trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Først en takk til saksordføreren som har loset komiteen gjennom saken. Prop. 78 S for 2013–2014 gir norske forbrukerinteresser fortsatt mulighet til å delta i det arbeidet som EU har på forbrukerområdet. Det er bra fordi forbrukerområdet i stadig større grad er preget av forbrukere som gjør sine innkjøp på tvers av landegrenser. Samarbeid med land innenfor EU bidrar til at man får varer og tjenester som ikke er helseskadelige, men trygge, og som sikrer forbrukernes økonomiske interesser. For ikke mange dager siden behandlet vi en sak som dreide seg om implementering av EUs forbrukerdirektiv. Det sikrer at norske regler er tilnærmet like dem vi møter ute i Europa. Denne saken dreier seg om deltakelse i et europeisk forbrukerprogram, og Arbeiderpartiet støtter selvsagt at vi fortsatt skal delta i sånne programmer. Deltakelse i sånne programmer koster imidlertid penger for deltakerne. Det er derfor viktig at norske forbrukerorganisasjoner har midler til å nyttiggjøre seg de mulighetene som sånne program og samarbeid gir. Derfor er det etter vår mening grunn til bekymring for det kuttet som ble gjennomført på bevilgningene til Statens institutt for forbruksforskning av Solberg-regjeringen. I sine merknader sier regjeringspartiene at kuttet kom som følge av en påbegynt omstrukturering av instituttets laboratorium, slik Stoltenberg-regjeringen varslet i Prop. 1 S for 2013–2014. Men i Prop. 1 S står det at styret i løpet av 2014 skal foreta sånne vurderinger. Regjeringen valgte likevel å ta den beslutningen før styret trakk sine konklusjoner. Med lange husleieavtaler og medarbeidere på ventelønn er den innsparingen som ble gjort, et reelt kutt som vil gå ut over nettopp deltakelse i det som ikke er instituttets kjernevirksomhet.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Vi ser at det er i mange av de store byene vi har opplevd et meningsenfold den siste tiden. Det er der utgivelsstedene er, og derfor ønsker vi å se på mulighetene som ligger i å kunne stimulere til at de avisene som har utgivelsessted andre steder enn i Oslo – og de små lokalavisene – kan få et grunnlag for å etablere flere stemmer der ute og få det meningsmangfoldet vi mener er nødvendig. Det ligger ikke noen flere nyanser i det, utover at vi ser at det er i de store byene mulighetene er for å kunne etablere andre stemmer enn de vi har per i dag.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Da vi la fram resultatet av høringen i den saken, var vi klare på at vi var usikre på hvordan man burde innrette ordningen. Vi notifiserte til ESA et tak på 50 mill. kr. Dette er en bransje som er svært dynamisk, og som det skjer mye i. Derfor har vi valgt å lytte til de entydige rådene som har kommet i høringene. Vi mener at når vi sender en sak på høring, er det faktisk fornuftig å høre på de innspillene vi har fått. Det har vi gjort i denne saken. Derfor har vi endt opp som vi har gjort. Jeg må si at hvis det er noen som skulle være bekymret for den politikken som regjeringen fører, er det små lokalaviser. Jeg vil minne representanten Thomsen om at regjeringen som hans parti har representanter i, foreslo et betydelig kutt i pressestøtten før jul. Det vil gå ut over de små lokalavisene.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg ser at siden regjeringen og regjeringspartiene i denne salen stemte mot det forslaget som gikk ut på å øke pressestøtten, blir det mindre penger å fordele i pressestøtten. Så jeg bare gjentar det jeg har sagt tidligere: Når man ser på hvordan man skal innrette pressestøtten, må man også se på det totale beløpet som er til fordeling. Arbeiderpartiet erkjenner at skal vi ha et levende meningsmangfold, er vi nødt til å ha en pressestøtte på et høyere nivå enn det man har hatt tidligere. Det la vi fram i vårt budsjettopplegg før jul, og jeg konstaterer at Fremskrittspartiet og Høyre i sitt forslag sørger for å redusere den økningen vi hadde lagt opp til. Det er beklagelig for de små lokalavisene som er rundt omkring i landet.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Statsråden representerer en mindretallsregjering, og vi har hørt i denne salen før at statsministeren har sagt at en mindretallsregjering skal lytte til det som er flertallet i Stortinget. Nå har vi hørt statsråden beskrive forslaget i dag som uheldig, og vi har hørt hennes partifelle Eidem Løvaas varsle at man ønsker omkamp om ordningen ganske raskt. Hvordan vil statsråden følge opp det vedtaket som blir gjort her i salen i dag? Det er det ene spørsmålet. Det andre spørsmålet er: Vi har hørt representanter for regjeringspartiene ha en rørende omsorg for lokalavisene. Mitt spørsmål til statsråden er da: I Prop. 1 S Tillegg 1 for 2013–2014 foreslo regjeringen et kutt på 50 mill. kr i pressestøtten. Ville det blitt mer eller mindre penger på lokalavisene med det foreslåtte kuttet?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg tror jeg må tolke svaret fra statsråden som at hun også ser at et kutt på 50 mill. kr ville betydd at lokalavisene fikk mindre penger. Men mitt spørsmål gjelder for så vidt noen virkemidler som har vært drøftet i salen i dag. For det første kunne jeg tenkt meg at statsråden kommenterte det tilleggsforslaget vi kom med, der vi ønsker å se på om det går an å ha ytterligere begrensninger på uttak av utbytte, og sette andre krav til egenprodusert stoff. Jeg kunne tenkt meg at det ble kommentert fra statsråden. Det andre er at det hadde vært interessant å høre om statsråden er enig i representanten Thomsens forslag om at det bør være en felles nullmoms for medier.