trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-09:
Representanten Stensland var oppe på talerstolen her igjen og argumenterte for at det er klokt å legge ned Norges største akuttsykehus, Ullevål sykehus, på et svært sviktende grunnlag, og der motstanden ikke bare er stor, men økende. Det er ikke rart at folk rundt i Norge er bekymret for helse, sikkerhet og beredskap når ikke engang de som er i gangavstand fra Stortinget her i Oslo, blir lyttet til. Fakkeltog som går utenfor Stortinget, blir ikke engang registrert fra regjeringspartienes side. Flertallet av de folkevalgte i Oslo rådhus, inklusiv tre av fire regjeringspartier, blir ikke lyttet til, de blir bare overkjørt. Regjeringspartiene sier nei, vi vet best, vi vet hvordan dette skal være. Også andre fagmiljø, eksempelvis i Akershus, Legeforeningen i Akershus og også Legeforeningen ved Ahus, advarer på det sterkeste mot de planene som her blir kjørt igjennom. Det er den største sykehusinvesteringen i Norge noensinne, uten en tilstrekkelig økonomisk vurdering, uten en tilstrekkelig konsekvensvurdering av det en går inn for, og uten at en er villig til å løfte fram og vurdere Ullevål som et alternativ for framtiden. Det en ber om, er nettopp hvordan en skal utnytte de ressursene en allerede har, på en best mulig måte, ta vare på Ullevål sykehus. På Ullevål sykehus er det altså ca. 11 000 kvm med enten bygg som er av ny dato, eller som er renovert til dagens standard. Det skal altså bare jevnes med jorda. Istedenfor skal en bygge boliger der, og så skal en ha en gigantisk investering på en tomt på Gaustad som svært mange advarer om at er for liten til en sånn type gigantinvestering. Jeg må også si at jeg er skuffet over at Arbeiderpartiet ikke er villig til å gå inn og i det minste være med på ytterligere utredning i denne saken, men istedenfor legger seg i halen på regjeringen og sørger for å gi klarsignal til en låneramme på nesten 30 mrd. kr gjennom behandlingen av dette statsbudsjettet. Det er uklokt. Det vil kunne ramme viktige investeringer i resten av Helse Sør-Øst og i resten av landet også hvis en sjøsetter dette prosjektet, som ikke har noen god forankring, verken økonomisk eller faglig.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-09:
Her snakker representanten Stensland om å samle fagmiljøet, men det en legger opp til her, er det stikk motsatte. En skal splitte et traumemiljø som er på Ullevål i dag. Det er sterke advarsler fra nettopp dem som står i virkeligheten, fra både fagmiljøet, befolkningen i Oslo og et flertall i Oslo bystyre. I tillegg burde en få fortgang på det som også er viktig: å sørge for et en får Aker som et lokalsykehus for et samlet Groruddalen, både for å kunne ta unna kapasitet som i dag er på Ahus, som er overfylt og har behov for avlastning, men også for å sørge for et bedre helsetilbud for Oslos innbyggere. Vi skal også ta vare på Rikshospitalet med de funksjonene som er i dag. Så må en se på hva som skal gjøre framtiden bedre. Men løsningen som blir valgt nå, er en dårlig løsning for både Oslo og Norge.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-09:
Jeg merker meg at representant etter representant fra regjeringspartiene i mangel på gode argumenter for egen politikk forsøker å skremme med Senterpartiets syn på EØS-avtalen. Da vi fikk EØS-avtalen for 25 år siden, var det 12 medlemsland i EU. Da skulle en kanskje, ut fra den argumentasjonen som blir lagt til grunn fra regjeringspartienes side, forvente at andelen norsk eksport som går til de landene, hadde økt. Men det stikk motsatte har jo skjedd. Andelen norsk eksport som går til de landene, er blitt redusert. Ja, norsk eksportdel i markedet har økt, men norsk eksport til en del andre områder i verden har økt enda mer, både fordi vi har viktige internasjonale kjøreregler gjennom Verdens handelsorganisasjon, og fordi Norge gjennom EFTA har inngått handelsavtaler med en rekke land i verden, noe som har bidratt til at vi har sørget for å utvikle et marked for norsk eksport. Når en hører lovprisningene av EØS-avtalen, skulle en tro at land etter land i verden sto i kø for å inngå i EØS-avtalen. Men etter at Norge ble medlem av EØS-avtalen – hvor mange land i verden er det som er blitt medlem av EØS? Absolutt ikke et eneste land. Men det er mange land som inngår handelsavtaler med EU. Bare i løpet av de siste fem årene har 16 nye land inngått handelsavtaler med EU. Men det er ingen av de landene som har valgt EØS-avtalen. Det er land som har sørget for bedre vilkår for handelen med EU, men som samtidig har vært opptatt av at den modellen som EØS er, er en uklok modell. Vi må både sørge for gode vilkår for handel og sørge for å være herre i eget hus. Vi må kunne sørge for å ha styring over vår egen distriktspolitikk, vår egen energipolitikk og vår egen industripolitikk – viktige rammevilkår for både folk og næringsliv i Norge. Derfor må vi gjøre det som bl.a. Fellesforbundet har tatt til orde for på sitt landsmøte, nemlig få en utredning av alternativer til EØS-avtalen – fordi vi ser hvordan EØS-avtalen i dag griper inn på viktige områder. Den berører norsk handlefrihet og industri- og energipolitikken, men også det norske arbeidsmarkedet. Ja, vi skal ha internasjonalt samarbeid, og vi skal ha internasjonal handel, vi skal styrke internasjonal handel, men vi må samtidig sørge for å være herre i eget hus. Derfor må vi sørge for en ny og bedre avtale med EU, som skal forhandles som et alternativ.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-12-09:
Jeg kunne ikke dy meg når flere representanter fra regjeringspartiene går opp og sier at en ønsker forutsigbarhet for næringslivet og for næringsdrivende – det flertallet som har sørget for innføring av et historisk næringsforbud der en tar levebrødet fra en rekke pelsdyrbønder rundt omkring i Norge, og der det fortsatt etter gjentatte debatter i stortingssalen ikke er avklart hva slags kompensasjon det skal være, og omfanget. Det er smått utrolig. Og til rammevilkår og avgifter: En snakker fint om at en skal ha stabile og gode rammevilkår. Ja, det er ganske utrolig, fra et flertall som har gjort det til sin arbeidsmetode at med stadig økte avgifter skal landet bygges. Det har blitt rekordhøye avgifter i Norge – ifølge finansministeren 6,3 mrd. kr i økte avgifter med dette flertallet. Det er avgifter som rammer folk og næringsliv i hele Norge. Mange av avgiftene har kommet uten forvarsel, uten tilstrekkelig utredning og uten dialog med dem det berører, og så skal en i ettertid med en utredning forsøkt å se på innretningen på avgiftene for at de ikke skal ramme så hardt som de i utgangspunktet har gjort. Et eksempel er avgiften på ikke-alkoholholdige drikkevarer, der en økte avgiftene med over 40 pst. over natten, som en skulle komme tilbake igjen med en utredning av. Den utredningen skulle gjelde deler av avgiften, og nå kommer en altså i statsbudsjettet til å konkludere med at avgiftsøkningen skal stå uforandret. Til tross for at en rekke tradisjonsrike bedrifter i Norge, bryggerier, sliter og opplever røde tall og må gå til oppsigelser, beholder en avgiftsøkningen. Representanten Skjelstad står her og snakker om vilkår for reiselivet. Det flertallet som han er en del av, har sørget for en økning i momsen som rammer reiselivet konkret med 50 pst. På samme måte på transport: Det er ikke bare drivstoffavgiftene som har økt, og som Senterpartiet er opptatt av. Også avgiftene knyttet til buss, tog, trikk, drosje og fly har økt. Det er omtrent bare hvis du skal gå eller sykle at du slipper unna økte avgifter med dette flertallet. Og til det siste, økte CO 2- avgifter som rammer industrien: Ja, da må en før en gjør vedtak i denne salen, sørge for å avklare hvordan innretningen skal være. Det er altså bedrifter som er i sterk konkurranse med utenlandske aktører, som nå må forberede seg på økte avgifter over natten, uten å ha vært i en tilstrekkelig dialog. Det er en uklok næringspolitikk, og det er svært uforutsigbart.