trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Jeg er usikker på om jeg hørte riktig hva statsråden sa. Jeg vil gjerne at statsråden presiserer det – om det stemmer at hun anså forslaget som et demonstrasjonsforslag fra representantene. I tillegg ønsker jeg å stille spørsmål til statsråden: Er det ikke slik at det denne diskusjonen dreier seg om, er om man skal få betalt eller ikke få betalt for transporten, og ikke det trafikksikkerhetsmessige aspektet. Det er noe alle er enige om. Men det som dette faktisk dreier seg om, er om man skal ha lov til å ta betalt eller ikke ta betalt for denne type persontransport.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Jeg tror ikke jeg trenger 3 minutter, men jeg synes det er på sin plass å si noe når statsråden bruker slike uttrykk om forslagsstillere og et Dokument nr. 8-forslag som blir framsatt i denne sal, og når man ikke vet når man har orientert Stortinget. For det statsråden nettopp har orientert Stortinget om, er at man ikke ønsker å gjøre noe med saken i 2006. Det er nettopp derfor forslagsstillerne fremmer forslaget. Vi ønsker fortgang, og vi ønsker at eldre skal kunne få muligheten til ervervsmessig persontransport også etter fylte 70 år, og ønsker en dispensasjon for det umiddelbart. Så synes jeg også det er på sin plass, som representanten Halleraker også var inne på, å påpeke at alle de som har tatt kontakt, har vært veldig opptatt av denne saken og hvordan statsråden ser på et slikt forslag som er lagt fram i Stortinget.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Statsråden sier at dersom nye trafikktall viser en annen trafikkvekst, skal man legge til grunn de nye tallene. Spørsmålet mitt til statsråden blir da: Er det greit – og ønsker statsråden – fortsatt å bruke 1,5 pst. som den framtidige prognoseveksten for de neste 20 årene? For det er det som er det essensielle her, om man velger å bruke de reelle tallene som man har tilbake i tid, eller om man ønsker å fortsette å basere prognosen på 1,5 pst., som er vedtatt av Stortinget. Det viktige er at man faktisk bør se på det som har vært det reelle, og bruke det som trafikkprognose. Da vil antall kjøretøy på denne strekningen komme over 20 000. Og hvis statsråden ønsker det, kan hun godt få en kopi av politiets tall, for jeg regner med at hun også anser at det korrekte tall er 13 388 ÅDT, som politiet nå legger til grunn fra 2005, i forhold til hennes tall, 12 800 ÅDT.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-06-13:
Venstre ønsker seniorer velkommen i arbeidslivet, og ser det som svært positivt at seniorer ønsker å delta aktivt i arbeidslivet. Det er derfor positivt at vi nå har fått en debatt om seniorers deltakelse innenfor yrkestransporten. Det er også slik at vi uansett må ta hensynet til passasjerer alvorlig. Det er et faktum ved utviklingen i vårt land at vi har fått flere og flere som kjøres med skolebuss, over lengre og lengre distanser. Derfor må vi uansett være sikre på at vi får en trygg passasjertransport, og opprettholde en visshet om at person- og kollektivtransport er trygt i Norge, både for reisende som for øvrige trafikanter. Hensynet til trafikksikkerheten og passasjerene må derfor veie svært tungt i denne saken. Venstre mener at det er viktig at en eventuell endring av lov om yrkestransport er basert på et solid faglig grunnlag. Vi ønsker derfor en vurdering av loven for å se på om det finnes et faglig grunnlag for å endre dagens bestemmelser. Venstre vil presisere at det bør legges vekt på økt grad av individuell behandling av den enkelte sjåfør i loven. Jeg har i friskt minne en mann godt over den aldersgrensen som er nevnt her, som kjørte skolebussen både trygt og godt på ikke helt gode veier et sted i Midt-Norge, for å si det på den måten. Derfor har jeg også merket meg at både Vegdirektoratet og statsråden, som legger trafikksikkerheten til grunn, noe jeg er glad for at man gjør, også er åpne for at det kan gjøres individuelle vurderinger. Vi ser det derfor som positivt at et slikt arbeid er beskrevet, og skulle gjerne sett at det hadde skjedd raskere. Men på bakgrunn av den gjennomgangen som jeg synes det er riktig å gjøre, finner jeg det riktig å omgjøre Venstres forslag i komiteinnstillingen, som jeg herved tar opp, til et oversendelsesforslag. Det gjør jeg med bakgrunn i Vegdirektoratets merknader, slik statsråden har gjengitt dem, og det statsråden sier i sitt svar til komiteen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2006-06-13:
Jeg vil benytte replikken til å si fra at jeg ble svært forundret over at statsråden kalte Dokument nr. 8-forslaget for et demonstrasjonsforslag. Jeg er i sak veldig nær statsrådens standpunkt – svært nær. Jeg har derfor også gjort Venstres forslag om til et oversendelsesforslag. Ut fra tidligere erfaringer i denne salen, både som statsråd og som stortingsrepresentant, ble jeg svært forundret over den kommentaren overfor forslagsstillerne, som jeg i sak ikke er enig med. Det må være slik at skal man drive opposisjonspolitikk i en sal, må man kunne gjøre det. I et departement vet jeg at det skjer mye. Jeg vil gi statsråden kompliment for at hun på mange måter er en svært engasjert, intens og hardt arbeidende statsråd. Men jeg ble som sagt forundret, og jeg benytter replikken til på dannet vis å gi uttrykk for denne forundringen overfor en statsråd som jeg står svært nær i mening i denne saken.