Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-02-04:
Svein Harberg holdt et innlegg som etter min mening skilte seg ganske kraftig ut fra Aspakers interpellasjon og innlegg. Det setter jeg veldig pris på. Det var et innlegg som hadde en positiv og offensiv tilnærming. Jeg har en mistanke om at det skyldes at Harberg selv har vært ordfører, har vært skoleeier. Da får en ofte denne tilnærmingen, heldigvis, til denne utfordringen. Norsk skole er i framgang, og vi må være forsiktige med systematisk å lete etter de dårlige evalueringene, for bildet er mer sammensatt og mangfoldig. For det er feil – vi kommer godt ut, også i mange evalueringer, f.eks. knyttet til modenhet, kreativitet, relasjonskompetanse og trivsel. For det andre er det så kontraproduktivt hver dag å gi lærere, elever og skoleeiere – som kommune og fylkeskommune – beskjed om at dette fungerer ikke, dere gjør en altfor dårlig jobb. Det er faktisk en del lærere som kaller dette for mobbing. Men norsk skoledebatt er også i framgang, både politisk og faglig. Mange har blitt bedre, ikke minst ved at vi nå nærmer oss feltet på en litt mer spennende og åpen måte. Ut fra dette utvikles det akkurat nå mye ny, god politikk – det tror jeg hele komiteen faktisk er enig i. Det er en faglig politisk omforenthet bak mye av det som skjer. Det overordnede grepet nå er å justere og foredle Kunnskapsløftet. Det er veldig godt å se at Høyre også er i framgang og i stor grad er med på det som nå skjer, bl.a. ved å angre på at høyresiden tettet igjen alle tilløp til valgfrihet i ungdomsskolen, at det smale teorifokuset løses opp. Erfaringskunnskap og praktiske ferdigheter løftes nå opp og fram på en langt mer offensiv måte enn det som var tilfellet bare for noen år siden. Ikke minst frafallsdebatten er med på å gi denne positive dreiningen og oppåpningen av debatten, som vi så sårt trenger. Men det skurrer litt fortsatt. Dette med svartmaling, undervurdering, er nevnt. Vi skal være litt forsiktige med å trekke raske konklusjoner ut fra det at en kommune mangler rutiner, program og planer – for all del, det skal være på plass når vi ber om at det skal være på plass, men det er ikke automatisk et sikkert tegn på at da er det krise der ute, bare fordi rutinen og planen mangler. La oss nærme oss det på en litt mer åpen måte. Jeg syns statsråden i sitt innlegg fortalte oss på en veldig god måte hva et tilsyn er ment å være. For nettopp gjennom tilsyn avdekker vi at noe mangler, og samtidig gir det en genuin mulighet til sammen å begynne å reflektere – for det første å få det formelle på plass, men ikke minst å få en god praksis på plass. Og da er det viktig, for all del, at skoleeieren kommer tettere innpå, slik som det blir sagt i KS-kretser nå for tida. Ære være folk i kommunestyrer og fylkesting som går inn på nettet, skriver ut disse dataene som ligger der, tar dem i veska og går inn i kommunestyresalen og fylkestingssalen og virkelig begynner å diskutere skole. Men skal den diskusjonen bli god, må underlaget for den politiske diskusjonen være noe langt mer enn bare utskrifter av hva slags karakterer elever har fått på noen slike tester. SV er ikke redd slike karakterutskrifter, men poenget er at det ligger så begrenset informasjon i den typen utskrifter. Og når politikere som i utgangspunktet ikke er noe særlig gode på feltet, får bare den typen informasjon, ser vi jo i praksis at det kan gi ganske mange dårlige debatter om hva en faktisk skal gjøre for å foredle skolen og gjøre den bedre. Så vil jeg komme litt tilbake til noe som jeg for ett minutt siden roste Høyre for, nemlig dette med å sette mer fokus på yrkesfag. Noe av det utspillet minner meg imidlertid litt om egen opplevelse i ungdomsskolen, da vi hadde klassedelinga for fullt, der vi satt i gymsalen, der foreldre og elever ble ropt opp, og så gikk vi flokkvis ut og fikk klar beskjed alle sammen om hvem som hadde de flinke elevene og kunne ta den vanskeligste kursplanen, og nedover, slik at man virkelig fikk rangert oss. Hvis vi er opptatt av at vi ikke skal reprodusere sosiale forskjeller, må vi være veldig forsiktige slik at vi nå ikke får en pendelsvingning tilbake, der vi gjør yrkesfag til den enkle, lite motstandsfylte veien fram mot et vitnemål. Vi reduserer frafall, men vi kan på den måten også bidra til at vi reproduserer sosiale forskjeller i enda større grad enn i dag, og vi kan bidra til at vi får ut elever som ikke vil klare seg i arbeidslivet.