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Hvis noen på starten av 2000-tallet hadde sagt at i 2019 kom det på en og samme dag til å være sånn at staten må betale for å drive Bergensbanen, og at staten sitter i en knipe hvor man ikke kan sørge for luftambulansedekning for folk i Nord-Norge, ville man ha ristet på hodet og sagt at så dårlig styring av landet vårt vil det ikke kunne bli. Men det er faktisk der vi har havnet i 2019. Det går en rød tråd fra nettopp Vy til Babcock og mye av det som nå skjer i Forsvaret, for den ideologien som denne regjeringen baserer sitt virke på, har gått i en så virkelighetsfjern retning at man ikke er villig til å ta ansvar for de grunnleggende sikkerhetstjenestene til befolkningen vår. Det er svært alvorlig. Det skjer faktisk i en tid hvor vi som land har historisk mye penger, men vi har en regjering som tar historisk lite ansvar. Det virker som om man ikke ønsker å bruke politikk for å skape tryggere og bedre liv for befolkningen vår. På toppen av det hele har vi historisk mange statsråder som får historisk lite gjort. Vi må sette store spørsmålstegn ved hva Erna Solberg egentlig gjør i denne situasjonen. Det har vært advart over lang tid mot den sviktende luftambulansedekningen i Nord-Norge, og det er en veldig grei ting å få på plass. Landet vårt har fått til langt større og mer kompliserte ting enn å sørge for at folk har tilgang på ambulanse. Et sted må vi sette krav, for det er noen ting som må være på plass. Jeg vil stille spørsmålet: Hadde Erna Solberg noen gang akseptert at ambulansedekningen hadde vært så dårlig i hennes egen by, Bergen? Selvfølgelig hadde hun ikke det. Det er en dyp forskjell i måten å behandle folk på vi nå er vitne til. Regjeringen må stramme seg opp på felt etter felt. Man har ansvar, og det må vi kunne forvente at folk som skal ha ledelsen av landet, faktisk tar.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Etter sju fete år kan det komme sju magre. Og det kan skje mye raskere svingninger enn som så. Det har vi opplevd i Norge. Senest i fjor sommer var det tørke og et ganske så magert år når det kom til korn. I år har det gått bedre. Men Forsvarets forskningsinstitutt er blant dem som nå påpeker at tilgangen til mat kan bli mer usikker i framtiden også for folk i Norge. Det handler bl.a. om klimaendringer, som gjør produksjonen mer usikker, og som Forsvarets forskningsinstitutt også påpeker, mat kan bli en strategisk handelsvare som man ikke uten videre kan få tak i. Dette var tidligere landbruksminister Jon Georg Dale uenig i. Han sa at det var ikke noe poeng å ha beredskap av korn, fordi vi ikke visste hva vi skulle beredskapslagre imot. Men Kristelig Folkeparti var likevel med den rød-grønne regjeringen på et positivt vedtak. Så jeg lurer på: Er Reiten nå enig med de rød-grønne eller tidligere landbruksminister i dette spørsmålet?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Det er avgjørende med matvaresikkerhet for folk enten man bor i et afrikansk land, i et søramerikansk land, i et asiatisk land eller i Norge. Men det konkrete forslaget som Kristelig Folkeparti her stemte for, var nasjonale beredskapslagre for korn – altså å forsterke tryggheten for folk i Norge. Så forstår jeg det nå sånn på representanten Reiten at det ikke har kommet på plass i dette budsjettet på grunn av andre prioriteringer man har gjort. Betyr det da at man kan forvente at Kristelig Folkeparti fortsatt følger opp det felles forslaget som vi da fikk flertall for før Kristelig Folkeparti gikk inn i regjering?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Under første verdenskrig mistet Norge kontrollen langs kysten, bl.a. som følge av ubåtkrig. Rett her i nærheten ble det dyrket poteter som følge av den kritiske mangelen på mat, selv om ikke Norge direkte var i krig. Under annen verdenskrig var vi direkte okkupert og sånn sett hardere rammet av krigen på land, men vi hadde tatt en historisk lærdom og hadde sikkerhet med korn på lager før krigen brøt ut. Det gjorde faktisk at den første perioden av annen verdenskrig var beredskapsmessig lettere å håndtere knyttet til mat. I dag ser vi en regjering som har forlatt de historiske erfaringene. Det går klart fram av papirene som regjeringen har sendt inn til statsbudsjettet, at man har et mer teoretisk forhold til dette. Men er det sånn at Bollestad, som ansvarlig for maten, vil ta på alvor de historiske erfaringene Norge har?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Forskjellen på dette har jeg oppklart for landbruksministeren før. Det er sånn at Norge importerer korn, så forskjellen vil være at vi bare kjøper litt ekstra korn i en periode. Det relevante her er å se på lagringskostnaden. Det andre er som en investeringskostnad. Men tilbake til det relevante, historiske spørsmålet: Historien viser at Norge kanskje er et av landene i verden som er mest sårbart plassert geografisk. Det samme skjedde jo under napoleonskrigene, da Norge ble hardt avskåret og manglet mat på land. Det jeg lurer litt på etter den fine replikkvekslingen med representanten Reiten, er at han ga uttrykk for at Kristelig Folkeparti fortsatt vil følge opp i tråd med det de rød-grønne har vært med på å vedta her. Men vi får nå et annet inntrykk av landbruksministeren, som hevder at dette er fulgt opp. De to tingene kan ikke være mulig på en gang. Enten skal det følges opp mer, eller så er saken ikke fulgt opp.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Det var allikevel en ting jeg stusset på i innlegget til representanten Reiten, for det ble påstått at ved større kriser var det ikke så aktuelt med kornlagring, for da kommer krisen til å være så stor. Men erfaringen fra annen verdenskrig viste at det nettopp var meget relevant å ha ekstra mat på lager, for vi vet at hvis det først bryter sammen i et samfunn og folk er sultne, bryter også samholdet og samfunnsstrukturen sammen. Jeg vil til slutt høre landbruksministerens syn på det. Er kornlagring et aktuelt sikkerhetstiltak i både større og mindre kriser enten det er snakk om klimaendringer eller sammenbrudd av handelsmønstre i verden?
