trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Jeg vil takke representanten Solberg for at hun stiller dette spørsmålet, et spørsmål som jeg også har fått i mange sammenhenger disse ukene jeg har vært helseminister. Antall meldte tilfeller av Lyme borreliose varierer fra år til år. Det gjelder ikke bare i Norge, men også i andre nordiske land. I 2010 ble det meldt 288 nye tilfeller til Folkehelseinstituttet, som har ansvaret for slike meldinger. Siden tidlig på 1990-tallet har dette vært registrert som en smittsom sykdom. Høyest var forekomsten i kystområdene på begge sider av ytre Oslofjord, Telemark og Agder-fylkene. Så er det viktig å understreke dette: Helsedirektoratet fremhever at risikoen for å bli smittet av flåttbitt er liten, selv i de mest utsatte områdene. De fleste som blir syke av flåttbitt, behandles av fastlegen og blir heldigvis helt friske etter gjennomgått behandling. I enkelte tilfeller kan tilstanden være mer komplisert, og det kan være behov for innleggelse i sykehus. Der vil gjerne flere spesialister være involvert, særlig de med spesialkompetanse innen mikrobiologisk diagnostikk, infeksjonssykdommer og sykdommer i nervesystemet. Det finnes 17 medisinske mikrobiologiske laboratorier som utfører borreliadiagnostikk. Sørlandet sykehus har referansefunksjon på området og bistår andre laboratorier ved behov. Som faglig normerende myndighet på helseområdet skal Helsedirektoratet til enhver tid sørge for å være oppdatert på kunnskap om diagnostikk og behandling. Det gjelder også på området borreliose. Helsedirektoratet vurderer den samlede kompetansen som i dag finnes på området, som tilfredsstillende, men følger saken løpende. Rapporten om diagnostikk og behandling av flåttsykdommer, som representanten viser til, ble utarbeidet i samarbeid med de fremste fagmiljøene og pasientorganisasjonene på området. Helsedirektoratet har sendt ut anbefalinger om tiltak til de regionale helseforetakene, til landets kommuner og til fylkesmennene. Godt samarbeid mellom fagmiljøer ved sykehusene er viktig for å gi god diagnostikk og behandling. Utveksling av ny kunnskap skjer gjerne gjennom fagnettverk, der også resultater fra internasjonal forskning formidles. Dagens praksis må kunne endres når det er dokumentert god effekt av nye metoder. Vi må til enhver tid stille oss åpne for ny kunnskap. Jeg er kjent med eksempler på pasienter med borreliose som har opplevd bedring med metoder som i dag ikke er anerkjent i norske fagmiljøer. Flere slike metoder kan være lovende. Foreløpig trengs en ytterligere dokumentasjon av effekt før metodene anbefales. Jeg har ikke bakgrunn for å vurdere ulike behandlinger medisinsk, men jeg vil på generelt grunnlag gi full støtte til fagmiljøene i deres arbeid med å gi bedre borreliosebehandling. Det er min opplevelse at våre fagmiljøer følger godt med og bidrar i utviklingen av nye testmetoder og behandling. Kunnskapsutveksling og økt oppmerksomhet på feltet vil bidra til at pasienter som blir smittet av flått, kan være trygge på at de blir tatt hånd om i henhold til sist oppdaterte kunnskap på området.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Jeg svarer gjerne ja på det spørsmålet: Jeg vil forholde meg aktivt til det. Jeg har på grunnlag av representantens spørsmål og også mine egne spørsmål, fordi jeg møter dette i mange sammenhenger, også det som representanten Solberg sier om de mer kompliserte senvirkningene, hvor direkte kobling til flåttbitt er mer uklart, selv tatt opp spørsmålet. Jeg har fått det inntrykket at Helsedirektoratet har fokus på dette feltet, har fokus på ny forskning og ny diagnostikk og fokus på å bedre de metodene som er tilgjengelige for å behandle denne gruppen pasienter. Så er det slik som representanten sier, at det oppstår en del komplekse sammenhenger i diagnostikken – hva er årsak til hva, hva er egentlig bakgrunnen for at pasienter opplever ulike lidelser? Jeg tror, som representanten sier, at her trenger vi mer forskning og mer kunnskap før vi som ikke-medisinsk faglige kan trekke slutninger. Men vi har fokus på det, og jeg håper at vi om kort tid også kan melde tilbake at vi har enda bedre kunnskap og enda bedre diagnostikk å foreslå for dem som har behov for det.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Jeg tror både representanten og jeg har opplevd at diskusjonen om behandlingsformer og hva som var opprinnelsen til en del av disse – skal vi si – moderne tilfellene, f.eks. ME, som det ble vist til, er beheftet med mye kontrovers, sterke følelser av naturlige årsaker. Jeg har vært opptatt av siden jeg kom til Helsedepartementet, at vi må få bedre kunnskap på disse feltene, og vi må kunne nærme oss kunnskapssøken med senkede skuldre og med åpne øyne. En av utfordringene er å finne den rette inngangen til forskning på dette, slik at vi har gode forskningsmiljøer og et godt forskningsgrunnlag som faktisk kan lage prosjekter som gir oss kunnskap. Jeg kan bekrefte at jeg har fokus på dette, og jeg håper jeg kan svare tilbake igjen til representanten ved en senere anledning at vi kommer i gang med prosjekter, og at vi kan bidra til å gi de menneskene som opplever dette, utfordrende svar og bedre kunnskap også for behandling.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Vold og overgrep mot barn angår oss alle. Det er rystende å høre om barn som blir utsatt for fysisk vold og seksuelle overgrep. Som samfunn må vi bekjempe dette ondet – forebygge og holde dem som begår slike overgrep, ansvarlig. Som helse- og omsorgsminister er mitt oppdrag klart: Helsevesenet skal ha kompetanse til å ivareta barna som søker hjelp. Barna skal møte omsorg og støtte og få nødvendige undersøkelser og nødvendig behandling. Dette omfatter også rettsmedisinsk dokumentasjon, inkludert det å sikre spor. Helse Sør-Øst har informert meg om at Oslo universitetssykehus har en faglig sterk sosialpediatrisk seksjon, som har et godt utviklet tilbud til barn som utsettes for vold og andre overgrep. Sykehuset tar også imot barn fra andre sykehusområder, og har til dels en regional funksjon for disse barna. Det har vært en betydelig økning i antall overgrepsutsatte