Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2014-05-27:
Man tror det ikke før man ser det. Det er uskyldige barn som blir utsatt for vold og overgrep – og til og med drept – av personer som skal gi dem trygghet og beskyttelse. Det er i grunnen uutholdelig å tenke på. Det mest grunnleggende og aller viktigste for meg som barneminister er å beskytte barn. Barn skal ha gode og trygge liv. De aller fleste i vårt land har det, men både forskning og flere konkrete saker viser at dette ikke er hele bildet. Jeg har lyst til å takke interpellanten for å løfte dette temaet. Før jeg går videre, har jeg lyst til å komme inn på en del ting. En ny studie fra Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress, NKVTS, viser at omfanget av vold i nære relasjoner og voldtekt er stort. Selv om denne undersøkelsen ble gjennomført blant voksne mellom 18 og 75 år, viser den dessverre at alvorlig fysisk vold og grove seksuelle overgrep starter i tidlig barnealder. Det er viktig å huske at bak alle disse tallene, er det mennesker. Så mye som 30,2 pst. svarer at de har blitt utsatt for lugging, klyping, risting eller slag fra foreldre eller foresatte i barndommen. 5 pst. har opplevd alvorlig vold. Disse oppgir at de har blitt banket opp, sparket og eller slått med knyttet neve av sine egne foreldre. Hver tjuende kvinne og hver hundrede mann oppgir i denne undersøkelsen at de har blitt voldtatt ved bruk av makt eller trusler om skade, før de fylte 18 år. Én av ti kvinner og én av tretti menn rapporterte om seksuell kontakt med en minst fem år eldre person før fylte 13 år. 4 pst. kvinner og 1,5 pst. menn hadde opplevd seksuell omgang før fylte 13 år. Det kalles seksuell omgang når den seksuelle kontakten innebar forsøkt eller gjennomført inntrengning i skjeden. Voldtekt og seksuell kontakt før 13 år ble hovedsakelig begått av personer som barna kjente. Det disse tallene viser, og som interpellanten påpeker, er at vi har å gjøre med et stort problem. Det er et samfunnsproblem, og det er også et folkehelseproblem. Det er altfor mange barn og ungdom som utsettes for vold og overgrep – barn som får sin barndom ødelagt her og nå, og ikke minst ungdomstid og ofte voksenliv. Det at så mange opplever vold og overgrep som barn, og ofte fra sine egne omsorgspersoner, kan vi som samfunn ikke tillate. Vi må hjelpe dem som rammes, og vi må forhindre at nye barn rammes. Krenkede barn blir syke voksne. Derfor vil regjeringen styrke det forebyggende arbeidet. Tidlig innsats og samarbeid på tvers av ulike virksomheter må til. Barn, ungdom og deres foreldre skal møte et tilgjengelig tjenesteapparat Førskolelærere, lærere, helsesøstre, ansatte på familievernkontor, politi, fastleger og barnevernet skal ha tilstrekkelig faglig skjønn til å oppdage og snakke med barn som ikke har det bra, og som bærer på vonde opplevelser. De skal ha mot til å handle. Tjenestene skal aktivt jobbe for å forebygge vold og seksuelle overgrep. Jeg har lyst til å gi honnør til den forrige regjeringen, som la fram en strategi for å bekjempe vold og seksuelle overgrep mot barn og ungdom, Barndommen kommer ikke i reprise. Strategien ble lansert av Stoltenberg II-regjeringen rett før den gikk av. Strategien inneholder 42 tiltak. Regjeringen følger nå opp planen, og arbeider med å videreutvikle dette feltet i løpet av denne stortingsperioden. Som interpellanten var inne på, er dette et arbeid som foregår i flere departement. Sammen med kunnskapsministeren, justis- og beredskapsministeren og helse- og omsorgsministeren, som alle har et individuelt ansvar, arbeider jeg for å finne den beste og mest effektive måten å følge opp utfordringene og tiltakene som ligger i strategien. Om det vil ta form som en handlingsplan, har vi ennå ikke konkludert med. Men det som er helt sikkert, er at dette viktige arbeidet skal fortsette. Det er viktig at vi følger opp tiltakene på en god nok måte – at det ikke bare blir en handlingsplan fordi det er en handlingsplan. Det er som sagt en rekke gode tiltak i strategien. Den står støtt på fire ben: Den skal forebygge, avdekke, behandle og utvikle forskning og kompetanse om barn som blir utsatt for vold og overgrep. Barn er mer utsatt enn voksne. De kan krenkes på så mange områder: på nett, i venneflokken, av voksne de stoler på i fritiden, på skolen, av kjærester, av søsken – listen er dessverre lang. I likhet med interpellanten er jeg utålmodig på dette området. For meg er det de konkrete resultatene som er det viktigste. Derfor har regjeringen innført følgende innsatspunkter for 2014: Voksne som er i kontakt med barn i sitt daglige virke, må lære å snakke med barn om vanskelige temaer. Både fagpersoner, barn selv og ulike ideelle organisasjoner har lenge etterlyst at barn må lære om vold og seksuelle overgrep på skolen, og at voksne må kunne møte barn som bærer på en vond hemmelighet. Derfor styrker vi kommuneansattes kompetanse – på tvers av tjenester – i å samtale med barn. Helse- og omsorgsministeren og jeg bevilger til sammen midler på ca. 4,9 mill. kr til denne kompetansehevingen. De regionale sentrene om vold, traumatisk stress og selvmordsforebygging har fått i oppdrag å få på plass et tverrfaglig opplæringsprogram. Når dette er ferdig, er det fylkesmannen som skal administrere opplæring av ulike faggrupper i kommunene. Vi har også igangsatt et samarbeidsprosjekt mellom stiftelsen Alternativ til Vold og Bufdir – som er direktoratet – om å styrke kompetansen og øke behandlingskapasiteten for unge voldsutøvere og barn som er utsatt for overgrep i nære relasjoner. Hovedvekten av dette arbeidet vil bli lagt til familieverntjenesten, som er en høykompetent tjeneste med lav terskel. I kommuneproposisjonen for 2014 har regjeringen også foreslått å styrke arbeidet med psykisk helse, rus og helsestasjons- og skolehelsetjenesten med 400 mill. kr. I tillegg har Helse- og omsorgsdepartementet lansert nye retningslinjer for svangerskapsomsorgen. Nå vil alle gravide rutinemessig bli spurt om vold og seksuelle overgrep. På den måten vil vi nå en stor gruppe av befolkningen. Det siste innsatspunktet jeg vil nevne, er et tilbud til førstegangsfødende i risiko. I USA og i England bruker de et veldig godt dokumentert program som heter Nurse-Family Partnership. Det skal nå utprøves i Norge, og med det programmet vil også unge mødre og fedre som har kommet skjevt ut og sliter med sammensatte problemer, få tilbud om tett, langvarig og kvalifisert oppfølging fra spesialopplærte helsesøstre. Hjelpen vil komme inn så tidlig som mulig i svangerskap og vare i flere år. I tillegg trenger barn og unge oppdatert kunnskap om seksualitet og kropp, om fysisk og psykisk vold og om seksuelle overgrep. Kun ved å gi barn og unge slik kunnskap kan vi bidra til at de forstår hva som er uakseptabel atferd. De må selv gis mulighet til å sette ord på vanskelige opplevelser for å kunne si fra og få hjelp. Jeg vil understreke at det er barnevernets ansvar å sørge for at barn og ungdom som lever med vold, får beskyttelse og oppfølging. Derfor er det kommunale barnevernet styrket gjennom flere år, og alvorlige saker skal selvfølgelig politianmeldes og følges opp i rettsapparatet. Jeg har nevnt flere tiltak som er en oppfølging av den forrige regjeringens arbeid med strategien Barndommen kommer ikke i reprise. Dette blir et viktig arbeid som både justisministeren, helseministeren, kunnskapsministeren og jeg skal jobbe med. Jeg har nå i flere møter møtt både barnesykepleiere, barneleger, førskolelærere og helsesøstre for å snakke med dem og forklare hva det er som er så klart i lovverket, hvilke viktige oppgaver de har med å se de barna, og hvilken plikt de har til å melde fra. Men når vi da melder fra, må vi også sikre at de barna blir sett, at de barna får den hjelpen og den oppfølgingen som de har krav på. Vold og overgrep mot barn er et samfunnsproblem og et folkehelseproblem som vi må ta på største alvor. Det er uskyldige barn som krever at vi voksne setter dette høyt på dagsordenen, tar det på alvor og har gode tiltak som gjør at vi kan hjelpe dem. Regjeringen vil intensivere arbeidet den forrige regjeringen startet. Målet er å forhindre at barn og unge utsettes for vold, seksuelle overgrep eller andre krenkelser. Barn og ungdom skal oppleve trygghet og omsorg i hjemmet. De skal kunne føle seg vel i sitt nærmiljø, i barnehagen og på skolen. Trygge barn blir også trygge voksne.