Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-05:
Den årlige stortingsmeldingen om forvaltningen av Statens pensjonsfond, SPU og SPN, er både en tilbakeskuende melding om resultater og vurderinger av forvaltningen for 2014 og en fremadskuende melding om planene for videreutvikling av fondets rammeverk og investeringsstrategi framover. Hvert år gjøres det tilpasninger og endringer basert på grundige faglige og politiske vurderinger og tilslutning i Stortinget. Det siste er ikke minst viktig, for oljefondet forvaltes av Norges Bank på vegne av det norske folk. Norges Bank er avhengig av folkets tillit og av bred tilslutning til forvaltningen som utøves, for å ha legitimitet. Åpenhet i og kontroll med forvaltningen er derfor grunnleggende, og akkurat det kan være en utfordring i forhold til kompleksiteten i rapporteringen. Det er ikke akkurat enkelt å sette seg inn i dette, noe som kan skape distanse til den som måtte være interessert blant folk flest. Nå er jo heller ikke forvaltningen enkel, men kanskje en populær versjon kunne vurderes. Grunnleggende er også rammeverket som er politisk bestemt, og som bl.a. regulerer hva og hvor det kan investeres, og en klar målsetting om høyest mulig avkastning til en moderat risiko, slik at også framtidige generasjoner kan gjøre bruk av oljeformuen. Det er interessant å lese historien om utviklingen av investeringsstrategien for oljefondet, som ble opprettet i 1990, og fram til i dag. Den viser at fondet har gått fra å investere hovedsakelig i statsobligasjoner og statsgaranterte papirer i åtte land, til 40 pst. og senere 60 pst. andel aksjer, og etter hvert også 5 pst. eiendom og lavere og lavere andel statsobligasjoner. I 2008 ble referanseindeksen for aksjer utvidet med alle framvoksende markeder. Alt dette sier noe om hvilke typer investeringer som best oppfyller målsettingen om høyest mulig avkastning innenfor en moderat risiko over tid og innenfor de rammene vi har satt. Verdien av Statens pensjonsfond vokser jevnt og trutt. Ved årsskiftet 2013 var verdien av fondet på om lag 5 206 mrd. kr, og ved årsskiftet 2014 var verdien på 6 616 mrd. kr. SPU har også i 2014 bidratt til utviklingen av våre felles velferdstjenester gjennom overføringer fra fondet til statskassen. SPU har etter hvert blitt en viktig kilde til finansiering av offentlige utgifter, også for denne regjeringen. Det er imidlertid ikke gitt at det vil fortsette slik. I tillegg til avkastningen fra plasseringene som fondet gjør, er SPUs verdiutvikling avhengig av tilførslene til fondet, og ifølge meldingen har netto tilførsler avtatt gradvis de siste årene. I 2014 var netto tilførsel av ny kapital den laveste på ti år. Det understrekes i meldingen at det er stor usikkerhet knyttet til tilførslene framover. Det bør både regjeringen og vi merke oss når vi nå skal jobbe fram neste års statsbudsjett. SPU er i dag en betydelig eier i verdens aksjemarked, og i mange selskaper er fondet en av de største eierne. Det gir innflytelse på eierskap og utvikling av selskaper fondet har eierandel i. Det ansvaret har vi vært oss bevisst. Det er over tid utviklet et rammeverk for fondet i form av investeringsstrategi, etiske retningslinjer og en ansvarlig investeringsstrategi, kontrollorganer og en kompetanse på fondsforvaltning og etikk som gjør at SPU har legitimitet og er en spydspiss i ansvarlige investeringer, både nasjonalt og internasjonalt. Og jeg har lyst til å understreke at i tillegg til at vi har en forvaltning som er seg dette ansvaret bevisst, så er det bevisste politiske valg som ligger bak. Det viser historien bak fondet da det ble opprettet. Vi har utviklet og forbedret de etiske retningslinjene år for år, og vi er opptatt av at fondsforvalterne i eierskapsutøvelsen skal uttrykke forventninger til selskapene det investeres i – om god selskapsstyring, om å forebygge barnearbeid og fremme barns rettigheter, om risiko knyttet til klimaendringer og vannforvaltning, og nå også forslaget om å tilføye menneskerettigheter og om å tilføye et adferdsbasert kriterium for observasjon og utelukkelse av selskaper som i uakseptabel grad fører til utslipp av klimagasser, og et eget produktbasert kriterium for observasjon og utelukkelser knyttet til kullselskaper. Alle partier på Stortinget har over tid vært enige om at SPU ikke skal brukes som et utenrikspolitisk verktøy eller et politisk verktøy for skiftende regjeringers politikk, og det er viktig. Det er likevel på sin plass å tilføye at vi kommer ikke utenom at SPU er et norsk statlig fond, som både innenlands og utenlands oppfattes som en del av norsk politikk. Jeg er glad for at vi nå er enige om innføringen av de kriteriene som blir vedtatt i dag. Miljø og ansvarlige investeringer har vært i fokus over mange år og gjenspeiler seg i rammeverket, og forslaget om å utelukke rene kullselskaper er en videreføring av det. Hvilke konsekvenser det hadde hatt for klimaet å vente et år – som representanten Breivik hoverte litt over – kan vi alle bare gjette på, men for samarbeidsklimaet var det utvilsomt veldig bra.