barn som kommer til sykehuset, de siste årene. Jeg er gjort kjent med at Oslo universitetssykehus nå finner det naturlig å gjennomgå sine rutiner for mottak av denne gruppen. Blant annet skal det legges vekt på å øke kunnskapen blant øvrige barneleger som tar imot disse barna når de som leger i spesialisering har vakt på en barneavdeling. Mitt inntrykk er at alle sykehus med barneavdelinger er opptatt av å ivareta barn som utsettes for vold og seksuelle overgrep. Det følger egentlig av deres motivasjon og det arbeidet de har. Tilbudene er noe ulikt organisert, basert på lokale forhold. Norge er langstrakt med delvis spredt bosetting. Det er derfor ikke mulig å ha egne vaktordninger ved alle barneavdelinger 24 timer i døgnet, med spesialtilbud til barn som blir utsatt for vold. Utfordringene viser seg særlig i spredtbygde områder som f.eks. i Finnmark, der den eneste barneavdelingen er i Hammerfest. Det er likevel ikke til hinder for at barn, uansett når og hvor de skulle melde seg i norsk helsevesen, skal bli godt og trygt mottatt til enhver tid. I områder med lang avstand til barneavdeling kan det være aktuelt med samarbeidsavtale mellom kommunehelsetjenesten og sykehusene, slik at det er tilgang på nødvendig kompetanse. Enhver lege må i møte med et skadet barn være bevisst at skaden kan skyldes mishandling. Det er viktig for barna at de undersøkes og ivaretas på best mulig måte. I tillegg er det avgjørende å sikre bevis. Ansvaret for å sikre at sykehusene gir et godt faglig tilbud ligger hos de regionale helseforetakene. I oppdragsdokumentene til de regionale helseforetakene for 2013 vil jeg stille krav om bred opplæring og gode rutiner for personell som er i kontakt med syke barn som kan ha vært utsatt for mishandling. Undersøkelse av volds- og overgrepsutsatte barn inngår i utdanningen av barneleger. La meg avslutte med å si meg enig med klinikkleder for Kvinne- og barneklinikken ved Oslo universitetssykehus, Terje Rootwelt, når han sier at alle sykehus som mottar barn i denne situasjonen, bør sikre at sykehuset har tydelige og oppdaterte skriftlige rutiner og tilrettelagt undersøkelsesutstyr.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Spørsmålet illustrerer at dette er et felt som omfatter flere fagområder, og som vi må ta tak i fra flere hold – ikke minst gjelder det mottak av dem som har vært utsatt for voldtekt og seksuelt misbruk, og innen spesialisthelsetjenesten. Jeg har redegjort for hva som er situasjonen og arbeidsformen i sykehusene, og hva som blir min instruksjon til sykehusene for 2013, hvor vi kommer til å legge vekt på at både kunnskap, opplæring og utstyr til å håndtere disse veldig krevende situasjonene blir bedret, og at det blir en bevissthet om hva det krever. Nå er mitt inntrykk at barn som har opplevd skader og ved mistanke om misbruk, mishandling og seksuelt misbruk, blir møtt med omsorg i norske sykehus. Det er tilfellet uansett når på døgnet det måtte skje. Hvorvidt vi kan sikre at all kompetanse er tilgjengelig døgnet rundt, er det vanskelig for meg å stå her fra Stortingets talerstol og si, men at bevisstheten er høy på sykehusene om at pasientene skal mottas på en god måte og gis rask behandling, føler jeg meg trygg på.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Jeg har gitt en del svar på hvordan ofre for denne typen overgrep får hjelp på sykehus. Det er én del av svaret. Nå er ikke jeg kjent med innholdet i den evalueringsrapporten som representanten viser til, så jeg kan ikke gjøre annet enn å si at jeg skal ta med meg det spørsmålet og sørge for at de som er ansvarlige, og vi som er ansvarlige, tar med disse funnene når vi følger opp på dette området. Det jeg har vært opptatt av å formidle, er at mitt inntrykk er at det ved landets sykehus er en høy bevissthet omkring disse temaene. Vi skal være trygge på at barn blir godt ivaretatt, og – som sagt – i 2013 vil dette bli ytterligere presisert. Jeg er enig med representanten i at når det gjelder nedtegnelse av slike episoder, må det skje på en måte som ivaretar rettssikkerheten og gjør det mulig for det videre behandlingssystemet å forholde seg til de første rapportene. Det er viktig. Hvis en evaluering har vist at det er svakt, må vi finne egnede former for å ta tak i det.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
I oktober har elever ved Greåker videregående skole tatt utfordringen ved å finne fram nye, innovative hjelpemidler, slik at eldre kan bo lenger i eget hjem. En gruppe elever ønsker å besøke de eldre hjemme ukentlig, gjennom tre år på videregående skole. Belønningen er ett studiepoeng, ikke penger. Dette vil gi de eldre praktisk hjelp og de unge får arbeidserfaring. Næringslivet i Østfold bidrar gjennom Ungt Entreprenørskap. Hva vil statsråden gjøre for at dette kan bli landsdekkende og videreutvikle ideen om studiepoeng?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Jeg vil takke statsråden for svaret og også takke for ideen som Hanna, Mina, Camilla, Maryama og Amanda har kommet opp med, for det er jo deres idé, og det er jo veldig positivt å videreutvikle innovative løsninger for dagliglivet. Vi vet at det blir flere eldre mennesker, fordi vi lever lenger. Det er bra, men vi vet også at det dessverre er flere som opplever ensomhet. Det finnes ulike undersøkelser, men jeg har sett at mellom 20 pst. og 50 pst. av våre eldre svarer at de opplever ensomhet i løpet av uken. Jeg hører statsrådens svar om ikke å ønske å åpne opp for tilleggspoeng på dette området nå. Men jeg ønsker å utfordre statsråden på hvilke råd kunnskapsministeren har til disse jentene på deres videre innovative vei med denne ideen.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2012-10-24:
Jeg takker nok en gang for statsrådens svar. Statsråden sa i sitt første svar til undertegnede at det i realfag og språk finnes muligheter for tilleggspoeng, og at statsråden på det nåværende tidspunktet ikke ønsker å åpne opp. Men i et lengre perspektiv, med de utfordringene vi ser i samfunnet med flere eldre, er dette noe som statsråden og regjeringen kan vurdere på et senere tidspunkt, eventuelt som et pilotprosjekt?
