trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Susanne Bratli (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Så langt ute i en lang debatt vil jeg benytte anledningen til å komme med noen betraktninger og kommentarer. For det første vil jeg bare gjenta det som parlamentarisk leder i Arbeiderpartiet sa tidligere i dag: Arbeiderpartiet er for datalagringsdirektivet, ikke fordi det er et direktiv fra EU, men fordi vi er enig i formålet om å lagre trafikkdata for å bekjempe kriminalitet for å gi politiet et viktig verktøy. For det andre: Arbeiderpartiet er opptatt av personvern, og vi mener at vi i det forslaget vi nå behandler, styrker personvernet i forhold til dagens praksis, og at vi har funnet en god balanse mellom lagring, dvs. kriminalitetsbekjempelse, og personvern. For det tredje: Det er grundig dokumentert at tilgang til trafikkdata er et viktig verktøy for politiet, og at det fungerer. Kripos sa følgende i høringen i transportkomiteen: Når det gjelder Kripos' behov i egne saker, er de fleste av våre saker helt avhengige av lagrede data. Dersom man f.eks. etterforsker narkotikaforbrytelser, er målet å avdekke apparatet som står bak. Bak kurerene står det selgere som aldri selv tar i narkotikaen, og som kun kan avdekkes dersom man avdekker kommunikasjonen mellom dem og kurerer. Siden det meste av etterforsking i sin natur er reaktiv, krever dette lagring – og ikke frysing – av data. Riksadvokaten sa følgende på høringen i komiteen: Ved riksadvokatembetet avgjør vi tiltalespørsmålet i alle de alvorligste straffesakene i landet. Vi har erfaring med trafikkdata 15–20 år tilbake i tid. Det er nokså forstemmende å oppleve at personer med begrenset innsikt i den praktiske hverdag knyttet til oppklaring og iretteføring av straffesaker uttaler seg om behovet for trafikkdata. Det kan ganske enkelt ikke trekkes i tvil at slik informasjon har hatt stor – endog avgjørende – betydning i en lang rekke alvorlige saker, herunder drap, grove seksualforbrytelser, ran og narkotikakriminalitet. I tillegg sa riksadvokaten: Det finnes ikke alternativer som kan erstatte trafikkdata. Overvåkingssamfunnet ble det snakket om. Det er en spesiell definisjon av «overvåking» som vi ikke er enig i. La meg minne om at uansett hva vi vedtar her i dag, vil telekomselskapene fortsette å lagre opplysninger om hvem vi ringer til, hvor lenge vi snakker, og om hvem vi sender SMS til. Og dette kan i dag utleveres uten rettskjennelse. Det synes mindretallet er greit – dette er ikke problematisk for personvernet – mens en lagring ut fra samfunnshensyn, med strenge begrensninger, som er lagt inn i flertallsforslaget, skal være problematisk for personvernet, føre til et overvåkingssamfunn og til en politistat. Forstå det den som vil. Jeg klarer ikke å forstå det.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Min gode kollega Tore Nordtun fra rogalandsbenken presterer nå to ganske grove ting. For det første påstår han at Kristelig Folkeparti sprer propaganda som ikke er i samsvar med virkeligheten. For det andre begår han selv samme tabbe i det spørsmålet han nå stiller til oss. Det bør være velkjent for representanten Nordtun og andre representanter i denne sal at Kristelig Folkeparti slett ikke er tilhenger av å forby lagring av trafikkdata fra telefon, slik som praksis er i dag. Tvert imot har Kristelig Folkeparti i forhandlinger med Høyre foreslått en på visse betingelser videreføring av den praksisen, men med en klar sletteplikt. Vi har også åpnet for en lagringsplikt for IP-adresser; det står også i innstillingen. Det er ikke slik at mindretallet her står uten alternativer til datalagringsdirektivet, men vi ønsker ikke å haste i retning av å slutte oss til direktivet. Vi kan ta oss tid på å lage den nasjonale politikken.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Jeg skal forsøke å svare så klart som representanten Høie forventer fra min side. Jeg mener det er stor prinsipiell forskjell på det at man lagrer en IP-adresse, og det at man lagrer hvem man skriver til, når man er på Internett, hvor mottakeren befinner seg osv., som vil være følgen av å implementere datalagringsdirektivet. Men det er ikke slik som en kanskje kan få inntrykk av i denne debatten – og jeg prøvde å si det i mitt innlegg – at alt er svart eller hvitt. Det er nesten umerkelig at man skrider over disse grensene. På et eller annet sted må man sette foten ned, og Kristelig Folkeparti ønsker å gjøre det mot Brussels pålegg om et datalagringsdirektiv i Norge.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
La meg først minne representanten Haugli om at hele foranledningen for datalagringsdirektivet er kampen mot terror. Så er det helt riktig som representanten Haugli sier, at i argumentasjonen for en del av tiltakene som følge av datalagringsdirektivet er også hensynet til bekjempelse bl.a. av kriminalitet mot barn viktig. Det er en av grunnene til at vi i innstillingen, sammen med det øvrige mindretallet, åpner for en videreføring av en lagringsplikt for IP-adresser med en sletteplikt på tre uker. Men vi har også i forhandlingene med Høyre – og det er kjent for offentligheten – vært villig til å diskutere en lengre lagringsplikt på det punktet, nettopp ut fra de hensyn som representanten Haugli her nevner. Jeg mener at Stortinget i anstendighetens navn burde tatt seg tid til å diskutere det nasjonale alternativet mye grundigere enn det flertallet har lagt opp til med saksbehandlingen i denne saken.