Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2022-05-03:
Det er svært forstemmende å lytte til de stemmene som preger debatten rundt såkalt retur til Norge for IS-kvinner. Det er rett og slett fordi det er svært mange saker hvor barn er involvert, hvor barn f.eks. sendes på koranskole – og vi vet alle hvor ille forholdene kan være der – det er barn som blir sendt urettmessig til utlandet, som på en måte blir kidnappet av sine foreldre. Det er mange barn som havner i uakseptable situasjoner, og hvor staten overhodet ikke gjør nok for å ivareta barns interesser og barns beste. Men i denne saken, hvor det er snakk om folk som har medvirket i og bidratt til en terrororganisasjon som har begått overgrep som er av de verste vi har sett i historien i nyere tid – ja, da velger man å engasjere seg, og engasjere seg for disse kvinnene. Det er komplett uforståelig, både fra et juridisk perspektiv og ikke minst fra et rettferdighetsperspektiv. Hvorfor all denne innsatsen, all den ressursbruken, alt dette engasjementet for personer som har reist frivillig og deltatt i IS’ tjeneste, begått terrorhandlinger og bidratt til at denne grusomme terrororganisasjonen får lov til å eksistere og begå forferdeligheter? Hvorfor vise dette engasjementet for disse personene? Det er uforståelig. Jeg forstår engasjementet for barna. Ja, barn er uskyldige, man kan gjerne hente de barna tilbake. Men disse kvinnene har da virkelig ingenting på norsk jord å gjøre igjen etter at man har valgt å gjøre tjeneste for den grusomme terrororganisasjonen IS. Det er svært underlig å lytte til den debatten som er her i dag. Én ting er at Venstre og Miljøpartiet De Grønne tydeligvis er enige om denne saken – det synes jeg jo er interessant – men det er litt underlig å lytte til representanten Hovland fra Arbeiderpartiet, som prater imot denne saken og at disse personene skal hentes til Norge. Grunnen til det er at det er ikke så lenge siden, 21. april, at vi kunne lese i Nettavisen: «Opplysninger til Nettavisen: IS-kvinne i Syria snur – vil ikke hentes til Norge», og det var etter at regjeringen hadde sagt ja til å hente terrorsiktede Aisha Shazadi til Norge. Regjeringen har altså sagt ja til å hente disse kvinnene til Norge – jeg velger å stole på Nettavisen, jeg antar at de har gode kilder for sin sak. Det betyr at regjeringen har gjort det vedtaket. Det eneste som har hindret gjennomføring av det vedtaket, er at kvinnen av en eller annen grunn har valgt å snu og allikevel ikke ønsker å reise til Norge. Dette er svært oppsiktsvekkende, og jeg håper å høre utenriksministeren gjøre rede for dette og fortelle Stortinget hva regjeringen egentlig har gjort i denne saken. Er det sånn at regjeringen ønsker å hente disse terroristene til Norge? Er det sånn at regjeringen har hatt en hemmelig intensjon om det, og så har det blitt stoppet av andre, utenforliggende årsaker, av terroristene selv? Og hva er i så fall grunnen til at disse terroristene ikke ønsker å returnere til Norge? Det er svært mange spørsmål som vi ikke vet svar på, men dette er en ypperlig anledning for regjeringen, for utenriksministeren, til å oppklare dette. Det har vært regjeringskrise på tilsvarende saker i Norge. Det kan skje igjen. Det er svært alvorlig dersom regjeringen har gått inn på en slik avtale og har valgt bare å underkommunisere det og ikke fortelle det til offentligheten fordi det ville vært ubehagelig. Det må vi få svar på i løpet av dagens debatt. Men uansett: La oss bruke energien på å hjelpe norske statsborgere i utlandet som faktisk fortjener vår hjelp.