trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-06-18:
Det ord som jeg sitter igjen med etter representanten Syversens innlegg som fellesordet, er «trygghet» – trygghet for folk flest. Altså underforstått: En må skape en trygghet utover det en sjøl har evne til å få til på egen hånd, fellesskapet må medvirke til en større trygghet enn det. Det er en uhyre viktig og utfordrende inngang og svært sentralt i tida framover. Betyr den satsinga på trygghet – i den forståelsen – at Kristelig Folkeparti i de kommende budsjetter vil legge mer vekt på jamnbyrdige økonomiske forhold mellom folk enn det som har vært gjort tidligere, altså at en i større grad vil medvirke til den trygghet som her var forsøkt satt som et merkenavn.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2010-06-18:
Jernbanenettet er i dårlig forfatning, lokførerne har lenge fortalt om alle saktekjøringsstrekningene, det har vært en langvarig årelating, og skinnegang, kjøreledninger og signalanlegg trenger opprustning. Under Bondevik II ble det sagt opp en rekke fagfolk i Jernbaneverket, nøkkelpersoner som skulle sikre opprustning av nettopp dette. Regjeringa bevilger i revidert de pengene til Jernbaneverket som Jernbaneverket sjøl sier de kan makte å bruke. Jeg er veldig glad for den prioriteringa. Men så kommer Venstre med pluss 665 mill. kr utover regjeringas forslag. Når en kjenner fakta, er ikke dette særlig tillitvekkende. Jeg har lyst til å stille et spørsmål, hvor Venstre kan rette opp inntrykket: Tar Venstres finanspolitiske talskvinne sjølkritikk med hensyn til den svekkelse som skjedde da Jernbaneverket sa opp nøkkepersonell under Bondevik II-regjeringa, og som nå skulle vært der for å ruste opp nettet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2010-06-18:
Jeg tror representanten Thomas Breen og Arbeiderpartiet skal få en tung jobb hvis man skal forsøke å overbevise norske velgere om at Høyre fører en uansvarlig økonomisk politikk. Det tror jeg blir en meget krevende oppgave. Jeg tror Arbeiderpartiet har tilstrekkelig med egne utfordringer til at man skulle bruke anledningen til å forsøke å overbevise norske velgere om at vi er uansvarlige. Alle som har fulgt Høyres historie – fra Kåre Willoch, vår egen regjering fra 2001 frem til 2005, hvor vi ryddet opp i norsk økonomi og sørget for at Arbeiderpartiet kunne komme til dekket bord, som Dagsavisen skrev – vet at Høyre fører en ansvarlig politikk. Det gjør vi også i revidert nasjonalbudsjett, hvor vi dekker inn våre påplusninger og reduserer oljepengeforbruket med 2,6 mrd. kr. Vi reduserer landbruksoverføringene med 600 mill.kr, men det er jo ikke sånn at Landbruksdepartementets kasse er tom. Det er ikke slik at man betalte ut alt 1. januar, og at det ikke er mer penger igjen. Det er et budsjett på 13 mrd. kr, og da er det rom for å redusere overføringene med 600 mill. kr. Det er en ansvarlig politikk, både for landbruket og for norsk økonomi.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2010-06-18:
Svaret på det er ja. Det har Høyre gjort gjennom hele sin historie. Vi har vært en av byggmestrene for det norske velferdssamfunnet, og jeg er enig i at det har en verdi å ikke ha for store sosiale forskjeller i et land. Derfor har vi alltid vært opptatt av at man skal «løfte gulvet», fremfor å holde folk igjen. Derfor bidrar vi også med tiltak i våre budsjetter for at folk skal komme raskere tilbake i arbeid. Jeg er enig i at et samfunn som ikke har for store sosiale forskjeller, er en styrke. Vi er tilhengere av den nordiske modellen. Men da må representanten Thorkildsen huske på at en viktig del av den nordiske modellen også er et fleksibelt arbeids- og næringsliv. Det er jo ikke slik at den nordiske modellen bare består av velferdsordninger. En viktig forutsetning er at man har et fleksibelt arbeids- og næringsliv, og at man legger til rette for jobbskapere, for gründere, for innovasjon, for bedrifter. Det er en viktig forutsetning i den nordiske modellen, og den har Høyre alltid vært en helhjertet forsvarer av.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2010-06-18:
Den siste regjering som brukte begrepet næringsnøytralitet, var Stoltenberg I-regjeringen. Vår regjering brukte ikke begrepet næringsnøytralitet. Høyre mener heller ikke at næringsnøytralitet er et mantra, eller at vi har en dogmatisk holdning til det. Tvert imot legger vi til rette for veldig mange av de industrigrenene hvor Norge har et spesielt fortrinn. Det gjelder den maritime næringen, hvor vi har vært sterk tilhenger av gode skatteordninger, det gjelder innenfor skogbruket, hvor vi også legger til rette innenfor bioteknologi. Jeg tror vi må være opptatt av å skape gode rammebetingelser for hele næringslivet vårt, samtidig som vi også tar inn over oss at Norge har noen komparative fortrinn – noen fordeler som vi skal bygge videre på. Og jeg er glad hvis også Lundteigen tar på alvor at vi står i fare for å kunne miste deler av vår industri. Da må vi satse på innovasjon og nyskaping og sørge for at vi får en bærekraftig velferd i Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2010-06-18:
Jeg deler den grunnleggende optimisme som jeg merket i finansministerens innlegg. Vi i Norge har et godt utgangspunkt for å bygge kunnskapssamfunnet. Jeg er glad for at finansministeren erkjenner de utfordringene vi nå står overfor, ikke minst når det gjelder privat næringsdrift og konkurranseutsatt industri. Men det er et stykke vei fra finansministerens analyse til hva regjeringen faktisk foretar seg. Det første budsjettet finansminister Johnsen la frem, i fjor høst, innebar økt bruk av oljepenger. I revidert nasjonalbudsjett har oljepengebruken riktignok gått ned på grunn av større utbytte og høyere skatteinntekter, men budsjettet er blitt mer ekspansivt enn det budsjettet som ble lagt frem i fjor høst. Mitt spørsmål er om ikke finansministeren ser at jobben blir vanskeligere for regjeringen i 2011, når man ikke har startet tidligere med å få ned utgiftsveksten i budsjettet?
