Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-24:
La meg starte med å påpeke at dagens regulering av dette i alkoholloven sist ble endret i 2003. En innførte da en regel som åpner for at kommunal skjenkebevilling kan utvides til også å gjelde tilvirkning av alkoholholdig drikk som ikke er brennevin. Denne revisjonen ble foretatt nettopp for å gjøre det enklere for de lokale produsentene å få tilvirkningstillatelse samt å gjøre det mulig å skjenke slike produkter i egen virksomhet. Videre var tanken bak endringen å fremme forholdet mellom mat, drikke og turisme og det potensialet som ligger i kombinasjonen lokale tradisjoner og næringsutvikling. Jeg vil også påpeke på generell basis at det kan medføre EØS-rettslige utfordringer å favorisere norske lokale produkter framfor produkter fra andre EØS-land. Jeg vil understreke hvor viktig det er at alle våre alkoholpolitiske virkemidler blir sett på som en helhet. De er tilpasset hverandre for å gi en best mulig effekt, slik at færrest mulig får et problematisk forhold til alkohol. Hvis vi går inn og endrer på ett av disse virkemidlene, risikerer vi også at den samlede effekten vil synke. Derfor finner jeg det problematisk å endre f.eks. avgiftssystemet for alkoholholdig drikk slik at det innføres avgiftsfrihet på produksjon av alkoholholdig drikk opp til de foreslåtte 4 000 liter. Dette er som kjent i hovedsak finansministerens område, men jeg vil allikevel kort kommentere det. En slik endring av avgiftssystemet kan, som nevnt, bidra til å minske effekten av den totale alkoholpolitikken. Videre viser forskning oss veldig klart at lavere pris fører til økt forbruk av alkoholholdig drikk. Jeg mener derfor, i likhet med flere talere her i dag, at det vil være feil signal å senke avgiften på enkelte former for alkoholholdig drikk, fordi dette kan medføre lavere utsalgspris på produktene. I alkoholloven er det som kjent et absolutt forbud mot reklame, med noen få svært begrensede unntak. Blant annet er det tillatt at detaljister med nettbaserte utsalg kan gi produkt- og prisopplysninger pr. Internett, så langt det er nødvendig for at salg kan gjennomføres i lovlige kanaler. Utover dette ønsker ikke jeg og Regjeringen å åpne for at produktinformasjon om alkoholholdig drikk kan legges ut på nettet. Jeg kan ikke se at innehavere av skjenkebevilling eller salgsbevilling som gjelder for et fysisk sted, har samme behov for å oppgi pris- og produktinformasjon på Internett som det et nettbasert utsalg har. La meg også minne om at Stortinget senest ved behandlingen av Ot.prp. nr. 86 for 2003–2004 gav sin tilslutning til at det er viktig å holde fast ved et strengt, medienøytralt reklameforbud. Vinmonopolordninga er, som flere har sagt, et av våre sterkeste og viktigste alkoholpolitiske virkemidler. Vi arbeider derfor kontinuerlig for å opprettholde støtten for dette i befolkninga. I den forbindelse bad jeg, som flere kjenner til, Vinmonopolet om å utrede mulighetene for å få en mer lik geografisk tilgjengelighet, ved å se på ulike modeller for å bedre butikkdekninga i distriktene. Begrunnelsen er at jevnere geografisk tilgjengelighet vil bidra til å sikre oppslutninga og legitimiteten i befolkninga for en ordning som er viktig for å redusere forbruk og skadeomfang av alkohol. Denne utredninga ble overlevert til meg for kort tid siden. Jeg synes det er mange bra forslag der. Vi vurderer dem nå og vil komme tilbake til Stortinget med forslag til oppfølging av dette. Når det så gjelder forslaget om å åpne for at lokalt produserte produkter skal få direkte innpass i Vinmonopolets vareutvalg, mener jeg at en på den måten risikerer å svekke den gode produktkvaliteten som Vinmonopolet er kjent for. Denne kvaliteten oppnår en ved at alle produkter må gjennom kvalitetstesting før de tas inn i produktutvalget. Utover disse kravene til kvalitet kan enhver som har rett til å drive engrossalg, søke om å få sine produkter inntatt i Vinmonopolets produktutvalg. Det er ikke aktuelt å gå bort fra de kvalitetskravene som Vinmonopolet stiller til sine produkter. Det mener jeg er et av Vinmonopolets viktigste kjennetegn. Dersom kvaliteten svekkes, kan det medføre at befolkningas støtte til monopolordninga blir svekket. Det ønsker vi ikke. Når det er sagt, ønsker også Regjeringen å støtte opp om lokal produksjon av mat og drikke basert på lokale råvarer. Jeg er enig med flertallet i helse- og omsorgskomiteen, som ber oss om å se på muligheten for at lokale produsenter i tillegg til å skjenke sin selvproduserte drikke også skal få muligheten til å selge den, forutsatt at produktet inneholder under 4,8 volumprosent alkohol. Det er et forslag jeg ønsker å se nærmere på og komme tilbake til Stortinget med.