Guri Melby (Venstre), 2018-05-24:
For å møte framtidens utfordringer og for å gi alle barn og unge mulighet til å realisere sitt potensial trenger vi et mangfold av både teoretiske og praktiske studieretninger, og vi trenger ulike utdanningsløp som gjør at alle kan få den opplæringen de trenger for å kvalifisere seg til et yrke. Jeg er glad for at vi med denne proposisjonen får et løft for fagskolene – både for å anerkjenne den kompetansen de gir, og for å tydeliggjøre hvor viktige de er for å dekke vårt behov for arbeidskraft i årene som kommer. Vi snakker for mye om de teoritunge fagene og for lite om de praktiske fagene – det til tross for at innovasjon like gjerne skjer innenfor de praktiske fagene som ved skrivebordet. Et viktig enighetspunkt fra Jeløya var at regjeringen skulle gjennomføre et kvalitetsløft i fagskolene og likestille fagskolestudenter med andre studenter. Dette lovforslaget gjør at fagskolene blir en høyere yrkesfaglig utdanning. Studentene får de samme rettighetene som studenter på universiteter og høyskoler, som rett til familiepermisjon og praktisk tilrettelegging. Fagskolene skal også ha rett til tilknytning til en studentsamskipnad, men ingen plikt – vi mener det må være opp til den enkelte skolen. Ordningen med studentombud vil også utvides til å gjelde fagskolene, men det gjøres i et eget løp og legges fram for Stortinget våren 2019. Høyere status innebærer høyere opptakskrav. Fagskoleutdanning skal ikke være et alternativ til videregående opplæring, den skal være på et nivå over. Derfor er opptaksgrunnlaget svært viktig. Studentene må ha tilstrekkelig faglig bakgrunn for å kunne gjennomføre en høyere yrkesfaglig utdanning. Kravet er derfor fullført videregående opplæring eller tilsvarende realkompetanse. For opptak med grunnlag i realkompetanse skal aldersgrensen være 23 år. Unntak fra aldersgrensen kan gis for svært talentfulle søkere til kunstfaglige fagskoleutdanninger. Det er et snevert, men veldig viktig unntak. Innføringen av et nasjonalt samordnet opptak innebærer også et løft for fagskolene. Ordningen blir best om både offentlige og private fagskoler deltar i den, men hensynet til små og spesialiserte fagskoleutdanninger, private sådanne, med korte kurs og løpende opptak gjennom året gjør at private fagskoler kan velge å stå utenfor det nasjonale opptaket, slik også høyskoler i universitets- og høyskolesektoren kan. Endringen av poengene fra fagskolepoeng til studiepoeng er en viktig del av fagskoleløftet. Med dette grepet tydeliggjøres det at fagskoler er over nivået for videregående opplæring og på samme nivå som universitets- og høyskoleutdanning. Videre er det viktig at det også for fagskolene legges til rette for internasjonalisering. I andre land brukes ECTS, European Credit Transfer and Accumulation System, for å konvertere studiepoengene internasjonalt, og det må ses nærmere på om også norske fagskoler kan omfattes av denne ordningen. Jeg imøteser derfor gjennomgangen av Nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk og en redegjørelse for hvilke endringer fagskolene må gjøre i sine utdanninger og sin kvalitetssikring for å kunne omfattes av ECTS. Gradsbetegnelse er viktig, og jeg skjønner hvorfor det har vært et engasjement i tilknytning til dette. Stortinget er imidlertid ikke riktig arena for fastsettelse av grader, verken i fagskolene eller i universitets- og høyskolesektoren. Her kreves det en større grad av fleksibilitet, og det er derfor mer naturlig at dette reguleres i forskrift. Denne loven bidrar til at vi får en bedre fagskoleutdanning, at vi løfter statusen til fagskolene, at vi bedre dekker samfunnets behov for kandidater med korte, yrkesrettede utdanninger, og ikke minst at vi gir enda flere en god vei til et yrke.