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Det har vært en forfriskende debatt fordi den har gått på tvers av de – i hvert fall i denne og forrige stortingsperiode – velkjente konstellasjoner. Det har også vært en historisk viktig debatt, for det hører til sjeldenhetene at et regjeringsmedlem – og her flere regjeringsmedlemmer – tar dissens i viktige saker. Jeg må vel innrømme at jeg har hatt til gode å oppleve at fagstatsråden har tatt dissens og plederer sin dissens i stortingssalen. Når det er sagt, understreker det for mitt vedkommende hvor alvorlig denne saken er, hvor viktig den er. Jeg har avslutningsvis lyst til å understreke noe som det ikke bør herske tvil om etter at denne debatten er over. I utenrikskomiteens innstilling har flertallet skrevet noen besynderlige merknader om at «datalagringsdirektivet ikke kan sies å berøre interesser som er særegne norske, i motsetning til direktiver og bestemmelser på områder hvor norske forhold skiller seg vesentlig fra våre nabolands og hvor erfaringen er at vi har oppnådd nødvendig forståelse for dette og fått gjensidige godtakbare løsninger.» Så framstilles dette i debatten som om den reservasjonsrett Norge oppnådde da vi forhandlet fram EØS-avtalen, skulle være betinget av at vi hadde helt spesielle særinteresser å reservere oss i forhold til. Jeg kan ikke se at det i EØS-avtalen finnes en slik avgrensning av reservasjonsretten. Det må være en selvpålagt innsnevring av reservasjonsretten disse medlemmer argumenterer for. Og det kan da ikke være i nasjonens interesse å gjøre – uansett hva slags ståsted man har i forhold til både reservasjonsretten, EØS-avtalen og eventuelt medlemskap i EU. Derfor er jeg meget godt fornøyd med at utenriksministeren i dag så klart har gitt uttrykk for: «Det må være slik at en sak som har tungtveiende betydning for Norge, og hvor det er grunn til å tro gjennom en behandlingsprosess at det som 27 land som står oss nær, er blitt enige om, ikke kan passe for oss. Derfor må vi ha den retten.» Det kan jeg skrive under på 100 pst. Jeg er glad for at utenriksministeren har markert at han står på Kristelig Folkepartis syn på reservasjonsretten. Så er det klart at vi må gjøre en avveining politisk om hvilke konsekvenser det kan ha å reservere seg i en bestemt sak, og hvilke motreaksjoner som monne måtte komme fra EU som følge av at man bruker denne reserevasjonsretten. Men det blir spekulasjoner, for vi har ennå ikke prøvd det i praksis. For min del vil jeg mene at denne saken, i forhold til EUs indre marked og de sentrale deler av EØS-avtalen, er såpass marginal at det ikke er noen grunn til å frykte alvorlige motreaksjoner.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Jeg tror det viktigste med hele denne loven vi i dag får på plass, er bekjempelse av den internasjonale kriminaliteten. Det er viktig å ivareta våre internasjonale forpliktelser i så henseende. Kristelig Folkeparti har vært meget høyt på banen med frykt og spredt det jeg vil kalle en del ubegrunnet propaganda, og Høybråten brukte også i sitt innlegg «Storebror ser deg» og overvåkning. La meg stille to spørsmål til Høybråten: Vil Kristelig Folkeparti forby teleselskapene å lagre trafikkdata, siden Kristelig Folkeparti mener dette er overvåkning? Hvorfor er det da helt greit at bankene overvåker bevegelser på våre konti, hvis det å registrere våre samtaler er overvåkning?
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Hvorfor gjøres denne implementeringen i dag som flertallet går inn for? Vi gjør det jo ikke for at vi skal lage størst mulig vanskeligheter og ødelegge personvernet. Vi gjør det fordi det er hensiktsmessig, for å få et bedre samfunn å bo i, og for å sette fokus på den økende og grenseoverskridende kriminaliteten. Da må vi også ta vare på bevisene. Da må vi gjøre det på en skikkelig, ordentlig og ryddig måte. Det internasjonale samfunnet er i utvikling. Dessverre er det en utvikling på kriminalitetssiden som er sterkt beklagelig. Men vi må være forberedt på denne utviklingen. Vi må ta våre motgrep, slik at ikke denne internasjonale kriminaliteten utvikler seg mer enn den allerede har gjort. Da er trafikkdata veldig viktig. Det er trafikkdata og ikke selve innholdet som skal oppbevares. Jeg må innrømme at jeg er noe forundret over Fremskrittspartiets argumentasjon i kveld, sett ut fra det de har stått for i tidligere debatter. Jeg skal bare minne Fremskrittspartiet om én ting: Bondevik-regjeringen innførte romavlytting som et forebyggende tiltak. Det gjorde Bondevik-regjeringen. Knut Storberget grep inn da han ble justisminister og stoppet denne såkalte forebyggende romavlyttingen. Hvorfor gjorde justisministeren det? Jo, fordi bl.a. Metodekontrollutvalget uttalte at dette var sterkt i strid med Grunnloven. Det var veldig viktig. Den gangen kritiserte Fremskrittspartiet regjeringen for at de hørte på Metodekontrollutvalget som sa at det var grunnlovstridig. Fremskrittspartiet ville fortsatt beholde romavlytting. Hvor er argumentasjonen til Fremskrittspartiet i dag? Der forandrer man argumentasjonen etter vær og vind. Det andre jeg også synes er veldig viktig i denne saken, er at vi også må ivareta våre internasjonale forpliktelser. Det er et samarbeid over hele Europa om å gjøre dette på en skikkelig, ryddig og ordentlig måte også innen politiet. Det skulle tatt seg ut når det er 30 land som vil innføre direktivet – der er det også store diskusjoner, som her i dag – at Norge stiller seg utenfor og sier: Dette skal vi ikke være med på i Norge. Norge vil bli en frihavn for kriminelle. Det tror jeg ikke er det klokeste.
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Kristelig Folkeparti er blant partiene som i sine merknader hevder at de går imot lovforslaget av hensyn til barna. Politiet har vært opptatt av å få lengre lagringstid, ikke minst i kampen mot overgrep mot barn på Internett. Vi har sett en rekke eksempler på at nødvendige data har vært slettet for tidlig. På bakgrunn av dette har Datatilsynet åpnet for lagring av IP-adresser lenger enn dagens tre uker. Barneombudet og Redd Barna har etterlyst et alternativ til datalagringsdirektivet. Mener Kristelig Folkeparti at politiet ikke forstår situasjonen? Haster det ikke for disse barna? Og hvis ikke det er tilfellet, hvorfor fremmer ikke Kristelig Folkeparti et alternativt forslag i dag av hensyn til barna?
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Det var et interessant innlegg fra lederen av et parti som sto i spissen for å innføre rom- og telefonavlytting i forebyggende sammenheng uten at noe kriminelt har skjedd, forslag som senere ble erklært grunnlovsstridige. Men jeg skal la det ligge. Mitt spørsmål til representanten Trine Skei Grande er følgende: Venstre og Fremskrittspartiet har funnet hverandre i spørsmålet om datalagring. Til Klassekampen uttalte representanten Skei Grande i januar at «Fremskrittspartiets prinsippfaste holdning til personvern gjør at partiene(…) finner sammen.» (…) I februar, dvs. en måned senere, lanserte Fremskrittspartiet forslag om å DNA-teste alle første- og annengenerasjons innvandrere for å forebygge terrorisme, tvangsekteskap og andre forhold. Står Skei Grande ved sine uttalelser om at Fremskrittspartiet har en prinsippfast holdning til personvern, og er en naturlig samarbeidspartner for Venstre?