Thomas Breen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Tidligere har jeg, selv om jeg har vært uenig i innhold, stolt på at Høyre har ført en ansvarlig økonomisk politikk. Det kan jeg dessverre ikke gjøre lenger. Grunnen til det er at vi nå ser konsekvenser ute i Europa som følge av en uansvarlig økonomisk politikk, og at mange av Høyres innsparingsforslag ikke har synliggjort inndekning – eller man kan ikke forstå hvordan man klarer å spare inn de pengene. Jeg kan kort nevne en reduksjon på 600 mill. kr i overføringer til jordbruket. Nå har det akkurat blitt inngått en ny jordbruksavtale. Det ville i så fall bety en tilsidesetting av den avtalen, og det er ikke realistisk. Hvorfor har Høyre nå begynt å gjøre som Fremskrittspartiet, nemlig å budsjettere med utgiftskutt som ikke er synliggjort, eller som ikke er gjennomførbare? Vil vi nå få se at Høyre nærmer seg Fremskrittspartiet også på andre politiske områder, selv om man tilsynelatende er uenig om handlingsregelen?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
SV liker jo å kalle seg for jernbanepartiet. Når vi leser hvordan det går med jernbanen, ser vi at kapasiteten er sprengt, det er forsinkelser, Schenker og Posten tar ut frakten og sender den med trailere isteden, selv på lange avstander. Selv da vil SV ikke være med på forslaget til Fremskrittspartiet om 360 mill. kr ekstra. I tillegg til det klarer man altså å ta ut et rekordutbytte fra Baneservice. Administrerende direktør i Baneservice, Lars Skålnes, sier til tv2nyhetene.no.: «Når staten tar så mye utbytte betyr det at den økningen i kapasitet som vi hadde planlagt i strategien den kan vi glemme og vi må fortsette på det kapasitetsnivået vi har i dag.» Hvordan harmonerer dette med å presse dette selskapet så mye med den strategien som SV har om mer jernbane?
Kenneth Svendsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Jeg har lyst til å følge opp spørsmålet til Ulf Leirstein, fordi jeg føler at han fikk et svar som jeg har hørt tidligere. Det er jo varslet nedtaking av budsjettet over lang tid, og det gjøres jo også nå. Men på ett område skjer det ingen ting, og det gjelder effektivisering av byråkratiet. I Norge har vi et byråkrati som kan drifte en befolkning som er langt, langt større enn den norske. I et tidligere svar til meg, og nå til Ulf Leirstein, angående effektivisering, svarte statsråden at effektivisering av det offentlige byråkratiet var noe som foregikk hele tiden, og at det ble gjort. Når vi leser i tidligere statsbudsjett – og i revidert, for den saks skyld – så kan vi ikke se mye til det. Budsjettene øker jevnt og trutt, år etter år, til drift av byråkratiet. Hvordan harmonerer dette med at man sier at man stadig har en effektivisering? I en privat bedrift ville man ha sett dette som en nedtaking av kostnadene til byråkratiet. Kan vi se en forandring på dette, når får man gjennomført en effektivisering i fremtiden?
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-18:
Det var interessant å høre SVs budsjettinnlegg, som egentlig stort sett handlet om opposisjonens budsjettframlegg. Det skjønner jeg egentlig godt når vi ser hvor lite gjennomslag SVs politikk har i regjeringens politikk. Miljøpolitikken er et gedigent mageplask, og det begynner nesten å bli en vane at SV må be landets fattige om unnskyldning i forhold til det fattigdomsbekjempelsesløftet SV kom med. Vi ser et SV som nå i statsbudsjettet kutter pengene og standard datautstyr til dem som har de største lese- og skrivevanskene – dyslektikerne. Det første spørsmålet mitt til Thorkildsen er: Hva har SV imot dyslektikerne, når man kutter så mye penger på dem? Det andre spørsmålet går på at Høyre har et forslag, i forbindelse med barn i fattige familier, om støtteordninger til betaling av kontingent til deltagelse i fritidsaktiviteter for barn fra ressurssvake hjem. Hvorfor stemmer SV mot et sånt forslag?
Arve Kambe (Høyre), 2010-06-18:
Den rød-grønne regjeringen har i snart fem år hatt som en slags ryggmargsrefleks å stemme mot ethvert forslag som kommer fra hvilket som helst av de borgerlige partiene, enten det er objektivt godt eller bare subjektivt godt fra opposisjonens side. Det er en gruppe på Facebook som sendte representanten Lundteigen et spørsmål i forbindelse med hvorfor Senterpartiet ikke kunne støtte et forslag som de borgerlige fremmet. Gruppen heter «Selvstendige Arbeidere krever like rettigheter», og har stor oppslutning på Facebook. Svaret fra Lundteigen var som følger: «Alt som kommer fra opposisjonen skal som regel stemmes ned.» Mine spørsmål til representanten Lundteigen er: Er det en konstruktiv måte å drive politikk på? Er det en måte som han som stortingsrepresentant og representant for den rød-grønne regjeringen er bekvem med? Er sitatet korrekt?
Jørund Rytman (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Maskinentreprenørenes Forbund la i går fram ferske fakta om og analyser av anleggsmarkedet så langt i 2010. Det viser at det fremdeles er mye ledig kapasitet til å bygge vei og jernbane. Det er svært få anbud ute i første kvartal. Man må tilbake til 2007 for å finne tilsvarende lavt nivå. Særlig små entreprenører sliter. Bedrifter med færre enn 20 ansatte har svært mye ledig kapasitet. Bransjen har altså nå færre oppdrag innen veibygging enn tidligere. Vi har altså i Norge stor arbeidsløshet blant anleggsarbeidere, og en bransje som er klar for oppdrag. Samtidig er vi vitne til, som vi har snakket om tidligere i dag, at vi har en jernbane i forfall – kjøreledninger faller ned – og mange livsfarlige veier, spesielt i Lundteigens og mitt hjemfylke, Buskerud. Hvorfor vil Lundteigen og Senterpartiet ikke støtte Fremskrittspartiet i å investere mer i infrastruktur?
Borghild Tenden (Venstre), 2010-06-18:
Da vi behandlet statsbudsjettet for 2010, uttalte Senterpartiets finanspolitiske talsmann, representanten Lundteigen, følgende: «Det er ingen overraskelse når jeg nå sier at den endringsmakt som Stortinget har i dette budsjettet, er betydelig mindre enn den endringsmakt det har hatt ved tidligere budsjetter. Det er Senterpartiet og jeg de første til å beklage.» Spørsmålene mine blir da hvordan representanten Lundteigen synes endringsmakten er i forhold til revidert. Har det endret seg? Er han fornøyd med tilstanden nå?
