trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bent Høie (Høyre), 2015-02-11:
Jeg må forholde meg til den siste gjennomgangen som styret i Sykehuset Telemark hadde 29. oktober 2014, der de godkjente direktørens oppdaterte plan for akuttberedskap og de prehospitale tjenestene, og der styret ba direktøren oppdatere og fornye planen dersom det er behov for dette. Sykehuset Telemark har gått gjennom bemanningssituasjonen framover og oppgir at det allerede nå er nødvendig å gjøre endringer i akuttfunksjonen for indremedisin for å tilfredsstille kravet til forsvarlighet. Fra 7. april til 20. juni vil det kun være akuttfunksjoner i indremedisin på Rjukan på dagtid. De indremedisinske sengene ved Rjukan sykehus videreføres til 20. juni, som planlagt. Sykehuset Telemark opplyser at det fra og med 1. mars 2015 vil være to døgnambulanser tilgjengelig både i Tinn og i Vinje. Ordningen innføres for ikke å risikere samtidighetskonflikter. Sykehuset Telemark opplyser at beredskapen representerer en økning i kapasiteten på ti ganger det som er det estimerte behovet. Vurderingen knyttet til daglig drift er det Sykehuset Telemark som gjør. Omstillingssituasjonen har gjort det vanskelig for Sykehuset Telemark å følge sin opprinnelige plan. Dette burde det vært tatt forbehold om i utviklingsplanen. Når det gjelder de prehospitale tjenestene, kommer jeg til å følge med på utviklingen og ta en gjennomgang av status før omstillingen er endelig gjennomført 20. juni. Foreløpig legger jeg til grunn at ordningen som Sykehuset Telemark legger opp til, er tilstrekkelig.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-11:
Det har vi fulgt opp – ikke bare fra Sykehuset Telemark, men også fra Helse- og omsorgsdepartementets og Helse Sør-Østs side. De har vært i kontinuerlig dialog med Tinn kommune for å følge opp denne delen. Tidligere direktør i Helse Sør-Øst har hatt et direkte engasjement i å følge opp dette, det vil også bli fulgt opp videre fra Helse Sør-Østs side. Det er riktig som representanten sier, at han stiller spørsmål til meg og ikke til styret i Sykehuset Telemark, det er helt åpenbart. Men det må også være åpenbart at når det gjelder det å vurdere om den daglige driften på et sykehus er forsvarlig, og at man har den bemanningen som skal til for at den er forsvarlig, må verken jeg eller Stortinget noen gang finne på å flytte det ansvaret fra ledelsen og styret. Da vil en veldig fort komme feil av gårde, for det er de som må sitte og vurdere om den bemanningen de har tilgjengelig, gjør at de kan tilby innbyggerne et forsvarlig tilbud. Det må ikke overprøves verken av meg eller av Stortinget.
Bent Høie (Høyre), 2015-02-11:
Det er helt riktig at hvis et helseforetak har planer eller legger beslutninger som jeg mener ikke er i tråd med regjeringens politikk eller det som er nasjonale føringer, så griper jeg inn i det. Det som representanten tar opp, er imidlertid en situasjon der bemanningssituasjonen gjør det vanskelig for sykehusets ledelse å kunne stå inne for forsvarligheten i det tilbudet som er. Da tror jeg representanten må ta inn over seg – det tror jeg vi alle må ta inn over oss – at et sykehus der det er besluttet at tilbudet skal legges ned, vil ha større rekrutteringsutfordringer enn andre. Det er den lokale ledelsen som må vurdere dette, og jeg er veldig opptatt av at den type situasjoner ikke skaper ikke-planlagte fall i tilbudet på et sykehus gjennom at man f.eks. skulle gått inn i julen uten å ha planlagt for dette, eller at en skulle gått inn nå i våren uten å planlegge for den situasjonen som er der da – da øker man risikoen for pasienten.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-02-11:
«Sjukehuset Telemark HF budsjetterer ifølgje NRK Telemark 16. januar 2015 ressursbruken etter ca. 100 pst. belegg. Den anbefalte internasjonale grensa for forsvarlegheit er 85 pst. Legeforeninga meiner at høg beleggsprosent trugar pasienttryggleiken i norske sjukehus. President Gjessing uttalar til Dagens Medisin 6. januar 2015 at dersom ein planlegg med beleggsprosent over 93 pst., planlegg ein med forhøga dødelegheit. Vil statsråden akseptera at Sjukehuset Telemark planlegg for 100 pst. belegg ved sine sjukehus?»
