trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Ein av dei tinga som finansministeren snakka om, var å sikra velferda. Då har eg registrert at finansministeren har tenkt å laga ei perspektivmelding allereie neste år, og det synest Arbeidarpartiet er ein veldig god idé. Så merkar eg meg samtidig at finansministeren har som grunngjeving at ho vil invitera dei andre politiske partia til ein politisk idédugnad om korleis me skal klara å kutta dei offentlege utgiftene framover. Så lat oss ha det. Me har allereie sett korleis regjeringa kuttar. Dei kuttar til ungar som treng brillestøtte eller tannregulering, eller til ungdommar som går på arbeidsavklaringspengar, men me har eit betre forslag. Kva med at ein ikkje kastar pengar etter folk som vil kjøpa luksusbilar? Med Arbeidarpartiet sitt forslag om eit botnfrådrag for moms på elbilar tilsvarande 600 000 kr vil fellesskapet spara nesten ein halv milliard kroner. Så eg vil gjerne at finansministeren forklarer oss kvifor ho berre vil kutta i offentlege utgifter når det er snakk om sosiale ordningar til dei som har minst, og ikkje kutta i lukrative ordningar til dei som har mest frå før.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Eg må nesten ha misforstått. Finansministeren sa at ho ville ha ein politisk idédugnad på tvers av partia om korleis ein kan kutta offentlege utgifter. Eg kom i skade for å ta det seriøst. Arbeidarpartiet har eit forslag, heilt på ordentleg, og det er at ein bør slutta å kasta pengar etter folk som har mykje pengar frå før av. No ser ein jo at det finst mange gode elbilalternativ, med lengre rekkevidde og som er billegare i pris. Kvifor skal ein fortsetja å kasta pengar etter dei som vil kjøpa luksuselbilar til 1 mill. kr? Det er eit heilt reelt forslag som også vil kunna bidra til å frigjera kapasitet på statsbudsjettet til at ein kan gjera andre typar investeringar av meir omfordelande karakter. Kvifor vil ikkje finansministeren vera med på dette forslaget når ho trass alt inviterer til ein politisk idédugnad?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Eg registrerer berre at finansministeren ikkje svarer på det med å kasta pengar etter folk som har mykje pengar frå før av, at ho ikkje seier noko om at ho ønskjer å gjera nokon endringar knytte til luksuselbilar og finansieringa av det. Så då har ho vel tenkt å fortsetja å bruka fellesskapet sine pengar på den måten. Eg trur nok at den viktigaste grunnen til at finansministeren inviterer til den typen idédugnad for å kutta utgifter, er at ho ikkje har klart å auka inntektene til landet på ein fornuftig måte. Då må fleire i jobb. Sjølv om det er gode økonomiske tider, manglar vi 50 000 personar i jobb berre for å vera på snittet av dei siste ti åra, og me manglar nesten 200 000 i jobb for å koma på europatoppen igjen, i konkurranse med Sverige og Island. I dei siste sju statsbudsjetta ser me at det har vore ein rekordhøg oljepengebruk. Det går det sikkert også an å grunngje, men eg registrerer at ein har ikkje klart å følgja opp med ei rekordhøg jobbskaping, og det er det som er spørsmålet mitt: Kvifor har ikkje regjeringa klart å bruka gode tider i norsk økonomi og ein enorm oljepengebruk til å få fleire folk i jobb, og på den måten auka inntektene til landet?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Eg vil takka for debatten sidan det nærmar seg slutten. Det verkar som hovudkritikken frå regjeringspartia har vore at det er ueinigheit mellom opposisjonspartia. Det kjem altså frå partia som ikkje klarar å verta einige om dei vil forby homoterapi, som ikkje klarar å vera einige om kva nullvekstmålet i byane er for noko, og som til og med har folk iblant seg som ikkje er einige om klimaendringane er menneskeskapte eller ikkje. Så eg veit ikkje heilt, eg, men det er kanskje ikkje den beste angrepsstrategien dei har valt seg her. Det er likevel noko med denne debatten som minner meg om noko tidlegare finansminister Kristin Halvorsen sa i 2010 om den dåverande regjeringa. Det må seiast at på det tidspunktet var ho kanskje litt sliten og litt lei – ho sa at dette prosjektet manglar sprut. Sånn har det verka på høgreregjeringa òg. Klokka har ikkje vorte 21 eingong, og det verkar som regjeringspartia heller vil heim enn å forsvara prioriteringane sine eller kva politikken deira betyr for landet, f.eks. det at dei fører ein kuttpolitikk for velferda som sjølv tidlegare Høgre-statsråd Victor Norman seier at er ein feig strategi, eller det at dei fører ein politikk overfor industrien som i verste fall både aukar dei globale utsleppa og reduserer talet på norske arbeidsplassar. Dette er ikkje ei skulding frå Arbeidarpartiet, dette er noko industrien sjølv seier, og som eg meiner at høgrepartia må ta seriøst. Dei kastar òg pengar etter pengesterke folk, både når det er snakk om skattekutta dei ønskjer å gjennomføra, og ved at dei fortset å insistera på at fellesskapet skal finansiera kjøp av luksuselbilar. Med andre ord forsvarar dei ganske passivt dei systema dei sjølve har skapt, heller enn å tenkja nytt, og heller enn å villa noko meir. Me i Arbeidarpartiet vil noko meir. Me vil gjerne tenkja noko nytt. Me viser det òg med vårt alternative budsjett. Me føreslår ein Nordsjø-plan som ser industrimoglegheitene i Nordsjøen i samanheng, anten det er karbonfangst og -lagring, havvind eller elektrifisering av sokkelen – det handlar om å sikra arbeidsplassar mange år fram i tid. Me føreslår ein nasjonal modell for eit meir seriøst arbeidsliv, med krav til opptrapping av bruk av lærlingar til 10 pst. utførde arbeidstimar, med 50 pst. arbeidstimar utførde av fagarbeidarar, med norsk språk blant nøkkelpersonell på alle arbeidslag. Me føreslår at ein skal auka renterabatten til Kommunalbanken, sånn at dei skulane og omsorgsbustadane som vert bygde no, som skal stå der dei neste 20, 30, 40 åra eller vel så det, vert bygde på klimavenlege måtar. Gjennom vårt alternative budsjett og gjennom den debatten me har hatt i dag, viser me ein politikk for eit meir rettferdig og eit meir klimavenleg Noreg der fleire får moglegheita til å vera i jobb, sånn at vanlege folk kan oppleva at det endeleg er deira tur, at det er deira lommebok, deira velferd, deira lokalsamfunn som vert prioritert.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
