Ivar Kristiansen (Høyre), 2010-11-18:
Jeg vil ikke gå noe nærmere inn på det. Jeg synes dagens debatt bare beviser hvordan EU som union er organisert, og den styrke som unionen utviser i taklingen av finanskrisen. Jeg tror man gjør både Norge og Europa en bjørnetjeneste med å snakke ned det arbeidet EU gjør i dag for å løse den europeiske delen av finanskrisen. Man gjør Norge en bjørnetjeneste ved å snakke dette arbeidet ned. Jeg tror det er bra for Norge og for Europa om EU lykkes, og jeg er ganske sikker på at også denne gangen kommer Europa til å lykkes. Vi trenger en sterk politisk union i Europa som kan takle de andre stormakter som eksisterer, som befinner seg der – enten vi snakker om energipolitikk, om sikkerhetspolitikk, om klimapolitikk eller om løsning av fattigdomsproblemer, osv. Jeg tror det er å sage litt av vår egen gren, hvis vi skal bidra i et så aktivt arbeid, å prate nedsettende om dette arbeidet fremover, som i hvert fall representanter fra et par partier har gjort her i dag. Det er ikke spesielt produktivt, verken for Europa eller for Norge. Jeg er ikke sikker på, når jeg hører representanter fra SV og Senterpartiet i dag, om norsk politikk bidrar til å få noen bedre track record når det gjelder å forholde seg ydmyk til verden og finne seg en naturlig plass i det store bildet – et land med 4,8 millioner innbyggere som sitter høyt her nord. Vi sitter på vårt petroleumsfond, vår egen lottogevinst, og skal fortelle alle andre hvordan man egentlig burde oppføre seg her i verden. Jeg er glad for at utenriksministeren i sin redegjørelse kom sterkt inn på EØS-midlene og EØS-bidrag. Siden EØS-avtalen trådte i kraft for 15 år siden, har Norge bidratt til sosial og økonomisk utjevning i de minst velstående EØS-landene. Det gjør vi fortsatt – og i enda større grad fremover. Man har av en eller annen grunn veldig lite debatt i Det norske storting om dette betydelige pengebeløpet, nær 3 mrd. kr årlig. Norge, Island og Liechtenstein skal i neste seksårsperiode bidra med ca. 17 mrd. kr, hvorav Norge skal stå for nær det hele, altså 97 pst. Jeg skulle gjerne ha fått utenriksministeren til å kommentere litt hva slags nasjonal politikk, hva slags nasjonal farge, Norge har ønsket å ha, hva slags ambisjon vi skal ha på dette området fremover. Utenriksministeren har prisverdig redegjort for målsettingen for dette arbeidet, men jeg synes at vi i liten grad ser en ambisjon om å bidra litt sterkere på det næringspolitiske området. Det kan kanskje være begrensninger i forhold til det å utvikle denne næringspolitiske vignetten rundt joint venture-kontakt, -dialog og -utvikling, som ofte er den beste sporen til å utvikle de nasjonene vi pløyer så mye, mye penger inn i. Så er det all grunn til å rose utenriksministeren for at vi har fått på plass en delelinjeavtale, og for at vi har fått på plass et grenseboerbevis, som jeg tror betyr mye, mye mer enn bare det at 30 000–40 000 mennesker nå ikke trenger å få utløst et visum for å passere norskegrensen. Det bidrar til å dempe verdens største velferdskløft, det bidrar til å knytte Russland nærmere Norge, nærmere Europa. Jeg tror det bidrar til å knytte Russland nærmere NATO-alliansen som sådan. I det langsiktige bildet er dette faktisk veldig, veldig viktig. Det kommer til å bety veldig mye også sikkerhetspolitisk i den dialogen Europa, NATO og Norge er nødt til å ha med Russland. Bare to stikkord til slutt: Enten vi snakker om rakettskjold, eller om vi snakker om spredning av atomvåpen og Iran, er vi nødt til å gå i takt med Russland fremover.