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Jeg vil følge opp der representanten Ingjerd Schou slapp. Dette nasjonale alternativet som Senterpartiet har tatt til orde for, har vi ikke sett noe til. Det eneste den såkalte personvernalliansen presenterer her i dag, er et nei, en begrunnelse og et utsettelsesforslag. Det er interessant at statsråden i sitt innlegg innrømmer at det er behov for lengre lagring av IP-adresser. Så det er altså ikke prinsippet om lovpålagt lagring som er problemet. Jeg forstår at statsråden ikke på egen kjøl kan fremme et alternativt forslag. Men jeg vil spørre henne: Hva tenker hun om at heller ingen andre gjør det – at ikke personvernalliansen fremmer et alternativt forslag? Kan hun som ansvarlig statsråd kort skissere hvordan et nasjonalt alternativ rent prinsipielt vil skille seg fra det lovforslaget vi skal votere over senere i dag?
Håkon Haugli (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Det har vært en interessant debatt om viktige spørsmål. Flere har brukt begrepet «nytale» om å gi gamle begreper nytt innhold. Om det er noe som er nytale her i dag, er det bruken av begrepet «overvåkning». Overvåkning innebærer en iakttakelse av noen, at noen følger med. Innhenting av data etter datalagringsdirektivet vil skje unntaksvis, i enkelttilfeller fra den enkelte teletilbyder som lagrer informasjonen lokalt hos seg, og etter at våre uavhengige domstoler har godkjent at lovens strenge vilkår er oppfylt med tanke på etterforskning av alvorlige straffesaker. Den mistilliten mindretallet uttrykker overfor politiet, overfor norske justismyndigheter, er skremmende. Og verre: Hvor vil mindretallet med å stemple våre 20 nærmeste naboland som politistater og med å trekke paralleller til totalitære regimer som DDR og Sovjetunionen? I Midtøsten protesterer folk i disse dager mot diktaturer som bryter menneskerettighetene, og som faktisk driver overvåkning. Å sammenligne Norge i 2011, med eller uten datalagringsdirektivet, med politistater er en hån mot dem som faktisk lever i politistater. At vi her i salen har ulikt syn i denne saken, innebærer kun det: at vi har ulikt syn i denne saken. Vi avveier viktige hensyn ulikt, men har samme mål: å trygge rettsstaten. Med all respekt, demokratiet og rettsstaten er ikke i spill. Det som skjer i dag, er verken trist eller dramatisk. Når vi våkner i morgen, våkner vi også i en rettsstat og i et demokrati. Det er noe ingen i denne salen burde snakke ned. Det er noe vi burde sette pris på og uttrykke begeistring for.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
Først til det første Haugli nevnte. Det stemte Arbeiderpartiet for også. Arbeiderpartiet støttet den gjennomføringen. Men det vil sjølsagt rippe litt borti virkelighetsforståelsen. Jeg vil bare si at jeg er veldig, veldig glad for alle partier som støtter Venstre når det gjelder kampen mot datalagringsdirektivet. Sjøl om SV ikke har vært på parti når det gjelder helseregister, er jeg glad for at de er på parti nå. Og sjøl om Fremskrittspartiet har hatt uttalelser når det gjelder DNA-registrering, som jeg tar sterk avstand fra, er jeg glad for at de stemmer rett i dag.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
Høyre har en finurlig nyskriving av ord, der man prøver å gjøre kampen mot kriminalitet til kampen for personvern. Jeg hadde håpet at Høyre heller kom til å gå for de forslagene Venstre har lagt inn i denne saken, om å gi politiet ressurser til å bekjempe kriminalitet, gi politiet de ressurser til å følge IP-adressene vi ga dem mulighet til å få da vi satt sammen i regjering. I dag, med dagens regjering, har politiet ikke ressurser til å gjøre den jobben. Jeg hadde trodd at Høyre ville ha hjulpet oss med å gjøre de løftene i forhold til Datatilsynets slettmeg-sider og alt det som går an for virkelig å bekjempe de overgrepene som også skjer på nettet. Men, kjære, det blir jo ikke noe bedre overgrep om det er registrert. Det blir ikke noe bedre for det enkelte menneske som er blitt utsatt for overgrep, at det er registrert. Det er jo ikke sånn at det er bedre for den tolvåringen at vi skal ha muligheten til å kunne registrere all kommunikasjon rundt livet ditt for at sånt ikke skal skje igjen. Man må bekjempe kriminaliteten, ikke registrere alle borgere, og det er det underlig at Høyre går for.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
Jeg må si at jeg er glad i dag for at det er en så bred allianse som støtter personvernet. Jeg må innrømme at det har skjedd ofte i denne sal at vi har stått alene på personvernets side. Det har skjedd ofte at vi også har hatt godt følge av Høyre i viktige personvernsaker i denne sal, der vi ikke har hatt regjeringspartienes opposisjon i dag med oss. Men det som er viktig med denne saken, er at jeg tror det har skjedd en oppvåkning blant det norske folk. Man har sett hva Arbeiderpartiet har bidratt med i denne debatten – et parti som med sin historie har en ganske dårlig rating når det gjelder overvåkning. Og den store tragedien for det norske folk i denne saken er at Høyre har satt seg i fanget til et parti som har en historie når det gjelder overvåkning og personvern, som jeg hadde håpet at Høyre ikke ønsket å være på parti med.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
Jeg er nok, sammen med Solhjell, fascinert over den orwellske nytale. Ikke siden Orwell skrev boka si, har man vel opplevd en sånn nytale, der plutselig det å lagre personopplysninger til folk blir personvern. Jeg er helt oppriktig – fra innerst i mitt hjerte – lei meg for at Høyre går bort fra den klassiske, liberale posisjonen og den borgerlige posisjonen der man skal beskytte enkeltindividet, og at det faktisk er et poeng i seg sjøl. Men i stedet velger Høyre å gå inn i overvåkingsalliansen sammen med partisekretærer fra Arbeiderpartiet – og de har god tradisjon for å ha god peiling på hva de snakker om på dette feltet. Det viste de også fra talerstolen i dag. Men spørsmålet mitt er: Når man har inngått en avtale med Arbeiderpartiet, hvor mange brudd på den avtalen – at ting ikke er teknisk gjennomførbart, at ting ikke er økonomisk gjennomførbart, og at ting ikke er mulig å få til framdrift på – skal til for at Høyre skal bakke og snu?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