I Norge har vi hatt det sånn at hvis man jobbet i en bilbutikk, f.eks., og hadde et verksted, var det greit at du kunne reparere bilen din på verkstedet og få en rabatt. Hvis man jobbet i en Montér- eller en byggevarebutikk, var det greit at du fikk litt rabatt på planken. Og så kom da Fremskrittspartiet og Høyre inn i regjering og syntes at den typen goder for vanlige arbeidsfolk var altfor bra. Det at vanlige arbeidsfolk kunne få litt rabatt hvis de jobbet i butikken, ville man ha slutt på, det måtte skattlegges hardere, for den typen naturalytelser var en eller annen form for skatteunndragelse – de som jobber på bussen, de som jobber på toget, de som på en måte gjør hverdagsjobben for deg og meg. Så har Revisorforeningen sagt at dette nye regelverket er helt umulig å forstå. Arbeidergiverne sendte et nytt brev til regjeringen i går, der de skrev at dette må det endres på. Regnskap Norge har sagt at dette regelverket gjør ubønnhørlig vanlige folk til lovbrytere når regelverket er så vanskelig. Hvorfor er det så viktig for Høyre og Fremskrittspartiet å skattlegge dem som kjører bussen, og dem som gjør jobben, på en hardere måte enn det som gjøres i dag?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Jeg er ikke sikker på om Svein Roald Hansen tok imot min gratulasjon med stor glede og jubel, som tidligere leder av Europabevegelsen og sikkert en av dem som tror det er en lykke for Norge å innføre euroen. Jeg håper også Svein Roald Hansen ser på realiteten i norsk økonomi og ser hvor stort gode det er at vi har hatt en nasjonal handlefrihet, at vi har hatt en handlefrihet i energipolitikken, at vi har hatt en handlefrihet når det gjelder egen valutapolitikk, og ser hvilke store utfordringer vi har i det norske arbeidsmarkedet med en for ukontrollert arbeidsinnvandring. Når det gjelder EØS-midler, kuttet regjeringen selv 500 mill. kr i revidert nasjonalbudsjett i fjor, for de så at mange av prosjektene ikke var gode nok, de så at det ble en dårlig bruk av offentlige midler. Vi har utfordret regjeringen i budsjettbehandlingen nå og spurt: Er det nå kvalitetssikret så mange prosjekter? Er man nå trygg på at pengene blir brukt godt nok? Når man ser svaret, ser man at det er ikke regjeringen. I vårt alternative budsjett ligger vi ca. 300–400 mill. kr over det som var det rød-grønne nivået for EØS-midler, hvis jeg ikke husker feil, og vi synes det er høyt nok.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Finansminister Siv Jensen har sendt et svar til Stortinget der hun har gått igjennom alle avgiftsøkningene til dagens regjering. Og ifølge svaret fra finansminister Siv Jensen fra Fremskrittspartiet er det 6,3 mrd. kr som har vært avgiftsøkningene med dagens regjering. Når det gjelder det som Høyre-representanten her snakker om, drivstoffavgiftene, sto partileder Erna Solberg for tre år siden og skrøt av at hun og Siv Jensen hadde økt avgiftene mer på ett år enn på åtte rød-grønne år. Det Senterpartiet ønsker når det gjelder avgiftsnivået, og det avgiftsnivået vi har for drivstoff i vårt alternative budsjett, er å komme tilbake på rød-grønt nivå. Så vi fikk til et mye lavere avgiftsnivå med Arbeiderpartiet og SV enn det Fremskrittspartiet og Høyre har klart å få til sammen, for det var deres eget forslag å øke avgiftene mer på ett år enn på åtte rød-grønne år, og det er et sitat fra Erna Solberg.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Her har representanten Hoksrud virkelig rotet med kalkulatoren. En gang ringte representanten Hoksrud meg fra P4s tulletelefon og sa at han hadde problemer med å regne, så han lurte på om jeg kunne hjelpe ham med kalkulatoren i finanskomiteens møterom. Da skjønte jeg at det bare var en spøk, for jeg skjønte etterhvert at dette ikke var alvorlig ment, men i dag har Hoksrud rotet noe enormt, for selvfølgelig er det sånn at når man ser på vårt kommuneopplegg, får ikke Stjørdal kommune 3 pst. De får en massiv, god overføring av penger fra oss, for de skal inn i ramma. Jeg har vært og besøkt Stjørdal kommune, jeg har vært og besøkt eldreomsorgen i Stjørdal kommune. Det er masse flinke folk der. Det er imponerende hva vår gode ordfører Ivar Vigdenes har fått til sammen med sine dyktige mennesker. Stjørdal har vært en av våre utstillingskommuner, som Senterpartiet har løftet mest fram, fordi den har vært så dyktig, til både å utvikle Stjørdal sentrum og også til å utvikle alle deler av kommunen. Med vårt opplegg vil Stjørdal komme godt ut, ha en god økonomi og kunne satse videre på eldreomsorgen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Det er en glede at Abid Q. Raja har fått med seg at Senterpartiet ønsker å utvikle hele landet. Det har vært en suksesshistorie i Norge. Det er det som er problemet med dagens regjering, at den har ført en politikk der store deler av Norge har store utfordringer. Dessverre fikk vi en statistikk fra SSB i denne uken som sier at siden de begynte å føre kvartalsmessig statistikk, har ingen fylker opplevd større fraflytting i absolutte tall enn i de siste tre månedene, da Nordland har opplevd at 702 mennesker har flyttet. Det er dramatiske tall som jeg håper at regjeringen begynner å ta på alvor og ikke bare blåser bort. Når det gjelder vårt syn på å gi mer og mer makt til EU, er den store debatten de siste årene om vi skal gi mer kontroll over norsk energipolitikk til EU. Det er vi sterkt imot. Vi mener at noe av det som har vært suksesshistorien, fra da Venstre og Senterpartiet var ett parti rundt 1905, er at vi nettopp har sikret nasjonalt eierskap og nasjonal kontroll over energipolitikken. Men