trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Ved starten av denne debatten holdt kollega Nikolai Astrup fra Høyre et godt innlegg. Han avsluttet med at han gledet seg til debatten og håpet han fikk en del avklaringer fra bl.a. opposisjonen. Det var også jeg veldig spent på, men når jeg har hørt debatten her i dag, begynner jeg virkelig å lure på om vi ble noe klokere. Arbeiderpartiets representanter har vært innom Fremskrittspartiet gang på gang. Jeg skjønner at de ikke vil snakke om egen politikk. Denne regjeringen og samarbeidspartiene har lagt fram en NTP som er helhetlig, den er finansiert, og den er strengt prioritert. Man har vært mer opptatt av å være innom f.eks. bompenger. Kanskje Arbeiderpartiet selv – også representanten Gahr Støre – burde opplyse denne salen og det norske folk om sine bompengeprosjekter og ideer, for det er å påføre bilistene et bompengesjokk å øke med ytterligere 6 mrd. kr i bompengeavgift til bilistene. Representanten Gahr Støre var også veldig opptatt av Nasjonal transportplan i 2013. Ja, den planen var helhetlig, den var med tabell, den var oversiktlig, og det var et godt dokument med strenge prioriteringer – og Fremskrittspartiet prioriterte samferdsel – hvor man viste politikken. Det har ikke Arbeiderpartiet klart. Jeg vil også minne forsamlingen om at den alternative transportplanen som da var så voldsom – det var liksom ikke måte på hvor gal den var – var mindre enn i dag, så hjertelig velkommen etter! Det er bra at flere partier engasjerer seg i samferdsel og satser på det. Men når Arbeiderpartiets Jonas Gahr Støre går på talerstolen og skal forklare hvordan man skal finansiere det, blir man ikke klokere. Man snakker om tryllestaven – ja, den har man snakket mye om, det må jo være det som skal gjelde. Når Arbeiderpartiets representanter går opp og snakker om intercity og ber i forslag regjeringen komme tilbake til hvordan man skal fullføre det, er det ikke noen hemmelighet at det vil koste nærmere 30 mrd. kr utenfor planen å finansiere det. Da må Arbeiderpartiet vise kortene sine. Når Arbeiderpartiet har 27 prosjekter som koster over 50 mrd. kr, og sier at de skal digitalisere og effektivisere: Det er digitalisering i dag. Men når jeg leser forslag fra Arbeiderpartiet, skjønner jeg at her har de heller ingen ideer selv, men må spørre regjeringen. Forslag nr. 4 fra Arbeiderpartiet lyder: «Stortinget ber regjeringen legge frem et veikart for når man antar at ulike teknologier vil slå inn i samferdselssektoren.» Arbeiderpartiet har ingen løsning. Det er forstemmende at landets største parti ikke har noen politikk og ingen ideer, kun kritikk. Det skjønner jeg godt, når man ikke evner å legge fram en egen plan – ingen egen tabell, ingen klare føringer, ingen ideer til hvordan man skal framskynde prosjekter. Kun prate og skrive notater – det er ikke troverdig. Med det har Arbeiderpartiet, med Jonas Gahr Støre i spissen, tapt all troverdighet innenfor samferdselspolitikken i Norge de neste årene.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2017-06-19:
Jeg vil benytte anledningen til å takke for debatten. Da det ble sagt her at Fremskrittspartiet og andre var så opptatt av Arbeiderpartiet, var det nettopp fordi – som jeg sa – det er landets største parti, det er et parti som har ambisjon om å komme i regjering, og det er det selverklærte styringspartiet. Det jeg sitter igjen med etter debatten i dag og i kveld, er at hvis man gjentar «ambisiøs», «seriøs» og «ansvarlig», så blir det en etablert sannhet – det blir ikke noe mer sant for det. Jeg har skjønt at det tydeligvis har sirkulert i Arbeiderpartiets stortingsgruppe i dag at det var det riktig å si, for da ble det liksom ansvarlig og seriøst. Jeg synes ikke det var ansvarlig i det hele tatt – jeg synes det var overraskende at man ikke klarte å prioritere. Det er derfor vi etterlyste Arbeiderpartiet, nettopp for å få prioriteringene, slik at vi kan fortelle det norske folk hva det er vi kan forvente. Isteden ble det det som talsperson Sivertsen sa på radio her tidligere – før de selv kom med sitt: Det må ikke bli slik at NTP blir en lang ønskeliste, med en lang rekke morsomme prosjekter man ikke kan gjennomføre. Nå ser vi hva Arbeiderpartiet selv har levert.
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Før stortingsvalget i 2013 lovte Høyre og Fremskrittspartiet velgerne å gå til krig mot byråkrativeksten. Resultatet er at det nå betales lønn til nesten 8 000 flere statsansatte enn det regjeringen Stoltenberg II gjorde. Det er om lag 1 500 nye byråkratiårsverk i departement og direktorat. I Høyre–Fremskrittsparti-regjeringens forslag til NTP står det at de vil videreføre avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen. Det er ikke særlig ambisiøst når vi nå ser at regjeringens egne reformer tvert om har gitt gigantvekst i byråkratiet. Heller ikke Fremskrittspartiets og Høyres egne medlemmer i komiteen synes å være veldig opptatt av å få satt en stopper for byråkrativeksten. De eneste merknadene i innstillingen til NTP om bekymring for at penger forsvinner til byråkrati og ikke til transportformål, kommer faktisk fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Så krig mot byråkratiet synes nå å ha blitt omgjort til en varm omfavnelse fra Fremskrittspartiets side. Hvorfor er ambisjonene så lave?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Arbeiderpartiet har store ambisjoner og mye vi skal gjøre. Alle de konkrete forslagene vi kommer med, blir akkurat nå kritisert i denne sal av Høyre og Fremskrittspartiet for å være for ambisiøse. Det er merkelig. Representanten skryter av alle reformene – nye veier, rentekompensasjonsordninger for fylkesveier, bompengetilskudd og jernbanereform. Er det én ting vi vet, er det at alle disse reformene også fører til vekst i byråkratiet, og at de byråkratiserer prosesser. Fremskrittspartiet pleide altså å være den største forkjemperen for å gjøre noe med dette. Nå har man spilt fallitt. I partiprogrammet til Fremskrittspartiet for 2017–2021 står det: «Det stadig voksende, offentlige byråkratiet er en trussel mot enkeltmenneskets mulighet for utfoldelse.» For meg virker det ikke nå som om Fremskrittspartiet synes dette er en trussel, men snarere en nødvendighet. Ikke ett ord har Stordalen og hans parti skrevet om dette i innstillingen til NTP. Er det sånn at Fremskrittspartiet holder velgerne sine for narr?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Det må være en målsetting at alle offentlige veier i Norge skal være sikret mot skred. Det handler både om å føle seg trygg når man ferdes langs veiene, og om at framkommeligheten skal være god. Skred forårsaker i dag stor utrygghet og store forsinkelser og problemer for transporten og næringslivet over hele landet, og klimaendringene tyder på at vi vil få et større sikringsbehov i årene som kommer. Høyre- og Fremskrittsparti-regjeringen har ikke i tilstrekkelig grad prioritert skredsikring i de fire årene de har styrt, og de gjør det heller ikke i sitt forslag til Nasjonal transportplan. Derfor har Arbeiderpartiet sagt at man vil prioritere skredsikring høyere. Da lurer jeg på: Hvor viktig mener Senterpartiet at skredsikring av det norske veinettet er?