For det første vil jeg oppfordre statsråden til å virkelig gå inn i det Pollestad spurte om. Det kan ikke være sant både det statsråden sier, og det avtalepartnerne sier fra talerstolen her i dag. Men det jeg har lyst til å spørre om og følge opp, er det som Hareide tar opp når det gjelder utgiftene til teleoperatørene for å gjennomføre denne avtalen. De kommer til å bli betydelige og store. Det kommer også til å føre til at teleselskapene kommer til å prøve å finne den lagringskapasiteten som er billigst. Den er ikke i Norge, den er antageligvis utenfor Norge. Er det slik at Datatilsynet som skal håndheve dette ifølge avtalen – håndheve dette regelverket, sjekke at dette går riktig for seg – også skal få myndighet utenfor Norge? Hvis et teleselskap velger å lagre alle disse opplysningene i Romania – på den serveren som er billigst for det selskapet – skal da Datatilsynet få myndighet til å gå inn overfor rumenske myndigheter for å sikre at dette blir gjennomført på riktig måte? Eller er Datatilsynet begrenset til Norge?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
Jeg skal ikke bruke lang tid, som jeg ikke har, heller, til å si så mye om debatten. Men egentlig var det mest Martin Kolberg som gjorde meg litt skremt i dag. For hvis det er sånn som han tror at ting er, betyr det nok at avtalen mellom Høyre og Arbeiderpartiet er gjort på ganske sviktende grunnlag. Hvis det er sånn som Martin Kolberg tror, at ikke innhold blir lagret med dette, så er det tydeligvis utrolig mye han ikke har skjønt. Det er klart at hvis du lagrer e-postadresser som sendes, og tidspunkt telefoner tas på, så trenger du ikke lagre innhold før du har litt peiling på hva det handler om. Mange av de eksemplene har vi hørt om her. Men det han heller ikke skjønner, er dette: Hva er veksten innenfor hele IKT-sektoren når det gjelder tjenester? Veksten handler om at vi i framtiden kommer til å ha strømmålere koblet til IP-adressen vår. Da betyr det at gjennom å lese av en IP-adresse kan du vite når du skrur på vaskemaskinen, eller om du liker å ha på lyset når du elsker, eller om peppermøer som meg er mørkeredde eller ikke om natta. Det kan du lese av IP-adresser i framtiden. Du vil koble GPS-sendere på biler, som også blir koblet opp mot IP-adressen. De vil Vegvesenet gjerne ha informasjon fra fordi de skal dimensjonere veier, og det er veldig praktisk hvis Vegvesenet får vite hvor alle bilene er til enhver tid. Det er dette som blir satt i gang i dag. Det er denne overvåkningen som blir satt i gang i dag, fordi man ikke har forståelse for hvor viktig denne informasjonen er, for å røpe veldig viktig informasjon om oss som personer. Det å påstå at man ikke lagrer informasjon, er helt misforstått, og det er manglende forståelse for hvor ting kommer til å bevege seg hen. Jeg vil faktisk uttrykke det sånn at det ikke er seriøst, hvis man ikke har skjønt det. Sjefen for EuroCOP, det europeiske svaret på Politiets Fellesforbund, Kiefer, svarte en gang på et spørsmål fra vår tillitsvalgte innenfor politiet, at resultatet av datalagringsdirektivet ville være en enorm innsats uten mer resultat enn at det gjør terrorister og kriminelle litt småirritert. Innfører vi dette i dag, så innfører vi en massiv overvåkning og en framtidig enda større overvåkning med de nye teknologiske mulighetene som ligger i hele vår hverdag uten at vi tar noen av de store vi snakker om at vi skal ta. Men vi kommer til å registrere hele livet til oss andre.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-04-04:
Det er en kort mening, en info og en avslutning: Det heter ikke barnepornografi, det heter overgrepsbilder mot barn. Det syns jeg denne salen bør ordne opp i. Til salens informasjon: Det er ca. 100 saker med overgrep mot barn som ligger hos Oslo-politiet alene, som de ikke har ressurser til å etterforske. Her kjemper vi liksom som om vi skal oppklare alt, men det er mange saker med overgrep mot barn som politiet ikke har ressurser til i det hele tatt å ta. Jeg tror at dette kommer til å være et vedtak som våre barnebarn kommer til å dømme oss for. De kommer til å være flaue over at vi har gjort det. Jeg har lyst til å avslutte med et sitat fra Star Wars, når de avbryter sitt demokrati i vedtaks form og Padmé avslutter det med: Det er altså slik friheten dør – til stående applaus.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-04-04:
La meg først gi uttrykk for stor respekt for Venstres kamp for personvernet. Men jeg er litt forundret over at Venstre ikke ser at det er en fare for at den edle kamp bidrar til at det blir den sterkes personvern som ivaretas på bekostning av offerets rett til personvern. Det vi her er er invitert til å ta stilling til, er når den enes personvern kommer i konflikt med et annet menneskes rett til frihet og rettigheter. Dette er en grense som også Den europeiske menneskerettighetsdomstol har anerkjent, nemlig at personvernet også handler om offerets rett til personvern. Finland ble dømt i en sak hvor man ble pålagt å utlevere trafikkdata etter at en tolv år gammel gutt hadde fått utlagt en kontaktannonse på Internett. Hvordan ser Venstres leder på denne problemstillingen? Er man uenig i Den europeiske menneskerettighetsdomstol, som også anerkjenner offerets rett til personvern, og at politiet må ha virkemidler for å bekjempe kriminalitet?