Venstre har glemt sine historiske røtter og er ikke så opptatt av det i dag. Senterpartiet er det fortsatt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Varehandelsunderskuddet, handelsbalansen, i Norge, var i 2013 på minus 152 mrd. kr. Det siste hele året, i 2018, var den på minus 252 mrd. kr, altså 100 mrd. kr dårligere. Det er et faktum. Det er resultatet. Så prøver finansminister Siv Jensen seg på noen rare krumspring når det gjelder avgifter, i dag, og jeg kan jo skjønne at hun ønsker å bortforklare politikken sin, for avgifter rammer sosialt veldig skjevt. Det rammer hardest dem som har lave og vanlige inntekter, når man øker avgiftsnivået for de mange og skattekuttene mer målrettet for noen få. Står Erna Solberg inne for det svaret som regjeringen sendte til Stortinget tidligere i høst, der det var oppsummert fra Finansdepartementets side at man hadde økt avgiftsnivået med om lag 6,3 mrd. i 2020-kroner, eller mener statsminister Erna Solberg at Finansdepartementet har feilinformert Stortinget?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Dette viser hvor lettvint statsminister Erna Solberg noen ganger er i sine svar. Statsminister Solberg burde vite, hvis hun ser på industriinvesteringer i Norge, at den industrisektoren det er investert mest i, er næringsmiddelindustrien. Det er den tyngste fastlandsindustrien vi har i Norge. Selvfølgelig er det viktig også å ha et stort innenlandsmarked – man skal ikke undervurdere den tyngste industrien selv om vi selger til det norske markedet takket være at vi bl.a. har hatt en tollpolitikk og en avgiftspolitikk som har sørget for at vi har den industrien i landet vårt. Så er det et faktum, uansett om statsminister Erna Solberg liker det eller ikke, at handelsunderskuddet er blitt sterkt forverret under Erna Solbergs år. Det var i 2013 på 152 mrd. kr, og det var i 2018 på 252 mrd. kr. Det har altså blitt 100 mrd. kr dårligere, og anslagsvis vil det øke med rundt 20 mrd. kr til i år. Etter Erna Solbergs åtte år i regjering vil handelsunderskuddet sannsynligvis dobles. Det er resultatet. Når handelsbalansen går feil vei, må statsministeren bort fra festtalene om at vi har blitt mindre oljeavhengig. Når det gjelder avgifter, er det ikke triksing med tall, det er hennes finansminister som prøver å gå bort fra det tallet. Avgiftene har under statsminister Erna Solberg økt med 6,3 mrd. kr, og det rammer vanlige folk svært hardt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2019-11-27:
Det Høyre og Fremskrittspartiet gjør, og de gjør det systematisk, er å øke avgiftene for folk flest. Henrik Asheim, som er finanspolitisk talsperson for Høyre, har helt sikkert fått med seg at Høyre har økt avgiftene for folk flest med ca. 6,3 mrd. kr – en målrettet avgiftsøkning som rammer mange med lave og middels inntekter. Før i dag leste jeg noe en annen Høyre-mann hadde skrevet, en Høyre-politiker i Odda, Nils Petter Freim, som er det klokeste jeg har lest av en Høyre-mann i dag. Han skrev som følger: Som Høyre-mann mener jeg at mitt eget parti bør skaffe seg en bedre distriktspolitikk. Regjeringen må slutte med tullete sentralisering og bygge opp distriktene. Endelig en Høyre-mann som snakker fornuft: at vi må slutte med tullete sentralisering. Når jeg hører representanten Hårek Elvenes, som har vært på sykkeltur i Nordland, er det litt rart at han – selv om han har flyttet fra det fylket – ikke har fått med seg hva som har skjedd, og ikke nevner med et eneste ord at Nordland de siste tre månedene har hatt større fraflytting enn det som noen gang er blitt registrert av SSB. Siden vi begynte å føre kvartalsmessige rapporter om befolkningsutvikling, er dette den største og mest dramatiske fraflyttingen som noen gang er registrert, med 702 stykker i løpet av tre måneder. Det er fakta, det er tall fra SSB. Det er ikke sikkert at Elvenes eller Høyre liker det, men det er konsekvenser av deres politikk. Nordland har hittil i år mistet 937 innbyggere, Troms 827 og Finnmark 325. SSB sier: Bare ring forskerne selv, de har aldri opplevd større tall på et kvartal enn de har opplevd i Nordland nå. Og det er ikke så rart, for regjeringens største felles prosjekt er jo sentralisering av offentlig sektor. Vi har sett det innenfor politi, vi har sett det innenfor kommune, fylke, tingretter, høyskoler og trafikkstasjoner, vi har sett det innenfor Nav, og i dag skal vi gjennomføre en ny sentraliseringsreform. Regjeringen – ikke vi – ønsker å legge ned 237 lokale skattekontorer rundt omkring på store og små steder, f.eks. der jeg var i forrige uke, i Brønnøysund, der det skal legges ned og sentraliseres til Bodø. Det rammer Helgeland på nytt. Dette har vært regjeringens store prosjekt. Så er det forunderlig at ikke regjeringen tar det mer på alvor når vi i Senterpartiet løfter fram det handelsunderskuddet som er. For handelsunderskuddet for Fastlands-Norge har økt fra 152 mrd. kr i 2013 til 252 mrd. kr. i 2018, og det er i ferd med å øke enda mer i år. Så pilene går i feil retning. Det er ikke sånn at norsk økonomi er omstilt, det er ikke sånn at det er kommet mange nye industriarbeidsplasser eller grønn verdiskaping. Vi har aldri vært mer oljeavhengige enn vi er nå. Det er faktumet. Vi har aldri vært mer oljeavhengige, men allikevel, istedenfor å ta det på alvor, er Erna Solbergs viktigste svar å finne på ny retorikk, nye ord – akkurat som da de kalte tidenes sentralisering av norsk politi «nærpolitireformen». Skal vi ha en god debatt, må vi i hvert fall tørre å være ærlige på realitetene, og vi har en regjering som sentraliserer, ikke omstiller, norsk økonomi.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Jeg har noen veldig nifse tall: Frogn 30 mill., Stord 70 mill., Fredrikstad 170 mill., Salangen 19,6 mill., Ullensaker 21, Ørland 40, Jevnaker 11, Nord-Odal 19, Stange 20, Orkland 25, Dyrøy 10, Grue 20, Åsnes 30, Ringsaker 48. Dette er kutt som er varslet nå i kommuneøkonomien landet rundt. Her sitter nå kommunepolitikere og må kutte i eldreomsorg og øke betalingen i barnehage og SFO, i kommuner der sykefraværet allerede er høyt, og der antall ufaglærte i skolen også er høyt. Budsjett handler om å velge hva vi skal bruke penger til. Hvorfor er det viktigere for Høyre å sikre skattelette til de aller rikeste enn å sikre eldreomsorg og gode skoler og et sikkerhetsnett for dem som er mest vanskeligstilte?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
