsker at man nå skal gå inn for en midlertidig lagring på land inntil man velger å rense technetium-99, som er fullt mulig, og som bare er et økonomisk spørsmål. Dette er også for å legge ytterligere press på britiske miljømyndigheter i forhold til en eventuell søknad fra BNFL. Så tok representanten Langeland opp tre ulike spørsmål knyttet til kjernekraft mer generelt. Nå vil jeg gjerne understreke at det norske myndigheter har gjort, er først og fremst å ta opp med britiske myndigheter den helt uakseptable praksis det er å bruke havet som søppelplass for radioaktivt avfall. Vi har ikke startet noen generell kampanje mot kjernekraft internasjonalt. Tross alt har jeg også fått med meg Sverige og Finland i kampen mot technetium-99 – land som begge er kjernekraftnasjoner, men hvor man i Finland trolig nå har gått til det skritt å bestemme at man skal opprette et nytt kjernekraftverk. Dette må vi da skille, men generelt er holdningen fra norske myndigheters side helt klar. Vi har valgt å ikke ha kjernekraft i Norge. Vi er også generelt meget skeptisk til det reprosesseringsanlegget som Storbritannia har i Sellafield, som ikke er en nødvendig håndtering av radioaktivt avfall. Meg bekjent er det bare 5–10 pst. av landene som velger å sende sitt radioaktive avfall til reprosessering. Sverige og Finland gjør ikke det – et lite unntak for noe spesielt avfall i Sverige. Dessverre åpnet den britiske regjeringen i oktober for at det også skal etableres et MOX-anlegg. MOX-anlegget er ikke først og fremst betenkelig i forhold til utslippene, men det er en stor risiko knyttet til det, ikke minst ved transport av radioaktivt avfall til Sellafield-anlegget. Grunnen til at vi først og fremst har konsentrert oss om technetiumutslippene det siste halvåret, er at den britiske regjeringen da må ta stilling til anbefalinger fra Environmental Agency som går ut på at man kan fortsette å slippe ut technetium-99 i sjøen frem til 2006. Dette har vi en reell påvirkningsmulighet i forhold til. Men jeg må dessverre si at det er et litt lengre lerret å bleke å få Storbritannia til å slutte med reprosessering enn det er å få Storbritannia til ikke å åpne for dette MOX-anlegget. Mitt engasjement er også sterkt i den forbindelse, men det må utporsjoneres noe. Det tror jeg er klokest for sakens del også. Så til Halden-reaktoren: Noen av de forskningsprogrammene som Halden-reaktoren bedriver, er knyttet til ikke-kommersiell virksomhet, men til forskning på MOX-brensel. MOX er aktuelt i forbindelse med avvikling av kjernefysiske våpen. Det er også aktuelt i forbindelse med prosesser som i Sellafield. På grunn av at spørsmålet er reist i forbindelse med det norske engasjementet i forhold til MOX-fabrikken og ikke i forhold til technetium, bad jeg i januar Norsk Utenrikspolitisk Institutt om å foreta en gjennomgang av denne MOX-forskningen i Halden. Denne rapporten vil jeg trolig få i løpet av mars, og den vil ikke minst gå gjennom de aspektene som representanten Langeland pekte på. Trolig vil Regjeringen i løpet av våren ta stilling til Halden-reaktoren. Men det spørsmålet som jeg har tatt opp, gjelder den lille biten i Halden som er knyttet til MOX-forskningen. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med dette. Så var det spørsmålet om Petroleumsfondet. Dette svarte finansministeren på i spørretimen i forrige uke. Som sagt, har vi ikke startet noen kampanje mot kjernekraft internasjonalt, selv om jeg er veldig glad for at vi i Norge har valgt å ikke ha kjernekraft. Det er det veldig mange gode grunner til ikke å ha. Men når det gjelder det regelverk som Petroleumsfondet har å forholde seg til, er det slik at man har en uttrekksmekanisme. Den uttrekksmekanismen er utformet slik at man kan trekke seg ut av prosjekter som er i strid med folkeretten, knyttet til våpen. Stortinget står selvsagt til enhver tid fritt med hensyn til å gå inn og endre regelverket for Petroleumsfondet. Men det finansministeren sa, var at han ikke har noen planer om å innarbeide en klausul i det regelverket mot å investere i kjernekraftverk. Så får man jo da vurdere om dette er gode og fornuftige investeringer sett fra Petroleumsfondets side. Men det er også – bare for å legge til det – en arbeidsgruppe som nå gjennomgår muligheten for å ha en menneskerettighetsdimensjon knyttet til Petroleumsfondets investeringer, og denne arbeidsgruppen vil fremlegge sitt arbeid i løpet av våren. Som jeg nevnte, vil Stortinget også kunne jobbe videre med andre føringer i forhold til investeringer. Jeg har egentlig ikke noe mer å si om dette nå – utover det som også finansministeren sa i forrige uke.