Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2004-03-11:
Jeg har bedt om ordet for å kommentere noe av det som er tatt opp i innstillingen og i debatten knyttet til driften av helseforetakene. Først det som gjelder kodepraksis. Det er av største viktighet at kodepraksis i helseforetakene skjer mest mulig korrekt. Det er grunnlaget for en riktig finansiering, og det er etablert ordninger som skal understøtte dette. Det skjer nå en betydelig opptrapping av innsatsen for å sikre det. Av etablerte ordninger skal jeg trekke fram det såkalte Avregningsutvalget. Oppdraget for utvalget er å kvalitetssikre utbetalingene for ISF, at disse er i tråd med intensjonene i ordningen. Blant annet med bakgrunn i kodesaken fra Helse Sør ble utvalget brukt langt mer aktivt i 2003 enn tidligere. I Helsedepartementets styringsdokument til de regionale helseforetakene for 2004 er det fokusert på det ansvar som foretakene har for at det skjer riktig koding, og at det for dette formål er etablert nødvendige rutiner. Fra sentralt hold gjennomføres det nå et nært samarbeid mellom Helsedepartementet, SINTEF Helse, Legeforeningen og dens spesialistforeninger med sikte på å oppnå bedre og mer enhetlig koding. I statsbudsjettet for 2004 er det bevilget 5 mill. kr for å styrke kvaliteten på og kontrollapparatet for ISF-ordningen. Et element i dette arbeidet er at det som fellesprosjekt mellom SINTEF Helse og Riksrevisjonen foretas en stor journalgjennomgang. Dette illustrerer at det nå skjer et omfattende arbeid for å forbedre kvaliteten på sykehusenes medisinske registreringer, slik at ISF-ordningen bedre kan fungere etter intensjonene. La meg så si noe konkret om den kodesaken som ble avdekket i Helse Sør. Koding henger sammen med bruken av ISF som finansieringsordning. Et viktig poeng med ordningen er å stimulere til aktivitet og god ressursbruk. Koding er et helt sentralt element i praktiseringen av denne ordningen. Det er gjennom kodingen at sykehusene klargjør hvilke aktiviteter de har utført, noe som gir grunnlag for utbetalingene til de regionale helseforetakene. Det må ikke herske noen tvil om at Helsedepartementet har en grunnleggende forståelse for viktigheten av at kodepraksis skjer på en korrekt måte. Det er viktig å ivareta intensjonene bak ISF-ordningen. Det er viktig for finansieringsordningen, og det er viktig for helsetjenestens legitimitet. I samsvar med dette var det og er det Helsedepartementets klare holdning i forhold til Helse Sør-saken at Helse Sør i sin kommunikasjon med helseforetakene burde ha sikret seg at de ikke inngikk avtale med økonomiske incitamenter. Slike forhold ville medføre risiko for feilaktig kodepraksis. I og med at det er reist spørsmål i innstillingen, vil jeg sitere fra brev Helsedepartementet sendte til Helse Sør 14. mars 2003, der det heter: «Departementet finner det helt uakseptabelt at arbeid for forbedring av DRG-koding kobles direkte opp mot en godtgjøring som er resultatavhengig, dvs. koblet til den inntektsøkningen som en oppnår. Dette anses uakseptabelt, uavhengig av om det er presisert i forutsetningene at kodingen skal være i samsvar med regelverk og god faglig praksis.» Jeg siterer videre fra samme brev: «Etter at det ble klart at det ikke ville bli inngått avtale med Helse Sør, ble det markert overfor medarbeideren at han sto fritt til å kontakte de enkelte virksomhetene, og at virksomhetene sto fritt til å benytte ham. Verken i tilbakemeldingen til medarbeideren eller i de meddelelsene som ble gitt de fire aktuelle virksomhetene, ble det markert at en slik godtgjøringsordning ble ansett som uakseptabel av Helse Sør. Med bakgrunn i den dialog som hadde vært fram til dette tidspunkt, ser Helsedepartementet meget alvorlig på at Helse Sør ikke klargjorde at slik godtgjøringsordning var uakseptabel. Denne vurderingen fra departementets side endres ikke av at det ikke ble inngått avtale med noe helseforetak.» I Helsedepartementets svarbrev til Riksrevisjonen av 30. september 2003 er det fra Helsedepartementets side markert at Helse Sør i sin behandling av saken gjorde alvorlige feil. I lys av det som er framkommet i innstillingen, ser jeg at de forhold som er omtalt i det som jeg nå har sitert i brevet fra departementet til Helse Sør, burde vært mer eksplisitt omtalt i departementets svar til Riksrevisjonen. Men la det uansett ikke herske tvil om hva som er departementets klare oppfatning. Det skal heller ikke være tvil om at departementet, straks vi ble kjent med saken i Helse Sør, tok tak i den, satte i gang en full gjennomgang og etter hvert en ekstern gjennomgang, og dette var igangsatt før saken ble offentlig i pressen. La meg ellers avslutningsvis si at jeg har merket meg komiteens enstemmige merknader når det gjelder ønskeligheten av og nødvendigheten av en mer enhetlig rapportering av regnskapsdata, og vil følge opp de anvisninger som der er gitt. Jeg vil også iverksette nødvendige tiltak i forhold til den kritikk som er reist når det gjelder brudd på regelverket for offentlige anskaffelser.