I hvert eneste klasserom i landet sitter det elever som sliter med lesing, skriving og regning. Statsråden snakker om kompetanse tett på, og han snakker om at det er mange som går ut av skolen uten å ha lært å lese og skrive. Han skryter av en stortingsmelding, som jo er ti fugler på taket, mens SV har én fugl i hånda, som vi brenner for, og det er at vi vil pålegge alle kommuner og alle skoler at de skal ha kompetanse for å hjelpe disse elevene i hvert klasserom, for der finnes disse elevene. Regjeringen svarer med kommunal frihet og frihet for lærerutdanningen. Hvorfor er det viktigere for regjeringen at det skal være valgfag i lærerutdanningen å kunne noe om dette, og ingen klar plikt til eller tidsfrist for kommunene å være dysleksi- og dyskalkulivennlige, slik SV foreslår?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Statsråden skryter av å bruke mye penger på jernbane, og det skulle bare mangle om man ikke skulle bruke penger på noe fornuftig når man har så mye penger til disposisjon. Jeg har sittet her på Stortinget så lenge at jeg husker da Fremskrittspartiet var i opposisjon og SV satt i regjering og prøvde å snu investeringene i jernbanen. Da fremmet representanter fra Fremskrittspartiet til og med forslag om å legge ned Bergensbanen. Jeg tror han skal være glad for at Fremskrittspartiet ikke fikk gjennomslag da. Nå er det noe annet som skjer på transportsektoren som er veldig viktig, og som også kan bidra til stor industriutvikling. Det gjelder båt- og fergetrafikken. Stortinget har pålagt regjeringen å utarbeide forskrift til lov om offentlige anskaffelser, som regjeringen ikke har gjort, for å få nullutslipp der. Vi er nå nødt til å finansiere fylkeskommunene slik at det ikke blir noen nye anbud i kollektivtrafikken som innbefatter fossile utslipp. Hvorfor vil ikke statsråden være med på det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Det er ingen regjering noensinne som har hatt så mye penger til disposisjon som den som er nå. Allikevel er det altså unger som skal behøve å vokse opp i fattigdom gjennom hele barndommen. Jeg hører at mange går opp hit og snakker om arbeid. Tror dere virkelig ikke at de familiene som har syke eller uføre forsørgere, eller de som virkelig er i vanskelige situasjoner, vet det? Tror dere virkelig ikke at de vil ha jobb? Men det er ikke et arbeidsliv der ute som står med åpne hender og tar imot noen som verken har helsen eller kompetansen som skal til i det krevende arbeidslivet som er i dag. Vi har altså bunker med forskning, sist i går kom det en ny riksrevisjonsrapport, som viser at det vi gjør, ikke tetter gapet mellom hva folk kan, og hva arbeidslivet krever. Det er store mangler innen helse, det er folk som sliter. Og fattigdom hjelper altså ikke. Regjeringen har helt systematisk og målrettet klart å treffe med kutt for de aller mest vanskeligstilte familiene. De som sliter med å komme i jobb, skal få det vanskeligere. Like målrettet har man vært med økningene til dem som er friske og rike, og som burde få én beskjed: Stå opp om morgenen og bidra mer! Derfor har SV økt barnetrygden med 1,4 mrd. kr, også til dem som har unger over seks år, for – obs, obs – de ungene er faktisk ganske kostbare. Vi har vernet dem mot kutt i sosialhjelpen ved å foreslå lovendringer. Vi vil at alle nybakte foreldre som i dag bare får 83 000 kr, skal få 199 000 kr i året i foreldrepenger. Vi vil gi tilbake de 89 mill. kr som regjeringen har tatt fra familier der en av foreldrene er uføre, og der uføretrygden er svært lav, og vi vil styrke bostøtten. Dette kommer til å gjøre at flere vil klare seg. Disse barna kommer til å ha en bedre barndom. Flere av dem kommer til å klare seg når foreldrene slipper å ligge våkne hver eneste natt og lure på om de klarer å betale strømregningen og husleien, om de har noe i kjøleskapet eller noe å ta på ungene hvis de skal gå i bursdag. De foreldrene kommer også til å ha krefter til kanskje å ta fatt på veldig vanskelige omstillinger i sitt liv, slik at de på sikt kan klare å komme i arbeid, for det ønsker alle – alle som kan det. Men fattigdom og det å dømme folk til evig fattigdom, slik denne regjeringen ser ut til å ville gjøre, hjelper ingen, og det skaper heller ikke en eneste arbeidsplass.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Vi har veldig store muligheter i dette landet til både å kutte klimagassutslipp og å skape arbeidsplasser. Hva kunne vi gjort i dette budsjettet? Jo, vi kunne vridd alle virkemidlene i distrikts- og næringspolitikken og satt klimakrav på dem. Da hadde vi utviklet deler av norsk næringsliv med produkter de kunne levd av og vi kunne levd med, og som verden trenger. Vi kunne lagt på bordet penger til utslippsfri kollektivtrafikk, slik SV foreslår og finansierer. Det hadde utviklet næringslivet, og det hadde kuttet vesentlig i klimagassutslippene. Vi kunne fått på plass tilskudd, lån og regler som gjør at hele byggenæringen gjennom bl.a. materialbruk kan bidra med store klimakutt og til stor utvikling i bransjen, som både kan brukes i Norge og internasjonalt. Vi kunne vridd penger fra unødvendig motorveiutbygging til utbygging av jernbane. Det vil også skape næringsvirksomhet. Det er veldig mange ting vi kunne gjort i dette budsjettet som regjeringen velger å ikke gjøre. Det er dårlig næringspolitikk, det er dårlig distriktspolitikk, og det er dårlig klimapolitikk. Vi har faktisk ikke tid til å vente på den sendrektigheten som denne