Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2020-11-26:
I valgkampen i 2017 var jeg på et møte på Grønland. Der var representanten Kjønaas Kjos også. Og som det er referert til i innstillingen her: Flere ble sendt på nett, bl.a. helseminister Bent Høie, Hadia Tajik fra Arbeiderpartiet, det var en representant fra Venstre, jeg tror det var Anne Sender, som var der, og fra Senterpartiet tror jeg det var Kjersti Toppe. Alle sa at de mente at vi trengte et felles regelverk for erstatninger til dem som var blitt sviktet av barnevernet i sin barndom. For de store forskjellene som er nå, er rett og slett ikke til å leve med. Her er det altså folk som har blitt utsatt for noe av den groveste svikten som kan forekomme – som statsråden sa i den forrige saken, vold fra noen i familien er noe av det største sviket man kan være utsatt for, og når man er barn er det selvfølgelig enda verre, nettopp fordi man er barn og hjelpeløs, og så melder man fra eller prøver å rope om hjelp til barnevern eller skole, og så blir man ikke hørt – og så skal vi sitte og diskutere? Dette er en pålagt oppgave alle kommuner har, å ha et barnevern og ivareta disse barna. Og når kommunene svikter det ansvaret, skal det altså være helt opp til kommunene om de syns at de skal ha en erstatningsordning for dette. Det kommunale sjølstyret i disse sakene blir brukt mot disse ungene, som har vært utsatt for et så forferdelig svik som dette er. Jeg tror nesten ikke det jeg hører her, når jeg oppfatter at det er argumentasjonen for å være mot dette. Det finnes ingen god begrunnelse for at dette skal behandles ulikt fra kommune til kommune. Man kan problematisere opp og ned, med tilbakevirkende kraft og alt man vil – få på plass et regelverk som sier at det skal være en slik ordning i alle kommunene. Det er helt nødvendig, for her er det mange som ikke får noen ting, og mange sliter seg kavende ut sånn som situasjonen er i dag. Vi har fremmet disse forslagene om igjen. Forrige gang registrerte vi at flertallet sa at de skulle sende det tilbake til KS, som skulle lage en veileder. KS hadde allerede da sagt fra til komiteen, under behandlingen av saken den gang også, at dette ville de ikke ha. Man sier altså at man skal overlate dette arbeidet, som er så viktig for mennesker som har vært utsatt for så alvorlig urett, til et organ som sier at de ikke vil ha noen regler. KS sa til Stortinget under den behandlingen at de ikke vil ha noen felles regler. Jeg skjønner at det er en del arbeid på gang i regjeringen, og det er bra. Men det er behov også for å få en gjennomgang, sånn at vi ser hvilke hull som finnes i de ordningene som er i dag. Jeg ser at regjeringen viser til at de jobber med voldsoffererstatningsordningen, men det er på høring. Vi vet ikke hvordan regjeringen vil konkludere etter en slik høring. Det er behov nå for å sikre at vi har et regelverk som gjør at ikke noen av disse sakene blir foreldet på en slik måte at man mister retten. For alle som sitter i salen, vet at når man har vært utsatt for denne typen overgrep, kan det ta mange år før man i det hele tatt orker å forholde seg til det. Det kan ta mange år med behandling før man klarer å ta opp kampen mot den uretten man har blitt utsatt for. Det er kunnskap hele Stortinget har. Da kan vi ikke ha foreldelsesfrister som gjør at man kan miste rett til erstatning, eller at den som har begått overgrepet, går fri. Jeg er både skuffet og ikke minst overrasket over at de partiene som var til stede på det samme møtet som jeg var på på Grønland, har snudd, for det at disse barna ikke skal forskjellsbehandles fra kommune til kommune, er en så viktig prinsippsak. Jeg tar opp SVs forslag i innstillingen.