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Jeg syns nok den definisjonen er noe mer presis enn dem vi har hørt andre aktører i debatten presentere for oss. Det nærmeste jeg kommer en definisjon av overvåking, må være Fremskrittspartiets forslag nr. 4 i denne saken, hvor man ønsker å senke terskelen for det å høre hva folk sier i telefonen. Det å gå inn i innholdet av samtaler, senke terskelen for det og intensivere den type virksomhet, mener jeg er det nærmeste vi kommer overvåking i denne salen. Derfor syns jeg det er paradoksalt at det er nettopp Fremskrittspartiet som reiser dette spørsmålet. Når det gjelder spørsmålet om det å lagre trafikkdata, har jeg vanskeligheter med å se at det og også lagring av andre typer data – f.eks. bruk av kredittkort, som lagres i ti år, vi var inne på hvitvaskingsregelverket, hvor man lagrer økonomiske opplysninger – kan defineres som overvåking all den tid det ikke skjer vedvarende og i sanntid.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Jeg tror jeg trenger mer tid enn det tiden for replikker tillater. Jeg har bare lyst til å si at det er helt avgjørende for de bestemmelser som Stortinget vedtar i dag, at man får ikrafttredelse av politiregisterloven. En av årsakene til at vi ønsket å presentere den for Stortinget før denne saken og også få den vedtatt her, er jo at dette er den andre delen av personverndebatten opp mot politiets virksomhet – ikke bare når det gjelder hvordan man får ut dataene og hva slags vilkår som gjelder for det, men hva som skal skje når man har fått tak i dataene og hvordan de skal håndteres, sletteplikt osv. Vi tar sikte på at denne loven skal tre i kraft i løpet av det nærmeste året.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Dette synes jeg er et veldig godt sitat fordi det er en lakmustest man alltid skal ta, og som har vært en av grunnene til at vi, når vi har fremmet dette forslaget, har gjort mer enn det man gjorde i Tyskland og det man gjorde i Tsjekkia, og det som faktisk også er rettstilstanden i en del andre land. At man valgte så tydelig å gå for domstolskontroll med hensyn til når man får utlevert dataene, at man valgte å sette så høy strafferamme for når man skal kunne få ut dette, er nettopp et resultat av at man gjør en slik lakmustest. Og så er det slik at det som nevnes der, nettopp er tiltak som går på det å avlytte og det å få tak i innholdet, og som jeg oppfatter som langt mer inngripende enn at mine kredittkortopplysninger blir lagret i ti år, eller at mine økonomiske disposisjoner blir lagret slik at de blir gjenstand for vurdering ut fra hvitvaskingsdirektivet, eller at det blir lagret hvor jeg har ringt fra og hvem jeg ringte til på et gitt tidspunkt.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Omgåelsesargumentet har vært hyppig brukt i debatten. Det er et argument som man virkelig må gå inn og vurdere. Men vi har faktisk veldig lite historisk erfaring for at de kriminelle aktivt og på en god måte klarer å omgå politiets metodikk. Det gjelder et bredt spekter av metoder. Det ble sagt da fingeravtrykk ble lansert – på 1930-tallet var det vel – at da kom alle kriminelle til å begynne å bruke hansker. Fingeravtrykk er i dag fortsatt en av de viktigste metodikkene vi har. Det er helt utrolig: De mest profesjonelle setter igjen fingeravtrykk, og det er ofte det som avdekker dem. DNA har kommet – vi ser at man legger igjen DNA. Det er også sånn at man i de sakene hvor man skulle ha forventninger om at man er så organisert og profesjonell – f.eks. Nokas-saken – ikke skulle ha noe å hente ved å innhente trafikkdata. Jeg minner om at hovedmannen i Nokas-saken nettopp ble innhentet nede i Malaga i Spania på bakgrunn av et SIM-kort som ble funnet.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Aller først: Det er jo sånn at den framforhandlede avtalen har konsekvenser i seg, og det ble nevnt særlig opp mot Datatilsynets kontrollvirksomhet og også domstolsbehandlingen. Det er ikke uvanlig i denne sal at det vedtas lover hvor man gir regjeringa i oppdrag å komme tilbake til hva slags kostnader som er knyttet til dette. Når det gjelder både Datatilsynet og domstolene – særlig domstolene hvor vi har fått noen dager på å gå gjennom, særlig når det gjelder hasteordningen – så ser vi at det er kostnader som vel ligger under 30 mill. kr for domstolenes del. Det vil vi komme tilbake til Stortinget og redegjøre for i de ordinære budsjettprosesser. Det er ikke uvanlig. Det samme gjorde vi når det gjaldt vedtakelsen av hele den nye straffeloven, hvor man trengte ny IKT bl.a., og også politiregisterloven, som det ble vist til i forrige replikk, hvor man nettopp skulle bruke tid i etterkant for å se på hva det ville koste å sette dette i verk. Jeg skal love at jeg skal gjøre hva jeg kan for å komme tilbake til Stortinget med fyllestgjørende opplysninger i de ordinære budsjettene.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-04-04:
Ordvekslingen mellom Høyre og Fremskrittspartiet tyder vel på at debatten er i ferd med å gå mot slutten. Jeg vil replisere overfor representanten Tetzschner, som jeg for så vidt syns bringer svært interessante spørsmål inn i debatten – og befinner seg mer på landjorda enn i Star Wars, for å si det sånn – at jeg mener han tar feil når det gjelder spørsmålet om etterforskningsprinsippet. Jeg syns det er interessant at den tyske rettsavgjørelsen i forfatningsdomstolen i Karlsruhe, som falt 2. februar i fjor, nå trekkes fram. Det er jo en avgjørelse som ikke kan tas til inntekt for at Norge forlater generelle prinsipper – og etterforskningsprinsippet om at man skal ha skjellig grunn til mistanke for å kunne gripe inn. Det den domstolen nettopp fastslo, var jo at lagringsplikten i seks måneder ikke var i strid med forfatningen, men det var altså gjennomføringen av datalagringsdirektivet som var i strid med forfatningen, og da særlig den beskyttelse man ga den lagrede informasjonen, at man ikke ga informasjon til dem som ble berørt – det gjør vi med vårt forslag, det oppnevnes bl.a. advokat – og