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2019-12-09:
Det har vært mange innlegg i dag fra forskjellige partier om ønsket om å få opp næringsaktiviteten og investeringene. Derfor maner jeg til at vi neste år vedtar en langt mer offensiv pakke på industri og næringsliv. Vi har gjort et viktig bidrag fra Arbeiderpartiets side med å øke investeringene på en lang rekke områder, og setter i gang med en milliardsatsing. Men vi skal videre, og vi håper å få med oss flere partier. På lørdag var det en interessant artikkel i Aftenposten som gikk på de store geografiske forskjellene i mange land. Det som skjer når en taper næringsvirksomhet, bosetting og verdiskaping i andre deler av landet, er at det også vil påvirke framtidsutsiktene for alle land samlet sett, enten det er i Europa eller i andre vestlige land. Da ønsker jeg å dra et lite resonnement, for det er sånn at landet vårt har blitt mer oljeavhengig de siste årene. Det er et større underskudd i handelen med utlandet enn det noen gang har vært. I fjor var vi nede på negative minus 250 000 mill. kr, og det ser ut til at vi kommer til å sette rekord i år. Grunnen til at differansen mellom eksport og import er så viktig, er at det er det som er bidraget til å finansiere velferden i landet på lengre sikt. Mange søreuropeiske land havnet i den knipa at man over tid måtte finansiere velferden gjennom låneopptak. I Norge unngår vi det på grunn av en post på statsbudsjettet som heter bidrag fra oljefondet. Men det er jo det som er kjernen i omstillingen, at vi skal unngå å havne i den klemma når oljeinntektene etter hvert blir mindre. Derfor trenger vi langt kraftigere satsing, og da teller de med, som representanten Dag Terje Andersen var inne på, de konkrete satsingene, enten det er fiskerihavner eller føringstilskudd, om det er tiltak for å bygge bruer i tre for å få opp verdiskaping samtidig som vi bruker penger på samferdselsprosjekt. Alle større eller mindre saker har betydning, og da tenker jeg at om de tre ministrene som er i salen i dag, kan legge inn et lite ekstra gir, skal i hvert fall vi fra opposisjonen bidra til å få opp disse viktige budsjettene. De kan ikke være på det nivået de er på nå hvis vi skal ha velferd å leve av i morgendagen og i årene som kommer.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-09:
Regjeringspartiene forsvarer helseforetaksmodellen, mens Senterpartiet og mange andre er kritiske. Grunnen til det er at modellen baserer seg på målingsbasert styring, der helhetlig og god pasientbehandling kommer i skyggen av stykkprisfinansiering og DRG-poeng. Tunge og viktige beslutninger tas bak lukkede dører i foretaksstyrene, og styremedlemmene må ikke stå til ansvar overfor velgere. Beslutninger som i stor grad angår befolkningen, blir ikke demokratisk behandlet i Stortinget, og det er det vi mener er uheldig. Foretaksmodellen går også altfor langt i å ha et rent forretningsmessig fokus, og pasienter, pårørende og fagmiljøer opplever at penger og inntjening er viktigere enn tjenestene som tilbys. Pasientbehandling må drives med overskudd dersom sykehus skal investere, og sånn skal det ikke være nødvendig å ha det i Norge. Senterpartiet kritiseres for ikke å støtte opp om statlig finansiert eldreomsorg. Det var for øvrig ingen andre partier enn Fremskrittspartiet som i utgangspunktet ønsket en sånn løsning, men en prøveordning har kommet på plass. Landets kommuner ble invitert med, ca. 20 var interessert, men de fleste trakk seg, unntatt seks. Vi mener at dette ikke er en rettferdig ordning, og vi mener at potten skal tilbakeføres til fellesskapet. I vårt alternative budsjett foreslår vi å avvikle prøveordningen fra 1. mai, og vi setter av 666 mill. kr til fordeling mellom alle kommunene i landet. Til slutt: I dag har luftambulansekrisen i nord vært gjenstand for mye debatt, og det er helt på sin plass. Dersom helgens situasjon hadde vært en enkeltstående hendelse hos et selskap som ellers hadde levd opp til forventningene, hadde det ikke vært så sterk kritikk. Hadde helseministeren og regjeringen tatt noen av de sterke signalene som kom i forbindelse med anbudsprosessen på alvor, hadde dette kanskje vært unngått. I debatten under en sak om annullering av anbudet i juni i fjor avviste statsråden påstanden fra Senterpartiet om at Norge hadde en helseberedskap i krise. Statsråden sa også at hans og regjeringens hovedengasjement i saken var å bidra til at befolkningen skulle føle seg mest mulig trygg på at de har normal beredskap. Befolkningen i nord har ikke følt seg trygg siden 1. juli i fjor. Vi visste alle at Babcock skåret dårligere på beredskap enn konkurrenten, men likevel vant anbudet på grunn av lavere pris. Nå, ett og et halvt år etter – etter en nærmest sammenhengende beredskapskrise og mange, mange ekstratiltak – kan man spørre seg om det har vært verdt det.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2019-12-09:
Fiskeriministeren mener – ikke overraskende – at Norge skal satse på havbruk, og det mener jeg er flott. Det er ganske utrolig at vi har passert 100 mrd. kr i år. Samtidig nevner statsråden at det skal gjøres mens vi tar bedre vare på havet, og det er ekstra gledelig. Statsråden nevner ny teknologi og ny kunnskap som viktige satsingsområder og fortrinn i utviklingen framover i Norge og sier samtidig at produksjonen må være mer bærekraftig og gjøres på en miljømessig forsvarlig måte, og det er noe vi støtter fullt ut. Likevel legger statsråden dette fram som om det utelukkende er noe som skal skje i framtiden, selv om vi vet at det finnes utprøvde metoder og utstyr og forskjellige løsninger som er både miljømessig forsvarlig og bærekraftig, sammenlignet med en del av utfordringene man ser i tradisjonell oppdrett. Statsrådens eget parti i Nordland har tatt til orde for bedre tilrettelegging for innovative næringsaktører som har løst utfordringen med lakselus og rømming, og som samtidig kan vise til sterkt redusert dødelighet hos fisken. Vi vet også at avfall fra fisk kan samles opp og gjenvinnes til energi i forskjellige former. Men dersom det ikke legges til rette for at bedrifter som benytter ny teknologi kan få utvikle seg og sørge for at veksten i havbruket skjer på en mer bærekraftig måte, risikerer vi at de flytter ut av landet, og det er vi ikke tjent med. Det vil bli et stort tap for vår næring på mange områder, ikke minst når det gjelder lokale arbeidsplasser i hele landet. Regjeringen og statsråden må ta grep og sørge for at oppdrettere som benytter ny teknologi som ivaretar miljø og fiskevelferd på en ny måte, en annen måte enn vi har sett tidligere, får mulighet til å skape vekst og arbeidsplasser gjennom tildeling av et gitt antall konsesjoner med strengere krav og til en sterkt redusert pris. Flere av regjeringspartiene på fylkesnivå har foreslått dette. Venstre mener at det bør deles ut 50 sånne miljøkonsesjoner. Landbaserte anlegg trenger som kjent ikke konsesjon. Vi mener derfor at miljøkonsesjoner, eller hva man ønsker å kalle dem, til havs må være svært rimelige, sånn at veksten vil skje der. Statsråden har tidligere i svar og i debatter vist til Meld. St. 16 for 2014–2015, og at man der har sagt at prekvalifiseringsvilkår basert på f.eks. særskilt miljøvennlig teknologi, som det her er snakk om, er mindre aktuelt. Men det er nå en del år siden den meldingen kom. Det har vært en sterk utvikling siden da, og vi vet at dette kan fungere. Trafikklyssystem alene løser ikke luseproblematikken, man risikerer at grønne områder raskere blir gule eller røde når veksten der øker raskere enn tidligere. Derfor vil det være riktig å gå inn for miljøvennlig teknologi som et prekvalifiseringsvilkår til f.eks. 50 konsesjoner, og det er nok noe regjeringen vil få støtte for både i egne rekker, hos opposisjonen og i befolkningen.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Me prøver så ofte me kan å ta ein dose Møllers tran i Senterpartiet. Det er sunt for både hjernen og kroppen. Eg må seia at eg vert litt forundra når Høgre framstiller det å effektivisera offentleg sektor, det å kutta ned på statleg byråkrati, som sentralisering. Det er rett at me kuttar noko i Konkurransetilsynet. Det er fordi me meiner at dei klarer å løysa dei oppgåvene dei er sette til å gjera, med 110 mill. kr i staden for 120 mill. kr. Me synest det er unødvendig at me skal ha eit eige valdirektorat for å styra val kvart andre år. Me meiner det er ei oppgåve nokre få folk i departementet greidde veldig bra. Når det gjeld Brønnøysundregistera, har me ei påplussing der, så det er ikkje sånn at me kuttar flatt. I tillegg vil Senterpartiets kommunebudsjett meir enn kompensera talet på arbeidsplassar i kommunane rundt om i landet.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg har nok meir tru på julenissen enn eg har på regjeringa – det må eg ærleg tala innrømma. Når det gjeld EØS, er det me jobbar for no, å få på plass ei utgreiing for å sjå på kva som er handlingsrommet. Det er typisk Høgre å protestera på det. Når me ynskte å få fram handlingsrommet for norske løns- og arbeidsvilkår på norsk sokkel, sa ein: Nei, det er det ingen vits i å greia ut – det finst ingen svar; me har fått svar; det er mogeleg. Når me slåst for å bevara heimfallsordninga, var Høgres løysing: Nei, det går ikkje, her må me strekkja hendene i vêret for Brussel. Me tok kampen, og me vann. Me ynskjer, og har føreslått det for Stortinget – og eg er glad for at me bl.a. sist fekk Arbeidarpartiets støtte på det – at me skal greia ut alternativ til EØS-avtalen. Det har ikkje noko truverde å hevda at Senterpartiet vil setja distriktsarbeidsplassar i spel. Heile vårt parti er jo bygd på at me skal utvikla distrikta.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Når det gjeld partiet sitt truverd, kan me berre seia det me meiner, og så får representanten Skjelstad seia det han meiner. Så får det vera opp til veljarane å vurdera kven dei meiner er truverdige eller ikkje. Når det gjeld vår bruk av klimapolitikk og skog som klimatiltak, meiner eg fullt ut at det er eit altfor lite brukt verkemiddel, og at me har eit stort potensial for å planta, driva og hogga meir skog. Me har ikkje tru på vern som løysing for skog som klimatiltak. Dette skil nok våre to parti ganske betydeleg frå kvarandre. Når det gjeld utslepp frå fiskeflåten: Ja, me ønskjer å redusera utslepp frå fiskeflåten, men me ønskjer ikkje å gjera det på ein måte som rammar andre fiskeripolitiske mål, og heller ikkje på ein måte som ytterlegare bidreg til å strukturera fiskeflåten vår.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg takkar for spørsmålet. Eg har brukt helga på å lesa boka «Hareides fall», så eg føler meg jo veldig inkludert i dei indre prosessane og i det retningsvalet som Kristeleg Folkeparti gjorde der. Og det er klart at hadde ikkje Kristeleg Folkeparti valt å gå inn i regjering med Framstegspartiet, trur eg nok framleis at Senterpartiet og Kristeleg Folkeparti hadde vore allierte i spørsmålet om å etablera beredskapslagring i Noreg. Sjølvsagt skal ein gjera begge delar. Ein skal satsa på landbruksbistand – det er veldig viktig – men som eit rikt land har me òg eit sjølvstendig ansvar for vår eigen beredskap, og korn er svært viktig i så måte. Det vil ikkje ramma nokon at Noreg etablerer beredskapslagring. Min kritikk er at kombinasjonen av dette med produksjon i den tredje verda og velfungerande handelssystem gjev eit resultat som eg synest er ugreitt.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
