Ane Sofie Tømmerås (Arbeiderpartiet), 2001-05-21:
Tiden rundt årtusenskiftet tror jeg kommer til å stå igjen som reformenes tid innenfor justissektoren, og reformene er helt nødvendige, for mye – ja det meste – har stått stille gjennom hundrer av år på denne sektoren. Det gjelder lovverket, det gjelder organiseringen, og det gjelder prinsipper. Men samfunnet har jo ikke stått stille i den samme tiden, og heller ikke utviklingen innenfor justissektoren, på tross av at rammene har vært ganske like. Det måtte en arbeiderpartiregjering til for å få utløst de endringene som vi ser nå. Det måtte en arbeiderpartiregjering til for å makte å få fram de mange ulike forslagene, som mange så var nødvendige i forhold til samfunnsutviklingen. Det kjente og bestående er trygt, men vi kan ikke møte morgendagens utfordringer med gårdsdagens opplegg. Forandringer er utrygge. Det fins ingen fasitsvar, og resultatene får vi først se senere. Derfor er ikke avgjørelsene og vedtakene alltid enkle, men endringene må allikevel gjøres, og de evner heldigvis Arbeiderpartiet å foreslå. Vi har som kjent vedtatt Politidirektorat, vi har nettopp nå i dag vedtatt nye politidistrikter, vi har for kort tid siden vedtatt en helt ny lov om straffgjennomføring, med helt nye prinsipper, og når det gjelder domstolen, det tredje leddet innenfor justissektoren, er vi i gang med å se på administrasjonen av domstolen – vi skal behandle saken i neste uke – hvor vi går gjennom grunnleggende temaer for å sikre kvalitet og uavhengighet i domstolen. Dessuten er det satt ned et utvalg som ser på de sivile oppgavene, for å se på den nesten hundre år gamle lovgivningen på det området innenfor domstolen, og nå altså førsteinstansdomstolen, herreds- og byretten, den som de fleste av oss kjenner og bruker, og som har den store andelen av saker. Og nettopp derfor er det så viktig at den fungerer bra. Vi kan trygt si at den har store utfordringer, det gjelder både antall oppgaver og innholdet i den dømmende virksomheten. Det er bra at det nå legges opp til større grad av rendyrking av hovedoppgaven her, nemlig den dømmende virksomheten og konfliktløservirksomheten. Det skal bli spennende å se resultatene av rettsmeglingen når den sannsynligvis blir utvidet. Av hensyn til rettstryggheten og likebehandling er det viktig at det er domstolene som fortsetter å være det sentrale konfliktløserorganet i samfunnet vårt. Det betinger service, det betinger publikumsvennlighet, og heldigvis er tilgjengeligheten til domstolene i dag også etter denne reformen større enn hva den var for noen år tilbake, fordi teknologien gjør at det er få som møter opp personlig. Domstolene har også et tidskrav på seg, det å få saken kjapt ut av verden. For straffesaker har jo det sin opplagte forklaring i at effekten er større, jo fortere dommen kommer, og for sivile saker fordi man er avhengig av at man får avgjørelsen fort for å kunne møte konkurransen fra andre private løsninger. Innholdet i oppgavene blir stadig mer komplisert. Det er stadig større innslag av internasjonal rett, og sakene blir stadig mer kompliserte. Advokatene, aktørene i rettssalen, spesialiserer seg, og da kan det være fristende for domstolen og dommerne å gjøre det samme. Men det er full enighet om at det er svært viktig at dommerne fortsetter å være generalister. Rettsområdene må ses i sammenheng, man må sikre en allsidig vurdering og sørge for likhet for loven, også på tvers av rettsområdene. Det dommeren er spesialist i, er jo verktøyet, jusen, og så får partene servere de spesielle argumentasjonene – ekspertisen får komme fra mer bruk av sakkyndige og fagdommere. Komiteen slutter seg derfor til at det skal være svært god grunn for å videreføre særdomstoler og ikke minst for å opprette nye. Men noen steder er det mange av én type saker som gjør at domstolen blir veldig god på og kanskje spesialist i én type saker, men det er jo dermed likevel ikke en særdomstol. Det vil f.eks. komme til å gjelde for domstolen som vi oppretter i Indre Finnmark. Der lever det mange samer. Samer bruker i dag domstolen i mindre grad enn andre, fordi tilliten ikke er like stor. Det er språkbarrierer, kulturbarrierer, og da er det viktig med en domstol som en vet forstår deg. Nå skal jeg ikke sammenlikne østfoldingene med urbefolkningen i Finnmark, men også i Halden politidistrikt har domstolen blitt spesialist på et område, nemlig grensekriminaliteten. Derfor kan det være …(Presidenten klubber.) (Presidenten klubber.)