Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2009-06-08:
Senterpartiet er dessverre i den situasjonen at vi ikke har hatt noe medlem i komiteen. Vi har likevel på en god måte fått lov til å følge med i den prosessen som har gått for seg når det gjelder kjøp av kampfly, og vi slutter opp om den innstillingen som foreligger i dag. Jeg synes det er viktig at vi tar med oss litt av historien, selv om flere andre av talerne har vært inne på det samme. Man vedtok så tidlig som i 2001 at en framskaffelse av nye kampfly skulle forberedes. Da var det tre aktuelle kandidater: Eurofighter, JAS Gripen og F-35 Joint Strike Fighter. En stund så det ut til at prosessen faktisk kunne ende opp med bare én kandidat, men man lyktes i å få på plass to kandidater – Eurofighter og JSF, av forskjellige grunner. Regjeringen har så, gjennom en ganske grundig prosess, kommet til et forslag om at det amerikanske JSF-flyet skal være den kandidaten vi skal konsentrere oss om i framtiden. Dette valget støtter Senterpartiet. Det må bemerkes at før oppstart av andre fase i forhandlingsprosessen, i kontraktsforhandlingene, som tentativt skal skje i 2011, vil det komme forslag fra Regjeringen til Stortinget om fullmakter om kontraktsforhandlinger. Det er først etter fullførte forhandlinger at Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med forslag til kontrakt om et endelig antall fly og finansieringsplan for kostnadene til denne anskaffelsen. For Senterpartiet har det vært viktig å foreta en nøye analyse av hva vi forventer av det flyet vi skal ha – hvilke krav som må tilfredsstilles sett ut fra norsk side. Senterpartiet har derfor vært opptatt av operative krav, som et fly som er dyktig og kan dyktiggjøre seg i forsvar, kamp i lufta, avskjæringsegenskaper, fart og rekkevidde mv., et fly som har tilstrekkelig sensor- og overvåkingskraft, et fly som egner seg til luft–bakkekamp, og et fly som har strategiske egenskaper i forbindelse med samarbeid med allierte om samhandling med andre våpengrener. Vi er kommet til den konklusjonen at det flyet man har endt opp med, nettopp har de egenskapene som vi har prioritert. Mange har i løpet av debatten vært opptatt av prisen på flyet. Selvsagt er det viktig, men i den rådende situasjon bør man legge merke til at USAs forsvarsminister har sagt at antall fly av typen F-22 sannsynligvis blir betraktelig redusert, og at antall fly av typen F-35 dermed kan økes, sett fra USAs side. Det har stor betydning for anskaffelsesprisen. Vi har selvfølgelig vært opptatt av pris, men ikke som et endelig avgjørende punkt i dag. Vi har vært opptatt av levetidskostnader, prisusikkerhet og leveransesikkerhet. Og det er viktig at norsk industri får en industriell gevinst av denne store investeringen, noe som gjør at flyet som har den beste «industripakken», må få en vekting med i totalbildet. I denne prosessen som vi har vært gjennom, har det vært viktig å legge vekt på at den framtidige kampflykapasiteten krever et fly med flerrollefunksjon som kan fylle alle de fire luftmaktkategoriene kontraluft, antioverflate, luftstøtte og strategiske operasjoner, og at alle disse kategoriene er viktige. Kampflykapasiteten skal ivareta våre nasjonale oppgaver i hele konfliktspekteret, inkludert høyintensive stridshandlinger, samt ha evne til å etablere et bidrag av skvadrons størrelse i henhold til NATOs krav og standarder. Det er gjort et omfattende arbeid for å bestemme de krav som måtte stilles til flyets ytelse, og det er blitt understreket av de fagmilitære at disse kravene bør ha avgjørende tyngde når man skal foreta de endelige kvalifikasjonsvurderingene mellom kandidatene. Med den avgjørende rolle kampfly spiller i vår forsvarsstruktur, er det nødvendig å tilfredsstille de operative krav på best mulig måte. Omfattende kvalitetsvurderinger er foretatt, og tilbyderne er stilt oppfølgingsspørsmål av avklarende art. Det har også vært foretatt både en operativ ytelsesvurdering og en vurdering av kandidatenes operative effekt i ulike oppdrag. Senterpartiet har lagt vekt på at det bare er JSF som tilfredsstiller de norske operative og tekniske krav. Eksterne kvalitetssikrere støtter denne vurderingen. Det er bakgrunnen for at man nå skal innlede en forhandlingsprosess for å anskaffe nettopp denne nye kampflytypen. Regjeringen har vurdert det slik at kandidaten Gripen NG innenfor noen spesifikke områder ikke tilfredsstiller de norske kravene som ble satt opp til teknisk ytelse osv. Dermed ble Gripen et andrevalg i konkurransen, og er ikke lenger en aktuell kandidat. Det er spesielt innenfor områdene sensorkapasitet, muligheter for å forbli uoppdaget og elektronisk krigføring at JSF oppfyller de norske kravene bedre enn Gripen. Det er en melding som vi bare får ta til etterretning. Det har vært viktig for Senterpartiet å kunne konstatere at kampflyprosessen har vært en prosess som har vært strengt regulert og formell, for å ivareta konkurranseaspektet i tråd med «best practice» innenfor anskaffelsesområdet. Konkurrentene har blitt vurdert på en grundig, sammenlignbar og etterprøvbar måte. Prosjektet har vært gjenstand for ekstern kvalitetssikring i tråd med gjeldende bestemmelser, prosess og metoder innenfor dette feltet, og vi merker oss uttalelsen om at kampflyprosessen er gjennomført på en faglig og etisk forsvarlig måte. Derfor slutter Senterpartiet seg til den konklusjonen som ligger i innstillingen. La meg avslutningsvis også få lov til å takke saksordføreren for en særdeles grundig prosess.