Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2013-05-21:
Dersom vi halverer sykefraværet i vår kommune, har det like stor betydning som om vi innførte eiendomsskatt, sa ordfører Karl Einar Haslestad i Sande kommune i Vestfold en gang vi diskuterte sykefraværet i Kommune-Norge. Sande, som er en typisk vekstkommune, har følgelig sterkt fokus på sykefravær. Ikke alle kommuner har det, og jeg tror det er noe av problemet. Fordi vi ser så mange eksempler på at kommuner lykkes når de systematisk bekjemper et høyt sykefravær, tror jeg at kommunene i altfor stor grad tar et høyt sykefravær for gitt. Dette gjelder særlig i helse- og omsorgssektoren, der belastningene er størst og sykefraværet gjennomgående høyest. Derfor vil jeg komplimentere interpellanten for at hun tar opp det med et bekymringsfullt høyt sykefravær i kommunene, ikke fordi jeg tror at en slik interpellasjon i og for seg forandrer verden, men fordi det er nødvendig å holde fokus på et stadig mer inkluderende arbeidsliv. Kanskje kan det også bidra til en økende erkjennelse av IA-avtalens betydning for norsk arbeidsliv i hennes eget parti. Siden IA-avtalen så dagens lys i 2001, har vi oppnådd gode resultater, også i offentlig sektor. Over tid er sykefraværet redusert, men mindre i offentlig virksomhet og i kvinnedominerte yrker enn i privat sektor. Det er flere forklaringer på det, som statsråden var inne på. IA-avtalen er en av flere eksempler på trepartssamarbeidet i norsk arbeidsliv. Når IA-avtalen skal reforhandles, må det også i fortsettelsen skje i nært samarbeid med partene i arbeidslivet. Kutt i sykelønnsordningen, for ikke å si innføring av normerte sykelønnsperioder, er neppe noe grunnlag for et slikt samarbeid. Derfor er det også i denne sammenhengen grunn til å frykte et eventuelt regjeringsskifte etter valget 9. september. Dagbladet har i dag en tankevekkende lederartikkel som handler om mistroen til folks sykdommer og til legenes sykmeldingspraksis. Det kan sies mye om det, og det er grunn til å se nærmere på legenes rolle i sykefraværsarbeidet – ikke fordi det er grunn til å tvile på diagnosene, men fordi det viser seg at bedre samhandling mellom Nav, fastleger og næringslivet, inkludert det offentlige, faktisk bidrar til å redusere sykefraværet. I enda høyere grad bringer dette arbeidstakere tilbake til arbeidslivet. Ett av resultatene av det såkalte 1-2-3-4-samarbeidet i Larvik kommune, som er initiert av Nav, er at inngangen til arbeidsavklaringspenger er redusert nokså dramatisk. 1-2-3-4-prosjektet dreier seg nettopp om samhandling og tidlig innsats. Eksempelvis legges det større vekt på første dialogsamtale – altså innen sju uker – enn det som er vanlig. 1-2-3-4-samarbeidet har også ført til endret sykmeldingspraksis hos fastlegene. Det finnes mange gode eksempler på godt fraværsarbeid. Kommunal Landspensjonskasses ildsjelspris – som går til en person som har gjort en spesiell innsats for å redusere sykefraværet i Kommune-Norge – tilfalt i 2012 Kristine Borvik ved Søbakken sykehjem i Larvik. Hun fikk prisen for god og inkluderende ledelse, som har bidratt til en vesentlig reduksjon i sykefraværet ved hennes sykehjem. Jeg tror ikke det er noe alternativ til møysommelig og bevisst sykefraværsarbeid i kommunene over tid – hvis man da ikke griper til tvangstiltak av ulik karakter, som man har sett eksempler på i Sverige.