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-02-11:
Eg takkar for svaret. Eg oppfattar at helseministeren ikkje er heilt komfortabel med at Sjukehuset Telemark budsjetterer med 100 pst. belegg. Det er jo veldig alvorleg. Fleire studiar, bl.a. ein ny tysk studie som Legeforeininga viser til, viser at eit pasientbelegg over 93 pst. aukar dødelegheita signifikant. Grunnen til at eg tar opp dette spørsmålet, er jo at Sjukehuset Telemark òg står framfor ei avvikling av Rjukan sjukehus og Kragerø sjukehus, slik at dei skal ta seg av endå fleire pasientar. Rjukan og Kragerø vart lagde ned med argument som pasientsikkerheit og kvalitet. Spørsmålet er om Høie meiner at dette er det befolkninga skal verta tilbydd ved dei nye sjukehusa.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-02-11:
Beleggsprosent heng saman med kor mange senger ein har i sjukehus, bl.a., men senger er jo viktige. No planlegg ein for at ein skal avvikla ein del sengeplassar i Sjukehuset Telemark. Eg vil spørja igjen om det som helseministeren no seier han skal ta opp med Helse Sør-Øst: Betyr det at ein ikkje vil avvikla sengeplassar før ein er sikker på at ein får ein forsvarleg beleggsprosent? Og betyr det som helseministeren no seier, at han vil stilla krav om ei forsvarlegheitsgrense på 85 pst., som bl.a. andre land har gjort, og som Legeforeininga og Helsedirektoratet har sagt bør vera ei forsvarlegheitsgrense?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-11:
«Foretaksmøtet 5. juni 2014 i Helse Sør-Øst stadfestet vedtaket som var gjort i Sykehuset Telemark HF om avvikling av akuttfunksjoner i Kragerø og på Rjukan. Foretaksmøtet ba om at planer for prehospitale tjenester oppdateres og fornyes i god tid før avvikling av akuttfunksjoner ved Sykehuset Telemark, Rjukan. Ifølge Utviklingsplan for 2014-16 skulle akuttfunksjon for indremedisin på Rjukan fortsette frem til 20. juni 2015. Er statsråden tilfreds med måten Sykehuset Telemark HF har fulgt opp foretaksprotokollen på?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-11:
Mitt spørsmål gikk ikke til ledelsen i Sykehuset Telemark, det gikk til statsråden. Det er statsrådens vurdering vi skal ha, ikke et referat fra hva Sykehuset Telemark skriver. Ved behandlinga av spørsmålet om akutt-tilbudet på Rjukan den 17. juni 2014 sa statsråden: «Jeg håper også at denne beslutningen blir starten på et fornyet og forsterket samarbeid mellom Sykehuset Telemark og Tinn kommune om utviklingen av felles helsetjenester mellom kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten for de av områdene som skal være igjen på sykehuset i Rjukan. Det er polikliniske tjenester og dagtilbud, og der vil det også være mulighet for å utvikle et bedre samarbeid med legevakten, øyeblikkelig hjelp-senger osv. Dette kan altså være starten på noe nytt, ikke bare avviklingen av noe som har vært.» Har styreleder og administrerende direktør i Sykehuset Telemark fulgt opp det statsråden sa her?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-11:
Som medlem av kontrollkomiteen er jeg rimelig klar over hva som er funksjonsfordelingen. Nå har statsråden sagt at han vil ta opp spørsmålet om hundre prosent dekning. Det betyr vel på godt norsk at her har Sykehuset Telemark gjort feil, sånn at det er avgjørende at statsråden ser seg nødt til å gripe inn som følge av et spørsmål i Stortinget. Når det gjelder akuttfunksjonen for indremedisin, ble den også tatt bort i jula som følge av at det var sykdom. Det var to sykepleiere med korttidsfravær og en med langtidsfravær, og det ble ikke innkalt vikarer, så akutt-tilbudet ble nedlagt i jula. Når og hvor har det skjedd andre steder at ledelsen ikke makter å opprettholde et akutt-tilbud når en har ressurser i den totale organisasjonen å spille på?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-02-11:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «På 1980-tallet var det egne spesialtrente HV-enheter i Oslo, Trondheim, Bergen og Stavanger kalt HV-016. De hadde kort responstid og kunne ha viktige beredskapsfunksjoner når politiet trengte rask bistand fra Forsvaret. I Oslo Militære Samfund og til Aftenposten 7. april 2014 sa forsvarsministeren at hun ville se på om man skal bygge opp igjen prioriterte enheter som raskt kan bistå politiet i befolkningstette områder. Hvordan er dette senere fulgt opp, og ser statsråden det som aktuelt å opprette HV-016-lignende enheter igjen?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-02-11:
Jeg takker statsråden for et interessant og godt svar. Vi som representanter i Stortinget hadde den gangen samme utgangspunkt for debatten som var om HV-016, så jeg vil rose forsvarsministeren for at det ble fulgt opp i Oslo Militære Samfund og i initiativ som er tatt. Det svaret som statsråden har fått fra forsvarssjefen, stiller jeg meg litt kritisk til, fordi det var den samme holdning i 2010 også. Det har skjedd en utvikling nå hvor vi ser f.eks. IS i Syria hvor det kombineres militær krigføring med terrorangrep i vestlige land, mot land som deltar i militær krigføring der nede, slik at sammenvevingen av behovet for militær innsats og politiets innsats vil kunne få et enda større omfang i framtiden. Jeg tror ikke man overskuer godt nok hva bistandsbehovet kan bestå i. Jeg vil gjerne høre hvordan statsråden vil vurdere dette framover – det er en ny situasjon.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2015-02-11:
Jeg takker også for et godt svar på tilleggsspørsmålet. Dette var et problem som vi hadde oppe også i Stortingets 22. juli-komité, som behandlet Gjørv-kommisjonen, at politiet var for treg til å be om bistand fra Forsvaret den 22. juli. Vi har f.eks. i Frankrike nå sett hvor omfattende bistandsbehovet kan være i denne type situasjoner, hvor man ikke har oversikt over omfanget av angrepet og omfanget av hva som kan skje, og hvor man har behov for at flest mulig aktører kan være raskest mulig på pletten. Det er klart at det vil ta tid – uten at jeg skal spekulere i hvor lang responstid – før noen av spesialstyrkene kan komme til f.eks. Oslo, Trondheim osv., og da er det behov for å ha noen som er mye nærmere på, og som er i nærmiljøene, som kan bistå politiet raskt, for disse tingene skjer jo veldig fort, det er jo forskjellen fra vanlige militære trusler. Jeg vil gjerne igjen spørre om den kulturen i politiet osv. der regjeringen skulle ta initiativ for å prøve å bedre den i forhold til å be om bistand, og om det er fulgt opp.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-02-11:
