Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2008-11-20:
I likhet med tidligere talere er jeg glad for at behandlingen i dag har en bred enighet og tilslutning bak seg, og at man fra Det norske storting har vært og ønsker å være en pådriver for global nedrustning. Jeg har tenkt å rette mine kommentarer inn mot to spørsmål, nemlig rakettskjold og India-avtalen. La meg begynne med det siste først. Jeg mener det er dypt skuffende å se at den norske regjeringen legger bort sin skepsis mot avtalen, når Norge og 44 andre land har åpnet opp for salg av kjernefysisk materiale og teknologi til India. Det er USA som har vært en pådriver for avtalen, og avtalen omhandler sivile bruksområder. Men vi vet fra bl.a. Iran at det er vanskelig å utelukke at teknologi og materiale også kan brukes til framstilling av atomvåpen. Norges posisjon er problematisk. India har ikke skrevet under på Ikke-spredningsavtalen og står dermed fritt og utenfor det internasjonale rammeverket. Likevel har India lovet ikke å selge videre teknologi og materiale, og India har også lovet ikke å gjennomføre flere prøvesprengninger. Det er bra at India beveger seg i riktig retning, men det er likevel feil av Norge å belønne India med samme rettigheter som land som har skrevet under på Ikke-spredningsavtalen. Det gjør at presset for å skrive under i framtiden, også for andre land, vil være minimalt. Land som Israel, Pakistan og Iran følger denne avtalen med stor interesse. Senere vil vi sikkert se at også disse landene, eventuelt også andre, vil ønske å få i stand en liknende avtale. Mitt spørsmål er: Hva blir da Norges posisjon? Så til rakettskjoldet: Vi vet så langt at det kun er ett land i historien som har gitt opp sine atomvåpen, og det er Sør-Afrika. I tillegg vet vi at det er en rekke land som ivrer sterkt etter å få atomvåpen, deriblant både Iran og Nord-Korea. Vi har et trusselbilde som er komplisert, og det trusselbildet ønsker Høyre primært å imøtegå med diplomatiske virkemidler, men man kan likevel ikke utelukke andre. NATO-toppmøtet som var i Bucuresti, ønsket å utrede hvordan USAs rakettskjold, med radar i Tsjekkia og avskjæringsraketter i Polen, kunne knyttes til et eventuelt kommende missilforsvar i NATO-regi. Det ble også slått fast av alle som undertegnet avtalen, at dette ville gi økt beskyttelse. Det er jeg helt enig i. Det er dessverre slik at man kan ha behov for nettopp et missilforsvar. Dette forsvaret vil likevel ikke være noen trussel for Russland, og det er derfor svært skuffende at Russland på en illegitim måte, mener jeg, kobler dette opp til en eventuell utplassering av kortdistanseraketter i Kaliningrad-enklaven. Det er likevel problematisk at flere, deriblant representanten Ågot Valle og representanten Larsen og utenriksministeren, kobler til Sarkozys nest seneste uttalelser, men ikke også bruker hans siste uttalelse i den anledning. For president Sarkozy sa to dager etter de bemerkninger som nå er vidt gjengitt, følgende: Det er opp til hvert enkelt land. Hvert enkelt land må stå fritt til å avgjøre om de vil delta i USAs rakettskjold, sier Frankrikes president, Nicolas Sarkozy. Først oppfordret Sarkozy USA til å skrinlegge planene om å utplassere raketter og radaranlegget i henholdsvis Polen og Tsjekkia. Det førte til at Donald Tusk, statsminister i Polen, sa: En tredje part, selv en god venn som Frankrike, har ikke noe de skulle ha sagt i denne saken. Det førte til at presidenten i Frankrike åpenbart forandret mening, eller i hvert fall delvis forandret mening, og sa senere: Hvert land har rett til å avgjøre om de ønsker å installere et rakettskjold eller ikke – med en klar henvisning til Polen og Tsjekkia. Det kan være et siste tiltak for å imøtegå rakettrusselen utenfra, f.eks. fra land som Iran, la presidenten til. Jeg er helt enig i bemerkningene her, og jeg synes i redelighetens navn at hvis man bruker presidentens nest siste uttalelser, må man også legge til de siste.