regjeringen har. Når det gjelder kommuneøkonomien, leste jeg i dag tidlig opp en liste i en replikk til representanten fra Høyre. Den har blitt lengre i løpet av dagen, og den har blitt verre. Kommune etter kommune melder at de må kutte store summer. Så sier regjeringen: Men se på kommuneøkonomien – det er så mange som ikke er på ROBEK-lista nå. Det er jo fordi de allerede har kuttet ned til beinet. Hva kutter de i? Jo i alle de tingene som er forebyggende – til de eldre som trenger litt hjelp for å klare seg hjemme, til funksjonshemmede som trenger brukerstyrt personlig assistent, til de ungene som trenger hjelp av barnevernet tidlig. Alle de tingene alle sier at vi skal gjøre, har man kuttet i, og nå må de kutte inn til beinet. Det er grunnen til at SV prioriterer kommuneøkonomien høyest av partiene og foreslår over 5 mrd. kr i økning. Det er et klart verdivalg for SV. Vi mener eldreomsorgen skal være god og trygg. Vi mener ungene skal få en god skole. Vi mener funksjonshemmede skal ha rett til et likeverdig liv. Det krever at kommuneøkonomien er mye sterkere enn i dag, og det foreslår vi. Og til alle som er oppe og snakker om psykisk helse og forebygging: Ja, det må være lavterskeltilbud i kommunene. Det må finansieres. Det er ansatte som kan gi disse tjenestene, og de ansatte er nødt til å ha lønn hvis det skal bli et tilbud til brukerne.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2019-11-27:
Men hvordan vi fordeler pengene, sier noe om hvilke verdier vi legger vekt på. For SV er det viktig at eldre får god og trygg omsorg. Representanten Hjemdal var oppe og snakket veldig varmt om det i stad, og hun påsto at andre hadde ideologiske briller på. Men jeg sitter nå med kuttlistene fra mange kommuner. Bodø skal spare 342 mill. kr, Sortland 95 mill. kr, Arendal 14 mill. kr i eldreomsorgen, og Senja 41 mill. kr. Vernepleierne, helsefagarbeiderne og sykepleierne må ha lønn hvis de skal kunne gjøre jobben i eldreomsorgen, og SV prioriterer penger til dette, slik at det kan ansettes flere sykepleiere, vernepleiere og helsefagarbeidere, og slik at de kan møte både de eldre, de yngre og dem med psykiske vansker og dem som trenger hjelp av barnevernet. Det er et verdivalg vi gjør. Fremskrittspartiet tar ikke det verdivalget. Fremskrittspartiet gir de store pengene til de aller rikeste.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Vi har jo blitt vant til at spriket mellom de ulike partiene i opposisjonen er betydelig. Hvordan man skal klare å forene Arbeiderpartiet, som ønsker 5 pst. økning av CO 2 -avgiften, med SV, MDG og Rødt, som ønsker 50 pst. økning, eller Arbeiderpartiet, som ønsker at bensinavgiften skal stå i ro, med MDG, som ønsker å øke den med 5 kr per liter, får eventuelle framtidige forhandlinger avklare. Det som er mer interessant, er at Arbeiderpartiet ikke følger opp sin egen politikk. Som representanten Asheim også var inne på, er de imot ABE-reformen, men bruker alle pengene den gir. De er imot å overføre skatteoppkrevingen fra kommunene, men bevilger ikke de midlene det krever, i sitt alternativ. De har høylytt kritisert færre dager med postombæring, men de bruker hele innsparingen som færre dager med postombæring gir. Spørsmålet blir derfor: Hvem har vært motpart når Arbeiderpartiet har forhandlet bort sin egen politikk i sitt eget alternative statsbudsjett?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Debatten i Aftenposten er en viktig debatt, og det handler om hvordan vi skal klare å skape større rom innen statsbudsjettet for å få prioritert opp de sakene vi ønsker. Når vi gjør endringer, om det er stønad til briller eller tannregulering, handler det om hele tiden å gå igjennom de ulike virkemidlene og den pengebruken som staten har, for å se etter om det faktisk treffer etter hensikten. Det vi nå ser når det gjelder den typen kutt vi har gjort for neste år, er at det ikke treffer etter hensikten. Når stønaden til briller er mer enn tredoblet på ti år, viser det en enorm vekst i utgiftene. Det samme kan man si om tannregulering. Når 40 pst. av ungdommen i Norge får tannregulering, mens det er en langt lavere andel i våre naboland, viser det at vi er nødt til å bruke pengene på en bedre måte i årene framover enn det vi har gjort fram til nå.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Hverdagen for både enkeltpersoner og bedrifter i Norge har blitt bedre de siste seks–sju årene. Den største utfordringen for bedrifter i Norge er om Senterpartiet skulle få makt igjen. Det å øke formuesskatten drastisk, det å øke utbytteskatten som man må betale for å betale formuesskatt, viser at Senterpartiets opplegg overhodet ikke er et gode for verken bedrifter eller folk flest i Norge. Så til rabatter og goder: Et bredt flertall på Stortinget har sluttet seg til regjeringens forslag, som man har justert underveis. Man har altså tatt de innspillene man har fått fra bransjen, og justert det underveis. Dette handler, som også representanten Asheim sa, om at man skal ta vare på arbeidstakeres rettigheter, at man skal få de sosiale godene som lønn faktisk gir, bl.a. pensjon, i framtiden.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
