Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2012-04-12:
Bakteppet for denne meldingen er, som mange har vært inne på, en veldig krevende global utfordring. Den globale matproduksjonen må økes dramatisk. Det er en av vår tids største utfordringer. Verden trenger mer mat – mye mer. Det som er helt sikkert, er at vi ikke når de målene vi har satt oss, med mindre vi legger til rette for et allsidig og variert landbruk over hele landet. Skal vi nå de målene, må vi ha landbruk over hele landet. Derfor får landbrukspolitikken nå en tydeligere regionalisering. Det skal satses særlig i de områdene der landbruket utgjør en vesentlig del av det lokale næringslivet. Vi må være i stand til å utnytte de sterke sidene, videreutvikle der vi har gode kompetansemiljøer og rammebetingelser. Vi skal ha et mangfold av gårdsbruk i Norge for å få dette til – små og store, enkeltbruk og samdrifter. Noen av tiltakene i landbrukspolitikken skal derfor besluttes regionalt. Det gjelder regionale næringsprogram, det gjelder regionale miljøprogram og regionale klima- og skogprogram. Det gir en regional påvirkning som vi mener vil slå riktig ut. For i enda større grad å sikre en variert bruksstruktur over hele landet og styrke det grasbaserte husdyrholdet blir distriktsprofilen i nasjonale ordninger tydeligere. Utviklingen i f.eks. Nord-Norge er særlig bekymringsfull. Noen områder har få bruk igjen, avstanden mellom brukene øker, og jordbruksarealene i drift blir mindre. For å prøve å imøtegå denne utviklingen skal det legges mer vekt på innretningen ut fra distriktspolitiske hensyn. – Jeg vet at det ikke klinger godt i f.eks. ørene til Fremskrittspartiet og Høyre, som hegner om konkurransebaserte markedssystemer. – I den sammenheng vil sonene for de landbrukspolitiske virkemidlene bli vurdert og eventuelt justert. Områder av landet der landbruket spiller en sentral rolle, og som har befolkningsnedgang, skal gis økt oppmerksomhet i prioriteringene av virkemidlene og innsatsen. Dette gjelder bl.a. der jeg kommer fra, Nord-Norge. Vi vil sikre videreutvikling av regioner med solid tradisjon og identitet knyttet til landbruket, og bidra til økt utnytting av potensialet for verdiskaping med utgangspunkt i bredden av landbrukets ressurser. Vi vil legge til rette for bruk av lokal forvaltning av BU-midler, og vi vil videreutvikle de konkurransefortrinnene det arktiske landbruket har, gjennom regional merkevarebygging. Den arktiske kvaliteten må løftes fram. Og hva er nå det? Jo, det er lyset, temperaturen, rene omgivelser og det kalde klimaet som gir produkter med en helt særegen kvalitet og smak. Det er unikt for det arktiske området og bør brukes for å utnytte potensialet for matproduksjon enda bedre. Regjeringen viser til at den vil satse på det arktiske landbruket, både i nordområdemeldingen og i landbruks- og matmeldingen. Den norske forbruker er villig til, ser det ut som, å betale for god kvalitet og unike smaksopplevelser. Jeg vil våge å påstå at den norske forbruker faktisk er stolt av norsk lokalmatproduksjon. Fra der jeg kommer fra, Lofoten, kan jeg trekke fram Lofotlam, Aaland gård med sine produkter og ikke minst Lofotprodukt. De har fokusert på lokal mat i mange år og har hatt suksess. Meldingen er god og bidrar til stabilitet, langsiktighet og forutsigbarhet i landbrukspolitikken, noe som er viktig for aktørene. Uansett hva Høyres Svein Flåtten sa i replikkordskiftet – Høyres og Fremskrittspartiets politikk vil gi en helt annen situasjon i norsk landbruk og vil spesielt ramme distriktslandbruket.