Først vil jeg få takke representanten Bøhler for et godt spørsmål. Som han jo selvfølgelig vet, ble HV-016 lagt ned i 2010 av den forrige regjeringa. Alle operatørene fikk da tilbud om å bli med over i Heimevernets innsatsstyrker, og veldig mange gjorde det. Det er jeg glad for, fordi de besitter en veldig verdifull kompetanse. Så ba også Høyre, Venstre og Fremskrittspartiet i budsjettinnstillinga som ble gitt i desember 2013, regjeringa om å vurdere – som Bøhler også sier – gjenopprettelse av lignende type avdelinger. Jeg ga forsvarssjefen i oppdrag i januar i 2014 å se på dette spørsmålet. Han leverte da en klar anbefaling til Forsvarsdepartementet. Det er, som representanten Bøhler er godt kjent med, politiets ansvar å håndtere f.eks. terror på norsk jord, men Forsvaret kan alltid bistå politiet, og det kan vi gjøre i hele spekteret. I de aller skarpeste situasjonene er det typisk spesialstyrkene man kaller på, men vi yter også veldig mye bistand f.eks. med helikopterressurser, og vi har nå også redusert responstida på helikopterbistand til politiet fra 2 timer til 1 time. Politiet har ikke på det nåværende tidspunkt gitt uttrykk for at de ser et udekket behov der HV-016 var, og noen av årsakene til det er nok sannsynligvis at ganske sentrale rammebetingelser er endret siden 2010. Det ene er at regjeringa også nå finansierer Marinejegerkommandoen på nasjonal beredskap sammen med Forsvarets spesialkommando. Det andre er at vi også har styrket innsatsstyrkene i Heimevernet ganske betydelig. Vi har nå finansiert mer øving og trening til utvalgte tropper i fem innsatsstyrker. Det vil altså si at de får øve og trene i inntil 30 døgn, og det er også en viktig ressurs for politiet. Så har justissektorens egen evne til å håndtere denne type anslag også blitt styrket gjennom både innsatspersonell og beredskapstroppen. 1. oktober i fjor ga jeg forsvarssjefen et oppdrag om å utarbeide et nytt fagmilitært råd, og i det oppdraget har jeg klare forventninger til at forsvarssjefen ser helhetlig på både Heimevernets innretning og oppgaver, men jeg har selvfølgelig også spesielt bedt ham se på hvordan vi best kan bistå politiet og støtte samfunnsberedskapen når det trengs. Men når det er sagt, så er anbefalinga fra forsvarssjefen veldig klar, og det ser per nå ikke ut til å foreligge noen udekkede behov. Blant annet viser han da til politiet, men også til det faktum at det nå har skjedd såpass mye på beredskapsfronten at behovet i stor grad ser ut til å være dekket.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-02-11:
Utgangspunktet mitt er det samme som for så vidt for alle tidligere regjeringer, nemlig at det er politiets ansvar å håndtere eventuelle terroranslag på norsk jord, men de kan be om bistand fra Forsvaret, og det gjøres regelmessig. Jeg er opptatt av at vi skal ha både et veldig godt samarbeid, som jeg føler at vi nå har, og at vi selvfølgelig hele tida skal ta høyde for hvordan samarbeidet kan bli bedre, og om vi til enhver tid har de riktige ressursene for å kunne bistå politiet. Men det er altså politiet som har ansvaret, og som i så fall da må be spesielt om bistand. Når jeg ber forsvarssjefen om å utarbeide et nytt fagmilitært råd, gjør jeg det i visshet om at han kommer til å ta med seg ulike vurderinger inn i det arbeidet. Han kommer også til å gjøre det på en uavhengig måte. Hva han kommer til å presentere rundt 1. oktober når rådet skal være ferdig, verken vet jeg eller ønsker jeg å legge føringer på. Hele poenget er at det skal være en uavhengig vurdering. Men det som er viktig å understreke, er at det er sentrale rammefaktorer når det gjelder beredskap, som er endret siden 2010, og det har veid tungt inn.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2015-02-11:
Som jeg så vidt var inne på, opplever jeg at samarbeidet mellom politiet og Forsvaret på dette området er godt. De øver og trener mye sammen, og det er egentlig en av de viktigste grunnlagsfaktorene for å få samarbeidet til å fungere godt når det virkelig skulle trenges. Som jeg også var inne på, kan Forsvaret stille med hele sitt spekter av kapasiteter til støtte for politiet – det er ingen begrensninger på det – og politiet må da spørre om det de til enhver tid mener er mest hensiktsmessig for å løse en bestemt situasjon. Det at vi også har redusert responstida på helikopter på Rygge og på Bardufoss fra 2 timer til 1 time, er en veldig viktig støtte for politiet. Det betyr at man kan forflytte politiet raskt hvis noe skulle skje, og vi har også militære kapasiteter ulike steder i landet som selvfølgelig kan brukes. Det at vi nå også har både Marinejegerkommandoen og Forsvarets spesialkommando på nasjonal beredskap, er selvfølgelig også av stor betydning i den sammenhengen, samtidig som vi også har trappet opp styrkinga av innsatsstyrken i Heimevernet, som jo er mer geografisk spredt.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-02-11:
Jeg vil vise til at regjeringen denne våren har varslet en tverrsektoriell strategi mot antibiotikaresistens. De berørte departementer, Helse- og omsorgsdepartementet, Nærings- og fiskeridepartementet, Klima- og miljødepartementet og Landbruks- og matdepartementet, er i gang med dette arbeidet. Strategien er bl.a. en oppfølging av rapporten fra en ekspertgruppe nedsatt av de fire departementene. Ekspertene er å regne som Norges fremste på området. Rapporten «Antibiotikaresistens – kunnskapshull, utfordringer og aktuelle tiltak» foreslår åtte tiltaksområder innenfor folkehelse, dyrehelse, mat og miljø. For meg har det vært viktig å handle raskt og iverksette nødvendige tiltak på eget ansvarsområde uten å vente på strategier og handlingsplaner. Jeg har møtt utfordringene på mine ansvarsområder offensivt og er allerede i gang med en rekke tiltak innenfor flere av de åtte innsatsområdene som ekspertgruppen har foreslått. I budsjettproposisjonen for 2015 har jeg varslet en styrking av både overvåking og forskning knyttet til antibiotikaresistens, og jeg omdisponerte også på slutten av fjoråret ekstra midler til nye forskningsprosjekter på området. Dette vil bidra til bedre kunnskap om reservoarer og bedre kunnskap om konsekvenser av ulike typer resistens hos dyr. Videre ga jeg i 2014 min tilslutning til en svært ambisiøs strategi som innebar testing av om lag 1 000 purkebesetninger og sanering av besetninger som testet positivt, for å hindre at den resistente bakterien LA-MRSA får fotfeste i norsk svinehold. Jeg jobber nå for å få på plass en kompensasjonsordning for å redusere den økonomiske belastningen på eiere av svinebesetninger som har fått påvist denne bakterien. Mange av utfordringene knyttet til antibiotikaresistens må møtes gjennom et internasjonalt samarbeid. I samtaler med EUs kommissær for landbruk, mattrygghet og helse har jeg spesielt tatt opp problemet med forekomst av antibiotikaresistente bakterier i den internasjonale fjørfeavlen og praksis for veterinærers bruk og utlevering av antibiotika i mange EU-land. Denne siste problemstillingen vil jeg, i samarbeid med helse- og omsorgsministeren og fiskeriministeren, følge opp videre overfor EU, som for tiden arbeider med en revisjon av legemiddel- og medisinfôrregelverket. Jeg har også et godt samarbeid med mine nordiske kollegaer i dette arbeidet. I tillegg har jeg i styringsdialogen med Mattilsynet oppmerksomhet på forbedringer i registeret for bruk av legemidler til dyr. Jeg vil fortsatt arbeide målrettet både nasjonalt og internasjonalt mot antibiotikaresistens. Det viktigste er å handle. Det har jeg gjort, og det vil jeg fortsette med.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-02-11:
Jeg kan forsikre representanten Pollestad om at alt det arbeidet vi gjør i departementet når det gjelder antibiotikaresistens, er et langsiktig arbeid. For å ta ett eksempel: Arbeid inn mot internasjonale fora, EU spesielt, vil gå over tid for å prøve å påvirke dem til å ha samme regelverk som oss med hensyn til at veterinærer f.eks. ikke skal tjene penger på forskrivning av antibiotika. Så mener jeg at det er viktig også, selvfølgelig, å se hen til hvilke utfordringer vi står i. Jeg mener at innenfor landbruksområdet er det gjort veldig mye. Bruken av antibiotika til husdyr gikk ned med 35 pst. fra 1995 til 2013. Ser en på forskrivning av antibiotika til mennesker, var økningen de siste åtte årene større enn den totale bruken som vi i dag har til dyr. Forbruket for mennesker er høyere enn i Sverige og Nederland. Jeg mener vi står overfor ulike utfordringer, men det viktigste er at vi finner gode tiltak som iverksettes, og det har vi gjort på landbruksområdet.
