Jens Stoltenberg (Arbeiderpartiet), 2003-02-20:
Først en liten merknad til representanten Hagens kommentar til min replikk. Jeg mener at Hagen der konstruerer problemer, i den forstand at det er selvsagt og åpenbart og mange ganger uttalt både fra meg og andre fra Arbeiderpartiet at det er Sikkerhetsrådet som til slutt fatter et vedtak om hvorvidt våpeninspeksjonene skal fortsette. Våpeninspektørene arbeider jo på mandat fra og på vegne av Sikkerhetsrådet. Det jeg gav uttrykk for, er at Norge skal ha en selvstendig mening og en selvstendig oppfatning, og vår holdning og vår oppfatning er at disse våpeninspeksjonene bør fortsette så lenge det er meningsfylt. Det er nettopp den nyansen jeg er opptatt av å få fram: Det er helt riktig og viktig å respektere de vedtak Sikkerhetsrådet gjør, samtidig er det viktig å ha en selvstendig oppfatning om hvilke vedtak Sikkerhetsrådet bør fatte. Vår holdning er da at Sikkerhetsrådet bør fatte vedtak som innebærer at våpeninspeksjonene fortsetter så lenge det er meningsfylt. I en vurdering av hvorvidt det er meningsfylt å fortsette, er det selvfølgelig avgjørende hvilke vurderinger og synspunkter våpeninspektørene selv måtte gi uttrykk for, om de selv vurderer at det er meningsfylt å fortsette. Utenriksministeren brukte størsteparten av sin redegjørelse til å snakke om den aktuelle situasjonen i Irak. Jeg vil også vie mitt innlegg til det spørsmålet og la de andre spørsmålene ligge. Forrige helg gikk 60 000 mennesker i tog for fred i Oslo, og det var demonstrasjoner mange andre steder i Norge og mange andre steder i verden. Dette er sterkt uttrykk for den frykten folk føler for en eventuell krig mot Irak. Jeg deler den frykten. Bruk av militærmakt fører til lidelser for sivile, tap av menneskeliv og fare for nye konflikter. Det er nettopp derfor det er så viktig for verdenssamfunnet å bidra til at vi kommer fram til en fredelig løsning på denne konflikten. Og det er nettopp derfor det er så viktig at det er FNs sikkerhetsråd som håndterer hele saken. Bare FN kan forsikre om at alle politiske og diplomatiske løsninger er forsøkt først. I sin redegjørelse for Sikkerhetsrådet forrige uke gav Hans Blix uttrykk for at våpeninspektørene kan gjøre mer dersom de får mer tilgang til bl.a. tekniske hjelpemidler. Han uttrykte også at det var en viss forbedring i Iraks vilje til samarbeid. Irak har nå også akseptert at våpeninspektørene får bruke U2-fly i sitt arbeid. Det er derfor tydelig at FNs press på Irak virker, og det kan tyde på at Irak begynner å forstå alvoret. Det er nå viktig at våpeninspektørene får den tid de trenger. Norge må si klart fra om at vi mener tiden ikke er inne for militære aksjoner. Samtidig vet vi at våpeninspektørenes muligheter til å lykkes forutsetter at FNs press på Irak opprettholdes. Dette var også det klare budskapet fra EUs 15 medlemsland da de tidligere denne uken vedtok en felles uttalelse. Uttalelsen understreker at EUs mål er en full og effektiv avvæpning av Irak, og at krig er siste utvei. Dette er en holdning som er helt i tråd med det Arbeiderpartiet ved mange ulike anledninger har gitt uttrykk for. Utenriksministeren sa i sin redegjørelse at det er FNs sikkerhetsråd som må håndtere konflikten i Irak, og at det er Regjeringens politikk å gjøre alt som er mulig for å oppnå en fredelig løsning på konflikten. Det er vi helt enig i. Derfor må Norge ikke bare avvente vedtak i FN, vi må også ha en mening om hva som bør gjøres, og vi må aktivt bidra til at alle mulige fredelige løsninger blir forsøkt. Vi mener at dersom våpeninspektørene finner masseødeleggelsesvåpen, må det først og fremst føre til et arbeid for en politisk avtale med Irak om full avvæpning. Det er ikke slik at funn av masseødeleggelsesvåpen automatisk betyr krig. Vi vet at situasjonen for sivilbefolkningen i Irak er svært vanskelig. Arbeiderpartiet har gått inn for at Norge yter humanitær bistand, og at vi allerede nå, i lys av faren for krig, gir humanitær bistand for å forebygge unødvendige lidelser for sivilbefolkningen. Hvis vi mener at det er riktig at vi forbereder oss ved å planlegge defensive tiltak til forsvar for Tyrkia i tilfelle en krig, må det også være riktig å planlegge og forberede seg humanitært i tilfelle en krig. Vi mener at vi bør gjøre begge deler.