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Debatten går mot slutten, og debatten har vist at det er en bransje som står foran mange utfordringer. Vi har vært innom noen av dem i dag. Media og moms har vi touchet innom. Vi har sett på den digitale transformasjonen, som kanskje kommer til å eskalere enda raskere enn det vi har sett de siste årene. Vi diskuterer her i dag pressestøtten og innretningen på den. Jeg tror fellesnevneren for det vi opplever på dette området, er at vi i hvert fall ikke kan ha ordninger som konserverer. På det området er jeg enig med representanten Kårstein Løvaas. Det har gått et år siden vi hadde en høring ute. Vi har hørt en sak, og det har kommet andre innspill. Folk har sagt at det som ble sagt i høringen, ikke var det vi burde vedta. Da synes jeg kanskje vi heller skulle være litt stolte av at vi klarte å henge med og lage ordninger som treffer bransjen på en bedre måte enn det som ble sagt i høringen. Så er jeg glad for at statsråden sier hun vil se på det tilleggsforslaget som vi fremmet i salen i dag. Jeg mener det er grunnlag for å se på det. Jeg mener også det er grunnlag for å se om det er en sammenheng knyttet til lønnsdannelse og store statlige tilskudd. Det kan også dreie seg om opsjoner og pensjonsavtaler, og kanskje det også skal dreie seg om at vi ser på aviser som har en stor egenproduksjon. Det kan være flere elementer som bør vurderes i denne saken. Derfor kan vi akseptere at dette forslaget omgjøres til et oversendelsesforslag. Jeg har tiltro til at statsråden kommer tilbake og gjør de vurderingene vi her har antydet.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Vårt Land og Dagsavisen bidrar til mangfoldet blant norske aviser – svaret på det er ja. Når det gjelder taket på 40 mill. kr, er det bare en videreføring av regjeringen Stoltenbergs forslag, som foreslo 40 mill. kr som et tak, som også etter høringen fastholdt at 40 mill. kr ville være et fornuftig tak, og som notifiserte også overfor ESA at man ønsket å innføre et statisk tak. Så det er for så vidt en politikk som Arbeiderpartiet inntil relativt nylig også var med på. Det er heller ikke sånn at man skal ta støtten fra disse avisene. Hvis vi hadde innført et tak på 40 mill. kr – som Arbeiderpartiet inntil nylig var enig i – hadde disse to avisene til sammen mottatt 80 mill. kr. Det er jo ikke snakk om at man da ønsker å fjerne de avisene eller gjøre det vanskeligere for dem. Dette er aviser, som jeg også nevnte i innlegget, som har god soliditet og tilfredsstillende inntjening.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Hvis vi hadde kunnet gjøre en annen innretning på pressestøtten, dvs. bruke 7 mill. kr av de 308 mill. kr som fordeles i dag, annerledes, nemlig gitt dem til mindre aviser, lokalaviser, rundt omkring i distriktene, ville det styrke meningsmangfoldet og styrke floraen blant norske papiraviser. Det er veldig mange av de nesten 120 andre avisene som balanserer på kanten av stupet, og som – hvis de kunne fått noen hundre tusen kroner til, fordelt på disse avisene – ville hatt de midlene som kanskje gjorde at de kunne drive ytterligere kritisk journalistikk og drive ytterligere viktig lokal journalistikk, noe som også er veldig viktig for demokratiet.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Det var en litt underlig konstatering av representanten Gullvåg. Det jeg sier, er at hvis man kan fordele og innrette ordningen riktigere og mindre skjevt enn i dag, ville man styrket mangfoldet, og man ville styrket den kritiske journalistikken. Det er ikke sånn at Vårt Land eller Dagsavisen balanserer på kanten av stupet. Disse 7 mill. kr, henholdsvis 3 mill. kr og 4 mill. kr, ville ikke i nevneverdig grad gått ut over den kritiske journalistikken i de to avisene. Tvert imot hadde man kunnet ha mer og bedre kritisk journalistikk i flere aviser flere steder i Norge.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Jeg har lyst til å spørre representanten Aasrud om riksspredte, meningsbærende aviser kontra meningsmangfold i de store byene. I saksdokumentene står det at et tak vil begrense mulighetene for økt konkurranse i de store byene. Det står også at produksjonstilskuddet har to formål: Å bidra til et mangfold av små lokalaviser samt stimulere til meningsmangfold i de store byene. Har man nå gått bort fra begrepet «riksspredte, meningsbærende aviser» og i stedet snakker om byaviser? Eller hva er bakgrunnen for å introdusere dette i saken?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
To spørsmål: Det ene er til sakens dokumenter, hvor Kristelig Folkeparti er med på en merknad hvor det står at man «(…) viser til at produksjonstilskuddet har to formål: å bidra til et mangfold av små lokalaviser, samt stimulere til meningsmangfold i de store byene». (…) Det første spørsmålet blir da: Har man forlatt standpunktet om at tilskuddet også skal hjelpe de riksspredte meningsbærende avisene? Representanten Bekkevold snakker om at når man når det statiske taket, må man heve det. Den automatikken er ikke vi nødvendigvis enig i. Poenget med et statisk tak er jo at man har et tak, og hvis man kommer over det, skal vi bruke de pengene til f.eks. små og viktige lokalaviser. Derfor blir det andre spørsmålet: Er representanten Bekkevold fornøyd med en ordning som opprinnelig skulle sørge for et mangfold og en flora av aviser, er det to aktører, Vårt Land og Dagsavisen, ved Mentor Medier, som forsyner seg med nesten 30 pst. av hele potten?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Hvis vi kikker på de alternative budsjettene litt bakover i tid, har Venstre vært svært ivrig på et statisk tak og kanskje enda mer ivrig enn Høyre, ved å foreslå 30 mill. kr som tak i stedet for 40 mill. kr, noe som ville – om vi skal si det hyggelig – frigjort enda mer penger til lokalavisene, hvis man ønsket det på den måten. Spørsmålet er: Hva er det nå som er annerledes, slik Venstre ser det, som gjør at et statisk tak ikke lenger kan virke som en god fordelingspolitikk til de små, viktige lokalavisene?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Jeg har lyst til å spørre representanten Solhjell om noe, for her blir ting litt snudd på hodet, sånn som jeg opplever det. Han kan sikkert hjelpe meg å oppklare det. Ti aviser mottar nær tre fjerdedeler av hele støtten. Det betyr at det er ca. 120 aviser som fordeler de øvrige 25 pst. av pengene. I alle andre debatter om penger fremstår partiet til representanten Solhjell som opptatt av å skjerme dem som har lite, og kanskje å forsyne seg hos dem som har litt mye. Så jeg lurer på hva som er så annerledes her. Hva er det som gjør at SV og representanten Solhjell ikke ser at man kunne begrense støtten til noen av dem som faktisk har god soliditet og tilfredsstillende inntjening, og gi de pengene til dem som står nærmere kanten av stupet og kanskje sliter? På hvilken måte det skulle bli feil, sliter jeg litt med å forstå.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2014-06-19:
