Mette Tønder (Høyre), 2016-06-07:
I dag debatterer vi endelig innholdet i barnehagen. Ja, ja – vi skal innom rettigheter, plasser, starttidspunkt og litt annet også, men i hovedsak diskuterer vi innhold og kvalitet, ikke ventelister og antall plasser. Det er en milepæl for barnehagepolitikken. Det er nå sånn at nesten alle barn er innom barnehagen før skolestart. Det betyr at mange har meninger om hvordan barnehagehverdagen skal se ut, og det engasjementet har det vært spennende å ta del i i arbeidet med disse sakene. Komiteen var nylig på reise i Bergen og besøkte en barnehage som hadde spesialisert seg på kunst og kultur. Det var en spennende barnehage med kø av foreldre som ønsket barna sine inn der. Styreren vi møtte, var opptatt av å fortelle oss at barnehage var noe annet enn det å være hjemme. Store grupper barn gis mulighet til å lære seg å være sammen med andre. Dyktige ansatte har en annen pedagogisk tilnærming til barna enn det vi som vanlige foreldre har. Der jeg som forelder bestikker fireåringen med is for å få ro om kvelden, vil de barnehageansatte antakeligvis bruke mer pedagogiske virkemidler. Der foreldre teller kjøttkaker sammen med poden, vil styreren i en barnehage sette dette inn i et større læringsmål. Men når lillegutt slår seg og vil på fanget til en av en av de ansatte i barnehagen, kommer det fanget bare på en svak andreplass. Den trygge pappaen som klemmer, plastrer og trøster, skal og vil alltid være på førsteplass. Med det utgangspunktet er det viktig at vi får en rammeplan som sikrer god og jevn kvalitet. Barn ønsker å lære, og de ønsker å leke. I barnehagen skal barns lærelyst, lekelyst og læringspotensial møtes og ivaretas. Læring skal skje gjennom lek og på barns premisser, og aktiviteter skal ta utgangspunkt i det enkelte barns forutsetninger og behov. Vi får ikke et godt innhold i barnehagen uten kompetente ansatte. Og mens vi venter på bemanningsnorm, som har vært tatt opp gjentatte ganger her, og som flertallet i denne salen er enige om skal komme innen 2020, må det være lov å være tilfreds med at vi i år bruker 410 mill. kr på kvalitets- og kompetansetiltak i barnehagen. Det er mer enn en dobling på tre år. At antall dispensasjoner fra utdanningskravet går nedover og at antall pedagoger i barnehager går oppover, er også hyggelige tall. Det sosiale sikkerhetsnettet må ta imot dem som virkelig trenger det. Derfor er det innført et nasjonalt minstekrav til redusert foreldrebetaling. Ordningen sikrer at ingen husholdning må bruke mer enn 6 pst. av samlet skattepliktig inntekt på en barnehageplass. Det er også innført en mer målrettet ordning for gratis kjernetid i barnehagen. Dette gjelder tre-, fire- og femåringer fra familier med lav inntekt. Vi prioriterer å nå de familiene som virkelig trenger det, i stedet for å gi støtten til bestemte geografiske områder. Barn kan i opplæringsløpet trenge ekstra hjelp, og det er viktig å komme tidlig inn med denne hjelpen. Bestemmelsene om barn under skolepliktig alder som trenger spesialpedagogisk hjelp eller tegnspråkopplæring, har til nå befunnet seg under opplæringsloven. De fleste av barna som mottar denne hjelpen, går i barnehagen, så en mer logisk plassering vil være å legge bestemmelsene om dette under barnehageloven, slik det nå foreslås. I tillegg til dette foreslås det å knytte PP-tjenesten nærmere barnehagen. PP-tjenesten skal hjelpe barnehagen i arbeidet med kompetanse- og organisasjonsutvikling. Det å jobbe sammen for å legge enda bedre til rette for tidlig innsats er en viktig og riktig vei å gå. Det diskuteres kommunegrenser over det ganske land i disse dager. For noen er disse grensene det viktigste i verden å bevare, og for barn og voksne som trenger litt ekstra hjelp, kan de minne litt mer om uoverkommelige barrierer. Derfor er jeg glad for at det nå gjøres endringer, slik at fraflyttingskommunens vedtak om spesialpedagogisk hjelp gjelder frem til tilflyttingskommunen fatter nytt vedtak. Det er viktig med kontinuitet i hjelpen, og dette må ikke hindres av usynlige grenser. Jeg startet dette innlegget med å si at vi i dag skulle snakke om kvalitet, men allikevel må det nevnes at fleksibiliteten også øker ved at ettåringer født i perioden 1. september–31. oktober gis rett til plass fra den måneden de fyller ett år.