Odd Einar Dørum (Venstre), 2004-01-14:
Jeg deler representantens bekymring over det høye kostnadsnivået for advokattjenester. Det er en forutsetning for at folk flest skal kunne søke juridisk bistand, at juridiske tjenester er rimelige og tilgjengelige. Men det er ikke nødvendigvis alltid sammenheng mellom verdien av det en tvist gjelder, og tvistens mangfold. La meg innledningsvis understreke at det etter dagens regler ikke er noe krav om advokatbistand i saker som behandles for tingretten. Ved anke til lagmannsrett og Høyesterett gjelder det spesielle regler. Små og enkle tvister kan ligge til rette for at en part fører sin egen sak for retten. Jeg mener likevel at advokatbistand bør være økonomisk tilgjengelig for dem som ønsker det i forbindelse med en rettssak, uavhengig av sakens kompleksitet. Det er avgjørende for å holde kostnadene på et forholdsmessig nivå at enkle tvister ikke gjøres vidløftige. Både domstolen og advokatene har ansvar for at dette ikke skjer. En advokat som «blåser opp» en sak, risikerer at retten reduserer salærets størrelse når den tar stilling til krav om saksomkostninger. En advokats salærberegning kan også nedsettes av Disiplinærnemnden dersom denne mottar klage fra klienten, og jeg viser her til domstolloven § 227 fjerde ledd. Parten kan også be retten fastsette salæret til sin advokat etter reglene i tvistemålsloven § 52. Jeg vil dessuten vise til at tvistemålsloven gir partene adgang til å avtale at en tvist skal behandles ved forenklet rettergang, noe som kan gi en raskere og billigere behandling av enkle tvister. Ønsket om rimeligere advokattjenester var bakgrunnen for Advokatkonkurranseutvalget, som hadde til mandat bl.a. å «foreslå tiltak som kan bedre konkurransen eller på annen måte bidra til at advokattjenester blir rimeligere» – og lettere tilgjengelige – «for privatpersoner og mindre næringsdrivende.» Utvalget avgav sin innstilling i september 2002, i NOU 2002:18 Rett til rett. Et sentralt spørsmål er om og i hvilken utstrekning det skal åpnes for at andre enn advokater skal ha adgang til å utøve rettshjelpsvirksomhet utover det som er dagens ordning. Jeg har denne og andre problemstillinger til vurdering ved den oppfølgingen som vi nå gjør i departementet av Advokatkonkurranseutvalgets utredning. Jeg vil også vise til at Justisdepartementet arbeider med forslag om en ny lov om tvisteløsning på bakgrunn av Tvistemålsutvalgets utredning, NOU 2001:32 Rett på sak. Et grunnsyn hos utvalget er at det skal være proporsjonalitet mellom betydningen av den aktuelle tvisten og omfanget i saksbehandlingen. Blant annet foreslår utvalget en egen småkravsprosess for behandling av krav hvor tvistesummen ikke er høyere enn to ganger folketrygdens grunnbeløp. Det foreslås også en øvre grense for erstatning av utgifter til advokat i disse sakene, det er inntil 25 pst. av tvistesummen, maks 2 G. Jeg vil vurdere forslaget om en småkravsprosess nøye. En småkravsprosess vil ikke bare kunne sikre en enklere og billigere behandling av en aktuell tvist, den vil også gjøre det enklere for partene å føre sin egen sak for tingretten uten advokatbistand. Videre vil jeg ha omkostningsnivået for øye når jeg vurderer Tvistemålsutvalgets forslag til nye regler om sakskostnader. Utvalget ser selv kostnadene som en alvorlig utfordring ved sivile saker, og det er jeg enig i, også slik det nå er tatt opp fra representantens side.