Aller først, bare for å klare opp i det, så varsles det ikke noen omkamp om det statiske taket. Vi kjemper en kamp frem til votering, og etter votering avfinner vi oss med det som blir resultatet – slik at det er helt tydelig. Som jeg sa i mitt første innlegg, er bransjen – som alle andre har pekt på også – i en så hurtig endring at det å ha en ordning som bare konserverer det vi har i dag, nok ikke er tilfredsstillende. Det å se på hvordan man innretter ordningen i årene fremover, vil nok være et løpende arbeid. Det er viktig også å ta med seg et par fakta. Vi får høre at pressestøtten har vært en så stor suksess at vi er verdens mest avislesende folk. Det er for så vidt riktig, men samtidig har våre naboland Finland, Danmark og Sverige – som har helt andre ordninger – en mye høyere tetthet av journalister. Det er mange flere journalister per innbygger i de landene enn det er i Norge, så så rosenrødt er det nok ikke. Noe som kanskje er enda viktigere å huske på, er at de aller fleste journalister i Norge jobber i aviser og mediehus som ikke mottar pressestøtte. Selv om det er ca. 3 500 journalister som jobber i aviser som mottar mediestøtte – ganske mye, direkte og indirekte, med moms og pressestøtte, omtrent 2,6 mrd. kr – er de allikevel et mindretall i Norge. Så en liten kommentar til representanten Haukeland Liadal, som var bekymret for at det kommersielle markedet skulle overta. Jeg tenker at det sier litt om hvordan man kanskje tenker litt forskjellig i ulike leirer. Det er ikke sånn at støtte er målet, eller at støtte er alt. Jeg har snakket med flere aviser som sier at en virkelig fri presse er en presse som klarer seg selv – uten støtte. I møte med noen av de avisene er det også gledelig å notere seg at de sier det faktisk er et mål å komme seg ut av støtteordningen. Da først føler de at de er virkelig frie og kan sette et enda mer kritisk søkelys på samfunnet rundt seg. Det er klart at en del av avisene er kritiske til endringer vi ønsker å gjøre, når de ser at det kan ramme deres egne budsjetter direkte. Vi opplever at støtte kanskje av og til nesten kan bli en forretningsmodell, og som det skrives i sakens dokumenter, vil det innebære en straff for aktører som eventuelt skulle lykkes med nye forretningsmodeller, å øke sine opplag. Det er ikke sånn man tenker. Øker man sitt opplag, øker man sannsynligvis også sin inntjening, og da bortfaller sannsynligvis behovet for deler av støtten. Uansett er det gledelig å se at alle innser alvoret mediebransjen er oppe i. Alle innser utfordringene, og det virker som det er forståelse for at hvordan man innretter støtten, er det behov for en løpende diskusjon om.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg konstaterer at det er et skifte i den mediepolitiske retningen som Stortinget ønsker å ha. Nå blir det ikke flertall for dette retningsskiftet her i dag, men av saksordførerens utredninger går jo dette klart fram. Men jeg har et spørsmål, for det er naturligvis en tilfeldighet at de to avisene som rammes av det såkalte statiske taket, er to av de avisene som er kritiske til regjeringens politikk og mediepolitikk. Så mitt spørsmål til saksordføreren er følgende: Bidrar Vårt Land og Dagsavisen til å øke mangfoldet i norsk presse, eller bidrar de ikke til det? Eller er det sånn at man ikke synes det er verdt å opprettholde dette bidraget, til tross for at disse avisene også er de viktigste meningsbærende avisene på denne siden av streken?
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg har lyst til å spørre saksordføreren om han mener at det er slik at en reduksjon i støtten til disse to avisene på henholdsvis 4 og 3 mill. kr, vil være et bidrag til kritisk kvalitetsmessig journalistikk, eller om det ikke vil være det. Vil det ha den konsekvens at kritisk journalistikk blir svekket dersom dette tilskuddet reduseres i den størrelsesorden det her er snakk om?
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg konstaterer at saksordføreren mener at det er nødvendig å ofre den kritiske journalistikken i riksmedia til fordel for et større mangfold i lokale media. Dette er et interessant synspunkt. Man kan i neste omgang selvfølgelig spørre om statsråden er enig i dette synspunktet – men jeg konstaterer at saksordføreren altså mener det.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Det er liten tvil om at produksjonstilskuddet til avisene har bidratt til det særnorske mediemangfoldet. Land som ikke har hatt tilsvarende offentlige støtteordninger, har heller ikke den samme mediefloraen. Der har jungelens lov regulert utviklingen. De sterkeste og mest kommersielle aktørene har overlevd. De svakeste – fortrinnsvis verdi- og meningsbaserte – medier har dødd. Den norske pressestøtten, som nå er utvidet til å gjelde elektroniske medier, har slik sett vært en suksess. Den har virket etter sin hensikt og gitt liv til lokalaviser over hele landet. Den har holdt liv i meningsbærende aviser. Det er den underliggende virkeligheten for den saken som vi nå drøfter, og som konkret dreier seg om produksjonstilskuddets størrelse, eller om – enda mer konkret – produksjonstilskuddet til avisene Vårt Land og Dagsavisen skal reduseres med henholdsvis