Karianne O. Tung (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Vi har nå debattert i nesten sju timer, og nesten ingen, med noen få unntak, har vært innom klima, en av de største utfordringene som denne sektoren må bidra til å løse – jeg gjentar: må bidra til å løse. Vi vet at transportsektoren står for om lag 30 pst. av de samlede norske klimautslippene, og tiltak innen transportsektoren er derfor helt nødvendig og avgjørende for å redusere utslippene. Det vil ikke skje av seg selv. Skal bedriftene og den reisende virkelig legge om kursen, trengs det forutsigbarhet og tydelige signaler, og i denne debatten har det ikke vært veldig mange tydelige signaler fra regjeringen. Samferdselsminister Solvik-Olsen er den viktigste klimaministeren foruten klimaministeren selv, og det er en oppgave samferdselsministeren så langt synes å ha liten evne og vilje til å prioritere, når det gjelder både resultater og ambisjoner, i alle fall etter å ha hørt dagens debatt. Trafikkveksten i og rundt de store byene skal tas med kollektivtrafikk, sykkel eller gange. Nullvekstmålet, som verdens ledere har satt som ambisjon for å få ned utslippene, er avgjørende. For å nå nullvekstmålet vil Arbeiderpartiet investere om lag 10 mrd. kr til klima- og kollektivtiltak i storbyene over ti år. Gjennom fire år i opposisjon har vi fulgt opp lovnaden gjennom budsjettforslag, og nå gjør vi det også i vårt forslag til Nasjonal transportplan. Tidligere har Arbeiderpartiet blitt møtt av Høyre og Fremskrittspartiet, som sier at de ikke tror på noe av det Arbeiderpartiet sier om kollektivløftet. Vel, i dagens innstilling har pipa fått en annen lyd. Høyre og Fremskrittspartiet anerkjenner Arbeiderpartiets 70 pst., og det er jeg glad for at de gjør – velkommen etter i å forstå at vi i Arbeiderpartiet gjennomfører det vi lover. Komiteens leder, Nikolai Astrup, spurte tidligere Arbeiderpartiet i debatten om hva som skal ut. Vel – Arbeiderpartiet har lagt fram et seriøst, ambisiøst og ansvarlig alternativ til regjeringen, med tydelige prioriteringer for å beholde og skape nye, lønnsomme arbeidsplasser i hele landet og for å få ned klimagassutslippene. Svaret er at med Arbeiderpartiet i regjering er det skattekuttene til de rikeste som skal ut, mens prioriteringene til fellesskapet skal inn. Tilgang til høyhastighetsnett for alle, en storstilt satsing på kysten og et formidabelt løft for kollektivtrafikken er noe som kommer alle til gode, ikke bare de få. Vi har nå hatt en debatt der Høyre og Fremskrittspartiet har vært mer opptatt av å snakke om Arbeiderpartiets politikk. Det må jo egentlig bety at de ikke er særlig stolte av sine egne resultater og sin egen plan, og det sier vel kanskje sitt. Jeg kan derfor med glede, til alle lyttere som hører på, si at Arbeiderpartiets politikk vil bli gjennomført fra høsten av, nesten uansett hvem vi skal samarbeide med, og med gode samarbeidspartier, som noen er veldig bekymret for, og da skal denne salen nok en gang få muligheten til å diskutere den politikken som landet skal føre.
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Det er positivt at vi har en statsråd som er opptatt av sykkel. Det er en veldig fin satsing vi har sammen på sykkelekspressveier. Jeg har notert meg at Arbeiderpartiet kutter hele 4 000 mill. kr til sykkelekspressveiene, og dermed fratar Tromsø, Buskerudbyen, Nedre Glomma, Kristiansand og Grenland muligheten til å søke om disse midlene. Det er litt vanskelig å skjønne hvorfor Arbeiderpartiet ikke ønsker å være på lag med disse mindre byområdene, men de forsvarer disse kuttene likevel. Synes Fremskrittspartiets representant at den sykkelsatsingen som vi er sammen om, er en forsvarlig og god satsing for å få opp andelen sykkelveier, eller synes man at det hadde vært bedre å gjøre slik som Arbeiderpartiet foreslår – å kutte satsingen til Tromsø, Buskerudbyen, Nedre Glomma, Kristiansand og Grenland?
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Jeg noterer meg at Senterpartiet kutter midlene til E18 Vestkorridoren og skyver første del av prosjektet ut til siste del av siste planperiode. Prosjektet er et viktig tiltak for folk i Bærum og vil gi Bærum og etter hvert Asker mulighet til å drive den samme byutviklingen man fikk i Oslo med Bjørvika og Operatunnelen. Tiltaket vil gi bedre kollektivløsninger og bedre forhold for syklister, noe Senterpartiet sier de vil prioritere i Oslopakke 3. E18 skal ikke bygges ut kun for å bygge vei, men for å gi rom for byutvikling og gode løsninger for kollektivtrafikk og sykkel. Prosjektet gir to av landets mest befolkningsrike områder mindre støy og luftforurensning, det er ekstreme mengder støy og luftforurensning langs deler av dette strekket. Spørsmålet mitt er: Hvorfor unner ikke Senterpartiet to av landets mest folkerike kommuner denne utviklingen?
