Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-21:
Innledningsvis vil jeg takke for det engasjementet som interpellanten legger for dagen når det gjelder innsats mot kriminelle nettverk og gjengmiljøer. Mye av det som ble tatt opp i interpellasjoner som ble stilt til min forgjenger om organisert kriminalitet i mars 2016 og organisert menneskesmugling i oktober 2016, har også aktualitet for dagens tema knyttet til innsats mot kriminelle gjenger. Det er viktig at vi i kriminalpolitikken kan samles om sentrale veivalg og på den måten styrke samfunnets evne til både å forebygge og bekjempe alvorlig kriminalitet. Organisert kriminalitet representerer en alvorlig trussel for både private aktører, velferdsstaten og samfunnssikkerheten. I EUs nye strategi for indre sikkerhet for 2015–2020, The European Agenda on Security, er organisert kriminalitet et av tre prioriterte områder. I Meld. St. 37 for 2014–2015, om globale sikkerhetsutfordringer, sidestilles terrorisme og organisert kriminalitet som trusler mot vår samfunnsstruktur. Utfordringer knyttet til kriminelle gjenger må ses i kontekst av endringer i kriminalitetsbildet. Organisert kriminalitet kan bestå av komplekse strukturer og er i stadig forandring. Kriminelle gjenger har det trekk at de vedvarer over tid. Likevel er grensen mellom hva som kan defineres som organisert kriminalitet, kriminelle nettverk og kriminelle gjenger, flytende. Kripos viser til en tendens der gjengmedlemmer oftere også inngår i langt løsere og uidentifiserte kriminelle nettverk enn sitt eget gjengmiljø, enten på vegne av gjengen eller uavhengig av den. Så lenge det er penger å tjene, behøver ikke gjengtilknytning være en faktor som begrenser samarbeidet med andre kriminelle. Samarbeidet begrenses verken av landegrenser eller politidistriktsgrenser. Analyser fra Europol underbygger at den kriminelle aktiviteten i Europa i økende grad vil fremstå som en forretningsmodell, der kriminelle med ønsket kapasitet og kompetanse samarbeider om kriminell aktivitet i en mer tidsavgrenset periode. Trendrapporter fra politiet bekrefter at personlige konflikter og hevnkonflikter preger gjengmiljøet i Oslo og det sentrale østlandsområdet. Oslo politidistrikt opplyser at det de ti siste årene til enhver tid har eksistert flere konflikter mellom kriminelle nettverk og gjengmiljøer, som har variert i intensitet, og som har hatt og fortsatt har en overhengende fare for hevntiltak i seg. Frem til 2011 var arbeidet mot kriminelle gjenger i Oslo politidistrikt organisert som et eget prosjekt kalt X-ray. Ansvaret for gjengbekjempelse ble fra 2011 lagt inn som en fast bestanddel i den ordinære driften. Det særskilte fagansvaret for bekjempelse av kriminelle gjengmiljøer i Oslo har etter dette vært lagt til avsnitt for Spesielle operasjoner ved Seksjon for organisert kriminalitet. Som et målrettet tiltak har Seksjon for organisert kriminalitet siden 2011 hatt som et beskrevet kvalitativt mål å avverge og forhindre alvorlige enkelthendelser i de kriminelle gjengene. Oslo politidistrikt opplyser at de i perioden 2012–2016 har avverget 11 konkrete drapsplaner i Oslos gjengmiljø, og også forebygget eller avverget 27 alvorlige enkelthendelser som hevnaksjoner og planlagt voldelige oppgjør i det offentlige rom. De har i samme tidsrom beslaglagt 67 skytevåpen fra kriminelle gjengmiljøer i Oslo. Dette er gjort for å redusere deres evne til å bruke skytevåpen. På tross av disse resultatene fortsetter de kriminelle gjengmiljøene å være en utfordring som politiet ser med bekymring på. Det har vært fokusert på å ta ut enkeltpersoner eller nettverk i gjengmiljø som har høy status i aktuelle miljøer. Det å fjerne rollemodeller bidrar også til å dempe rekruttering og svekke deres virksomhet. Oslo politidistrikt opplyser at de vil fortsette sitt målrettede arbeid også i 2017 for å avverge og forhindre alvorlige enkelthendelser. Videre fremheves det viktige tverretatlige forebyggende samarbeidet mellom politiet og bydelene. Politiet har også flere verktøy, bl.a. gjennom forvaltnings- og utlendingsforvaltningssporet, gjennom bl.a. inndragelse av våpen, tilbakekall av tillatelse og utvisning. Dette er også viktige virkemiddel som en del av den helhetlige kriminalitetsbekjempelsen. Sånn som jeg oppfatter det, reflekterer Oslo-politiets innsats de føringene som er gitt på overordnet politisk nivå. Regjeringens mål for straffesakskjeden for 2017 er en mer effektiv straffesakskjede, styrket forebygging av kriminalitet og redusert alvorlig kriminalitet. Dette er en videreføring av hovedmålene i 2016. Effektivitet i straffesakskjeden og styrking av forebygging er generelle innsatsområder som også vil tjene til å løfte innsatsen mot kriminelle miljøer og nettverk. Det siste av de tre hovedmålene gir en direkte føring om å prioritere nettopp alvorlig kriminalitet. Disse prioriteringene er også fulgt opp av Riksadvokaten, bl.a. gjennom at det i mål- og prioriteringsskrivet for 2016 er presisert at trusselen fra organiserte kriminelle miljøer og den alvorlige kriminaliteten må møtes med tilstrekkelig alvor. Et godt organisert og slagkraftig politi med de riktige verktøyene vil være en helt grunnleggende forutsetning for å lykkes i kampen mot den organiserte kriminaliteten. Innsatsen må være kunnskapsbasert, og den må være målrettet. Dette arbeidet er ressurskrevende, og det betinger både riktig prioritering og tilstrekkelig med ressurser. Regjeringen har siden regjeringsskiftet i 2013 foretatt tidenes politisatsing, med en total økning i politiets budsjett på om lag 2,5 mrd. kr. Det er reelle økninger, det er korrigert for pensjon, pris og lønn. Men i perioden fra 31. desember 2013 og frem til 31. desember 2016 har man også tilsatt 1 644 flere ansatte. Nærpolitireformen, som ble vedtatt av Stortinget sommeren 2015, skal også sette politiet bedre i stand til å bekjempe alvorlig kriminalitet, herunder innsats mot kriminelle nettverk og miljøer. Samtlige politidistrikt, også Oslo, er nå i ferd med å etablere sin nye organisasjon. Det som er viktig å huske, er at intensjonen bak reformen er at politiet samlet sett skal bli bedre i stand til å møte og håndtere fremtidens kriminalitetsutfordringer, noe som også utfordrer kvaliteten på politiarbeidet. Et sentralt mål med reformen er å styrke forebygging som politiets primærstrategi. Bekjempelsen av de tyngste kriminelle gjengene i Oslo-området er viktig, da de har kapasitet til å gjennomføre kriminalitet som både i art og i omfang fremstår som alvorlig og samfunnsskadelig. Denne typen kriminalitet faller klart innenfor de føringene som er gitt om prioritering. Jeg har tillit til at politiet tar denne trusselen som kriminelle gjenger representerer, på alvor, at situasjonen følges nøye, og at det iverksettes nødvendige tiltak når det er behov for det.