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Yrkestransportlova fastset den øvre aldersgrensa for køyresetel til 70 år. Aldersgrensa er sett i samråd med helsemyndigheitene. Det er ikkje høve til å gi generell dispensasjon slik lova er i dag. Forslaget kan difor ikkje gjennomførast utan lovendring. Når eg tidlegare har opplyst Stortinget om at eg arbeider med ei lovendring, synest forslaget som eit reint demonstrasjonsforslag. Ei øvre aldersgrense for køyresetel er dels grunngjeve med generelle trafikksikkerheitsomsyn og dels med ansvaret ein yrkessjåfør har for passasjerane sine. Eldre har høvesvis stor risiko for akutte tilfelle av sjukdom, og har lengre reaksjonstid og svekt syn samanlikna med yngre. Eg merkar meg at fleirtalet viser til at det gjer seg gjeldande spesielle omsyn når det gjeld den yrkesmessige persontransporten. Her må omsynet til passasjerane vege tungt. Passasjerane har ofte ikkje noko val med omsyn til å kunne velje transportør, og må kunne lite på at myndigheitene har gjort dei avvegingane som trengst for å sikre passasjerane når dei nyttar offentleg tilgjengeleg transport. Når det gjeld privat personbiltransport, kjenner passasjerane som regel bilføraren og kan avstå frå å følgje med ein eldre bilførar etter ei individuell vurdering av situasjonen. Difor vert vurderingane noko annleis her enn for sjåførar i offentleg transport. Vegdirektoratet har vurdert fleire spørsmål knytte til alderskravet for køyresetel. Direktoratet tilrår at det er ei øvre grense for å inneha køyresetel, men meiner at det kan vere grunn til å vurdere om denne grensa skal vere høgare enn i dag. Dersom me skal endre aldersgrensa i lova, må det gjerast i samråd med helsemyndigheitene, og eventuelt fordi helsemyndigheitene finn at betra helsenivå hos eldre tilseier det. Det kan òg vere grunn til å vurdere ei dispensasjonsordning, men òg her må ei vurdering av helsa liggje til grunn. Eg vil i samråd med helsemyndigheitene få vurdert om det er grunnlag for ei regelendring i yrkestransportlova på dette området. Eg vil informere Stortinget om det vidare arbeidet med dette. Eg vil kome tilbake med forslag til regelendring dersom dei vurderingane vi no gjer, gir grunnlag for det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Stortinget skal vere kjent med at eg har eit arbeid på gang på dette området. Det var på det grunnlaget eg kalla forslaget for eit demonstrasjonsforslag – eg sa ikkje at det var det, det kan synast å vere det, sa eg. Når det gjeld spørsmålet om å ta seg betalt eller ikkje, handlar nettopp dette om om yrkessjåførar skal kunne fortsetje i eit arbeidsforhold, og då handlar det jo om å ta seg betalt. Det eine impliserer jo det andre. Det er vel ikkje noko poeng for dei fleste å arbeide gratis med persontransport. Dei fleste vil sjølvsagt då vere i eit løna forhold. Spørsmålet vil uansett – på godt vestlandsk – koke ned til eit spørsmål om ein kan tillate eldre over 70 år å få dispensasjon frå yrkestransportlova, om ein skal heve aldersgrensa eller eventuelt utvide dispensasjonsordninga. Eg vil kome tilbake til Stortinget med ei vurdering og rapportering om det arbeidet som eg har gjort greie for i svaret mitt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Ja, eg ser at det er eit poeng. Eg ser òg – og Regjeringa ser det – at det er viktig å ha ein god og aktiv seniorpolitikk. Som det vart sagt i eit innlegg tidlegare, er det klart at ein 70-åring i dag kanskje har betre kvalifikasjonar enn han hadde for 29 år sidan – var det vel – då lov om samferdsel vart vedteken. Det er definitivt gode intensjonar i forslaget. Dei intensjonane vil eg ta med meg i det arbeidet som eg skal gjere, og som eg vil kome tilbake til Stortinget med seinare.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Eg merkar meg representanten Dørum si forundring. Eg meiner eg ordla meg slik som at det kan synast som – eg slo som sagt ikkje fast at eg meinte det var det, men at det kunne synast som – eit demonstrasjonsforslag. Eg skal vere veldig forsiktig med å karakterisere framlegg og innlegg frå respektable representantar i Stortingets sal, så eg tek med meg innlegget frå Dørum.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Eg meiner at eg tidlegare – eg burde sjølvsagt hatt dato og tidspunkt – har fortalt Stortinget at eg arbeider med denne saka. I departementet og som statsrådar er me ombodsmenn, og eg er heilt einig med representanten i at dette er ei sak med betydeleg engasjement ute. Det er på det grunnlaget saka er teken opp, og me arbeider med å få eit grunnlag for å ta avgjerd i saka. Eg skal kome tilbake meir konkret. Eg seier meg lei for at eg ikkje kan vere heilt konkret på dato og tidspunkt, så det får eg heller få lov til å kome tilbake til.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Ei samordna og fullstendig vurdering av dei behova som er innanfor den sektoren, vil kome i Nasjonal transportplan, NTP. Men på same måten som no i revidert nasjonalbudsjett, der me har eit forslag om å betre tilbodet på Tau-ferja, vil det sjølvsagt løpande kome opp forslag som må vurderast i den enkelte budsjetthandsaminga. Det vil òg skje i dei komande handsamingane av budsjettet. Men eg skil mellom det å vurdere enkelttilbod og det å sjå på det samla ferjetilbodet, som eg meiner framleis må gjerast i NTP-samanheng. Det planarbeidet som skal gjerast, må leggjast inn der. Det er nettopp derfor me har Nasjonal transportplan. Men forbetringar er denne regjeringa alltid innstilt på å vurdere, og det kjem eg òg sjølvsagt til å gjere i dei komande budsjettprosessane.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Som eg sa i mitt svar, er ein i gang med utarbeiding av nye trafikkprognosar i samband med arbeidet med Nasjonal transportplan og dei nye fylkesvise trafikkprognosane. Dei skal vere ferdige hausten 2006. I tillegg skal det no fokuserast meir på prognosar for vegtypar og strekningar i forhold til gjennomsnittstal for fylka. Som eg sa, vil spørsmålet om dimensjonering av vegen vest for Larvik eventuelt verte teke opp igjen når nye tal ligg føre. Det same vil sjølvsagt gjelde dersom dei fylkesvise trafikkprognosane viser at ein har lagt til grunn feil tal for framskrivinga. Så må ein òg vurdere det ut frå dei nye prognosane som då skal liggje føre hausten 2006.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-06-13:
Statsråden har eit ansvar for vegtryggleik og vegbygging i heile landet. Fylkesmannen og beredskapssjefen i Vestfold har sjølvsagt sin legitime rett til å fremme sitt syn på vegane i Vestfold. Eg har ei heil liste over vegar med 20 meter breidd. Eg kan nemne E6 Dal–Lillehammer, E6 Svinesund–Svingenskogen, E18 Momarken–Vinterbro, osv., som anten er i ferd med å verte utbygde eller planlagt utbygde med 20 meters vegbreidd. Me har innhenta erfaringar frå Sverige og Finland, som tilseier at 20 meter vegbreidd er godt i tråd med det ein nyttar i våre naboland for utbygging av vegar. Tida tillét ikkje at eg kan referere det. Men me er iallfall ikkje i utakt med våre naboland. Grunnen til at eg ikkje einsidig har lytta til fylkesmannen i Vestfold, er at eg må ha ein felles politikk som gjeld for vegbygging i heile landet.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Enda et lite poeng til statsråden: Dette er jo en regjering som jeg formoder ikke bare er opptatt av seniorpolitikk, men også av kollektivtrafikk. Det er faktisk slik at kollektivtrafikken sliter med rekruttering, og en del selskaper ønsker å rekruttere sjåfører som har fylt 70 år, men har problemer med å gjøre det. Ser statsråden at dette forslaget også er viktig i en slik sammenheng, og at det er viktig å komme tilbake med en snarlig løsning som vil gjøre det mulig for kollektivselskap som ønsker å utvide rekrutteringsbasen sin, og som trenger å utvide rekrutteringsbasen sin, også å ansette sjåfører som har fylt 70 år?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Jeg skal ta en kortversjon – det begynner å bli litt sent på kvelden. Forslaget er egentlig selvforklarende, men la meg legge til noen poenger. Det er stor verdiskaping innen fiskerinæringen, og det er ofte stor eksport av ferskfisk til europeiske markeder og også markeder som ligger lenger borte. Prisen på ferskfisk er selvsagt avhengig av hvor fersk fisken er. Så enkelt og så vanskelig er det. Fisk som står opplesset på trailer over natten i påvente av første ferje neste dag, fordi dagens siste ferje er gått, får redusert holdbarhet og redusert pris. For mange øysamfunn og mange kystkommuner som er uten fast veiforbindelse til riksveinettet, og derved uten fast veiforbindelse mot viktige markeder, kan næringsvirksomheten fortone seg som risikosport. Derfor kommer vi med forslaget. Fremskrittspartiet er glad for at både Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre er med. Til saksordføreren vil jeg si at det er formulert åpent, i håp om å få flere med. Det lykkes vi dessverre ikke med. La meg være helt klar på at vi ikke ønsker å vente fire år gjennom en lang, tung, ny planprosess for en ny nasjonal transportplan. Vi mener det må kunne gjøres grep raskere enn å vente på en tung planprosess i fire år. Det har jo faktisk Regjeringen selv demonstrert til overtydelighet, for det ligger 1 mill. kr til ekstra nattferje – riktignok litt lenger syd enn der en del av disse hovedproblemstillingene finnes, men det ligger altså puttet inn 1 mill. kr ekstra til nattferje i Rogaland. Der har man altså kommet til at man kan gjøre grep. Mange andre kunne ønske seg flere avganger – kanskje ikke nattferje, men flere avganger. Denne regjeringen kan altså gjøre det hvis de vil. Det ville være flott om man gjorde noen grep, f. eks. i neste budsjett, og tok for seg en del av de øysamfunn og de kystkommuner som faktisk trenger noen flere ferjeavganger, slik at næringsvirksomhet og verdiskaping ikke lenger blir like mye preget av risikosport. Jeg tar opp forslaget.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Jeg må innrømme at jeg var litt spent på om statsråden ville kalle dette et demonstrasjonsforslag, siden det var henvisning til NTP, men jeg er glad for at det ikke kom. Men jeg er overrasket over at man iler såpass langsomt. Poenget er bl.a., som jeg selv var inne på, at man har brukt nettopp et slikt tiltak i revidert nasjonalbudsjett. Poenget er også, for å knytte det til svarbrevet fra statsråden, datert 23. mai, at det er forventet at 93 pst. av ferjestrekningene tilfredsstiller målsettingen om åpningstid, og at 73 pst. tilfredsstiller målsettingen når det gjelder frekvens, og det er de som ikke ligger innenfor den rammen som har grunn til å være misfornøyde og utålmodige ved utsiktene til at de kanskje skal vente i fire år, til den nye rulleringen av Nasjonal transportplan kan bringe bedring. Jeg håper jo at det kommer raskere, og håper at statsråden kan bekrefte det, at man vil se på denne problemstillingen og ikke vente i fire år.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Veldig kort – på tampen: Dette er en veistrekning med spesielle utfordringer. Selvfølgelig er det helt legitimt å bringe også dem inn i Stortinget. I det første svarbrevet fra statsråden er de nye fylkesvise trafikkprognosene omtalt. Vi går ut fra at de også kommer til Stortingets kjennskap, at Stortinget får informasjon rimelig raskt etter at nye fylkesvise trafikkprognoser foreligger høsten 2006. Det er viktig ikke bare for denne veiparsellen, men for hele veiplanleggingen i Norge. Det er for mange signaler om at de prognosene vi bygger gjeldende veiplan på, faktisk ikke er riktige, og at vi bygger underdimensjonerte veier. Det er også slik at det ikke er lenge siden transportkomiteen var på befaring i Østfold og så på en annen del av E18, som bygges ut i norsk husmannsånd, nemlig i små etapper