Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2003-12-15:
La meg innledningsvis si at det ikke må være tvil om at jeg fremdeles mener at det bør være åpenhet rundt finansieringen av og gaver til de politiske partiene. Det er nå et år siden vi behandlet et lignende forslag fra Arbeiderpartiets leder og nestleder, henholdsvis Stoltenberg og Solberg. Denne gangen er det representanten Giske som alene står bak et forslag som er litt forskjellig fra det foregående. Forslaget fra Giske er også forskjellig fra det forslaget som Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre fikk flertall for i Stortinget i fjor. Det var Arbeiderpartiet som ivret mest for at det måtte settes ned et utvalg som skulle se på partienes inntekter. Vi respekterte selvsagt flertallet, og vi er villig til å vente på utvalgets innstilling. Jeg registrerer med interesse at beløpsgrensen i forslaget fra representanten Giske nå er økt til kr 20 000. Det er sammenfallende med dagens lov, som forslagsstiller Giske har kritisert i brede ordelag i pressen. Jeg har også merket meg en variant av flertallsinnstillingen fra Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre i fjor, om at støtte i form av kontante og ikke-kontante bidrag er tatt med, men spesialregelen om oppgivelse av samlet bidrag fra arbeidslivets organisasjoner er utelatt, likeledes regelen om at det sammen med regnskapet skal legges fram erklæring om at partiet ikke har avtaler om gjenytelser. Jeg bare nevner det. Jeg viser ellers til Innst. O. nr. 28 for 2002-2003. I innstillingen har et flertall fra Høyre, Kristelig Folkeparti, Fremskrittspartiet og Venstre et forslag om en rekke endringer som loven bør inneholde, som vil sikre at allmennheten og pressen får fullt innsyn i hvem som gir partiene bidrag. Og prinsippet er enkelt: Alle bidrag fra alle bidragsytere til alle ledd av partiene skal opp på bordet. Enklere kan det ikke bli. Partifinansieringsutvalget ble nedsatt før representanten Giske fremmet sitt forslag og er allerede i gang med arbeidet. Innstillingen skal foreligge i oktober neste år. En enstemmig finanskomite går i finansinnstillingen for budsjettet 2004 inn for at alle spørsmål knyttet til partistøtte og partifinansiering må avvente Partifinansieringsutvalgets innstilling. Arbeiderpartiets representanter i familie-, kultur- og administrasjonskomiteen mener at de ikke kan vente på at utvalget, som de selv har nedsatt, skal komme med sin innstilling. I finanskomiteen mener altså Arbeiderpartiets representanter at de skal vente på utvalget. Det er innlysende at Arbeiderpartiets representanter har problemer med å koordinere sine meninger om sitt eget forslag. Vi synes også at forslaget er litt lite gjennomtenkt på minst to områder. For det første: Forslaget ignorerer utredningsinstruksens krav om at lovforslaget skal utredes og sendes ut på høring i samfunnet. Både Arbeiderpartiet og SV bruker argumenter om mer demokrati og offentlighet, samtidig som de vil vedta et lovforslag rett over bordet, uten utredning og uten at de berørte partene i samfunnet skal få si sin mening. Det andre punktet som viser at forslaget er lite gjennomtenkt, er at Arbeiderpartiet vil gi loven en reell tilbakevirkende kraft. Jeg er tilfreds med at det er flertall i komiteen for å avvise representanten Giskes forslag og et flertall for å avvente innstillingen fra Partifinansieringsutvalget, hvor det vil bli foretatt en bred gjennomgang. Jeg mener at det er det eneste fornuftige og forsvarlige i denne sammenheng. Å vedta lover handler om å skape forutsigbarhet, og det handler om å ha skikkelige prosesser hvor de som blir berørt, får muligheten til å bli hørt. La det være klinkende klart at Høyre ønsker full åpenhet. Representanten Giskes gjentatte terping på det motsatte faller på sin egen urimelighet. Jeg viser i den sammenheng til Innst. O. nr. 28, som jeg nevnte i sted. Terpingen blir jo ikke sannere selv om den gjentas gang på gang.