Sylvi Listhaug (Fremskrittspartiet), 2015-02-11:
Det er ingen problemer med å utarbeide handlingsplaner, men det er ikke det som er det viktigste i denne saken. Det viktigste er å gjennomføre konkrete tiltak, noe Landbruksdepartementet har gjort i stor stil etter at det ble et politisk skifte i departementet. Meg bekjent var det liten interesse for antibiotikaresistens før regjeringsskiftet, og en iverksatte heller ingen spesielle tiltak. Nå skal også Stortinget behandle en sak i denne sal ganske snart som omhandler en handlingsplan, og jeg er sikker på at det blir en interessant runde der om det samme temaet. Men det viktigste er å fortsette arbeidet med å forske og sørge for å holde svinebesetningene fri for MRSA – det er en kontinuerlig kamp – og finne ut mer av det som er på kyllingområdet, i det hele tatt å skaffe seg mer kunnskap og følge opp den kunnskapen man samler inn. Det er et arbeid som vi er godt i gang med, og som vi kommer til å fortsette enten det er en handlingsplan eller ikke.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Når vi reiser rundt i Kommune-Norge, opplever vi at det er veldig mye kunnskap, mye kreativitet og egentlig vilje og interesse for å prøve ut nye modeller. Så spørsmålet til helseministeren er: Hvor stor frihet vil man legge til rette for at kommunene får når det gjelder å pilotere ulike modeller og gjennom det få fram den kreativiteten og innovasjonen som iallfall veldig mange av oss opplever er ute i kommunene, slik at en ikke nok en gang opplever at primærhelsefeltet blir styrt ovenfra og ned, men at vi får den kraften som er fra dem som er tettest på brukerne, og som kjenner tjenesten best?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2015-11-12:
Jordmortjenesten er en viktig del av kvinnehelsen, men det er også veldig mange kvinner som jobber som jordmødre – og dessverre altfor mange i deltidsstillinger. Det er også en utfordring at kompetansen er spredt, så Den norske jordmorforening kom med et veldig kreativt forslag for en stund tilbake: De mente at en god løsning hadde vært å kombinere stillinger i spesialisthelsetjenesten med kommunehelsetjenesten. Av en eller annen grunn fødes det mest om natten, og slik kunne man få mindre slitasje og utfordringer med stillingsbrøken, men også overføring av kompetanse. Så ser jeg at statsråden sier at han kan sende ut skriv og oppfordringer osv., men hvilken handlingskompetanse og -kraft har egentlig ministeren til å kunne gjøre noe på et så viktig felt?
Tone Wilhelmsen Trøen (Høyre), 2015-11-12:
Jeg har sagt det før, også i denne sal, at det alltid er interessant å lytte når sosialistiske kolleger snakker om konkurranseutsetting og privatisering i eldreomsorgen. Jeg håper de kjenner forskjellen, men jeg forstår behovet for at det er mye lettere å snakke om det under ett. Jeg er ikke redd for konkurranseutsetting. Jeg er mye mer redd for ensrettingen, begrensningen av valgfrihet og det betydelig mindre mangfoldet vi får om vi ikke tør å la private være med og utvikle helse- og omsorgstjenestene. Her inne i salen framstilles de private leverandørene av omsorg på en helt annen måte enn hvordan jeg opplever komiteen når vi er ute og ser det i praksis. Vi var sammen på Manglerudhjemmet, en privat aktør som har avtale med Oslo kommune, og som jeg tror vi alle var enige om leverer demensomsorg av høy kvalitet, setter hver enkelt pasient i fokus, møter dem på sine behov og gir nær, varm omsorg. Hele filosofien hos det private Manglerudhjemmet er hentet fra de Hogeweyk, demenslandsbyen i Nederland, hvor komiteen også har vært. Vi var over oss av begeistring – i hvert fall var jeg det – over det de gjorde der nede. For oss som er mer opptatt av at pasienten skal få gode tjenester enn av hvem som leverer tjenesten, er det godt å se at Oslo kommune måler på kvalitet. Helt siden 2010 har de målt på kvalitet. De private leverer omtrent like bra kvalitet som de ideelle og vesentlig bedre enn de kommunale. Det er dette man forsøker å hylle at man nå skal endre på i Oslo. Det var også interessant å høre Knutsen og Lysbakken snakke om tillitsreform og vise til Buurtzorg-modellen, nabolagssykepleien i Nederland, drevet av et privat firma som har vunnet store deler av disse tjenestene. De startet med fire sykepleiere i ett team. I dag er det 8 000 sykepleiere fordelt over mange land. Det er kommersielt og utrolig spennende nytenking, og det er helt tydelig at det fungerer godt. I disse debattene når vi diskuterer eldreomsorg, er det helt tydelig hvem som er systemets politikere. Jeg er veldig glad for å tilhøre den delen av norsk politikk som er pasientens politikere.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-12:
Statsråden sa flere ganger i sitt innlegg at vi må planlegge for framtiden. Og så er det sagt at hver tredje person må velge omsorgsarbeid om vi skal ha det samme nivået som nå når en større andel av befolkningen blir eldre, altså i 2025. Samtidig vet vi at færre unge velger omsorgsyrker. På norske sykehjem i dag deler 130 pasienter én lege, og de har i tillegg gjerne seks–sju sykdommer, og vi skriver folk tidligere ut av sykehus enn før, og kompleksiteten i omsorgstjenesten i norske kommuner blir større. Hvorledes vil statsråden planlegge for framtiden og sikre kompetansen, slik at vi får rett personell til pasientene i framtidens primærhelsetjeneste?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2015-11-12:
Kompetanse er bra. Det er både rett og viktig. Tverrfaglighet er også rett og riktig. Men kompetanse handler om noe mer enn teori og mastergrader for Kristelig Folkeparti, selv om det også er både rett og viktig. Kompetanse handler om egnethet, om det å forstå og det å se, og ikke minst om å tørre å legge til rette for at andre profesjoner kan gjøre jobben bedre enn man gjør selv. Men kvalitet handler om noe mer enn folk med rett kompetanse. Kvalitet handler også om at de folkene som er rundt pasientene, har tid – tid til å se, tid til å høre, tid til å bygge tillit. Tid skaper trygghet, tid bygger tillit, tid bygger relasjoner, som er sentralt når vi skal legge til rette for å forstå hva det egentlige problemet er. Dette ble vi i helsekomiteen tydelig fortalt i forrige uke av dem som er helseproffer innenfor psykisk helse. De ungdommene sa: Det hjelper lite om vi går til mange når ingen ser. Det hjelper lite at helsestasjonsdøren skal være åpen når den er lukket. Det hjelper lite når en har fått litt tillit og lovverket ikke følger med og andre, som ikke skal få vite, får vite. Derfor blir ikke denne meldingen fullt ut god. Den er veldig god, men vi må klare å følge opp med et lovverk som kan gjøre det sånn at vi faktisk kan få en helhetlig tjeneste for pasientene, hvor pasientene – fra de er små til de er gamle – er trygge på at noen ser. Da handler det også om flere folk. Kompetanseheving alene kan ikke skape rom til tid, rom for at folk ser. Da må vi også ansette flere folk.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-12:
Ja, det vil eg.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-12:
Eg har eit spørsmål som gjeld KAD-senger, altså kommunale akutte døgnplassar. I Bergen skal dei no opna ei stor avdeling på ca. 20–30 senger – eg hugsar ikkje akkurat. Problemet er at dei er bekymra for legerekrutteringa til desse store avdelingane, som krev stor, god og stabil kompetanse, fordi regelen er slik at dei legane som jobbar på den store avdelinga, ikkje vil få det som teljande i ei spesialistutdanning viss dei ikkje jobbar 50 pst. på utsida, altså i ein allmennlegepraksis. Eg har tatt det opp i skriftleg spørsmål, men vil gjenta det her: Ser ikkje statsråden behovet for å endra denne regelen for at dei kommunale akuttsengeavdelingane skal fungera på ein god måte?
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-12:
Fleire har vore inne på dette med kommunestruktur, og statsråden sa i innlegget sitt at stortingsmeldinga om primærhelsetenesta og stortingsmeldinga om ny kommunestruktur er siamesiske tvillingar. Å vera siamesisk tvilling er ei medfødd misdanning, så eg synest den samanlikninga er i tråd med det. Det er ei misoppfatning at ein ikkje kan lykkast med å utvikla gode kommunehelsetenester utan at vi får større kommunar. Den same bekymringa og dei same meiningane kom frå Høgre, Framstegspartiet og Venstre da vi vedtok samhandlingsreforma. Også da sa dei at dette kunne vi ikkje innføra før vi hadde fått større kommunar. Da vil eg spørja: Kva kommunar har tatt imot dei utskrivingsklare pasientane? Kva kommunar har innført kommunale akuttsenger? Kva kommunar har oppretta lokalmedisinske senter? I kva kommunar har ein dei mest fornøgde brukarane av helse- og omsorgstenestene? Kvar fungerer eigentleg fastlegeordninga best? Kvar er det dei ofte har dei beste rutinane for legemiddelhandtering på sjukeheimar? – Jo, i mindre kommunar. Det er ikkje gjort synleg at det er store kvalitetsforskjellar mellom store og små kommunar, og eg vil tru at det nærmast er motsett. Så eg synest vi skal slutta å gi inntrykk av at det i dag er eit dårleg helse- og omsorgstenestetilbod i dei små kommunane. Eg synest ikkje dei som jobbar der, og som gjer eit veldig godt arbeid, treng å høyra det frå oss som har ansvaret for å skapa gode helse- og omsorgstenester der dei bur. Føresetnaden for at ei kommunereform skal gi betre og større fagmiljø, er at ein får ei endring i busetjingsmønsteret i Noreg. Det er ingenting som er meir lokalt enn eldreomsorg, som er ein stor del av denne meldinga. Det er ingenting som er meir lokalt enn f.eks. open omsorg. Det er klart at tenestetilbodet må ut der folk bur. Senterpartiet er opptatt av at vi skal ha likeverdige helsetilbod i dette landet, og når ein legg opp til ei reform som i grunnen har sentralisering som noko som ligg i botnen, vil det trua det gode tenestetilbodet som vi har i Noreg, og som har sikra god kvalitet i tenestetilbodet i dei minste kommunane.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-12:
Ein liten kommentar til Høgres Stensland og Ørmen Johnsen om kommunestruktur: Det er slik at folk er mest nøgd med helse- og omsorgstilbodet i små kommunar, og at dei ofte har kome lengst med å implementera samhandlingsreforma. Så seier representanten Stensland at det er ikkje rart, fordi dei får meir pengar, og vi må sjå på overføringane frå staten. Ja, sjølvsagt har dette med kommuneøkonomi å gjera, og med Senterpartiet sitt opplegg vil både store og små kommunar få meir pengar til å driva helse enn dei får i dag, inklusiv Haugesund. Og det er jo ikkje eit problem – det må aldri verta eit problem at små kommunar faktisk driv gode helse- og omsorgstilbod i dag. At ein må kutta i tilskot til dei små kommunane fordi dei må driva litt dårlegare, vert å snu det på hovudet. Når det gjeld rekruttering, er det rekrutteringsvanskar i alle kommunar. Eg kjenner godt til Bergen. Dei har veldig store vanskar med å rekruttera sjukepleiarar på sentrale sjukeheimar i store kommunar.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-12:
Eg vil følgja opp den første replikken: Statsråden seier han vil følgja opp dette med ny finansiering av bl.a. jordmortilbodet, som ei oppfølging av St. Meld. 26 for 2014–2015 om primærhelsetenesta. No har jo statsråden sjølv føreslått nettopp det same for nokre år sidan, så eg reknar med at statsråden òg er utålmodig etter å sikra at dette vert gjort. Spørsmålet mitt er om statsråden kan seia kor lang tid han ser for seg at regjeringa skal bruka på å greia ut dei nye finansieringsmåtane, som òg da vil inkludera jordmortenestetilbodet.