I distrikta er reiselivsnæringa svært viktig, og ein berebjelke for reiselivet i distrikta er hotella og distriktshotella. Desse har med dagens fleirtal opplevd ein 50 pst. auke i meirverdiavgifta. Representanten har tidlegare, i sitt innlegg, vore inne på spørsmålet om formuesskatt, og då er mitt spørsmål: Har hotelleigarar i distrikta med denne regjeringa fått ein kraftig reduksjon i formuesskatten, eller har dei fått ein kraftig auke i formuesskatten med denne regjeringa?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Når det gjeld distriktshotell, er det iallfall ikkje rett det som representanten her hevdar. Eg fekk heller ikkje svar på mitt spørsmål. Representanten har tidlegare, i sitt innlegg og i replikkrunden, vore veldig detaljert på enkeltbedrifter – som Jernia og Biltema. Når eg no stiller eit spørsmål om distriktshotell, må ein forventa å kunna få eit svar. Så eg ber om at representanten svarar på spørsmålet, som gjeld formuesskatt for hotell: Har han gått kraftig opp, eller kraftig ned, med denne regjeringa?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg vil fylgja opp førre replikk litt. Det gjeld pelsdyr. To landbruksministrar frå Framstegspartiet, både Dale og Hoksrud, har sagt at ingen skal tapa på avviklingsvedtaket. Morten Ørsal Johansen frå Framstegspartiet har vore nokså tydeleg på det same, men så kan me òg sjå i pressa at landbruksministeren og statssekretæren hennar krigar for å få ei best mogleg ordning. Det er jo ganske openbert kven dei krigar mot – dei krigar mot finansminister og partileiar i Framstegspartiet, Siv Jensen. Då er mitt spørsmål, når Framstegspartiet har så mange ståstader i denne saka: Meiner representanten at det tilbodet som er lagt fram til pelsdyrbøndene, er godt nok?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Det som vil verta ståande igjen etter Venstre si deltaking i regjering, er nok at ein har lagt ned ei lønsam eksportnæring og gått frå rekninga. Det er nokså tydeleg at desse lovnadene om å verta økonomisk skadeslause ikkje er følgt opp, og no har det kome brev til komiteen frå statsråden som gjer det klart at den kompensasjonen som dei får, vil vera skattepliktig. Meiner representanten at det er rett at ein først skal underkompensera, og så skal staten koma og ta igjen ein betydeleg del i form av skatt?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Det er jo rett at frå det som var på høyring, til den endelege forskrifta som er fastsett, har det skjedd nokre forbetringar. Både eg og ministeren på feltet er frå Rogaland, eit område med relativt sett mykje minkproduksjon, mens representanten Skjelstad er frå Trøndelag, som har relativt sett meir revehald i dag. Når ein ser på dei forbetringane som er gjort, kjem dei utelukkande minkprodusentane til gode. For reveprodusentane er det heilt uendra. Meiner representanten Skjelstad at dette er ei rettferdig behandling av høvesvis minkprodusentar og reveprodusentar, som han har i sitt eige heimeområde?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Då skal eg gjera mitt siste spørsmål veldig enkelt: Er ifølgje representanten Skjelstad siste ordet sagt i denne saka?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Når ein Kristeleg Folkeparti-ar slår fast at festen er over, skal ein lytta. Men sjølv om ein er i ein situasjon der ein skal spara pengar, er det klart at beredskap og tryggleik er statens grunnleggjande oppgåve. Senterpartiet deler òg Kristeleg Folkepartis engasjement for landbruksbistand og meiner det er veldig viktig. Det som det kunne vore greitt å få konkretisert nok ein gong, når Kristeleg Folkeparti no har snudd i spørsmålet om beredskapslagring for korn, er: Det er ikkje å oppfatta slik at ein meiner at beredskapslager for korn er ein dårleg idé, og at me som land ikkje bør ta opp att tanken? Kan representanten Reiten avklara Kristeleg Folkepartis prinsipielle syn på beredskapslagring?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Det er gjort ei rekke utgreiingar rundt dette spørsmålet der ein vurderer risikoen. Noko av det som eg ser på som hovudproblemet med desse, er at dei legg til grunn, som ein planføresetnad, at handelen vil gå sin gang uansett kva som skjer. Ser representanten Reiten at det kan vera føremålstenleg at ein òg planlegg beredskap ut frå det perspektivet og det moglegheitsrommet at òg handelen kan bryta saman i lengre eller kortare periodar?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Det er noko veldig føreseieleg med regjeringa Solberg, og det er at kvar gong ein legg fram eit budsjett, er det ei avgiftsbombe som ligg der. Om ho rammar bryggjerinæringa, sjokoladenæringa, taxinæringa eller flynæringa, varierer litt frå år til år, men det er alltid ei avgiftsbombe på lur. I Rogaland har me ein porselensprodusent, og det er Figgjo AS. Eg synest det er strålande at ei bedrift klarer å produsera i Noreg i ein så tøff marknad. I budsjettet i år var det dei som tapte. Dei fekk CO 2 -avgift på gassen dei bruker i industriproduksjonen – ein snau million kroner i avgift. Meiner statsråden at det er god næringspolitikk å driva med denne avgiftsbingoen?