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Jeg er veldig fornøyd med den nasjonale transportplanen som vi nå leverer, og vi leverer også en løsning nettopp for Glommakryssing. Jeg har vært der og besøkt området, og jeg har også lansert hvordan vi skal finne en god løsning for dette. Det er en lokal uenighet om hvordan det skal gjøres, men det som er viktig med vår NTP, er at vi bidrar til å fullfinansiere alle de prosjektene som vi har prioritert. Vi viser retning, og vi viser hvordan man skal få det til. Arbeiderpartiets opplegg er det vanskelig å finne gode måter å karakterisere. Men når de f.eks. vil framskynde hele 27 prosjekter, som til sammen skal koste over 50 mrd. kr, og så har satt av 5 mrd. kr til dette, er det umulig å skjønne hvordan det skal gå i hop. Det de sier til alle, er: Vi lover dere at alle deres prosjekter skal komme først. Det kommer til å koste 50 mrd. kr., vi har bare 5 mrd. kr. – men stem på oss, så skal vi løse dette. Hvordan dette skal gå i hop, er det helt komplett umulig å skjønne.
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Jeg er veldig positivt overrasket over at representanten har så god innsikt i hvor lang tid jeg brukte på den turen. Det er positivt. Jeg syklet fra Lindesnes til Nordkapp, og jeg fikk følge av hele 60 sykkelklubber. Det var en lang tur. Landet vårt er helt fantastisk, og enda vakrere fra sykkelsetet – for da har man faktisk litt tid til å nyte det landet har å by på. Vi ønsker alle her i salen, tror jeg, at folk skal sykle mer, men enkelte er faktisk ganske redde for å sykle. Man kommer ut blant tungtransport og biler. Det å legge til rette for gode sykkelveier er nødvendig. Sykkelekspressveier er klart et bidrag for å få flere til å føle trygghet til å gjøre det. At Norges største parti her i salen snakker om at flere skal sykle, men samtidig kutter hele 4 000 mill. kr til disse veiene, er for meg komplett uforståelig. De tar fra de minste byområdene for å omdisponere pengene til noe helt annet i de store byene. Hvorfor de skal være fiender med disse småstedene, skjønner jeg ingenting av. Hvorfor de skal være syklistenes fiende, skjønner jeg heller ingenting av.
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Veldig mye av utslippene i Norge kommer fra transportsektoren, og i mitt eget fylke kommer dessverre en høy grad av utslippene nettopp fra transportsektoren. Skal vi lykkes med å nå våre klimamål, ligger nøkkelen – som representanten sier – nettopp i transportsektoren. Her ser vi at en NTP aldri har hatt en større satsing på jernbane. Det skal bli mye enklere å ta toget, og det skal også bli billigere å ta toget. Det har vi sørget for sammen med rabatten vi ga for en liten stund siden. Aldri har en nasjonal transportplan hatt større satsing på kollektivtrafikk i de store byene, og innsatsen forplikter staten til en mangedobling i forhold til den forrige planen. Staten har også tatt et større bidrag til miljøvennlig teknologi. I 2016 bidro Enova med nesten 900 mill. kr til grønn omstilling i transportsektoren. I 2014 var det statlige bidraget gjennom Transnova på bare 90 mill. kr. Det er klart dette og en rekke andre tiltak i sum kommer til å bidra til at vi får ned utslippene i transportsektoren. Får vi dem ned i transportsektoren, kan vi enklere nå våre klimamål.
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Kanskje man ofte ser splinten i andres øye, men ikke bjelken i sitt eget. Man ser jo hva partiet til representanten Eidsvoll Holmås selv gjorde da de satt i regjering. Ett eksempel er hvordan forfallet på jernbanen økte. Når det gjelder hydrogen- og elbiler, er det klart vi må ha begge deler. Men vi vet samtidig at hydrogenbilene ikke har fått det samme gjennombruddet som elbilene har fått. Det er mye lettere å lade en elbil enn en hydrogenbil. Vi vet at kostnadsnivået på hydrogenbilene ligger høyere. Det er klart vi gjør en del vesentlige grep, og vi har gjort en del grep. Det siste vi gjorde, i revidert budsjett, er at vi har bevilget noen symbolske, men allikevel viktige penger til Hydrogenforum på Skedsmo. Det vil nettopp bidra til at fylkeskommunene kan komme sammen og finne gode løsninger for hvordan man kan få til det nettverket av hydrogenstasjoner som man trenger. Samtidig – før det – er det også viktig at vi får en tilstrekkelig mengde biler som er funksjonelle, og prisen på bilene må være lavere, og jeg tror ikke de treffer det norske markedet så godt som elbilene i dag gjør.
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Jeg forsvarer den NTP-en helhjertet og fjellstøtt. Hele 45 pst. av denne NTP-en skal altså gå til jernbanen, og så skal jeg stå og skamme meg over det eller ta kritikk for det. Det er jo et helt urealistisk spørsmål som kommer derfra. Partiet som representanten ønsker å samarbeide med, ønsker å kutte 4 mrd. kr i sykkelsatsingen. Og når vi legger fram tidenes satsing på jernbane, kommer det derfra at det ikke er grønt nok. En erfaring jeg gjorde meg, kanskje også Rasmus Hansson trenger å gjøre seg den erfaringen, er å sykle landet rundt for å se hvor folk bor. Folk bor langt utenfor storbyene, hvor man verken har jernbane, trikk eller T-bane, og dessverre går heller ikke bussen ofte nok. Det er ikke sikkert det er mulig å få til at kollektivsatsingen der skal bli like god. Der er de avhengige av veier. Vi trenger også gode veier. Dårlige veier er bare dårlige veier. Det har ingenting å si for klimaet. Folk trenger også veier. Jeg er veldig fornøyd med at vi leverer 45 pst. av NTP-en til jernbane, og det burde også glede Rasmus Hansson.
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Jeg reagerer en del på Arbeiderparti-representanten Eirik Sivertsens spørsmål, særlig når vi nå altså har tidenes satsing på en NTP, som aldri har hatt større ramme. Den prosentvise andelen som går til jernbane, er 45 pst. av investeringskostnadene og 35 pst. av totalen. Det er en historisk satsing på kollektiv, på sykkel, på vei og også på den helhetlige infrastrukturen. Samtidig vet vi – og her kan pressen gjøre arbeidet selv – hvilken underdekning Arbeiderpartiet har på sitt alternative budsjett. Jeg tror estimatet som foreligger her nå, er et spenn mellom 120 og 160 mrd. kr., dersom det stemmer. Statsråden kan eventuelt redegjøre for det. Mitt spørsmål til statsråden er: Dersom det mot formodning skulle bli et regjeringsskifte, hva er det som egentlig er truet når det gjelder NTP-en – hvis man legger inn at flertallet da skal bestå av Arbeiderpartiet, Senterpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne? Hva er det velgerne risikerer når det gjelder NTP-en, dersom så skulle skje?