Kjersti Toppe (Senterpartiet), 2015-11-12:
Eg kan forstå at statsråden ikkje kan seia nøyaktig kva tid dette arbeidet med nye finansieringsmåtar er ferdig. Men eg vil spørja igjen om han kan antyda overfor Stortinget om dette er noko som iallfall vil verta gjort i denne stortingsperioden, slik at vi veit kva vi har å halda oss til i oppfølginga, òg med omsyn til den debatten vi hadde i førre sak.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-11-12:
I Nederland er sykehjemsmedisin en av de mest attraktive spesialitetene for leger. I Norge har vi ett sykehjem som er godkjent for sykehjemsmedisinspesialisering. Sykehjemsmedisin eksisterer vel nesten ikke på listen over hva leger har verken lyst til å jobbe med eller kan velge. Utfordringen til statsråden er hvordan vi skal styrke rekrutteringen av sykehjemsspesialister, geriatere og andre som skal jobbe med alle de eldre som kommer til å ha behov for hjelp i pleie- og omsorgssektoren de neste årene.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-11-12:
Til representanten Audun Lysbakken, som stadig vekk snakker om å stoppe stoppeklokkene: Det er bra retorikk, men det Lysbakken og Sosialistisk Venstreparti ikke snakker om i samme åndedrag, er at det vil føre til økte ventelister. Attpåtil vil faktisk SV ikke publisere ventelistene heller, og det er dårlig politikk. Det fører til at pårørende må stille opp mer, og det blir mer krevende å orientere seg i tjenestetilbudet. Det blir sågar mer trykk og press, og det åpner for at en kan bruke ulike virkemidler for å presse seg fram i systemet. Lysbakken var også innom aktørbildet – og det har for så vidt flere vært – og flere har nevnt at det i denne meldinga åpnes opp for å bruke flere private aktører, og at det blir økt kommersialisering. Det gjenstår å se, men utfordringa er hvordan en skal løse dette med kapasitet uten å ta i bruk mange ulike aktører. Det gjelder særlig det å ta i bruk ny teknologi, der utdanningene i dag har både liten kompetanse og liten kapasitet. Vi er helt avhengig av å bruke en del private aktører for å få teknologikompetansen inn i helse- og omsorgssektoren. En annen utfordring er å ivareta de ideelle aktørene, som jo er veldig store aktører i noen deler av helse- og omsorgssektoren i dag. Et eksempel fra den rød-grønne regjeringas tid er at en tok fra boligsamvirkene, boligbyggelagene og Norske Kvinners Sanitetsforening incentivene og tilskuddene til å bygge aldersboliger og omsorgsboliger. Det er kanskje et av de mest mislykkede eksperimentene en har gjort i pleie- og omsorgssektoren de senere årene. Det førte til at det har blitt bygd veldig få. Så til utdanning og rekruttering, for jeg er bekymret for at vi fortsatt satser for lite på fagskolene. Det er mange som har en grunnutdanning relatert til helsefagene. Helsefagarbeiderne er nå helsesekretærer, tannpleiere, aktivitører, fotpleiere, bare for å nevne noe. Jeg ser for få av dem i fagskoletilbudet i dag. Her må vi sette inn en innsats for å få bygd ut fagskoletilbudet, men også for at kommunene i samarbeid med fagskolene legger til rette praksisløp som gjør de utdanningstilbudene mer attraktive.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-11-12:
Jeg hører det er greit for Arbeiderpartiet og SV å ha tillit til private gründere så lenge de er i Nederland eller i Danmark, mens man i Norge pakker det inn som tillit. Og da kan vi vise de private aktørene døra. Jeg synes Norlandia har gitt et bidrag til norsk pleie- og omsorgssektor med den kunnskapen de har fra hotelldrift. De har sikkert noe å hente på pleie- og omsorgsdelen, men jeg har sett bedre legedekning på et Norlandia-sykehjem enn jeg har sett i min egen kommune, der Arbeiderpartiet driver sykehjemmene, og der legedekningen er marginal. Når det gjelder stoppeklokka, er det ingen ambisjon for Venstre å bruke den, men vi vet alle at det er knallharde prioriteringer, og det er ressursene vi snakker om. Jeg har tillit til at ledere som blir satt til det, benytter de mulighetene de har. Jeg har sett mye pleie og omsorg innenfra, og jeg har ikke sett noen med stoppeklokke. Men at man må prioritere i en travel hverdag, det er helt klart. Det er det debatten handler om, og det handler også om, som Sveinung Stensland var inne på, fordelinga mellom små og store kommuner. Og de kommunene som var igjennom en reform i 1964, har fått et betydelig effektiviseringspotensial som de små kommunene ikke har fått.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-11-12:
Det er gledelig at det er 1 mrd. kr på vei til Valdres for å bygge ut Bagnskleiva. Det er en lenge etterlengtet videreføring av det prosjektet som ble ferdigstilt nylig. Den veien har blitt veldig bra. Statsbudsjettet for neste år varsler også ytterligere bevilgninger til E16 i kommunene Vestre Slidre og Vang. Det er viktig at en ser på en slik helhetlig utbygging. Nå nærmer en seg ferdigstillelse over fjellet. Det gjenstår selvfølgelig en del sørover i Buskerud – mellom Hønefoss og Sør-Aurdal – og selvfølgelig sørover til Sandvika. E16 er en viktig transportåre både for Vestlandet og for innlandsfylkene Oppland og Hedmark. Det går mye nyttetrafikk sørover fra Bagnskleiva til Hønefoss og Oslo, men mye nyttetrafikk går også østover, over fv. 33 og videre mot Sverige. Så dette er viktige transportårer. E16 er også en viktig vei for turisttrafikken. Også lokalt er dette en viktig vei. Den løsningen en har kommet fram til lokalt når det gjelder innkreving, er viktig. Det har vært jobbet bra lokalt for å få til disse løsningene. Alt i alt: Venstre er veldig glad for at denne utbyggingen kommer på plass, og ser fram til videre utbygginger på E16.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-12:
I regjeringserklæringen lovet regjeringspartiene at vi skulle få en veileder eller en norm for bemanning i eldreomsorgen. Tidligere i år fikk vi vite at vi skulle få en avklaring av status for dette arbeidet i primærhelsemeldingen. Det kan jeg ikke se at vi har fått. Derfor lurer jeg rett og slett på hva som er status for det arbeidet. Jobber regjeringen med en veileder eller en norm? Når får vi se resultatet av det arbeidet?
