Eva Kristin Hansen (Arbeiderpartiet), 2015-06-18:
Vi har forvaltningsplaner for det marine miljøet for havområdene våre. At vi skulle ha sånne planer som verktøy, ble presentert første gang i 2002, da regjeringen Bondevik II la fram den stortingsmeldingen som het «Rent og rikt hav». Siden da har vi fått forvaltningsplaner for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten, for Norskehavet og for Nordsjøen og Skagerrak. Vi har rett og slett et system hvor vi legger rammene for hvordan en bærekraftig bruk av ressursene i havet skal skje, og hvor føre-var-prinsippet legges til grunn. I forvaltningsplanene settes det grundige miljøkrav, og totaliteten av miljørisiko vurderes. Norge har en lang tradisjon for å skape verdier fra våre havbaserte ressurser. Forvaltningsplanene sikrer at dette skjer på en miljømessig forsvarlig måte. Arbeiderpartiet mener at det kunnskapsbaserte forvaltningsplanregimet vi har i dag, skal videreføres. Det vil være behov for både oppdateringer og revideringer av forvaltningsplanene våre. Forvaltningsplanen for det marine miljøet i Barentshavet og områdene rundt Lofoten ble behandlet i Stortinget våren 2006, og vi fikk en oppdatering i 2011. Ved forrige oppdatering ble et solid faglig grunnlag lagt til grunn. Da la man bl.a. til grunn en rapport som var utarbeidet av 26 direktorater og forskningsinstitusjoner fordelt på tre grupper, bl.a. Faglig forum. Kunnskapsgrunnlaget ble i tillegg lagt ut for det som på fint kalles allmennheten for gjennomsyn og merknader, og man fikk god respons. Den oppdateringen regjeringen nå har lagt fram, er ikke i nærheten av å være basert på et faglig grunnlag. Det er ikke gjennomført kunnskapsinnhenting fra et bredt faglig grunnlag. Her er hovedrapporten, ganske solide greier – og den er ganske stor, sånn at referenten får med seg det. Og her er listen over kunnskapsgrunnlaget, hvor denne hovedrapporten også er nevnt som del av faggrunnlaget, som sto på siste side i stortingsmeldingen den gangen forvaltningsplanen ble oppdatert, en lang liste. I stortingsmeldingen som vi diskuterer nå, er siste side blank, det står ingenting. I denne saken tas det ut ett element, altså iskanten, som ble presentert gjennom isdata laget av Norsk Polarinstitutt på en konkret bestilling fra Klima- og miljødepartementet, gitt 14. januar – som også saksordføreren refererte til – hvor de presiserer akkurat hvilke data de skal ha, og hvilke forutsetninger som skal ligge til grunn, en slags formel, egentlig, hvor det bare er å fylle inn. Det var åpenbart ikke store jobben, for den 15. januar fikk departementet svaret og kartet sitt. Jeg har merket meg at statsråden i brev sendt 27. mai til komiteen skriver at dette var et foreløpig svar, og at de jobbet litt med det i etterkant. Men det er ikke poenget her. Her har ting skjedd uhorvelig raskt. Hun skriver også i samme brev at de ikke så behov for en høring eller annen involvering enn bestillingen til Norsk Polarinstitutt, og at Havforskningsinstituttet og Miljødirektoratet så på det de kom fram til, i etterkant. Altså: Her har Stortinget blitt presentert en sak hvor vi blir bedt om å vurdere et kart og en beregning, sånn jeg ser det. Det mener jeg er en helt uholdbar måte å behandle forvaltningsplanregimet på. Å ta ut ett element er å gå bort fra en helhetlig, kunnskapsbasert forvaltning. Det er også grunnen til at Arbeiderpartiet mener det er riktig å sende denne saken i retur til regjeringen. Vi går derfor heller ikke inn og vurderer kartet eller beregningen. Vi mener at spørsmålet om iskanten og polarfronten hører hjemme i en helhetlig revidering av planen, som ved flere anledninger er blitt varslet skal skje i 2020. Revidering i 2020 ble bl.a. varslet ved forrige oppdatering av forvaltningsplanen for Barentshavet og områdene utenfor Lofoten, i planen for Nordsjøen og Skagerrak og gjentatt også i den meldingen vi har på bordet i dag. Jeg registrerer at Høyre og Fremskrittspartiet i merknadene prøver å gjøre et poeng ut av at det er en forskjell mellom oppdatering og revidering. Da vil jeg bare henvise til den forrige oppdateringen, fra 2011, og den kunnskapen man da la til grunn. Så har jeg også merket meg at klima- og miljøministeren i møtet komiteen hadde 21. mai, hevdet at Stortinget har bedt om denne oppdateringen, og i brev til komiteen 27. mai viser til et strekpunkt på side 128 i stortingsmeldingen om forvaltningsplanen for Nordsjøen og Skagerrak, hvor det står at det skal komme en oppdatering i denne stortingsperioden. Høyre og Fremskrittspartiet henviser til det samme i sine merknader i innstillingen. Til dette har jeg følgende å si: Ja, denne meldingen ble vedlagt protokollen, men Stortinget vedtar ikke en stortingsmelding, det er regjeringens melding til Stortinget. Om vi så hadde vedtatt å be konkret om det som statsråden nevnte, og som blir gjentatt i innstillingen, er den meldingen komiteen har hatt til behandling, ikke det vi kan kalle for en oppdatering av en forvaltningsplan. Stortingsmeldingen er ikke det den sier at den er, rett og slett. I en pressemelding fra 20. januar i år, altså samme dag som utlysningen av 23. konsesjonsrunde ble lagt fram, blir meldingen varslet. Det står i pressemeldingen: «I forståelse med samarbeidspartiene vil regjeringen legge frem en melding for Stortinget med en oppdatert beregning av iskanten i løpet av våren 2015.» Det er nærliggende å tro – eller ganske åpenbart – at denne meldingen ble lagt fram på grunn av uenighet mellom regjeringen og samarbeidspartiene. Så opplever vi i Arbeiderpartiet at det blir hentydet at vi driver med et slags spill i denne saken fordi vi vil sende meldingen tilbake. Da må jeg bare si: Beklager, men vi kan ikke sørge for et flertall i en sak vi mener ikke er nok faglig begrunnet – selv om jeg mistenker noen for å tro at vi skulle sørge for et flertall. Jeg skjønner at noen blir litt sure for det – det er kjipt å få saker i retur – men da bør de vende surheten sin mot noen andre enn Arbeiderpartiet. Vi er helt prinsipielle på at denne saken ikke er i tråd med forvaltningsplanregimet, et regime som vi er veldig for, og som vi mener regjeringen utfordrer. Denne stortingsmeldingen blir sendt tilbake til regjeringen i dag. Jeg har merket meg at klima- og miljøministeren i pressemeldingen som ble sendt ut den samme dagen som komiteen avga saken, sier at det er helt «uproblematisk» at det skjer. Det er helt fint for oss, og det bekrefter vel også at dette har handlet om en dragkamp mellom regjeringen og samarbeidspartiene. Jeg håper at Stortinget i framtiden slipper å bli en arena for å rydde opp i uenighetene mellom dem.