Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2005-12-01:
Et av hovedmålene i justispolitikken er å skape et trygt samfunn for innbyggerne. Heldigvis er det også slik at de fleste av oss føler vi har stor grad av trygghet i hverdagen. Mediebildet den siste uken har likevel vært en dramatisk påminnelse om at denne opplevelsen ikke deles av alle. Den deles ikke av de familiene og pårørende som har opplevd drap på en av sine nærmeste som etter alt å dømme er begått av et annet familiemedlem. Den deles heller ikke av de mindreårige asylbarna som vi frykter er ofre for menneskehandel, en gruoppvekkende hendelse i et ungt menneskeliv. For å skape og opprettholde et samfunn der innbyggerne føler trygghet, må vi tenke aktiv forebygging. Forebyggende arbeid og trygghet for den enkelte sikres best gjennom gode familierelasjoner, vennskap og et trygt oppvekstmiljø. I budsjettinnstillingen skriver regjeringspartiene at styrkingen av kommuneøkonomien er et viktig kriminalitetsforebyggende bidrag. Men jeg tror det er svært viktig å være bevisst på at f.eks. foreldres omsorgssvikt ikke alene rettes opp gjennom offentlige budsjetter. Skal en derimot lykkes med forebyggende arbeid fra det offentlige, er det avgjørende med et godt tverretatlig forvaltningssamarbeid og samarbeid med frivillige organisasjoner på lokalt plan. Jeg vil benytte anledningen til å gi den forrige justisministeren ros for å ha fokusert nettopp på disse problemstillingene. I 2003–2004 satte Justisdepartementet i gang et prøveprosjekt «Snu unge lovbrytere i tide – et felles ansvar for stat, kommune og lokalsamfunn». Dette prosjektet drives i samarbeid med Barne- og familiedepartementet, Utdannings- og forskningsdepartementet, Arbeids- og sosialdepartementet, Helse- og omsorgsdepartementet og Kommunal- og regionaldepartementet og er etablert i erkjennelse av at det er påkrevd med felles innsats fra de ulike samfunnssektorer, som rettsvesen, helsevesen, skole, barnevern, det sivile samfunn og nærmiljø, for å ha mulighet til å lykkes med å bekjempe barne- og ungdomskriminalitet. I august la Bondevik II-regjeringen fram en omfattende handlingsplan mot barne- og ungdomskriminalitet. Jeg håper den nye justisministeren sammen med sine regjeringskolleger vil videreføre dette viktige arbeidet og ikke tro at man kan bevilge seg bort fra disse problemene ved å fylle opp et svømmebasseng eller to. Det er en realitet at barn også i Norge utsettes for vold og seksuelle overgrep. Overgrepene begås ofte av personer som står i et ansvars- og omsorgsforhold til barnet. I vår vedtok Stortinget et eget straffebud mot barnepornografi. Barn har et særlig behov for vern. Gjennom en klar og tydelig lovbestemmelse er barnas vern styrket. Men vi har dessverre ennå en lang vei å gå før vi kan føle oss trygge på at barn får være barn, og at vi unngår at barn får sine liv ødelagt av overgrep. Vi vet at ordningen med dommeravhør og observasjon av barn ikke fungerer tilfredsstillende. Vi vet også at Nye Kripos’ arbeid med overgrep mot barn ikke gir nødvendig spisskompetanse i alle politidistrikter når det gjelder etterforskning av saker vedrørende overgrep mot barn. Derfor er det fortsatt behov for å styrke barns rettssikkerhet i Norge. I fjorårets budsjett ble regjeringspartiene og Fremskrittspartiet enige om å be Regjeringen vurdere et pilotprosjekt i Norge tilsvarende Barnas Hus på Island. Gjennom budsjettvedtaket i Stortinget i dag bevilges det også penger til å starte dette prosjektet – et vedtak et enstemmig storting står bak. Politiet står utvilsomt overfor store utfordringer. Etaten fikk et betydelig løft i årets statsbudsjett, som videreføres også til neste år. Et sterkt og synlig politi er en av de viktigste forutsetningene for et trygt samfunn. Vi trenger en grundig debatt om utviklingen av norsk politi i framtiden, og jeg ser derfor fram til Stortingets behandling av politirollemeldingen. Høyre er særlig opptatt av hvordan oppgavefordelingen i politiet skal være for å sikre et aktivt og operativt politi. Vurderingen av hvilke oppgaver som kan overføres til personell uten politiutdannelse, er interessant med tanke på en best mulig utnyttelse av politiressursene. Det er derfor med stor skuffelse vi registrerer at dette ikke er en hovedsak for regjeringspartiene. Allerede før prøveprosjektet med fangetransport er fullført og evaluert, har statsråden varslet at prosjektet skal stanses; dette til tross for at erfaringene så langt er entydig positive hos de involverte partene. Kampen mot alvorlig organisert kriminalitet har vært høyt prioritert de siste årene. Politiet har fått mulighet til å ta i bruk nye og utradisjonelle