ikke minst at man ikke i tilstrekkelig grad hadde sikret tilgang og bruk av dataene for politiet. Dette er jo ikke en rettsavgjørelse som kan tas til inntekt for at vi forlater etterforskningsprinsippet. Snarere tvert imot er det en rettsavgjørelse som kan tas til inntekt for at vi nettopp holder fast ved etterforskningsprinsippet, fordi man ved den norske gjennomføringen, som Stortinget nå inviteres til å vedta, nettopp fastslår at man skal ha skjellig grunn til mistanke. Man skal sikre dataene, det skal være strenge straffebud for det noen er mistenkt for for å kunne få innsyn i dataene, og det skal domstolprøves. Det er derfor man ikke forlater etterforskningsprinsippet. Det kan være at andre land har gjort det, men det er jo det Stortinget nettopp sørger for at Norge ikke gjør, og som gjør at dette står seg, etter mitt skjønn, godt oppimot de forpliktelsene vi har både i forhold til menneskerettigheter og ikke minst vår egen konstitusjon.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2011-04-04:
Debatten handler om en forståelse av hva datalagringsdirektivet er – hvorvidt det er overvåkning eller ikke. Derfor vil jeg prøve å utfordre justisministeren på hans definisjon av overvåkning. For å gi justisministeren litt drahjelp vil jeg i hvert fall prøve å sitere hva fagfolk innenfor informatikk betrakter som overvåkning. Det er når man har oppsyn med noe, eller at man stadig har iakttakelse eller en observasjon. Fagfolk sier at overvåkning er hvor man finner det av betydning systematisk å fokusere på personlige detaljer for å kontrollere, påvirke eller beskytte. Er statsråden enig i en sånn definisjon?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2011-04-04:
Det som overrasker meg litt etter å ha hørt på debatten i hele dag, er at det i Høyre og Arbeiderpartiet overhodet ikke finnes betenkeligheter – ikke i det hele tatt. Det finner jeg, med all respekt, merkelig. Og at man i samme åndedrag påstår at man skal styrke personvernet ved å lagre all teletrafikk – ja, det skjønner alle er helt umulig. Alt det i avtalen mellom Arbeiderpartiet og Høyre som går på å styrke personvernet, kunne man selvfølgelig ha gjort uten å implementere datalagringsdirektivet – som er overvåkning. Til og med justisministeren har tidligere i dag bekreftet at det er overvåkning, ut fra det fagfolk innen informatikk har definert det som. Så er det mange som stiller spørsmålet: Hva er det Fremskrittspartiet og de andre partiene som nå er imot, vet, som politiet ikke vet, ettersom politiet nå ivrer så voldsomt etter å få dette datalagringsdirektivet? Hva er det Arbeiderpartiet, Høyre og politiet vet, som ikke flertallet vet? For et flertall er imot datalagringsdirektivet. Fremskrittspartiet er jo ikke alene, eller SV, Senterpartiet eller Kristelig Folkeparti. Vi er jo ikke alene. Flertallet av høringsinstansene er også imot. Alle ungdomspartiene er imot. Datatilsynet er imot. Hva er det Arbeiderpartiet, Høyre og politiet vet som vi som tilhører flertallet i landet, ikke vet? Det er jo det spørsmålet man stiller seg. Jeg synes det er interessant å gå tilbake til 2005, i og med at man stoler så blindt på politiet – og hopper når politiet sier hopp. Det var da Stortinget skulle vurdere utvidet romavlytting og telefonavlytting. Hva var argumentet fra politiet på det tidspunktet? Her er høringsuttalelsene fra politiet på det tidspunktet: De ba rett og slett om adgang til mer romavlytting og telefonavlytting, fordi det ikke nyttet å bekjempe kriminalitet ved å overvåke telefoner og registrere det. Det står klart og tydelig i politiets uttalelser: «Telefonsamtaler blir ikke brukt i forbindelse med planlegging av organisert kriminalitet. Deltagerne i nettverkene er helt bevisst på å ikke bruke telefoner til slike samtaler. Ofte er det også slik at det er svært få personer som kjenner helheten i planen» osv. Politiet ville ha romavlytting og telefonavlytting for å registrere teletrafikken, fordi de kriminelle tilpasset seg den hverdagen som politiet jobbet ut fra.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2011-04-04:
Da får jeg si takk til representanten Solhjell for lykkønskninger. Bare noen få, korte merknader helt på slutten av debatten. Det er jo helt umulig å finne på noe å si som kan snu flertallet, så det skal jeg ikke prøve meg på heller. Derfor bare to korte merknader: Noen har etterlyst alternative forslag – alternativ til datalagringsdirektivet. Jo, de finnes i en rekke andre innstillinger i Stortinget. Blant annet driver justiskomiteen og behandler en stortingsmelding om organisert kriminalitet, og der finnes alternativene for å gi politiet de verktøy som er nødvendige for å bekjempe organisert kriminalitet og det som går på terror. Det går i retning av det som politiet samstemt ønsket seg i 2005: mer av de metodene som allerede eksisterer. Så vil jeg også si med tanke på det jeg sa om fallhøyde: Ja, det sier jeg fordi det nå skaper store forventninger til politiet. Hvis ikke man klarer å få opp oppklaringsprosenten og bekjempe kriminaliteten, tror jeg at politiet får seg en fallhøyde. Det samme gjelder Arbeiderpartiet også.
Anders B. Werp (Høyre), 2011-04-04:
For ganske nøyaktig ett år siden vedtok et samlet storting den nye politiregisterloven. Den er også omtalt i denne saken og i avtalen vi nå behandler. Den tydeliggjør og forsterker personvernet i forhold til politiets egne registre, og den skal også ivareta effektivisering av politiets arbeid. Derfor er den loven viktig for det generelle personvernet, og også fordi den åpner opp for eller stiller krav om at det skal være en ordning med såkalte personvernrådgivere. Samtidig sliter politiet med sine eksisterende IKT-systemer, så dette må ses i en sammenheng. Mitt spørsmål til justisministeren er: Hva er status for iverksettelse av politiregisterloven, og hva er status for oppjustering av politiets IKT-systemer generelt?
