Inge Hallgeir Solli (Venstre), 2012-12-06:
For Venstre har forenkling for norsk næringsliv vært en svært viktig sak i mange, mange år. Vi har foreslått – alene eller sammen med andre opposisjonspartier – en rekke forslag til forenkling de siste årene, senest i forbindelse med vårt alternative statsbudsjett for 2013. Enkelte av disse – som f.eks. fritak for revisjonsplikt for noen bedrifter, men langt færre enn antatt – har regjeringen senere adoptert, all ære for det. Min og Venstres grunnholdning er som følger: Alle tiltak som bidrar til forenkling, er bra – punktum. Regjeringens og regjeringspartienes grunnholdning er vanskeligere å få øye på. I innstillingen skriver f.eks. flertallet at det er «viktig å få samla inn data som er nødvendige for at det offentlege skal kunne utføre sine oppgåver med høg kvalitet». Klarere kan det egentlig ikke sies. Systemet er viktigst. Jeg har lyst til å sitere Jens Stoltenberg i spørretimen 21. november i år: «Hvis systemet ikke tjener mennesket på en god måte, er det noe galt med systemet – ikke noe galt med menneskene.» Det er tydelig at regjeringspartiene ikke er helt på linje med sin egen statsminister. Både Sverige og Danmark kan vise til gode resultater når det gjelder forenkling. Resultatene kommer fordi det er politisk vilje til å få det til. I 2007 satte den den gang borgerlige danske regjeringen i gang prosjektet «Burden Hunter» for å gjøre hverdagen enklere for danske bedrifter. Det har resultert i en betydelig økt forståelse for å gjøre hverdagen enklere for bedriftene og en kraftig reduksjon i næringslivets kostnader. Inspirert av dette har den svenske borgerlige regjeringen satt i gang prosjektet «Förenklingsjakten». Konkret handler det om noe så logisk som følgende: Den svenske regjering har pekt ut fire ulike bransjer, hotell og restaurant, transport, handel og foredlingsindustri, som burde ha et stort vekstpotensial, men som opplever at lover, regler og rapporteringskrav er et direkte hinder for å vokse – i realiteten det samme som vi er opptatt av i det representantforslaget vi nå behandler. Dette kunne den norske regjeringen i og for seg også ha gjort, men her stopper også likheten. I Norge ville oppdraget gått til et offentlig utvalg, som hadde brukt ett år på utredning, så et par år på høringsrunde og intern krangel i regjeringen, deretter kanskje en stortingsmelding og så kanskje en plan eller en proposisjon til Stortinget. Det høres kanskje litt flåsete ut, men dette er i realiteten en beskrivelse av saksgangen for å få avviklet revisjonsplikten for de minste bedriftene. I mai 2007 ble det nedsatt et offentlig utvalg. Først fire år senere ble det endelige vedtaket om å avvikle revisjonsplikten fattet. I mellomtiden hadde regjeringspartiene stemt mot å gjøre det samme en rekke ganger. I Sverige gjør man det helt annerledes. Regjeringen gir oppdraget – via et kort og konsist «regeringsbeslut» på tre A4-sider – til Tillväxtverket, Sveriges Innovasjon Norge, som sammen med bedriftene innenfor disse fire bransjene skal identifisere hvordan bedriftene opplever hverdagen knyttet til aktuelle lover, regler og forskrifter, og fremme forslag som gjør hverdagen betydelig bedre og enklere. Oppdraget ble gitt 20. september i år, og allerede 31. januar neste år skal Tillväxtverket overlevere sin første delrapport til regjeringen – fire måneders effektivt arbeid. Så skriver den svenske regjering noe interessant i sitt «regeringsbeslut»: «Förenklingsjakten» skal ha utgangspunkt i bedriftenes perspektiv og bidra til å øke forståelsen for bedriftenes hverdag. Den skal også bidra til å øke dialog og kommunikasjon mellom bedrifter og myndigheter. Gjennom dialog direkte med bedriftene vil regjeringen få økt forståelse for hvor, når og hvordan bedriftene møter problemer og unødvendig byråkrati. Oppdraget «Förenklingsjakten» er en viktig del av regjeringens arbeid med å nå målet om en merkbar positiv forandring i bedriftenes hverdag. Dette er, for å sitere den tidligere Rosenborg-treneren Erik Hamrén, «rätt attityd». Det er denne arbeidsformen Venstre vil ha i Norge. Vi vil fristille Innovasjon Norge, slik at de ikke blir et byråkratisk verktøy for regjeringens detaljstyring, men et dynamisk virkemiddel for innovasjon og forenkling.