Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-05-22:
Norges viktigste eksportnæring, fiskerinæringen, lever i dag med svært utilfredsstillende rammebetingelser. Det vil den måtte gjøre all den tid vi står utenfor EU. Høyre mener at vi i dagens situasjon kan og må gjøre mer for å søke å forbedre situasjonen for denne næringen – det har å gjøre med helt sentrale norske interesser. Det er tre områder hvor Høyre vil be Regjeringen ta et tak. For det første: Vi må sørge for at handelen med fisk til Sentral- og Øst-Europa fortsetter også etter at disse landene blir medlemmer av EU. Vi må få på plass gode kompensasjonsordninger når frihandelsavtaler Norge har i dag med søkerlandene, opphører. For det andre: Av hensyn til utviklingsmulighetene i oppdrettsnæringen må det være en overordnet handelspolitisk målsetting å avvikle lakseavtalen og sikre oss best mulig mot nye anti-dumpinganklager fra EU. For det tredje: Vi må søke å få til en reforhandling av Protokoll 9 i EØS-avtalen. Når det gjelder forhandlingene søkerlandene nå gjennomfører, blir det å pynte litt på realitetene å si som Regjeringen gjør i meldingen, at «Norges handlingsrom i EUs utvidelsesprosess er … begrenset». Saken er vel heller den at vi er utestengt fra forhandlingene på samme måte som vi er ekskludert fra EUs arbeid med å koordinere holdningene til de mangfoldige forespørslene om overgangsordninger fra søkerlandene. Det å få gode kompensasjonsordninger for fiskeeksporten vår vil kreve en meget tett oppfølging fra Regjeringen både overfor søkerlandene og overfor EU. Det krever rett og slett et betydelig nasjonalt løft, for å bruke et av Regjeringens egne uttrykk. Da Sverige, Finland og Østerrike ble EU-medlemmer og gikk ut av EFTA, opphørte frihandelen med fisk mellom Norge og disse landene. Norge mistet dermed viktige tollfrie markeder. Isteden fremforhandlet Norge i 1995 en kompensasjonsavtale om tollfri eksportkvote for ulike fiskeprodukter. Kvotene tilsvarer et fast definert kvantum og reguleres ikke etter utviklingen i eksportmarkedet. Ved en utvidelse østover vil Norges sterkest voksende marked bli integrert i EU. Resultatet er økte handelshindringer i forhold til disse landene. Høyre mener Regjeringen må bruke lærdommen fra EFTA-utvidelsen og de påfølgende forhandlinger om en kompensasjonsavtale. Ved en østutvidelse må Norge isteden forsøke å oppnå reduksjon i de generelle tollsatsene til EU for de aktuelle fiskeslagene. Lakseavtalen er et resultat av at EU-kommisjonen i 1995-1996 bøyde seg for et proteksjonistisk press fra irske og skotske oppdrettere, som hadde problemer med å konkurrere med norskprodusert laks. Kommisjonen truet Norge med å bruke antidumpingvåpenet, det eneste virkemiddelet EU under EØS- og WTO-avtalen har til rådighet mot Norge. Avtalen utløper 30. juni 2002. I sin havbrukspolitiske redegjørelse i januar sa fiskeriministeren at avtalen «har fungert godt», og at Regjeringens målsetting «er å sikre næringen stabile, langsiktige og forutsigbare rammebetingelser for eksport av laks til EU-markedet». Dette tolker jeg som at Regjeringen sikter mot en reforhandling eller en videreføring av den avtalen. Gjennom fôrkvoteordningen og konsesjonsreguleringen av nyetablering og utvidelse sørger Regjeringen for å begrense utbudet av norsk laks i EU-markedet. Selv om norsk lakseeksport til EU til tross for lakseavtalen har vist en jevn økning de siste årene, taper Norge markedsandeler nå. Andre oppdrettsnasjoner, som tidligere har opplevd en formidabel vekst i sin lakseproduksjon, har vunnet markedsandeler også i EU. Norske aktører, som Domstein og Statkorn Holding, ser nå større investeringsmuligheter i Chile enn i Norge. En ny lakseavtale kan dermed bidra til at oppdrettsnæringen fratas vekstmuligheter, og at Norge mister sin ledende posisjon på dette området. Når avtalen nærmer seg utløp, må derfor Regjeringen vurdere hvordan vi best kan sikre markedsadgangen for oppdrettslaks. Det faktum at Nutreco nå har betydelige eierinteresser i tidligere Hydro Seafood, gjør det mindre sannsynlig enn før at oppdrettsnæringen i EU vil stå samlet om å forlange proteksjonistiske tiltak mot Norge. Samtidig har lakseprisen i EU stort sett ligget godt over minstenivået. Dermed har irske og skotske oppdrettere fått bedre marginer og svakere argumenter for og interesse av å utestenge norsk laks. Økende skepsis mot kjøtt hos forbrukerne i EU-land kan også gjøre det lettere å argumentere for at eksisterende lakseavtale ikke bør forlenges. Høyre vil derfor be Regjeringen arbeide for en avvikling av avtalen og ta initiativ til en reforhandling av Protokoll 9 med sikte på økt markedsadgang, slik EØS åpner for.