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Entreprenørskap bygger på kreativitet og kunnskap. Gjennom meningsfullt arbeid skapes trivsel, og det øker interessen for læring. Evne til samarbeid utvikles også på en positiv måte. Kommunal- og regionaldepartementet, Nærings- og handelsdepartementet og Kunnskapsdepartementet har utviklet en handlingsplan, Entreprenørskap i utdanningen – fra grunnskole til høyere utdanning 2009–2014. Målet med denne planen er å styrke kvaliteten på og omfanget av entreprenørskapsopplæringen på alle nivåer og fagområder i utdanningssystemet. Jeg tror det er en misforståelse i selve spørsmålet, for det gis ikke studiepoeng i videregående opplæring. Det er studenter i høyere utdanning som får studiepoeng. Men jeg regner med at det som er oppe til diskusjon her, er at noen ønsker at en skal få tilleggspoeng – som har betydning for opptak til høyere utdanning – hvis man velger entreprenørskap i en slik form. I dag gir vi tilleggspoeng bare innenfor realfag og språk, og på dette tidspunktet har ikke jeg noen planer om å øke omfanget av muligheten for tilleggspoeng. Noe av poenget med tilleggspoeng blir borte hvis man bruker dem på veldig mange områder samtidig. Men jeg vil sterkt oppfordre til at man velger entreprenørskap som metode, og jeg vil gjøre oppmerksom på at entreprenørskap og bedriftsutvikling er et programfag i videregående opplæring innenfor studiespesialiserende utdanningsprogram. Det betyr at karakteren som gis i det faget, er grunnlag for poengberegning ved opptak til høyere utdanning. Det programfaget kan også velges av elever i yrkesfaglig opplæring, hvis skolen tilbyr det. Gjennom å opprette en ungdomsbedrift til nytte for eldre mennesker, som spørsmålsstilleren viser til, lærer ungdommen – på en annen måte enn i dag – det dagligdagse, det virkelighetsnære og det praktiske knyttet til fag. Det er veldig positivt at elever i videregående skole benytter seg av entreprenørskap i opplæringen.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
Jeg synes det er veldig positivt at elever selv tar initiativet, og jeg skjønner at det er bakgrunnen for dette spørsmålet. De tar initiativet antageligvis ikke bare ut ifra interessen av faktisk å være til nytte og utgjøre en forskjell for eldre mennesker, som kan være i en litt ensom situasjon eller har behov for mer besøk, men kanskje også av hensyn til sin egen læring. Det er lærerikt, rett og slett. Jeg vil oppfordre til at man ser muligheten for å benytte metoden med entreprenørskap, sørge for at man har det programfaget til valg eller etterspør det som en valgmulighet på sin videregående skole, og så kan man lage innhold ut ifra det som jeg og de har tenkt. Jeg vil også gjøre oppmerksom på at vi nå har valgfag på ungdomsskoletrinnet, og ett av de valgfagene dreier seg allerede i dag om muligheten for å lage f.eks. en elevbedrift og tilby tjenester til eldre i nærområdet. Vi vurderer også å utvide med ytterligere ett valgfag innenfor samme retning.
Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-10-24:
For å være helt ærlig så er jeg veldig skeptisk til at vi skal la det gå inflasjon i tilleggspoeng. Vi gir tilleggspoeng for realfag, fordi vi ønsker at flere elever skal velge å fordype seg i realfag. Vi gjør det også for noen språk, fordi vi ser at vi mangler kompetanse innenfor disse språkene. Når det gjelder entreprenørskap, er det et programområde som jeg håper at de fleste elever kan få velge på sin skole. Da vil de få en karakter i det faget som teller ved opptak til høyere utdanning. Mitt ønske er også at vi kan få dette til å være et ganske omfangsrikt fag etter hvert som både skolers og elevers interesse rundt dette øker. Gjør man en god innsats i det faget, har man en god karakter med seg også. Jeg har ikke på dette tidspunktet lyst til å gå videre med den tanken, men bare sterkt oppfordre til at det her finnes muligheter til å kombinere samfunnets behov med egen læring. Det er veldig givende og noe jeg ønsker en større utbredelse av.
Anne Karin Olli (Høyre), 2012-10-24:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til fiskeri- og kystministeren: «Retningslinjene for forvaltningen av kongekrabbe ble gitt i St.meld. nr. 40(2006-2007) (2006-2007) Hvor i løypen ligger statsråden i evalueringsarbeidet?»
Anne Karin Olli (Høyre), 2012-10-24:
Jeg takker for svaret. Som fiskeri- og kystministeren vet ut fra skriftlig spørsmål fra representanten Frank Bakke-Jensen 17. august i år, er fiskere i Måsøy kommet i en skvis siden de ikke kan delta i det kommersielle fisket. Skillet oppleves som kunstig og urettferdig fordi fiskerne i nabokommunene har et helt annet inntektsgrunnlag og dermed flere ben å stå på. Det er to forskjellige forvaltninger av samme bestand i samme region. I dag er det åtte–ti fiskere som har flyttet eller planlegger å flytte fra Måsøy kommune for å utøve sitt yrke fra et annet sted. Ingalill Olsen, stortingsrepresentant og leder i Finnmark Arbeiderparti, sa til Finnmark Dagblad 12. september i år: «Forvaltningen er begynnelsen på å avvikle kystflåteleddet i kommunen. Jeg er bekymret for utviklingen som skjer som følge av kongekrabbeforvaltningen. Kystfiskere flytter, og Måsøy sliter med å rekruttere fiskere.» Er statsråden enig i bekymringene som her er uttrykt av hennes partifelle Ingalill Olsen?
Anne Karin Olli (Høyre), 2012-10-24:
Jeg er litt usikker på om statsråden svarte på mitt spørsmål, men jeg må jo si at jeg ikke er beroliget av svaret. Hittil er det som sagt åtte fiskere som enten har flyttet eller snakker om å flytte. Dette gir negative konsekvenser, ikke bare for fiskerne og deres familier, men i og med at de også tar torskekvoter med seg, vil det bli mindre tilgang på fisk til industrien. Det vil selvfølgelig også gå ut over arbeidsplasser i kommunen og samfunnet som helhet. Da er mitt spørsmål: Hva vil statsråden helt konkret gjøre for disse fiskerne som i dag ikke kan delta i det kommersielle kongekrabbefisket?
