Leif Helge Kongshaug (Venstre), 2000-03-30:
Den stortingsmeldingen vi har til behandling i dag, er svært viktig fordi den dreier seg om rammevilkårene for helt nye metoder for forretningsdrift og for en rekke nye bedrifter. Selv om vi bare er i starten av det som kalles den nye økonomien, er det klart at bedrifter som satser på elektronisk handel og forretningsdrift, møter unødvendige hindringer i form av lover og regler som er tilpasset tradisjonelle former for næringsvirksomhet. Å fjerne unødvendige hindringer og ta de riktige grepene for fortsatt sterk vekst i den nye norske økonomien er derfor helt avgjørende for at vi skal kunne nå målet om at Norge skal være blant verdens fremste innen elektronisk handel. At e-handel er drevet fram av markedet, betyr ikke at politikerne skal holde seg unna. Men det kan på ingen måte vedtas at Norge skal være i forkant. Den posisjonen må vi skape oss, og det kan vi bare gjøre gjennom å gi markedet, eller mer presist kombinasjonen av kreative hoder og kompetent kapital, rammevilkår på høyde med de beste i verden. Dette er en stor oppgave. Og den er heller ikke enkel. Det handler ikke bare om teknisk pregede oppgaver som å fjerne hindringer for f.eks. bruk av digitale signaturer i lovverket. Det handler like mye om massiv satsing på kunnskapsbasert nyskaping gjennom forskning og utvikling, og det handler om å gjennomføre ganske dyre skatte- og avgiftsendringer. Fremfor alt dreier det seg om at vi som land også må ta større risiko i næringspolitikken. Vi må tore å bruke mer penger på det nye og ukjente, og mindre på å verne det trygge og bestående. Stortingsmeldingen ble lagt fram for ni måneder siden. Det er ganske lenge i e-handel- og Internett-sammenheng. Siden juni 1999 har også e-handel fått en helt annen oppmerksomhet. Likevel står de politiske anbefalingene i stortingsmeldingen seg fremdeles meget godt. Så er da også meldingen unik i internasjonal sammenheng. Med Stortingets tilslutning til alt vesentlig i meldingen vil den bli stående som nok et eksempel på at sentrumsregjeringen, og jeg må få lov å si Venstre spesielt, både var framsynt og nyskapende i næringspolitikken. Jeg vil også benytte anledningen til å gi saksordføreren, Ivar Kristiansen, honnør for hans ledelse av arbeidet med komiteens innstilling. De nye innspillene komiteen kommer med, er interessante og gode. Det gjelder ikke minst spørsmålet om skattestimulanser til bedrifter som satser på forskning og utvikling. Jeg vil til slutt kommentere noen av de viktigste punktene i innstillingen. Først: Det er nødvendig at Regjeringen i løpet av året fremmer forslag om fjerning av eller kraftig reduksjon i formuesskatten. Nye lovende bedrifter er priset i markedet ut fra forventninger om hva de skal kunne levere en gang i framtiden. Men forventninger kan ikke brukes til å betale skatt. Bedre skatteregler her er også avgjørende for å få flere norske investorer til å satse på de nye Internett- og e-handelsbedriftene. Dernest vil Venstre understreke at det offentlige nå må legge full kraft i planene om å bruke innkjøpsmakten til å fremme elektronisk handel og samhandling. Dette er også viktig for at vi skal kunne bruke mest mulig av fellesskapets penger på kjerneoppgavene til det offentlige, som skole og helse. Det er ingen gode grunner til at milliarder skal sløses bort på tungvint fakturahåndtering og lite rasjonelle innkjøp. Mange kommuner nøler med dette, kanskje fordi de er bekymret for hvordan det skal gå med lokalt næringsliv. Dette bør de ikke nøle lenger med, for omstillingen kommer uansett. Arbeidet med IT, e-handel og informasjonssamfunnet i EU har fått ny kraft gjennom Prodis initiativ «eEurope – et informasjonssamfunn for alle». Sammenligner vi de konkrete punktene i initiativet med det som skjer eller er planlagt i Norge, kommer vi ganske godt ut av det. Norge er foran på noen punkter, EU har kommet lenger på andre. Det sentrale her er imidlertid at det må være klart for alle og enhver at vi i Norge ønsker å satse minst like omfattende som det EU nå legger opp til. Vi må unngå at Norge får en uklar posisjon i forhold til EUs initiativ fordi vi ikke er med i unionen. Derfor er det nå nødvendig å klargjøre og forsterke den norske innsatsen på dette området. Og derfor foreligger det også et forslag som konkret viser veien i den sammenhengen.