og stykkevis og delt, og hvor det fra Vegvesenet ble opplyst at flere av de nye parsellene som er tatt i bruk, er underdimensjonert enten når de åpnes, eller kort tid etter at de er blitt åpnet, fordi trafikken er langt større enn de prognosene som er lagt til grunn. Når statsråden i svaret sier at det ikke skulle «være nødvendig med vegutvidelse allerede om 10-20 år», står det i ganske grell kontrast til det komiteen fikk oppleve ved befaringen i Østfold for noen uker siden, nettopp på andre deler av E18, som altså fremstår som nye og nyåpnet. Uttrykket «dobbeltmoral» er brukt. Det er det lett å bruke når man ikke har noen god følelse for eget standpunkt. Til representanten Gullvåg, som beskylder Fremskrittspartiet for å ødelegge for saken, er det det å si at regjeringspartiene er i ferd med å ødelegge veien. Representanten Gullvåg har tydeligvis langt igjen før han nærmer seg en løsning av FrP-koden.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2006-06-13:
Dokument nr. 8-forslaget frå Framstegspartiet gir ei god beskriving av den verdiskapinga som skjer rundt om i Distrikts-Noreg. Forslagstillarane peikar på at i mange øysamfunn og kystkommunar er bilferje og hurtigbåt einaste sambandet eller hovudsambandet til fastlandet sitt samferdslenett, og dei ber Regjeringa gi Stortinget ei vurdering av korleis desse samfunna kan få betre moglegheiter for næringsmessig verdiskaping. Forslagsstillarane viser til utfordringar for øysamfunn der særleg fisk og fiskeprodukt er den viktigaste næringsverksemda. Dei peikar òg på dei spesielle utfordringane transportørar av ferskvareprodukt står overfor. Eg reknar med at forslagsstillarane vil gjere grundig greie for sitt framlegg. Komiteen sitt fleirtal understrekar at samferdsle er ein viktig føresetnad for busetnad, næringsutvikling og ressursutnytting. Det same fleirtalet meiner òg at det er eit mål å auke satsinga på samferdsle. Alle partia, unnateke Framstegspartiet og Høgre, står saman i ein merknad som peikar på at ein bør ha betre rabattordningar på ferjeflåten, og at ein bør greie ut om einskilde ferjesamband kan vere gratis. Regjeringa er i gang med dette utgreiingsarbeidet, og frå 1. mai 2006 vart også rabattordninga på ferjeflåten auka frå 40 til 45 pst. Dei same partia er samde om at Nasjonal transportplan er det mest eigna dokumentet Stortinget har når det gjeld samordning av sektorvise tiltak innanfor samferdslepolitikken og næringspolitikken. Det har under arbeidet med utforminga av Nasjonal transportplan kome innspel og synspunkt både frå næringslivet og frå lokale myndigheiter. Fleirtalet er samd med forslagsstillarane i at ein bør få ei kartlegging av øysamfunn og kystkommunar som er einsidig avhengige av bilferje og hurtigbåt, og at dette òg er forhold som bør verte avdekt, og omtalte i Nasjonal transportplan. Derfor er det underleg – vi kan bruke det ordet – at Kristeleg Folkeparti og Venstre, som er ein del av dette fleirtalet, også støttar mindretalsforslaget i innstillinga om ei eiga vurdering. Samtidig står dei i fleirtalsmerknaden på at det er naturleg at dette vert omtalt og avdekt i Nasjonal transportplan. Eg er usikker på kva mindretalet meiner med framlegget sitt om at Regjeringa skal gi Stortinget ei vurdering av dette temaet. Ønskjer mindretalet ei eiga sak utanom Nasjonal transportplan? Er det ei stortingsmelding det er eit ønske om? Eller ønskjer dei ei utgreiing i samband med budsjettframlegget for 2007? Dette kjem ikkje fram verken av merknader eller av framlegget. Men eg antek at dei vil gjere greie for på kva måte dei ønskjer at denne vurderinga vert lagd fram. Anbefalinga frå fleirtalet er at denne saka vert lagd ved protokollen.
Tor-Arne Strøm (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
For Arbeiderpartiet har det alltid vært et overordnet mål i distrikts- og regionalpolitikken å legge til rette for likeverdige levevilkår i hele landet og å opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret. Vi vil understreke at samferdsel er en viktig forutsetning for bosetting, næringsutvikling og ressursutnyttelse. Det offentlige har ansvar for at det er et godt og moderne kommunikasjonsnett i hele landet. Derfor er det et viktig mål å legge til rette for en positiv utvikling i hele landet og øke satsingen på samferdsel. Dette betyr bl.a. å prioritere utbygging av vegnettet i distriktene, å opprettholde et godt riksvegferjetilbud og å utbedre havner og farleder. Riksvegferjene er å regne som en del av vegnettet. Utgiftene for dem som benytter disse, bør reduseres. Regjeringen vil bedre rabattordningene og utrede om enkelte strekninger kan gjøres gratis. Jeg viser til at bl.a. arbeidet med Nasjonal transportplan, NTP, for perioden 2010–2019 er startet opp. Utformingen av NTP skjer i en grundig planprosess, der samordning av sektorvise tiltak og innhenting av synspunkter fra lokale myndigheter og lokalt næringsliv blir ivaretatt. Derfor er det så viktig å lytte til fylkenes prioriteringer. Derfor er det også i retningslinjene for transportetatens arbeid med grunnlagsmateriale for en ny NTP uttrykkelig uttalt at det skal legges stor vekt på medvirkning fra fylkeskommuner og storbyer og fra bruker- og interessegrupper i planprosessen. Nasjonal transportplan er det mest egnede og hensiktsmessige dokumentet å bruke for å forelegge Stortinget en samordning av sektorvise tiltak innenfor samferdselpolitikk og næringspolitikk. Kartlegging av øysamfunn og kystkommuner som er ensidig avhengige av bilferje og hurtigbåt, er også noe som bør og må være med i NTP-prosessen. Vi må aldri glemme den store verdiskapingen som skjer i disse kystsamfunnene, og at produktene derfra skal raskt ut til sentrale strøk og til det internasjonale markedet.
