Svein Ludvigsen (Høyre), 2001-05-22:
Europa omorganiserer seg, og EUs antall medlemsland stiger. Av Europas 45 stater er nå 15 medlemmer av EU, tolv land forhandler om medlemskap og ytterligere fem land er gjennom Stabiliseringspakten for Sørøst-Europa potensielle medlemmer. Dessverre har Norges «utenforskap» satt oss i den situasjonen at vi seiler som blindpassasjer i en fredelig historisk prosess som vil gi Europas befolkning større utjevning sosialt, økonomisk og politisk. Jeg skulle gjerne sett at Norge, med våre økonomiske ressurser, våre politiske tradisjoner og vår historie, kunne vært en langt mer aktiv part. Høyre aksepterer selvsagt folkeavstemningen fra 1994, men jeg synes det er forstemmende at Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre i innstillingen ikke vil innrømme EUs rolle som den sentrale kraften i byggingen av det nye og fredelige Europa. Det er jo EU som er den desidert tyngste aktøren med støtte til de positive endringsprosessene som er i søkerlandene. Det er EU-samarbeidet som er målet for stadig flere av de gamle kommuniststyrte landene, som er på jakt etter trygghet innenfor et demokratisk samarbeid. Ifølge Europa-meldingen skal EU i perioden 2000-2006 bruke 656 milliarder kr som støtte til søkerlandene, og i tillegg kommer bilaterale satsninger. I så måte blir Norges bidrag på 169 mill. kr over to år til søkerlandene heller puslete i forhold til EU-innsatsen. Høyre har ønsket, og vi ønsker det fortsatt, at Norge både skal ha politiske ambisjoner om å ta sin andel av ansvaret for utviklingen av Europa, og i tillegg vri økonomiske virkemidler til fordel for Øst-Europa. I så måte er det skuffende at Europa-meldingen ikke inkluderer ambisjoner og mål basert i et næringslivsfokus, ei heller at de næringsrettede virkemidlene som har vært brukt med vekslende hell, ikke blir vurdert på nytt. Med andre ord: Høyre er av den oppfatning at handlingsplanen langt fra er det krafttaket som Regjeringen mener den er, fordi den mangler både økonomiske virkemidler og ambisjoner om å bruke næringslivssatsning som en del av den økonomiske, sosiale og politiske støtten til endringsprosessene i bl.a. søkerlandene til EU. Høyre har etterlyst, og vi gjentar det gjerne, at Norge burde ha en langt klarere fokusering på Øst-Europa. Vi burde ha en kraftigere satsning og etablere sterkere relasjoner til landene som aspirerer til EU-medlemskap, kanskje spesielt de baltiske landene så vel som Polen. For Høyre har norsk innsats i Nordvest-Russland vært et satsningsområde. Dessverre har vi i gjentatte budsjettbehandlinger ikke fått flertall for økt satsning og større humanitær bistand. Høyre beklager at f.eks. Samarbeidsprogrammet med Sentral- og Øst-Europa har fått sine bevilgninger redusert, samtidig som både Europa-meldingen og Russland-strategien som ble lagt fram for et år siden, slår fast at økonomisk samarbeid og næringsutvikling skal være instrumenter i den bilaterale innsatsen. I så måte blir Regjeringens løfter i Europa-meldingen mindre troverdige hva gjelder Norges overordnede mål om at næringssamarbeid og bedrede levevilkår i Nordvest-Russland og Østersjøområdet skal være særlig synlig i Norges innsats i den nordlige dimensjonen. Europa-meldingen blir etter mitt skjønn både bleik og blodfattig i så måte. EUs nordlige dimensjon handler om Europas fokus på nordområdene, hvor vi som utenforland og nabo til Russland i aller høyeste grad blir berørt. Europa-meldingen har etter min mening en vesentlig svakhet ved at den ikke tar opp eller avklarer hvordan Norge skal følge opp EUs nordlige dimensjon. Barentsregion-organiseringen er vel og bra, men Norge burde vært langt mer offensiv i å få til en felles koordineringsenhet, hvor Norge, Finland Sverige og Danmark – altså de nordiske land – etablerte et tettere samarbeid om den nordlige dimensjonen. Dette er et område som Regjeringen etter mitt skjønn burde legge større vekt på. Høyre har mange ganger før, og jeg gjentar det gjerne, understreket den sentrale sammenhengen det er mellom et lands velferd og sosiale utvikling og dets næringsutvikling. For oss er f.eks. Attack et angrep på de fattigste og svakeste landene og et proteksjonistiske verktøy for å beskytte de rikeste. Økt handel og investeringer i Øst-Europa gjennom en skarpere næringslivsfokusering ville det vært sterkt ønskelig å kunne lese om i Europa-meldingen. Dessverre mangler det, og fra Høyres side vil vi i oppfølging ved en senere anledning legge sterk vekt på at næringslivsfokusering og satsning innenfor det økonomiske samarbeidet blir vesentlige elementer i vår Europa-politikk.