Marit Tingelstad (Senterpartiet), 1999-03-16:
Som saksordfører for stortingsmeldingen om morsmålsopplæring i grunnskolen vil jeg få uttrykke takk til komiteen for godt og konstruktivt samarbeid. Jeg vil særlig framheve Arbeiderpartiet, som er med og utgjør flertallet i hele innstillingen. Også SV er med på de aller fleste merknadene, samtidig som SV-fraksjonen har bidratt med flere gode merknader. Ikke overraskende står Fremskrittspartiet alene med sine merknader. Høyre er med på langt flere av flertallsmerknadene, men verken Høyre eller Fremskrittspartiet vil at morsmålsopplæringen skal forskriftsfestes. For øvrig viser jeg til innstillingen, der disse partienes særmerknader går fram. Komiteflertallet gir full støtte til meldingen. Denne bygger på det arbeidet som er gjort i Stortinget, både når det gjelder innvandringsmeldingen og innstillingen om ny læreplan for grunnskolen. I sistnevnte innstilling understreket Stortinget at alle elever skal ha tilpasset opplæring ut fra sine forutsetninger. Dette prinsippet følges opp i dagens innstilling. Det er feil når det framstilles i enkelte aviser som at det kuttes i morsmålsopplæringen. Det står klart at tiltakene som meldingen går inn for, skal kunne gjennomføres innenfor dagens ressursramme, men midlene skal målrettes bedre. Det slås fast at elever som ikke behersker norsk tilstrekkelig ved skolestart, skal få morsmålsopplæring. Det blir ikke gitt noen sentrale bestemmelser om hvor mange timer som skal tilbys. Omfanget avgjøres på faglig grunnlag, vurdert av lærerne, eventuelt med hjelp fra annen fagekspertise. Midlene skal gis til kommunene som øremerkede midler, gitt etter innsendte rapporter med oversikt over antall elever i hver kommune, som da altså får midlene som en form for rammetildeling. Det er et viktig mål at det blir så likeverdige tilbud som mulig over hele landet, men komiteen uttrykker bekymring over mangelen på morsmålslærere. Det forventes at kommunene må legge opp til samarbeid på tvers av kommunegrenser der det passer. Det skal satses på etterutdanning for morsmålslærerne, og de som trenger det, skal få nødvendig tilleggsutdanning. Videre vil det bli utviklet læreplan for morsmålsopplæring. Denne skal legge særlig vekt på grunnleggende prinsipper for lese- og skriveopplæring, begrepsutvikling og flerkulturelle temaer som støttestoff. Flertallet peker også på morsmålsopplæringens betydning for barnas identitetsutvikling. Det er viktig at elevene lærer å beherske norsk så tidlig som mulig. Det læres bl.a. gjennom lek og sosial omgang, men for mange av elevene gir ikke dette en grundig nok innføring i norskfaget. Derfor er det viktig at det legges opp til særskilt norskopplæring. Senere kan det være nødvendig med tospråklig undervisning i alle fag. Dette må vurderes i hvert enkelt tilfelle. Morsmålsopplæring er naturlig nok et forholdsvis nytt opplæringsområde i Norge. Det oppfordres derfor til mer klasseromsforskning på dette feltet. Det er i de store byene det er flest elever med minoritetsbakgrunn. Komiteen viser til meldingen, som påpeker at det gis forholdsvis mindre morsmålsopplæring og særskilt norskopplæring i Oslo enn f.eks. i Bergen. Komiteen understreker imidlertid at slik opplæring skal tilbys elever som har behov for det. Imidlertid er komiteen også oppmerksom på at det er vanskelig å finne tilstrekkelig mange morsmålslærere på steder med elever fra mange ulike minoriteter. Vi ber derfor departementet stå i tett dialog med Oslo for å finne gode, praktiske løsninger. Fem minutters taletid tillater ikke at jeg går så veldig dypt inn på de forskjellige områdene. Det skulle heller ikke være nødvendig, da det er et solid flertall som står bak den innstillingen som vi nå har foran oss. Men jeg må likevel få si at jeg tar sterk avstand fra det Fremskrittspartiet sier i sin merknad om foreldre som ikke har lært barna sine norsk før skolestart. Der står det: «I de tilfeller der det avdekkes at foreldre ikke har fulgt opp sine plikter på dette felt, bør det medføre reaksjoner som bøter og/eller oppfølging fra barnevernet.» Jeg trodde at det var en feilskriving da jeg leste dette første gangen, men senere er det gjentatt i pressen, så det er nok alvorlig ment. I fjor uttrykte imidlertid Fremskrittspartiet seg slik i innstillingen til foreldremeldingen: «Disse medlemmer vil sterkt påpeke at foreldrene er barnas viktigste ansvars- og autoritetspersoner. Foreldre må derfor behandles som selvstendige og likeverdige forhandlingsparter i forhold til skolen.» Jeg konstaterer at Fremskrittspartiet ikke opptrer konsistent i sitt syn på foreldre i disse to innstillingene. Partiets påstand om at det skal være likebehandling for alle, gjelder altså ikke her. Det synes jeg er leit.