Anders B. Werp (Høyre), 2011-04-04:
Under komiteens høring var også riksadvokaten til stede. Han redegjorde for dette og sa at det ikke er tvil om nytteverdien for politiet når det gjelder dette direktivet. Det finnes ikke adekvate alternativer, sa han – videre at det ikke er noe vesentlig nytt i denne lovendringen, men at man i hovedsak beholder det man har. Riksadvokaten understreket at man vil oppklare færre forbrytelser uten lagring av trafikkdata, og at man heller ikke får tak i dem som utgjør en organisert kriminell gruppe. Så mitt spørsmål til representanten er: Gjør det inntrykk når riksadvokaten sier det han sier? Eller er det slik at riksadvokaten tar feil, når vi hører dette bastante innlegget fra representanten Hareide?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-04-04:
Statsråden og eg deler målet om at vi effektivt skal førebyggje og oppklare alvorleg kriminalitet. Men i denne konkrete saka er vi ueinige om i kva grad det middelet som datalagringsdirektivet er, vil vere effektivt, og kva for følgjer det vil ha å implementere direktivet i norsk lov. Det er noko som heiter at vi pliktar like mykje å ha tillit til gode menneske som mistillit til dårlege. Dei fleste menneska er gode, vil eg understreke. Meiner statsråden at hans eige parti i tilstrekkeleg grad har problematisert risikoen for at lagra trafikkdata blir misbrukte av menneske med dårlege hensikter? Meiner statsråden at det er lite sannsynleg at kriminelle klarar å omgå den omfattande lagringa av trafikkdata gjennom t.d. Skype og andre kommunikasjonskanalar? Er det ikkje heller opplysingar om vanlege folk sine samtaler og SMS-ar og e-postar som blir gjenstand for lagring, men ikkje treff målretta for å freiste å få bukt med kriminalitet?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2011-04-04:
Eg vil bruke innlegget mitt i denne debatten til å snakke om det som for meg er det avgjerande i spørsmålet om Noreg skal implementere datalagringsdirektivet i norsk lov. For det første: I Noreg er vi uskuldige til det motsette er bevist. Eg meiner det blir feil å lagre trafikkdata frå alle borgarar ut frå føresetnaden at kven som helst av oss kan gjere noko kriminelt i framtida, og at ein dermed må sikre seg moglege bevis. Det andre er spørsmålet om ein kan kjenne seg trygg for at private og viktige opplysningar om ein sjølv er sikra mot å bli utnytta av uvedkomande. Eg meiner det er graverande at Høgre og Arbeidarpartiet går inn for å innføre eit EU-direktiv som dette utan å problematisere meir risikoen for misbruk av den lagra informasjonen. Og då er ikkje eg nødvendigvis mest bekymra for at staten og politiet skal gjere det. Men det finst andre miljø og enkeltpersonar som kan ha interesse av å grave i informasjon, og ingen system er tette. Det tredje eg vil nemne, er moglegheita dei kriminelle har til å unngå at kommunikasjonen deira blir lagra. Det er vanlege folks trafikkdata som er lette å lagre. Men dei med lovstridige hensikter vil alltid finne måtar å kommunisere på som ikkje lèt seg lagre. Det at det er såpass få saker som blir oppklarte ved bruk av trafikkdata – trass alt – kan tyde på at det er nettopp det som skjer. Så vil eg over til det prinsipielle, til noko så grunnleggjande som personvernet og ytringsfridomen. Det handlar om retten til å kunne leve livet vårt fritt for overvaking og retten til å bevege oss og ytre oss fritt. For å ha denne retten må vi ha tillit til at det vi seier, og den kommunikasjonen vi har for oss, ikkje kan bli misbrukt. Altså: Er folk flest frie til å kommunisere med andre dersom vi manglar tillit til at lagra trafikkdata skal vere sikra mot misbruk? Kjeldevernet er relevant i så måte. Det er ikkje rettsstaten verdig at innbyggjarane ikkje kan tipse politi og journalistar utan å vere urolege for å bli avslørte som kjelda. Eg fryktar at det blir vesentleg færre tips i framtida, og at datalagringsdirektivet vil forhindre at vitne til hendingar og enkeltpersonar med viktig informasjon, ikkje tør å melde frå. Teknologien utviklar seg som kjent stadig, og det er mykje bra i det. Når teknologiutviklinga på mange område går framom utviklinga av lovverket, må vi ha ei bevisst haldning til kva slags bruk vi skal tillate og ikkje av teknologiske nyvinningar. Vi må tore å seie nei. Det er ikkje alt teknologien mogleggjer som faktisk bringar oss og samfunnet framover. Partia i personvernalliansen, som Senterpartiet er ein del av, ønskjer å setje nokre grenser. Vi ønskjer at utviklinga kjem til samfunnsmessig nytte, og ikkje at ho blir ein trussel mot grunnleggjande verdiar som ytringsfridomen, bevegelsesfridomen og personvernet. Datalagringsdirektivet er ein slik trussel.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Eg har i handa mi brevet frå Justis- og politidepartementet til Stortinget sin transport- og kommunikasjonskomité. Det kom natt til tirsdag den 29. mars, og det var konstituert justisminister Grete Faremo som underteikna det. Ho skriv m.a.: «De økonomiske konsekvensene ved domstolsbehandling(pkt. 7) og Datatilsynets nye oppgaver(pkt. 9) (pkt. 7) (pkt. 9) Det vil altså seie at før behandlinga er vi ikkje kjende med dei økonomiske konsekvensane av avtalen mellom Arbeidarpartiet og Høgre. Sidan det no om nokre timar etter alt å døme vil bli eit vedtak i denne salen, kunne det kanskje vore på sin plass at me var kjende med dei økonomiske konsekvensane av denne avtalen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Eg er glad for det spørsmålet. Det er ikkje nødvendigvis det å bruke pengar på personvern me er negative til, men me vil gjerne vite kor mykje det er snakk om. Me fekk altså framlagt ei avtale 17 minutt før me skulle gi frå oss innstillinga vår. Og så får me moglegheit til å stille spørsmål til departementet: Kor mykje kostar dette? Det einaste me får som svar, er at det blir svært dyrt. Skal me drive forsvarleg saksbehandling på dette? Kva er svært dyrt? Det er det spørsmålet me stilte oss. Da meinte me det var heilt naturleg at me hadde teke oss meir tid for å kunne gå nærare inn i dette, for å få vite kva som ligg bak orda til departementet, til regjeringa. «Svært dyrt» var altså ikkje ord me kunne halde oss til. Me ville ha ei forsvarleg saksbehandling.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
