Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2016-04-14:
Først og fremst har jeg lyst til å takke statsråden for en grundig redegjørelse, der han maktet å sette klimapolitikken inn i en helhetlig sammenheng, også som en mulighet til omstilling med stort potensial for næringslivet. Men alvoret må vi ta innover oss. Vi har lenge sagt at vi er den generasjonen som kan gjøre noe med klimaendringene. Det står mye på spill, derfor hadde jeg forventet mer konkrete handlingssignal fra regjeringa. På den andre siden er det gledelig at vi står samlet om en vilje og nødvendighet av handling, og jeg understreker viktigheten av å satse på grønn konkurransekraft. Når det gjelder både dette og omlegging av samferdselssektoren, gir regjeringa gode signal. Paris-avtalen innebærer at landene forplikter seg til å begrense økninga i den globale gjennomsnittstemperaturen til 2 grader over førindustrielt nivå og etterstrebe å begrense temperaturøkninga til 1,5 grader. Partene skal kommunisere et nytt utslippsbidrag hvert femte år. Nye bidrag skal alltid være mer ambisiøse enn de gamle. Kristelig Folkeparti var med på forliket om å knytte den norske innsatsen opp mot EU fordi det trolig vil være mest effektivt. Det må ikke innebære at vi venter med norske tiltak. Kristelig Folkeparti fikk sammen med Senterpartiet og Miljøpartiet De Grønne i fjor vår gjennomslag for at det skal utarbeides en klimalov – en klimalov for systematisk å forplikte oss på oppfølging av klimamålene. Den vil være et viktig verktøy i klimakutt innenlands. Helgesen varslet at dette først kommer våren 2017. Jeg kan ikke forstå at dette verktøyet ikke kan komme på plass før. Jeg utfordrer statsråden til å si noe om dette i sitt innlegg. Jeg merket meg for øvrig at statsråd Helgesen trakk fram den norske innsatsen for klima og skog gjennom regnskogsatsinga. Jeg håper dermed at 2015 var siste gang vi så dramatiske kutt til dette i forslaget til statsbudsjett. Vi får stadig påminnelser om at dette er mer alvorlig, og ingen signaler om at vi kan slappe av. Senest denne uka meldte TV 2 om en forskningsrapport som viste at ishyllene – noe nytt som jeg lærte – i Antarktis kan brekke og falle av hvis havet blir varmere. Ishyllene har i mange år begrenset innlandsisens bevegelse mot kyst. Det verste scenarioet er at innlandsisen eskalerer sin bevegelse mot havet. Det kan innebære at havnivået er én meter høyere i 2100, og femten meter høyere i 2500. Så dette er alvorlig. Vi vet at klimaendringene allerede rammer mange mennesker hardt, og hardest rammet er de aller fattigste. Mer tørke og uforutsigbare regntider får allerede dramatiske følger. Vi kan ikke være den generasjonen som gjorde for lite. Det vil gi en knusende historisk dom over oss – fordi vi vet at det er dramatisk å la være å handle. Det er en forventning i folket – og en forståelse for omlegging. Det gir oss en unik mulighet til å bruke tiltak som også på kort sikt utfordrer vår levemåte og våre vaner. Riktignok har Fremskrittspartiet fremdeles noen klimaskeptikere, men det har hatt en god oppdragende effekt for partiet å være i regjeringsposisjon, og det er positivt. Jeg velger en positiv måte å si det på. Det leder meg til mitt neste poeng. Dette må være en politisk dugnad. Ofte kan spillet mellom partiene, mellom posisjon og opposisjon, fange oss. Vi har imidlertid et tema på bordet som egentlig er for viktig til det. Opposisjonen, både de uten samarbeidsavtale og de med, skal puste regjeringa i nakken. Men vi må huske alvoret og fokusere på jobben som skal gjøres. Noe av det aller viktigste nå som klimautfordringene ligger på bordet samtidig som man ser en krise i petroleumsbasert industri, er at tiltakene som settes inn, er en omstilling i grønn retning. Jeg merket meg at statsråden poengterte at selv om vi skal ha petroleumsvirksomhet i flere tiår ennå, er det ikke lenger der vekstkraften ligger. Kristelig Folkeparti bruker enhver anledning til å understreke at på den bakgrunnen er det enda viktigere ikke å igangsette petroleumsvirksomhet i særlig sårbare havområder. Jeg forventer at regjeringa dermed ikke utfordrer tålmodigheten vår i 23. konsesjonsrunde ved å komme med tildeling i de uavklarte områdene opp mot iskanten i Barentshavet. Mitt budskap er dugnad, reell handlingsvilje og reell handling.