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg synest det er ganske oppsiktsvekkjande at ei fleirtalsregjering legg fram eit budsjett, og så må finanskomiteen be om at ein ser på dette på nytt. Eg vil jo meina at det er ein veldig god idé å greia ut skikkelege ordningar og sjekka ut EØS-haldbarheita ved dei før ein presenterer dei for Stortinget – slik at det vert så føreseieleg for næringslivet som dei treng. Då er eigentleg spørsmålet mitt til statsråden: Meiner statsråden at det i framtida vil vera ein god idé å greia ut skikkeleg og ha på høyring og sjekka ut EØS-samsvaret ved nye avgifter før ein legg dei fram i statsbudsjettet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Då forbodet mot pelsdyrhald vart presentert av dåverande statsråd Dale, gjorde han det klart at ingen skulle tapa økonomisk på det. Det vart seinare gjenteke av tidlegare statsråd og landbruksminister Hoksrud. No har me den endelege forskrifta, og statsråden er svært oppteken av å fortelja at det aldri har vore intensjonen å gje full erstatning til pelsdyrbøndene. Det kan ein gjerne argumentera for økonomisk, juridisk og på mange måtar, men mitt spørsmål er: Er ikkje staten moralsk forplikta til å dekkja det økonomiske tapet som folk lir på grunn av ei politisk avgjerd, som det forbodet mot hald av pelsdyr er?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Statsråden seier anslaget er 850 mill. kr. I dokumenta frå regjeringa skriv ein 800–850 mill. kr. No har det òg kome fram at staten gjev, og staten tek, så det skal skattast av desse pengane. Kor stort er beløpet når staten har vore og forsynt seg med skatt?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg har lyst til å knyta nokre kommentarar til Arne Nævra sitt innlegg om denne organisasjonsstøtta. For det første: Når det gjeld NOAH, er det ikkje meir dramatisk det Senterpartiet har føreslått, enn det som var tilstanden då SV og Senterpartiet sat i regjering saman. Då fekk NOAH null kroner. Det er Framstegspartiet som har kjempa inn at NOAH – for dyrs rettigheter får statsstøtte. Ein skal vera forsiktig med å referera kven som har sagt kva i ei innstilling, men eg føler jo at representanten Nævra tillegg meg æra av å ha ført dette i pennen. Det kan eg godt seia at det skulle eg ha ønskt, men eg trur at komiteen har visst veldig godt kva ein har gjort. Og det må jo gå ei grense: Skal det vera ein rett for «dyrenes frigjøringsfront» å få støtte over Landbruks- og matdepartementets budsjett? Er det f. eks. Helse- og omsorgsdepartementets plikt å finansiera vaksinemotstand? Nei, eg meiner ikkje det, eg meiner det er lov å stilla nokre vilkår. Og ein vert jo ikkje knebla og fråteken ytringsfridomen om ein ikkje får støtte over Landbruks- og matdepartementets budsjett. Det er ikkje brot på menneskerettane å la vera å gje støtte over Landbruks- og matdepartementets budsjett. Men eg vil i tillegg oppmoda statsråden, når ein skal gå gjennom desse retningslinjene, om å vektleggja om organisasjonane er demokratisk styrte, og vektleggja særleg om dei har medlemer, det meiner eg er viktig. Og eg ønskjer altså meir støtte til 4H og mindre til NOAH. Det kan ikkje vera særleg kontroversielt. Så ein liten kommentar til pelsdyrerstatninga: Representanten Skjelstad prøvde seg på ein frekkis med at Senterpartiet ikkje har lagt inn kompensasjon til pelsdyrnæringa i vårt alternative budsjett. Eg er nokså sikker på at viss me hadde gjort det, ville den same representanten hevda at me hadde godteke å leggja ned pelsdyrnæringa sidan me hadde lagt inn kompensasjon til ordninga. Men nå meiner eg at regjeringspartia må kjenna på det moralske ansvaret som dei har; me må få vita kva f.eks. skatten betyr oppe i dette. Det må vera sånn at Stortinget tek ansvar, tek det moralske ansvaret og sikrar det som eg trur dei aller, aller fleste meiner er heilt opplagt, at ingen skal verta økonomisk skadelidne fordi nokon ofra dei for å få Venstre inn i regjering.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg hadde tenkt å ta ordet fleire gonger i denne debatten, om ikkje anna for å slå fast det det er vorte sådd tvil om: Kan me stola på representanten Reiten? Eg vil slå fast at me kan stola på representanten, og at han alltid er vel førebudd og har lese sakspapira sine. Når representanten Reiten etterlyser meir EØS-begeistring i opposisjonen, veit han kva han har å gjera dersom han vil oppnå det. Desse debattane kan verka å gå i sirkel, men det er difor eg har lyst til å knyta ein kommentar til at ting som har vore diskuterte før, no vert realitetar. Lat meg ta lov om god handelsskikk. Det har vore mange rundar her – no er me på behandlinga av den lova. Så me får velja å tru at desse debattane har eit føremål. Eg har lyst til å takka komiteen for debatten.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2019-12-09:
Eg trekkjer forslag nr. 9.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2019-12-09:
Det kan virke som om Senterpartiet har tatt litt mye Møllers tran når de har satt opp sitt alternative statsbudsjett. De ønsker å framstille seg selv som distriktenes redningsmenn og -kvinner, men når det kommer til realiteten, har de i sitt statsbudsjett mange kutt som rammer distriktsarbeidsplasser. Blant annet kutter de 11 mill. kr til Konkurransetilsynet, de legger ned Valgdirektoratet med 25 stillinger i Tønsberg, og ikke minst vil de kutte i konsulentbruken, noe som vil ramme bl.a. Altinn og flere i Brønnøysund. Det vi har hørt som svar fra Senterpartiet, er at oppgavene skal løses enten av Stortinget eller i departementene. Er det dette som er Senterpartiets virkelige distriktspolitikk – å flytte stillinger til Oslo?
