Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-10-10:
Den viktigste utfordringen for Norge er ikke å bevare vaffelen, og Rinkeby er – og vil forbli – en del av Sverige. Den viktigste konflikten i vårt samfunn er ikke den kulturkrigen som høyresiden ønsker å forvandle norsk politikk til. De store spørsmålene i vår tid er den økende ulikheten i makt og rikdom og handlingslammelsen i møte med klimaendringene. All framgang i det valget vi har bak oss, kom på rød-grønn side. Regjeringen er svekket, og i dette Stortinget finnes muligheter for flertall for en ny kurs i en mengde saker som er viktige for veldig mange mennesker. I dag fremmer SV ti representantforslag som vi utfordrer sentrumspartiene og Arbeiderpartiet til å slutte seg til i høst. I trontalen kan regjeringen fortelle oss at det er bra med små forskjeller. Det er tomme ord fra en regjering som mer enn noe annet har lyttet til dem som har mest i Norge, en regjering som har satt den økonomiske eliten først. I går kom meldingen om bonusfest for norske toppledere. Egoismen til overklassen er vond å se på når vi samtidig vet at de 10 pst. dårligst betalte i det norske arbeidslivet snart har hatt ti år nesten uten reallønnsvekst. I en sånn situasjon trengs ikke skattekutt til dem på toppen. Regjeringen har rigget skattesystemet for den økonomiske eliten, mens arbeidsfolk merker lite eller ingenting til Siv Jensens skattekutt. Regningen for skattefesten sendes til noen av dem som har det vanskeligst – til amputerte og brannskadde som har fått økte egenandeler, til uføre som har fått mindre å leve av, til dem som er avhengig av bostøtte, til de arbeidsløse som mistet feriepengene, til verftsarbeideren som fikk skattesmell på sluttvederlaget når han mistet jobben – og nå til syke som skal få dyrere medisiner når regjeringen vil kutte hvit resept, og til familier med alvorlig syke barn som får kutt i pleiepenger. Det Norge trenger nå, er en kraftfull politikk for rettferdig fordeling. Vi må rigge om skattesystemet sånn at det bidrar til å redusere forskjellene, og til at arbeid lønner seg mer og spekulasjon i aksjer og boliger mindre. Vi må sette dem som har minst først. Derfor fremmer vi i dag forslag om en opptrappingsplan for barnetrygden, fordi de fattige familiene fortjener at norske politikere endelig handler. Og derfor fremmer vi i dag forslag om å reversere – ja «reversere» er et fint ord når det handler om å gjøre om på urettferdighet – kuttet i pleiepengene og å gi også foreldre med varig syke barn mulighet til pleiepenger så lenge barna trenger det. Derfor må vi ta tilbake kontroll over arbeidslivet og boligmarkedet. Vi må sikre at de viktigste ressursene hører fellesskapet til. Fisken skal skape liv langs kysten, ikke privatiseres bort til kvotebaroner og trålredere. Jernbanen skal frakte folk rundt i Norge, ikke fortjeneste ut av Norge. Og velferden vår skal være til for å skape trygghet for folk flest, ikke profitt for noen få. Derfor fremmer SV i dag forslag om å stanse velferdsprofitørene i barnevern og barnehager. Vi må sikre at vi har en skole som ikke gir opp et eneste barn – en skole som motvirker klassesamfunnet og Forskjells-Norge, i stedet for å reprodusere det. Derfor fremmer vi i dag forslag om en nasjonal lærernorm for å gjøre overfylte klasserom til historie i norsk skole. Og derfor fremmer vi forslag om å stoppe den skandaløse avskiltingen av erfarne lærere, lærere som barna våre trenger i årene som kommer. I trontalen står det ingenting om at forskjellene vokser, og absolutt ingenting om hva regjeringen vil gjøre med det. Nå må de tvinges til å tenke. SV fremmer derfor et ganske enkelt forslag til votering her i salen under trontaledebatten. Vi ber om en stortingsmelding om tiltak mot den økende ulikheten i makt og rikdom i Norge. Regjeringen varsler tøffere tider for Norge. Vårt land vil mer og mer preges av de samme problemene som vi ser i land rundt oss. Der ser vi at den markedsliberale modellen har spilt fallitt. Det er derfor den demokratiske sosialismen er tilbake som et alternativ for millioner av velgere på jakt etter en ny vei i land som USA, Storbritannia, Frankrike og Spania. Ulikhetskrisen og klimakrisen krever en restrukturering av økonomien vår med en mye mer aktiv stat, sterkere fellesskap, kraftig omfordeling og rask