trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Iselin Nybø (Venstre), 2019-04-10:
Regjeringen opprettholder de høye ambisjonene for studentboligbygging, og i 2019 er det rom for tilsagn om rekordhøye 3 400 nye hybelenheter. Det var færre søknader om tilskudd til bygging ved årsskiftet 2018/2019 enn det vi hadde ventet – og det vi hadde ønsket. Det er trolig flere årsaker til dette, bl.a. knyttet til samskipnadenes tilpasninger til endringer i tilskuddsordningen. Regjeringen har økt kostnadsrammen for studentboliger og tilskuddet per hybelenhet for å realisere flere byggeprosjekter. Endringene innebærer også økte krav om rask og effektiv utnyttelse av fordelte tilskudd. Kunnskapsdepartementet venter nå at prosjekter som fremmes, er klare til byggestart, ellers kan de bli trukket tilbake. Endringene ble formulert så sent som i 2018, og det kan hende at samskipnadene har trengt tid for å få fram tilstrekkelig byggeklare prosjekter, og heller har utsatt å søke. Årlig justering av tilskuddssatser, som nå er innført, gir et incentiv til å vente lengst mulig med å søke om tilskudd. Mottatte tilsagn som benyttes på et senere tidspunkt, økes ikke i takt med den årlige justeringen av tilskuddssatsen. Samskipnadene er opptatt av det økende behovet for rehabilitering og oppgradering av studentboliger. Eldre boliger er vanskeligere å leie ut, og de forfaller raskere. Samskipnadene godtar sitt ansvar for løpende verdibevarende vedlikehold, men ser seg ikke alltid i stand til å finansiere de større rehabiliteringene som vil være nødvendige for å sikre at hyblene holder en tidsmessig standard. En nasjonal arbeidsgruppe arbeidet i løpet av 2018 med å gjennomgå systemet for forvaltning av tilskudd til studentboligbygging. Gruppens rapport, som ble levert ved årsskiftet 2018/2019, er sendt på høring, og fristen er 12. april. Spørsmål om rehabiliteringsprosjekter og hvordan man kan hindre en gradvis forringelse av boligmassen, også av miljøhensyn, tas opp der. Kunnskapsdepartementet vil selvfølgelig vurdere innspillene som kommer i den høringen. Med de endringene i finansieringsordningen som alt er innført, er det grunn til å vente at etterspørselen etter boligtilskudd tar seg opp igjen. Jeg vil også vurdere å lyse ut de resterende tilskuddene senere i år.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-04-10:
Jeg er helt enig med representanten, som beskriver viktigheten av å ha en studentbolig. Studentbolig gir en trygghet når en skal flytte til en ny by der en ikke har bolig fra før. Det er viktig for studentøkonomien at det er rimelige og gode leiemuligheter på det stedet som en flytter til for å studere, men det har også en viktig funksjon med tanke på det å være sosial og det å forhindre ensomhet at studenter kan bo i gode studentboliger. Så jeg er også opptatt av at vi skal få bygd disse studentboligene. Nå har denne regjeringen levert tilsagn på et rekordhøyt nivå over flere år. Vi har hatt over 2 000 studentboliger som den nye normalen, og i år har vi altså rekordhøye 3 400 boliger vi ønsker å dele ut. Dessverre fikk vi ikke flere søknader om nye studentboliger, men jeg håper virkelig at det skal ta seg opp, for det er samskipnadene som må gjøre jobben med å klargjøre prosjektene.
Iselin Nybø (Venstre), 2019-04-10:
Først vil jeg avvente og se hvilke tilbakemeldinger vi får i den høringen, og da skal vi vurdere det på en god og seriøs måte. Vi har allerede tatt noen viktige grep når vi har økt tilskuddssatsen, når vi har økt kostnadsrammen, som hadde stått stille en stund. Nå er det også slik at satsene prisjusteres hvert år. Studentsamskipnadene har ikke lenger noe incentiv til å søke for å la tilsagn bli liggende. De har også blitt vant til at regjeringen leverer rekordmange studentboliger hvert eneste år, noe som gjør at hvis de har et godt prosjekt, trenger de ikke å søke nå, for nå vet de at det er noen. De vet at det kommer nye tilsagn neste år, året etter og året etter det igjen. Det gjør at de vil arbeide med prosjektene sine lenger – til de er helt klare. Men jeg mener det er viktig å holde trykket oppe på antallet nye studentboliger, for vi vet det er et behov. Det sier studentene, det sier samskipnadene. Det sier seg egentlig selv at det er et viktig botilbud.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-04-10:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justis- og innvandringsministeren: «Det har siden 2014 vært en totalt manglende omtale og prioritering av organisert kriminalitet og kriminelle gjenger i skrivene til politiet der årets budsjett tildeles. I Granavolden-erklæringen har regjeringen innført egne kapitler om organisert kriminalitet og gjengkriminalitet. Likevel gjentar det samme seg i Disponeringsskriv 2019 fra Politidirektoratet til politi- og lensmannsetaten, der disse store oppgavene så å si ikke er nevnt. Stiller statsråden seg bak denne manglende prioriteringen i Disponeringsskrivet?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-04-10:
Jeg takker statsråden for et svar der han går gjennom forskjellige ting som gjøres, og som er bra. Jeg kjenner også til Riksadvokatens prioriteringer og utålmodighet med hensyn til hva som iverksettes i politiet, og jeg kjenner selvsagt til statsbudsjettpostene. Det som er mitt anliggende, er hva som står i selve marsjordren fra Politidirektoratet til politidistriktene. Når jeg f.eks. har hatt møter med Oslo-politiet om hvorvidt de prioriterer gjengbekjempelse og organisert kriminalitet høyt nok, har de – også i tidligere år – vist til disponeringsskrivet osv., at det ikke er målekategori for dette, og at det så å si ikke er nevnt i skrivet. Den setningen som statsråden viser til – gjengkriminalitet er nevnt med ett ord i et dokument på 23 sider og i en bisetning – er en setning som ikke blir overbevisende for politidistriktene i forhold til alle de andre tingene som står på disse 23 sidene, når det står i en bisetning. Så mitt spørsmål er: Synes statsråden det er et problem at denne beskjeden er så minimal i dette styringsdokumentet, i forhold til det statsråden trekker opp som må gjøres?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2019-04-10:
Jeg takker også for det svaret og for at statsråden svarer offensivt og er offensiv på dette. Det som allikevel er min bekymring her, er at når dette som sagt står nevnt med ett ord i en bisetning i et dokument på 23 sider, og ikke er blant de overordnede målene på noen måte, blir beskjeden veldig uklar. Den bekymringen jeg har, også når jeg leser tildelingsbrevet fra departementet til POD, som er det dokumentet som kommer før de utformer disponeringsskrivet, er at gjengkriminalitet er nevnt knyttet til lokale områder i Oslo, og jeg mener at organisert kriminalitet og gjengkriminalitet er en nasjonal utfordring. Det forplanter seg inn i mange av politidistriktene våre, og mer og mer av kriminaliteten i Norge tar form av at den har internasjonal tilknytning, at det er store nettverk og organiserte bakmenn. Så jeg savner den overordnede beskjeden til Politi-Norge på et mye kraftigere nivå enn i en bisetning i en setning i et 23 siders dokument.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-04-10:
Takk for spørsmålet. Regjeringens ambisjon om å bekjempe gjengkriminalitet og organisert kriminalitet er synliggjort i Granavolden-erklæringen, og i budsjettet for 2019 er det bevilget 50 mill. kr til en bred satsing på politiet, påtalemyndigheten, konfliktrådene og barnevernet. Det er i tillegg bevilget 37 mill. kr til politiets forebyggende arbeid knyttet til de pågående områdesatsingene i Oslo. Budsjettet for 2019 er derfor et stort løft i arbeidet mot gjengkriminalitet. Jeg vil også vise til Riksadvokaten og Politidirektoratets brev 21. februar i år, som har gitt ordre om at politi- og påtaleenhetene skal utarbeide en plan for bekjempelse av gjengkriminalitet på det sentrale Østlands-området. I samarbeid med Politidirektoratet ønsker Riksadvokaten også å etablere et nasjonalt prosjekt som kan stille midler til rådighet for samarbeid mellom politidistrikter. I årets mål- og prioriteringsskriv fra Riksadvokaten gis det klare føringer til politiet om at den alvorlige kriminaliteten skal prioriteres. Her framgår det også at etterforskning av alvorlig internasjonal og organisert kriminalitet, herunder alvorlige narkotikalovbrudd og såkalt gjengkriminalitet, skal prioriteres. Riksadvokaten understreker også viktigheten av innsats mot organiserte kriminelle miljøer som begår alvorlig kriminalitet som tradisjonelt sett ikke blir anmeldt. Disponeringsskrivet, som representanten viser til, er direktoratets styringsdokument til politi- og lensmannsetaten, og det er opp til politimestrene å styre oppgavene og aktivitetene i sitt distrikt slik at ressursene blir brukt i tråd med prioriteringene. Av årets disponeringsskriv framkommer det at bekjempelse av vold, seksuelle overgrep, arbeidslivskriminalitet og ungdomskriminalitet er prioriterte resultatområder, og det heter bl.a.: «Målrettet innsats mot kriminalitet i ungdomsmiljøer, og tiltak som hindrer rekruttering til etablerte kriminelle miljøer og gjengkriminalitet, har høy prioritet.» I det siste har vi sett en økning i antall anmeldte saker som omhandler trusler med kniv, bruk av kniv og andre skarpe gjenstander i forbindelse med voldskriminalitet. Det er et alvorlig samfunnsproblem, som er nødt til å bekjempes. Politimesteren i Oslo har derfor for to dager siden kommet med nye, skjerpede retningslinjer, økte bøtesatser for besittelse av kniv. Ved gjentakelse skal det som regel tas ut tiltale og nedlegges påstand om fengselsstraff, samfunnsstraff eller ungdomsstraff også for personer under 18 år. Og for dem som er i tvil: Det er nulltoleranse for bæring av kniv i Oslo.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-04-10:
Jeg synes det ville være ganske merkelig hvis politiet har vanskelig for å forstå, når man har trukket opp viktige prioriteringsområder som seksuelle overgrep, arbeidslivskriminalitet og ungdomskriminalitet, og også understreket at tiltak som hindrer rekruttering til etablerte miljøer og gjengkriminalitet, har høy prioritet. At det skal være vanskelig å forstå for politiet at dette et område som skal gis høy prioritet, har jeg vanskelig for å tro, og det er i hvert fall ikke det inntrykket jeg sitter igjen med etter å ha snakket med f.eks. Oslo politidistrikt. Tvert imot, de har et høyt fokus på nettopp gjengkriminalitet, de har et høyt fokus på å forhindre at det er kniver på gata. Jeg har selv vært med politiet i helgen og sett hvordan de har våpenvisitasjoner, går gjennom alle som kommer fra T-banen, og som skal inn i et område med mye aktivitet. Så jeg opplever at dette er et område som det er fokus på, og som det kommer til å bli ytterligere fokus på framover.