Margunn Ebbesen (Høyre), 2019-12-09:
Et annet viktig område som representanten betimelig nok ikke nevnte i sitt skryteinnlegg, er partiets holdning til EØS-avtalen. Vi ser i budsjettet og i debattene at Senterpartiet vil si opp EØS-avtalen og erstatte den med en frihandelsavtale. Å tro at en frihandelsavtale fra 1973 vil være løsningen, må være som å tro på julenissen på denne tiden. Er det noe bedriftsledere og mange ansatte både i industribedrifter og ikke minst i havbruksbedrifter som jeg har besøkt i Nordland og i Distrikts-Norge ellers har sagt, er det hvor viktig EØS-avtalen er for arbeidsplasser og sysselsetting i distriktene. Det meste av det som produseres på arbeidsplassene i Distrikts-Norge, eksporteres gjennom EØS-avtalen. Mener representanten at disse bedriftslederne eller de ansatte, som er bekymret for arbeidsplassene sine om EØS-avtalen settes på spill, tar feil?
Margunn Ebbesen (Høyre), 2019-12-09:
Det er mange gode og viktige satsinger gjennom dette budsjettet, satsinger som gir muligheter for å skape nye og viktige arbeidsplasser i hele Norge. Jeg er fornøyd med at Høyre og regjeringen i budsjettforslaget tydeliggjør hvor viktig Brønnøysundregistrene er for å være en nasjonal registerfører og datakilde. Hovedmålet for Brønnøysundregistrene er at virksomheten skal føre til at samfunnet har tillit til at registrerte data er sikre og korrekte. Gjennom nye initiativ, samarbeid og gjenbruk av data spiller Brønnøysundregistrenes registerløsninger en betydningsfull rolle for innovasjon og for en effektiv digital samhandling mellom ulike aktører. Regjeringen satser i Brønnøysund og på Brønnøysundregistrene og Altinn. Nå jobbes det med ny registerplattform, som regjeringen har gitt klarsignal for – et prosjekt på over 1 mrd. kr i ramme. Videre er det gitt klarsignal til nytt bygg til Brønnøysundregistrene. Så er vi klar over utfordringene som ligger fram i tid når det gjelder økte kostnader til husleie samt økte forvaltningskostnader til dobbel drift av nye og gamle registerløsninger. Dette vil jeg ha et våkent øye for at regjeringen følger opp i dialog med Brønnøysundregistrene framover. Videre er jeg glad for den prioriteringen som regjeringspartiene gjorde her på Stortinget ved å styrke hver av geoparkene med 1 mill. kr til hver av dem. Dette gjelder Geo Norvegica i Telemark, Magma i Rogaland og Trollfjell i Nordland og Trøndelag. Kombinasjon av vern, bærekraftig utvikling og lokalsamfunnenes involvering gjør geoparkene stadig mer populære. Til slutt må jeg trekke fram EØS-avtalen, som jeg tør påstå er den aller viktigste avtalen for næringslivet i hele Norge, og spesielt for næringslivet i Distrikts-Norge. 75 pst. av norsk eksport går til EU-land. Av 99 mrd. kr Norge eksporterer sjømat for i 2018, gikk 66 mrd. kr til EU-markedet. Å si opp EØS-avtalen og erstatte den med en handelsavtale fra 1973 vil få direkte konsekvenser for vår handel med EU-land. Automatisk godkjenning av norske produkter, som under EØS-avtalen er framstilt i samsvar med EUs eget regelverk, vil bortfalle. Det betyr at tekniske handelshindringer, som i moderne økonomier ofte spiller en langt viktigere rolle enn toll, gjenoppstår – herunder bortfall av veterinærregime, som sikrer at norsk eksport av norsk sjømat slipper veterinærkontroll på grensen til EU. Det bør ikke være tvil om at å tukle med EØS-avtalen og sette den i spill, vil være å sette flere tusen norske arbeidsplasser på spill – arbeidsplasser som i stor grad finnes i distriktene. Høyre vil ikke sette norske arbeidsplasser og samfunnet i Distrikts-Norge i fare med å sette EØS-avtalen i spill.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Det var ganske avklarende fra Pollestad, at han har mer tro på julenissen enn på mye annet. Og det har jeg for så vidt skjønt ganske lenge. Når en sier at en CO 2 -avgift ikke har noen betydning for fiskeriene, må jeg spørre: Er det ikke et produkt man skal selge? Handler det ikke også om hva som er i et marked? Han snakker pent om skjøtsel av skog. Ja, hva er egentlig Senterpartiets politikk på det området? Er det slik at en da skal plante overalt uten å drive skjøtsel etterpå, som jeg innimellom har sett rundt omkring i landet? Men det som var mest interessant her, var replikkvekslingen med Ebbesen. Når representanten ikke har noe klart svar angående EØS, og vi vet at Nord-Norge, hele kysten, går så godt på grunn av EØS-avtalen, mens Senterpartiet virkelig vil sette den på spill, noe som virkelig vil gå ut over distriktsarbeidsplasser: Er Senterpartiet da egentlig troverdig når det gjelder distriktspolitikken?
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Jeg lyttet vel og gjerne på representanten Aasland, som startet sitt innlegg med å prise planøkonomiens far og gikk over til å fortelle om behovet for kapitaltilgang. Samtidig er partiet villig til å legge ekstra begrensninger på næringslivet ved å legge på enda mer formuesskatt, til noen få. For å følge opp det som representanten Eidem Løvaas kom med: Hvordan synes representanten Aasland at det er å ha et todelt system som slår såpass uheldig ut? Biltema, som ble brukt som eksempel, har da et annet skattetrykk enn tilsvarende og til og med utenlandske eiere. Synes representanten Aasland at det er en grei innretning på formuesskatten?