med 4 mill. kr og 3 mill. kr årlig. Det vil, som kjent, være en konsekvens av regjeringens forslag om å sette et beløpsmessig tak på produksjonsstøtten til det enkelte medieforetak. Det er selvfølgelig en ren tilfeldighet at forslaget rammer to av de avisene som hver på sin måte er kritisk til regjeringens politikk. Selv om et slikt kutt isolert sett kanskje kan synes håndterbart, er det uten videre klart at det svekker mulighetene for å drive uavhengig, kritisk journalistikk. Det kommer dessuten på toppen av en dramatisk inntektssvikt for avisene. Da blir et slikt kutt raskt livstruende. Både Vårt Land, Dagsavisen og en rekke andre papir- og abonnementsbaserte medieforetak er avhengige av ikke mindre, men mer pressestøtte i årene som kommer, for å kunne overleve. Det er ikke noe nytt at Høyre og Fremskrittspartiet går løs på pressestøtten. Det har nærmest vært en tradisjon opp gjennom årene. Over tid har vi opplevd en konsentrasjon av mediemakt i Norge. Det er i seg selv betenkelig og en trussel mot det mangfoldet vi ønsker skal prege norske medier. Når vi i tillegg opplever at eierne stiller utbyttekrav, som svekker kvaliteten og reduserer mulighetene for å drive kritisk journalistikk, vil det i sin tur svekke oppslutningen om vår mediepolitikk. Det er neppe gitt at det stortingsflertallet vi har i dag, vil hegne om en mediepolitikk som snarere bidrar til å sikre eierinteressene et høyt utbytte, enn til å sikre mangfold og kvalitet i norske medier.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg hørte av innlegget til representanten fra Arbeiderpartiet at dette nå var den nye meningen til Arbeiderpartiet – å se muligheter for å utvikle Avis-Norge. Jeg fikk det ikke med meg i innlegget, men hva er forskjellen fra den gang Stoltenberg-regjeringen sa at 40 mill. kr var det riktige tallet, til at de nå har økt til 50 mill. kr? Hva er forskjellen fra den gang Stoltenberg la fram og hadde en vurdering rundt det – altså en forskjell fra 40 mill. kr til 50 mill. kr – og hvilke konsekvenser ser representanten for de små lokalavisene rundt omkring i landet når man fortsetter med å styrke disse byavisene, som det ble sagt. Jeg har to spørsmål: Hva er begrunnelsene for å øke fra 40 mill. kr til 50 mill. kr? Er det nye opplysninger om det? Og hva med konsekvensene for de små lokalavisene rundt omkring i landet som nå endelig kunne fått et løft?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg takker for svaret. Det som kom fram i høringen, var vel at man så at 40 mill. kr nettopp var det rette for å styrke lokalavisene rundt omkring i hele landet, ikke bare byavisene. Når vi også ser at dette berører spesielt Vårt Land og Dagsavisen, har flere her nå vært inne på at de ikke er 100 pst. avhengige av disse midlene for å kunne drive en kritisk journalistikk videre. Men lokalavisene rundt omkring i hele landet som konkurrerer med NRK på nyheter, har derimot mer behov for disse pengene. Ser ikke representanten at dette lille løftet som lokalavisene kunne ha fått rundt omkring i landet, er nettopp det de ikke får ved at man fortsatt styrker byavisene?
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg tror alle avisdirektører og redaktører også tenker kommersielt. Jeg vet at avisredaktører er opptatt av Redaktørplakaten. Den er ikke vi villig til å endre på, vi synes at den er viktig. Men representanten refererer til den vellykkede politikken som Arbeiderpartiet har ført fram til i dag. Den er jo ikke så vellykket når man ikke har fått med seg endringene som har skjedd i samfunnet, og tilpasset den til dem. Vi er villig til hele tiden å være obs på markedet og hvordan mediemarkedet utvikler seg framover. Da nytter det ikke å se bakover, da må vi faktisk være innovatører og se framover, noe verken Stortinget eller Arbeiderpartiet har vært kjent for før.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Det første vi gjør nå, er akkurat den saken vi behandler i dag, som vi mener hadde vært mer målrettet hvis vi hadde lagt på 40 mill. kr nettopp med de små lokalavisene som begrunnelse. Man skal ikke se bakover, men det har aldri vært sagt opp flere folk i de enkelte redaksjoner rundt omkring i hele landet enn under Arbeiderpartiets tid i regjering. Det eneste stedet det ikke har blitt omrokeringer eller oppsigelser, er i NRK, for de får det faste beløpet sitt hvert eneste år. Men de små avisene og de små mediehusene må kjempe for å holde hjulene i gang. Da må man tenke kommersielt, man må tenke nytt, man må ha innovasjon i hele tankegangen sin, og det er en utfordring med en gammeldags politikk.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
En liten kommentar til påstanden om at jeg hadde skyldt på Arbeiderpartiet og den forrige regjeringen for oppsigelser i Medie-Norge: Jeg gjorde ikke det. Jeg fortalte bare hva som var noen av konsekvensene av den politikken som har blitt ført, at den nå er gammeldags, og at det er på tide å endre den. Jeg har et spørsmål: Mediebedriftenes Landsforening organiserer de små lokalavisene rundt omkring i hele landet, og det virker som om representanten ikke har hørt hva de har sagt. Riktignok har ikke lokalavisene mistet så mange abonnenter, men de sliter økonomisk for å klare å være med i utviklingen framover. Jeg vil spørre representanten Arnstad, som vil styrke byavisene og svekke lokalavisene: Hva burde den forrige regjeringen ha gjort, og hva bør den nye regjeringen gjøre for å sikre at lokalavisene rundt omkring i hele landet kan utvikle seg?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
I Norge har vi det som er blant verdens rikeste mediemangfold, og god journalistikk med mange dyktige ansatte i hele landet. Politikken vår har virket. Hvis Fremskrittspartiet mener, som i representanten Thomsens innlegg, at vi skal ha et mediemangfold: Hva slags virkemidler skal vi bruke for å unngå at det kommersielle markedet overtar og blir viktigere enn det journalistiske innholdet?
