Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2007-06-13:
Vinteren 1994–95 vedtok Stortinget å opprette et tredje fast parlamentarisk kontrollorgan, EOS-utvalget. Uroen rundt de hemmelige tjenester på 1990-tallet gjorde at det ble stilt spørsmål ved tilliten til tjenestene, og det ble fra mange hold stilt krav om innsyn og folkevalgt kontroll. Loven om kontroll med hemmelige tjenester forelå i februar 1995, og et drøyt år senere trådte EOS-utvalget i funksjon. Formålet med kontrollen er, heter det i formålsparagrafen: «1. å klarlegge om og forebygge at det øves urett mot noen, herunder påse at det ikke nyttes mer inngripende midler enn det som er nødvendig etter forholdene,2. å påse at virksomheten ikke utilbørlig skader samfunnslivet,3. å påse at virksomheten holdes innen rammen av lov, administrative og militære direktiver og ulovfestet rett.» Hensynet til rikets sikkerhet og forholdet til fremmede makter ble også omfattet av mandatet. EOS-utvalget ble gitt vide fullmakter. Etter en innkjøringsperiode med avklaring av regelverk, rutiner og reformer i alle de tre tjenestene virker det som om utvalget har funnet fram til en god arbeidsform. Og la meg understreke hvor viktig det er at vi har et organ som på vegne av Stortinget fører kontroll med de hemmelige tjenestene. På den måten sikrer vi oss mot at overvåking, informasjonsutveksling eller etterretning skjer i strid med grunnleggende menneskerettigheter og rettsstatsprinsipper. Kontrollen bidrar også til å bygge opp tillit til tjenestene og til å gi dem legitimitet i befolkningen. Årsmeldingen slår fast at det heller ikke i 2006 er avdekket rutinesvikt eller graverende saker verken i Politiets sikkerhetstjeneste, Nasjonal Sikkerhetsmyndighet eller Etterretningstjenesten, og at samarbeidsforholdene mellom tjenestene og utvalget er gode. Årsmeldingen er oversiktlig og informativ. I forbindelse med årsmeldingen for 2005 kom imidlertid komiteen med styringssignaler på en del områder. Det gjaldt bl.a. spørsmål om grensedragningen mellom politiske ytringer og ytringer som vurderes som oppfordring til terrorisme, om terskelen for registrering, viktigheten av å slette opplysninger det ikke lenger er behov for, om innsikt i samarbeidsrelasjonene mellom de organiserte EOS-tjenestene og andre myndigheter og om premisser for sikkerhetsklarering. Videre var komiteen opptatt av at utvalget sikres tilstrekkelig kompetanse til å følge med i de til dels vanskelige tekniske deler av tjenestenes virksomhet. Noen av anførslene er kommentert og fulgt opp, andre ikke. En enstemmig komite ber om at de styringssignaler Stortinget gir under behandlingen av de årlige meldinger, for framtiden eksplisitt utkvitteres eller kommenteres i påfølgende årsmelding. Dette gjelder også spørsmål fra behandlingen av årsmeldingen for 2005, bl.a. om registrering av personer på grunnlag av uttalelser til media om støtte til opposisjonsgrupper som brukte voldelige virkemidler, hvor det ble bedt om en egen redegjørelse. Som det framgår av innstillingen, har komiteen merknader til en rekke spørsmål. Tiden tillater ikke full gjennomgang, men noen kommentarer. En viktig forutsetning for kontroll er mulighet for etterprøving og sporbarhet. Dette må også gjelde for de hemmelige tjenestene. Jeg forutsetter at kontroll med at avgjørelser lar seg dokumentere og etterprøve, er en viktig del av utvalgets oppgave. I vårt demokratiske samfunn er åpenhet en felles verdi. Sikkerhetsgradering må derfor forbeholdes saker hvor det er et reelt behov for det. Meroffentlighet og avgradering må vurderes løpende, og kravene i gjeldende regelverk må etterleves. Komiteen er tilfreds med at utvalget tar tak i problemstillinger rundt prosedyrene ved oppføring på og sletting fra FNs såkalte terrorlister. Likeledes er kontrollen med arkiver og registre viktig for å sikre at personer ikke urettmessig er registrert. Sletting av opplysninger som ikke lenger har noen relevans, så vel som oppdatering og sikring av relevante opplysninger, er nødvendig både for å sikre personvernet og for at tjenesten skal få et effektivt virkemiddel i sitt arbeid. Jeg er glad for at utvalget vil følge opp Stortingets ønske om å ha særlig oppmerksomhet rettet mot PSTs anvendelse av den utvidede lovhjemmel til å ta i bruk tvangsmidler under etterforskning i avvergende øyemed som tjenesten fikk i 2005. Resultatene av undersøkelsen av ordningen fra 1999 med oppnevning av særskilt advokat for mistenkte når det framsettes begjæring for retten om å ta i bruk skjulte tvangsmidler, er oppløftende. At advokatene i ca. 55 pst. av tilfellene ikke har innsigelser mot begjæringen, og at PST ikke får medhold i 15 pst., viser hvor viktig det er å sikre mulighet for kontradiksjon i slike saker. Det er positivt at utvalget også i årene som kommer, vil ha fokus på hvorledes ordningen fungerer. Jeg har også med interesse merket meg redegjørelsen for PSTs samarbeid med tollmyndighetene, og vil understreke viktigheten av at begrunnelser for anmodning om bistand og grunnlaget for å iverksette tollkontroller lar seg etterprøve av kontrollorganet. Som det framgår av innstillingen, forutsetter komiteen at det utarbeides retningslinjer for samarbeidet mellom PST og tollmyndighetene, og at det informeres om framdriften i dette arbeidet i forbindelse med EOS-utvalgets årsmelding for 2007. Jeg har forståelse for at det føres en restriktiv praksis med hensyn til sikkerhetsklarering av vernepliktige som har vært i befatning med narkotika, ja, at det for Forsvarets militære organisasjon, FMO, gjelder et prinsipp om nulltoleranse for narkotikabruk. Jeg er imidlertid enig med utvalget i at det må skje en individuell vurdering, og hvor spørsmålet om hvor stor sikkerhetsmessig vekt det etter samfunnsutviklingen er riktig å legge på enkeltstående tilfeller av bruk av lette narkotiske stoffer i ungdomstiden, må tillegges vekt. Det er viktig å gi ungdommen informasjon om konsekvensene av handlinger som kan skape problemer i forbindelse med klarering til førstegangstjenesten. I årsmeldingen redegjøres det for to saker om brudd på dokumentsikkerheten i FMO. Det er positivt at sakene har ført til skjerpet kontroll når det gjelder sikkerhetslovens bestemmelser om autorisasjon og om sikkerhetsmessig ledelse. Tiden tillater vel ikke at jeg går inn på flere av de mange interessante problemstillinger årsmeldingen berører. La meg bare si helt til slutt at opprettelsen av EOS-utvalget har gitt de resultater forslagsstillerne håpet på, nemlig en reell kontroll av og økt tillit til de hemmelige tjenestene.