Borghild Tenden (Venstre), 2010-06-18:
Først til næringslivet og gründere, som både representanten Eldegard og jeg har et stort engasjement for. Der er jeg veldig skuffet over denne regjeringen, som ikke engang legger til rette for sosiale rettigheter for gründere. Er det noe gründerne der ute skriker etter, og kvinnelige gründere spesielt, er det de samme sosiale rettighetene som de som er ansatt. Når det gjelder skjemaveldet, skjer det heller ikke der noe som helst. Det er beklagelig. Så til nettolønnsordningen. Venstre er sikker på at det er en ordning som står for fall. Flere land lurer nå på om de skal fortsette med nettolønnsordningen. Jeg er helt sikker på at den står for fall, og vi i Venstre er så tøffe at vi er de første som går ut og sier at det blir feil å subsidiere bartendere på danskebåten, bl.a.
Borghild Tenden (Venstre), 2010-06-18:
Jeg vet nesten ikke hvor jeg skal begynne. Når jeg hører Inga Marte Thorkildsen snakke, blir jeg stolt av Venstres politikk. Hun trekker fram de områdene som jeg er litt stolt av. Når det gjelder å satse på f.eks. næringslivet, er jeg stolt av at vi har en god politikk. Når det gjelder å satse på miljø, har vi en god politikk som jeg skulle ønske at SV i større grad kunne følge opp. Jeg er veldig overrasket over den politikken som SV driver når det gjelder f.eks. manglende satsing på kollektivtrafikk. Vi ønsker å øke belønningsordningen i de største byene. Vi ønsker å satse mer på jernbane. Ingen av disse tingene følger Inga Marte Thorkildsen opp, og det er veldig skuffende. Vi har flere forslag her i salen som jeg er sikker på at representanten gjerne ville støttet, men ikke kan, fordi hun sitter i en regjering som ikke er offensiv innenfor miljøpolitikk.
Borghild Tenden (Venstre), 2010-06-18:
Som også representanten Syversen sa i stad, tror jeg denne saken har flere sider, og det avdekket Riksrevisjonen. Vi satt med samferdselsministeren da, det er helt rett. Jernbaneverket ville det som den samferdselsministeren gjorde. Det har jeg gode kunnskaper om. Men det er klart at det har kommet mer penger, vi har mer penger å bruke. Derfor bruker Venstre de pengene på å styrke jernbanen, på å styrke kollektivtrafikken. Når det gjelder det at det ikke er kompetanse og mennesker der ute – klart det er det. Det er mennesker der ute som er rede til å gjøre en jobb hvis man hadde brukt mer penger. Det er også mennesker i utlandet, og man kan hente ekspertise utenlands. Men det vil ikke denne regjeringen, og det beklager jeg, for det går mye saktere enn det kunne gjort.
Borghild Tenden (Venstre), 2010-06-18:
Venstre er opptatt av verdiskaping og bedrifter. Når man reiser rundt er det én ting de har stort fokus på, og det er skjemaveldet. Slik det er nå, bruker altså norske bedrifter hvert år 54 mrd. kr på rapportering, pålagt av det offentlige. Regjeringen har ikke greid å redusere dette med mer enn 0,5 pst. de tre siste årene. Venstre har foreslått noe her i denne salen – et regelråd etter svensk modell – men det ble selvsagt nedstemt, som alt annet. Så mitt spørsmål til finansministeren er: Hva tenker han å gjøre med dette? For det er veldig mye penger, og det er til stor bekymring der ute.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Tre minutter er ikke lang tid, og du får i hvert fall ikke særlig god tid til å gi regjeringen skryt. Men det kan jeg prøve å hjelpe deg med.
Torfinn Opheim (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Kristelig Folkeparti har jo vært høyt på banen i lang tid i vinter og gitt karakteristikker av jernbanen spesielt. Når jeg leser revidert, kan jeg ikke se at Kristelig Folkeparti har kommet med noen forslag til mer bevilgning til jernbanen enn det regjeringen har foreslått. Kan Syversen bekrefte at Kristelig Folkeparti er tilfreds med regjeringens ekstrabevilgning til jernbanen? Og hvis du får tid i løpet av det svarminuttet du har: Er det andre områder der du vil si at du er tilfreds med regjeringen?
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Det er mykje eg kunne ha spurt Venstre om, f.eks. om det næringsfondet for sjølvstendig næringsdrivande som dei har føreslått, utan å leggja inn provenyverknaden, sjølv om dei på spørsmål til Finansdepartementet fekk veta at dei første åra ville ha eit proveny på over 1 mrd. kr. Tidlegare denne veka diskuterte me reiarskattlegginga, og der var Venstre i merknaden veldig klar på at dette var ei viktig næring med 100 000 tilsette, og det var viktig med konkurransedyktige rammevilkår. Dette står altså i merknaden som Venstre er med på. Samstundes ønskjer faktisk Venstre å avvikla nettolønsordninga, noko som er eit av dei viktigaste tiltaka næringa har bedt oss om. Det var det første den raud-grøne regjeringa gjorde for å styrkja ho. Er rammevilkåra mindre viktig når det gjeld norske sjøfolk enn når det gjeld skattlegging av reiarlaga?