Trond Helleland (Høyre), 2006-06-13:
Når Høyre støtter en veibredde på 26 meter på E18 fra Larvik til Telemark grense, er det først og fremst fordi vi ikke føler oss trygge på at prognosene for trafikkutvikling holder. Representanten Bård Hoksrud har på en grundig måte beskrevet de utfordringene som ligger i prosjektet, og tallene som politiet har funnet, som viser at det er atskillig høyere trafikk enn det som blir oppgitt. Hvis en framskriver dette med 10–20 år, vil en altså komme ille ut å kjøre. Det er altså 90 mill. kr å spare på å bygge 20 meter bredde. Men på spørsmål fra komiteen svarer statsråden at det er umulig å si hva det vil koste å utvide veibredden dersom trafikken skulle øke. Det er et interessant spørsmål. Jeg har pendlet mellom Oslo og Drammen, gjerne med tog, men ofte med bil, i rundt 20 år. E18 var til å begynne med en koselig firefelts motorvei med en bred grønn midtrabatt fra Asker til Oslo. Så ble midtrabatten fjernet, og det ble presset inn et ekstra kjørefelt i hver retning. Nå ser vi at det største enkeltprosjektet i Oslopakke 3 er en ny E18 fra Asker til Oslo. Hvor var prognosemakerne da den veien ble dimensjonert for 10–20 år siden? Da jeg begynte å pendle, var det mulig å komme fram. I dag er det helt umulig. Denne utviklingen ser vi i trafikken. Det kan vi mislike, men det nytter ikke å bygge politikken sin på at en misliker at trafikken øker. Da må en ta høyde for at det faktisk er en reell trafikkutvikling. Og med en E18 som skal bli et flaggskip fra Oslo til Kristiansand, synes jeg en burde tenke seg om en gang til før en avviser dette forslaget. Kapasiteten er altså sprengt på E18 fra Asker til Oslo. Vi har også sett hvordan det var da arbeidet med motorveibroen i Drammen pågikk. Med den innsnevringen som kom der, ble det plutselig kø til Liertoppen – ganske langt unna. Og dette forplantet seg da nedover i Vestfold mot Telemark. Jeg synes det er en god leveregel å lytte til kjentfolk, også når en skal vurdere dette. Særlig synes jeg det er interessant at alle stortingsrepresentantene, jeg understreker alle, fra Vestfold og Telemark har erklært at de støtter 26 meter veibredde. Fylkesmannen i Vestfold sier det samme. Politiet i Vestfold, Vestfold fylkesting og alle lokale organisasjoner og etater som har uttalt seg, støtter 26 meter veibredde. Da er spørsmålet: Hvorfor går statsråden og flertallet imot når en har vært så tydelig på det lokalt at det er nødvendig med 26 meter veibredde? Høyre står sammen med Fremskrittspartiet om forslaget som er fremmet, og mener at det er det eneste fornuftige. Jeg håper at flertallet også tar til fornuft, hvis det ikke er som representanten Hoksrud har pekt på, at det var litt dumt at det var opposisjonen som tok det opp. Nå må vi vente til de får fremmet det selv. Da blir det nok vedtatt.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
«Fylkesmannen er svært bekymret for sikkerheten ved innsnevring av veiskulderen til en og en halv meters bredde. En så smal veiskulder vil bety at kjøretøyer som stanser langs veien, må stå delvis ut i høyre kjørefelt. Det er åpenbart at dette representerer en betydelig sikkerhetsrisiko,» sier fylkesberedskapssjef Harald Haug Andersen til Østlandsposten 24. mars. Hvorfor lytter ikke stastråden til Regjeringens forlengede arm i Vestfold?
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Da representanten Gullvåg var på talerstolen i stad, ble jeg litt lattermild – det må jeg innrømme. Når man har en dårlig sak, er angrep det beste forsvar. Han anklager Fremskrittspartiet for å drive med noe han kaller «snever partitaktikk», og sier at vi er i ferd med å ødelegge for en viktig sak. Jeg tror dette skyldes at representanten Gullvåg og forslagsstillerne til dette forslaget har en ulik oppfatning av hva Stortinget skal drive med, rett og slett. Vi mener at Stortinget skal være en viktig politisk aktør, som skal avgjøre viktige politiske saker som lokalbefolkningen også er opptatt av, mens Gullvåg åpenbart mener at det skal Stortinget ikke rote noe særlig borti. Politiet i Vestfold er kjent for å være meget edruelig. Likevel er de helt tydelige når de sier følgende: Å anlegge en veiskulder på 1,5 meter – som foreslått – vil medføre en meget stor risiko for en vogntogsjåfør som beveger seg på utsiden av kjøretøyet. Dette betyr altså at politiet, Fylkesmannen i Vestfold og alle de lokale beslutningstakerne – vi har hørt oppramsingen før – mener at dette er en utfordring. Statsrådens svar er at vi ikke skal løse denne utfordringen her. I et brev til ordføreren i Larvik – Øyvind Rise Jenssen, fra Høyre – har samtlige stortingsrepresentanter fra Vestfold og samtlige stortingsrepresentanter fra Telemark skrevet under på at de er enig i at veibredden skal være 26 meter. I sted stod representanten Gullvåg og forsvarte seg fordi han i dag må stemme mot noe han er for. Jeg synes ikke det er en god måte å drive politikk på – og iallfall ikke at det skulle resultere i karakteristikker av engasjerte medrepresentanter av den type som representanten Gullvåg gjorde seg skyldig i i sted. Vi har en gullgruve i dette landet – den er riktignok blitt noe mindre verdt etter visse børsfall den siste tiden. Vi taper milliarder av penger samtidig som vi ikke kan bruke noen kroner på veier og infrastruktur i Norge. Vi kan altså risikere pengene våre på børs, men vi kan ikke bygge gode nok veier som er trafikksikre, slik at menneskene som ferdes på dem, kan være trygge. Jeg må si at jeg ble overrasket over representanten Egelands innlegg her i stad, hvor han sa at han var mer opptatt av å bygge jernbane enn av å bygge trafikksikre veier. Det er noen ganger viktig å kunne ha to tanker i hodet på én gang. Toget er i ferd med å gå for E18 vest for Larvik. Det er uakseptabelt å bygge veier med gårsdagens standard når det gjelder fremtidens utfordringer.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2006-06-13:
Hvis en skreller av retorikken og de billige poengene mot Fremskrittspartiet i det foregående innlegget, blir det ikke mye igjen. Representanten Aasland var her oppe og forsøkte å fraskrive seg sin støtte til 26-metersveien. Det er litt underlig. Han hevdet til og med at det var Fremskrittspartiet som hadde tatt initiativet til at stortingsbenkene skulle få invitasjonen til å gi en støtteerklæring. Det er feil. Jeg gjorde også rede for det i innlegget mitt, hvor jeg sa at det var ordføreren i Larvik – som ikke er fra Fremskrittspartiet, men fra Høyre – som tok dette initiativet. Jeg trodde at stortingsrepresentanter som var med på denne typen opprop, faktisk mente det de skrev under på. Men jeg registrerer at representanten Aasland er av en annen oppfatning. Når det gjelder representanten Gullvåg, sier han at han ikke ønsker å fravike veinormalene. Han sier til og med at Fremskrittspartiets forslag er for et innfall å regne. Men så er det dette brevet til ordføreren i Larvik igjen, da, som jeg er nødt til å komme tilbake til. Her står det da vitterlig at representanten Gullvåg ønsker å fravike veinormalen for E18 vest for Larvik. Men det var 28. mars. Nå er det 13. juni – ting går i bølger.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Jeg burde egentlig ha lært, men jeg lar meg dessverre stadig overraske over Fremskrittspartiets evne til å drive snever partitaktikk. Helt tatt ut av sin sammenheng, og lenge før Stortinget innbys til å behandle videreføringen av E18 fra Larvik og sørover, opplever vi altså at Fremskrittspartiet fremmer konkret forslag om vegbredden på den aktuelle strekningen. De vet selvfølgelig at forslaget blir avvist. Stortinget, som er vel kjent med og som ved flere anledninger har drøftet vegnormalene, vedtar ikke vegbredder enkeltvis eller strekningsvis. Ved sin opptreden er Fremskrittspartiet faktisk i ferd med å ødelegge for en god sak som det har vært tverrpolitisk enighet om i Vestfold og Telemark. Og jeg er sikker på at stastråden har merket seg denne tverrpolitiske enigheten. Jeg kan derfor ikke se noen annen begrunnelse for dette forslaget enn at det er et forsøk på å sette stortingskolleger i Vestfold og Telemark i forlegenhet. De syns åpenbart det er viktigere enn selve saken. Jeg er derfor glad for at flertallet i komiteen nøyer seg med å vise til at Statens vegvesen til høsten skal utarbeide nye fylkesvise trafikkprognoser som underlag for neste revisjon av Nasjonal transportplan. Dette vil selvfølgelig også få følger for dimensjoneringen av E18 fra Larvik og videre sørover. I det øyeblikk utbyggingsprosjektet fremmes for Stortinget, er dette en viktig del av beslutningsgrunnlaget. Vegnormalene fastsettes av Vegdirektoratet etter forskrift og forutgående drøftinger med Samferdselsdepartementet. Vegnormalene er retningsgivende for all vegutbygging her til lands. Fremskrittspartiet kan gjerne være uenig i gjeldende normaler og har selvfølgelig full anledning til å fremme forslag om endringer, men det gjøres ikke gjennom enkeltvedtak i Stortinget. Fremskrittspartiet ynder jo å ta saker ut av sin sammenheng. Det er faktisk en viktig del av partiets politikk. Denne saken er bare én i rekken. Jeg vil tro at Fremskrittspartiets interesse for veibredden på E18 også tjener en annen hensikt, nemlig å dekke over at partiet aldri har tenkt å stemme for gjennomføringen av dette og andre prosjekter som gjelder veier gjennom Vestfold og Telemark, så lenge de delfinansieres av bompenger. Da er bompengene viktigere enn trafikksikkerheten. Da ofres framkommeligheten og veibredden. Dette er Fremskrittspartiet i et nøtteskall.
Steinar Gullvåg (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Jeg vil først og fremst advare mot å tro at representanten Flåtten på noe tidspunkt kan opptre som ombud på mine vegne. Jeg tror mitt syn og hr. Flåttens syn er så vidt motsatte at vi nok ikke kan enes på dette området heller. Jeg merket meg dessuten at representanten Anundsen i sitt innlegg påstod at «politiet i Vestfold er kjent for å være meget edruelig». Ja, noe annet ville være meget oppsiktsvekkende! Jeg har festet meg ved at konsekvensene av Fremskrittspartiets forslag vil være at man – jeg hadde nær sagt – på et hvilket som helst punkt i et hvilket som helst prosjekt i en hvilken som helst sammenheng kan fravike vedtatte veinormaler, alt etter Fremskrittspartiets eget forgodtbefinnende. Jeg synes at dette er usedvanlig dristig av et parti som gjør krav på å bli tatt seriøst i samferdselspolitikken. For hva er det man skal bygge på, når man skal planlegge for framtidas trafikk, hvis man ikke skal bygge på trafikkprognoser og trafikktall? Og så vidt jeg vet, har ikke Fremskrittspartiet på noe tidspunkt i forbindelse med behandlingen av Nasjonal transportplan foreslått andre trafikkprognoser enn de plantall som er lagt inn der. Hva er det vi kan vente oss nå da, hvis man skal følge de innfallene som Fremskrittspartiet får i – jeg hadde nær sagt – enhver sammenheng? Det neste blir vel kanskje at de reiser forslag om å male gul midtstripe på hele E6.