Abid Raja (Venstre), 2017-06-19:
Jeg vil ta et litt større perspektiv og tenke på hva vi egentlig diskuterer. En stund etter at vi hadde framforhandlet, kommet til enighet om og lagt fram Nasjonal transportplan, var Eirik Sivertsen – tror jeg det var – på Dagsnytt 18 den 5. april 2017 og snakket om at samferdselsløftene måtte komme innenfor en troverdig og realistisk ramme. Han harselerte da med at NTP nå ble en ønskeliste over morsomme prosjekter og ikke en strategisk plan. Dette var altså dyrt, veldig mye penger: 1 000 mrd. kr. Så legger Arbeiderpartiet fram sin egen plan, og i stedet for eventuelt å kutte i disse 1 000 mrd. kr, legger de på ytterligere. Det er der debatten egentlig er. Vi har en del kritiske bemerkninger til Arbeiderpartiets forslag. Hovedkritikken går ut på at etter at man har summert opp alle prosjektene – jeg skal ikke kalle det en ønskeliste over morsomme prosjekter, som ikke er en strategisk plan – mangler det 120–160 mrd. kr. Det er Arbeiderpartiets underdekning. Mange av oss er ute og sier at Jens Stoltenberg tok med seg kalkulatoren da han dro til Brussel, vi sier at dette hadde aldri skjedd under Stoltenbergs tid, og vi roper på representanten Gahr Støre: Hvor er han? Hvordan kan han la dette skje? Han som ønsker å bli statsminister, må jo sørge for å presentere et realistisk alternativ. Dette er pinlig overbudspolitikk og lar seg ikke finansiere. Det er grenser for hvor mange ganger man kan bruke penger fra skatteøkninger til gode formål, osv., osv. Dette er det vi har sagt. Så gikk representanten Gahr Støre opp på talerstolen, og vi forventet at vi skulle få et godt nok svar på dette – på hvordan denne underdekningen kunne skje, og hvordan dette henger i hop. Han startet med noen morsomme utsagn om at han var Harry Potter, at samferdselsministeren var Humlesnurr, og at han hadde tryllet vekk både det ene og det andre. Det var litt vanskelig å skjønne hvorfor opposisjonens leder, Arbeiderpartiets leder, i stedet for å svare på hvordan de har tenkt å få denne rammen til å gå opp – de mangler 120–160 mrd. kr – gjorde dette til en slik humorgreie med harselas om at samferdselsministeren alltid løfter fram Arbeiderpartiet, og om at det gikk biler og trikker også under Arbeiderpartiets tid, osv., osv. Jeg håper noen fra Arbeiderpartiet kan svare før denne debatten tar slutt, for den har vært litt tam, hvis det går an å si det. De har fremdeles ikke svart på hvordan de har tenkt å dekke dette inn. Det er ganske konkret: De har foreslått prosjekter for over 50 mrd. kr, og så sier de at det skal dekkes inn med 5 mrd. kr – hvordan skal dette gå i hop? De snakker om at de skal framskynde intercity, som skal koste over 20 mrd. kr, og de har en inndekning på rundt 2 mrd. kr på det – hvordan skal dette gå i hop? Det er greit – før debatten tar slutt – at vi får vite hvordan Arbeiderpartiet har tenkt at den alternative nasjonale transportplanen de har lagt fram, skal gå i hop økonomisk.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Som vi hører, er Kristelig Folkeparti stort sett fornøyd med den transportplanen som er lagt fram her, og den politikken som føres. Men når det gjelder ett område, som representanten Grøvan også var inne på i innlegget sitt, er jeg veldig spent på om representanten Grøvan er fornøyd, og det er kystsatsingen. Som vi ser, er den nedprioritert og forskjøvet til siste periode. Det betyr bl.a. at mange viktige farledsprosjekter og fiskerihavner ikke får sin oppstart før om kanskje seks–tolv år. Et av prosjektene er i representanten Grøvans egne hjemtrakter, som må vente til langt ut i perioden. Jeg hører at dette skal løses med en forskuttering, men det går vel ikke an å forskuttere seg bort fra alle satsingene. I tillegg vet man også at man skal legge dette ansvaret til regionene etter 2020. Spørsmålet mitt til Kristelig Folkeparti er: Er man fornøyd med den kystsatsingen som vi ser i denne NTP-en? Et oppfølgingsspørsmål knyttet til forskutteringen som de snakker om, kan være: Skal staten ta regningen for merkostnaden knyttet til denne forskutteringen?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Representanten Grøvan snakket i sitt innlegg også mye om usikkerhet. Det vil det jo nettopp være med en slik ordning, hvor man faktisk ikke vet hvem som skal betale, og om man skal flytte ansvaret til noen andre når dette skal tre i kraft. Representanten Grøvan var inne på Nye Veier. Jeg vet ikke hva han har lest i vårt opplegg som har skapt usikkerhet rundt Nye Veier og Arbeiderpartiet. Det vi har sagt noe om, er organiseringen, ikke prosjektene. Det er en annen ting jeg også vil utfordre Kristelig Folkeparti på: Statsråd Solvik-Olsen stoppet bruken av streknings-ATK tidlig i denne perioden og ble instruert av Stortinget til å ta det i bruk igjen. Etter mye om og men har man begynt å ta det i bruk igjen, men jeg registrerer at det samme partiet fortsatt ikke vil ha streknings-ATK, og heller ikke er med på den merknaden som står i innstillingen til NTP-en. Jeg ser sågar at de er ute i media og forsøker å stoppe nye prosjekter. Er Kristelig Folkeparti fornøyd med måten man håndterer dette med streknings-ATK på i regjeringen?