Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2004-05-18:
La meg få lov til å starte med å rette opp en feil i den trykte innstillingen, side 11 første spalte, linje 3 og 4. Der skal det stå: «Fleirtalet i komiteen, alle unnateke medlemene frå Framstegspartiet» Senterpartiet inngår i det flertallet som ikke ønsker å åpne for fangst på kvitunger, og det er begrunnet i innstillingen. Det er kun Fremskrittspartiet som ønsker å åpne for det. Da er den feilen rettet. Jeg har lyst til å si at den stortingsmeldingen som er lagt fram om forvaltningen av sjøpattedyr, er et godt stykke arbeid fra Regjeringens side. De premissene og de vurderingene som kommer fram gjennom meldingen, er gode. Man trekker seg dessverre litt tilbake i konklusjonen, men det har et mer eller mindre enstemmig storting bidratt til å rette opp gjennom behandlingen i næringskomiteen. Det er grunn til å gi ros spesielt til saksordføreren, som har utvist særdeles stor vilje til å bygge et bredt kompromiss, og vilje til å få til et samarbeid i komiteen. Dette tjener saken, for Regjeringen har nå et stort flertall bak seg når det skal settes inn trykk for å få forståelse for de posisjoner som Stortinget nå inntar. Jeg føler meg ganske overbevist om at det er en fornøyd fiskeriminister som skal håndheve det vedtaket som blir gjort her i dag. Gjenopptakelsen av hvalfangsten på begynnelsen av 1990-tallet foregikk ikke helt uten motstand, noe som skulle være vel kjent. Det vil selvsagt heller ikke en økning av uttaket, slik som det legges opp til i innstillingen, komme til å gjøre. Dette vil bli møtt med reaksjoner. Men etter min oppfatning er innstillingen nøktern, og den slår fast behovet for en økologisk bærekraftig forvaltning også av sjøpattedyr. Selvsagt skal dette fortrinnsvis skje gjennom et bredest mulig internasjonalt samarbeid, men ikke nødvendigvis for enhver pris. Det er viktig at det legges til rette for en forvaltning som tar utgangspunkt i det man mener er økologisk forsvarlig, på grunnlag av de tall som Regjeringen selv framfører i meldingen, og som også er godt belagt fra norske forskere. På et par områder er det avvik i komiteen. Det ene gjelder innføring av en eventuell kvotebonus. I likhet med SV har heller ikke Senterpartiet tro på at dette er veien å gå. Det å innføre kvotebonus i tradisjonell fiskerinæring, hvis man deltar i selfangst, vil etter vår oppfatning kunne komme til å føre til at man setter inn fiskefartøy som ikke er egnet for selfangst, rett og slett for å øke egne kvoter. Spesielt i en situasjon hvor økonomien i fiskerinæringen er presset, vil både behovet for å få økte kvoter og de økonomiske mulighetene til å utruste båten for den typen fangst komme til å være vanskelig. Derfor tror Senterpartiet at det er andre virkemidler som fortsatt må til for å gjøre det attraktivt å fange sel og få fart på selfangsten, både økonomisk stimulans, markedsbearbeiding og produktutvikling. Her er det ikke kvoten som er problemet. I Regjeringen får også det man tar til orde for i meldingen på dette punktet, bred tilslutning. Det er helt riktig, som det ble sagt, at det ikke er stor forskjell på flertallsinnstillingen og forslaget som SV fremmet som alternativ til vedtak II i dag. Men når komiteen ber om en ny stortingsmelding senest høsten 2008, vil etter min oppfatning en snarlig økning til et uttak på f.eks. 1 800 hval i året ikke under noen omstendigheter utgjøre en trussel mot bestanden i den perioden som går fram til Stortinget på nytt vil få seg forelagt en sak om forvaltning av sjøpattedyr og kan ta stilling til framtidig uttak på bakgrunn av et nytt bestandsestimat. Jeg tror det er all grunn til å være fornøyd med det arbeidet som er gjort i næringskomiteen, og det vedtak Stortinget i dag kommer til å fatte, i forhold til en fornuftig og økologisk bærekraftig forvaltning av sjøpattedyr.