Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2016-05-19:
Saksordfører har redegjort greit for saken, som inneholder en rekke forslag til endringer i a-opplysningsloven som Arbeiderpartiet støtter. Selve loven gir Arbeids- og velferdsetaten tilgang til opplysninger om ansettelses- og inntektsforhold som innrapporteres av arbeidsgivere. I den saken vi har til behandling i dag, foreslås endringer som vil lette og bedre kvaliteten på arbeidet i Innkrevingssentralen. Det er en fordel både for de som skylder penger, for dem som skal bidra med opplysninger, og for Innkrevingssentralen selv. Det foreslås også at Arbeids- og velferdsetaten skal få tilgang til opplysningene i a-ordningen i sin forvaltning av ytelser etter andre lover enn folketrygdloven og ved utredning og produksjon av statistikk. Når det gjelder bidragsinnkreving, skal opplysningene som rapporteres fra arbeidsgiverne også kunne brukes ved frivillige bidragsordninger. Ellers inneholder saken forslag til forenklinger ved at en del bestemmelser som i dag er hjemlet i ulike lover, samles på ett sted, og noen presiseringer som skal hindre dobbel sanksjonering i tilfeller der opplysningsplikten ikke overholdes. På sikt vil det også bli mulig å bedre servicen overfor brukerne av Arbeids- og velferdsetatens tjenester ved å kunne tilby simulering av framtidige ytelser via nav.no. Det er imidlertid avhengig av videre framdrift i IKT-moderniseringsprosjektet, som ikke er tema i dag, men som ligger til behandling i komiteen. Mindretallsforslagene i saken vil bli tatt opp og redegjort for av representanten Per Olaf Lundteigen. Jeg vil bare kort bemerke at de også har tilknytning til IKT-moderniseringen i Nav. Arbeiderpartiets støtte til forslagene i dag bygger på at de ikke vil utløse ekstra kostnader, slik statsråden også har bekreftet i sitt svar til komiteen i forbindelse med Prop. 67 S om IKT-moderniseringen. Så det kommer vi tilbake til. Et siste, men ikke helt uvesentlig poeng, er hensynet til personvern når så mange opplysninger om enkeltpersoners inntekts- og stønadsforhold skal håndteres. Det er presisert at personvernet gjelder på vanlig måte også ved statistikkproduksjon. Retten til innsyn er sikret, og det er egentlig en selvfølge, men greit å få fastslått. Datatilsynet har da heller ikke hatt innvendinger mot forslagene i saken. Arbeiderpartiet gir altså sin tilslutning til alle de forslagene som fremmes i proposisjonen. Alle er for forenklinger. Når vi likevel har valgt å stå utenfor den flertallsmerknaden som understreker behovet for en mer effektiv saksbehandling, enklere rapportering for arbeidsgivere og færre feilutbetalinger, er det ikke fordi vi er uenige i akkurat det, men det skyldes sakens forhistorie. Slik merknaden er formulert, underslår den det faktum at dersom Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre hadde fått sin vilje gjennom i forrige periode, ville vi faktisk ikke hatt denne saken til behandling her i dag. Dagens a-opplysningslov, som trådte i kraft 1. januar 2015, ble fremmet av den rød-grønne regjeringa i forrige periode og altså vedtatt av det daværende stortingsflertallet mot stemmene fra dagens flertallspartier, unntatt Kristelig Folkeparti. Dagens flertallspartier uttalte riktig nok prinsipiell støtte den gangen, men foreslo altså å utsette hele lovendringen, og da de ikke fikk flertall for det, stemte de imot. Dagens sak viser vel med all tydelighet at de tok feil. I vår mindretallsmerknad viser vi til at a-opplysningsloven da den ble fremmet av den rød-grønne regjeringa, var ett av flere tiltak i et større program for å redusere næringslivets kostnader knyttet til å etterleve lover og regler. Status like før valget i 2013 viste at vi var i rute. Av et historisk mål på forenklinger til en verdi av 10 mrd. kr, var allerede 5 mrd. kr nådd som forutsatt. A-opplysningsloven slik vi vedtok den mot mindretallets stemmer da, skulle alene stå for innsparinger på 600 mill. kr for arbeidsgiverne. Vi savner faktisk en tilsvarende satsing fra nåværende regjering. Når flertallet i denne saken er så tydelige på behovet for mer effektiv saksbehandling, kunne det vært interessant å vite hva de faktisk har i tankene samlet sett. Dagens sak er selvfølgelig ett eksempel på det, men bare ett. Og den kunne ikke vært behandlet i Stortinget i dag, dersom Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre hadde fått det som de ville i 2012. Da hadde vi ikke hatt noen a-opplysningslov å fremme forbedringer i. Helt til slutt bare en liten kommentar. Flertallspartiene i komiteen minner meg egentlig i denne saken litt om Peer Gynt når han i tredje akt, første scene, sier følgende: «Ja, tænke det; ønske det; ville det med; – – men gjøre det! Nej; det skjønner jeg ikke!»