etterforskningsmetoder, og det har skjedd en vesentlig styrking av lovverket. Men fremdeles står politiet overfor krevende utfordringer med å forebygge, avdekke og etterforske alvorlig organisert kriminalitet. De ressurser som de siste årene er satt inn i etterforskningen av NOKAS-saken, viser med all tydelighet at en slik massiv innsats fra politi og påtalemyndighetenes side nytter. Høyre mener det er viktig at det trykket Bondevik II-regjeringen satte inn i denne saken, blir videreført. Det er derfor bekymringsfullt at regjeringspartiene ikke støtter våre merknader der vi forutsetter at Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget dersom NOKAS-saken viser seg å kreve enda mer tilførsel av ressurser. En hurtig reaksjon på lovbrudd har både individual- og allmennpreventiv virkning. En effektiv straffesaksavvikling styrker bevisverdien, særlig vitnebeviset, og er med på å sikre riktige avgjørelser og således styrke rettssikkerheten. En hurtig behandling reduserer også belastningen for tiltalte, fornærmede og deres pårørende. Det er svært viktig at tiden som går fra en straffbar handling blir begått til tiltale tas ut og dom foreligger, er kort. At soningen av en dom kan starte umiddelbart, er viktig for at den enkelte skal kunne gjøre opp for seg og komme videre i livet. I to undersøkelser i regi av Riksrevisjonen, som også representanten Ellingsen var inne på, påpekes det både omfattende overskridelser på lovfestede saksbehandlingstider og at det eksisterer en betydelig soningskø. Riksrevisjonen er derfor bekymret for at dette vil kunne svekke allmennhetens tillit til systemet og dermed den preventive effekten som en velfungerende straffesakskjede skal ha. Her ligger det fremdeles klare utfordringer i å skape en god balanse. Regjeringens tilleggsbevilgning til domstolene på 5 mill. kr er etter Høyres mening for lite. Høyre vil derfor prioritere ytterligere 5 mill. kr for å få ned restansene i domstolene og motvirke at de blir en flaskehals i systemet, i tillegg til de utfordringer vi allerede har med lange soningskøer. Bondevik II-regjeringens budsjettforslag inneholdt en startbevilgning til nytt fengsel i Halden, noe som gledelig nok opprettholdes av den nye rød-grønne regjeringen. Det er åpenbart at soningskapasiteten må bygges videre ut i årene som kommer. For Høyre er det en klar ambisjon å kunne hamle opp med soningskøproblematikken. Samtidig som den videre prosjektering av fengsel i Indre Salten går sin gang, er det et skrikende behov bl.a. for flere varetektsplasser både i sør og nord. Høyre har derfor i merknads form bedt Justisdepartementet foreta en særskilt vurdering av fengselssituasjonen i region nord som ledd i arbeidet med en helhetlig byggeplan som skal framlegges våren 2006. Dessverre har ikke regjeringspartiene støttet dette kravet, enda så stort problemet er. Verdifulle politiressurser bindes i for stor grad opp i lange transporter til fengsler i og utenfor Nord-Norge. Derfor vil jeg igjen utfordre regjeringspartiene til å stille seg bak denne anmodningen til Regjeringen. En helhetlig byggeplan må dessuten kunne dekke opp for midlertidige tiltak og sikre tilstrekkelig cellekapasitet i årene framover, uten at vi går på akkord med folks alminnelige rettsoppfatning. I takt med utviklingen innenfor den organiserte kriminaliteten øker også behovet for å sikre fengslene våre bedre. På denne bakgrunn har Høyre foreslått en styrking av kriminalomsorgen med 2 mill. kr. Et godt utbygd ettervern er en viktig suksessfaktor for å bringe tidligere innsatte tilbake til et normalt liv. Frivillige og private organisasjoner utgjør her et viktig supplement til offentlige myndigheter. Høyre støtter derfor det arbeidet som gjøres i regi av Way Back og Kirkens sosialtjenestes Barmprosjekt. Det er viktig at det offentlige og private greier å få til et godt samspill også på dette området. Det foreliggende budsjettet gir et godt grunnlag for fortsatt offensiv kriminalitetsbekjempelse i det året som kommer. Stilt overfor stadig mer organisert og råere kriminalitet er det viktig at våre politimyndigheter settes i stand til å vise muskler og slå kontant tilbake. Helt avslutningsvis vil jeg påpeke en feil i innstillingen. I innstillingens kap. 4.3, side 20, er et av Høyres forslag til endringer innenfor den foreslåtte rammen lagt inn på feil post. Påplusningen på 5 mill. kr til domstolene skal legges til kap. 411, Domstoladministrasjonen, ikke til kap. 410, som det står i innstillingen. Til slutt vil jeg ta opp de forslagene i innstillingen hvor Høyre er forslagsstiller, og signalisere at Høyre også vil støtte det forslaget fra Venstre som er omdelt på representantenes plasser.