Hege Haukeland Liadal (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg takker for svaret. Når jeg henviste til tidligere politikk, kunne det ha vært like mye en borgerlig styrt politikk. Politikken i Norge har virket med tanke på et rikt mediemangfold. Men mange journalister og ansatte i de ulike mediehusene i Norge går med en urolig klump i magen. Frykten for oppsigelser og en sluttpakkeløsning finnes i flere av de norske redaksjonene. Jeg vil på ny utfordre Fremskrittspartiet til å svare meg på hvilke tiltak de vil sette inn for å sikre arbeidsplasser i norske redaksjoner.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-06-19:
Et statisk tak er etter Kristelig Folkepartis syn en ganske gammeldags måte å regulere dette på – ikke minst fordi at hvis man innfører et slikt tak, hva gjør man da når mediene begynner å stange i dette taket? Da må man gjøre endringer, da må man heve det. Sånn sett er et dynamisk tak mye mer relevant og mye mer framtidsrettet enn et statisk tak. Kristelig Folkeparti har aldri – som representanten Harberg helt riktig sa – vært for et statisk tak, og vi har også signalisert veldig tydelig til regjeringen at dette er noe vi ikke kommer til å gå med på. Nå er pressestøtten rammestyrt. For å kunne løfte hele mangfoldet må vi se på rammene og innretningen. Det er på den måten man kan gi mer tilskudd til lokalaviser der ute.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-06-19:
Jeg sier at Kristelig Folkeparti vil ta til orde for å få en diskusjon rundt momspolitikken i mediebransjen. Vi peker på at null-null-moms kan være et godt bidrag. Det er sikkert ikke det eneste bidraget, men det kan være et godt bidrag og kan kanskje være en overgangsordning i en situasjon der mediebransjen sliter enormt. Det har vært en utvikling som har gått veldig raskt. Bare i løpet av de siste åtte månedene vet vi mer enn det vi gjorde den gangen regjeringsplattformen ble skrevet. Det gjør at vi må ha flere tanker i hodet samtidig, og derfor har vi pekt på dette som én mulighet, én vei å gå, og håper at vi klarer å få til en diskusjon om det. Men jeg kan berolige representanten Harberg med at budsjettforhandlingene tar vi ikke her i en replikkveksling.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-06-19:
Vi er også med på merknaden som gjelder aviser i de store byene. Også der sliter avisene – på lik linje med mange andre små lokalaviser, men også riksaviser. Det ser vi. Fra de avisene som nå er en del av denne støtteordningen, er tilbakemeldingene at situasjonen er alvorlig. Derfor er vi med på den merknaden og deler den bekymringen. Kristelig Folkeparti er opptatt av at vi skal ha en rik flora av aviser, både papiraviser og nettaviser. Det er viktig. Dette handler ikke bare om næring, som jeg sa i mitt innlegg. Dette handler også om å ha et mangold av ytringer, og derfor er det viktig at man har en innretning på pressestøtten som ivaretar dette. Vi mener at et statisk kronetak ikke er med på å ivareta dette mangfoldet. Som jeg sa i mitt innlegg, er mediestøtten rammestyrt, og da må vi se på om rammene er gode nok.
Geir Jørgen Bekkevold (Kristelig Folkeparti), 2014-06-19:
Det å innføre lavmoms på 8 pst. også på papiraviser ville vært katastrofalt for mediebransjen i dag – katastrofalt. Situasjonen i mediebransjen har endret seg raskt, og mitt spørsmål til kulturministeren er: Hva mener kulturministeren er det viktigste regjeringen nå kan bidra med for å sikre robuste mediehus og for å sikre god produksjon av norsk journalistikk til norske lesere?
Terje Breivik (Venstre), 2014-06-19:
Svaret på spørsmålet er: Nytt stortingsvalprogram, ei ny og større stortingsgruppe med betydeleg meir ressursar til å jobba med eit så viktig politikkområde som rammevilkåra for mediebransjen er, gjorde bl.a. at me i forkant av Venstres alternative budsjett i haust, kor me forlét prinsippet om eit statisk kronetak før me gjekk i forhandlingar med regjeringspartia, hadde ein eigen minihøyringsrunde med ulike aktørar i mediebransjen.
Terje Breivik (Venstre), 2014-06-19:
Utan å plaga salen med å gjenta det eg sa, vil eg anbefala representanten å lesa referatet frå mitt hovudinnlegg og svaret til førre replikant. Dette samsvarar svært godt med Venstre sitt stortingsvalprogram om eit dynamisk tak, samstundes som det varetek veldig godt eit anna viktig poeng med pressestøtteregimet: incitamentet og dynamikken som ligg i at det heile tida skal løna seg å streva etter å vidareutvikla både forretningsmodellar og eigarverksemd.
Terje Breivik (Venstre), 2014-06-19:
Eg takkar eigentleg for eit veldig høveleg spørsmål, i og med at fem minutts taletid var litt for kort til å koma inn på ulike verkemiddel. Me har ei programformulering som, fritt etter minnet, seier noko sånt som at det må vera ei lov for lik moms på digitale og papirbaserte medium, som betyr at me vil gå inn i ein dialog med alle partia på dette huset om å få det gjennomført.
Terje Breivik (Venstre), 2014-06-19:
Både innlegget og replikken til representanten Heggø viser at ho og Arbeidarpartiet har misforstått litt kva gjeld regelråd. No svarte ministeren eigentleg eksemplarisk godt på svært avgrensa taletid, men eg har likevel eit behov for å supplera litt. Det dette er snakk om, er jo eit næringslivets forenklingsorgan som kjem i tillegg til alle andre forenklingstiltak og det arbeidet som eg oppfatta at næringsministeren og regjeringa er i gang med, og som eigentleg fortset det arbeidet som førre regjeringa skal ha honnør for at dei gjorde. Men hovudhensikta til eit slikt forenklingsorgan er jo, som ministeren starta på å seia, å gå systematisk igjennom alt som vert laga av nye lover, reglar, føresegner – you name it – av statsapparatet, som influerer på næringslivet sin kvardag. Regelrådet har kompetanse, både fagleg og juridisk, til å seia at viss hensikta med den regelen ikkje står i høve til meirarbeidet og meirkostnadane dette påfører næringslivet, kan dei senda det tilbake til regjeringa og seia: Sorry, dette er ikkje godt nok, her må dei gjera jobben på nytt. Erfaringane frå Sverige viser at ein sender tilbake så mange som 40–50 og opp til 60 pst. av sakene, noko som viser kor nødvendig det er å ha ei næringslivets vaktbikkje også når det gjeld det som vert produsert av nye lovar og reglar. Så har eg lyst til, når eg likevel har ordet, seia som ein av forslagsstillarane, at eg er veldig fornøyd med debatten elles og ikkje minst med utfallet av saka. Eg er òg veldig fornøyd med det eg oppfattar som ei felles haldning og forståing for at dei minste føretaka og enkeltmannsføretaka nødvendigvis har nokre utfordringar som ikkje alle andre har, under paraplyen: Det som er bra for dei små, er nesten alltid og utan unntak òg bra for dei store. Det er ikkje nødvendigvis motsett.