I sum har dette stortingsflertallet og denne regjeringen gitt vanlige folk og bedrifter skattelettelser på over 25 mrd. kr siden 2013. Det står i grell kontrast til Senterpartiets alternative statsbudsjetter, som viser både sterke skatteøkninger og også en del avgiftsøkninger – selv om man liker å si at man er imot det. Når det handler om rabatter og frynsegoder, har det også vært et ønske fra arbeidstakernes organisasjoner faktisk å sørge for at det man får fra arbeidsgiver, skal gi sosiale goder og sosiale rettigheter i framtiden. Hvis man får rabatter i stedet for lønn, gir det ikke pensjonsopptjening i framtiden. Vi mener det er et viktig prinsipp at alt det man mottar fra en arbeidsgiver, skal gi den typen sosiale goder.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Hele justissektoren er styrket de siste seks årene. Fra denne regjeringen overtok, har det vært en kraftfull satsing på både justis, fengselsvesen og politi – hele justisfeltet. Det er helt riktig at det kan ha blitt færre ansatte i kriminalomsorgen, men det er fordi det sitter færre folk i fengsel. Det kan jo ikke være noe problem at soningskøene går ned, og at det er færre i fengsel. Jeg blir litt usikker på SVs motivasjon når man er bekymret over at det er færre mennesker i fengsel. Da tror jeg man har bommet. Vi følger selvfølgelig med på utviklingen i kriminalomsorgen fra år til år og skal også styrke den i årene framover. Det er jeg helt sikker på at vi skal finne rom til å gjøre.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Rødt har jo sine røtter i kommunismen, og ikke bare sine røtter, om man leser i programmet deres – også deres nåtid og framtid er i kommunismen, en ideologi som ikke kan vise til vekst eller velferd i det virkelige liv, men kun nød og elendighet. En kraftig reduksjon av eiendomsretten, økte skatter og at proletariatet skal overta produksjonsmidlene, hører med her. Rødt foreslår å øke skattene og avgiftene med omtrent 40 mrd. kr bare neste år. Dette skal ifølge Rødt kun ramme de rike. Verdier må som kjent skapes før de kan deles. Tror representanten Moxnes at hans budsjettopplegg vil føre til at flere – eller færre – velger å investere pengene sine i Norge? Og hvordan skal det blir mer velferd hvis det ikke blir mer å dele?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2019-11-27:
Det er ikke måte på hva man skal høre i løpet av en slik debatt, og det er ikke måte på hvilken svartmaling opposisjonen bruker når de maler bildet av Norge. Ifølge representanten Dag Terje Andersen har vi i Norge en av de mest ytterliggående regjeringene i verden, i Europa. Da maler man bredt. Ungarn, Polen og Russland blir liksom som liberale demokratier å regne sammenlignet med oss her nord. Det er sterk kost. Karin Andersen fulgte opp med å si at regjeringen med åpne øyne dømmer folk til evig fattigdom. Det er ganske freidig av en representant for et parti som lovte å fjerne fattigdommen med et pennestrøk. Likevel økte antall fattige barn med 15 000 da SV styrte landet. Troverdigheten er ikke-eksisterende. Like lite troverdighet har SV- og Arbeiderparti-representantene som er her oppe på talerstolen for å fortelle at deres skatteopplegg gir lettelser til lønnsmottakere med vanlige inntekter. Tro ikke at vi har glemt hva de gjorde da de satt i regjering. Da var fasiten at alle med lønnsinntekt over 300 000 kr fikk økt skatt. Det betød økt skatt til industriarbeideren, til førskolelæreren og til helsefagarbeideren. Nå lover de lavere skatt, og det attpåtil i en situasjon med lavere skattenivå enn da de selv styrte. Hvis det skulle skje, ville det være denne regjeringens største bragd. Da ville norsk politikk være endret for alltid. Tenk å få en situasjon der vi kan stå her og krangle om hvem som skal gi de største skattelettene. Det hadde vært noe. Men Adam var ikke lenge i paradis. Etter dette kom sjefsideologen, demagogen og Tranmæls arving opp på talerstolen – Martin Kolberg. Da var man tilbake til det samme gamle, den samme gamle retorikken om høyrepartiene og hvor mye vi bevilger til de aller, aller rikeste, selv om budsjettet for neste år er omtrent kjemisk fritt for skattelettelser. Stemmer ikke kartet og terrenget, må det ifølge Kolberg være terrenget som er feil. Jeg mistenker at Kolberg aldri har vært noen stor orienteringsløper. Når Kolberg sier at vi står bak økte ulikheter i Norge, glemmer han at grunnen til det er lavere selskapsskatt. Han glemmer også at han selv har stemt for dette, og han gjorde helt rett i det. Selv om det på kort sikt øker ulikhetene svært moderat, fører det på sikt til at flere investeringer tas her hjemme i stedet for i våre naboland. Det vil igjen gi flere arbeidsplasser. Det er god politikk, og det var selvsagt fornuftig av Kolberg å stemme for disse skattelettelsene, selv om det på papiret har gjort noen rikinger enda rikere.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Eg synest det er interessant at representanten Tajik går tilbake til 2013 for å vise korleis ein bruker ulike prioriteringar i alternative statsbudsjett og viser ei retning. Det er for så vidt riktig, men om ein skal ta det på alvor, må jo Arbeidarpartiet gjere det Arbeidarpartiet seier dei er for. Det er ikkje berre slik at Arbeidarpartiet ikkje reverserer kuttet i ABE-reforma, men dei har i tillegg lagt inn eit uspesifisert konsulentkutt på 1,7 mrd. kr. Dei pengane blir òg tatt frå ein plass. Dei har ikkje reversert kuttet, men dei har akselerert det. Dei er for postombering i fem dagar, men brukar pengane. Dei er imot å gjere skattlegginga statleg, men brukar pengane. Det er gode intensjonar som ligg bak, men spørsmålet mitt til representanten Tajik blir då om det er fleire ting Arbeidarpartiet seier dei er for, men som dei ikkje kjem til å klare å prioritere, fordi det berre står om arbeid i nokre veker.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Men det står jo ikkje til talande når representanten Tajik seier at dei klarer å vise dei prioriteringane, mens dei i det alternative budsjettet sitt ikkje har klart å løyve dei midlane som trengst for å rette opp i ABE-kuttet, men i staden for har akselerert det med kuttet i konsulenttenestene. Eg har eigentleg lyst til å spørje representanten Tajik om kva ho trur dei konsulentane gjer, for Arbeidarpartiet støttar jo opp om det digitaliseringsarbeidet som skjer i forskjellige statlege etatar og i forskjellig statleg arbeid. Mykje av det er drive av at ein òg må bruke pengar på dei tenestene som ein ønskjer å opprette. Ein må bruke midlar for å få til den innsparinga. Ein kan ikkje berre seie at ein er for, og så etterpå bruke pengar på noko som ein er for, og setje det opp imot andre prioriteringar som ein seier ein er for. Då står det ikkje til truande, og ein gjer ein annan ting enn det ein seier.