Ivar Kristiansen (Høyre), 2005-03-17:
Jeg tillater meg å ta opp mindretallsforslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti, som er gjengitt i innstillingen. Det er en virkelig perspektivrik næring vi har til behandling i dag. Selv om dette har vært en næring som de siste år har vært preget av en betydelig stagnasjon, ser vi tendenser til at svært mange piler nå peker oppover. Det skal vi tross alt være glad for. Det blir meldt om betydelig hugstaktivitet i norske skoger for tiden. I enkelte svært drivverdige områder ser vi faktisk en rekordavvirkning, og man må tilbake til 1950-tallet for å finne lignende aktivitet. Det skyldes mange forhold, bl.a. de generelt økonomisk forbedrede rammevilkår, som også skogbruksnæringen tar del i, det skyldes økte priser, og vi ser også et kraftig fall i virkesimport fra Baltikum. Dette er en positiv tendens, som jeg synes vi er nødt til å gripe fatt i, noe jeg mener vi gjør gjennom behandlingen av denne saken. Det er rimelig opplagt for alle at norsk skogbruksnæring har et betydelig uutnyttet potensial. Vi får ta innover oss at det uutnyttede potensialet må vi fokusere kraftigere på. Det er mye å ta fatt i. Det er selvfølgelig en næring som preges av svært mange spredte og små eiendommer. Av de 119 000 skogeiendommer i Norge er bare et fåtall av såkalt drivverdig størrelse, og det er altfor få eiendommer som er store og robuste nok til å levere avvirkning. Det tyder på at vi må ta den næringsmessige biten rundt skogbruksnæringen enda mer på alvor og i større grad stimulere næringen slik at den kommer opp på et svensk/finsk nivå når det gjelder avvirkning. Vi kan langt fra si oss tilfreds med å være nede på et nivå på mindre enn 50 pst. uttak i forhold til den tilmålte tilvekst, når vi ser at våre naboland, som virkelig er stormakter på dette området, ligger på et prosenttall rundt 75. Saksordføreren var inne på miljøforskriften som tema. Jeg likte veldig mye av det jeg hørte, om fare for økt byråkrati når man fremmer forslag om forskrifter og nye lover, og de virkninger dette kan få. Jeg går ut fra at dette er en holdning som vil være gjeldende også på andre områder, hvor man ikke sjenerer seg for å fremme en serie med slike forslag. Nå tror jeg ikke det er noen stor grunn til bekymring i dette tilfellet. Dette må anvendes på en positiv måte, og jeg tror at en konkurranseutsatt næring som preges av krav til miljømerking og opprinnelsesmerking, som er vant til å leve i og rundt Levende Skog-vignetten, er godt forberedt på å leve i harmoni med miljøbegrepet, føre var-prinsippet osv. Jeg tror, og har også statsrådens løfte om, at dette skal bli en forskrift som skal utarbeides i nær kontakt og forståelse med de berørte organisasjoner og næringer, og som sannsynligvis vil kunne fremstå som et pre for norsk skogbruksnæring. Vi ser også tendenser til at forbedringen av skogavgiftsordningen gir resultater. Jeg tror også det er nødvendig at både Treprogrammet og mer aktivt arbeid rundt bioenergiutvikling innenfor skog- og landbruk må få en mer sentral plass også i behandlingen av jordbruksavtalen og i dialogen mellom stat og de berørte parter. Vi ser eksempelvis hvordan bioenergisektoren er blitt virkelig en gigant i utnyttelse i våre naboland, og potensialet i Norge er langt på vei det samme. Vi ser også hvordan skogbruksnæringen er blitt svært flink til å få på plass alternativ utvikling og attåtnæringer som er betydelige innslag i inntektsbildet i norsk skogbruksnæring.