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Jeg har behov for å minne om at den økte samferdselssatsingen vi har hatt i denne perioden, faktisk er etter et forslag fra Stoltenberg-regjeringen i 2013. Når man hører debatten i dag, kan det høres ut som om Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har dratt fram sin egen NTP-plan, men slik er det ikke. Om bredbånd: Det er bra at man endelig gjør noe med gravekostnadene, noe som forhåpentligvis gir billigere utbygging. Men dette alene vil ikke gjøre de ulønnsomme prosjektene lønnsomme, slik denne regjeringen tror. I snart fire år har Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen ikke løftet fram de ulønnsomme prosjektene, og det er kommet en veldig grei avklaring i dag om at de heller ikke vil gjøre det de neste årene. Det bør folk ha med seg inn i valgåret. Jeg er veldig glad for at en samlet komité vil legge inn statlige bevilgninger til flyplassene i både Bodø og Mo i Rana. Det er også gledelig at man ønsker en snarlig oppstart av flyplassen i Mo, og at man åpner for lokale midler til en forskuttering. Dette står en samlet komité bak, så da ser vi fram til fortgang. Vi er litt uenige om hvor stort bidrag staten skal inn med. Her mener Arbeiderpartiet og Senterpartiet at det er et statlig ansvar å finansiere og drive flyplassen. Det er også bra at en samlet komité vil opprettholde flyplasstrukturen på Helgeland. Så vil jeg sende en takk til Høyres Odd Henriksen, som dro oss gjennom samferdselssatsingen i Nordland, som viser at Stoltenbergs transportplan har gitt resultater. Det er også bra at en samlet komité vil ferdigstille E6 Helgeland nord opp til Saltfjellet nå og ikke vente i seks–ti år, som regjeringen foreslår. Det ville gitt en økt kostnad på anslagsvis 230 mill. kr. Når det gjelder E6 Helgeland sør, Kappskarmo–Brattås–Lien, er det viktig at dette blir startet opp i 2018. Jeg synes det er skuffende at ikke denne avklaringen kunne komme allerede i behandlingen i dag – at man må avvente de årlige budsjettene. Så til kystsatsingen. Her er det et stort skille mellom NTP-forslaget og Arbeiderpartiets forslag. Regjeringen svikter kysten og satsingen på farleder og fiskerihavner. De har kun tre og en halv fiskerihavn inne de seks første årene. Dette er dramatisk for kysten, og det vil vi gjøre noe med. Derfor har vi framskyndet mange av prosjektene og økt bevilgningen totalt med 4,9 mrd. kr. Helt til slutt: Jeg er også bekymret for de økte avgiftene på gods på jernbane. Her ligger det inne forslag om å øke kjørevegsavgiftene. Det vil berøre flere bedrifter, ikke minst på Nordlandsbanen til Rana Gruber. Dette er å gå i feil retning hvis man vil ha mer gods på bane og sjø.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Jeg har lagt merke til at statsråden fortsatt er i salen, men han har sluttet å følge med på hva som sies fra talerstolen. Det får være hans utfordring. I hvert fall har de forsøkt å snakke ned Arbeiderpartiets forslag i hele dag. Det får de bare gjøre, men dette kan i hvert fall være en klar melding fra Arbeiderpartiet: Vi er klare til å ta over regjeringskontorene. Vi er også klare til å ta over samferdselskontorene og vise at det vi har lagt inn i transportplanen vår, skal vi også styre på og levere på. Vi har forsøkt å prate fram våre saker her i dag. Vi har snakket om kysten, der det i regjeringens opplegg mangler satsing på havner og farleier, vi har snakket om skredsikring, som ikke har fått den ønskede økningen, vi har snakket om bredbånd og digitalisering, vi har snakket om økt satsing til byene, og vi har snakket om økt satsing på enkeltprosjekt. Og i hele i denne tiårsperioden har vi støttet forslagene som har ligget her, enten det har vært 80-sone, 90-sone eller 110-sone, så å prøve å lage en svart-hvitt-debatt om det er bomskudd. Så vil jeg bare bruke ti sekunder på å takke for samarbeidet gjennom fire år og ønske alle sammen en fortreffelig sommer, hvor man lader opp batteriene til – forhåpentligvis – nye folk i regjeringskontorene.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-19:
Regjeringa har med denne NTP-en lagt fram den mest ambisiøse planen nokon gong. I tillegg er inneverande NTP overoppfylt etter fire år ved roret. Dette er viktig for utvikling i alle delar av landet, og vi må leggje forholda til rette for god og effektiv transport. Korleis ser representanten Grøvan på satsinga i hans eigen landsdel, Sørlandet?
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-19:
Eg har registrert at representanten Raja er ein ivrig syklist –sist då han sykla Noreg på langs sommaren 2015. Etter 28 dagar på sykkelsetet og kontakt med ei rekkje sykkelklubbar, antek eg at kanskje Raja er den som har best grunnlag blant komitémedlemmane for å sjå behovet til dei syklande. Kva synest Raja om at Arbeidarpartiet no ynskjer å kutte 4 mrd. kr i sykkelekspressvegar? Kva meiner han dette vil kunne resultere i?
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-19:
Regjeringa gjennomfører tidenes satsing på veg, bane og kollektivtransport. I tillegg er inneverande NTP overoppfylt etter fire år ved roret. Vi gjekk til val på 20 mrd. kr meir, 2 mrd. kr i året, og det har vi innfridd – 10 mrd. kr meir og 15 mrd. kr i effektivisering på fire år. Vi skulle likevel ha ønskt at ei rekkje prosjekt var blitt bygde i går: Vikafjellet, Strynefjellet, Romarheimsdalen, E39, E134, rv. 7, E16 Voss og òg ferdigstilt Filefjell. Men av alle i denne salen er vel Arbeidarpartiet og Senterpartiet trass alt av dei som har hatt flest sjansar til å vise korleis infrastruktur kan byggjast raskt og effektivt. Etter åtte år med gigantiske vedlikehaldsetterslep og manglande oppstart av nye, etterlengta infrastrukturtiltak – kan vi då, vi frå andre parti, media og veljarar, feste lit til at no skal alt kome først, utan at det blir vist til korleis ein tenkjer å gjere det? Store delar av løfta skal takast gjennom effektiviseringa, men kva slags effektivisering? Eg har ikkje registrert nokon nye, konkrete eksempel frå Arbeidarpartiet på korleis dette skal gjennomførast, og våre effektiviseringstiltak, som allereie viser gode resultat, skal takast