Sigurd Hille (Høyre), 2013-11-26:
For mange år siden skrev Høyres tidligere formann Sjur Lindebrække skriftstykket «Veien videre». Her ble det moderne Høyres ideologiske plattform utmeislet, og hovedkonklusjonen var at et moderne, verdikonservativt parti bygger først og fremst sin politikk på tillit til enkeltmennesket. Slik er det også i dag. Høyre ønsker at samfunnet skal formes slik at den enkelte føler seg velkommen i det fellesskap som samfunnet er, at den enkelte må kunne få frihet og tillit innenfor samfunnets grenser, tillit til seg selv og fatte beslutninger og råde over sin egen situasjon. Men i dette ligger det også en forpliktelse for den enkelte til å delta i samfunnet og bidra til at de som trenger hjelp i forskjellige former, får dette. Blant annet skal vi alle betale skatt. Vi skal betale skatt etter evne. Skattepolitikken bør utformes slik at den har bred oppslutning blant folk flest. Det betyr bl.a. at folk må føle at de får noe igjen for skattepengene, at de brukes rasjonelt og fornuftig. Det er nemlig ikke bare sånn at all offentlig virksomhet virker like rasjonelt. Mange har en følelse av at byråkratiet i det offentlige er i største laget. Vi har alle hørt historier om enkeltpersoner som føler seg dårlig behandlet, om det nå er på et kommunekontor eller på et annet offentlig kontor. Det ligger ikke i dette noen kritikk av offentlig ansatte, det kan like gjerne være at arbeidsoppgavene og alle reglene er skyld i den eventuelle treghet og manglende imøtekommenhet. Med dette menes at det jo ikke er sikkert at vi behøver alle reglene og forordningene og saksbehandlingen i det uendelige. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har lagt frem et statsbudsjett som tar Norge i en annen retning. Dette er det noen som kritiserer regjeringen for. Andre hevder at endringene er for små, at det er flyttet for få milliarder. Forventningene til en ny politisk kurs er likevel store hos mange. Det er forståelig. Men etter så kort tid i regjeringskontorene er det likevel imponerende det som er gjort. Ett eksempel er arveavgiften. Denne faller nå bort 1. januar 2014. Det tror jeg mange ble overrasket over. Riktignok har flere borgerlige partier lovet at det skulle gjøres noe med arveavgiften, men at den i sin helhet skulle fjernes allerede nå, var nok i overkant av forventningene. Noen kritiserer regjeringen for dette, men det er nå vanskelig å forstå at man kritiseres for noe man har lovet å gjøre noe med, når man faktisk gjør det. Fjerningen er bra for næringslivet. De tusenvis av små privateide bedrifter som skal overdras til neste generasjon, slipper nå bekymringen over hvorvidt arvingene har råd til å overta bedriften. Dette vil skape forutsigbarhet og definitivt trygge mange arbeidsplasser. Lysten til å ta bedriften videre styrkes også. For nærings- og arbeidslivet er dette en vinn-vinn-situasjon. For enkeltmennesket er det likeså en svært gledelig sak. Det er f.eks. tusenvis av mennesker som eier et landsted eller en hytte. Disse er blitt eiere i en tid da ervervskostnadene var beskjedne. Verdien i dag er gjerne mangedoblet, og det er eksempler på at arvinger rett og slett ikke har hatt råd til å arve hytta eller landstedet på grunn av arveavgiften, og dermed måtte dette selges. Nå er det problemet løst. Det er også en annen effekt av dette: Hele den formelle papirmøllen og skjemaveldet som er knyttet til dagens praktisering av arveavgiftssaker, faller også bort. Alle som har vært innom et fylkesskattekontor og sett haugen av arveavgiftssaker, saker som skal registreres, behandles og ikke minst innkrevingen, vet at det er knyttet betydelig arbeidsmengde til hver enkelt sak. Den frigjorte arbeidsoppgaven bør føre til en umiddelbar forenkling, og byråkratiet kan reduseres, eller kanskje tiden kan benyttes til andre viktige oppgaver. Et par ord om formuesskatten må også nevnes. Her er endringene kanskje ikke de helt store, men viktig er at satsen blir satt ned, om enn bare med 0,1 prosentpoeng. Men også her er retningen viktig. Det forventes at denne nedtrappingen fortsetter i årene framover, også dette i forhold til vårt næringsliv, som påpekt en rekke ganger, men også for folk flest. Endringen i arveavgiften og formuesskatten gir også folk økt valgfrihet, en frihet til å disponere litt mer av sin formue slik man selv ønsker. Om enn det ikke er snakk om store beløp, er det viktig. Tillit utvises, og tillit er godt å ha.