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Me skal i dag vedta revidert nasjonalbudsjett. I det reviderte nasjonalbudsjettet er det tre hovudomsyn: Det er arbeid og sysselsetjing, det er generasjonskontrakten, og det er orden i økonomien. I revidert reduserer me avstanden til 4 pst.-bana, frå 44,6 mrd. kr til 25,8 mrd kr. Det viser at me har brukt den auka handlefridomen til å redusera avstanden til 4 pst.-bana. Sjølv om det er ein gryande vekst i verdsøkonomien, er det framleis stor usikkerheit. Mange europeiske land har veldig stor statsgjeld, noko som er veldig alvorleg. Me høyrer om Hellas, som må kutta 7 pst. av BNP. Det ville bety 150 mrd. kr her i Noreg. I dag er det Spania som er i nyheitene. Me høyrer at annankvar ungdom i Spania er arbeidslaus. Det er sløsing med ungdomens krefter. I Frankrike er arbeidsløysa nær 10 pst. Landet diskuterer no forslag med store budsjettkutt, auka pensjonsalder og auka skattar. Dette er biletet rundt oss. Fleire land innser at skattekutt ikkje er løysinga. Når situasjonen i Europa er så alvorleg, vil det òg påverka Noreg, sidan 80 pst. av vår eksport går til europeiske land. Da er det viktig at me får konkurranse på like vilkår, og at dei europeiske landa ikkje set inn proteksjonistiske tiltak. Det viktigaste me kan gjera i finanspolitikken, er å halda orden i økonomien. Rentenivået i Europa vil liggja berre litt over 0 pst. i lang tid. Da er det veldig viktig at vår avstand til det nivået ikkje vert for stor, og at krona ikkje vert for sterk, slik at me svekkjer eksportindustrien vår. Arbeidsløysetalet her er no 2,7 pst. I forhold til nabolanda våre er det lågt. Det er bra. Noreg har klart seg betre gjennom tilbakeslaget enn dei fleste andre land. Arbeid til alle er framleis mål nr. éin for Arbeidarpartiet. Revidert budsjett inneheld òg fokusområde. 64 mill. kr er sette av til Ski stasjon, til ekstra erverv, framskunding av planar og hensetjingsspor. Det betyr at dobbeltsporet Oslo–Ski, som er det viktigaste samferdselsprosjektet for Oslo, for Follo, for Østfold, ja faktisk for heile landet, er starta opp no. Det handlar om prioritering. Eit anna fokusområde for oss er verftsindustrien og den maritime klynga, som sysselset nærmare 100 000. Difor er det òg ei fokusnæring for regjeringa. Difor har vår regjering, når verftsindustrien no slit med tomme ordrebøker og har fått merka følgjene av finanskrisa, sett inn ei verftspakke for å avhjelpa.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Når det gjelder budsjett, er det slik at en får vente og se. I mellomtiden kunne vi kanskje ha et felles ansvar for å dempe forventningene lite grann – det var et råd til representanten Leirstein. Som jeg sa i innlegget mitt, er det viktig at vi går igjennom det offentliges pengebruk, det skulle bare mangle. Legitimiteten til det sterke fellesskapet bygger på at vi bruker pengene på en god måte, slik at vi får flest mulig tjenester og mest mulig fellesskap ut av de kronene vi bruker. Vi vil gå kritisk igjennom pengebruken i offentlig sektor, og så får vi se hva som kommer ut av det.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Jo, 2011 blir krevende. Men jeg synes egentlig det er bra at en har klart å redusere avstanden til 4 pst.-banen med 19 mrd. kr, ved at en har latt de økte inntektene slå inn i balansen, samtidig som utgiftene er redusert. Så er det riktig, hvis en ser på stramheten fra 2009 til 2010 isolert, at det er mindre stramhet i 2010. Men hvis en ser 2009 og 2010 under ett, er det i de to årene samlet en innstramming på ¾ pst. Grunnen til at den blir noe høyere i 2010, er at det var en større reduksjon i oljepengebruken i 2009 enn i 2010. Men de to årene samlet viser at budsjettet er strammere enn det en tidligere hadde lagt til grunn.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Jeg er veldig glad for at komiteen har en felles holdning på dette området. Vi har etter hvert utviklet indikatorer for bærekraftig utvikling. Jeg mener det også er viktig etter hvert å utvikle gode indikatorer eller mål på hvordan livskvaliteten utvikler seg. Det er to sider av et samfunn, den ene er den økonomiske velstanden, den andre er på en måte menneskers livskvalitet. Jeg tror det er viktig at en utvider perspektivet for den økonomiske politikken til også å omfatte slike ting. Vi i Norge har nådd et nivå når det gjelder økonomisk velstand, som gjør at livskvalitetsverdier får stadig større plass i menneskers liv – og bør stadig ha større plass i det enkelte menneskets liv.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Jeg synes det som representanten Tenden tar opp, er både riktig og fornuftig. Vi har både store og små bedrifter i dette landet, og det er klart at for mange små bedrifter er dette ofte en stor byrde. Det må samtidig selvsagt også veies opp mot de kontrollhensyn som myndighetene har. For å nevne et par eksempler: Det som har skjedd i Skatteetaten, har gjort at hverdagen blir mye enklere for mange. Altinn er på mange måter vellykket, og vi diskuterer revisjon og andre ting. Så dette er et område som også vil ha høy prioritet hos regjeringen framover – ikke bare for finansministeren, men også for andre statsråder – for klarer vi å finne en god balanse mellom hensynet til enkelhet og kontroll, har vi kanskje funnet en av de gylne nøkler i så måte.
Sigbjørn Johnsen (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Det er jo for så vidt ikke noe galt i å gjenta gode svar – det er egentlig noe man kan drive med helt til svarene sitter ordentlig. Diskusjonen om byråkrati er for så vidt en viktig debatt, men det vi må passe oss for, er at vi ikke setter likhetstegn mellom byråkrati og offentlig innsats, for hvis vi ser på veksten i antall offentlige ansatte de siste årene, har de kommet innenfor de sektorene som har høy prioritet i denne salen: helse- og omsorgssektoren, barnehager og utdanning. Men når det er sagt, er det klart at det er noe å hente her. Av hensyn til legitimiteten til skattesystemet og til offentlig sektor er det viktig som representanten sier, at folk føler at de får det de har betalt for. Det betyr at det å gå nøye gjennom pengebruken i offentlige etater er en viktig del av denne regjeringens arbeid framover. Og så får vi se – som jeg sa i det forrige svaret – hvordan det materialiserer seg i budsjettene framover.