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Stortingsmeldingen om kongekrabbe ble behandlet av Stortinget den 3. mars 2008, og nye reguleringer trådte i kraft fra og med sesongen 2008/2009. Vi tar sikte på å foreta en evaluering som varslet når reguleringene har virket i fem sesonger, det vil altså si i etterkant av inneværende reguleringsår for kongekrabbe som varer fram til 31. juli 2013. Samtidig er det slik at vi fra forvaltningens side årlig foretar en grundig gjennomgang av reguleringene i fisket etter kongekrabbe. I forkant av nytt reguleringsår sendes reguleringsforslag på skriftlig høring, og alle innspillene blir vurdert før reguleringene fastsettes. I denne sammenheng kan det nevnes at vi i 2010 fant det nødvendig å justere grensen mellom det kvoteregulerte området og områder for fri fangst, noe som bl.a. har bidratt til en mer målrettet nedfangsting av kongekrabbe vest for Nordkapp – hvor det er omforent at denne krabben er uønsket. Vi har også finansiert en ordning med pristilskudd på hunnkrabber og småkrabber i vest for å stimulere til økt nedfangsting. Men som sagt: Vi sikter mot at hovedevalueringen skal skje etter fem reguleringsår med den ordningen som ble lagt fram i stortingsmeldingen.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Representanten Olli har helt rett i at vi har to forskjellige forvaltninger av kongekrabben. Det har Stortinget bestemt at vi skal ha. Vi har en næringsmessig forvaltning, og så har vi en forvaltning som tar sikte på i hvert fall å begrense utbredelsen av kongekrabbe så mye som overhodet mulig. En kan selvfølgelig diskutere hvorvidt en har lyktes med det, men i hvert fall de rapportene jeg har fått så langt, tyder på at utbredelsen av kongekrabbe har gått ned i det området der vi ønsker at den skal gå ned. Så er det alltid vanskelig å trekke streker på et kart. Det vil det være nesten uansett hva en skal regulere, og i hvert fall i dette tilfellet, der vi ser at de som er så heldige at de bor på rett side av streken, har gode inntekter som gir et godt driftsgrunnlag for deres fiskeriaktivitet.
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-10-24:
Som jeg sa i mitt svar, er det enighet og det er fattet vedtak i Stortinget om reguleringen og forvaltningen av kongekrabben. Det vil jeg selvfølgelig følge. Alt annet ville vært mildt sagt oppsiktsvekkende. Så skal vi evaluere etter den sesongen vi nå er på vei inn i, i tråd med det som ble vedtatt. Så viser representanten Olli i sitt første tilleggsspørsmål til representanten Ingalill Olsen og hennes utsagn. Ja, jeg kan forsikre om at representanten Ingalill Olsen absolutt har tatt opp dette spørsmålet med meg, i tillegg til i det intervjuet som det ble vist til. Jeg har stor forståelse for ønsket om å være med på den rette siden av streken, jeg har ingen problemer med det, også i forhold til avhengigheten i Måsøy kommune av fiskeriene. Jeg har selv besøkt Havøysund to ganger, så jeg er veldig godt kjent med det. Men som sagt: Nå skal vi evaluere, og så skal vi gå igjennom, og så får vi komme tilbake til på hvilken måte neste års reguleringer skal skje.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Spørsmålet lyder: «Ekspressbusser er en viktig del av transporttilbudet mellom landsdeler og regioner. Ekspressbussene er brukerfinansiert, og brukerne opplever tilbudet som godt og prisene som lave. Ekspressbussene er også en viktig del av kollektivtilbudet i distriktene mange steder i Norge. Organisering og administrasjon av bussbasert kollektivtransport i fylkene ser ut til å gi utfordringer for samarbeid med ekspressbussene. Med hvilke tiltak vil regjeringen sikre et fortsatt godt ekspressbusstilbud over hele landet?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Takk for svaret. Det forholder seg jo slik at kollektivtransporten på vei skal ut på anbud. Det mener for øvrig Fremskrittspartiet er bra. Det skjer gjennom et EU-direktiv anbefalt av denne regjeringen. Endringene i yrkestransportloven er basert på EUs kollektivtransportforordning som Stortinget har vedtatt. Men det er altså unntak i den forordningen som gjelder både strekningsstørrelse på årlig kontraktsverdi og antall kjørte kilometer. Det åpner jo en av dørene for at ekspressbussene fortsatt kan være et tilbud som også styrker kollektivtrafikken i hvert fylke. Hvordan vil statsråden konkret styrke samarbeidet mellom fylkeskommunene og ekspressbussoperatørene for å sikre at ekspressbussene fortsatt skal slippe til og faktisk både få slippe på og av passasjerer i det enkelte fylke?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2012-10-24:
Et oppfølgingsspørsmål til det aller siste: Vil regjeringen gjøre bruken av de tilgjengeliggjorte midlene tydeligere knyttet til koblingen mellom ekspressbuss og kollektivtilbudet for øvrig i det enkelte fylke? Det var det ene. Det andre er at da Stortinget behandlet Innst. L. nr. 303 for 2009–2010 om endringene i yrkestransportloven i forbindelse med EU-direktivet, understreket bl.a. medlemmene fra regjeringspartiene at man «fører god dialog med fylkeskommunene for blant annet å sikre nasjonale målsettinger om å styrke ekspressbusstilbudet». Mener statsråden at man har ført en sånn god dialog? Hva er resultatet så langt? Hva vil man gjøre for å dempe den uroen som er hos ekspressbussoperatørene i øyeblikket, for at det nå skal bli vanskeligere å videreføre den suksessen som ekspressbussene har vist seg å være så langt?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-10-24:
I dag har vi rundt 50 000 dyktige bønder rundt omkring i hele Norge som produserer mat. I tillegg er det rundt 40 000 mennesker som jobber i matindustrien, så det er en stor og betydningsfull næring. Når vi ser på gjennomsnittsalderen innen landbruket, har den variert, den har gått opp og ned over tid. Da jeg var ettåring, var snittalderen høyere enn den er i dag, f.eks. Men så er det rett, som representanten Bredvold sier, at snittalderen har gått litt opp de siste årene. Men så ser man at på de større brukene, der det er mer aktiv drift er snittalderen lavere, så det har vært variasjoner over tid. Jeg er opptatt av å øke rekrutteringen av ungdom inn i næringen. Skal landbruket ha en framtid, må ungdom ha interesse for landbruk og vilje til å satse på sektoren. Men da må også myndighetene legge til rette for å skape framtidstro i næringen. Dette har den rød-grønne regjeringen bidratt til gjennom en målbevisst landbrukssatsing siden den tiltrådte i 2005. Jeg mener den generelle lønnsomhetsutviklingen og gode rammevilkår for næringen er avgjørende for å sikre god rekruttering av ungdom inn i næringen. Her har regjeringen ved flere oppgjør vist en vilje til nettopp det. En svært viktig bærebjelke for lønnsomhet i næringen er tollvernet, at det er et godt og velfungerende