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-12:
Jeg må også få avlegge en bitte liten visitt til representanten Kjenseth for påstanden om at et oppgjør med stoppeklokkeomsorgen skulle føre til lengre ventelister. Den syntes jeg var original, og jeg skulle gjerne fått noe dokumentasjon på at det har skjedd. Tillitsreform handler om det motsatte. Det handler om å bruke den tiden som allerede er til fordeling på brukerne, på en bedre måte. Det handler ikke om mer ressurser, men om å bruke ressursene på en bedre måte og med det også skape en omsorg som er mer på brukernes premisser. Tillitsreform er ikke en idé vi har hentet fra løse luften, men noe som er gjennomført i København i den kommunale omsorgstjenesten der, med veldig gode resultater – mer fornøyde eldre, mer fornøyde ansatte, mer fornøyde innbyggere, uten økte kostnader og ikke lengre ventelister. Jeg vil anbefale representanten Kjenseth å sette seg inn i hvordan tillitsreformen fungerer i København, og vi får et nærmere eksempel når det nye byrådet i Oslo gjør det samme her. Så vil jeg bare bemerke at jeg synes statsrådens svar på mitt spørsmål i replikkvekslingen egentlig var avklarende. Det forundrer meg litt at det ikke har kommet før. Det er altså trygghetsstandarden som er regjeringens utkvittering av punktet om norm/veileder i regjeringsplattformen. Jeg synes det er litt rart at regjeringspartiene skriver i innstillingen at det skal etableres «en norm/veileder for bemanning og kvalitet i pleie- og omsorgssektoren», for det departementet har sagt om denne standarden, er at den skal handle om god ledelse, organisering og profesjonell praksis – men ikke om økt bemanning. Jeg tolker det slik at Fremskrittspartiets kampsak om bemanningsnorm er avlyst. Jeg synes det er leit, for for en gangs skyld synes jeg Fremskrittspartiet har en god kampsak, som burde gjennomføres. Men det er ingenting i framleggelsen av denne trygghetsstandarden som tyder på at det skal bli en bemanningsnorm.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2015-11-12:
Det siste var vel et godt eksempel på slikt som – hva skal jeg si – gjør debatten simplere istedenfor klarere. Det vi er uenige om, er hva slags virkemidler som sørger for gode tjenester for pasientene. Vår innvending mot kommersialisering handler ganske enkelt om at vi ikke vil at skattekroner skal forsvinne ut av helse- og omsorgsvesenet vårt og gå til overskudd i kommersielle selskaper. Vi tror det blir mer penger til omsorg av ikke å gjøre det. Det er en ærlig uenighet, men det det handler om, er hvordan vi får mest mulig ut av pengene. Så kan jeg forsikre representanten Hoksrud om at jeg ikke har tenkt å slappe av. Vi er her for å jobbe hardt, og jeg har tenkt å jobbe hardt for økt bemanning i eldreomsorgen. Jeg er glad for at representanten Hoksrud nå synes det er lysglimt i SVs politikk. Da jeg sa det jeg sa i sted, var det fordi jeg bladde tilbake og så på presentasjonen fra departementet av trygghetsstandarden. Der står det ingenting om at økt bemanning er målet. Så hvis det er det det handler om, synes jeg departementet kommuniserer dårlig – som en liten kritikk til informasjonsavdelingen der i siste sving av denne debatten.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Vi beholder ideen om kommunens rolle i primærhelsetjenesten – og det kommer godt fram i meldingen – der kommunene har et selvstendig ansvar og frihet til å organisere tjenesten. Men det er ingen tvil om at primærhelsemeldingen både beskriver en retning som vi ønsker at kommunene skal følge, og også ser på virkemidler som kan motivere til det, og så er det også en del i dagens regelverk og systemer som hindrer gode løsninger. Det har vi et ansvar for også å løse nasjonalt. Jeg har også akkurat samme erfaring som representanten. Det finnes fantastisk mange gode historier, eksempler og piloter rundt omkring. Min bekymring er at det blir for mange piloter og for lite gjennomføring samlet sett, og det skaper for stor variasjon for innbyggerne – det er min store bekymring.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Jeg vil takke veldig mye for denne replikken, for det går rett inn i kjernen av det som jeg mener denne meldingen skal bidra til å løse. Jeg tror vi alle sammen erkjenner at det å fortsette som nå er ikke et alternativ nettopp av de grunnene som representanten her tar opp, og da er vi nødt til å tenke nytt. Jeg mener at svaret på det er veldig mye høyere kompetanse, og det eksemplet som trekkes fram når det gjelder legedekningen på sykehjem, er etter min oppfatning et godt eksempel på det. Det vi ser, er at hvis kommunene satser på god legedekning på sykehjem, skaper det en trygghet i tilbudet som gjør at pasienten kan legges færre ganger inn på sykehus, en skaper større stabilitet i bemanningen, en rekrutterer også andre med høyere kompetanse, så realiteten er når vi ser utover Kommune-Norge, at kommuner som satser systematisk på kompetanse, har bedre kvalitet i tjenestene, med gjennomgående og lavere kostnader i tjenestene.