Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2002-05-21:
Nærings- og handelsministeren innledet sin redegjørelse ved å vise til hvordan EU gjennom Lisboa-strategien og handlingsplanen eEurope satser på IT for å nå helt sentrale mål for samfunnsutvikling og økonomisk vekst. Planen «eEurope – et informasjonssamfunn for alle» fikk full tilslutning fra medlemslandene. Hvorfor det? Jo, fordi i verdensøkonomien må den tradisjonelle industriens dominans vike for et nytt sett av spilleregler, informasjonssamfunnets regler. Kommisjonen har lenge innsett viktigheten av raskt å komme inn i den digitale tidsalder og utnytte de nye mulighetene, og ikke minst: Man ønsker ikke lenger å komme i bakleksa konkurransemessig i forholdet til USA, fordi man der i langt større grad enn i Europa har maktet å omsette den nye teknologien til produktivitetsvekst. Den amerikanske sentralbanksjef Alan Greenspan har ofte minnet om hvordan investeringer i produktivitetsfremmende teknologi har økt produktiviteten i det amerikanske samfunn så sterkt at den motvirker det inflasjonspress som skapes av økt forbruk. Business Week har anslått at høyteknologiindustrien bidrog til inflasjonen med minus 5 pst., dvs. at disse næringene skapte en direkte indirekte deflasjonseffekt, som bidrog til å redusere den totale inflasjon i USA. Med alle de positive resultater og erfaringer man har høstet, er det viktig at også Norge kjenner sin besøkelsestid. Vi må ta de nødvendige virkemidler i bruk for at Norge skal hevde seg som en IT-nasjon. En av de største utfordringene landet har i den forbindelse er knyttet til fornyelsen av offentlig sektor. Hvordan kan vi utnytte nye teknologiske løsninger som gjør AS Norge billigere å drive? Dette er svært viktig fordi kostnadene med en voluminøs offentlig sektor belaster verdiskapende virksomheters konkurranseevne. Veksten i offentlig sektor og sentraliseringen av samfunnet har skapt en rekke stordriftsulemper i form av byråkratisering, kostnadsvekst og økende avstand mellom beslutningstaker og dem det gjelder. Her kan informasjonsteknologien fungere som et verdifullt instrument for å motvirke slike ulemper. Målet må være å bryte ned hierarkiene og å organisere samdriftsløsninger i nettverk, forbedre det offentlige tjenestetilbudet til befolkningen og oppnå økt kostnadseffektivitet. Det er en kjensgjerning at norsk næringsliv ikke har maktet å bruke informasjonsteknologien til å styrke konkurransedyktigheten på lik linje med en del andre vestlige land. En forutsetning for å lykkes er at næringen gis gode rammevilkår. En standardisering av skatte- og avgiftsregimer på tvers av landegrensene er et viktig element i dette. De siste ti årene har vi få eksempler på vellykkede kunnskapsbedrifter som blir i Norge. Noen av hovedproblemene ligger i formuesskatten og opsjonsbeskatningen. Vi må være klar over at de konkurrentene vi indirekte er med på å bygge opp i utlandet gjennom oljefondets investeringer, ordner sine aksjeopsjoner uavhengig av norsk beskatning, og betaler heller ikke sin formuesskatt på plasseringer i Norge. Dette gjør det spesielt viktig å ha både lønns- og skattevilkår som gjør det mulig å beholde de beste bedrifter og den avanserte arbeidskraften i Norge. Bredbåndsutbyggingen viser seg å ta lengre tid, både i Norge og en del andre vestlige land, enn det man hadde beregnet, og det er flere grunner til det. Fremskrittspartiet er enig med Regjeringen i at markedet i størst mulig grad bør ta seg av og fatte beslutninger om investeringer i bredbåndsinfrastruktur. Konkurranse og etterspørsel må være viktige elementer for å styre utviklingen av infrastrukturen for bredbånd. På den måten blir kostnaden for brukerne ikke høyere enn strengt tatt nødvendig. Det er videre positivt at Regjeringen vil stimulere til tidlig etterspørsel gjennom skoler, modernisering av offentlig sektor og andre tiltak som ligger innenfor rammen av EUs regelverk. Det er viktig å holde et nødvendig tempo og benytte et spekter av virkemidler både når det gjelder etterspørselsstimulering og rammebetingelser som oppmuntrer til utbygging av bredbåndsnettet. Hvordan Regjeringen vil håndtere dette, er ikke blitt grundig konkretisert i redegjørelsen. Fremskrittspartiet mener det er viktig å være offensiv på dette området, og vil støtte et Dokument nr. 8-forslag i komiteen om at Stortinget får seg forelagt en egen sak om bredbåndspolitikken.