bort. Dersom Arbeidarpartiet får sjansen – er dette då av prinsipp? I tillegg til storsatsing på veg, bane og kollektivtransport viser denne regjeringa evne til å sjå moglegheitene som teknologi og digitalisering vil kunne gje. Med storsatsing på ITS og ein eigen ekom-plan med eit investeringsnivå på 10,7 mrd. kr i fjor vil regjeringa sikre eit heilskapleg og effektivt transportnett òg for digital kommunikasjon. Intensjonen med NTP har aldri vore ei liste over draumar og gode hensikter. NTP er meint å skulle vere ein plan som sikrar langsiktigheit og nettopp òg effektivitet, vel å merke dersom han blir brukt som opphavleg tenkt, og ikkje undergraven, slik Arbeidarpartiet no gjer ved å bruke planen som eit valkampstunt. Dersom alt skal kome først utan at det blir vist til korleis, kan det vanskeleg oppfattast som noko anna enn tomme løfte. Senterpartiet hadde samferdselsministeren frå 2005 til 2013. Før var det stort sett Arbeidarpartiet som hadde denne posten. Men ein greidde ikkje å få sett i gang planlegging av ny veg og bane på f.eks. E16 Arna–Voss, sjølv om utfordringane var velkjende. Konklusjonen om trasé blei ikkje fatta i tide, og null kroner låg inne i den førre NTP-en. Denne regjeringa er faktisk den første til å stake ut kursen for eit nytt prosjekt på dette strekket, K5-alternativet med ny veg og bane, og vi legg opp til å investere 15 mrd. kr i planperioden. Ikkje veit eg – planperiodar betydde kanskje ikkje så mykje før? Eksempelvis var E39 Svegatjørn–Rådal prioritert i NTP-en i både den første og den andre perioden til Arbeidarpartiet, men ikkje sett i gang før Høgre og Framstegspartiet tok over i 2013. Vi tek mål av oss til å fortsetje dette arbeidet, slik vi har gjort desse fire åra, der vi overoppfyller NTP. Det tenkjer vi òg å gjere med den komande NTP-en.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-19:
For Nordhordland og nordre del av Bergen er det eitt vegstrekk ein har venta ekstra lenge på. I over 20 år har ein sett aukande trafikk og tal på ulykker, kø, kork og kaos, utan at vegstrekket har fått ei løysing. E39 Vågsbotn–Klauvaneset står i dag med gamle, utdaterte planar. Nye, tenlege planar må på bordet før det kan gjerast noko. I lokalmedia har det stått å lese at vegstrekket ikkje var med då regjeringspartia Høgre og Framstegspartiet og støttepartia Venstre og Kristeleg Folkeparti i vår la fram sitt framlegg til Nasjonal transportplan, men det er trass alt slik at for at ein skal kunne starte bygging, må ein aller først vite kva ein skal byggje. Manglande handlekraft har gjort at tunnelen har blitt lagt på vent i så mange år at han blei fullstendig utdatert, og eg meiner at mange må ta del i skulda for at ny veg ikkje har kome på plass for lenge sidan. Men eg opplever no stor vilje, både frå regjeringa og ikkje minst lokalt, til at ein skal vere konstruktiv og sikre rask planlegging for ny løysing. Eg er òg glad for å sjå at det er ein samla komité som viser til behovet for rask planlegging her, og at det må planleggjast i samanheng med Arna–Vågsbotn, som i dag er ein del av E16. Eg registrerer at Arbeidarpartiet har valt å leggje inn ein tilleggsmerknad der dei seier at det bør vere mogleg med ein endå tidlegare byggjestart. Det hadde vore flott dersom det var noko konkret dei viste til, men dessverre er det, ut frå kva eg kan sjå, ein standardfrase som er lagd inn i ei rekkje andre prosjekt òg, utan ei einaste ekstra krone. Og når alt skal kome først, utan at det blir vist til korleis ein har tenkt å løyse det, kan det vanskeleg oppfattast som noko anna enn tomme løfte. I stortingsperioden har regjeringa og samarbeidspartia overoppfylt Nasjonal transportplan med god margin. Forfall er snudd til fornying på både veg og jernbane, der vedlikehaldsetterslepet no går ned. Og når det gjeld E39 Vågsbotn–Klauvaneset, må ny trasé aller først planleggjast, og deretter skal traseen byggjast. Høgres mål er å halde fram med arbeidet, slik vi har gjort desse fire åra, og vi tenkjer å overoppfylle òg den komande NTP-en.
Torill Eidsheim (Høyre), 2017-06-19:
Arbeidarpartiet har prøvd å kalle seg den store forsvararen av digital infrastruktur. Det er interessant, for dei er faktisk i ferd med å bruke meir tid på dette i dag enn dei gjorde under behandlinga av Digital agenda. Eg set pris på engasjementet, sjølv om det kjem litt seint. Høgre–Framstegsparti-regjeringa har vist stor handlekraft og har vore ein god tilretteleggjar for effektiv utbygging, òg av det digitale. For første gong inneheld NTP ein stor bolk om ITS, som tek høgd for at ny teknologi skal få lov til å vere ein viktig bidragsytar til auka effektivitet og til at vi når dei transportpolitiske måla våre. Vi har i dag ikkje fasitsvara for transportsystemet for framtida, men vi anar konturane av ei transportframtid som er radikalt annleis.
Helge Orten (Høyre), 2017-06-19:
Jeg oppfatter det slik at Senterpartiet ønsker å videreføre satsingen på fergefri E39. Vi deler ambisjonen om en opprustet og fergefri E39, men ser at det kan bli krevende å gjennomføre slik det var tenkt, innen 2033. Derfor begynner vi med de prosjektene som gir størst effekt, og som bygger sterke bo- og arbeidsmarkedsregioner og legger til rette for vekst og verdiskaping. Vi snakker om Rogfast i Rogaland, Hordfast i Hordaland og Møreaksen og etter hvert Hafast i Møre og Romsdal. Senterpartiet går løs på denne utfordringen med å kutte 4 mrd. kr i Hordfast. Spørsmålet mitt blir da: Hvordan har Senterpartiet tenkt å gjennomføre fergefri E39 når de skal samarbeide med parti som er imot prosjektet, og det eneste bidraget de selv har i forbindelse med denne NTP-en, er å kutte 4 mrd. kr i Hordfast?