Eirin Sund (Arbeiderpartiet), 2010-06-18:
Det at en er uenig politisk, er ganske naturlig. Derfor er vi også i forskjellige partier. Men i denne saken står en samlet opposisjon sammen om mistilliten, mens politisk deler den samlede opposisjon seg i to, jf. politikken i saken. Fremskrittspartiet og Høyre mener at rensing ikke er så viktig, og egentlig ganske særnorsk, og Kristelig Folkeparti og Venstre ønsker at en skal trekke tilbake utslippstillatelsen. Så når representanten Eriksen snakker om politikken, er det det som kanskje blir det store paradokset for mange av oss i dag: Det er ikke politikken i saken som er bakgrunnen for mistilliten, fordi den er ikke opposisjonen enig i. Det er en mistillit begrunnet med informasjonsplikten. Jeg mener at regjeringspartiene har redegjort grundig i dag for at informasjonsplikten har blitt overholdt. Det er også slik at når en fremmer mistillit, som er alvorlig, burde det blitt både belyst og bevist hva som er grunnlaget for mistilliten, og hvordan det grunnlaget kan basere seg på at informasjonsplikten ikke har blitt holdt. Jeg mener at opposisjonen ikke har gjort det i dag. Jeg mener – og er veldig glad for – at regjeringspartiene tydelig har tilbakevist påstandene om at noe kritikkverdig har skjedd. Helt til slutt om helserisikoen. En samlet komité har med bakgrunn i bl.a. det som også sto i masterplanen til Statoil, som var behørig vist til der, om helserisikoen, nettopp sagt at det ser en på som alvorlig, for vi setter ikke folks helse på spill. Det gjør heller ingen av de tre regjeringspartiene i denne saken. Så det blir galt å hevde at dette er en opplysning som kom fram i går i denne såkalte samkjøringsrapporten.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Jeg konstaterer at statsråden ikke tilbakeviser anklagepunktene fra opposisjonen. Det å hevde at prosjektet er komplisert, er ingen nyhet. Det har vi visst hele veien, men når det gjelder den informasjonsplikten som han ikke har overholdt, kom han ikke med eksempler på at informasjon har blitt gitt likevel. Opposisjonen har stilt mange kritiske spørsmål underveis, men det er ikke et argument som sier at regjeringen har gitt oss informasjon. Det er et argument som sier at det har vært mange rykter ute om betydelige forsinkelser, som vi har bedt regjeringen om å bekrefte eller avkrefte, uten at vi har fått gode svar på det. Så merker jeg meg at statsråden nå sier at man ifølge Gassnovas utkast faktisk kunne nå 2014-målet, men så mumler han at det forutsetter en investeringsbeslutning i 2011, som da ville ha vært en framskynding av investeringsbeslutningen. Stortinget har aldri blitt informert om at det var en forutsetning, eller at det ble vurdert. Ergo: Det har aldri vært noe som regjeringen realistisk har vurdert og fremmet for Stortinget. Så også der har regjeringen holdt tilbake vesentlig informasjon i forhold til hva som måtte til for å innfri denne utslippstillatelsen. Da er spørsmålet: Hvorfor ble aldri Stortinget orientert om at gjerne 2011 måtte bli investeringstidspunktet, noe som ville ha gjort prosjektet mye mer hastverkspreget?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Statsråden gir inntrykk av at opposisjonen ikke har alternativ politikk til regjeringens. I energi- og miljøkomiteen er 28 av 38 saker behandlet dette året fra opposisjonen og ti saker fra regjeringen. Hvem det er som fremmer politikk, kan en godt spørre om. Statsråden er irritert fordi Høyre og Fremskrittspartiet ønsker å bygge gasskraftverk uten krav om rensing ved oppstart, men det er jo i praksis den politikken regjeringen fører. Mongstad bygges uten rensing ved oppstart. De mobile gasskraftverkene bygges uten rensing ved oppstart. Alle gasskraftverk på norsk sokkel bygges uten krav om rensing i det hele tatt. Så sier statsråden at Fremskrittspartiet hadde som slagord at fremtiden skapes, den vedtas ikke. Det er et slagord vi fortsatt lever etter. Det er statsråden selv som har krevd rensing i 2014 på Mongstad, i 2009 på Kårstø og vil forby salg av nye bensinbiler fra 2015. Det er han som tror han kan vedta fremtiden, og ikke skape den. Spørsmålet er: Hvorfor sendte statsråden et brev til miljøkomiteen den 28. april, der han sa at teknologien for CO2-rensing er tilgjengelig, og bare tre dager senere sa statsråd Riis-Johansen det motsatte? Og begge innrømmer at informasjonen kom dem i hende i mars.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
For det første: Representanten Solhjell er uryddig når han gjentatte ganger hevder at Høyre og Fremskrittspartiet stemte imot prosjektet på Mongstad. Det er bestemt feil – det er bare å se på voteringsrekkefølgen i Stortinget. Så er representanten opphengt i at Høyre og Fremskrittspartiet snakker om utsettelse i innstillingen til budsjettet – mens vi samtidig anklager regjeringen for ikke å gi informasjon. Representanten Solhjells konklusjon er at vi må jo ha blitt informert av regjeringen når vi kan være kritiske. Det Solhjell ikke får med seg, er at den informasjonen vi har, kommer fra fagfolk utenfor regjeringssystemet og fra journalister som har gravd i dette. Men sågar Gassnova-sjefen sa i Dagens Næringsliv 19. oktober 2009 at CO2-rensing på Mongstad ikke ville være mulig før tidligst 2015–2016. Basert på det kan vi si at det var varslet om en utsettelse, for det er faktisk regjeringens fagmann som sier det. Forstår representanten Solhjell at det er grunnlag for å være kritisk til dette, og samtidig si at informasjonen ikke har kommet fra regjeringssystemet i stortingsproposisjoner eller stortingsmeldinger?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Når en hørte innlegget, skulle en nesten tro det var miljøvernministeren som hadde skrevet det – det var fullt av svulstige ord, men ganske irrelevant for det som er kjernen i saken. Opplysningsplikten er kjernen i saken: I hvilken grad har regjeringen informert om både de positive og negative sidene som de er blitt kjent med i prosjektet, samtidig som Stortinget er blitt invitert til å gjøre vedtak og bevilge penger til det? Opposisjonen har tilkjennegitt sitt synspunkt. Jeg vil be stortingsrepresentanten om å sette seg i en situasjon der han selv sitter i opposisjon – om han ville vært fornøyd med å bli invitert til å bevilge 25 mrd. kr til to fullskala renseanlegg uten å få vite at fagorganisasjonen til regjeringen anbefalte ikke å ha mer enn ett, om han ville vært fornøyd med å bli informert om at det som kan bli en revolusjonerende stor endring i prosjektet, nemlig at vi får en trinnvis rensing i stedet for fullskalarensing, og at årstallet ikke innfris, bare omtales med én linje i stortingsproposisjonen framfor å få det omfanget det fortjener.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Det springende punktet er: Hva er ny informasjon i denne sammenheng? I rapporten fra Gassnova i mai 2009 kom det tydelig fram at hvis en skulle gjøre som regjeringen da ville, nemlig bygge noe i 2014, ville en ikke dra erfaringer fra det testanlegget som en skulle bygge – altså, en måtte bygge uavhengig av driftserfaringer fra testanlegget. Nå legger regjeringen opp til å få driftserfaring. Det betyr at regjeringen har endret politikk. Det er bra, men det er ingenting som tilsier at det er ny informasjon som har kommet på plass om at den driftserfaringen ikke ligger til grunn. Den visste vi om for ett år siden, eller for å si det sånn: Regjeringen visste om den. Stortinget var ikke informert. Regjeringen snakker også om at Stortinget har blitt informert om at det vil være en trinnvis rensing som kanskje blir vurdert. Men i rapporten fra 2. oktober står det at det ikke bare er en trinnvis rensing, men at den vil først komme på plass tredje kvartal 2015. Det blir altså ikke en fullskalarensing, og den kommer på plass to år for sent. Mener statsministeren at Stortinget faktisk har fått den relevante informasjonen når det gjelder de ambisjonene statsministeren har kommunisert til Stortinget på de samme tidspunkt?