Jøran Kallmyr (Fremskrittspartiet), 2019-04-10:
Nettopp den nasjonale satsingen er jo det som Riksadvokaten har beskrevet, sammen med Politidirektoratet. De ønsker en nasjonal satsing på dette nå, men Oslo politidistrikt er de som har mest kompetanse, historisk sett, og det er de som har de største utfordringene. Så er jeg enig med representanten Bøhler i at hvis man ikke får gjort noe med problemet i Oslo og i Østlands-området, sprer det seg til andre områder, men det er nettopp derfor Riksadvokaten ønsker at dette skal være et nasjonalt prosjekt. Det er ikke slik at bare man har skrevet mange nok setninger og side opp og side ned i disponeringsskrivet, er det avgjørende for vektingen av prioritet. Det som er avgjørende for vektingen av prioritet, er hvor klart og tydelig vi faktisk har sagt at dette skal prioriteres. Når det står rett ut at dette «har høy prioritet» – ja, da er det en mye klarere beskjed enn at en skriver tre–fire avsnitt om det.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
På vegne av representantene Karin Andersen Marian Hussein, Sheida Sangtarash og meg selv har jeg gleden av å sette fram et forslag om styrket krisesentertilbud for voldsutsatte.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
Alle barn og unge har rett etter barnekonvensjonen til å delta i kunst- og kulturaktiviteter. Det er fordi kunst og kultur bygger mennesker. Det lar oss uttrykke oss, det utfordrer oss, og det utvikler oss. Derfor er kulturskolen så viktig – både som et eget skoleslag med lærerkrefter som har formell fagutdanning og høy realkompetanse, en skole som på samme vis som resten av utdanningssektoren skal utdanne og danne, og som en del av den kulturelle grunnmuren, kulturlivet som er til stede i hele landet, som skal nå bredt, og som resten av det profesjonelle og frivillige kulturlivet er avhengig av. Men likevel er det altfor få barn og unge som får delta i kulturskolen. Prisene er mange steder altfor høye, mange familier vet ikke om tilbudene, og terskelen for å delta kan være høy. Det er spesielt alvorlig i en tid hvor både de økonomiske forskjellene øker og det blir flere barn i fattige familier i dette landet. Og så har det gått i gal retning de siste årene. Tallene viser at elevtallet har gått ganske jevnt ned i kulturskolen, og er nå under 100 000. Samtidig står over 7 000 barn i kø. Derfor trenger vi et løft for kulturskolen, både som et eget skoleslag og som en del av den kulturelle grunnmuren, et løft som sørger for at flere får delta, og at terskelen senkes, og for et tilbud med variasjon og høy kvalitet. Det kommer en stortingsmelding om kulturskolen. Det skulle egentlig ifølge Stortingets vedtak som opposisjonen fikk gjennom, være «en egen stortingsmelding om en styrket kulturskole», for å sitere. Men regjeringen har heller valgt å slå det sammen i en generell barne- og ungdomskulturmelding. Det kan ikke bli et vagt tankekart av en melding, sånn som denne regjeringen ellers ofte gjør. Derfor foreslår SV i denne saken noen viktige grep for en sterkere kulturskole for de mange. For det første foreslår vi å forskriftsfeste en nasjonal rammeplan for kulturskolen, sånn at vi får god kvalitet og variasjon i tilbud i hele landet. For det andre foreslår vi å gi kulturskolene gode rammebetingelser gjennom forutsigbar finansering og stimuleringsmidler. Og for det tredje foreslår vi flere grep for å senke terskelen for deltakelse, sånn at kulturskolen kan bli for alle – få tilbake en gratis og frivillig kulturskoletime, som regjeringen kuttet som et av sine aller første grep i regjering – fordi mye mer samarbeid mellom grunnskole og kulturskole gjør veien inn i kulturskolen kortere. Vi vil også ha en maksprisordning knyttet til finansieringen, sånn at flere familier kan ha råd til å sende ungene sine – for å nevne noe. Alle forslagene handler om å skape en kulturskole for de mange.
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
Kulturskolen er et fantastisk tilbud, et viktig skoleslag og en helt avgjørende del av den kulturelle grunnmuren. Men dessverre er terskelen for å delta altfor høy. Altfor mange familier har ikke råd eller mulighet til å la sine barn være med. Innsatsen for å gjøre kulturskolen mer tilgjengelig for alle har blitt svekket under denne regjeringen. Et godt mål på det er hvor mange elever som har fått plass på kulturskolen. I dag har 99 200 fått kulturskoleplass. I det siste rød-grønne året fikk 108 000 kulturskoleplass. Trenden er tydelig: Mens vi sørget for at flere fikk plass jevnt år for år, en god utvikling, har det jevnt gått nedover under denne regjeringen. Derfor må jeg spørre: Hva er det ved regjeringens politikk som ikke har fungert?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
Det kan vi heldigvis være helt enige om, men likevel må jeg minne om at et av de aller første grepene denne regjeringen gjorde da de kom til kontorene, var nettopp å fjerne den frivillige, gratis kulturskoletimen. Kan hende det har noe med de tallene å gjøre – mon tro. Jeg vil stille et nytt spørsmål. Vi har sett flere stortingsmeldinger fra denne regjeringen som er overordnet generelle og vage uten særlige konkrete tiltak, f.eks. for å styrke kulturfeltet. Derfor er mange i feltet også bekymret for at den kommende meldingen ikke vil inneholde den konkrete politikken som trengs for å løfte kulturskolen. Derfor vil jeg minne om at et enstemmig storting i juni 2017 instruerte regjeringen til å legge fram «en egen stortingsmelding om en styrket kulturskole for framtiden». Det var vedtak 897, for å være helt nøyaktig. Hvordan kan statsråden mene at en egen stortingsmelding om styrket kulturskole er fulgt opp når den bakes inn i en generell melding som omhandler langt flere områder?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
Jeg må si det er noe spesielt å bli beskyldt for at vi bidrar til å heve terskelen for å delta i kulturskolen fordi vi har et engasjement for å senke terskelen, slik som representanten fra Høyre nå gjorde fra talerstolen. Det mener jeg – for å være skrekkelig ærlig – er litt frekt. Men ja, det skjer mye positivt rundt omkring i Kulturskole-Norge. Mange kulturskoler jobber godt, heldigvis. Jeg besøkte Trondheim kommunale kulturskole for ikke lang tid siden, og de viser hvordan man kan skape en enklere vei inn gjennom samarbeid med grunnskolen. Det var veldig inspirerende. Likevel er det fortsatt sånn at stadig færre deltar i kulturskolen. Vi overdriver ikke når vi sier det – faktisk refererte jeg de nøyaktige tallene i replikkvekslingen for litt siden. Så hører vi fra representanten fra Høyre at årsaken er lavere elevkull, og da vil jeg utfordre statsråden, for statsråden svarte ikke på mitt spørsmål tidligere: Er det dette som er forklaringen? Er det derfor færre går i kulturskolen i dag? Og er dere fornøyd med den utviklingen? Bør det ikke være et mål at flere – uansett – skal gå i kulturskolen? Det står jo i rammeplanen til Norsk kulturskoleråd at kulturskolen er et tilbud for alle. Så må jeg gi skryt til Kristelig Folkeparti, fordi Kristelig Folkeparti er jo veldig glad i kulturskolen, det vet vi. Det er litt sånn at denne lovfestingen er deres hjertebarn, så dette er en sak vi har delt lenge. I fjor sommer var undertegnede og representanten Hans Fredrik Grøvan ute i avisen fordi det kom nye tall om at får færre delta, dessverre, og snakket om mange av de samme tiltakene for å senke terskelen, å gjøre det enklere. Det var vi ganske enige om i det utspillet, og de tiltakene foreslår jeg her i dag. Det var også, som nevnt, Kristelig Folkeparti som fremmet forslaget om en egen kulturskolemelding, en egen melding for å styrke kulturskolen for framtiden. Derfor vil jeg nå på tampen utfordre Kristelig Folkeparti: Mener representanten fra Kristelig Folkeparti at denne sammenslåtte, mer generelle meldingen følger opp Stortingets vedtak, som partiet heltemodig kjempet fram, på en tilstrekkelig god måte? Er dette en egen melding om kulturskolen, eller er det noe annet?
Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
Det er spesielt å beskylde noen som tar opp en sak om at det dessverre er for få som får ta del i tilbudet, for å bidra til denne utviklingen. Det vil jeg stå ved. Og så må jeg nesten be representanten fra Høyre om å gå inn på referatet når det blir lagt ut senere i dag, og se etter om jeg noen gang nå i denne salen har sagt at prisene har økt. Det har jeg ikke – nei, absolutt ikke. Det jeg har sagt, er at prisene er for høye, og det har de vært ganske lenge også. Det er et problem. Derfor har vi levert konkrete forslag i dag, bl.a. om å gjeninnføre det ene gode virkemidlet vi hadde, som denne regjeringen altså fjernet som et av sine første grep, nemlig den gratis frivillige kulturskoletimen, som bygde bro mellom grunnskolen og kulturskolen, hadde samarbeid, viste alle barn at her er det et tilbud, og ga dem en gratis vei inn. Der kunne vi ha startet. Men det avviser altså regjeringen i dag.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
I dag er det reinhaldarane sin dag, og difor vil eg på vegner av representantane Audun Lysbakken, Torgeir Knag Fylkesnes, Sheida Sangtarash og meg sjølv setja fram eit representantforslag om arbeidsvilkår framfor anbodsregime.
Solfrid Lerbrekk (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-14:
Igjen har me saka om pleiepengar oppe til diskusjon her i salen. Det har endeleg kome på bordet ein meir rettferdig praksis om gradering av pleiepengar. Dette er viktig, men forslaga som ligg på bordet, viser godt at det ikkje er SV som har utforma denne nye praksisen. Graderingsreglane har i lang tid no vore ei stor belastning for nokre veldig få familiar. Dette meiner me må kompenserast opp mot sånn som graderingsreglane vert vedtekne å skulle vera no. Det har me fremja forslag om i denne saka. Me er glad for at me tek eit stort skritt i riktig retning, men me er ikkje heilt fornøgde. Det som står i proposisjonen, opnar framleis opp for at Nav kan tillata seg å vita betre enn ein spesialistlege som kjenner barnet og som kjenner familien. Det vert også opna for at Nav kan vurdera risikoen for at akutte situasjonar kan oppstå, og gradera med omsyn til kva Nav meiner om det og ikkje kva spesialistlegen meiner om det. Dette meiner me ikkje er tilstrekkeleg. Eg forstår løvemammaene når dei legg fram sine bekymringar rundt dette, men det står att å sjå dette i praksis. Her skal me følgja godt med. Til det siste om kva praksis vert. Nav har stramma inn i praksisen sin på mange område. Det kan verka som at strengast mogleg tolking av loven skal vera det som er førande. Derfor reagerer me på dei opningane som ligg her no, for at det framleis skal vera gradering. SV er svært skeptisk til at Nav kan overstyra legane. Me meiner at helsepersonell er betre rusta til å ta desse vurderingane, og at det skal leggjast meir avgjerande vekt på legane og spesialisthelsetenesta sine anbefalingar enn det som er tilfellet no. Derfor har me fremja to forslag i denne saka. Utover dette er me svært positive til at sjukepengane for sjølvstendig næringsdrivande aukar. Dei kan med fordel for veldig mange aukast ytterlegare.
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2019-06-14:
På vegne av Stortingets presidentskap legger jeg med dette frem Innst. 394 L for 2018–2019. Presidentskapet fremmer i denne innstillingen forslag til endringer i lov 20. desember 2016 nr. 106 om godtgjørelse for stortingsrepresentanter – stortingsgodtgjørelsesloven. Endringene er til dels forslag til innstramminger i regelverket etter at presidentskapet i januar i år igangsatte et arbeid for å gjennomgå stortingsrepresentantenes tjenester og finansielle ordninger. Stortingsgodtgjørelsesloven § 9 andre ledd fastslår i dag at alle stortingsrepresentantenes reiser innenlands er å anse som tjenestereiser med mindre de er av rent privat art eller ikke har sammenheng med vervet som stortingsrepresentant. For at bestemmelsen skal være bedre i samsvar med de regler som gjelder ellers i staten, foreslår presidentskapet at bestemmelsen endres slik at det innføres krav om at reisens formål og innhold hovedsakelig må være tjenesterelatert for at den skal kunne anses som en tjenestereise. Presidentskapet foreslår videre en innstramming i ordningen med pendlerdiett for stortingsrepresentantene. Formålet med pendlerdietten er å dekke kostnader til to husholdninger. Vilkåret for å heve pendlerdiett er derfor at representanten disponerer pendlerbolig i Oslo. Presidentskapet viser til at ordningen er noe rausere enn det som gjelder for andre pendlere. Dette vil bl.a. være tilfellet der en stortingsrepresentant bor med sin familie i Stortingets pendlerbolig og dermed faktisk ikke har to husholdninger. Presidentskapet foreslår at skattereglenes definisjon av pendler legges til grunn også for stortingsrepresentanter. Forslaget til endring innebærer at representanter som bor i pendlerboligen med familien, dvs. med ektefelle, samboer og/eller barn, heretter ikke vil kunne kreve pendlerdiett. Heller ikke enslige representanter uten selvstendig bolig på hjemstedet vil kunne kreve dette. Samboende uten barn regnes i denne sammenheng som enslige. Dagens ordning for pendlerdiett er ikke eksplisitt uttrykt i loven, men fremgår av en merknad i Innst. 89 L for 2011–2012 som gjaldt endringer i den da gjeldende stortingsgodtgjørelsesloven fra 16. desember 2012 *Det korrekte er 16. desember 2011. * nr. 61. Presidentskapet foreslår nå at reglene for pendlerdiett for stortingsrepresentanter tas inn i loven. Innstillingen inneholder i tillegg noen mindre justeringer og tekniske endringer i godtgjørelsesloven som jeg ikke går inn på her. Rødt har fremmet to forslag i saken, og presidentskapet har som nevnt tidligere i mitt innlegg hatt en gjennomgang av stortingsrepresentantenes tjenester og finansielle ordninger og vil ikke anbefale andre endringer eller innstramminger enn dem som faktisk foreslås av presidentskapet, og jeg tilrår med dette Stortinget å gjøre vedtak i samsvar med innstillingen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-06-14:
Rødt støtter selvfølgelig at unødvendige ekstragodtgjørelser på toppen av stortingslønna fjernes. Stortingslønna er allerede for høy. Den foreslås økt ytterligere. Derfor er det bra at skattereglenes definisjon av pendler legges til grunn også for stortingsrepresentanter. Vi vil også stemme for de andre endringene i stortingsgodtgjørelsesloven som er foreslått. Jeg vil også vise til våre tidligere forslag i Stortinget om å hindre misbruk av godtgjørelsene for stortingsrepresentanter. Vi har foreslått større åpenhet og strammere kontroll og fikk kun støtte fra SV, Miljøpartiet De Grønne og Kristelig Folkeparti på enkelte punkter. Vi tror at grepene som nå tas, ikke er tilstrekkelige, for de ville ikke ha forhindret de verste tilfellene vi har sett og fått avslørt i media om misbruk av ordningene. For hver medieavsløring har Stortinget tatt noen små skritt i riktig retning, men det har dessverre vært for lite for seint, og man har i for liten grad tatt tak i grunnleggende strukturer, sånn at tilliten til oss på Stortinget faktisk kunne blitt styrket, og man kunne fått en endelig slutt på det som har vært en ukultur i den politiske eliten i Norge. Vi må huske på at hver krone som vi får og bruker, kommer fra innbyggerne. Vi må sørge for at de pengene derfor brukes på riktig måte. Jeg vil ta opp én side ved pendlerordningene. Vi har sett tilfeller i media av hvordan stortingsrepresentanter kan eie ikke bare én, ikke bare to, men hele fem leiligheter, og i tillegg få tjenestebolig stilt verderlagsfritt til disposisjon. Du kan være «eiendomsinvestor», eller «utleiemillionær», og fortsatt få dekket bolig av fellesskapet som stortingsrepresentant. Jeg vil ikke ha en diskusjon om enkeltrepresentanter, men om prinsippene om hvorvidt stortingsrepresentanter skal kunne sko seg på boligspekulasjon på denne måten både ved å ha bolig nr. to, tre, fire, fem eller flere og samtidig få dekket en ekstra pendlerbolig av Stortinget. Rødt foreslår at man ikke kan stille tjenestebolig vederlagsfritt til disposisjon for stortingsrepresentanter som eier mer enn én bolig fra før, uten dokumentert særskilt behov. Det kan jo selvfølgelig være f.eks. familiære hensyn som gjør at det er nødvendig med unntak fra en sånn regel. I tillegg foreslår Rødt at hvis du allerede eier én eller flere boliger innenfor Stortingets pendlergrense, får du ikke en pendlerbolig i tillegg. Det burde det være en selvfølge for samtlige partier å kunne støtte. Hvis det vedtas, skulle jeg tro presidentskapet vil løse det på en smidig og praktisk måte i regelverket med ikrafttredelse fra et passende tidspunkt, seinest fra og med neste stortingsvalg. Såpass skylder vi velgerne etter vårt syn, og jeg tar med det opp Rødts forslag i saken.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-06-14:
Jeg vil si litt om våre forslag i saken. Det ene handler om krav til pensjon. Man kan være for eller mot å anbudsutsette offentlige oppgaver til kommersielle aktører – det være seg sykehjem, barnehager, eldreomsorg – men når det skjer, burde samtlige partier i Stortinget være enige om at det skal være på like vilkår, rettferdig konkurranse, hvor formålet ikke skal være en politikk som ødelegger pensjonen til hardtarbeidende og ofte lavtlønnede ansatte innenfor helse, omsorg, barnehager. Men det er dette som skjer. Det er den direkte konsekvensen av høyresidens privatiseringspolitikk vi behandlet i Stortinget for kun kort tid siden, da vi så det på renhold i Forsvaret. Effekten er at pensjonen til de ansatte svekkes kraftig. Det er opp mot 1 mill. kr i samlet pensjonstap for flere av renholderne, som i tiår har stått på for fellesskapet til lav lønn. Det er takken fra høyresiden – en ødelagt pensjon. Skal vi ta de borgerliges prat om konkurranse på alvor, bør de borgerlige også være interessert i en konkurranse på rettferdige og like vilkår, for den som vinner anbudet, gjør det når man har bedre ideer og nye løsninger, og ikke har som formål å dumpe lønnen og pensjonen til de ansatte. Det å stille krav om at pensjonen skal bevares på samme nivå som i det offentlige, er en måte å sikre en rettferdig konkurranse på – som ikke handler om sosial dumping, men som handler om det man påstår er formålet med anbudene på offentlige tjenester. De andre forslagene våre handler om konflikten i Midtøsten – om vi skal bruke det offentlige for å føre en politikk i tråd med folkeretten og i tråd med erklæringer og FN-resolusjoner som Norge støtter. Dette er vurdert av departementet tidligere. Det er fullt ut lovlig, og vi mener det er riktig også av Norge og Stortinget å vedta forslag om at vi slutter opp om kampanjen for å boikotte varer produsert på okkuperte palestinske områder i strid med folkeretten. Det er å legge press på okkupanten i konflikten, bruke offentlig innkjøpsmakt for å fremme en FN-ledet verdensorden og ikke minst jobbe for at folkeretten respekteres. Det bør også være ukontroversielt for Stortinget å gi tilslutning til. Jeg håper vi får bred støtte både til forslaget om en rettferdig konkurranse uten sosial dumping på pensjon, og til forslagene vedrørende okkuperte områder i Palestina.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2019-06-14:
Ja.