Helge Orten (Høyre), 2017-06-19:
Jeg har lyttet meg gjennom mange innlegg i løpet av dagen, og jeg tror faktisk jeg nå har klart å komme meg igjennom bortimot alle de 27 veiprosjektene som Arbeiderpartiet har lovt å framskynde. De skal altså framskynde 27 veiprosjekt til en verdi av over 50 mrd. kr – ved å bruke 5 mrd. kr. Det er et interessant regnestykke, som ikke går i hop. I tillegg har flere av representantene sagt at vi skal ha ferdig intercity innen 2030. Det koster 27 mrd. kr utover det som ligger inne i dag – det settes av 2 mrd. kr til formålet. I min enkle verden mangler vi da 25 mrd. kr for å klare det. Det henger heller ikke i hop. Så skal Arbeiderpartiet ha ferdig ferjefri E39 i løpet av 20 år – opprettholde den ambisjonen. Det koster titalls milliarder kroner. Jeg ser at det blir vanskelig å gjennomføre. Jeg deler ambisjonen, men jeg tror neppe at 20 år er en realistisk framdriftsplan. Her blir det altså skapt et bilde av at vi kan gjennomføre og framskynde en masse prosjekt det ikke er lagt inn finansiering til, og da blir denne ambisjonen kun en ønskeliste. Da blir det å velge og vrake: Hva skal ut, og hva skal eventuelt gjennomføres? Hva kan en stole på av de løftene som er gitt av Arbeiderpartiet i denne debatten? Ut fra det jeg kan bedømme, er det ingen av disse prosjektene jeg nå kan stole på blir gjennomført på en god måte – når alt er satt i spill. Så til kostnadseffektivisering. Det er et godt formål og et godt tiltak. Det er nettopp derfor vi gjennomfører mange reformer i transportsektoren, som jernbanereformen og etablering av Nye Veier – for å se på nye måter å gjøre ting på, se på nye måter å få ned kostnadene på, bygge raskere og mer effektivt. Hvem er det som stemmer imot? Jo, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV stemmer imot disse reformene. Da kan vi stå og snakke om kostnadskontroll og kostnadsreduksjoner, men når en ikke er villig til å ta grep og tenke nytt for å få det til, blir det litt hult. I tillegg har Arbeiderpartiet og Senterpartiet lagt inn 15 mrd. kr til effektiviseringstiltak i sin finansieringsplan. Hva er det for noe? Jeg har enda til gode å høre fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet hva disse effektiviseringstiltakene er. De må gi oss noen konkrete eksempler på hva en har tenkt å gjennomføre for å effektivisere i sektoren – når en stort sett stemmer imot det vi foreslår. En liten visitt innom sjøtransporten. Vi deler en sterk ambisjon om å flytte mer gods fra vei til sjø. Derfor legger vi til rette for 2 mrd. kr til havnetilskudd, vi legger til rette for en incentivordning med 1,7 mrd. kr, vi legger til rette for avgiftsreduksjoner på 0,9 mrd. kr – og en del andre tiltak via Enova. Vi bygger Stad skipstunnel. Det er ikke mulig å påstå at det ikke er en satsing på skipstransporten, at det ikke er en satsing på å flytte gods fra vei til sjø.
Helge Orten (Høyre), 2017-06-19:
Jeg tar ordet for siste gang i dag – sannsynligvis. Jeg la merke til en uttalelse fra representanten Sivertsen, der han hevdet at Nasjonal transportplan ikke er et budsjett. Nei, det er jeg helt enig i, det er ikke et budsjett. Men vi bør behandle den og inndekningen av den som om den skulle vært et budsjett, for tallene må henge sammen. Det er det som har vært vår kritikk av Arbeiderpartiet i dag, nemlig at det ikke henger sammen – alle de løftene som Arbeiderpartiet foreslår, er ikke finansiert. Ergo er det vanskelig å feste lit til det som blir lagt fram av det partiet. Helt til slutt skal jeg bare sende en liten hilsen ned til Sørlandet og til representanten Omland, som snakket så varmt om de to OPS-prosjektene som er gjennomført på Sørlandet. Der er jeg helt enig – jeg støtter helhjertet opp om det skrytet som de to OPS-prosjektene har fått. Jeg vil håpe at representanten Omland og resten av Arbeiderpartiet vil støtte også framtidige OPS-prosjekter og bruke muligheten til å gjennomføre raskere og bedre. Det er vi helt enige om. Takk for en god debatt.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Det blir en replikk fra Akershus-representanten Myrli til Akershus-representanten Raja om en viktig Akershus-sak, nemlig ny bro over Glomma på rv. 22 i Fet, såkalt ny Glommakryssing, som jeg har sett at representanten Raja også har uttalt seg om. Dette er en av de store sakene i regionen, et område med store trafikale problemer i dag. I den forrige nasjonale transportplanen lå det inne bevilgninger til ny Glommakryssing fra 2018. Samferdselsminister Solvik-Olsen har fra talerstolen her i salen sagt at med det opplegget kunne ny bro stå ferdig i 2024. Nå utsetter flertallet, med Raja i spissen, ny Glommakryssing med bevilgning i beste fall fra 2024, altså flere års forsinkelse. Spørsmålet mitt er rett og slett: Er Raja fornøyd med det han har fått til hva gjelder ny Glommakryssing?
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
En av vår tids store saker er kampen mot ekstremisme. Tor André Johnsen tok det til nye høyder i dag da han snakket om bompengeekstremisme. Hans store sak er åpenbart kampen mot bompengeekstremisme. La meg også si noen ord om Oslopakke 3 og revideringen av den, som vi også har til behandling i dag som en av mange saker vi nå debatterer sammen med Nasjonal transportplan. For en del tiår siden så framsynte kommune- og regionpolitikere i Oslo og Akershus at en måtte gjøre noe med trafikksituasjonen i hovedstadsområdet. Vi fikk Oslopakke 1, eller bare Oslopakken, som den opprinnelig het, som var en pakke for utbygging av hovedvegsystemet i Oslo-området. Så fikk vi Oslopakke 2, som var en pakke for utbygging av kollektivtrafikken. Og så fikk vi Oslopakke 3, som var en samlet plan, en helhetlig pakke, for utbygging av transportsystemet i hovedstadsregionen, og der nå også driften av kollektivtrafikken er inne. Nå ser jeg at Tor André Johnsen har gått, men det er grunn til å minne om at Fremskrittspartiet har vært imot alle disse pakkene, og Fremskrittspartiet har vært imot alle tiltakene som er gjennomført i Oslo og Akershus som en del av de pakkene. Hadde Fremskrittspartiet nådd fram med motstanden mot de tre Oslo-pakkene, hadde vi fortsatt stått i kø nedover Vålerenga eller i kø over Rådhusplassen. De fleste av oss er både litt bilister og litt kollektivreisende. Det er hele poenget, vi må se det i sammenheng. Det er ikke enten vei eller kollektivtrafikk, vi må ha litt av begge deler. De siste årene har det blitt en stor bedring i kollektivtilbudet i Oslo og Akershus. Hvorfor har det det? Jo, fordi det nå brukes penger fra bomringen også til drift av kollektivtrafikken. Det var selvsagt Fremskrittspartiet imot. Vi skal prise oss lykkelig over at det ikke har vært Fremskrittspartiet som har bestemt dette i Oslo og Akershus de siste årene, men at det har vært andre partier som har ledet an i utviklingen, noe også Nils Aage Jegstad viste til. Helt til slutt vil jeg si at en av de vegstrekningene som nå skal bygges – eller «parsell» tror jeg nesten jeg kan kalle det, for det er ikke store biten – som en del av Oslopakke 3, er den såkalte omkjøringsvegen i Nittedal, den som kalles rv. 4 Kjul–Rotnes. Der sa samferdselsministeren først at han ikke ville bidra med sin andel, 20 pst., men en enstemmig transportkomité slår nå fast at staten skal bidra med sine 20 pst.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Det er åpenbart tida for takketaler. Noen sier det har vært en god debatt. Jeg vet ikke om debatten har vært så veldig god. Noen deler av den har vært bra, men det har også vært en rar debatt, og det skyldes først og fremst innlegg fra mange av regjeringspartienes representanter, som utelukkende – i hvert fall i veldig stor grad – har snakket om Arbeiderpartiets alternative forslag. Det er veldig vanskelig å få til politiske debatter om digitalisering og bredbånd, om kystsatsing, om klima og storby og om de temaene vi har tatt opp i innstillingen. Så vil jeg også si at jeg synes det er litt trist at vi har en samferdselsminister som er så lite opptatt av å prate om framtida, som har en så lite konstruktiv tilnærming til debatter i Stortinget, og hvor alt som blir tatt opp, oppfattes som kritikk av regjeringen. Det er ikke det, men det er et ønske om å trekke opp politiske debatter, men det er dessverre vanskelig å få til med samferdselsministeren.
