Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2009-01-22:
Det er en viktig debatt som blir reist her i dag. Alle debatter om loven og regelverk for næring generelt og for landbruket spesielt er avgjørende for hva som skjer videre. Framtiden for landbruket og landbrukets plass i Norge er avhengig av at vi har et moderne regelverk. Vi har et ønske om et desentralisert landbruk, en variert bruksstruktur – både ut fra beredskapshensyn, hensynet til trygg mat og global solidaritet. Det må alltid være slik at selv om et land er et høykostland, må man gjøre det man kan for å produsere egen mat til befolkningen. Det har også med global solidaritet å gjøre. Men som også representanten Borten Moe sa, endrer forholdene seg. Det gjelder både globalt og nasjonalt, og det gjelder den enkelte næringen. Derfor må vi hele tiden være offensive med tanke på fornying og modernisering. Her har den enkelte næringsutøver et ansvar, men også vi politikere har et ansvar for å tilpasse rammeverket til en ny tid. Nå oppleves det i landbruksnæringen som om politikerne bremser i stedet for å legge til rette. Det gjelder spesielt lovverket. Den forrige regjeringen gjorde en rekke oppmykinger av regelverket for boplikt og prisregulering. Eiendommer under 100 mål ble gjort konsesjonsfrie forutsatt at det ikke var mer enn 20 mål dyrket mark. Det ble innført et fribeløp på 750 000 kr før bebygde landbrukseiendommer ble ilagt priskontroll, og kapitaliseringsrentefoten ble satt ned til 4 pst., som også statsråden var inne på. Samlet sett har dette gitt den enkelte bonde større handlefrihet, men vi har foreløpig selvfølgelig ikke sett den fulle effekten av det. Det må fokuseres på bolyst og kreativitet, slik at de som virkelig vil noe i næringen, får mulighet til å slippe til. Vi må ikke ha en politikk som heller reverserer det. For Venstre er bolyst viktigere enn boplikt. Det er flere som har vært inne på delingsforbudet. Det har vært fremmet forslag i denne perioden om opphevelse av delingsforbudet. Det ble nedstemt av regjeringspartiene. Det kan oppfattes slik at delingsforbudet bygger på en holdning om at det ikke er eieren, men samfunnet som er nærmest til å ta de beste avgjørelsene om hva som er riktig bruk av den enkelte eiendom. Venstre mener også at videre endringer i jordloven må legge til rette for en utvikling mot større eiendommer som grunnlag for en mer effektiv landbruks- og tjenesteproduksjon. Det er rett og slett høykostnadslandet Norge som krever at vi har en slik utvikling. Derfor er det veldig trist å registrere at landbruksministeren har gått inn og overprøvd SLF i enkeltsaker der det er offensive bønder som vil satse framtidsrettet, men de vedtakene blir omgjort. Det synes jeg er et dårlig signal for dem som vil satse i landbruket. Flere har også vært inne på odelsloven. Det er omtrent 80 pst. av landbrukseiendommene i dag som er odelsjord, dvs. at det gjennom fødsel blir en stadig snevrere krets av Norges befolkning som får anledning til å komme inn i landbruket. Min påstand er at det er mange kreative folk som ikke gjennom slekta har gode egenskaper, men som ville ha satset på landbruket og tilført landbruket mange nye ting. Vi må ha et landbruk som er offensivt, og som ikke har tradisjon for å motvirke alle endringer. Når det gjelder prisreguleringer, har Venstre som sagt satt seg i førersetet og gjort flere oppmykinger. Vi vil fortsatt være med på å drøfte videre oppmykinger, men pr. i dag er vi ikke beredt til å ta vekk hele prisreguleringssystemet. Jeg er ikke så sikker på at det er kapitalens makt som får de beste utøverne til landbruket. Derfor er det også viktig at de som ikke klarer å konkurrere med penger, får en mulighet til å komme inn i landbruket gjennom en viss form for prisregulering. Konklusjonen er at moderniseringen av det norske landbruket må fortsette. Dessverre skjer det motsatte. Og når det gjelder prisregulering, må vi fortsette arbeidet med å begrense den.