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Far min bruker av og til å fortelje ein vits om at den høgaste utdanninga han har, er nettopp søndagsskulen, og ein annan av dei songane vi har lært der, er «Alle, alle vil vi ha med». Den kan eg opplyse representanten frå Arbeidarpartiet om at òg er ein god regel om arbeidslinja, og at det skal løne seg å stå i arbeid. Representanten tek opp veldig mange forskjellige sosiale ordningar, men det eg trur kanskje treffer dårlegast, er når han kritiserer det grepet som blir gjort for å hjelpe dei unge på AAP endå betre. Dette er eit tiltak som ikkje kjem frå Kristeleg Folkeparti eller regjeringa, men som er eit forslag frå sysselsettingsutvalet. Det handlar ikkje om at vi skal bruke mindre pengar på å følgje opp den gruppa som vi ser at lettast får ei heil yrkeskarriere utanfor arbeidslivet, men om at vi skal bruke meir av midlane på å hjelpe dei tidlegare – i staden for at dei skal få eit tilskot som er høgare enn andre grupper som står på Nav-ordningar eller er under utdanning. Det er god politikk, for det handlar om å hjelpe betre, og det handlar om å hjelpe tidlegare. Eg forventar at Arbeidarpartiet òg må ta inn over seg at vi må gjere noko med dei sysselsetjingsutfordringane vi har, og det vil seie at vi trenger å stå i nokre krevjande debattar.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Vi begynte denne replikkvekslinga med søndagsskulen. Vi lærte ikkje noko om stråmenn der, i alle fall ikkje på Vestlandet, men det er ein stråmann når Arbeidarpartiet her tillegg meg at eg f.eks. skal meine at folk blir meir motiverte av å få mindre i tilskot. Det er ikkje det eg har sagt, og det er ikkje det dette grepet handlar om. Dette grepet handlar om at vi skal bruke meir av midlane på å hjelpe og støtte i staden for å ha eit tilskotsnivå som ligg høgt over dei tilsvarande tilskotsnivåa for folk som er i same alder. Det betyr at ein kan bruke meir pengar på f.eks. IPS-planane, noko som betyr at ein i staden for at folk skal få trening og så bli kasta ut i arbeidslivet, kan få oppfølging òg når dei står på AAP-tiltaket. Dette er politikk som handlar om å følgje opp sysselsettingsutvalet. Vi kjem til å få fleire av dei diskusjonane i stortingsarbeidet framover. Eg håpar at Arbeidarpartiet klarer å ta inn over seg at vi då òg er nøydde til å ta nokre av dei grepa som kan vere tøffe, men som handlar om at vi må prioritere pengane betre for å sørgje for ei betre oppfølging, sånn at menneske nettopp kan klare å kome seg inn igjen i arbeidslivet – noko vi begge er einige om at er eit av dei viktigaste tiltaka på lang sikt.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Eg veit ikkje om det er eit krav eller ein ambisjon representanten dreg opp her. Kristeleg Folkeparti er for at vi skal ha eit godt regulert arbeidsliv, og representanten har heilt rett i at det er viktig for eit godt familieliv. Men eg synest ikkje svaret på dei utfordringane som kan vere med på at Noreg er ein del av den felles europeiske marknaden, er dei forslaga som Senterpartiet legg på bordet i dag. Som det kom fram i replikkvekslinga tidlegere i dag då representanten Svein Roald Hansen utfordra Senterpartiet på nettopp at dei skal kutte 2 mrd. kr i EØS-kontingent, betyr jo det enten at Senterpartiet lurer veljarane sine og ikkje har tenkt å ta dei pengane, eller at ein seier opp EØS-avtalen frå 1. januar 2020. Det er ikkje eit tiltak som kjem til å gjere arbeidsmarknaden i Noreg noko særleg betre, og iallfall ikkje for dei delane av landet som er avhengige av eksport frå dei hjørnesteinsbedriftene som ligg der. Dette er ting vi løyser gjennom å sjå på dei utfordringane som ligg i den reelle arbeidsmarknaden der ute, og kome med svar i dei reguleringane vi gjer, sånn som Stortinget gjorde med innleigeproblematikken f.eks., der ein no ser at i nokre sektorar går bruken av innleige ned.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Det er to punkt her som eg tenkjer er veldig viktige. Det er blitt lagt tydelege føringar – når ein no tek desse grepa – på at det skal vere ei god lærarutdanning på Helgeland, og at det skal vere fleire plassar, slik at ein òg får fylt opp det behovet som er for godt utdanna lærarar lokalt. Det grepet ligg fast. Det andre viktige punktet, og her deler eg eigentleg representanten sitt utgangspunkt for replikken, er at vi må ha eit blikk for Nesna, og det er eit blikk som fleire statlege etatar er nøydde til å ha. Vi ser for mange plassar i landet vårt at ulike statlege etatar og ulike statlege nivå tenkjer i sin vesle silo, og så slår summen av forskjellige tiltak – som nokre gonger, isolert sett, kan ha gode grunngjevingar – ut feil. Det meiner eg er viktig her med Nesna, at ein no både frå kommunar, frå fylkesnivå og frå staten si side er med på å sørgje for det totale tilbodsnivået i Nesna, at det blir viktig, at ein har eit heilskapsblikk på det, og at ein kjem dei lokale behova i møte.
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Representanten Gahr Støre har svart godt på ein del av dei meir diffuse kutta som Arbeidarpartiet har lagt opp til. Vi kunne gjerne ha brukt meir tid på dei, men eg har lyst til å bruke litt tid på eit av dei konkrete kutta som Arbeidarpartiet har i sitt alternative budsjett, og som faktisk viser ei prioritering. Det er at Arbeidarpartiet kuttar 260 mill. kr i eingongsstønaden. Det er ei støtteordning som går til fødande som ikkje har rett på foreldrepermisjon. Der andre i samfunnet kan få støtte tilsvarande ei årsløn, endar desse opp med ein eingongsstønad, som heldigvis har blitt auka dei siste åra, og som Arbeidarpartiet no kuttar i. Dette er ikkje berre eit kutt som vil gå ut over dei som har minst, dette er eit kutt vil råke nokre av dei familiane som har aller minst. Kvifor meiner Arbeidarpartiet at det er ei riktig prioritering?