Svein Flåtten (Høyre), 2006-06-13:
Hva er formålet med forslaget, spurte Arbeiderpartiets talskvinne her tidligere. Jeg skal prøve å forklare det. Formålet med forslaget har sammenheng med at et samlet Vestfold – et fylkesting, en fylkesmann, ordførere og kommuner – er sterkt bekymret for situasjonen på veiene sine og i denne saken bruker Fremskrittspartiet og Høyre som ombud for å fremme sin bekymring. Men de to partiene er også ombud for noen andre. De er ombud for stortingsrepresentantene fra regjeringspartiene som har sagt at også de er bekymret, og at også de ønsker mer veibredde. Vi er også ombud for representanten Gullvåg, som nettopp var oppe på talerstolen for å fremme det han egentlig mener, dvs. han mener litt forskjellig – en ting når han er her, noe annet når han er i Vestfold. 90 mill. kr ekstra koster dette. Jeg er veldig glad for at forslagsstillerne fra Fremskrittspartiet – som vet at dette er et spleiselag mellom staten på den ene siden og brukerne på den andre, dvs. at det blir høyere brukerbetaling – synes saken er så viktig at de går på akkord med sine prinsipper om ikke å ilegge brukerne flere avgifter. Jeg synes det står stor respekt av Fremskrittspartiet i denne saken – det er helt utmerket. Høyre for sin del er slett ikke glad i økte bomavgifter, men for den gode saks skyld er vi med på dette. Like viktig som veibredden på den sørligste parsellen i Vestfold er det å komme i gang med byggingen av Bommestad–Langåker-parsellen. Planen er klar. Vår regjering fikk den inn i Nasjonal transportplan. Det som mangler, er en proposisjon til Stortinget om igangsettelse. Den er ikke kommet. Det har gått ett år, og jeg ser ingen grunner til – i hvert fall ingen kjente – at det skulle være noen forsinkelser. Denne sendrektigheten – enten i de ytre etater eller i Samferdselsdepartementet – synes jeg er uakseptabelt. Og jeg må si at stortingsrepresentantene fra Vestfold som er i posisjon, har hatt et stort ansvar når det gjelder å presse denne saken igjennom. I dag er det 13. juni. Stortinget går fra hverandre om tre dager. Fortsatt har vi ikke sett snurten av denne saken. Det kan forsinke utbyggingen som gjelder den kanskje verste ulykkesparsellen i Vestfold, med opptil et halvt år. Det er også befolkningen bekymret for.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Lokale saker av stor betydning ender ofte opp med lokal enighet, og det er etter mitt skjønn en av mange edelstener i vårt demokrati. Men med bakgrunn i den saken vi nå er invitert til å behandle, er det slik at om ikke denne etter mitt skjønn utrolige edelstenen er fjernet, så har den i hvert fall skiftet vesentlig valør – på grunn av argumentasjonen i denne debatten og ikke minst på grunn av at en bruker enighet lokalt som argumenter i forslag som blir fremmet av Fremskrittspartiet i denne saken. For det er slik at denne saken er et skoleeksempel på frekkhetens nådegave og politisk umoral, og den føyer seg klart inn i rekken av mål om partipolitisk markering framfor måloppnåelse om gode samferdselsmessige løsninger. Når man i sine merknader tillater seg å skrive at «både de lokale folkevalgte i kommune og fylke, samt alle stortingsrepresentantene fra Vestfold og Telemark, hvorav 7 representerer regjeringspartiene», er dette et dypt og alvorlig brudd på redelighet og normal folkeskikk, spesielt når dette framstilles som et av argumentene for forslaget. Bakgrunnen for det initiativet Fremskrittspartiet tok for å danne en lokal enighet, var at man ville ha innspill i den videre debatten inn mot den endelige saken som skulle utredes. Jeg vil derfor ha meg frabedt å bli tatt til inntekt for forslag som fremmes av Fremskrittspartiet i denne sal, spesielt når forslaget til de grader undergraver saken og den lokalpolitiske enigheten, som tross alt har vært der. Jeg slutter meg derfor helt og holdent til det Steinar Gullvåg gav uttrykk for. Jeg konstaterer også med tilfredshet at fakta og realiteter sydd sammen i en god utredning fortsatt skal danne grunnlaget for beslutninger som fattes i denne sal. Jeg er derfor svært glad for at statsråden og et bredt flertall vil ta opp igjen spørsmålet om dimensjonering av den aktuelle strekningen fra Larvik til Telemarks grense, og at dette gjøres på en ryddig måte i forbindelse med arbeidet knyttet til Nasjonal transportplan og med nye prognoser som vil foreligge høsten 2006. Dette har vært – og er – anliggendet for den lokalpolitiske enigheten som har vært i denne sak.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2006-06-13:
Jeg synes dette understreker litt hvor Fremskrittspartiet faktisk vil med sitt forslag. Det er ingen annen begrunnelse enn å fremheve et behov for å markere seg i en svært viktig samferdselsmessig sak for regionen, og for hele øst–sør-forbindelsen. Det var det vi gav uttrykk for som lokale representanter, og som stortingsrepresentanter fra de fylkene vi representerer, da vi var med på det oppropet. Hensikten var ikke å være alibi for Fremskrittspartiet da de skulle fremme Dokument nr. 8-forslag og begrunne disse. Hensikten var å gi et innspill til den saken som skulle utredes og legges fram for Stortinget. Dette er ærlighet og en edelsten i demokratiet. Det er ikke den retorikk Fremskrittspartiet nå presenterer fra denne talerstol.
Berit Brørby (Arbeiderpartiet), 2006-10-24:
Jeg kan svare veldig kort på det. Jeg svarer ja. Jeg tror at vi er nødt til å tilnærme oss samarbeidet med Russland fra flere innfallsvinkler. Jeg tror vi har om ikke gått i ring, så i hvert fall prøvd på mange måter å få til en bedre dialog, og det har vi da også oppnådd. Men jeg tror kanskje at Putin fester grepet litt nå, særlig i forhold til NGO-ene, i Russland, og at vi har en utfordring der når det gjelder i fellesskap å få åpnet litt opp for dem, for å få gjennomslag for at det er viktig at dette grasrotsamarbeidet og ikke minst mann-til-mann- og kvinne-til-kvinne-samarbeidet i Russland kan få ny fart. Så svaret er ja, men det er flere måter å gjøre det på. Når det gjelder Nikel, tror jeg det nordiske budsjettet er rimelig beskjedent i forhold til utfordringene der. Det er landenes bidrag som har bidratt til den utviklingen som har skjedd i området der. Spørsmålet er om man skal videreføre den bevilgningen i forhold til at de nå tjener penger som bare det. Det er vel en sak for Stortinget i neste runde, tror jeg.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2006-10-24:
Jeg synes representanten Brørby hadde et på mange måter interessant innlegg. Spesielt interessant var det hun sa om nordområdene og om viktigheten av at de nordiske land har en fokusering på og et samarbeid mot Russland. Dette er et høyst aktuelt og viktig område for de nordiske land. Vi ser at de nordiske land bidrar med betydelige summer til forskjellige prosjekter i Russland. Noe blir gjort, og andre ting blir ikke utført, selv om pengene er satt av. Rensingen av nikkelverket i Nikel ved norskegrensa i Russland er jo et eksempel på dette. Vi har satt av betydelige summer – ca. 300 mill. kr – samtidig som nikkelverket går så det suser. Også Russland går så det suser. Samtidig ser vi at det er vanskelig for norske selskaper å slippe til i Russland. Er representanten Brørby enig i at vi må tenke nytt om måten vi arbeider mot Russland på, for å få gjennomslag for det som vi i de nordiske land mener er riktig?
