trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Jeg er i hvert fall glad for at det er temaet til en av statsrådene som er til stede, for dette er jo et spørsmål som dreier seg om skatteoppgjøret, som egentlig ligger under finansministeren. Men mitt departement har ansvar for Brønnøysundregistrene, som drifter Altinn. Det spørsmålsstilleren sier, er helt riktig, nemlig at det var store problemer i fjor. Da var det kapasitetsproblemer, og systemene til Altinn tålte ikke alle de nordmennene som samtidig ønsket å få innblikk i ligningen sin. Dette ble det gjort en rekke tiltak for å bedre til i år, og etter det vi har brakt i erfaring, har det stort sett gått bra på kapasitetssiden. Derimot ble det en annen teknologisk feil, som gjorde at når noen logget seg inn, lå bildet av denne Altinn-Kenneth igjen, og private opplysninger ble gjort tilgjengelig for andre. Det er helt uakseptabelt. Vi har vært i nær dialog med Brønnøysund om dette, og de stengte jo også ned hele systemet for å være sikre på at ikke personopplysninger kom på avveier. Men dette er selvsagt noe som ikke skal skje, og som vi må sørge for ikke skjer igjen.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Først må jeg si at jeg deler sorgen over at REC ikke så muligheten til å drive videre – ikke bare på Herøya, men også i Glomfjord og i Narvik. Det er veldig synd at en bedrift som bare for få år siden var så livskraftig, som hadde så stor verdi og så mange ansatte, nå ikke ser det lønnsomt å fortsette sin drift. Det har lite med norske rammevilkår å gjøre. Det har å gjøre med at prisnivået på solceller i verden fullstendig har kollapset. Det har å gjøre med at enkelte land har kuttet kraftig i sine støttesystemer for installering av solpaneler, og det har bl.a. å gjøre med at Kina kom på markedet med svært billige produkter. Dette er ingen trøst for dem som mister jobben, og vi må gjøre alt vi kan for å etablere nye arbeidsplasser og sørge for at de som jobber i REC, får muligheten til å ta del i den sysselsettingsveksten som skjer. Men det er slik at det fra tid til annen skjer endringer i internasjonale markeder som også rammer norske bedrifter. Verden har vært gjennom en av de tøffeste krisene siden krigen. Norge har kommet ut av den krisen – iallfall første fase av den – med den laveste arbeidsløsheten i Europa. I tillegg har vi gjennom de siste seks–sju årene fått rundt 250 000 flere arbeidsplasser i Norge. To tredjedeler av dem er i privat sektor. Som næringsminister reiser jeg langt oftere til bedrifter som utvider antall ansatte, som investerer og skaper flere arbeidsplasser, enn til bedrifter som legger ned, enda de som legges ned, ofte prioriteres i reisevirksomheten nettopp for å være til stede for dem som mister sin jobb. Så det generelle bildet er litt annerledes enn det representanten beskriver. Det er en beskrivelse av et land som går svært godt, og som har lav arbeidsløshet og høy sysselsettingsvekst.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Jeg tror enhver næringsminister til enhver tid er bekymret for norsk konkurranseevne. Det er jobben til en næringsminister. Men hvis man ser på de ulike næringsgrenene, er det et veldig ulikt bilde. Olje- og gassindustrien går bedre enn noen gang, ikke bare takket være høye investeringer i Norge, men også takket være at våre bedrifter er så fremragende at de vinner markedsandeler rundt omkring i hele verden. Så er det en del av den øvrige industrien som går godt, og så er det en tredjedel som sliter, bl.a. på grunn av den internasjonale finanskrisen og lavere etterspørsel. Det skal vi jobbe kontinuerlig med, bl.a. ved å presentere en ny stortingsmelding om Innovasjon Norge og SIVA, noen av de viktigste verktøyene i verktøykassa vår, ved å presentere en ny eksportfinansieringsordning, som sikrer god finansiering til dem som vinner kontrakter ute i verden, og mange andre tiltak. Men det generelle bildet i Norge er at vi klarer oss bedre enn noe annet europeisk land. Vi har mange ganger så stor sysselsettingsvekst nå som vi hadde under Bondevik-regjeringen. Veldig mange bedrifter klarer seg svært godt, også i en internasjonalt tøff konkurranse.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Det var en korreks med tilbakevirkende kraft. Jeg vet ikke om det er åpning for det. Det er altså slik at under Bondevik-regjeringen fikk vi ca. 23 000 flere arbeidsplasser i Norge på fire år. Nå har vi fått over 250 000 flere arbeidsplasser på seks år, og det under den tøffeste krisen i Europa. Det er ikke slik at når Frankrike, Spania, Italia og andre har skyhøy arbeidsløshet, skyldes det mangel på folk. Det er masse folk i disse landene. Likevel har man stor arbeidsløshet. Så det at det har blitt en stor befolkningsvekst i Norge, er ingen garanti for at det kommer mange flere arbeidsplasser. Det kunne like godt blitt større arbeidsløshet av at man importerer mye arbeidskraft, eller at ungdomskullene bidrar til at det blir flere arbeidstakere. Så det at det er skapt over 250 000 flere arbeidsplasser – to tredjedeler i privat sektor – må iallfall borge for at næringspolitikken ikke er fullstendig mislykket i Norge, når altså Europa har – hva er det – 24 millioner arbeidsløse. Det er mitt hovedpoeng.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