Tore Storehaug (Kristelig Folkeparti), 2019-11-27:
Lat meg føye meg til den rekkja som har takka for ein god debatt. Denne debatten er god fordi han gir rom for å sjå prioriteringane, fordi det her òg må ligge føre inndekkingar når det kjem forslag, og ein er nøydd til å setje viktige føremål opp mot dei aller viktigaste føremåla. Det tenkjer eg kanskje er sunt òg for debatten i Stortinget. Det betyr at ein får teke nokre replikkrundar der Kristeleg Folkeparti kan få utfordre Arbeidarpartiet på at når dei føreslår å kutte i eingongsstønaden, vil det faktisk ramme nokre av dei familiane som har minst, aller mest, eller når det kjem for ein dag at Senterpartiet sitt alternative statsbudsjett vil bety færre statlege arbeidsplassar i Førde, Lillesand, Hønefoss og Leikanger, og at ein får sett dei sakene som faktisk ikkje blir prioriterte, men der ein kritiserer pengebruken og etterpå prioriterer pengane til andre og viktigare føremål. Det gjer i alle fall at debatten blir betre og tydelegare, og denne debatten trur eg vi kjem til å måtte teke inn over oss at kan bli tøffare også i tida framover. Viss vi ser bakover i tid, er det få statsbudsjett og få situasjonar som har hatt det handlingsrommet som vi har no. Ser vi framover i tid, seier perspektivmeldinga at det kjem til å bli trongare handlingsrom på grunn av demografi og på grunn av dei politiske ambisjonane som vi bind opp i forskjellige viktige prosjekt. Ser vi rundt oss i verda, trur eg det er få parlament eg heller ville ha vore og diskutert statsbudsjettet i enn det norske. Vi er ganske privilegerte som får moglegheit til å ha denne debatten. I ei slik tid er det ekstra viktig, meiner eg, at vi har fått eit nøkternt og ansvarleg budsjett, som tek inn over seg dei skuggane som ein ser i horisonten, som vi må ta på alvor, framfor alt klimakrisa, at vi får eit statsbudsjett som ikkje berre gjer det endå dyrare å forureine og følgjer opp forpliktingane ein har med å følgje opp den klimaomstillinga som norsk næringsliv er nøydd til å stå i, og er nøydd til å vere leiande i, men at ein òg ser på handlingsrommet og tek viktige grep for å auke sysselsetjinga og tør å prioritere dei opptrappingane som vi er nøydde til å gjere. Eg skal ta med meg mange gode innspel frå denne debatten, men det var eitt innlegg og eitt sitat som blei verande med meg utover kvelden. Det var Terje Aasland som i sitt innlegg siterte gamle finansminister Brofoss, som sa at vi lever av kvarandre sitt arbeid, ikkje andre sitt. Sjølv om det var delar av innlegget til Aasland eg kanskje ikkje var heilt einig i, synest eg det var ein viktig leveregel å ta med seg. Eg trur at om vi skal klare å ha det handlingsrommet som vi har til å leve opp til forpliktingane overfor dei komande generasjonane, er det ein regel vi bør ta med oss inn i fleire av diskusjonane om korleis vi kan få opp sysselsetjingsgrada. For vi har viktige prosjekt, kanskje spesielt for å klare å løfte og tryggje fleire familiar og styrkje økonomien til dei som har minst frå før, aller mest, og då treng vi òg å ta på alvor at vi skal leve av kvarandre sitt arbeid, ikkje berre andre sitt.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
I innlegget sitt, men særleg i Aftenposten rett etter at budsjettet vart lagt fram, tok representanten Bjørnstad på seg ei stram og bekymra mine på vegner av det som er Framstegspartiets hjartesak. Han er uroleg for at handlingsrommet i statsbudsjettet kjem til å bli så stramt framover at det ikkje vil vere rom for fleire skattekutt til dei rikaste, så då varsla han i staden kutt i stønader og velferdsgode for å få råd til det likevel. Sjukelønsordninga lanserer Bjørnstad som ein opplagt kandidat. Det kan altså sjå ut til at dei usosiale kutta i dette budsjettet berre er ein forsmak på kva vanlege folk har i vente med fortsatt Framstegsparti-styre. Kan representanten Bjørnstad fortelje norske arbeidsfolk når dei kan vente å få kutt i sjukeløna, kor mykje det skal kuttast, og kva for andre velferdsordningar som står for fall om han får fortsetje å bestemme?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-11-27:
Vårt oppdrag som folkevalgte i Stortinget er å gjøre hverdagen for folk i Norge gradvis litt bedre. Det er å gjøre hverdagen for bedriftene i Norge gradvis litt enklere. Det nye regelverket for naturalytelser bidrar til det stikk motsatte. Man tar fra vanlige arbeidsfolk goder de har hatt over lang tid. Man sørger for å gjøre hverdagen for norske bedrifter vanskeligere. Regnskap Norge skriver til finanskomiteen at de på det sterkeste vil oppfordre til at reglene gjennomgås på nytt, og senest i går sendte representanter for både arbeidsgivere og arbeidstakere et brev der man innstendig ba om at reglene for personalrabatter ble lagt i skuffen. Bussjåfører, renholdere på togene og de som jobber i butikk, har ikke de store privilegiene. Det er hardtarbeidende arbeidsfolk som opplever press på lønns- og arbeidsvilkår. Hvorfor vil man gi dem stadig nye skatter og avgifter?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-11-27:
Brevet som jeg refererte til fra Regnskap Norge, ble sendt til finanskomiteen etter at årets budsjett ble lagt fram. Brevet jeg refererte til fra NHO Transport, Yrkestrafikkforbundet og Fellesforbundet, ble sendt i går. Alle advarer på det sterkeste mot innholdet i de nye reglene for naturalytelser og det som går på personalrabatter. De avgiftene som representanten Bjørnstad og Fremskrittspartiet har bidratt til, har rammet både vanlige folk og næringsliv i Norge. Det som nå konkret går på personalrabatter, bidrar til at vanlige arbeidsfolk i praktiske yrker, som har noen få goder i sin hverdag, mister dem. Hvorfor er det riktig i Fremskrittspartiets øyne at vanlige arbeidsfolk, som bussjåfører og togansatte, skal miste opparbeidede rettigheter?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2019-11-27:
Under Siv Jensen som finansminister har det blitt en kraftig økning i avgifter som rammer folk og næringsliv i Norge. Det er de som har minst fra før, som rammes hardest når avgiftene øker. Vi har fått en økning i elavgiften på 38,9 pst. og økning i bensin- og drivstoffavgiften – mer på ett år enn på åtte rød-grønne år. Statsråden snakker om å binde Norge sammen. En av de tingene som binder det langstrakte landet vårt sammen, er kortbanenettet på fly. Widerøe alene har fått en økning i avgifter på 1 mrd. kr under dagens regjering, noe som fører til et dyrere og dårligere tilbud for både folk og næringsliv. Derfor må en gå motsatt vei – styrke bevilgningene på FOT-ruter, en må sørge for å redusere momssatsen igjen, en må sørge for å frita fly under 20 tonn for flypassasjeravgift. Hvorfor bidrar regjeringen til et dyrere og dårligere tilbud på kortbanenettet gjennom økte avgifter?