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Venstre er et opposisjonsparti og et konstruktivt sådant. Jeg har også lest partiprogrammet til Venstre. Det er egentlig veldig bra: «Produksjonsstøtten bør beholdes som et virkemiddel for å opprettholde mangfold i pressen.» Videre står det at Venstre vil: «Sette tak for hva enkeltmedier kan motta i direkte pressestøtte.» Referert til alternative budsjetter med statisk tak på 30 mill. kr, ville det kanskje betydd 17 mill. kr til de små lokalavisene – mangfold i distriktene. I dag sier altså Venstre nei til å fordele 7 mill. kr til lokalavisene i distriktene. Er dette partiprogrammet å anse som veiledende? Er det noe som kan kjøres rent og dyrkes? I opposisjon her i Stortinget kan man dyrke partiprogrammet. Er det å anse som veiledende nå, skal vi forholde oss til det, eller er det noe nytt?
Morten Stordalen (Fremskrittspartiet), 2014-06-19:
Jeg pleier ikke så ofte å si at SV er et moderne parti, og jeg vet ikke om jeg skal si det nå heller. Men SV har nå hatt en politikk hvor man syntes det var moderne å tenke at man skulle legge et statisk tak på 40 mill. kr – da de satt i regjering – og man syntes det kanskje var moderne å fordele ut til de små lokalavisene. Noen små lokalaviser gjør det bra, så det er ikke slik at alle går dårlig. Men nå er det plutselig moderne for SV å gi mest til dem med mest fra før og å la de små lokalavisene der ute gå over ende. Er dette moderne og framtidsrettet? Det vil jeg gjerne vite.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-06-19:
For å ta det første først: Det er helt klart at regjeringen vil følge opp det vedtaket som Stortinget gjør, det er det ikke noen tvil om. Jeg forholder meg til de flertallsvedtakene som Stortinget pålegger oss, så det vil bli fulgt opp. Når det gjelder omfanget på produksjonstilskuddet, mener jeg at nettopp derfor er det svært viktig – uavhengig av størrelsen på produksjonsstøtten i sin helhet – at vi hadde innført et tak. Jeg mener det ville vært klokt å ha et tak, for det ville gitt en bedre fordelingsprofil med hensyn til hvor mange medier som kunne fått det. Så jeg mener at det ville vært et mye bedre system egentlig.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-06-19:
For å starte med det siste først: Regjeringen har nedfelt i sin plattform at den vil jobbe for å få innført en lavmoms. Det er ikke nullmoms, lavmoms er 8 pst. Det forslaget har vi til utredning, og finansministeren og jeg har en ambisjon om å melde fra i forbindelse med budsjettet for 2015 om både omfanget av momsen og tidsperspektivet for når det kan iverksettes. Når det gjelder forslaget som er fremmet, er det faktisk flere ting som er innført i forbindelse med den nye ordningen – kriterier som nå er blitt satt i forbindelse med utbytte. Men hvis man føler at det er behov for å gjøre ytterligere vurderinger i så henseende, har ikke jeg noe imot å be regjeringen vurdere forslaget – jeg er villig til å gjøre det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-06-19:
Jeg mener det viktigste regjeringen kan gjøre, er å legge forholdene til rette for økt innovasjon og nytenkning for mediene, og at de får anledning til å likestille plattformene. Derfor er det svært viktig, det som Stortinget nå støtter regjeringen i – plattformnøytralitet i produksjonsstøtten. Det er også svært viktig at det er plattformnøytralitet med tanke på mediemoms i framtiden. Som jeg sa tidligere, har vi nedfelt i Sundvolden-plattformen at vi vil utrede dette, eller at vi vil jobbe for å få til en lavmoms. Det jobber finansministeren og jeg med. Vi ser nå på både innretningen av ordningen og nærmere detaljer om overgangsordninger, og både tidsaspektet og innholdet av dette vil bli fremmet i budsjettproposisjonen for 2015.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-06-19:
Jeg er veldig glad for å få denne debatten i Stortinget. Vi har hatt en god debatt. Da vi diskuterte budsjettet for 2014, hadde vi også en runde om disse tingene. Det er svært viktig at dette er godt forankret i Stortinget. Det er bred enighet om å få til en plattformnøytralitet når det gjelder produksjonstilskuddet. Det er et svært viktig tiltak som vi har fremmet, og som jeg er glad for har bred støtte. Jeg hører også at det har bred støtte å prøve å få til en plattformnøytralitet når det gjelder moms. Det kan sikkert være ulike diskusjoner om nivået på momsen – det får vi rikelig anledning til å komme tilbake til. Vi vil ta initiativ til å fremme dette. Innretning, omfang og tidsaspekt vil vi komme tilbake til i forbindelse med budsjettet for 2015.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-06-19:
Først: Jeg tror det er utrolig viktig. Vi ser at det har vært et veldig høyt tempo i det disse bedriftene utsettes for. Vi ser at det i de ulike mediene har vært en dramatisk reduksjon i både antall årsverk og antall stillinger, men også at annonseinntektene har sviktet. Dette har akselerert den siste tiden. Det har i de siste åtte årene vært et skrikende behov for å ta nødvendige grep – man har ønsket at man hadde gjort det. Jeg er veldig glad for at vi i hvert fall har mulighet til å gjøre det. Jeg ser heller ikke vekk fra at det, når man eventuelt skal innføre en plattformnøytralitet, kan bli behov for overgangsordninger med tanke på momsen. Det er en av de tingene som vi vil se på, og som vi vil komme tilbake til i forbindelse med budsjettet for 2015. Jeg synes det er svært viktig å understreke at dette er en utfordring som har vart en stund – dette er noe som medier har spurt om lenge. Man kunne kanskje forventet at man hadde gjort noe med dette før. Jeg ser at det ikke har blitt gjort. Vi er rede til å gjøre det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2014-06-19:
Det er kommet noen spørsmål som er knyttet til dette forslaget. Jeg har lyst til å si at hvis det blir et oversendelsesforslag, skal jeg gjerne utrede og se nærmere på saken, men jeg gjør også oppmerksom på at det allerede er mange nye bestemmelser i nåværende regelverk som skal sikre at støtten blir brukt til formålet. Når det gjelder utbytte, er det helt klart gitt uttrykk for at vi nå åpner opp for at det kan tas ut utbytte. Det er for å bedre de små nyhetsmediers mulighet til å hente inn risikokapital, men utbytteadgangen er samtidig begrenset for å sikre at støtteordningens legitimitet opprettholdes, og at midlene brukes til formålet. Så har vi satt inn i regelverket at det ikke gis tilskudd til medieselskap som har overskudd etter skatt på mer enn 2 mill. kr siste regnskapsår eller mer enn 6 mill. kr etter skatt de siste tre regnskapsårene. Videre vil medieselskap med en gjennomsnitts driftsmargin på over 10 pst. de siste tre årene, inklusiv utbetalt produksjonstilskudd, få en tilsvarende avkortning i tilskuddet. Endelig vil jeg også vise til at ordningen inneholder mekanismer som skal sikre at midlene brukes i tråd med formålet, f.eks. skal overskuddet i et medium komme det enkelte medieselskapet til gode. Det er altså ikke mulig å flytte tilskuddet oppover til morselskapet. Så det er allerede lagt inn veldig mange regler i dette. Så er det noen som kanskje også tenker på om det går an å legge inn noe om at det ikke skal være for høye lønninger. Da har jeg bare lyst til å si at jeg går ut fra at det er profesjonelle eiere, som vil sørge for et lønnsnivå som sikrer gode ledere, men som også selvfølgelig tar hensyn til bedriften sin. Jeg mener det er uheldig at staten skal gripe inn i lønnsdannelsen. Men jeg ser også at dette selvsagt er et dilemma som kan oppstå fordi vi gir direkte tilskudd til avisene. Men, som sagt, hvis dette forslaget skulle bli oversendt, som det er kommet en anmodning om, skal jeg være villig til å se på disse ulike reglene en gang til.