På det spørsmålet kan jeg svare et ubetinget ja. Vi skal komme med stadig flere verktøy, og bruke dem stadig bedre, for å legge til rette for norsk næringsutvikling. For selv om det går bra, veldig godt i Norge sammenliknet med alle andre land – vi har så å si full sysselsetting – skal vi være klar over at det er en tøff internasjonal konkurranse, og at særlig de framvoksende økonomiene ikke bare har mye arbeidskraft, men har også etter hvert høyere utdanningsnivå og konkurrerer på stadig flere områder. Forenkling er nettopp noe av det vi gjør. Som første regjering har vi satt et helt konkret mål: Vi skal forenkle verden for bedriftene med 10 mrd. kr i året innen 2016. Vi er allerede i gang med å fjerne revisjonsplikten for små selskaper, det er det største forenklingstiltaket noensinne. Vi har redusert aksjekapitalkravet, fra 100 000 kr til 30 000 kr for selskapene. Det bidrar nå til en rekordvekst i AS-er. Vi driver med digitalisering av ulike rapporter og tjenester bl.a. gjennom Altinn, og vi skal gjøre mye mer, spesielt for å forenkle verden for småbedriftene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Det er her fra opposisjonen – hele tiden – to spørsmål i ett. På den ene siden er det helt riktig at der en hjørnesteinsbedrift legges ned, er det svært alvorlig for dem som rammes. Det er viktig at Nav, Innovasjon Norge og fylkeskommunen – alle som kan bidra – hjelper dem som mister jobben, til å komme seg inn i nytt arbeid. Noen finner arbeid veldig raskt, for andre tar det lengre tid, og det er alltid tøffest for de eldste arbeidstakerne. Så det er en viktig jobb de offentlige systemene kan bidra med her. Men så bakes det inn i disse spørsmålene et generelt bilde av at det går dårlig med norsk industri. Vi må slutte å snakke norsk industri ned, for det går veldig godt i norsk industri. Vi har like mange arbeidsplasser i industri og bergverk i dag som det vi hadde like før finanskrisen. Vi har altså kommet oss gjennom finanskrisen ikke bare med en solid vekst i sysselsettingen totalt, men også med en stabil sysselsetting i industrien, som er den som er rammet hardest av finanskrisen. Snakker vi industrien ned, sender vi også et signal til unge mennesker som velger utdanning, om at det ikke er noen vits. Det er et veldig feil signal.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Jeg er fornøyd med tilstanden i Norge, men ikke tilfreds med alle utviklingstrekk. Men det er mange statistikker: Verdensbanken la nylig fram en statistikk som viser at Norge har klatret fra en syvende plass til en sjette plass over verdens land hvor det er best å drive næringsvirksomhet. Det er viktig for oss å legge til rette for nyskaping, for vi vet at noen bedrifter legges ned, arbeidsplasser forsvinner, og vi må skape nye. Derfor har vi gjennomført de to største forenklingstiltakene noensinne for folk som starter bedrifter. Aksjekapitalkravet er nedsatt fra 100 000 kr til 30 000 kr, noe som gjør det mye lettere å starte et AS, og ikke minst fjerning av revisjonsplikten, som bidrar til et sted mellom 2 og 3 mrd. kr i besparelse. Hvis en bedrift sparer 40 000 kr, går det rett på bunnlinjen. Det er ganske mye omsetning som skal til for å kunne skaffe en sånn ekstra bonus på bunnlinjen. Så dette betyr mye for småselskapene, og gjør det lettere for gründere og entreprenører å komme i gang med sine prosjekter og nye ideer.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
En skal ikke ha lest mye norsk eller internasjonal historie for å kunne slå fast at det at kvinner har fått økt mulighet til å gjøre det samme som menn, fått mulighet til å ta toppverv både i politikk, i næringsliv og i akademia, fått større likestilling på hjemmebane – fått stemmerett, for den saks skyld – har vært en tøff kamp, som har vart i mange tiår. Fremskrittspartiet har tatt en veldig liten del av den kampen. Det har vært andre som har kjempet dette fram – på alle områder. Det skal bli interessant å se hvordan de fire borgerlige partiene skal bli enige på dette området – som på svært mange andre områder. Vi fra regjeringens side tror at det at kvinner er sterkt underrepresentert i mange sektorer, ikke skyldes at kvinner mangler talent, pågangsmot eller motivasjon. Det skyldes strukturelle diskrimineringssystemer, bl.a. ved at menn ofte ser menn, motiverer menn og rekrutterer menn. Det er ganske kjent fra forskningen at det foregår slik, ikke bare i politikken, men også i næringslivet og i akademia. Da jeg var utdanningsminister, regnet vi ut at hvis vi skulle vente på den naturlige utviklingen i antall professorer som var kvinner, ville det ta over 100 år å nå fram til 50/50. Det syntes vi var litt for lang tid. Det syntes vi også når det gjaldt næringslivet. Derfor støttet vi det den gangen en borgerlig regjering foreslo å innføre kvoteringsbestemmelser for ASA-ene. Dette har bidratt til å få flere kvinner fram i næringslivet. Det er bra for kvinner fordi de får de samme mulighetene som menn til å gjøre karriere i næringslivet. Men det er jammen bra for Norge også, for det betyr at vi bruker hele det potensialet av talent som finnes i et land. Det er jo en utrolig sløsing at 50 pst. av befolkningen skal brukes mindre enn den andre 50 pst.-en, hvis vi har som forutsetning at talentet, pågangsmotet og arbeidsevnen og -viljen er omtrent likt fordelt mellom kvinner og menn. Det tror jeg, og da er det viktig å bruke også kvinner. Så skal vi ta en diskusjon om vi skal utvide dette til å gjelde for de aller største AS-ene. Det blir aldri aktuelt å innføre dette for alle AS-er. Hvis vi skal gjøre det, skal vi gjøre det for de aller største selskapene.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
La meg ta dette med politikken først. En av grunnene til at det ikke er likestilling i dette rommet ennå, er bl.a. at Fremskrittspartiet gjør gode valg, som medfører at en får mange menn og nesten ingen kvinner i salen. Det er bare å lese listen over representanter, så kan vi fort bli enige om at dette bidrar til en skjev kjønnsfordeling. Jeg tror jo at fremskrittspartikvinner er like talentfulle som fremskrittspartimenn. Likevel vises det en usedvanlig stor overvekt av menn. Så får man fundere på hvorfor det skjer. I næringslivet er det, etter at vi innførte kvoteringsreglene i ASA-ene, gjort studier som viser at de personene som sitter i styrene, som er kvinner istedenfor menn, er like kvalifiserte, like godt utdannede og like bra styremedlemmer som de som satt der før. Det var ikke mangel på talent som gjorde at det var få kvinner – det var mangel på at man så etter de dyktige kvinnene som fantes. Kvoteringsbestemmelsene har rett og slett hjulpet valgkomiteer og generalforsamlinger til å få fram flere talenter i norsk næringsliv. Det er bra for kvinner, det er bra for næringslivet, og det er bra for Norge – selv om det er dumt for Fremskrittspartiet.
