Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-11-27:
Jeg sa i trontaledebatten at det var naivt å tro at ikke også vi i vårt land ville bli hardt rammet av den globale finanskrisen gjennom mindre etterspørsel etter varer og tjenester. Vi ser flere eksempler på at bedrifter og ansatte må omstille, ordretilgangen stopper opp, og tidligere avtaler kanselleres. Et svært høyt privat forbruk de siste fem–seks årene og mangel på arbeidskraft har paradoksalt nok vært et hinder for å gjennomføre viktige offentlige oppgaver. Statsbudsjettet har tatt høyde for at det private forbruket går noe ned, og har dermed gitt rom for økt innsats på viktige områder som infrastruktur, vei og jernbane og på vedlikehold og investeringer i kommunene. Dette er områder som Senterpartiet har prioritert i flere år, også i statsbudsjettet for 2009. Men alle vet at statsbudsjettet ikke er dimensjonert for en forsterket negativ utvikling i norsk økonomi, som vi nå ser konturene av. Derfor varsler Regjeringen tiltakspakker for å møte en framtidig negativ utvikling med tiltak som skal motvirke bl.a. økt ledighet. Krisetid bærer også muligheter i seg. Et svært høyt privat forbruk er ikke bærekraftig på lang sikt. Når arbeidsplasser skal erstattes, må bærekraftig utvikling stå sentralt. Å forvalte framfor å forbruke er god tradisjon i Senterpartiets politikk. I en omstillingstid må vi tenke langsiktig og bærekraftig. Viktige målsettinger for politikkutformingen skal bl.a. være å minske energiforbruket og produsere mer ren energi, erstatte fossil energi med fornybar energi og bruke energien mer effektivt enn i dag. Teknologiutviklingen i skjæringspunktet mellom miljø og energi bør gjøres til et av Norges fortrinn. På området fornybar energi er regjeringserklæringen tydelig og offensiv, men vi er ikke kommet langt nok. Lave energipriser stimulerer ikke aktørene i tilstrekkelig grad til å satse på alternative energikilder. Jeg mener Regjeringen i større grad bør vurdere ytterligere og sterkere virkemidler for å løfte fram fornybar energi som bioenergi og vind-, sol-, bølge- og tidevannskraft. Nettopp nå, når vi står framfor krevende tider, bør tiltak på disse områdene løftes fram som satsingsområder. Dermed kan det komme noe positivt ut av de mange omstillinger som denne finanskrisen skaper. Langsiktig forvaltning av naturressurser og tilhørende arbeidsplasser må stimuleres framfor et galopperende økt privat konsum. Vi er privilegerte som har muligheten til å ta slike viktige grep. Det er interessant å se på Høyres kuttliste i budsjettet. Ett område skiller seg ut. Heikki Holmås nevnte tidligere i dag finanskrise og miljøkrise, men vi har også en matvarekrise i verden. Og når jeg nevner Høyres budsjett, foreslår de en reduksjon i jordbruksavtalen på nær 2 milliarder kr. I en tid med fallende matvarepriser og dertil mye lavere matproduksjon på verdensbasis velger Høyre å redusere norsk matproduksjon – i en tid da opp mot 900 millioner mennesker ikke har mat på bordet. Finanskrisen rammer også matproduksjonen i verden. FNs matvareorganisasjon, FAO, anslår at matproduksjonen må øke med om lag 50 pst. innen 2030 for at verdens befolkning skal ha tilstrekkelig tilgang på mat. Skulle ikke vi, som et rikt land, i det minste sørge for å produsere store deler av vår egen mat sjøl? Det aller viktigste i en svært urolig og usikker tid er at folk er i arbeid. Folks tilbakeholdenhet når det gjelder å gjøre de investeringene de har planlagt, bunner i en usikkerhet med tanke på både jobb og rente. Derfor må de virkemidler som settes inn, ha som siktemål å skape trygghet, bidra til å skape gode vilkår for næringslivet og samtidig en lav rente. Garantiordninger og tiltak som er gjort for å få pengestrømmen til å flyte bankene imellom, er viktige virkemidler for å sikre industrien. Regjeringen har tatt viktige grep og vil fortsatt ta viktige grep når tiden krever det.