Mette Tønder (Høyre), 2014-06-19:
Den statlige pressestøtten ble innført i 1969, i og for seg samme år som jeg ble født – uten å trekke noen ytterligere sammenligninger. Hovedmålet med støtten var å opprettholde en differensiert dagspresse og bevare den lokale aviskonkurransen. Støtteordningen har vært igjennom noen endringer siden den tid. 45 år er jo noe – også for en støtteordning. Og det har vært en rivende utvikling, ikke minst på den digitale siden, i denne tiden. Det er gjort flere endringer, som støttes av et bredt politisk flertall. Produksjonstilskuddet er blitt lagt om, fra et tilskudd forbeholdt papiraviser til et plattformnøytralt tilskudd. Det er innført et dynamisk tilskuddstak. Samlet tilskudd per år kan nå maksimalt utgjøre 40 pst. av driftskostnadene til det enkelte medieselskap – for å sikre at den enkelte støttemottaker ikke i for stor grad blir avhengig av tilskuddet. Stoltenberg-regjeringen sendte i sin periode ut på høring et forslag om å fastsette et beløpstak for hvor mye et enkelt medieselskap kan motta i årlig tilskudd. Det ble foreslått at taket skulle settes til 40 mill. kr. Dette foreslås fulgt opp i denne saken. Det er derfor litt forunderlig at Arbeiderpartiet nå, kort tid etter, er imot dette taket. Hensikten med å innføre et statisk støttetak er å sikre at støtten i større grad gir grunnlag for et fortsatt mangfold av utgivelser i det norske medielandskapet. Det har tidligere vært bred politisk enighet om at produksjonstilskuddet i større grad skulle rettes mot de minste lokalavisene, med den begrunnelsen at disse var særlig viktig for lokaldemokratiet. Allikevel har de store avisene de siste årene sett ut til å ha mottatt mer støtte, på bekostning av de små. I min hjembygd, Nittedal, er det lokalavisen Varingen som gjelder. Har en ikke lest den, er en ikke med på det som skjer. Rundt om i landet er det mange slike som er med på å holde lokaldemokratiet levende. Et statisk tak ville kunne ha frigjort midler og målrettet ordningen, slik at flere av de små avisene hadde fått mer å rutte med. Isteden velger flertallet i denne sal å stemme for en ordning som, uavhengig av støttens størrelse, gir mer til dem som har mest fra før.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2014-06-19:
Jeg er veldig glad for at vi har brukt såpass mye tid på et så viktig tema som media. Men noe av det jeg savner i argumentasjonen fra Høyre og Fremskrittspartiet, er at man ser de ulike rollene til de ulike avisene. Lokalavisene er viktige, men regionavisene og de nasjonale avisene betyr noe annet, spesielt de regionale. Jeg kommer fra Bergen, en by som er litt langt borte fra Oslo, en by som har kjempet for å få TV 2 utenom Oslo. Vi har opplevd på kroppen og i sjelen hvor viktig det er for hele Medie-Norge at virkelighetsbildet er noe mer enn bare det vi ser her fra Oslo. Da trenger vi sterke miljøer, både økonomisk og når det gjelder å drive kritisk journalistikk. Det er regionavisene som har den muligheten. Men det vi har sett nå, er at antallet aviser i de store byene gradvis har gått ned. Da tenker jeg på dagsaviser. Det svekker demokratiet. Forskning fra England viser helt tydelig at mangfoldet og debattene blir svekket i de byene som har færre aviser enn andre. Jeg kan nevne et eksempel fra min egen by, Bergen, med Bergens Tidende og BA. Vi har fortsatt to aviser, men vi har sett at Bergens Tidende gradvis har kjøpt opp alle lokalavisene. Det er redaksjonell frihet, men de har samtidig koordinert annonsemarkedet, og det struper BA gradvis. Hadde vi ikke hatt mesener som Trond Mohn, er jeg sikker på at vi bare hadde hatt én avis i Bergen. Det man også må passe på – det hadde jeg håpet at man hadde klart istedenfor å presentere en stykkevis og delt melding og presentasjon av mediepolitikken – er å se dette i en sammenheng. Det jeg har opplevd når jeg har vært rundt i avismiljøene i Hordaland, er at avisen Hordaland er den eneste som har et trykkeri utenom alt som er sentralisert i Media Norge. Stadig vekk kommer Media Norge og trykker på for å få kjøpe opp også det trykkeriet. En har annonsemarkedet på den ene siden og trykkeriet, som også er med på å påvirke kostnadene, på den andre. Det å se dette i sammenheng er utrolig viktig. Produksjonsstøtten er faktisk det viktigste for å opprettholde BA. Så vil jeg avslutningsvis si at jeg er utrolig glad for at vi har flertall i denne salen, og at Venstre og Kristelig Folkeparti ikke bare bidrar til det store demokratiet, men også til å løfte fram dette, så vi får en enda mer spenstig og moderne mediepolitikk framover.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-19:
Jeg synes det er bra at statsråden stopper forsøket. Jeg synes det er klokt av statsråden, og jeg synes det er bra at hun har med seg den beskjeden til Stortinget når vi debatterer dette her i dag. Samtidig vil jeg peke på at jeg synes det er problematisk at regjeringen tviholder på at den mener at dette forsøket var innenfor forsøkslovens rammer. Det gjør at det etter min oppfatning er helt nødvendig at kontrollkomiteen går videre i sin vurdering av nettopp dette spørsmålet, fordi vi risikerer at dette er en metode som regjeringen vil kunne komme til å bruke i andre saker, f.eks. i spørsmålet om pris på landbrukseiendommer, der Senterpartiet tidligere i dag har engasjert seg i motsatt retning av det de gjør i akkurat dette spørsmålet. Men la meg stille et spørsmål, som jeg ser regjeringspartiene ikke har gått inn på i merknader. Det går på behovet for et godt grunnlag når det gjelder kartlegging av friluftslivsinteresser. Kan statsråden love at det er på plass før loven vedtas?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-19:
Jeg vil takke for debatten og for øvrig takke komiteen for et godt samarbeid i forbindelse med behandlingen av denne saken. Det var Sivilombudsmannens brev og avgjørelse i forbindelse med Turistforeningens klage på forsøket som har bidratt til å løse denne situasjonen, og som har ført til at statsråden og regjeringen har bestemt seg for å legge forsøket dødt. Det er bra. Jeg vil gi ros til Turistforeningen for det arbeidet de har gjort for å ivareta alle oss som er opptatt av friluftslivets interesser. Jeg synes også det da er naturlig at vi som står bak innstillingen, altså det første punktet i innstillingen, som er å be regjeringen vurdere å stoppe forsøket, kanskje skal la være å fremme det forslaget, siden statsråden allerede har sagt at hun skal stoppe forsøket. Det må vi som står bak denne innstillingen, avklare fram mot avstemningen i kveld. Men jeg vil i utgangspunktet anbefale det. Det er likevel behov for å komme med et par anmerkninger til debatten. Det ene er til Tor André Johnsen, som trekker fram Sverige. Man skal ha en ganske spesiell innstilling til distriktspolitikk hvis man mener at det Sverige driver med, er god distriktspolitikk. Men jeg merker meg at han altså mener at de fører en vellykket scooterpolitikk. Det andre er det som ble trukket fram av andre representanter, som mente at det var viktig at ting ikke skulle avgjøres på Stortingets kontorer, det være seg mitt kontor eller andres kontor. Men problemet med denne saken er at det ikke har blitt bestemt i stortingssalen i det hele tatt. Denne saken har ikke vært oppe til behandling i Stortinget før i dag. Den har blitt bestemt på regjeringens kontorer. Og det er ikke noe «all makt i denne sal» hvis saker som er i strid med forsøksloven, bestemmes i regjeringens kontorer istedenfor i denne salen. Men jeg er glad for at vi nå bringer dette tilbake igjen til vanlige prosedyrer, og at vi får den framdriften i lovbehandlingen som statsråden har varslet om, og så skal vi være om oss og bidra så godt vi kan i debatten. Jeg vil bare understreke den ene tingen som jeg tok opp i min replikk til statsråden, og det er spørsmålet om planverktøy for å ha oversikt over friluftsinteresser, og i og for seg andre interesser. Statsråden er vel kjent med at det er et problem at en god del naturmangfold ikke er kartlagt godt nok til at man tar hensyn til det tidlig nok i planprosesser. Det samme gjelder friluftsliv. Jeg mener det er avgjørende viktig hvis vi skal ivareta friluftslivet, sammen med alle de andre interessene som er nødvendige å ivareta, at man har et godt planverktøy når man nå skal lage scooterløyper i mange, mange kommuner.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-19:
Bare kort to ting: Det ene er et spørsmål til statsråden, og det handler om det som har blitt tatt opp av andre i innlegg her, om man forventer at dette betyr mer eller mindre scooterkjøring. Jeg mener at statsråden må ha en holdning til om hun mener det er greit eller ikke greit med mer scooterkjøring. Da man i sin tid strammet inn, i 1977, var det fordi man hadde et ønske om mindre scooterkjøring enn det som da var tilfellet. Når man nå åpner for mer lokal motorferdsel, kan man ikke være helt nøytral til om dette fører til mer scooterkjøring eller ikke. Men det foreslår jeg at vi kommer tilbake til i debatten når vi skal vedta loven. Ellers har jeg avklart med alle de partiene som står bak innstillingen, at vi trekker forslaget – hvis det er mulig, president – sånn at vi ikke får opp til votering å be regjeringen om å gjøre noe de allerede har varslet at de gjør. Det er II i innstillingen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2014-06-19:
Jeg opplever, med all respekt, at det er litt snakking ut av begge munnviker i denne saken, og jeg skal forklare hvorfor. Det er ikke sånn som statsråden framstiller det, at dersom man fjerner rabatter for noen, blir det billigere. Det betyr bare at i det øyeblikket noen betaler mer, blir det noen andre som betaler mindre, eller så betyr det at den samlede nedbetalingstiden blir lengre. Det er ikke sånn at bare man gir rabatter til alle, så blir det billigere for alle. Nei, da blir det lengre nedbetalingstid og dyrere for dem som ikke har rabatter. I forbindelse med dette spørsmålet er forutsetningen fra statsråd Ketil Solvik-Olsen at vi skal få på plass en rentekompensasjonsordning som gjør at staten dekker det. Men det er ikke det som står i saken. Det som står i saken, er at endringene i beregningsteknisk rente ikke i seg selv vil ha konsekvenser for statlige løyvinger. Da er rett og slett spørsmålet: Er statsråden enig i at hvis man reduserer taksten som man tar gjennom bompengesatser, blir det lengre nedbetalingstid og dermed dyrere?