tollvern. Jeg regner med at representanten Bredvold er vel kjent med det regjeringen har foreslått, og at han, hvis han er opptatt av å ha en positiv utvikling i næringen, også støtter de endringene som skjer knyttet til toll, som er helt avgjørende både for landbruket selv og for vår store matindustri. Når det kommer til om vi skal ha ungdom inn i norsk landbruk eller ikke, kan vi ha veldig mange ulike typer ordninger. Men det aller viktigste er at det er forutsigbarhet rundt økonomien. Det er tre bærebjelker i norsk landbrukspolitikk. Det er jordbruksavtalen, som Fremskrittspartiet er imot. Det er tollvernet, som Fremskrittspartiet har uttalt seg svært kritisk til, og det er samvirkets rolle, som har en mottaks- og leveringsplikt rundt omkring i hele Norge. Skal vi få unge inn i næringen, kan vi sette inn mange målrettede tiltak på investeringssiden, sette inn andre virkemidler, ungdomsråd o.l., som vi også gjør. Men det er bærebjelkene som er avgjørende for om vi får rekruttering. Derfor er jeg nesten litt imponert over representanten Bredvold, som er så bekymret for rekruttering, og som er så bekymret for nedleggelse av bruk, når han selv har vært med og foreslått kutt på 7 488 mill. kr i en inngått næringsavtale og i tillegg ønsker å svekke importvernet. Hvordan skal vi da klare å styrke rekrutteringen til norsk landbruk hvis lønnsomheten stuper?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-10-24:
:Det er en altfor skjev framstilling av virkeligheten Per Roar Bredvold nå velger å gi, for det er mye investeringsvilje og mye kraft i store deler av norsk landbruk, i store deler av norsk jordbruk og i store deler av norsk matindustri. Men det er ingen tvil om at det også er utfordringer. En av hovedutfordringene er at Norge er et høykostland, og at det generelt er en veldig sterk lønns- og kostnadsvekst i mange sektorer. Det gjør at det er en spesiell utfordring å rekruttere folk inn i en så arbeidsintensiv næring som landbruket er. Derfor tar vi bl.a. det tollgrepet vi gjør nå, for å sikre forutsigbarhet og trygghet for dem som ønsker å gå inn i næringen. De ser at det er en regjering som vil sikre gode og trygge rammevilkår, sånn at de kan ha forutsigbarhet når de skal gjøre sine investeringer i et nytt fjøs eller i en annen ny bygning. Da er det helt forunderlig, hvis Per Roar Bredvold er opptatt av landbruket, at han ønsker å kutte med 7 400 mill. kr i direkte overføringer, pluss tollvernet, for da er det ikke mulig å drive lønnsomt, uansett hvor stort du driver i norsk landbruk.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2012-10-24:
Den rød-grønne regjeringen ser ikke på det med tollvern som det eneste saliggjørende, men det er én av de tre hovedbærebjelkene i norsk landbrukspolitikk. Hvis det ikke er et tollvern, vil det ikke være lønnsomt å produsere mat i Norge. Så er du for et norsk landbruk, må du også være for tollvern. Norge er et kaldt land, det er et bratt land, og vi har ikke storskalalandbruk noe sted. Til og med det landbruket som er i vårt eget valgdistrikt, Hedmark rundt Mjøsa, er et småskalalandbruk hvis man sammenligner med andre lands landbruk. Skal det være lønnsomhet, må vi kunne beskytte landbruket, sånn at vi kan ha en levende matproduksjon rundt om i hele landet. Det er jo der den store politiske forskjellen mellom Fremskrittspartiet og Senterpartiet og den rød-grønne regjeringen går: Vi ønsker å bruke politiske virkemidler for å stimulere til matproduksjon rundt omkring i hele landet og gi frihet for den enkelte bonde, sånn at han kan klare å tjene penger på produksjonen sin – at det ikke bare skal være avvikling og de få som kan selge tomter, som fortsatt kan ta ut utbytte av sin eiendom.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-05-02:
Jeg vil gjerne stille et spørsmål til justisministeren. Beredskap og sikkerhet har sterkt fokus – med rette. Vi vet at det har vært planlagt et beredskapssenter i Oslo-regionen over lang tid – faktisk over ti år. Dette ser ut til å stå helt i stampe, selv om vi vet at beredskapstroppen må ha nye lokaliteter og fasiliteter, vi må ha nye treningsfasiliteter for politiet, vi skal bygge en ny politihøgskole i Oslo og omegn, og vi vet også at kriminalomsorgen trenger nye lokaliteter. Mitt spørsmål til statsråden er: Er det ikke på tide å skape litt forutsigbarhet? Det er også slik at det er pekt ut et tomteområde på Alnabru hvor det er mulig å etablere alle disse fasilitetene ganske raskt, men det er noe som legger lokk på mulighetene, slik at man ikke kommer videre. Nå har det dukket opp alternative områder hvor man kan etablere disse forskjellige institusjonene. Derfor er det nå veldig viktig at vi får avklart hvorvidt Alnabru overhodet er aktuelt, for å skape forutsigbarhet og eventuelt for å starte å sette søkelyset på andre områder, slik at man får på plass et beredskapssenter mye raskere. Vil statsråden, regjeringen, sørge for å få avklart ganske raskt hvorvidt Alnabru overhodet er et aktuelt område, slik at vi eventuelt kan lete etter andre alternativer?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-05-02:
Det var et meget godt svar. Det viser at det er planlegging på gang, og man kunne heller ikke forvente noe annet, når det har tatt så lang tid. Mitt oppfølgingsspørsmål blir da: I disse planene, samtalene og rapportene, ligger det da en åpning også for å inkludere andre fasiliteter enn bare beredskapstroppen, treningsanlegg og helikopterbase? For det er andre funksjoner, og også institusjoner, som skal prioriteres framover. Jeg nevnte bl.a. Politihøgskolen, og vi vet at Kriminalomsorgens utdanningssenter, KRUS, også må ha nye lokaliteter på et eller annet tidspunkt. Ser man dette i sammenheng, sånn at man kan få slått flere fluer i én smekk, for å si det på den måten, med hensyn til å være effektiv på flere områder når det gjelder beredskap og sikkerhet?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2012-05-02:
Innvandringspolitiske hensyn må gjelde, det er jeg enig med justisministeren i. Det er klart at man kan lete etter urimeligheter. Det finnes mange urimeligheter, avhengig av hvilke øyne som ser. Jeg vil gjerne se det fra kommunenes side. Da vil jeg vise til et oppslag i Aftenposten den 22. mars. I Svelgen kommune i Sogn og Fjordane er det en person som vil hente elleve barn og en kone til kommunen, mens han fortsatt har elleve barn og en kone til. Der er oppskriften at når man har fått familiegjenforening med kone nr. 1 og de elleve første barna, skal man søke skilsmisse, og så får man gjenforening med kone nr. 2 og resterende barn. For en liten kommune som Svelgen er det en stor urimelighet og en stor utfordring. Så mitt spørsmål til statsråden er: Hva gjør man for å forberede og avhjelpe kommunene med å ta imot til dels så mange på familiegjenforening?