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Ja, jeg mener at det har vært en formidabel suksess. Det eneste jeg er lei meg for når det gjelder forslaget om kvotering i ASA-selskapene, er at det ikke var en rød-grønn regjering som foreslo dette, men en statsråd fra Høyre, Ansgar Gabrielsen. Jeg skulle gjerne hatt æren for både å ha foreslått det og fått det vedtatt. Så får vi se om vi kan få æren av å utvide dette til å gjelde for de aller største aksjeselskapene. Et godt spørsmål er: Hvorfor skal det gjelde for store ASA-er og ikke for de aller største AS-ene? Men igjen presiserer jeg: Det dreier seg om de aller største selskapene, ikke de hundretusenvis av små AS-er. Hvis det var sånn at kvinnelige talenter helt automatisk kom fram i samfunnet, hvorfor gikk det da så mange år før vi fikk mer likestilling i politikken, mer likestilling i næringslivet og mer likestilling i universitetssektoren? Mener Fremskrittspartiet at kvinner faktisk ikke hadde dette talentet, ikke hadde denne motivasjonen, ikke hadde denne drivkraften? Eller kan man innse at det var andre, strukturelle årsaker til at kvinner ikke kom fram, og at man måtte gjøre grep, nettopp for å sikre like muligheter, slik at både jenter og gutter kan ha de samme drømmene om hva de skal bli, og hva de skal gjøre her i livet?
Trond Giske (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Æres den som æres bør, så Kristelig Folkeparti skal få sin fortjente honnør. Det forsterker ytterligere hvor lurt det er av Kristelig Folkeparti å samarbeide med oss framfor med hovedspørsmålsstiller Fremskrittspartiet. Dette tror jeg er nok et område hvor det er mye lettere å finne sammen med oss om en fornuftig og god politikk. Jeg tror at vi ikke bare skal hvile oss på kvoteringsbestemmelsene, for det er en del områder hvor du ikke kan kvotere deg fram til gode resultater, f.eks. når du har enkeltlederstillinger – også på mellomledernivå. Derfor har vi nå bedt bedriftene våre om å ha strategier for likestillingsarbeid også i rekrutteringen i bredden og i ledelsen, og jeg tror også vi skal ha en bevisst strategi for det på andre områder. Jeg tror dette er et fantastisk konkurransefortrinn. Når jeg reiser rundt i verden og ser bedrifter og næringsliv hvor de ikke bruker kvinner på samme måte, tenker jeg at jammen meg har vi her et stort og hemmelig våpen som bruker hele befolkningen vår i sitt fulle potensial – også for norsk næringsliv.
Trine Skei Grande (Venstre), 2012-04-25:
Jeg har også et spørsmål til en av statsrådene som er her – og ikke til dem som holder pressekonferanse og tømmer presselosjen samtidig som vi har spørretimen – og det er til statsråd Aasrud. Det å ha en effektiv stat overfor effektive kommuner er viktig for velferden vår. Denne regjeringa har økt antall byråkratiske krav overfor kommunene, økt rapportering og økt alt det som kommunene skal melde tilbake. 1 pst. innsparing i byråkrati og byråkratikrav til kommunene fører til 1 mrd. kr mer i velferd – 1 pst. mindre byråkrati i kommunene er 1 mrd. kr mer i velferd som kan gis til borgerne. Så mitt spørsmål til statsråden er: Det er fint med svulstige planer som man ikke helt vet hvordan man skal få kommunene med på. Men hvilke tiltak mener statsråden man skal gjøre for å effektivisere regjeringas holdning til kommunene, regjeringas krav til kommunene, alle de nye rapporteringskrav som regjeringa har overfor kommunene, og hvor mange lovstyrte oppgaver man skal legge til hver enkelt kommune – som gjør at det blir mindre velferd til hver enkelt borger?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-25:
La meg først si at jeg registrerer at for annen gang på tre uker demonstrerer regjeringen sin arroganse overfor Stortinget ved å arrangere en pressekonferanse om en stor sak samtidig som vi avvikler spontanspørretimen. Jeg ber om at presidenten tar dette opp med regjeringen. Så til spørsmålet, som er til den tilstedeværende næringsminister: Avisen Varden skriver på lederplass i dag, etter allmannamøte på Herøya i går kveld som endelig konfirmerer at tusen direkte arbeidsplasser blir borte, at det er en påminnelse om hvor brutal den internasjonale konkurransen er – og det er den. Norske bedrifter må hver dag ut og kjempe mot internasjonale bedrifter, og da trenger de norske bedriftene konkurransedyktige rammevilkår for seg og ikke en ryggsekk med særnorske, tyngende rammevilkår i form av skatter, reguleringer og avgifter i tillegg til et høyt kostnadsnivå. Dessuten trenger vi at det blir investert i kunnskap og infrastruktur for en fremtidig bedre konkurransekraft. Det bør være en vekker for oss at investeringsnivået i Norge, utenom olje og gass – ifølge en OECD-rapport som nettopp er kommet – nå er på linje med Hellas, og vi begynner å se resultatene av denne svekkede konkurransekraften utenom oljen. Ingen er nærmere til det enn næringsministeren, som må reise rundt til de stedene som rammes, uten særlig materiell trøst i bagasjen. Spørsmålet mitt er da: Er næringsministeren bekymret for vår konkurransekraft i dag internasjonalt, og hva vil han gjøre for at den blir bedre i morgen?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-25:
Jeg vil bare minne næringsministeren på at utgangspunktet for spørsmålet ikke var spesielt situasjonen i solcelleindustrien, men Vardens påminnelse om hvor brutal den internasjonale konkurransen er. Jeg drev ingen svartmaling av den norske situasjonen. Det som er mitt spørsmål, er hva man vil gjøre senere. Når det gjelder beskrivelsen av å skape nye arbeidsplasser, vil jeg også minne næringsministeren om at det er sysselsettingsgraden som er avgjørende, og den har ikke vært spesielt økende i de senere år. Næringsministeren arresterte selv under valgkampen i 2005 daværende næringsminister Børge Brende, som han kalte for en bløffmaker da han brukte tallene og ikke sysselsettingsgraden. Så jeg gjentar spørsmålet mitt av to grunner – for det første fordi det er viktig, og for det andre fordi det ikke ble besvart: Er næringsministeren bekymret for konkurransekraften i dag, og hva vil han gjøre for at den blir bedre i morgen?