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Jeg husker ganske godt den turen i Markabygda i Levanger kommune. Det var for så vidt ikke bare dialog hele tiden, men jeg fikk også framført deres tydelige meldinger. Det var et gårdsbruk som hadde en delt produksjon, både pelsdyr og i stor grad ammekuproduksjon. Et av de spørsmålene som ble stilt, og som jeg også har fulgt opp, var at de syntes det var særdeles problematisk å fortsette med delt produksjon hvis de ikke hadde mulighet til å tjene penger utenfor. Som det ligger i forskriften, er det nå mulig å tjene 2G innenfor ordningen, noe som for så vidt er nytt, og som også representanten har stått på ganske betydelig for. Venstre har hele tiden vært krystallklare, vårt standpunkt er tuftet på dyrevelferd. Det har vi stått på hele tiden.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Jeg hører hva representanten Pollestad sier. Gjennom arbeidet etter at vedtaket kom, har det blitt en betydelig økning i kompensasjonen overfor pelsdyrnæringen. På de «roughly» 180 brukene vil det også være en individuell behandling i hvert enkelt tilfelle. Dette ble sist påpekt i Nationen i dag, så vidt jeg leste. Jeg tror at hvis en ser dette i lys av den svenske modellen, som også har avviklet pelsdyrholdet, vil den norske modellen stå seg godt.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Representanten påpeker ganske korrekt at en har ganske mange reveprodusenter i Trøndelag, som det også er vist til i en herværende avis som står representanten Pollestad ganske nær. Og representanten Pollestad sier jo her at det har vært en betydelig bedring av det som nå går til pelsdyrbønder i hans eget område. Så ser jeg også det som står i dagens avis om dette, at det på rev er et tispetillegg som ikke er på det nivået som det er på mink. Men jeg antar at dette også vil være en god ordning for dem som holder på med rev.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Siste ord – nå har forskriften gått ut, og det tar jeg meg ad notam. Fra dette kom første gang, som sikkert også representanten Pollestad har fått med seg, er det en betydelig økning i kompensasjonen til dem som driver innenfor pels. Og det er for så vidt interessant at representanten Pollestad ikke nevner med et eneste ord hva som står i Senterpartiets eget budsjett. Han velger å se på hva regjeringen legger fram, og det er greit nok, men i Senterpartiets alternative budsjett ser jeg ikke noen form for kompensasjon til de pelsdyrbøndene som nå slutter.
André N. Skjelstad (Venstre), 2019-12-09:
Reiselivet er en viktig bidragsyter til å styrke både bosetting og lokal verdiskaping, og det er ikke minst en næring som skaper arbeidsplasser over hele landet, gir en betydelig skatteeffekt for kommunene og har stor betydning for et inkluderende og mangfoldig arbeidsliv. Reiselivet er i vekst internasjonalt, og Norge har gode forutsetninger for å lykkes på et bærekraftig internasjonalt reiselivsmarked. Skal vi lykkes med reiselivsnæringen og det offentlige samarbeidet, må man utvikle reiseliv og opplevelsesprodukter som er tilpasset ulike målgrupper, både når det gjelder årstider og sesonger. Riktig internasjonal profilering er viktig for å hente ut potensialet i et globalt reiselivsmarked. Norske myndigheter og norsk reiseliv har et felles ansvar for å bevare norsk natur, kultur, klima, miljø og sosiale verdier, som legger til rette for en et økonomisk bærekraftig reiseliv. Tidligere i debatten har vi også vært innom at det er mange muligheter gjennom digitalisering og ikke minst gjennom at vi har en fordelaktig kronekurs. Det er også gledelig at det i årets budsjett er tydelige spor av klima. Landbruket må definitivt være en del av det grønne skiftet. Derfor var det ekstra gledelig at vi også fikk på plass det praktiske navet som ligger på Mære landbruksskole, som er en viktig del av det grønne skiftet. Som noen tidligere har vært innom, er kanaliseringspolitikken like viktig nå som den var før. Den må vi også hegne om videre. Venstre har også stor tro på norsk landbruk, og derfor kan vi heller ikke fjerne kritiske røster. Det handler om en demokratisk tilnærming. Noen har i løpet av debatten vært innom skogen, og en god skjøtsel av skogen er selvfølgelig viktig, både i forbindelse med langsiktige strategier innenfor drivstoff og ikke minst innenfor fangst og lagring av karbon. Jeg tror også at vi ikke må glemme den tradisjonelle treforedlingen, hvor bruk av trevirke kan gi store anvendelsesmuligheter. Så kan det være fristende å si noe om det vi i forrige periode jobbet med å få på plass, det vi da kalte tapskompensasjon til forskjellige fylker, som handler om å klare overgangen ved befolkningsnedgang som spesielt gjelder dem som er under 16 år og på videregående skole, og som gjorde at en del fylker kom litt dårligere ut. Men jeg må få lov til å replisere til en av de foregående talerne, fru Mossleth, som sa at det er på grunn av at det er 5 mill. kr mindre til Nordland fylkeskommune, at ting er blitt som de er blitt: Det synes jeg er merkverdig når vi vet at næringslivet går godt i Nordland. Men det er ikke til å komme fra at hennes parti har sittet og styrt Nordland fylkeskommune i en årrekke, og det kan være grunnlag for å stille noen kritiske spørsmål til seg selv: Er det kanskje noe man har gjort, som ikke har vært helt på sin plass for nettopp å møte den utviklingen?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Senterpartiet og Kristelig Folkeparti er to partier som verdimessig står veldig nær hverandre. Derfor blir jeg desto mer skuffet når representanten Pollestad gjør det til et problem at den sittende regjeringen i år har valgt å styrke bistandsbudsjettet med en halv milliard kroner for å bedre matvareberedskapen i noen av verdens fattigste land. Jeg synes det kler Senterpartiet dårlig å problematisere slike ting, og mitt spørsmål til representanten Pollestad er: Hvor tror han at vi får mest matvaresikkerhet igjen for en halv milliard kroner – i høykostlandet Norge, eller i noen av verdens fattigste land i den tredje verden?
Steinar Reiten (Kristelig Folkeparti), 2019-12-09:
Kristelig Folkeparti har i en årrekke hatt programfestet en innretning av formuesskatten der det blir gjort et skille mellom skatt på privat formue og på arbeidende kapital. Etter regjeringsskiftet i 2013 har både den sittende regjeringen og NHO innsett at dette er en klok innretning av formuesskatten, bl.a. fordi den motvirker konkurranseulemper for norske selskaper i forhold til utenlandske selskap som slipper formuesskatt, og fordi skatten er en ekstra tyngende belastning for norsk næringsliv i en tid der det har gått trått. I sitt alternative budsjett foreslår Arbeiderpartiet å øke formuesskatten med 5,3 mrd. kr. Det vil si at lettelsene i formuesskatten på arbeidende kapital, som har hjulpet norske bedrifter – bl.a. verftsindustrien i mitt hjemfylke Møre og Romsdal – gjennom år med lav lønnsomhet og stor gjeldsbelastning, blir nullet ut med et pennestrøk. Mener representanten Aasland at det er rett medisin for en verftsklynge som fremdeles er nede i knestående etter en periode med tøffe omstillinger?