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Arbeidet med å etablere et beredskapssenter i Oslo har høy prioritet i regjeringen. For å klargjøre hvilke prioriteringer, hvilke temaer som nå er til behandling, ga Justis- og beredskapsdepartementet allerede i februar i fjor Politidirektoratet i oppdrag å delta i en arbeidsgruppe som var nedsatt av Samferdselsdepartementet. Hensikten var å utrede mulighetene for å etablere et beredskapssenter på Alnabru-området i Oslo. Denne utredningen ble oversendt Samferdselsdepartementet 13. januar i år og har siden vært underlagt ekstern kvalitetssikring. Den skal etter planen være sendt til Samferdselsdepartementet i disse dager. Vi er invitert til et møte den 7. mai, sammen med Samferdselsdepartementet, hvor denne rapporten vil bli presentert. Justis- og beredskapsdepartementet ga i et brev av 21. desember i fjor Statsbygg i oppdrag å undersøke aktuelle tomtevalg i Oslo. Medio april mottok departementet endelig rapport fra Statsbygg hvor de presenterte fire aktuelle tomter i Oslo. Jeg opplyser om dette for å illustrere at vi jobber både med tomtealternativet på Alnabru-området og alternative tomter med sikte på å få etablert dette beredskapssenteret i Oslo så raskt som mulig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Det er de tre første funksjonene som har hatt fokus. Dette er et tomteareal som også har sine begrensninger, og det å sikre at vi har en så effektiv planlegging som mulig av et beredskapssenter som politiet trenger, er viktig. Så er det riktig, som representanten peker på, at vi har utfordringer både når det gjelder Politihøgskolen, og når det gjelder Kriminalomsorgens utdanningssenter. Det er derfor slik at vi også har utredningsarbeid på gang med hensyn til hvordan vi skal møte utfordringene knyttet til disse utdanningsinstitusjonene. Politihøgskolen har i dag fire lokaliteter, og spørsmålet er om vi skal videreføre denne strukturen, eller om vi skal gjøre endringer i denne. Kriminalomsorgens utdanningsløp er også noe vi har til vurdering, og som kan påvirke hvordan vi planlegger lokaliteter for dette.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg jobber med sikte på å legge fram planer for beredskapssenteret så raskt som mulig. Dette er en viktig del av oppfølgingen i kjølvannet av 22. juli, selv om planene for et beredskapssenter også eksisterte før det. Det er riktig, som representanten påpeker, at Lahaugmoen har vært foreslått som et mulig alternativ om det skulle vise seg ikke å være mulig å finne tomter i Oslo. Det er også andre som har meldt seg på. Jeg synes det er godt å vite at politiet er en attraktiv leietaker, en attraktiv funksjon, men mitt primære fokus er Oslo. Oslo trenger god beredskap, og det å sikre at de funksjonene finner en god og riktig tomt, er viktig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Som sagt, arbeidet med beredskapssenteret går framover i henhold til de planer som jeg har redegjort for, og målet er selvsagt å legge fram forslag om dette så fort som mulig. Vi har diskutert spørsmål om politidekning mange ganger, og vi gjør også tiltak for å øke politidekningen. Ikke minst er utdanningen av antall politi økt betraktelig. Vi har utvidet utdanningstilbudet med å ta i bruk lokaliteter både på Kongsvinger og i Stavern, og det tilbys nå slik utdanning fire steder i landet. Mitt mål er selvsagt å komme tilbake med så gode planer og konkrete forslag som mulig også på dette området, men uten at det skal forsinke planene med beredskapssenteret.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg er glad for den oppmerksomheten beredskapssenteret har fått i dag – og ikke minst for den utålmodigheten som gjør seg gjeldende. Vi jobber hardt med å sikre rask oppfølging av det som også var et av de prioriterte punktene i spesialkomiteens innstilling etter 22. juli her i Stortinget. Så jobber vi med sikte på å høyne beredskapen også på andre måter, ikke minst med å ha den geografiske utfordringen in mente. Det er også noe av bakgrunnen for at vi var raske med å endre instruksen for bruken f.eks. av redningshelikoptrene, i tillegg til at vi høynet beredskapen som Forsvarets helikoptre har på Rygge. Vi må komme tilbake til hvordan de ulike beredskapstiltakene – utover dem vi har i dag – vil se ut, og vi vil legge fram en samfunnssikkerhetsmelding i Stortinget før sommeren.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg er kjent med at regelen om underholdskrav oppleves som urimelig i en del tilfeller. Det er bl.a. noen av de eksemplene som representanten nevner, som gjør at regjeringen nå følger denne praksisen nøye og også har til vurdering behovet for endring. UDI har, på oppdrag fra departementet, rapportert om utilsiktede effekter av de innstramningene som ble gjort i underholdskravet i den nye utlendingsloven, som trådte i kraft i 2010. Vi er, bl.a. på bakgrunn av denne rapporteringen fra UDI, i ferd med å foreta gjennomgangen. Vi vil særlig vurdere om sider ved dagens regelverk virker urimelig begrensende for barns rett til familiegjenforening med sine foreldre. Vi har allerede gitt flere instrukser til UDI som følger opp noen av deres anbefalinger. Jeg er også ute etter å få disse evaluert før sommeren. Utover det er det for tidlig å gå inn i konkrete konklusjoner som kan komme, men hvor vi altså ikke ser bort fra at det er rett å gjøre noen justeringer.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