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2019-06-14:
Jeg har lyst til å begynne med å takke komiteen for samarbeidet med å lande denne saken. Det vi behandler i denne omgangen, er endringene i skatte- og avgiftsopplegget som ble lagt fram i revidert nasjonalbudsjett, og jeg regner med at vi får en god debatt om helheten i revidert budsjett neste fredag. Det er ikke veldig store endringer i skatte- og avgiftsopplegget som behandles i dag. Den viktigste endringen er at vi åpner opp for at elektroniske tidsskrift og bøker også får fritak fra merverdiavgift. Samtidig viser regjeringspartiene i innstillingen til de tilbakemeldingene man har fått om at det bør kunne gjøres enkelte justeringer i de gjeldende kriteriene, slik at man tilpasser fritaket til digital publisering. Regjeringspartiene følger opp enigheten fra Granavolden om å frita kjøretøy eldre enn 20 år fra engangsavgiften, lavere engangsavgift for motorsykler og omtaler også hvordan regjeringen legger opp løpet for innfasing av den nye målemetoden for utslipp fra biler, WLTP. Til glede for de små bryggeriene som produserer sider og lignende, vil det nå bli innført en avgiftslettelse. Regjeringen rapporterer også på status for innføring av full elavgift på kraft som går til produksjon av kryptovaluta. Skattedirektoratet sendte i midten av mai ut forslag til endringer på høring, med høringsfrist 27. juni. Regjeringen foreslår også forenklinger i beskatningen for ektefeller. Jeg merker meg at Arbeiderpartiet og Senterpartiet overbyr hverandre når det gjelder utenlandsk netthandel. Regjeringen gjør dette på en forsvarlig måte. Vi utreder endringer og gjennomfører dem på en god måte. Arbeiderpartiet vil gjennomføre denne endringen, uten et godt forarbeid, allerede 1. september, mens Senterpartiet overbyr dette og vil gjøre det allerede fra 1. august. Ikke bare vil de gjøre det uten et forsvarlig forarbeid; de vil ikke engang la saken som nå er ute på høring, med frist i starten av august, bli fullført, før de foreslår å endre loven. Det mener jeg er en uklok måte å gå fram på. Dette er et revidert budsjett som bygger på et godt statsbudsjett som flertallet landet i fjor høst. Arbeidsledigheten har ikke vært lavere på lenge, veksten går opp i alle sektorer i hele landet, flere elever fullfører videregående skole, og omstillingen av norsk økonomi er i gang. Det skal vi glede oss over.
Vetle Wang Soleim (Høyre), 2019-06-14:
Takk til komiteen for en god runde. Vi kommer nok tilbake til mye av dette også neste fredag. Jeg tegnet meg for å ta ordet til det som Senterpartiet var inne på når det gjaldt skatteforvaltningsloven. Det som dette lovforslaget ønsker og prøver å gjennomføre, er fastsettelse av rett skatt. De fleste i denne salen bør ha interesse av at man fastsetter rett skatt. Dette handler om at denne søksmålsadgangen skal brukes i tilfeller der det er et feilaktig faktisk grunnlag, altså at Skatteklagenemnda har lagt til grunn et feilaktig grunnlag i sin saksutredning en uriktig oppfatning av et rettsspørsmål Slike saker blir avgjort i domstolene. Det er det et søksmål leder fram til – en domstolsbehandling. Det er en domstol som skal avgjøre hvorvidt det er et rett skattegrunnlag eller ikke. I forarbeidene er det lagt opp til at dette skal være en snever tilgang, avgrenset til saker som er prinsipielle eller har stor provenymessig verdi. Alternativet er at man heller ikke klarer å fastsette hva som er riktig skatt tilbake i tid. Det mener jeg er et viktig prinsipp, noe som jeg også er glad for at alle partiene i denne salen, med unntak av Senterpartiet, støtter opp under. Etter partshjelpsreglene er det også mulig for skattyterne å ivareta sine interesser og tre inn i søksmålet når domstolene åpner for det. Som skrevet i proposisjonen – og jeg vil fra denne talerstolen slutte meg til det – er dette ment som en sikkerhetsventil. For vanlige folk, uten enorm formue eller eierskap, er det ikke mange prinsipielle, uavklarte spørsmål som står igjen på personskatten. Dette er en lovendring som er ment for store, prinsipielle saker. Dette er en avklaring som har vært ønsket fordi det har vært uklarheter. Det gjør også at rettssikkerheten ivaretas, da det blir mer forutsigbarhet. Igjen vil jeg presisere: Det er domstolene som skal ta stilling til sakene.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Arbeidarpartiet meiner at Noreg er på sitt beste når vi løyser oppgåvene saman. Regjeringa fører ein økonomisk politikk som ikkje bidreg til at forskjellane vert mindre og at tilliten aukar. Høgreregjeringa utvidar momsfritaket for elektroniske tidsskrift og bøker frå 1. juli i år. Forslaget inneber ei konkurransevriding mellom elektroniske publikasjonar som ikkje vert oppdaterte fortløpande, og elektroniske utgåver som vert oppdaterte fortløpande. Dette er lite framtidsretta, og Arbeidarpartiet ber regjeringa leggja fram ei ikkje-diskriminerande ordning for momsfritak for alle nyheits- og aktualitetsmedia. Arbeidarpartiet konstaterer at det har gått eit halvt år sidan stortingsvedtaket om fjerning av 350 kr-grensa, og fyrst no kjem høyringa. Det er ikkje akkurat gjennomføringskraft. Å fjerna subsidiane på utanlandsk netthandel er å verna om norsk næringsliv, i motsetning til det regjeringa gjer, som vil oppretthalda dei så lenge som mogleg, slik at norsk næringsliv har ei stor konkurranseulempe og ikkje får konkurrera på same vilkår som utanlandske. Endringane i rapportering om naturalytingar som vart varsla i revidert nasjonalbudsjett i fjor, var lite gjennomarbeidde. Etter press frå både opposisjonen på Stortinget og frivillige lag og organisasjonar kom det endringar