I likskap med representanten Werp lytta eg med interesse til riksadvokaten da me hadde høyring i komiteen. Eg synest riksadvokaten var ein av dei få som verkeleg evna å sjå denne saka frå to sider. Sjølv om riksadvokaten konkluderte med eit ja til datalagringsdirektivet, tok han òg opp dei problematiske sidene knytte til personvernproblematikken her. Det er klart at noko av det som det har vore stilt spørsmål ved når det gjeld direktivet, er kva for nytte det har. Vil dette kunne fange dei store i nettet til politiet? Eller vil det ikkje? Eg registrerer at her er det enkelte som er veldig tydelege på at det er nettopp det dette direktivet ikkje vil gjere. Når denne kunnskapen ligg på bordet, er det nettopp dei store som vil snike seg unna, og det er på ein måte dei småkriminelle som i staden blir tekne.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Som representanten Dagfinn Høybråten har gjort greie for tidlegare frå denne talarstolen, har Kristeleg Folkeparti vore villig til å vere med på lagring av IP-adresser. Me har vore i god dialog med partiet Høgre for å få til ei heilskapleg avtale. Dessverre lykkast me ikkje i det arbeidet. Men representanten Bratli framhevar nettopp ei utfordring knytt til barn. Som representanten Bratli er godt kjend med, ligg det to utsegner i innstillinga frå transportkomiteen. Den eine er frå Redd Barna, som peikar på at datalagringsdirektivet ikkje er eit godt verkemiddel. Den andre er frå barneombodet, som peikar på at ein bør bruke andre verkemiddel nettopp for å kjempe mot denne typen kriminalitet. Kristeleg Folkeparti og personvernalliansen har valt å lytte til Redd Barna og til barneombodet, for me trur at det vil kunne gi eit tryggare samfunn.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Eg er glad for at ein i Arbeidarpartiet ikkje er immun mot å bruke vetoretten i EØS-avtalen. Eg er òg sikker på at utanriksministeren er klar over det som står i innstillinga frå utanrikskomiteen, der Arbeidarpartiet og Høgre antydar at norsk EØS-veto berre gjeld for forhold der Noreg har særinteresse. Det er ei tolking av EØS-avtalen som ikkje Kristeleg Folkeparti er kjent med, at det finst restriksjonar på kva vi kan leggje ned veto på i forhold til EØS-avtalen. Derfor ber eg om at utanriksministeren bekreftar Kristeleg Folkeparti sin måte å sjå på EØS-avtalen på. Det er Stortinget som fullt og heilt bestemmer kva for lover ein legg ned eventuelle veto til, og det er ikkje noko krav om at Noreg eventuelt skal ha særinteresse.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Statsråden viste til proposisjonen side 125, om krypteringskostnadene. Det er jo fleire parti som har stilt spørsmål nettopp om dette, da avtalen mellom Arbeidarpartiet og Høgre blei offentleggjord. Frå fagdepartementet blei det da svart: «Oppsummeringsmessig vil forslagene i avtalen mellom Arbeiderpartiet og Høyre medføre svært høye kostnader og være meget utfordrende å gjennomføre.»(…) (…) Så mitt spørsmål er da til ministeren som er ansvarleg for konkurranse: Vil ho sikra at me får ein god konkurranse? Vil det ikkje vere naturleg at tilbydarane ikkje må ta kostnaden slik at dette ikkje går ut over konkurransen, særlig dei små tilbydarane?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-04-04:
Eg vil òg trekkje fram representanten Michael Tetzschner sitt innlegg. Det var veldig prinsipielt, og eg vil seie at me i dag – for ein gongs skuld – fekk høyre ein Høgre-representant halde eit innlegg basert på Høgre sitt prinsipprogram. Det representanten Michael Tetzschner sa, var bl.a. at Stortinget i dag vedtek ein lov om å påleggje alle som tilbyr offentlege telekommunikasjonar og Internett-tenester, å lagre trafikkdata med tanke på seinare straffeforfølging utan at det ligg føre konkret mistanke.Tetzschner sa òg at data skal lagrast i seks månader, utan annan grunn enn at staten, først og fremst representert ved politiet, er interessert i at opplysningane er tilgjengelege. Eg synest innlegget frå Tetzschner viste noko av heilskapen i denne debatten, og eg har lyst til å trekkje det fram når eg oppsummerer. Saksordføraren, Schou, og representanten Bjørnflaten vil eg gi ein visitt når det gjaldt saksbehandlinga i komiteen. Det er jo ikkje slik at det har vore ei dårleg saksbehandling fram til framlegginga. Nei, eg vil seie at det har vore ei god behandling av saka. Men paradokset var at da ein avtale i sin heilskap blei lagd fram, var det 17 minutt til me skulle ha komitémøte. Da er det jo heilt naturleg å stoppe opp og spørje: Kor lang tid treng me for å sjå på den delen? Det er jo det som blir paradokset. Det er heilt rett, som representanten Schou og Anne Marit Bjørnflaten sa, at det hadde vore einigheit om framdriftsplanen. Men dette blei jo snudd da me fekk så kort tid til å gå gjennom det. Da valde fleirtalet – og det har dei lov til – å presse gjennom den framdriftsplanen. Men eg synest det viser eit dårleg politisk skjønn i ei sak som me har brukt så lang tid på å behandle. Kvifor skulle me ikkje bruke den nødvendige tida til å behandle den delen på ein god måte? Så vil eg berre gi ei kort stemmeforklaring frå Kristeleg Folkeparti, Senterpartiet, SV og Framstegspartiet si side. Desse partia seier bl.a. i Innst. 289 L for 2010–2011 at me «registrerer at Dokument 8:103 LS(2010–2011) er ment å være et alternativ til innføring av datalagringsdirektivet i norsk rett». (2010–2011) Dette er Venstre sitt Dokument nr. 8-forslag. På same måten vil me òg be om at forslaga frå Trine Skei Grande på vegner av Venstre blir lagde ved protokollen. Me ønskjer ikkje å stemme for dei, fordi me meiner at me har gitt ei grundig utgreiing i innstillinga om saka om datalagringsdirektivet.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-04-04:
Fremskrittspartiet har i kjent stil gått høyt på banen i denne saken. Problemet deres er at de er offensive på begge banehalvdeler samtidig. Det er ingen god kombinasjon. Kompaniskapet med SV i tilknytning til kriminalitetsbekjempelse, og for den del i tilknytning til personvern, klinger ikke godt i mine ører. Samtidig har Fremskrittspartiets landsstyre prøvd seg på kriminalitetsbekjempelse, hvor omfattende romavlytting og DNA-registrering syns å være mottoet. Alle instanser innenfor påtalemyndighet og politi ber om dette verktøyet i sitt arbeid mot alvorlig kriminalitet og for å trygge hverdagen for folk flest. Arne Johannessen i Politiets Fellesforbund stiller spørsmål ved grunnlaget og kompetansen ved å overprøve politiets faglige vurderinger. Derfor fortsetter jeg litt der Bjørnflaten slapp: Hvordan kan Fremskrittspartiet sette politiets vurderinger til side? Og hvorfor mener Fremskrittspartiet og Hoksrud at partiet er bedre egnet til å se dette enn politiet selv og kan definere deres behov?