De grunnleggende hensynene bak underholdskravene opplever jeg ikke at det er stilt spørsmål ved. Men det er riktig som representanten sier, at vi hele tiden må ha fokus på om regelverket likevel gir uheldige utslag på noen punkter. Det er det som er bakgrunnen for at vi innhenter informasjon, går gjennom den og også har åpnet for å gjøre justeringer på noen områder, og hvor planen som sagt er å komme tilbake med konkrete forslag så fort vi har avklart dette.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Representanten viste til at innvandringspolitiske hensyn går foran andre hensyn. Ja, i en del saker gjør de det. Slik har det vært praktisert, så vidt jeg vet, av alle regjeringer de senere årene. Både i den regjeringen som har ansvaret nå, og i de regjeringer hvor Kristelig Folkeparti har inngått, har det vært slik at i en del saker veier likevel de innvandringspolitiske hensynene så sterkt at selv om det foreligger grunner som isolert sett kunne gitt grunnlag for opphold, gis det likevel avslag på opphold med grunnlag i de innvandringspolitiske hensyn. Hensynet til barn skal likevel selvsagt veie tungt, og det er noe av det som er det viktigste temaet for oss å drøfte grundig i den meldingen om barn på flukt som etter planen vil bli lagt fram før sommeren.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg legger ikke skjul på at bosettingsutfordringen er stor i Norge i dag. Vi har for mange asylsøkere som fortsatt sitter i mottak, selv om de har rett til opphold i Norge og skal bosettes i våre kommuner. Vi jobber derfor tett og godt sammen – ansvarlige departementer og kommunene – både når det gjelder bosettingstilskudd, og når det gjelder andre former for tiltak knyttet til det å sikre en god start ute i ulike lokalmiljø. Jeg kjenner ikke den konkrete saken og vil avstå fra å kommentere den. Men det er viktig at vi holder den gode løpende kontakten med kommunene for å kunne sikre at regelverket fungerer etter hensikten.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Det er jo disse temaene som er til vurdering. Det kan være mange grunner til at personer er i ulik livssituasjon fra det ene året til det andre, og som også representanten pekte på, er det grunnleggende, bred enighet rundt krav til underhold slik det framkommer i dag. Men vi må gå gjennom hvorvidt regelverket likevel gir uforutsette og urimelige utslag på enkelte områder. Vi vil derfor komme tilbake til dette om kort tid. Det kan være rom for korrigeringer, det kan være riktig å gjøre endringer på noen områder.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg opplever at dette er en repetisjon av eksemplene på hvordan dagens regelverk fungerer, som også har vært gjennomgått fra spørrere før i dag. Det er eksempler som gjør det helt riktig å gå gjennom hvorvidt vi skal korrigere. Som jeg sier, ligger det an til at vi korrigerer på enkelte punkter. Men også disse spørsmålene tilsier at man gjør arbeidet på riktig, ordentlig vis, får opp informasjon om hvilke sakstyper dette gjelder, og setter nye grenser på en grundig, gjennomtenkt måte. Så hensikten er å komme tilbake med forslag så raskt som mulig.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Den 12. april 2011 behandlet Stortinget innstilling fra justiskomiteen vedrørende et representantforslag fra stortingsrepresentantene Eriksson, Høie, Skei Grande og Sandberg om at regjeringen skal legge fram sak for Stortinget om brudd på ulovfestede rettigheter, Innst. 297 S for 2010–2011. Stortingets vedtak går ut på at forslaget vedlegges protokollen. Innstillingen inneholder imidlertid en merknad fra komiteen om at man bør se på ulike kontrollmekanismer, og en merknad fra komiteens flertall om at det bør vurderes om Helsetilsynet og Fylkesmannen bør gis sanksjonsmyndighet med hensyn til oppfyllelse av rettigheter etter bl.a. sosialtjenesteloven og opplæringsloven. Komiteens flertall bemerket at når kommunene har kommunalt selvstyre og enkeltindivider rettigheter, er det viktig at det finnes kontrollmekanismer og klageordninger. Under debatten om saken uttalte daværende justisminister, Storberget, at han ville ta opp spørsmålet om sanksjoner med de statsråder som var berørt av saken, og at man i egnet form skulle komme tilbake til Stortinget vedrørende dette. Det representantforslaget som lå til grunn for stortingsbehandlingen, var meget generelt. Merknadene fra komiteen gjelder mer avgrensede spørsmål om kontroll og sanksjoner vedrørende rettigheter etter særlig omsorgslovgivningen og skolelovgivningen. Ansvaret for den rettighetslovgivningen som her er sentral, er fordelt på flere departementer. Justis- og beredskapsdepartementet koordinerer det oppfølgingsarbeidet som komitéflertallet ba om. Det ble avholdt et møte på embetsnivå i november i fjor om spørsmålet om sanksjonsmuligheter for Helsetilsynet og Fylkesmannen. Representanter fra Helse- og omsorgsdepartementet, Kommunal- og regionaldepartementet, Kunnskapsdepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet deltok. Også Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet er involvert. Etter møtet er det arbeidet videre med spørsmålet i flere av departementene, men det er fortsatt ikke trukket noen konklusjoner om realiteten. Jeg er klar over at saken er viktig, og håper å kunne komme tilbake til Stortinget i egnet form i løpet av dette kalenderåret. Fordi den involverer flere departementer, kan jeg likevel ikke love noe helt bestemt med hensyn til ferdigstillelsestidspunkt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Dette er en viktig sak, og den involverer mange departementer. Henstillingen i merknaden var formulert ganske generelt, så det har tatt noe tid å avgrense og definere hvordan problemstillingen best kan jobbes videre med. Ulike oppgaver har hatt prioritet i departementet, ikke minst i lys av – dessverre – de uforutsette hendelsene 22. juli i fjor. Men jeg vil søke å komme tilbake til saken så fort som mulig. Planen er å gjøre det i løpet av dette kalenderåret. Og la meg bare korrigere: Det sto en «u» for mye i mitt manus. Det er klart at det er lovfestede og ikke ulovfestede rettigheter vi snakker om.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