Svein Flåtten (Høyre), 2012-04-25:
Dette oppfølgingsspørsmålet går til statsråd Aasrud. Det vi hørte fra likestillingsministeren gjennom avisene, ble oppfattet av eierne og lederne i 165 000 små aksjeselskaper, og noen større, i Norge som at de nå skulle bruke mye av tiden sin til å – jeg holdt på å si – jakte på andres døtre fremfor å ha egne sønner inn i styrene. Dette kommer til å bety veldig mye merarbeid for bedriftene, men det kommer også til å bety statlig byråkrati. Det kommer til å bety kontrollordninger, det kommer til å bety oppfølging, og det kommer til å bety sanksjoner overfor de tusener som ikke kommer til å få dette til i de små selskapene. Derfor mener jeg det er relevant å stille statsråden spørsmål om hvilke tanker hun har om hva det vil bety for forenkling og statlig byråkrati at vi innfører en slik ordning.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2012-04-25:
Jeg registrerer at næringsministeren igjen skryter av sysselsettingsveksten. Det har vi hørt før. Samtidig dokumenterte representanten Svein Flåtten at sysselsettingsprosenten, altså andelen som er sysselsatt, er nøyaktig den samme i dag som det den var da Stoltenberg II-regjeringen kom på i 2005. I valgkampen i 2005 fikk vi høre fra opposisjonspolitiker Trond Giske at næringsminister Børge Brende bløffet da han skrøt av hvor mange arbeidsplasser som var skapt, og ikke snakket om sysselsettingsprosenten. Erkjenner næringsministeren at andelen som er sysselsatt, altså sysselsettingsprosenten, er nøyaktig den samme i dag som det den var da Bondevik II, sentrum–Høyre-regjeringen, gikk av i oktober 2005?
Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2012-04-25:
Stadig flere bedrifter går konkurs eller flytter til utlandet på grunn av at Norge taper konkurransekraft. Gårsdagens nedleggelse av REC på Herøya føyer seg til listen av en rekke nedleggelser og permitteringer i industrien de siste årene. Vi vet at denne nedleggelsen på Herøya både går ut over de 500–600 som er tilknyttet bedriften, og at det får store ringvirkninger i hele Grenland. Spørsmålet mitt til statsråden er: Hvordan følger statsråden opp de lokalsamfunn som rammes av at hjørnesteinsbedriften legges ned?
Borghild Tenden (Venstre), 2012-04-25:
Jeg hører hva statsråden svarer representanten Flåtten om det generelle bildet. Men Venstre er bekymret for at utviklingen går i feil retning. Tallenes tale er klar: Andelen av befolkningen som er involvert i gründerskap og oppstart av nye bedrifter, har sunket, fra 9,7 til 6,9 pst. Tidligere var Norge i tet i internasjonal sammenheng – nå er vi faktisk forbigått av land som Tsjekkia og Hellas. I den siste utgaven av Innovation Union Scoreboard, som ble offentliggjort 7. februar i år, ligger Norge på en 17. plass i Europa når evnen til innovasjon og nyskaping sammenlignes. Mens vi i 2008 hadde nesten 5 000 av både gasellebedrifter og vekstbedrifter i Norge, er tallet i 2011 mer enn halvert. Så mitt spørsmål til statsråden er: Er næringsministeren like bekymret som Venstre over at utviklingen går i feil retning? Og i så fall: Hvilke nye grep vil næringsministeren ta?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-04-25:
Mitt spørsmål går til kirkeministeren. Kirkeministeren har jo vært på Kirkemøtet, og jeg tror hun der merket at det var et stort engasjement for trosopplæringsreformen – og ikke minst en manglende oppfølging dette budsjettåret av det som skulle vært en opptrappingsplan. Trosopplæringsreformen er en plan som ble vedtatt av et tilnærmet enstemmig storting – minus ett parti – i 2003. Da sa man at denne trosopplæringen skulle sørge for at man i Den norske kirke og i andre tros- og livssynssamfunn skulle stimulere «til bygging av egen identitet og forståelse av egen kultur og tradisjoner i et samfunn der innslaget av ulike tros- og livssynssamfunn blir stadig rikere. Ved å fostre ungdom som er trygge i sin identitet, er det grobunn for respekt og toleranse i møte med dem som har en annen tro eller et annet livssyn». Mange har hatt tiltro til at regjeringen skulle følge opp, slik det har vært fulgt opp tidligere, med en gradvis opptrapping, slik at flere menigheter kunne ta del i denne trosopplæringen. Hvis man har fulgt dette litt, ser man hvilken suksess trosopplæringen har vært både i Den norske kirke og i andre tros- og livssynssamfunn. Så mine spørsmål er: Hva er grunnen til at dette har blitt nedprioritert av regjeringen i 2012? Og hva kan vi forvente, slik at man tar igjen det som er tapt, og det som man – med rette – kunne forvente av trossamfunn?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2012-04-25:
Jeg skal komme til oppfølgingen. Jeg hadde bare lyst til innledningsvis å bemerke at regjeringen jo har gjort sitt til at det omtrent ikke er noen til stede og følger dette. I tillegg har den angjeldende statsråd, som skulle vært her og svart på et spørsmål i den ordinære spørretimen – et allerede utsatt spørsmål – meddelt Stortinget i går at han ikke fant å kunne være til stede i Stortinget i dag. Nå skjønner vi grunnen. Dette kommer vi tilbake til fra vårt parti. Så over til tilleggsspørsmålet. Ja, hun sier nå at det er en intensjon. Jeg har gått til departementets egne hjemmesider. Der står det at målet er å få dette gjennomført i løpet av ti år, og at det skal skje en opptrapping i bevilgninger til reformen med 250 mill. kr. Det skulle i henhold til stortingsvedtaket være i 2003-kroner, så beløpet i dag er jo helt annerledes. Mitt spørsmål er: Vil vi få noe i revidert, eller skal vi få hele potten til neste år?
Svein Harberg (Høyre), 2012-04-25:
Kirken fikk et oppdrag fra Stortinget, de fikk forespeilet rammer, og en vesentlig del av dette var en opptrapping fram mot en sum. Kirken har tatt ballen – det er veldig bra. De har lagt planer, de har trappet opp virksomheten, de har utvidet virksomheten, og ikke minst har de skapt engasjement for det som skal komme, og ansatt folk. Når så opptrappingen tørker inn, gir det store følger for Kirken med hensyn til at de igangsatte planene må reverseres eller settes på vent, og at det ikke lenger er grunnlag for finansiering av ansatte. Dette skaper en uforutsigbarhet og en særdeles vanskelig situasjon for Kirken også som arbeidsgiver. Erkjenner statsråden det ansvaret hun har for at Kirken kommer i denne vanskelige situasjonen? Hvordan avhjelper hun Kirken med hensyn til den utfordringen?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2012-04-25:
Mitt spørsmål går til næringsministeren. Siden 2003 har det eksistert et krav om kvotering i ASA-selskaper. Dette har resultert i at et stort antall selskaper har skiftet eierform til AS. I Dagens Næringsliv på mandag kunne vi lese at den nye likestillingsministeren ønsker å utvide kvoteringskravet til også å gjelde andre selskaper. Det er ikke mindre enn statlig overstyring av bedrifter og næringslivet, men det er ikke noe nytt fra denne regjeringen. Vi ser den samme iveren etter å styre folks hverdag i en rekke sammenhenger – enten det er fedrekvote, mødrekvote, kvotering av kvinner inn i politikken eller forslag om kvotering av kvinner inn i teater og film, noe som statsråden kjenner godt til. Det er ingen overraskelse at Fremskrittspartiet er imot statlig overstyring på de fleste områder. Noe av det verste er når overstyringen baserer seg på kjønn, slik som det gjør i dette tilfellet. Som kvinne blir jeg provosert over at den sittende regjeringen ser på kvinner som svake individer som trenger statens hjelp for å komme seg opp og fram. Dette i seg selv er diskriminerende. La meg ta et eksempel som sikkert næringsministeren kjenner godt til. Trondheim Arbeiderparti har sannsynligvis valgt sine beste folk som styremedlemmer. Det er – i hvert fall i dette tilfellet – åpenbart flere dyktige kvinner enn dyktige menn i Trondheim Arbeiderparti. Næringsministerens eget lokallag har altså kun 33 pst. menn i sitt styre. En kan da spørre seg: Hvilke kvalifiserte og dyktige kvinner skal vike plassen til fordel for en mindre kvalifisert mann, slik at denne balansen utjevnes? Næringsministeren burde heller bruke tiden sin på å tenke ut virkelige tiltak for å fremme næringsutvikling, deriblant bekjempelse av skjemaveldet, som kveler små og mellomstore bedrifter. Spørsmålet mitt blir: Vil næringsministeren avvise likestillingsminister Inga Marte Thorkildsens nye utspill om å pålegge nye bedrifter eller AS-er kjønnskvotering?
Solveig Horne (Fremskrittspartiet), 2012-04-25:
Som vanlig svarer ikke statsråden på spørsmålet – han bare viser til mange historiske tall. Jeg har lyst til å minne statsråden på at når det gjelder kvotering av kvinner inn i politikken – og Arbeiderpartiet har selv en ordning med 50/50-fordeling av kvinner og menn på sine lister – viser resultater og rapporter fra valget i 2011 at det faktisk ikke er flere kvinner i politikken. Hvis statsråden ser seg rundt i sitt eget parti, ser han at det ikke er flere kvinner i Norge som har ledende posisjoner, eller er ordfører eller varaordfører. Det spørsmålet gjelder her, er at når en skal pålegge AS-er kvotering, er det en diskriminering i seg selv – kvinner kan ikke få disse posisjonene på grunn av kvalitet og kunnskap, men skal kvoteres inn. Mener næringsministeren at kvinner i næringslivet eller andre steder er dårligere kvalifisert enn menn, eller mener han at kvinner og menn er likestilt, og at kvotering derfor – i logisk forstand – er helt meningsløst?
Øyvind Håbrekke (Kristelig Folkeparti), 2012-04-25:
Oppfølgingsspørsmålet går til næringsministeren. Det er riktig at tidligere næringsminister Ansgar Gabrielsen var en viktig bidragsyter og medspiller for å få dette på plass, men lovforslaget ble lagt fram av daværende barne- og likestillingsminister Laila Dåvøy. Siden har Kvinnepanelet foreslått at det bør innføres en 40 pst.-regel overfor topp- og mellomledersjiktet i statlige virksomheter. Det kunne være interessant å høre næringsministerens refleksjon rundt et sånt forslag, i lys av den velfortjente rosen han ga Bondevik II-regjeringen for dens grep. Men så kunne jeg tenke meg å utfordre næringsministeren til å reflektere litt rundt betydningen for norsk næringsliv av at vi faktisk har gjennomført dette nybrottsarbeidet gjennom denne 40 pst.-regelen, som gjør at vi sikrer kvinner og menn 40 pst. representasjon i allmennaksjeselskapers styrer.
Trond Helleland (Høyre), 2012-04-25:
Mitt spørsmål går til fornyings- og administrasjonsministeren. Statsråden har ansvaret for statlig administrasjon og for å fornye og effektivisere statlig sektor. Under den rød-grønne regjeringens tid ser vi at byråkratiet har est ut på en rekke områder, og det er lite som tyder på at dette vil endre seg. Siden starten av 2007 har antallet ansatte i f.eks. Statens vegvesen økt med 1 473. Det betyr at Vegvesenet har fått én ny ansatt hver dag siden 2007, uten at det bygges særlig mer ny vei. Analyseinstituttet Menon la også denne uken fram en rapport fra Akademikerne om offentlige innkjøp som viser at det kan spares – et forsiktig estimat – mellom 20 og 30 mill. kr i året på dette området. I tillegg ser vi i helsesektoren at det i spesialisthelsetjenesten har kommet over 12 000 nye årsverk siden sykehusreformen ble innført, men over 6 000 av disse er ikke-medisinske stillinger. Kommune-Norge blir også dyrere og dyrere – det er ikke nødvendigvis statsrådens ansvar, men det er regjeringens – og administrasjonen vokser og vokser. Faktisk vokste byråkratiregningen med hele 6 mrd. kr fra 2005 til 2009. I meldingen om stat og kommune – som statsråden selv var inne på tidligere i dag, og som vi nå behandler i komiteen – peker regjeringen på at det har vært en kraftig økning i statlige regelverk i de største sektorene i kommunal virksomhet. Regjeringen sier også at en må se på direktoratene, og det står: «Regjeringa meiner det er behov for meir kunnskap om korleis endringar i direktorata sitt ansvar og arbeidsoppgåver verker inn på den kommunale handlefridomen»(…) (…) Spørsmålet blir da: Deler statsråden Høyres bekymring for det voksende byråkratiet? Og hvis ikke – hva mener statsråden det er som har sviktet de siste syv årene?
Trond Helleland (Høyre), 2012-04-25:
Det var litt vanskelig å følge med på den pressekonferansen om digitalisering, fordi den foregikk samtidig med Stortingets spørretime for to uker siden. Men det er en del andre elementer som regjeringen åpenbart ikke har tenkt å gjøre noe med. Spørsmålet er da om det er slik at regjeringen mener at antall hoder i offentlig sektor er et godt mål for velstandsutviklingen i Norge. Er det effektiviseringsdriv i regjeringen – det er det vi må stille spørsmål om. Jeg har ikke hørt noen gode forslag fra denne statsråden om hvordan en nå skal effektivisere offentlig sektor utenom den nevnte digitaliseringsmeldingen, som er nok en melding som skal iverksettes på sikt. Spørsmålet er da om statsråden kan tenke seg å fornye mer og administrere mindre, eller om fornyingsbegrepet er et tomt skall uten innhold.
Trond Helleland (Høyre), 2012-04-25:
Et spørsmål til justisministeren: «Høyre mener at et godt samfunn vokser fram nedenfra, fra engasjement og innsatsvilje i det sivile samfunn, blant enkeltmennesker og familier. I dag er det slik at en innvandrer med midlertidig oppholdstillatelse risikerer å bli sendt ut av landet dersom han påtar seg frivillig arbeid i tillegg til full jobb. Hva vil statsråden gjøre for at arbeidsinnvandrere som oppfyller kravet til full stilling hos en arbeidsgiver, ikke straffes for å påta seg viktige frivillige verv på fritiden?»
Trond Helleland (Høyre), 2012-04-25:
Denne saken har, naturlig nok, sitt opphav i en konkret sak. Det dreier seg om en chilensk sivilingeniør som har full jobb, men som har lyst til å være en god samfunnsborger. Han har påtatt seg et arbeid som ikke er vederlagsfritt, fordi han må få betaling – det er Uloba han jobber for – ved å hjelpe en sterkt funksjonshemmet gutt fire timer i uken. På bakgrunn av det arbeidsforholdet har han mottatt brev fra UDI om at han risikerte å bli sendt ut av Norge fordi han hadde brutt vilkårene i utlendingsloven. Jeg skjønner dette med frivillig, vederlagsfritt arbeid. Men når noen gjør en innsats og bidrar til å være en god samfunnsborger og integrerer seg, bør det unngås at de blir møtt med den type reaksjoner fra UDI. Nå er saken omgjort, heldigvis.
Trond Helleland (Høyre), 2012-04-25:
Jeg må nok si at jeg stusser litt over det siste svaret til justisministeren. Jeg er veldig enig i at vi ikke skal ha et regelverk som åpner for sosial dumping, men i dette tilfellet snakker vi faktisk om en innvandrer som integrerer seg, som vil delta i det norske samfunn, som vil – jeg holdt på å si – bidra i den store norske dugnaden. Han hjelper ikke en funksjonshemmet fire timer i uken fordi han trenger de pengene. Han gjør det fordi han har et sosialt engasjement. Da blir jo spørsmålet om regelverket kanskje er litt firkantet. Det er greit at saken nå er omgjort, at han har fått permanent opphold. Men det har vært en ganske stor belastning i den ganske lange tiden denne saken har pågått, der han, fordi han påtok seg – kall det – et sosialt oppdrag, ble truet med å bli sendt ut av landet. Sånn kan vi ikke ha det, og jeg spør justisministeren: Er det noen muligheter for at en kan se på regelverket på nytt for å finne ordninger som gjør at dette kan ivaretas?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-04-25:
Jeg tror vi skal holde oss litt til transportsektoren. Her har det virkelig vært fornyingstørke siden 2005. La meg gi et lite bakteppe: Bondevik-regjeringen etablerte Mesta og gjennomførte sånn sett en regionreform innenfor Statens vegvesen og sparte 800 mill. kr per år som går til veibygging. Eksemplet fra denne regjeringen er at man også hadde en regionreform og overførte 18 000 km vei til fylkeskommunene, og ledsaget dette med atskillig økning i antall byråkrater både i fylkeskommunene og i Statens vegvesen. Faktisk er det sånn nå at av 7,5 mrd. kr som går til drift og vedlikehold på veiene, er det faktisk bare 700 mill. kr som går til asfalt og veidekke. Det går altså i feil retning. Hvilke planer har denne fornyingsministeren for fornying innenfor samferdselssektoren?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-04-25:
«En rapport som nylig er utarbeidet for Bergensalliansen, viser at innbyggere i Region Vest har klart høyere egenbetaling per innbygger i veiprosjekt enn resten av landet. Tar man utgangspunkt i etatsforslaget som nå er lagt fram, forsterkes denne realiteten. Mest dramatisk blir forskjellen om et 45 pst. påslag i Nasjonal transportplan-rammen skulle bli aktuelt, med 52 pst. i Region Vest og 37 pst. i andre regioner. Vil statsråden foreta seg noe i sitt arbeid med Nasjonal transportplan for å rette opp denne skjevfordelingen?»
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-04-25:
Jeg takker for svaret. Jeg har lyst til å gå litt videre på resonnementet rundt dette når det gjelder lønnsomhetsstrategien som også er lansert i NTP-forslaget, nemlig at man ønsker å oppnå høyest mulig samfunnsnytte for de investerte kronene. En investeringsramme på 49 mrd. vil gi en netto nytte på 37 mrd. Da er det faktisk slik at av 47 pst. av denne nettonytten totalt sett for landet kommer 37 mill. fra Hordfast og Rogfast, som er to svært viktige prosjekt på E39 på Vestlandet. Vil ikke dette da bety at E39, og særlig Rogfast og Hordfast, må få en høy prioritet i statsrådens NTP-forslag? Kan vi forvente at det skjer når hun legger fram sitt forslag, og er like tydelig som hun var på Intercity-satsing tidligere i dag?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-04-25:
Jeg takker for svaret. La oss fortsette litt med NTP og klimameldingen siden det er blitt aktuelt i dag. Her flagges det jo stor satsing på jernbane, og særlig Intercitytriangelet her på Østlandet. Det er veldig bra. Min tilhørighet til Hordaland vil jeg også nevne, der er det jo tatt initiativ fra næringslivet om en Intercity-strekning Stavanger–Bergen. Men betyr denne store satsingen at veisektoren vil få mindre? Og i så fall, vil ikke dette da bety at egenbetalingsandelen – altså bompengeandelen – for landsdeler som ikke nyter godt av denne store jernbanesatsningen, vil bli enda mer skjevfordelt? Da er vi tilbake til hovedspørsmålet.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Regjeringen har som mål å sikre en helhetlig frivillighetspolitikk som legger til rette for at alle kan delta. Som en oppfølging og konkretisering av dette innførte Justis- og beredskapsdepartementet en ny bestemmelse i utlendingsforskriften som regulerer adgangen for utlendinger til å utføre frivillig, vederlagsfritt arbeid for humanitære, ideelle eller religiøse organisasjoner uten at det er krav om oppholdstillatelse. Bestemmelsen trådte i kraft i juni i fjor. Den nye bestemmelsen er ment å tydeliggjøre at det skal være mulig å delta i frivillig, vederlagsfritt arbeid uavhengig av tillatelsen utlendingen har i Norge. Utlendinger som f.eks. har en oppholdstillatelse for å arbeide eller studere her, skal dermed kunne utføre slikt frivillig, vederlagsfritt arbeid, selv om dette ikke følger av oppholdstillatelsen. Tilsvarende skal også asylsøkere og andre utlendinger uten oppholdstillatelse kunne delta i slikt frivillig, vederlagsfritt arbeid på linje med andre. Det er visse krav til det vederlagsfrie arbeidet som utlendinger kan bedrive uten at det følger av en oppholdstillatelse. Det frivillige, vederlagsfrie arbeidet må bl.a. ikke omfatte aktiviteter som normalt utføres av lønnede ansatte, eller tjenester som normalt kjøpes av næringsdrivende. Begrunnelsen for dette er dels å hindre utnytting og dels å forhindre konkurranse med næringsvirksomhet. Det vil kunne oppstå tilfeller hvor utlendingsmyndighetene vil måtte gå inn i en sak og vurdere hvorvidt en utlending faktisk utøver frivillig, vederlagsfritt arbeid, eller om arbeidet er av en slik art at det er forventet at utøveren skal motta lønn som i et alminnelig arbeidsforhold. I sistnevnte tilfelle vil det normalt være krav om en oppholdstillatelse. At det foretas kontroll av slike saker, er viktig for å forhindre utnyttelse av utlendinger, og for å sikre at utlendingslovgivningens system om frivillig, vederlagsfritt arbeid og oppholdstillatelse til arbeidstakere fungerer som forutsatt. Jeg vil understreke at jeg er opptatt av at enhver utlending, med eller uten oppholdstillatelse, skal kunne delta i den typen frivillig, vederlagsfritt arbeid som er unntatt fra kravet om oppholdstillatelse i den nye bestemmelsen. Jeg vil også gjerne ha nærmere tilbakemelding dersom representanten kjenner til at ordningen ikke fungerer etter sin hensikt.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Slik jeg forsto siste bemerkning fra spørreren, sier han at denne saken er avgjort. Det kan jeg bekrefte. Ut fra de opplysninger jeg har, gjelder dette en utlending som er innvilget permanent oppholdstillatelse. Jeg tror det er svært viktig at vi har et regelverk på dette området som sikrer mot utnyttelse og sosial dumping, og at ordningen gjelder frivillig arbeid for humanitære, ideelle og religiøse organisasjoner. Det kan være frivillighetssentraler, idrettslag o.l. Men når det gjelder arbeid som vi normalt forventer er lønnet, og hvor vi vet at det kan oppstå situasjoner med utnytting, tror jeg vi har fått et fornuftig regelverk på plass.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Jeg tror ikke dette må isoleres til en problemstilling som bare gjelder utenlandske asylsøkere eller andre utlendinger som søker om opphold i Norge. Diskusjonen om hva slags aktivitet som kan pålegges eller avtales å gjøres ulønnet, er en diskusjon vi kjenner også fra andre forhold i vårt samfunn. Det er viktig ikke å etablere et regelverk som er uklart med hensyn til hva som er normalt å kjøpe i markedet av lokale eller andre næringsdrivende, eller når det gjelder forhold som er egnet til utnytting og sosial dumping. En asylsøker eller en annen utlending som ønsker opphold, er i en sårbar situasjon. Derfor er regelverket etter min oppfatning klargjort på en god måte.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Politidirektoratet fordeler budsjettrammen til politidistriktene én gang i året uten senere tilleggsbevilgninger og da på bakgrunn av statsbudsjettet. Politidistriktene tildeles ikke stillinger, men et rammebudsjett som politimesteren disponerer for å oppnå en best mulig polititjeneste i distriktet. Det er politidistriktets ledelse som har ansvaret for ressursfordeling og tjenesteordninger, og som vurderer om ressursene skal benyttes til stillinger eller settes inn på andre viktige områder for å sikre hele politidistriktet en god polititjeneste. Jeg vil peke på at regjeringen har sørget for en vesentlig styrking av politibudsjettet og også for å øke opptakene til Politihøgskolen de senere årene. Det er også bevilget ekstra midler, slik at politidistriktene kan ansette politihøgskolestudenter som har bestått avgangseksamen. Troms politidistrikt har et budsjett på 212,2 mill. kr for inneværende år. Dette er en økning på nær 6 mill. kr fra 2011 til 2012. Budsjettet til Midtre Hålogaland er på 192,3 mill. kr, og det er en økning på nær 4 mill. kr fra 2011 til 2012. Troms og Midtre Hålogaland politidistrikter står i likhet med øvrige politidistrikter overfor investeringsbehov, noe som betinger en streng økonomistyring og også en god balanse mellom drifts- og investeringsutgifter. Jeg har tillit til at politimestrenes disponering av ressurser i Troms og Midtre Hålogaland politidistrikter gir en tilfredsstillende polititjeneste i distriktene.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
Regjeringen planlegger å legge fram en resultatreform for Stortinget når det gjelder politi- og lensmannsetaten. Jeg tar gjerne imot en invitasjon til å komme både til den delen av landet og andre deler av landet for å få et innblikk i hvordan utfordringene ser ut i de ulike deler av landet. Vi skal ha høy kvalitet i tjenesten. Vi skal ha et godt utdannet korps som brukes til politioppgaver, og det har vært et spørsmål hvordan vi kan bruke også sivile i politi- og lensmannsetaten. Jeg er helt sikker på at også bruken av ny teknologi i større omfang enn i dag vil kunne være med på å heve kvaliteten i den tjenesten som det norske politiet leverer befolkningen hver eneste dag.