omstilling fra en økonomi basert på fossil energi og på å bruke opp ressurser til en økonomi basert på fornybar energi og å bruke ressurser om igjen. Der møtes de – de to – en rød politikk for rettferdighet og en grønn politikk for miljø. Den ene er ikke mulig uten den andre. Begge to forutsetter at menneskene settes foran markedene, og at behovene til de mange settes foran profitt til de få. I går kom nok et utspill fra Statoil-sjefen om at han må få pumpe opp mer olje for å redde klimaet. I det har han nok hjertelig støtte fra regjeringen. Både oljedirektørene og høyresiden tenker mer på raske penger enn på de raske endringene i klimaet vårt. Ekstremvær er allerede en dramatisk trussel mot mennesker i store deler av verden, og som regel rammes de fattigste hardest. Å stoppe klimaendringene handler om rettferdighet. Under den borgerlige regjeringen har nedgangen i norske klimagassutslipp stoppet opp. Perioden vi nå begynner, må bli vendepunktet. Kappløpet etter ny olje, stadig dypere inn i Arktis, er i realiteten en måte å si at Norge ikke bryr seg om klimaendringene. Det er allerede funnet mer kull, olje og gass i verden enn det som er mulig å brenne hvis vi skal unngå katastrofal global oppvarming. Oljen i Arktis kan ikke utvinnes hvis verden skal nå klimamålene, og hvis en effektiv klimapolitikk settes i gang, vil det heller ikke lønne seg. Å fortsette skattesubsidieringen av ny oljeleting vil derfor vise seg å være sløsing med penger og sløsing med muligheter til å utvikle morgendagens arbeidsplasser. At vi fortsatt har en debatt om Lofoten, Vesterålen og Senja, er helt utrolig. Det finnes ikke noe kompromiss i den saken. Det skal fiskes, ikke bores etter olje, på Røsthavet. SV svikter aldri folket, fiskerne og naturen i Lofoten, Vesterålen og Senja. Det aller viktigste i klimapolitikken er ikke hva som skjer om 15 eller 20 år, men hva som skjer nå. Vi må komme i gang med utslippskutt som monner. SV var det eneste partiet som i valgkampen la fram en konkret plan for hvordan vi kan kutte utslipp i den kommende fireårsperioden. I den planen la vi fram tiltak og virkemidler som vil kutte utslippene med minst 5 millioner tonn. Derfor fremmer vi denne planen med 42 konkrete forslag i Stortinget i dag. Klimaendringene er i gang. Det er nok prat – det er tid for handling. Fredsprisen til ICAN var en pris i rett tid. Trusselen om atomkrig er mer reell enn på svært lenge, og atomvåpenarsenalene moderniseres i stedet for å bygges ned. Et forbud i FN-regi ser ut til å være det eneste som kan få atomnedrustning tilbake på den globale dagsordenen. Innenfor rammen av denne forbudsprosessen må målet være å få til reelle forhandlinger mellom stormaktene om gjensidig nedrustning. Skal vi få til det, må vestlige land uten atomvåpen støtte forbudet. Det er flaut at Norge har stilt seg på feil side i FN. I stedet for å støtte fredsprisvinneren dilter regjeringen etter Donald Trump. Derfor fremmer SV forslag i dag om at Stortinget skal sette i gang prosessen med å utrede hva det kommende forbudet vil få å si for Norge. Kall det gjerne en konsekvensutredning. Jeg håper at også partiene som ennå ikke har bestemt seg, vil kunne støtte vårt forslag. I valgkampen ble det snakket mye om islamistisk fundamentalisme. Det er noe særlig Fremskrittspartiet har snakket høyt og lenge om. Da er det virkelig en himmelropende dobbeltmoral i at regjeringen tillater eksport av krigsutstyr til det islamistiske diktaturet i Saudi-Arabia, og har gjenopptatt eksporten til Emiratene. Vi har tenkt å gi Fremskrittspartiet en sjanse til å rette opp i gapet mellom liv og lære. Derfor fremmer vi i dag forslag om å stanse eksport av våpen og forsvarsmateriell til landene som deltar i krigen i Jemen. SV begynner denne stortingsperioden med store ambisjoner. Politikk handler om å velge side, og vi vet hvor vi står. Vi setter dem som har minst, foran den økonomiske eliten. Vi vil ta tilbake kontroll over arbeidsliv og boligmarked. Vi vil sette folkets rett til fisken foran kvotebaroner og trålredere. Vi vil sette hensynet til vår felles velferd foran velferdsprofitørenes ønske om fortjeneste. Vi vil sette hensynet til klimaet foran oljedirektørene. Vi vil støtte fredsprisvinneren og ikke Donald Trump. Med det tar jeg opp og fremmer SVs forslag i trontaledebatten.