Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 1999-12-09:
«Posten skal fram til jul, fru Pigalopp», heter en barnebok jeg har lest. Sjøl om ikke den helt store samfunnsdebatten rundt Posten går nå – heller ikke i Stortinget – er det likevel Stortingets oppgave å følge med i den utviklingen som skjer innenfor Posten. Vi mottar fra tid til annen noen urovekkende signaler om at postombringelsen ute i Distrikts-Norge er betydelig redusert. Eksempler forteller oss at folk har fått inntil 7 km vei for å hente posten sin. Det siste eksemplet jeg har fått, er fra Nærøy, hvor postmottakerne visstnok skal ha fått valget mellom tre dagers postombringelse eller å hente posten sin 7 km fra bosted. Fra Arbeiderpartiets side stiller vi oss spørsmålet om dette er en ønsket utvikling, og om det er et tilstrekkelig tilbud til befolkningen ute i Distrikts-Norge – dette sett på bakgrunn av de intensjonene Stortinget la til grunn da Posten ble omdannet til BA. Også i de nye konsesjonsvilkårene til Posten er det krav om at Posten skal gi et helhetlig tilbud av posttjenester til husholdninger og næringsliv over hele landet. Tjenestene skal utføres med god kvalitet og til rimelige priser. Postsendinger skal utleveres til mottakers bosted. Dette kravet gjelder dersom det ikke foreligger ekstraordinære omstendigheter eller særlige geografiske forhold. Jeg regner med at statsråden har merket seg at en samlet samferdselskomite er bekymret for at denne unntaksbestemmelsen i konsesjonen ikke skal bli tolket strengt nok, og har derfor funnet grunn til å nevne dette spesielt i sine budsjettmerknader. Over store deler av landet får abonnentene sine aviser gjennom posten. Det er ikke annet distribusjonsapparat, og det kommer sannsynligvis aldri til å bli det. Derfor er vi i samferdselskomiteen samlet i synet på at en ytterligere portoøkning vil få store økonomiske konsekvenser for de små lokalavisene og for aviser som er riksdekkende. Arbeiderpartiet er av den oppfatning at utbringing av aviser har stor samfunnsmessig verdi, og vi mener at man i kostnadsberegningen ved distribusjon av aviser ute i distriktene må ta hensyn til dette. Det er en styrke at flertallet i komiteen deler dette synet, og jeg regner med at statsråden har registrert hvem som står bak denne flertallsmerknaden i innstillingen. Noen vil vel mene at dette er å blande seg inn i Postens indre anliggende. Det er likevel et faktum at mange aviser er i ferd med å knekke sin økonomi på portotakster. Det er av samfunnsmessig stor betydning at vi har en mangfoldig lokalpresse som speiler samfunnet også ute i lokalmiljøene. Vi kommer nok ikke utenom den virkeligheten at flere postkontor blir lagt ned. Bevisst eller ubevisst er vi alle med på å skape den utviklingen ved at våre besøk ved skranken på postkontorene blir stadig færre. Posten er bare en av de etatene som er under omorganisering i staten. Hvis det skal etableres permanente samarbeidsformer for å få til offentlige servicekontorer, må det skje nå, før det har skjedd ytterligere omorganisering i etatene. Og det bør utarbeides sentrale retningslinjer for det. Arbeiderpartiet og jeg er godt fornøyd med at flertallet i denne sal deler den oppfatning at en slik løsning kan bidra til at postkontorene får utvidet sine aktiviteter.