av reglane. Framleis er ikkje regelendringane knytte til tilsette i transportselskapa avgjorde, men utsette nok ein gong. Nok ein gong vil vi frå Arbeidarpartiets side understreka at det må vera tett kontakt mellom partane og etablerast fornuftige løysingar som berre skattlegg reelt privat bruk utover den skattefrie grensa på 8 000 kr. Bortfall av skatt på verk og bruk starta med eit folkemøte ute på plenen, der Kristeleg Folkeparti saman med oss andre i opposisjonen sa nei til at kommunane skulle missa desse inntektene. Dette stod seg i nokre dagar. Så forhandla Kristeleg Folkeparti det bort, og det vart til at inntektsbortfallet skulle kompenserast. Det stod seg òg nokre dagar, før det skulle kompenserast med inntil 500 mill. kr. Høgreregjeringa hadde det så travelt at dei heilt oversåg manglande reglar for nye samanslåtte kommunar, og trudde korkje på kommunane, LVK eller KS som sa 500 mill. kr var for lite. Fasiten viste dessverre at vi hadde rett. Alle er rett nok ikkje ferdig takserte, men det manglar 230 mill. kr. Ein må opp i 730 mill. kr totalt per år for å få tilnærma lik kompensasjon. Avslutningsvis vil eg ta opp dei forslaga Arbeidarpartiet fremjar åleine eller er medforslagsstillar til.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Det verkar som ABE-reforma kanskje har gått litt langt, sidan det stadig kjem saker som ikkje er heilt eller manglande greidde ut. For eksempel har skatt på naturalytingar vore ein gjengangar. Når det gjeld transportarbeidarane, er saka utsett for andre gong, og tilsette, arbeidsgjevarar og pensjonistar fortvilar over uvissa som framleis rår. Difor spør eg statsråden: Korleis skal pensjonistane som var tilsette i transportselskap og alltid har hatt gratis reise med buss eller tog gjennom jobben, skattleggjast?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Spørsmålet var: Korleis skal pensjonistane i transportselskap skattleggjast?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Eg merkar meg at eg ikkje får svar på spørsmålet. Vi har ikkje vore ueinige i alle endringane som har kome, men vi lurte på korleis pensjonistane som har vore tilsette i transportselskap, skulle skattleggjast. Men eg forstår at statsråden ikkje er klar for å svara på det. Regjeringa stod fast på at 500 mill. kr var tilnærma full kompensasjon når det gjaldt bortfall for verk og bruk. No viser det seg, sjølv om ikkje alle er ferdig takserte, at utgiftene vert 730 mill. kr. Dette er 230 mill. kr meir enn regjeringa i sin visdom påstod at det vart. Meiner statsråden at intensjonen om full kompensasjon vert innfridd når dei no får 68 pst. kompensasjon?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Arbeidarpartiet deler forslagsstillarane sine intensjonar om eit høgt ambisjonsnivå i miljøpolitikken og om å leggja til rette for ei meir berekraftig forvalting av naturressursane og ei grøn utvikling. Det hastar med tiltak innanfor alle område som vil bidra til berekraftig forbruk og produksjon, slik som forslagsstillarane seier. Sirkulærøkonomien må innrettast slik at han fremjar sirkulær aktivitet og innovasjon i breidda av økonomien, og det må speglast i skatte- og avgiftssystemet og gjennom pris på jomfruelege naturressursar. Eit system som legg til rette for at ressursane kan gjenbrukast utan at det belastar naturen og legg beslag på nye ressursar, vil gjera sirkulære løysingar meir lønsame i alle ledd av verdikjeda og bidra til teknologiutvikling og arbeidsplassar samtidig som det gjev miljøgevinst. Behovet for mineral er aukande i verda. Som eit leiande land innan miljøinnovasjon og klimatiltak bør vi også bidra til at dei minerala som er nødvendige for å gjennomføra eit klimaløft, vert tilgjengelege og produserte på ein berekraftig måte. Verda treng råstoff til solceller, elbilar og nanoteknologi. Intensjonen bak mange av forslaga er gode, men samtidig av ein slik karakter at det vil vera krevjande å finna operative kriterium for å gjennomføra dei. Det er også svært vanskeleg å ha oversyn over alle konsekvensane av forslaga. Difor støttar ikkje Arbeidarpartiet forslaga i denne samanhengen. Saman med SV, Miljøpartiet Dei Grøne og Raudt har vi eit framlegg der vi ber regjeringa setja ned eit utval som skal føreslå korleis det materielle forbruket kan reduserast innanfor ein fordelingsmessig og sosial profil, der bl.a. avgifter, oppretting av fleire utlånsordningar av forbruksvarer som eignar seg for utlån, styrking av forbrukskjøpslova og system for gjenbruk og resirkulering vert sette i samanheng og bidreg til lågare forbruk. Det er synd at dette framlegget sannsynlegvis ikkje vert vedteke. Spesielt Venstre burde forklara kvifor dei går imot dette. Eg tek med dette opp det forslaget som Arbeidarpartiet er medforslagsstillar til.
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Eg lytta nøye til innlegget frå statsråd Elvestuen, og eg klarte ikkje å høyra at han sa noko om det forslaget som ligg inne frå Arbeidarpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet Dei Grøne og Raudt. Difor vil eg gjerne gje att det forslaget: «Stortinget ber regjeringen sette ned et utvalg som skal foreslå hvordan det materielle forbruket kan reduseres, innenfor en fordelingsmessig og sosial profil, hvor blant annet avgifter, opprettelse av flere utlånsordninger for forbrukervarer som egner seg for utlån, styrking av forbrukerkjøpsloven, og systemer for gjenbruk og resirkulering ses i sammenheng og bidra til lavere forbruk.» Kva i dette forslaget er statsråden mot?
Ingrid Heggø (Arbeiderpartiet), 2019-06-14:
Er det då riktig oppfatta at statsråden ikkje er mot noko av det som står i det forslaget eg refererte?