Anne Margrethe Larsen (Venstre), 2006-10-24:
Det er gledelig at alle partiene på Stortinget stiller seg bak merknadene til denne meldingen, og det viser at det arbeidet som Nordisk Råd gjør, er av stor betydning. Jeg har lyst til spesielt å takke representantene fra Fremskrittspartiet for konstruktiv dialog i denne saken. Det tjener saken. Jeg har lyst til helt til slutt å si at det er ingen tvil om at vi sammen skal fortsette arbeidet i Nordisk Råd. Utfordringene i nordområdene og arktisk samarbeid gjør det svært viktig med en helhetlig forvaltningsplan for hele området, med alle de temaene som har vært oppe i dag. For det andre – arbeidet med grensehindringer der enkeltmennesker trenger hjelp, og der næringslivet trenger hjelp til å komme videre i smidige prosesser. Det arbeidet må også intensiveres, gjerne med en nordisk ombudsmann. Til sist – det nordiske samarbeidet er et viktig instrument for europapolitikken. Nordisk Råd kan faktisk være en pådriver for enkeltmennesker og for utviklingen av demokrati og menneskerettigheter i våre nærområder. Vi har snakket om Russland og Hviterussland i dag. Nordisk Råd skal fortsatt være en pådriver for samarbeid i Europa.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-10-24:
Jeg vil takke statsråden for et veldig godt svar. Det første statsråden gjorde da han kom i stolen, var jo å øke antall plasser i allmennlærerutdanningen. Det var viktig. Jeg synes han også nå viser en veldig stor evne og vilje til å ta på alvor de innvendingene som kommer mot allmennlærerutdanningen fra NOKUT. Det trengs. Lærerutdanningen har vært gjennom mange reformer de siste årene. Nå krever det at vi har fokus på innhold, at vi har fokus på faglig fordypning, på nærhet til praksis og bruk av vitenskap. Jeg er trygg på at statsråden har disse evnene til å følge opp dette i tiden som kommer. Jeg er også glad for at statsråden ser sammenhengen mellom allmennlærerutdanningen og de tiltak som vi setter i verk i forhold til etter- og videreutdanning. Én ting er kostnadssiden, og derfor er det viktig at vi ser disse tingene i sammenheng. Vi må se dette i et bredt perspektiv, der vi ser de ulike virkemidlene i sammenheng for å styrke kunnskapen blant lærerne. Jeg sa innledningsvis at Stortinget tidligere har vist en viss iver etter å styre innholdet i lærerutdanningen, ved at man skulle lære veldig mange sangtekster i de ulike fagene på allmennlærerutdanningen. For ordens skyld vil jeg gjøre oppmerksom på at jeg har lært meg sangen: Da klokka klang, så fort vi sprang.
Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2006-10-24:
Jeg takker for en bred diskusjon, som avdekker at Stortinget er veldig opptatt av lærerutdanningen, tar NOKUT-rapporten på alvor og er villig til å følge veldig mange av de anbefalingene for å rette opp det som ikke er bra nok i lærerutdanningen. Læreren er en viktig person. Hvis man spør voksne mennesker om hva som var avgjørende for at de tok et valg, valgte en spesiell utdanning eller klarte seg på tross av at alle odds egentlig var mot dem, svarer veldig mange at det var læreren. Læreren er en viktig person og har en høy status i samfunnet. Men læreren har ikke en formell autoritet, slik det var før i tiden, da man bukket til læreren bare man møtte ham eller henne på gaten. Det var Åse M. Schmidt inne på i sitt innlegg. I dag kreves det at læreren har en personlig autoritet, og det stiller helt andre krav til lærerutdanningen. De må ha en personlig autoritet og faglig trygghet, men de må også ha en menneskelig autoritet overfor de elevene de møter. Jeg synes Ine Marie Eriksen Søreide har en fruktbar tilnærming til hvordan vi bør gripe det an når vi skal vurdere og revurdere lærerutdanningen. Når vi har sett på evalueringen av læreplaner for grunnopplæringen, har vi mange ganger ikke vært sikre på hva som har vært evaluert, for vi har endret utdanningen veldig ofte, og det tar lang tid før en endring slår gjennom i et skoleslag. Derfor må vi være klar over hva vi egentlig endrer, når vi skal endre noe. Kanskje er det slik at vi har gjennomført noen endringer så fort at vi egentlig ikke har sett virkningen av dem. Det er en myte i norsk skole at noen lærere er gode til å undervise, mens andre lærere er faglig sterke. Jeg tror det er en sterkere sammenheng. Jeg tror den læreren som er faglig sterk, også evner å være flink til å lære fra seg. Jeg tror det er en sammenheng her. Kristelig Folkeparti snakket om mentorordning. Det er et godt forslag. Inger S. Enger var inne på «fagtrengsel». Jeg tror det i stor grad har rammet ungdomstrinnet – mangel på spesialisering av ungdomstrinnet. Åsa Elvik var inne på forventninger. Jeg tror det er en sammenheng mellom de faglig svake resultatene vi ser i en del OECD-undersøkelser, og områder hvor lærerne ikke er sterke nok. Jeg tror vi skal ha en åpen diskusjon om utdanningens lengde. Men jeg merker meg at Fremskrittspartiet på den ene siden mener at vi bør kutte antall år i grunnopplæringen, at det i seg selv sikrer kvalitet, mens når det gjelder allmennlærerutdanningen, er det utvidelse som automatisk skal sikre kvalitet. Jeg tror vi skal sette innholdet først, se hvordan vi kan heve resultatene til lærerne, for det gir det beste resultatet for elevene.