Grete Faremo (Arbeiderpartiet), 2012-04-25:
I tillegg til penger, kvalitet gjennom utdanning og kompetanse, er det selvsagt også et spørsmål om antall tjenestemenn. Regjeringen har også lagt til rette for et økt antall utdannede polititjenestemenn. Alt dette henger selvsagt sammen. Fangetransport er en ressurskrevende del av polititjenesten, men det er også viktig å sikre at vi har en moderne innretning på våre fengsler og institusjoner i kriminalomsorgen. Det er bakgrunnen for at vi har på gang en kapasitetsplan for kriminalomsorgen. At det vil bli anledning til også å se disse tingene i sammenheng i tiden framover, er jeg sikker på.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-25:
Jeg har følgende spørsmål til justisministeren: «Både fra Troms og Midtre Hålogaland politidistrikt kommer det nå bekymringsmeldinger om reduksjon i antall stillinger. Begge politidistriktene har store avstandsutfordringer. Dette påvirker responstiden negativt, og terskelen for å rykke ut blir høy. Hvordan forklarer statsråden denne reduksjonen i stillinger, og hvordan stemmer dette med den beskrivelsen statsråden har gitt Stortinget om utviklingen i Politi-Norge?»
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-25:
Jeg hører at statsråden sier at regjeringen har styrket politiet, men sannheten ute i hverdagen er at politiet opplever at budsjettene deres er sånn at de må redusere antall stillinger for å få ting til å gå rundt. Det betyr at politimestrene nå advarer om at det vil gå ut over tjenestetilbudet. Det er færre til å utføre oppgavene, og i tillegg vil det få betydning for beredskapen. Det er flere enn meg som engasjerer seg i denne saken nå. Et samlet ordførerkorps i regionen har sagt at de 20 stillingene betyr at man får lengre responstid, og at man ikke lenger har sikkerhet for at politiet faktisk vil komme når man virkelig trenger det. Kunne statsråden tenke seg å reise til Midtre Hålogaland og sette seg inn i politisituasjonen i et av landets aller største politidistrikter, som omfatter Ofoten, Lofoten, Vesterålen og Sør-Troms, og som faktisk også har fire middels store byer i sin midte?
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2012-04-25:
Høy kvalitet i tjenesten må bety at politiet virkelig skal kunne kraftsatse på det som bør være politiets viktigste oppgaver. En av utfordringene for Midtre Hålogaland politidistrikt er at det er et stort distrikt, men ett av to distrikter i Norge som ikke har et fengsel i sin umiddelbare nærhet. Det betyr at politiet i dette politidistriktet tappes ekstra for ressurser, både knyttet til folk som følger til og fra fengsel, og de pengene denne transporten koster. Det har i lengre tid vært jobbet for å få etablert fengselsplasser i denne regionen, men fortsatt er dette like uløst. Vil statsråden nå bidra til å få etablert fengselsplasser i Midtre Hålogaland og frigjøre politifolk fra reiseledervirksomhet til andre, høyt prioriterte politioppgaver? Hva slags andre tiltak vil statsråden sette inn for å sikre 117 000 innbyggere i dette politidistriktet en polititjeneste som gir trygghet for at politiet er der når det trengs?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2012-04-25:
Jeg har følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Undertegnede hadde den 16. april 2012 gleden av å kjøre fra Rognan i Nordland til Oslo. Deler av veinettet er bra, men jammen finnes det deler som er svært dårlige. Ikke minst er området fra Nordlands grense i sør og inn mot Mosjøen svært dårlig. Det samme gjelder området fra Mosjøen og fram til Korgen. Når kan de som kjører E6 i Nordland forvente at denne veien har en kvalitet som er minst like god som rv. 3 gjennom Østerdalen, siden det i dag er milevis kvalitetsforskjeller, selv om én er riksvei og én er europavei?»
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2012-04-25:
Jeg har ikke tenkt å dra ut dette til en debatt om bompenger, for der vet jeg hvor regjeringen står, og regjeringen vet hvor Fremskrittspartiet står. Den skal vi la ligge. Jeg blir litt bekymret hvis det er slik at ambisjonsnivået her er så vagt som det er, for når man kjører gjennom Nordland, har man ikke noen alternativ vei å kjøre, som man. har hvis man f.eks. skal kjøre fra deler av Østlandet hvor man kan kjøre rv. 3 eller E6 nordover. Der har man en valgmulighet. Skal man kjøre bil gjennom Nordland fylke, er E6 løsningen. I dag har den kvaliteter som man ellers antakeligvis bare kan oppleve på Tusenfryd når det gjelder himmelske opplevelser og vidsyn. Det synes jeg er bekymringsfullt. Derfor ønsker jeg å utfordre statsråden på å være enda mer konkret: Betyr det f.eks., som statsråden sa i stad, all den tid man har en flertallsregjering, at man kan vente å ha en gjennomgående kvalitet på E6 i Nordland tilsvarende rv. 3 i løpet av neste planperiode i NTP-en?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2012-04-25:
Med all mulig respekt, jeg skal gjenta meg selv fra i stad: Det er vel slik at statsråden i etterrettelighetens lys er rimelig klar over at det statsråden bestemmer seg for sammen med resten av regjeringen, sannsynligvis blir vedtatt i Stortinget siden man har en flertallsregjering. Men la også den retoriske debatten ligge. Statsråden påpekte utbedring av kvalitetshevinger. Det synes jeg er bra. Da skal jeg utfordre statsråden på en annen del av det. For noen år siden åpnet vi Korgfjelltunnelen. Den har man nå stengt på grunn av slett arbeid, som har gjort at man har fått store telehiv gjennom åpningene i tunnelen i sør og i nord. Man har nå sagt at den skal være stengt et halvt år. Jeg husker ikke beløpet til rehabilitering, men det var stort. Jeg har også forstått det slik at man faktisk mente at den private entreprenøren ikke har gjort en god nok jobb, men at man i etterkant har gått tilbake på det. Siden statsråden er opptatt av kvalitetsheving, hvordan skal vi unngå skandaler av typen som jeg mener Korgfjelltunnelen er, som rammer bilistene på en slik måte at man nå skal kjøre den gamle veien igjen, og unngå at man kaster gode penger etter dårlige penger?