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Kravet om denne type tjeneste vil tre i kraft fra 1. januar neste år. I veldig mange av de kommunene som har startet opp dette, ser vi fortsatt at ordningen ikke har fått satt seg skikkelig. Beleggprosenten er fortsatt for lav, etter min oppfatning. Vi har overført ganske store ressurser fra sykehusene til kommunene for etablering av disse sengene, og vi er avhengig av at tilbudet fungerer bedre. Dette er jo egentlig fastlegenes senger, der fastlegene kan innskrive direkte. Jeg tror at mye vil være avhengig av at fastlegene i en kommune føler trygghet for at dette er et godt tilbud, som de kan bruke. Da er god legedekning helt sentralt. Derfor vil vi se på nettopp de forholdene som representanten tar opp, for vi er nødt til å sikre oss at dette blir en interessant og spennende arbeidsplass for flinke leger i framtiden.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Det er dette som er vår felles utfordring, og som vi mener vi løfter fram i denne meldingen. Igjen er det her snakk om det å bygge god kompetanse i primærhelsetjenesten. Jeg tror at en her må se på det som er selvforsterkende effekter, og det som bringer en inn i en negativ spiral. Skal flere leger ønske å jobbe med sykehjemsmedisin, må de oppleve at de får jobbe på sykehjem sammen med kolleger i store stillinger, i et fagmiljø der det er satset på kompetanse. For eksempel når vi nå jobber med det å ha veiledertjenester i kommunene, er et av de spørsmål som vi virkelig må sikre når vi etablerer dette, at en sørger for at en får god veiledning og veiledning av høy kvalitet. Hvis ikke vil vi kunne risikere at det får en negativ effekt, at folk blir direkte skremt av at de ser at dette ikke er en arbeidsplass hvor de ønsker å jobbe.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Som jeg også har svart tidligere, handler dette om to ting. Det handler for det første om at vi har de menneskene som skal til for å sørge for at vi har denne dekningen, at vi har denne kompetansen til stede. Det svarer vi ut i Kompetanseløftet 2020, som er omtalt i denne meldingen, men som er beskrevet enda tydeligere i statsbudsjettet, som nå er lagt fram. I tillegg jobber vi med det som er vårt svar på det som står i regjeringsplattformen: etableringen av en trygghetsstandard, som skal konkretisere hvordan en i sykehjem sikrer god ledelse, organisering, profesjonell praksis og bemanning. Det arbeidet er nå igangsatt. Direktoratet har fått et oppdrag. Der vil en få svar på hvordan dette skal gjøres konkret. Hvordan arbeidet skal utføres, har en allerede fått svar på gjennom vårt igangsatte arbeid med en trygghetsstandard i sykehjem.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Det er selvfølgelig ikke slik at kvaliteten på tjenesten er avhengig av en gjennomgang av takstsystemet for jordmødre alene, men dette er en del av problemstillingen, som vi er fullstendig klar over. Vi vet at disse takstene ikke fungerer helt slik de var tenkt, og dette har også med andre forhold å gjøre enn selve stønadsforskriften for jordmorhjelp. I stortingsmeldingen som vi nylig har diskutert, ser vi at ulike innretninger av takstsystemet ikke nødvendigvis bidrar til å organisere og utvikle tjenestene slik vi ønsker, og derfor vil vi starte oppfølgingen av stortingsmeldingen nå i etterkant av behandlingen, som nettopp også vil berøre dette.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Jeg kan ikke komme med et tidspunkt for når det arbeidet er ferdigstilt nå i dag, men arbeidet starter nå som en oppfølging av stortingsmeldingen. Så har vi jo heller ikke sittet stille når det gjelder det engasjement som jeg, sammen med mange andre, hadde i Stortinget i forrige periode for å bedre jordmortilbudet i kommunene, både gjennom de endringene som nå er gjennomført når det gjelder dette med prevensjon og mulighetene der, men også det vi gjør i de konkrete bevilgningene, som nå er i Stortinget, i årets budsjettforslag – tre år på rad. Der gir vi kommunene større muligheter til nettopp å ansette flere jordmødre i helsestasjoner og skolehelsetjenesten, og det er viktig at det også følges opp av kommunen.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Dette er et arbeid som starter nå, og jeg kan ikke i dag si noe om når vi er ferdige til å presentere ulike endringer for Stortinget. Sannsynligvis vil det være slik at noen endringer kommer før andre, men det er noe som en nå jobber med.
Bent Høie (Høyre), 2015-11-12:
Det er ikke ministeren som ansetter jordmødrene verken i kommunene eller i spesialisthelsetjenesten. Men jeg synes det er en veldig god idé, og vi har både en veldig tydelig oppfordring til spesialisthelsetjenesten – og for så vidt også til kommunene – om at det er lurt å se på hvordan vi kan jobbe sammen på tvers av nivåene. Samtidig er det slik at vi – og ikke minst Arbeiderpartiet – har hatt et sterkt engasjement på at vi ikke ønsker deltidsstillinger. Dette er jo en lur måte å ha deltidsstillinger på, men da må vi også erkjenne at det blir flere deltidsstillinger både i kommunene og i spesialisthelsetjenesten. Så er det et helt annet åpenbart svar på dette spørsmålet: Det er forståelig at det ikke er ønskelig å jobbe i 30 pst. eller 40 pst. stilling som jordmor i en kommune, og derfor har en behov for færre kommuner. Så den viktigste strategien og oppfølgingen av dette forslaget, som også Senterpartiet står bak, er nettopp å gjennomføre regjeringens kommunereform.