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Som saksordfører for Mongstad-saken i energi- og miljøkomiteen vil jeg få komme med noen bemerkninger om hvordan jeg opplever debatten. Opposisjonen har dokumentert en masse informasjon som har vært tilgjengelig i rapportene. Jeg merker meg at posisjonen mener at opposisjonen er blitt korrekt informert, men en klarer likevel ikke å vise til hvordan den informasjonen har kommet opposisjonen i hende. Ja, det er riktig som representanten Solhjell påpekte i et forsøk på å ta den parlamentariske lederen i replikkordskiftet, at opposisjonen åpenbart har fått nyss om at det har vært utsettelse på gang, i og med at vi kan skrive det i en komitémerknad. Men det er ikke fordi vi har fått den informasjonen fra regjeringen at vi kommer med påstandene og stiller de spørsmålene. Det er fordi vi har omfattende kontakt med fagfolk. Vi har kalkulatorer som sier som så at hvis du slår inn 2012 og plusser på 4, så får du 2016, ikke 2014. Med den byggetiden alle snakker om, ville det ikke vært mulig å komme i mål i 2014, som regjeringen hevder. Det er ikke verre enn som så. Men det er jo nettopp det vi ser, at regjeringen har hatt informasjon om at det var urealistisk fortsatt å snakke om 2014. Den informasjonen hadde en allerede i april i fjor. Men en gir hele veien Stortinget et inntrykk av at 2014 står ved lag, selv om regjeringen vet bedre. Så hevder statsministeren i replikkordskiftet at informasjonsplikten er overholdt. La meg bruke et eksempel. Det går på dette med trinnvis rensing. Ja, Stortinget ble informert i én setning i statsbudsjettet for 2010 om at Gassnova bl.a. vurderer trinnvis rensing. Men i rapporten av 2. oktober 2009 står det at trinnvis rensing første trinn vil komme på plass i tredje kvartal i 2015. Det betyr at en ikke lenger innfrir kravet om rensing i 2014. Kravet i utslippstillatelsen er altså frafalt. I tillegg har man et redusert anlegg, ikke et fullskalaanlegg, så man både forsinker det og reduserer omfanget. Det framkommer ikke i informasjonen til Stortinget. Der framkommer det bare at en vurderer en trinnvis greie, men ikke at omfanget reduseres og at det utsettes. Da vi i Fremskrittspartiet leste det, tolket vi det som at greit, første turbin kommer på plass tidlig i 2014, andre trinn kommer på plass sent i 2014, ikke at første trinn kommer på plass to år senere. Det er vesentlig informasjon som Stortinget ikke har fått, og jeg utfordrer de rød-grønne, spesielt representanten Kolberg og representanten Borten Moe, som brukte sitt innlegg til å påpeke at opplysningsplikten er overholdt. Når og hvor har regjeringen informert noen som helst om at denne informasjonen foreligger? Det er ikke gjort, og dermed har han ikke argumentert på en troverdig måte mot de påstandene som opposisjonen kommer med. Derfor er det et fornuftig forslag å stemme for mistillit.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2010-06-18:
Nei, vi skal prøve å begrense oss. Det er to påstander som henger i luften. Jeg mener at innlegget til representanten Astrup mer enn nok beviste at de rapportene vi har fått, er grunnlag for mistillit. At representanten Sund hevder noe annet uten å begrunne det med et eneste eksempel, viser bare hvor dårlige argumenter en har. Så prøver en å gi et inntrykk av at opposisjonen er delt i begrunnelsen for kritikken og for mistilliten. Da ber jeg de representantene som hevder det, om å lese innstillingen. Det er satt av ti sider i den innstillingen som kun gjelder Mongstad-saken. Sju–åtte av de sidene er merknader fra en samlet opposisjon. Så er det noen små særmerknader etterpå, som ikke divergerer i forhold til sakens innhold, men som handler mer om de historiske perspektivene. Hvordan klarer en å hevde – med syv–åtte sider i innstillingen såpass tettskrevet som dette – at opposisjonen er splittet i måten en ser på dette? Det er også bare et forsøk på å forvirre tilhørere og er ikke en del av realitetene. Så mente representanten Serigstad Valen at undertegnede og opposisjonen hadde en dårlig bortforklaring når vi i budsjettinnstillingen i fjor høst skriver at vi mener det er blitt varslet om utsettelse. I den samme innstillingen fastholder regjeringspartiene at det skal renses i 2014, så det er åpenbart – bare implisitt – der at når regjeringspartiene fastholder 2014, har det i hvert fall ikke kommet noe signal fra regjeringen om en utsettelse. Men direktøren i Gassnova, det utførende organet til regjeringen, som miljøvernminister Erik Solheim på høringen i energi- og miljøkomiteen sa er de beste i verden på CO2-renseteknologivurderinger, uttalte altså i Dagens Næringsliv den 19. oktober 2009 – på side 14, for dere som noterer: «Det foregår prosjektplanlegging av fullskalaanlegget. Det vi arbeider etter, er fortsatt en investeringsbeslutning i 2012. Men vi har sett at byggetidene har gått opp, og at det trolig vil kunne ta tre-fire år fra investeringsbeslutning til ferdigstillelse». Når direktøren i Gassnova – organet regjeringen har satt til å være den utførende operatør for dette, og som miljøvernminister Erik Solheim har sagt er de beste i verden – sier tre–fire år fra 2012, er det et åpenbart varsel i mine ører om at Gassnova mener at 2015–2016 er det tidligste du får fullskala rensing, gitt at du klarer å overholde fristen 2012. Nå klarer man verken fristen i 2012 eller den tidsplanen man selv hadde med utslippstillatelsen. Når vi ikke skal kunne kalle det et varsel, hva i alle dager skal vi da kalle noe så tydelig? Jeg tror ikke at en direktør i et statlig organ går ut i en avis og sier noe sånt ved et uhell. Dette sier han fordi det er en overbevisning som hans organisasjon har. Jeg er rimelig overbevist om at dette har blitt kommunisert til statsråden, for i samme intervjuet er statsråden også med. Han var til stede. Det er åpenbart at statsråden måtte ha visst dette, men Stortinget ble ikke informert på noen formell måte om at denne informasjonen var tilkommet regjeringen. Der har han da brutt informasjonsplikten, og det kan dokumenteres i Dagens Næringsliv.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-18:
Vi har fått løpende informasjon om at prosjektet er krevende. Det visste vi, fordi det var jo ingen busstur vi skulle legge ut på, men en månelanding. Derimot har regjeringen nokså konsekvent fastholdt at 2014 står fast, til tross for at man har fått faglige vurderinger som tilsier at dette ikke vil være mulig. Statsråden sa i sitt innlegg at rapporten av 15. april slår fast at det er mulig å rense innen 2014. I rapporten av 15. april står det derimot nokså klart og tydelig at man ser for seg et tidsspenn på 2015–2016, og at teknologikvalifiseringsprosessen vil ta minimum seks år, regnet fra oktober 2009. Mener virkelig statsråden at dette ikke er relevante faglige opplysninger som han burde ha lagt frem for Stortinget i forbindelse med debatten om testsenteret på Mongstad?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-18:
Nå ble jeg glad for at statsråden sa det siste han gjorde. For informasjonen har kanskje vært tilgjengelig. Vi har hørt rykter. Det har vært rykter i pressen, og ulike aktører har vært ute og ment at dette ville bli forsinket. Men det avgjørende her er jo at regjeringen har bestemt seg for at det ikke ville skje, at de sto fast på 2014, helt uavhengig av de faglige innvendingene som kom. Så da opposisjonen i denne sal reiste nettopp spørsmålet om ikke utsettelsen av testsenteret ville bety utsettelse for fullskala renseanlegg, sa statsråden nei – om ikke det ville bety at vi ville få utsettelser. Statsrådens svar var nei. Og det er jo det som er det avgjørende her, nemlig at regjeringen har unnlatt å informere Stortinget. I samkjøringsrapporten fra 15. april fremgår det at Miljøverndepartementet har vært løpende orientert om konklusjonen, også om at det ville bli forsinkelser til 2015–2016, tidligst. Kan statsråden bekrefte dette?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-18:
I innstillingen som stortingsrepresentanten refererer til, er det også en merknad fra regjeringspartiene. Der heter det følgende: «Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, viser til at det i henhold til utslippstillatelsen skal være på plass fullskala CO2-fangstanlegg innen utløpet av 2014, og merker seg at det nå vurderes forskjellige løsninger for raskest mulig realisering av dette.» Så varslingen er åpenbart ikke nådd regjeringspartiene, fordi de står fast på 2014 også i denne innstillingen. Da er spørsmålet: Mener virkelig representanten at Stortinget skal forholde seg til medielekkasjer og pressemeldinger fra Statoil som informasjonsgrunnlag mellom storting og regjering?
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-18:
Representanten Trygve Slagsvold Vedum antyder at Høyre ikke kan lese. Det kan jeg forsikre ham om at vi kan. Jeg ber ham om å lese tabellen på side 66, der det fremgår at realiseringen av dette vil være «(ca 2014 inntil 2015/2016) (ca 2014 inntil 2015/2016) Et hovedpoeng er at forutsetningene for hele prosjektet er endret. Dette ble kommunisert i rapporten 15. april 2009. Det er et annet prosjekt enn det Stortinget la til grunn. Det er andre forutsetninger. Dette mener jeg er relevante faglige motforestillinger. Dette mener jeg er opplysninger som Stortinget burde hatt da det tok stilling til testsenteret bare noen få uker senere. Så er det ved flere anledninger trukket frem at opposisjonen visste at det ville bli forsinkelse. Vel, opposisjonen hadde fått antydninger, bl.a. fordi Bjørn-Erik Haugan i Gassnova gikk ut i mediene 19. oktober 2009 og sa at månelandingen ville bli to år forsinket. Likevel har altså posisjonspartiene merknader i forbindelse med statsbudsjettet som slår fast at 2014 står fast. Vi må fastslå at statsråden visste og hadde fått informasjon fra Haugan om denne forsinkelsen, og at han burde ha informert Stortinget om det. Han kunne ha gjort det allerede i april 2009, før Stortinget behandlet saken om testsenteret på Mongstad, og han kunne ha sagt det under debatten i Stortinget, der han tvert imot fremholdt at 2014 sto fast, til tross for at han hadde fått anbefalinger og vurderinger som var stikk i strid med dette.
Nikolai Astrup (Høyre), 2010-06-18:
Det er ikke meningen å dra ut debatten i veldig lang tid, men representanten Sund fikk meg til å tegne meg når hun, nok en gang, gjentar påstanden om at Høyre ikke mener at rensing er viktig. Da vil jeg bare fastslå en gang for alle at Høyre er positive til at Norge skal spille en viktig rolle i å utvikle fangst- og lagringsteknologi for CO2. Det har vi stemt for i alle relevante sammenhenger. Så sier hun også at hun ikke har fått med seg grunnlaget for mistilliten. Da har hun åpenbart ikke vært til stede i salen. Jeg henviser henne til referatene fra debatten, spesielt mitt innlegg.
