Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-06-06:
Suverenitetshevdelse og god miljøforvaltning må være utgangspunktet for svalbardpolitikken. Det sa også Tom Thoresen i sitt innlegg, et innlegg jeg kan slutte meg til i sin helhet. «Kulldrift og Svalbard hører liksom sammen», sa Torny Pedersen, og det har det gjort, selvfølgelig har det det, historisk har kulldrift vært den tyngste næringsinteressen og det som har vært grunnlaget for bosettinga på Svalbard. Så er spørsmålet om det i framtida fortsatt skal være slik at dette er det tyngste grunnlaget. Det mest spennende framtidsperspektivet er på forskningsområdet, det er der SV tror man er nødt til å sette inn økt aktivitet for å styrke bosettinga. Problemet med noe av argumentasjonen som jeg mener å ha hørt i dag rundt kulldrifta, er at man tenker seg at Svalbard-samfunnet på en måte skal være bedriftsøkonomisk lønnsomt i seg sjøl, altså at det skal gå rundt. Hvis man tenker slik, er det klart at man er nødt til å utvide kulldrifta, man er nødt til å få kulldrifta til å gå uten statstilskudd, og så får man en slags logikk som ruller og går av seg sjøl. SVs utgangspunkt er ikke at Svalbard skal være lønnsomt. SVs utgangspunkt er at vi skal ha en suverenitetshevdelse og en god miljøforvaltning på Svalbard, og at Svalbard-samfunnet skal være et godt samfunn å bo i for dem som bor der. Jeg merket meg at justisministeren i sitt innlegg sa at planene om utvidet drift også hadde kommet litt brått på departementet, og hun signaliserte en noe mer avventende holdning til dette enn en del representanter har gjort. Det er jeg glad for, for det er ingen tvil om at denne måten å si det på, at bare vi får satt i gang mye her nå, så greier vi dette uten statstilskudd, har vært en viktig drivkraft bak noen av innleggene her i dag. Isolert sett er jo det en forståelig posisjon, men for framtida er SVs synspunkt at miljøhensynene må komme først. Det sier også en enstemmig komite, at når det er konflikt mellom miljø og næring, skal miljøhensynene komme først. Men det virker litt som om det er når det er en helt lokal konflikt vi snakker om. Spørsmålet er da om vi også greier å sette miljøhensynene foran næringsinteressene når kulldriften og klimaproblemene blir tatt med i dette bildet. Hittil har man klart det med vekslende hell på fastlandet, og jeg tror at man må ha et slikt perspektiv også på svalbardpolitikken. Av de innleggene jeg har hørt i dag, virker det på meg som man har en veldig solid holdning til dette når det gjelder de lokale konfliktene, men at man ikke har den samme føre var-holdningen og den samme holdningen til at miljø skal komme først når man utvider perspektivet til å bli globalt og ikke lokalt. Så sa miljøvernministeren at noe av hennes utgangspunkt var at norske forskningsmiljøer skulle bli attraktive partnere for internasjonale aktører når det gjaldt forskning. Det var et signal jeg var veldig glad for å høre. Jeg tror det her ligger uante perspektiver, og jeg ønsker altså at Norge skal ha en forholdsvis ambisiøs politikk på dette området, sjøl om det også må skje innenfor dette føre var-prinsippet, der man må ta hensyn til de lokale virkningene av at slik virksomhet øker også på Svalbard. Men jeg tror at vi egentlig ikke har sett viktigheten av de forskningsprosjektene som man kan komme opp med på Svalbard, og at man der har naturgitte forutsetninger som gjør at man virkelig kan få forskningsprosjekter som kan få svært stor betydning både i seg selv og for Norge og Svalbard-samfunnet som forskningssteder, og for Svalbard som en del av Norge som forskningsnasjon. Når det gjelder utviklingen av lokaldemokratiet, er også jeg enig med dem som mener at Svalbard-samfunnet signaliserer at de ønsker lokaldemokrati, men kanskje i et litt annet tempo. Det slutter også SV seg til.