Peter Skovholt Gitmark (Høyre), 2004-12-15:
Norge er faktisk nå i bedre forfatning enn det var i 2001. Da tok denne regjeringen over etter Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiet etterlot seg en stigende arbeidsledighet, som nådde sitt topppunkt i august 2003 med 96 000 registrerte ledige. Veksten i arbeidsledigheten er nå snudd til nedgang. Prognosene fra Statistisk sentralbyrå, Aetat, Norges Bank og Finansdepartementet spår en videre nedgang for 2005. Vår politikk virker, den leverer varene. Det synes nå å herske en kollektiv fortrengning fra venstresiden i denne salen om nettopp det. Da Arbeiderpartiet trådte ut av regjeringskontorene, var rentenivået særnorsk høyt, med en styringsrente fra Norges Bank på 7 pst.. Videre var den norske kronen så sterk at det skapte problemer for konkurranseutsatt næringsliv. Det er snudd. Styringsrenten er nå under 2 pst., og den norske kronen er nå mer konkurransedyktig enn den var i 2001. Denne regjeringen har en politikk som er bra for verdiskaping. Vår politikk er med på å legge til rette for nye bedrifter, og utvidelser og ansettelser hos eksisterende. Jeg vil spesielt trekke fram den sterke økningen i nye bedrifter. Denne regjering har en politikk som er med på å øke verdiskapingen og dermed få ned arbeidsledigheten. Det er med på å få mennesker ut av fattigdom. Det er med en viss undring at jeg registrerer Arbeiderpartiets retorikk rundt arbeidsmarkedet. Løsningen synes å være statliggjøring, tiltakspakker både for bedrifter og bransjer og ifølge representanten Klungland statlige kraftavtaler, som helt enkelt er i strid med EØS-avtalen. Det er verdt å merke seg at i sosialdemokratiske Sverige er arbeidsledigheten inne i en økende trend. Det er på tross av at også Sverige har økonomisk vekst, mens her i landet er ledigheten på vei ned etter lang tid med sosialdemokratisk politikk. Boligbyggingen er nå betydelig høyere enn det den har vært på lenge. Rundt 28 000 nye boliger blir igangsatt i 2004. Prognosene fra Byggenæringens Landsforening for 2005 og 2006 er 26 000 nye igangsatte boliger pr. år. Det er et tilfang av flere boliger enn det befolkningsvekst og avgang skulle tilsi. For unge i etableringsfasen er det spesielt tre ting som spiller en viktig rolle for å etablere seg på boligmarkedet – boligpris, egenkapital og rentenivå. Selv om boligprisene har økt sterkt fra 2001 til 2004, med et toppår i 2004, er prognosene fra Byggenæringens Landsforening en markant nedgang i prisveksten fra 2004 til 2005 og 2006. Det må også nevnes at boligprisene økte betydelig raskere i perioden 1997–2001. Regjeringen har også tatt et felles initiativ for å redusere byggekostnadene sammen med bransjen selv. Målet er flere rimelige og gode boliger til nytte for folk flest. Et annet viktig moment er egenkapital eller ordninger som fungerer som egenkapital. Startlånet er en fleksibel og treffsikker ordning. Ordningen hjelper unge og vanskeligstilte med å etablere seg på boligmarket. I tillegg har Husbanken fått klarere krav om å prioritere dem som ikke klarer seg selv med bare privat finansiering, f.eks. unge, vanskeligstilte og innvandrere. Det siste momentet er rentenivået. Det er selvfølgelig verdt å nevne én gang til at Norges Banks styringsrente nå er 1,75 pst. og ikke 7 pst., som den var i oktober 2001. Også innen boligpolitikken har Arbeiderpartiet en retorikk som ikke står i stil til egen politikk. I Dokument nr. 8:141 for 2001-2002 foreslår representantene Stoltenberg, Schjøtt-Pedersen og Øye en rekke boligtiltak. Det eneste problemet er at disse tiltakene ikke er fulgt opp med penger. I partiets egne alternative budsjett er mankoen på over 1 600 mill. kr pr. år i forhold til å følge opp egne boligpolitiske tiltak. Arbeiderpartiet mangler penger for å følge opp egne løfter når det gjelder boligtilskuddet, bostøtten, studentboliger og tilskudd til kommuner for boligbygging, for å nevne noe. Det er lite troverdig å fremme politiske handlingsplaner og forslag i Stortinget når man ikke har intensjon om å følge dem opp i praktisk politikk. Det synes å være et mønster at når medias søkelys er på saken, kommer Arbeiderpartiet med løfter, men når lyskasterne er slukket, forsvinner Arbeiderpartiets interesse.