Snorre Serigstad Valen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-06-18:
Vi har i denne debatten hørt en opposisjon med gjensidig utelukkende begrunnelser for sin mistillit til statsråd Terje Riis-Johansen, en opposisjon som til stadighet har variert sine begrunnelser for mistillit. Da kan man jo undre: Er det opplysningen om aminer og helsefare, som Kristelig Folkeparti bevislig kjente til, men spilte overrasket over i går, som er begrunnelsen? Er det Gassnovas rapport fra april 2009, som trass i hva Høyre hevder, ikke er en anbefaling fra Gassnova om utsettelse? Hvis ja, hvordan kunne da opposisjonen varsle mistillit lenge før denne rapporten ble omdelt? Vi har sett en opposisjon som det siste året har variert mellom å vite og ikke vite at det var usikkerhet knyttet til tidsplanen for Mongstad. Høyre og Fremskrittspartiets budsjettmerknad i fjor må være spesielt pinlig i så måte, og representanten Solvik-Olsen gjorde en lite overbevisende jobb for å bortforklare det. Et av de mer avgjørende øyeblikkene i debatten, synes jeg, var da Høyres leder, Erna Solberg, fra denne talerstolen uttalte at Gassnovas direktør var instruert av regjeringen i å tale usant. Det er en så grov påstand at en jo kan spørre seg om hvorfor Høyre ikke har fremmet mistillit mot regjeringen på dette grunnlaget. Svaret er selvfølgelig at påstanden ikke medfører riktighet. Det vet også Høyre selv. Derfor bør de avstå fra å komme med så grove beskyldninger i en debatt. Det er på dette punktet Høyres resonnement faller helt sammen. Det er kun om Gassnova har talt usant om at det var i mars i år at regjeringen fikk anbefalingen om å utsette fullskala rensing på Mongstad, kun om man har talt usant om dette, at Høyres resonnement holder stikk. Representanten Solbergs eneste utvei er da å komme med påstander som i sitt vesen er vel så grove som de påstandene regjeringen ellers har fått mot seg i dag, kun overgått av Kristelig Folkepartis insinuasjoner i pressen i dag om at regjeringen er villig til å gamble med folks liv og helse. Saklighetsnivået fra opposisjonens side i dagens debatt har vært deprimerende.
Erling Sande (Senterpartiet), 2010-06-18:
Det er tidlegare nemnt her at Venstre har brukt sterke ord om utsetjinga av reinsing på Mongstad. Det får meg til å tenkje eitt år tilbake då vi hadde debatt i denne salen om Mongstad-prosjektet, og dåverande leiar av energi- og miljøkomiteen, Gunnar Kvassheim, uttalte at «erfaringene tilsier at ting tar tid». Vidare: «Ingenting blir billigere og ingenting går raskere enn opprinnelig planlagt.» Og vidare: «Men StatoilHydro har bl.a. i innspill bidratt til at en kan si at det er mer sannsynlig at det drar ut.» I dag er Venstre både overraska og irritert over utsetjinga, mens ein for eitt år tilbake nærmast forventa ei utsetjing. Kva for ei av desse historieforteljingane føler Skei Grande seg mest komfortabel med?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Miljøverndepartementet har på akkurat samme tidspunkt og datoer som Olje- og energidepartementet fått de samme rapportene, så la det ligge fast. Så over til selve replikken. Erik Solheim sier at det er vanskelig å føre en perfekt rød-grønn politikk. Han klarer det kanskje ikke selv engang. Så går han til angrep på Høyre og Fremskrittspartiet, som fører en gasskraftpolitikk som ikke innebærer rensing. Men, kjære president, det er jo det de rød-grønne ber oss om å gjøre i dag: å føre en politikk på Mongstad som ikke innebærer rensing. Vi skal få en økning av de norske utslippene med 2,5 pst. Vi skal få det største punktutslippet. Hvor lang tid må den rød-grønne regjeringen ha for å innse at det de i dag setter i verk, er en fremskrittsparti/høyre-politikk, med en statsråd som har abdisert i forhold til en utslippstillatelse som hans regjering har gitt?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2010-06-18:
Jeg begynner mitt innlegg med å ta opp forslaget i sak nr. 2, om å trekke utslippstillatelsen på Mongstad tilbake. Miljøvernministeren konsentrerte seg om det store bildet og snakket om klimautfordringene i et globalt perspektiv, istedenfor å snakke om det denne saken om Mongstad dreier seg om i nasjonal målestokk. Utsettelsen av fullskalarensing på Mongstad vil medføre en betydelig økning av de nasjonale utslippene våre. Hele 2,5 pst. av Norges samlede klimagassutslipp vil dette prosjektet på Mongstad – hvor rensing nå er utsatt – bidra med. Samtidig kan jeg minne om at vi har forpliktet oss til å redusere utslippene av klimagasser med 30–40 pst. innen 2020. Gjennomføringsavtalen fra 2006 var et finstemt kompromiss mellom de forskjellige partiene i regjering, hvor alternativet til rensing i 2014 var å foreslå å avslå konsesjonssøknaden til Statoil fra kraftvarmeverket, eller å forlate regjeringskontorene – eller å skli på dato. Vi kjenner til hva kompromisset ble, de sklir på datoen i forhold til den seieren som ble feiret med inngåelsen av Soria Moria-erklæringen et år tidligere, der det heter at alle nye gasskraftverk skulle baseres på CO2-rensing. Og ikke nok med det, vi vet også at SV feiret Soria Moria-erklæringen med en pressemelding om at 15 års kamp om gasskraftverk nå var over. Under behandlingen av sak nr. 2, som vi også behandler her i salen i dag, skriver miljøvernministeren til komiteen: «Regjeringen ønsker å gjennomføre fullskala CO2-håndtering på Mongstad, og det er derfor ikke aktuelt å trekke tilbake utslippstillatelsen. Vilkår og frister i en utslippstillatelse etter forurensningsloven kan endres dersom dette anses nødvendig når rammebetingelser og forutsetninger endrer seg. Endrede tidsfrister for når investeringsbeslutningen skal fattes innebærer at det på vanlig måte må søkes om endringer i utslippstillatelsen.» Svaret fra miljøvernministeren er en fallitterklæring for arbeidet med å redusere klimagasser i Norge og undergraver vår egen troverdighet. Kristelig Folkeparti mener at en konsekvent håndtering av utslippstillatelsen hadde vært vårt eneste troverdige virkemiddel. Vi mener at utslippstillatelsen bør trekkes tilbake, at Miljøverndepartementet deretter bør foreta en selvstendig og kritisk vurdering av vilkårene i utslippstillatelsen med utgangspunkt i miljøfaglige vurderinger, og at en eventuell ny utslippstillatelse må inneholde klare vilkår og tidsfrister som sikrer at rensingen kommer raskest mulig på plass igjen.