At svake grupper får de ytelser lovgiver gir dem krav på, er grunnleggende viktig – spørsmålet om et effektivt tilsyn likeså. Samtidig er det også viktig å understreke at saken om sanksjonsmuligheter ikke må ses på som en sovepute for de deler av forvaltningen som allerede har primæransvaret for de ytelsene det er snakk om. Deres forpliktelser står på egne ben og må oppfylles – uavhengig av spørsmålet om hvilke sanksjoner som både etablerte og eventuelt nye tilsynsmuligheter må utstyres med. Vi vil komme tilbake til de spørsmål som Stortinget har berørt i sin innstilling, og adressere dem på behørig vis.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg har forelagt spørsmålet for Politidirektoratet, som igjen har innhentet informasjon fra politimesteren i Helgeland. Politimesteren har opplyst følgende: Vedkommende varetektsfange rømte i forbindelse med overleveringen fra Mosjøen hjelpefengsel til politiet. Fangen skulle framstilles i forbindelse med hovedforhandling. Fra videoopptak på stedet kan man se at politiet kjører inn i fengselsgården, og at de rygger tjenestebilen opp mot døren til fengselet. Tjenestemennene går ut av bilen og åpner bakdøren i politibilen da fangen kommer gående ned trappen fra fengselet. Han kommer alene da fengselsbetjenten ble stående igjen ved døren oppe på trappen. Fangen går mot tjenestemennene og politibilen da han plutselig begynner å løpe mot fengselsporten. Han hopper over denne og forsvinner. Dette går meget fort, og tjenestemennene klarer ikke å forhindre dette. Politiet benyttet seg av en av politiets arrestforvarere samt to politistudenter til framstillingen. Dette ble besluttet etter at man hadde foretatt en risikovurdering, der ansvarlig tjenestemann kom fram til at det ikke forelå noen rømningsfare. Man la i denne forbindelse avgjørende vekt på tidligere erfaringer fra framstillinger av fangen samt at det ikke forelå noen annen informasjon om rømningsfare. Politiet i Helgeland vurderer alltid rømningsfaren ved framstillinger. Årsaken til rømningen synes først og fremst å være en rutinesvikt. Politiet og fengselet er i ferd med å gjennomgå rutinene i forbindelse med overlevering av fanger. Det synes lite hensiktsmessig at dette skjer i fengselsgården og ikke i sikker sone. Dette vil bli endret. Videre vil erfaringen selvfølgelig også få innflytelse på framtidig risikovurdering når det gjelder framstillinger og transport av fanger.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Dette er altså en hendelse som har forårsaket gjennomgang og endring i rutiner, og det er selvsagt viktig å unngå denne type situasjoner også i framtiden. Når det gjelder våre anstalter, er det i disse dager en kapasitetsplan til behandling i Kriminalomsorgens sentrale forvaltning. Dette er en gjennomgang av alle anstaltene og øvrige reaksjonsformer vi har, og hvilke institusjoner eller forordninger de betinger. Vi vil nok kunne komme tilbake til spørsmålet om det må gjøres ytterligere investeringer i den eksisterende bygningsmassen vi har, eller om det også er andre tiltak som er nødvendig. På stående fot er jeg ikke kjent med om det foreligger forslag til forsterkninger ved anstalten i Mosjøen.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-05-02:
Jeg kan ikke gå god for at det er en sammenheng mellom den enkelthendelsen og eventuelle fysiske forutsetninger knyttet til anstalten i Mosjøen. Men det er en kjent sak at vedlikeholdsutfordringene knyttet til våre fengsler er store, og at det derfor også er lagt en egen plan for hvordan møte dette, hvor Statsbygg har den sentrale rollen. Det gjennomføres betydelige utbedringer og vedlikehold i våre anstalter. Så er det selvsagt også en gjennomgang av hvorvidt det bør gjøres nye investeringer, ikke minst i sikkerhet. Vi har f.eks. for kort tid tilbake hatt fremme en konkret sak knyttet til Ila, hvor det også er lagt fram et forslag for Stortinget om å utrede f.eks. spørsmålet om en ny kulvertløsning på den anstalten. Dette kommer vi sikkert tilbake til ved flere anledninger.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2012-05-02:
Utviklingen i Oslo-området går nå så fort fordi det er mye næringsliv og andre som ønsker å etablere seg i dette området, at det er viktig at man raskt får avklart denne situasjonen, sånn at man får sikret seg aktuelle tomter. Da er det noen tomtealternativer i Oslo, og det er noen nær Oslos grense – f.eks. Lahaugmoen, som er et godt alternativ. Det er viktig at man får sett på disse alternativene raskt, slik at andre aktører ikke kommer inn og tar arealene. Sandberg var inne på historikken. Denne saken krever politisk lederskap, at man nå kan skjære gjennom og raskt komme med en konklusjon, gjerne bare med beredskapssenter, men helst også flere institusjoner samlet. Vil Stortinget kunne forvente å få en sak om dette over sommerferien?
André Oktay Dahl (Høyre), 2012-05-02:
Høyre har to klare forutsetninger: at senteret etableres på faglig grunnlag og raskt, innenfor Oslo kommunes grenser eller i det nære Oslo-området. Men etablering av et senter medfører ikke nødvendigvis i seg selv at man øker beredskapen. Vi må ha noe å respondere med. Det at politidekningen går oppover, ikke nedover, vil bli viktig fremover, ikke minst i andre deler av landet, hvor vi har lav politidekning. Sandberg var inne på spørsmålet om ny politihøyskole, for det har blitt veldig stille om det de siste årene, bl.a. i statsbudsjettene, og det må jo vurderes parallelt med etableringen av dette senteret med sikte på økte treningsmuligheter for de stadig flere politistudentene i Oslo-området. Spørsmålet er da: Hvordan vil statsråden sørge for at etableringen av ny politihøyskole integreres i arbeidet med nytt beredskapssenter i Oslo-området, uten at det forsinker etableringen av senteret? Og når kan vi forvente at vi får en sak om etablering av ny politihøyskole?