Sverre Myrli (Arbeiderpartiet), 2017-06-19:
Jeg tror nok det er gjengs oppfatning i stortingssalen nå at Fremskrittspartiets stortingsgruppe og Fremskrittspartiets parlamentariske leder har satt Stortinget i en svært vanskelig situasjon. Det er en avtale partiene imellom, og antakeligvis har det vært sånn i alle år, om at når Stortinget skal fordele plasser i ulike internasjonale delegasjoner, fordeles antall plasser hvert parti har krav på, og så utpeker partiene selv hvilke representanter som skal bekle hvilke verv i ulike delegasjoner. De andre partiene blander seg i utgangspunktet ikke inn i det. Men det er et system som er basert på tillit partiene imellom, og det er et system som er basert på at partiene ikke bruker den ordningen og det systemet vi er enige om, til å trekke inn andre partimessige forhold. Jeg tror aldri jeg har vært med på – og ingen andre her heller, antakeligvis – at Stortinget har oppnevnt noen andre til delegasjoner enn det partigruppene har foreslått. Det har valgkomiteen og Stortinget, så vidt jeg vet, bestandig forholdt seg til. Men så må jeg samtidig si at jeg heller aldri har vært med på det som nå skjer, at en partigruppe ønsker å straffe en av sine egne representanter som har stemt imot partiet i en sak, to dager før Stortinget går fra hverandre. Hvis ikke Fremskrittspartiets gruppe og Fremskrittspartiets gruppeleder, som har satt Stortinget i denne håpløse situasjonen, skjønner det, ber jeg innstendig om at Fremskrittspartiet og parlamentarisk leder Nesvik setter seg inn i den vanskelige situasjonen vi andre nå er i. For på den ene siden ønsker vi selvsagt ikke å endre det systemet at partiene selv utpeker sine representanter, men det som nå skjer, kan vi heller ikke være med på. Jeg må si at da dette begynte å rulle i pressen i helgen, trodde jeg i grunnen ikke på det jeg leste, at det rett og slett var en straff for representanten Godskesen fra hennes parti. Jeg trodde ikke på det, kunne ikke ane at det var situasjonen, men etter å ha hørt Godskesen selv skjønner jeg at det er det som er situasjonen. Og det mener jeg faktisk ikke er mulig for Stortinget å være med på. Det er én måte å ordne opp i dette på, det er én eneste måte vi kan gå fra hverandre her i kveld, eller i natt, med hevet hode og si at dette fant vi en løsning på, og det er at Fremskrittspartiet ordner opp i det og trekker begge forslagene, og at valgkomiteens innstilling dermed også trekkes og ikke lenger har relevans. Hvis ikke har Fremskrittspartiet satt Stortinget i en håpløs situasjon.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-19:
Jeg vil gjerne gå videre på representantene Grøvan og Rajas litt surrealistiske passiar om klimaeffekten av Nasjonal transportplan. Venstre er jo et parti som har slått fast at 40 pst. av utslippene i ikke-kvotepliktig sektor skal kuttes i Norge. Og svaret på Grøvans spørsmål er at NTP, i den versjonen som Grøvan og Raja går inn for, kutter 15 pst. Hvordan forsvarer representanten Raja å gå inn for en nasjonal transportplan som styrer norsk transportsektor de neste ti årene – helt fram til 2030 – og som kutter bare 15 pst., når vi skal ha kuttet 40 pst. i transportsektoren?
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-19:
Vi vil gå akkurat like langt i å presse Arbeiderpartiet i miljøvennlig retning som vi vil gå i å presse Høyre i miljøvennlig retning. Og jeg er trygg på at dersom Miljøpartiet De Grønne kommer på vippen på Stortinget, er det å sette oss på vippen på Stortinget det beste valget miljøvelgerne i Norge kan gjøre, for da vil vi stille krav som gjør at realitetene synker inn både i Arbeiderpartiet og i Høyre, at man må forholde seg til et parti som virkelig vil endre miljøpolitikken, og som vil gjennomføre den politikken som Høyre og Arbeiderpartiet lover. Det er essensen i det Miljøpartiet De Grønne gjør – ikke en ellevill revolusjon, men å holde andre partiers, de store partienes, løfter. Vi kommer til å være akkurat like ambisiøse på Stortinget som vi er i Oslo, og resultatene vi har fått til i Oslo, har jo vært aldeles strålende. Det betyr at framtida for norsk samferdselspolitikk også er veldig god, dersom Miljøpartiet De Grønne får anledning til å hjelpe Høyre og Arbeiderpartiet litt fortere fram i framtida.
Rasmus Hansson (Miljøpartiet De Grønne), 2017-06-19:
I den grad representanten Jegstad har tatt en titt på budsjettet vårt, så brukes den samme ramma, 1 000 mrd. kr, som det regjeringen legger fram. Vi flytter totalt på drøye 200 mrd. kr, hvorav snaue 170–180 mrd. kr er fra veier til jernbane. Det betyr at det blir veldig mye penger igjen til veier. Det blir mer igjen til rassikring og skredsikring på veier, og det blir mye igjen til å gjøre veinettet bedre over hele landet, der det er behov for det. Men det som er hovedretningen for norsk samferdselspolitikk, er et mer effektivt kollektivsystem og et veisystem som baserer seg på den teknologiendringen som kommer til å komme, og ikke på å asfaltere seg inn i en framtid hvor det ikke blir behov for den asfalten og vi sitter igjen og angrer på all naturen, all matjorden og alle hagene som vi har ødelagt.