Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2012-11-08:
Det er en viktig og interessant sak som er lite opplyst. Vi vet at lønnsmottakere har 100 pst. sykepenger fra første dag. Sjølstendige har 65 pst. etter 16. dag, mens frilansere har 100 pst. etter 16. dag. Bare det forhold at sjølstendige bare har 65 pst. etter 16. dag, er det svært lite informasjon om i det norske samfunn. Jeg har vært i mange debatter hvor det har vært en stor overraskelse for mange – også blant rød-grønne – at forskjellene mellom lønnsmottakere og sjølstendige er så store. Komiteens leder Eriksson sa at dette er det bare å rette opp, men som jeg skal komme inn på, er det mer krevende enn som så. Det er særregler for frilansere, og det er ganske spesielt at frilansere har særregler i forhold til sjølstendig næringsdrivende. Det er sikkert en god begrunnelse for det, men det vi diskuterer her i dag, er hvilke problemer, hvilke utfordringer, det skaper når frilansere samtidig har inntekt som sjølstendig næringsdrivende. Det står i innstillinga at likningsmyndighetene ikke fastsetter frilansinntekt separat når en har næringsinntekt. Jeg regner med at det som nå er kjernen i det, er at det er utrolig vanskelig å definere hva som er frilansarbeid, og hva som er arbeid knyttet til å være sjølstendig næringsdrivende. Jeg tror man skal ha et ganske betydelig kontrollapparat for å kunne greie å definere det i de tilfellene hvor vi står overfor personer som har begge deler. For meg er det mer enn krevende hvordan en skal gjøre det. Derfor er det fra vår side helt naturlig å stemme mot forslaget fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti ut fra det byråkrati – den kompleksitet – som den løsningsveien vil innebære. Det som denne saken imidlertid synliggjør så veldig tydelig, er den veldige forskjellen det er i sikkerhetsnett for sjølstendig næringsdrivende kontra lønnsmottakere. En av de største utfordringene ved å starte som sjølstendig næringsdrivende for en lønnsmottaker er nettopp sjukelønnsordninga. Når vi er i den situasjonen at samfunnet trenger flere sjølstendig næringsdrivende – vi får også flere sjølstendig næringsdrivende – i en rekke yrker, er dette en problemstilling som en i høyeste grad må se på. Det må i mye større grad være en jamstilling mellom den sjukelønnsordninga som er for sjølstendig næringsdrivende, og den som er for lønnsmottakere. Det krever sjølsagt endring av finansiering. Det krever at sjølstendig næringsdrivende betaler mer til fellesskapet i form av en høyere trygdeavgift, slik at det blir en jambyrdighet mellom det som bedrifter og lønnsmottakere betaler inn i trygdeavgift, og det som sjølstendig næringsdrivende betaler inn i trygdeavgift. Det er den store utfordringa som jeg vil appellere til statsråden å jobbe videre med, og at en her kommer opp med forslag om økning i trygdeavgiften for sjølstendig næringsdrivende i forhold til det sikkerhetsnett som en velger å lande på. Jeg tror ikke det er naturlig for sjølstendig næringsdrivende å ha 100 pst. fra første dag, men kanskje en litt lavere prosent etter noen få karensdager, at en designer en ny ordning med et mer jambyrdig sikkerhetsnett for sjølstendig næringsdrivende, hvor en har en finansiering fra de sjølstendig næringsdrivende som er på nivå med det som lønnsmottakere betaler. Vi vet jo at lønnsmottakere og bedrifter ikke betaler den fulle kostnad for ordninga, en betaler en betydelig andel. Tilsvarende må sjølstendig næringsdrivende betale en betydelig andel for sitt sikkerhetsnett. Det er mye bedre at vi her har en kollektiv ordning over fellesskapet på dette området enn at frilansere og sjølstendig næringsdrivende må lage til private løsninger gjennom forsikringsselskaper. Det er den store utfordringa. Jeg håper at mange kan være med på det, for det er ganske kritisk at vi har en så stor forskjell mellom sjukesikkerhetsnettet for sjølstendig næringsdrivende og lønnsmottakere.