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2019-06-14:
Jeg skal ikke bruke tid på å gå gjennom de mange gode endringene som regjeringen har foreslått for inneværende budsjettår, for det har saksordføreren allerede gjort på en veldig god måte. Men også jeg vil gjerne stille spørsmål ved forslagene som er fremmet fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Rødt som gjelder den såkalte 350-kronersgrensen på netthandel fra utlandet. Nå skal provenyer riktignok behandles senere, men jeg lurer på om det egentlig er seriøst ment når Arbeiderpartiet foreslår å oppheve fritaksgrensen fra 1. september, og likedan konkurransepartiet Senterpartiet, som foreslår å sette datoen til 1. august inneværende år. Fra vårt partis side er vi ærlig på at bortfallet av folks mulighet til å bo hvor som helst i Norge og ha mulighet til å kjøpe alt fra små bruksting til samlegjenstander fra alle verdens hjørner, uten å forholde seg til et vanskelig regelverk eller fortolling, er et tap. Det er et politisk tap for oss som parti, som fikk økt grensen fra 200 kr til 350 kr for noen år tilbake, men ikke minst er det et tap for våre innbyggere. Vi vet også at 350-kronersgrensen har vært positiv for Posten, som nå må sette i gang omstrukturering og nedbemanning og redusere på bl.a. postombæringen. For Fremskrittspartiet er dette en tapt sak. Vi vet hvor opposisjonen står hen, og vi har akseptert tapet i plattformen. Det skal vi forholde oss til. Regjeringen arbeider nå for å kunne holde sin egen frist, som er 1. januar 2020. Men jeg regner med at når Stortinget samlet går inn for å avvikle denne grensen, så er man likevel interessert i å gjøre det på en forutsigbar måte, hvor ikke bare Posten kan fortsette sin omstrukturering i det tidsløpet de har lagt for seg og sine ansatte, men også for at vi skal få på plass et enkelt og digitalt system som skal kunne håndtere videre handel på en enkel måte for folk som vil fortsette å handle på nett fra utlandet. Jeg tror det skal holde hardt nok å få på plass et fullgodt system fra 1. januar, og det tror jeg både Arbeiderpartiet og Senterpartiet også forstår. Å foreslå å oppheve 350-kronersgrensen allerede om 1,5 og 2,5 måned, kan ikke karakteriseres som noe annet enn useriøst. Forslagene Arbeiderpartiet og Senterpartiet har kommet med, burde strengt tatt vært trukket, rett og slett fordi det ikke er mulig å kunne gjennomføre forslagene i virkeligheten.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2019-06-14:
La meg først få takke komiteen for samarbeidet i saken. Forslaget som komiteen har behandlet, går ut på at det skal innføres merverdiavgift fra første omsatte krone i Norge for bedrifter som hører hjemme i utlandet. Forslaget er framsatt for å gjelde alle selskaper, uavhengig av næring, men det er eksemplifisert spesielt for busstransport. Dagens regler for å kreve inn merverdiavgift har en terskelverdi på 50 000 kr og gjelder uavhengig av om bedriften er hjemmehørende i Norge eller i utlandet. Samtidig som man krever inn merverdiavgift, har man også rett til å få refundert merverdiavgift på de varer og tjenester man selv har betalt i forbindelse med utøvelsen av virksomheten i Norge. For den spesifikke delen som forslaget tar utgangspunkt i, altså busstransport, ville det være av marginal betydning, hvis man tenker på konkurransen mellom norske og utenlandske busselskaper, om man hadde innført egne regler for merverdiavgift for utenlandskregistrerte selskaper. Norge har en relativt lav terskel for at man må registrere seg i Merverdiavgiftsregisteret. Bare dette gjør at de aller fleste som utfører transport i Norge, allerede er omfattet av det norske regelverket. Deretter er det slik at mens selskapene må legge 12 pst. moms på sine tjenester, som er merverdiavgiftssatsen på persontransport, får de altså refundert en større del av de utgiftene de har i Norge, siden den generelle satsen er 25 pst. Konkurranseulempen for norske selskaper må dermed sies å være liten. En tidligere vurdering fra Skattedirektoratet konkluderte slik: «For turbussektoren er det vist til at statens totalproveny fra merverdiavgift er negativt. Dette skyldes i hovedsak satsforskjell mellom omsetning og kostnader. Det tilsier at manglende etterlevelse i liten grad kan gi utenlandske aktører et konkurransefortrinn.» Jeg forstår veldig godt intensjonen i forslaget, og jeg er enig i målsettingen om at norske selskaper skal bli mer konkurransedyktige. Men slik jeg leser bakgrunnen for forslaget, hviler frustrasjonen mer på at de som skal betale moms etter allerede gjeldende regelverk, unnlater å gjøre det. I så fall vil det bety lite å vedta dette forslaget. Både innbetaling av avgifter og andre problemstillinger i transportnæringen ses på som en del av flere sammensatte utfordringer innenfor arbeidslivskriminalitet og er derfor en del av regjeringens totale innsats, der man benytter seg av den samlede ressursen som kontroll- og tilsynsetatene utfører i fellesskap eller hver for seg. Komiteens flertall, bestående av Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti, råder derfor Stortinget til ikke å vedta representantforslaget.
Jan Steinar Engeli Johansen (Fremskrittspartiet), 2019-06-14:
La meg først få takke komiteen for et godt samarbeid i saken. Representantforslaget er fundert på 13 forslag for å oppnå et mer bærekraftig forbruk. Forslagene omhandler i stort et ønske om avgiftsøkninger, avgiftsendringer, produktkrav for import, påbud og forbud som går på markedsføring og produktinnhold – alt for å oppnå det representanten mener er nødvendig for å kunne oppnå et bærekraftig forbruk. Komiteen har fått regjeringens vurdering av forslagene, som er besvart av Klima- og miljødepartementet, som igjen har forelagt relevante spørsmålsstillinger for Finansdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet, Justis- og beredskapsdepartementet og Barne- og likestillingsdepartementet. Det er til dels komplekse forslag som er framsatt. Om de ble vedtatt, ville det medført innføring av egne særavgifter, differensiert etter miljøavtrykk og avhengig av om det var sluttprodukt, eller om produktene var egnet for videredeling eller utleie. På den andre siden ønskes merverdiavgiften tatt vekk på reparasjon av forbrukervarer som sportsutstyr, turutstyr, hvitevarer, brunevarer, møbler, klær, sko og forbrukerelektronikk. Vi deler alle målet om at alle skal ta fornuftige valg, både når det gjelder å legge til rette slik at folk velger miljøvennlige produkt, og når det gjelder at folk skal kunne velge produkt med høy kvalitet som kan brukes videre av andre. Intensjonen i forslaget er godt ment, og selve ambisjonen om et godt miljø er vi alle enig i. Regjeringen er allerede i gang med å utarbeide en nasjonal strategi for sirkulærøkonomi. Men vi må vokte oss vel for å komme dit at vi tror det er fornuftig å regulere alle mulige handlinger og valg som innbyggerne skal ta. Vi må heller ikke komme dit at vi innfører vanskelige og uoversiktlige avgiftsregimer med veldig mange særavgifter på den ene siden, mens vi må ha detaljvurderinger av produkt som skal ha avgiftsfritak, på den andre siden. Komiteens flertall peker derfor på viktigheten av at særavgifter er innrettet slik at de er både oversiktlige og praktisk håndterbare. Når det kommer til merverdiavgiften, er det viktig å huske at den ene og alene er ment å skaffe staten inntekter og bør i utgangspunktet ikke brukes som instrument for å endre forbrukernes handlevaner, selv om vi har eksempel på det siste også. En av forutsetningene man har som forbruker for å kunne velge miljøvennlige produkt, er miljømerkeordningene som finnes, som f.eks. det nordiske Svanemerket. Regjeringspartiene er derfor enige om at vi skal arbeide for å styrke de internasjonale miljømerkeordningene, og komiteen innstiller derfor på at forslaget ikke vedtas. Innstillingen fremmes av Arbeiderpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti.