trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-05-23:
Det er en helt annen problemstilling som er ganske komplisert å gå inn i, og hvor man kan stille spørsmålet: Skal det være en abonnent som får erstatning, eller skal erstatningen gis i forhold til forbruk? Forskriften er helt klar der, det er enhver abonnent som får erstatning. Representanten har helt rett i at dette på mange måter kan ses på som et spesielt tilfelle. Det er et stort antall abonnenter i ett område som rammes. Det er altså stort sett de samme menneskene, de samme abonnentene, som får erstatning som vil måtte være med og betale dette tilbake i neste omgang. Det viser kanskje at utformingen ikke har blitt helt i tråd med det som var tanken da man laget denne forskriften. Det er også grunnlaget for at jeg vil gjøre en ny vurdering, og så får vi se hva som blir utfallet av det.
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2007-05-23:
Det kan jeg bekrefte – det vil den bli.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Jeg har følgende spørsmål til nærings- og handelsministeren: «I den senere tid har det vært en god del offentlig oppmerksomhet omkring Telenors beslutning om å fusjonere Opplysningen 1881 med selskapet Carrot Communications, og omkring Hydros varslede salg eller børsnotering av Hydro Polymers. Regjeringen har i eierskapsmeldingen sagt at denne Regjeringens eierskapspolitikk er langt mer aktiv enn hva statens eierskapspolitikk har vært tidligere. Hvilken praktisk konsekvens har denne langt mer aktive eierskapspolitikken, ifølge Regjeringen, fått i disse to konkrete sakene?»
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Jeg takker næringsministeren for svaret. Samtidig må jeg si at for meg virker det som om Regjeringen og næringsministeren fortsatt har betydelige problemer med å forklare hva som er en langt mer aktiv næringspolitikk, og hva det faktisk betyr i praksis, slik at vanlige folk, ikke minst de ansatte i berørte bedrifter, skjønner det. Det er jo betydelig uro knyttet til nettopp de løftene som de mener har vært gitt fra den sittende regjering. I forbindelse med Hydros salg av Polymers til INEOS uttalte næringsministeren til NTB: «Statens aktive eierskap utøves ikke i enkeltsaker.» Videre: «Rollefordelingen er klar. Regjeringen skal ikke bestemme i enkeltsaker. Det skal styret gjøre.» Er det det som er den langt mer aktive næringspolitikken? Har de tatt feil som trodde at det var nettopp i enkeltsaker dette skulle utøves?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2007-05-23:
Statsministeren ble konfrontert med det samme spørsmålet i den spontane spørretimen. Konklusjonen på det, slik som jeg kan trekke den som aktiv tilhører her, er: Vi har i prinsippet aldri sagt det vi sa i valgkampen. Når de tillitsvalgte både i Opplysningen 1881 og Hydro Polymers er svært skuffet over det de mener er Regjeringens passivitet i disse sakene, mener næringsministeren at de burde skjønt bedre hva en aktiv rød-grønn eierskapspolitikk gikk ut på, slik som statsministeren også antydet i den spontane spørretimen? Eller ser næringsministeren i etterkant at det faktiske innholdet i en slik politikk kanskje er blitt formidlet litt forkjært fra representanter fra regjeringspartiene før valget?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Regjeringen har en aktiv næringspolitikk og eierskapspolitikk som er konkretisert i eierskapsmeldingen. Regjeringen har konkretisert målene for eierskapet, delt inn selskapene i fire kategorier og innført ny lederlønnspolitikk. Vårens generalforsamlinger viser at lederlønnspolitikken har hatt betydelig effekt. Det er en rekke andre eksempler på et aktivt eierskap: Regjeringen har børsnotert Cermaq, kjøpt aksjer i Nammo, medvirket til industrielle løsninger for BaneTele og StatoilHydro, og i revidert nasjonalbudsjett foreslått ny kapital til Store Norske Spitsbergen Kulkompani. Regjeringen har sagt at statens eierskap skal forvaltes i tråd med den rollefordelingen som aksjelovgivningen trekker opp. Jeg viser til at en samlet næringskomite i sin innstilling uttalte at «i tråd med prinsippa for god eigarstyring vil staten gi sine signal til styra i tråd med aksjelovas avgjerdsreglar». Styret må deretter avveie innspillene de får, og ta den endelige beslutningen. Jeg konstaterer at det nettopp er det Telenors styre har gjort. For få måneder siden så det ut til at Telenor ville selge Opplysningen 1881. Etter innspill fra Regjeringen er det valgt en løsning hvor Telenor fortsetter som eier i Opplysningen 1881 sammen med andre norske interesser, selv om Telenor selv har bekreftet at de hadde tilbud om å selge til utenlandske kjøpere med god fortjeneste. Hydro Polymers er en viktig virksomhet i Grenlandsområdet som er sentral i videreforedling av gassråstoffer fra Nordsjøen. Derfor har jeg vært opptatt av at det finnes et eierskap til polymervirksomheten som kan bidra til at den kan bli en sentral aktør i videreutvikling av norsk petrokjemisk industri. Jeg har sagt at dersom det blir valgt en annen løsning enn en børsintroduksjon, må det være fordi det er en bedre industriell løsning. Når Hydro nå har valgt å selge til INEOS, vil jeg møte den nye eieren for å få informasjon om deres planer for virksomheten i Grenland. Jeg forutsetter at den videre utviklingen av selskapet skjer i nært samarbeid med ansatte og tillitsvalgte lokalt.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Uttalelsen om rollefordelingen mellom eier i generalforsamling, bedriftsforsamling og styre og oppgavene der ligger fast. Det blir praktisert helt i tråd med det som vi sa i eierskapsmeldingen, og som fikk enstemmig tilslutning. Så spør representanten Sahl om den aktive næringspolitikken, og det er langt mer enn eierskapspolitikken. Det er den kraftige forbedringen for skipsfartsnæringen som denne regjeringen har innført i forhold til den forrige regjeringen, og betydningen det har for hele det maritime clusteret. Det er doblingen av innsatsen i reiselivsnæringen som denne regjeringen har gjort i forhold til den forrige. Det er nye tiltak innenfor Innovasjon Norge, SIVA og Forskningsrådet for å bidra til næringsutvikling i Norge. Det er mange elementer i tillegg til det i den aktive næringspolitikken. Når det gjelder eierskapspolitikken, som er ett av elementene i den næringspolitikken, er det nye at vi har klare forventninger til hvert enkelt selskaps industrielle utvikling nedfelt i eierskapsmeldingen. Det er helt nytt. Det ble oppfattet som ganske oppsiktsvekkende da det ble lagt fram, og det vil bli fulgt opp gjennom vurdering av styret osv.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Om jeg får lov til å si det, virker det nesten som om oppfølgingsspørsmålet var skrevet før jeg svarte – for jeg har svart på det spørsmålet. Når det gjelder Opplysningen 1881 og resultatet i saken om Hydro Polymers, er det to helt forskjellige konklusjoner. I saken om 1881 hadde altså Telenor til hensikt å selge 1881. Vi vet at de hadde et tilbud fra utenlandske kjøpere som var villig til å betale godt, og som ville gitt gode resultater for Telenor rent økonomisk. På grunn av tydelige signaler, bl.a. gjennom eierskapsmeldingen, har de altså istedenfor å selge valgt å kjøpe opp et annet norsk selskap. Da får de en mindre eierandel, men det blir et norsk selskap som har som ambisjon å garantere alle callsentrene i Norge, garantere de arbeidsplassene som er der i dag, og videreutvikle selskapet. Det er den motsatte konklusjonen av det det lå an til fra Telenor opprinnelig. Da er det slik at det beviser at eierens synspunkter i hvert fall ikke har blitt overkjørt i det tilfellet, noe som er bekreftet av selskapet selv.
Inge Hallgeir Solli (Venstre), 2007-05-23:
«EuroTAP har sikkerhetstestet 51 tunneler i 14 europeiske land. Hagantunnelen i Akershus er blant de 7 tunnelene som får karakteren «svært dårlig». Dette er en ettløpstunnel uten fysisk midtdeler. Det er ikke innført restriksjoner på transport av farlig gods. Mener statsråden at de norske normene for tunnelsikkerhet ivaretar sikkerheten godt nok, og bør det iverksettes strakstiltak for å bedre sikkerheten i Hagantunnelen og andre norske tunneler?»
Inge Hallgeir Solli (Venstre), 2007-05-23:
Takk for svaret. Det er riktig at undersøkelsen stiller strenge krav, og på en del områder strengere krav enn det vi finner i EU-direktivet. Hagantunnelen i Akershus åpnet i 2003, og trafikken der utgjør 13 500 kjøretøy i døgnet. Tunnelen har ett løp, og er bygd etter retningslinjene som var gjeldende i 2003. Ettløpstunneler gir dårligere rømningsveier, og konsekvensene ved ulykker vil være større i en tunnel enn utenfor. Ifølge Statens vegvesen er de norske kravene til tunnelsikkerhet hevet, slik at Hagantunnelen ville blitt bygd med to løp i dag. Jeg spør derfor statsråden: Er det aktuelt å tilføre midler til Hagantunnelen slik at det kan opprettes to løp, og at en dermed kan tilfredsstille dagens norske regelverk på dette punktet?
Inge Hallgeir Solli (Venstre), 2007-05-23:
Det må være mulig å gjennomføre en del strakstiltak for å bedre tunnelsikkerheten på kort sikt. Det er slik at tunneltverrsnittet i Hagantunnelen er for lite til midtdeler eller midtfelt, men veimyndighetene bør vurdere sperrelinje og/eller feltdelere i plast. Bedre skilting av nødlommer, traktorforbud og forbud mot å frakte farlig gods i tunnelen er tiltak som bør vurderes. Statsråden var i og for seg inne på noen av disse. Andre tiltak er bedre lys i nødlommene og tettere videoovervåkning enn hver 200–250 meter, slik det er i dag. Alle riksveitunneler skal innen ti år oppgraderes etter EU-direktivet. Jeg spør derfor statsråden om det finnes tilgjengelige ressurser til å iverksette strakstiltak i Hagantunnelen, og om det er slik at det er ressurser til å gjennomføre oppgraderingen av tunnelene i Norge i henhold til EU-direktivet i løpet av de kommende ti år.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Årsaka til at norske tunnelar kjem dårleg ut av EuroTAP-testen, er i hovudsak at me brukar asfalt på vegbana i våre tunnelar og får minus for det, noko Vegdirektoratet meiner er feil kriterium. PIARC, Verdens vegorganisasjon, som eg òg refererte til, har lagt fram ein rapport som viser at ikkje ved nokon av dei brannane som har vore i tunellane, har asfalten gjort noko vesentleg for å forverre forholda. Ei anna årsak er nødutgangar. I Noreg er det berre tunnelar med to åtskilde røyr som har nødutgangar, med nokre få unnatak. Det gir oss òg minus. I tillegg handlar det om dårleg belysning. Hagantunnelen er på lista over tunnelar som skal oppgraderast i tråd med EU sitt tunneldirektiv. Det ligg ikkje føre planar pr. i dag om å tilføre midlar til toløpstunnel.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Det er i gang eit omfattande arbeid med å gjennomgå norske tunnelar og inspisere dei for å sjå kva som trengst av oppgradering. Hagantunnelen er sjølvsagt med i dei planane. Det har vore, som eg refererte til i mitt hovudsvar, møte med Nittedal kommune der ein har informert om planane og om tidsperspektivet for å få utbetra den tunnelen. Så eg har full tillit til at Hagantunnelen til liks med andre tunnelar i Noreg skal oppgraderast til den nye tryggleiksstandarden. Det skal gjerast i tråd med dei tidslinene som er lagde, og, som eg refererte til, er det lagt inn 170 mill. kr årleg til dette arbeidet. Der skal det vere teke høgd for den oppgraderinga som trengst etter EU sitt tunneldirektiv.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Forskingsrapporten frå SINTEF er interessant lesnad. Han syner m.a. at gassutsleppa er minst når biltrafikken held ein jamn fart rundt 70 km i timen. Dette gjeld særleg gassar som kan vere eit helseproblem i byar og tettstader, men òg CO2-utsleppa som fører til global oppvarming. Dette er kjend kunnskap, som er innarbeidd i den konsekvensanalysemetodikken Statens vegvesen nyttar i vegplanlegginga, men som har vore lite i fokus hittil. Det er likevel ikkje slik at utbygging av vegar alltid er bra for miljøet. I byar over ein viss storleik vil auka vegkapasitet ofte føre til endra reisemiddelfordeling, med auka biltrafikk og ingen eller små tidsgevinstar for trafikantane som resultat, og heller ingen miljøgevinst. SINTEF har i sin rapport omtala dette problemet, og skriv at ein strategi i byområda kan vere å sørgje for balanse mellom tilbod og etterspurnad på ein slik måte at det gir god flyt i trafikken. Verkemidla SINTEF peikar på som alternativ til utvida vegkapasitet i storbyområde, er vegprising, regulering av talet på parkeringsplassar, parkeringsavgifter, kontroll med tilkomsten til vegar med høg trafikk, bompengar, drivstoffavgifter og intelligente transportsystem. Ved planlegging av nye vegar vert det lagt stor vekt på å oppnå god flyt i trafikken. Etter forskrift om anlegg av offentleg veg skal nye vegar dimensjonerast etter prognosar for trafikken 20 år etter opning av vegen. Ut frå det eg no har sagt, er ikkje konklusjonane i SINTEF-rapporten så klåre og enkle at auka vegkapasitet overalt gir reduksjon i luftforureining, slik representanten legg til grunn i spørsmålet sitt. Rapporten er relativt eintydig i si underbygging av gode miljøkonsekvensar av utbetring av smale og svingete vegar i distrikta, men altså ikkje i storbyområda. Dette er forsking som òg vert understøtta av tilsvarande resultat internasjonalt. Vi må difor ha ulike strategiar for byområda og landet elles. Transport- og miljøutfordringane må løysast i eit samspel mellom ulike verkemiddel, gjennom prioriteringane som vert gjorde i Nasjonal transportplan, og gjennom dei årlege budsjetta.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Heilt frå eg overtok stolen i Samferdselsdepartementet har eg vore tydeleg på at me treng ein todelt transportpolitikk. Eg har òg sagt det her i Stortinget ved fleire høve. I og omkring dei store byane må vi satse på ein heilt annan og sterkare måte på auka kollektivtilbod, og me må bruke meir vegmidlar i dei delane av landet der kollektivtransport aldri vil verte eit fullgodt alternativ, sjølv med nokre forsøkskroner til smarte løysingar i distrikta. SINTEF-rapporten er klinkande klar på korleis auka kapasitet på dei mest trafikkerte vegnetta verkar, og det verkar på ein heilt annan måte enn det gjer på dei mellomtrafikkerte vegane, som E6 i Gudbrandsdalen og E6 vidare nordover og E39 – eg kunne ramse opp mange av dei mellomtrafikkerte vegane – og dei mindre vegane i distrikta. Her må ein altså differensiere. Men Regjeringa kjem ikkje til å stoppe kapasitetsbetring rundt byane. Me har trafikk som både skal til og gjennom dei store byane. Me må syte for ein balanse, som det står i SINTEF-rapporten, i trafikken i desse områda.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Regjeringa er i gang med å setje i verk Nasjonal transportplan, og i motsetnad til den førre regjeringa, som vart støtta av Framstegspartiet, er me i alle fall i 2007 på ramma for vegløyvingar. Ein svært stor del av dei løyvingane går nettopp til å byggje ut kapasitet inn til ikkje minst Oslo-regionen. Det handlar om E18, E6 – og det går sørover, nordover, vest og aust. Eg er heilt einig med representanten i at me òg skal ha gode samband rundt og inn til dei store byane, men det har ikkje einsidig å gjere med vegbygging. Ein kan berre reise til dei store millionbyane rundt om i verda for å sjå kva ei utviding frå fire til seks og åtte felt fører til. Det fører til ein enorm auke i biltrafikken. Me må altså ha fleire tankar i hovudet samtidig. I og omkring dei store byane må me i tillegg til å ha eit velfungerande vegnett òg satse mykje sterkare på kollektivtransport.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Ulukkessituasjonen på riksvegnettet og for rv. 3 var relativt stabil og nedovergåande i perioden frå 1997 til 2005. I 2006 var det likevel ni drepne og fjorten hardt skadde personar på rv. 3 i Hedmark. Dette er urovekkjande. Eg er, som representanten Bredvold, oppteken av trafikktryggleik og vil arbeide vidare med trafikktryggleiken på norske vegar både på kort og på lang sikt. På kort sikt må m.a. reduserte fartsgrenser vurderast. På lengre sikt er behovet for infrastrukturtiltak sentralt. Regjeringa kjenner verdien som rv. 3 har for godstransporten frå Midt-Noreg til dei sentrale delane av Austlandet. Den tunge langdistansetrafikken har auka dei seinare åra, og rv. 3 har vorte viktigare som tungtransportrute. Trafikk til Kongsvingerområdet og Sør-Sverige nyttar rv. 3 i kombinasjon med rv. 20 og rv. 2. Regjeringa registrerer eit aukande krav om å utbetre rv. 3. Eg legg likevel vekt på vedtaket i fylkestinget i Hedmark 17. januar i år om at «lottorekkja» framleis skal leggjast til grunn for Hedmark fylkes prioriteringar inn mot NTP for perioden 2010–2019. Hedmark gjorde òg vedtak om at breiddutvidingsprosjektet skulle vidareførast. Det siste har Regjeringa forsøkt å følgje opp, m.a. ved at Regjeringa i statsbudsjettet for 2007 har opna for å vurdere om det er mogleg å gå vidare med breiddutvidingsprosjektet på rv. 3, om det blir innsparingar på dei prioriterte stamvegstrekningane i fylket. Det er likevel verdt å merke seg at Hedmark fylkesting ikkje har prioritert tiltak på denne vegstrekninga i planperioden 2006–2009. Eg vil kome tiltak til vurderingar av tiltak på rv. 3 i samband med stortingsmeldinga om Nasjonal transportplan 2010–2019, også ut frå trafikktryggleik. Det er ei transportpolitisk målsetjing å vurdere samanhengen mellom investeringar på ulike riksvegar i transportkorridorane. Prioriteringar på rv. 3 vil derfor verte sette i samanheng med prioriteringane på E6 mellom Oslo og Trondheim. Transportetatane vil leggje fram sitt planforslag til Nasjonal transportplan 2010–2019 rund årsskiftet 2007/2008, og Regjeringa vil leggje fram stortingsmeldinga rundt årsskiftet 2008/2009.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Det er vel ikkje så mykje å kommentere til det, anna enn at det som er referert frå den rapporten, er rett, og at eg har rapporten, og eg har òg lese i han. Vi må sjå dei ulike korridorane i samanheng. Ut frå oppslaget i Hamar Arbeiderblad ser eg at på E6 er det fire gonger så mykje tungtrafikk som det er på rv. 3. Eg går ut frå at det er ein av grunnane til at Hedmark fylkesting, saman med Oppland, har prioritert slik som dei gjer, og av dei to parallelle vegane i denne transportkorridoren har valt å fokusere på E6. Me kjem tilbake til våre prioriteringar i NTP. Eg må òg få minne representanten Bredvold om at det har vore gitt mange løfte i valkampen frå ulike parti. Eg trur Framstegspartiet òg var ute og lova forskjellig som dei ikkje innfrir, ikkje fordi dei ikkje er i regjering, men fordi dei heller ikkje inngår kompromiss med regjeringspartia i viktige saker. Det er òg ein måte å få gjennomslag på i staden for stadig berre å drive rein opposisjonspolitikk, der det viktigaste vert å fremje eigne forslag.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2007-05-23:
Representanten Bredvold har eit særdeles godt poeng når han seier at me gjennom å førebyggje trafikkulukker kan spare både den enkelte og samfunnet for store kostnader. Det er eg òg oppteken av. Me ser nøye på dei ulukkesbelasta vegane som me har rundt om i landet. Det er ein viktig bit når me prioriterer kva for vegar som skal byggjast vidare ut. Så er det slik at det dessverre er mange ulukkesstrekningar. Rv. 3 vert av oss vurdert som både å vere ein viktig veg og ein veg der me må fortsetje med breiddutvidingsprosjektet. Det gav me tydeleg uttrykk for i budsjettet for 2007, med dei føringane som er lagde frå Regjeringa si side der. Eg har ikkje så mykje meir å tilføye, anna enn at rv. 3 skal me fokusere på òg i det vidare arbeidet framover.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
«Forskningsorganisasjonen SINTEF har i rapport fra februar 2007 undersøkt miljømessige konsekvenser av bedre veier. Konklusjonene er klare; bedre veier gir mer effektiv transportavvikling og samtidig lavere utslipp av gass og støv. Fra planer og utbygging vet vi at vi i Norge bygger nye veier for lavere trafikk og trafikkvekst enn det vi vet at vi faktisk har. Hvordan vil statsråden sikre nødvendig kapasitetsøkning på veiene for å oppnå den reduksjon i utslipp av gass og støv som forskerne har påvist da er mulig?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Takk for svaret. Det pågår jo for tiden både en klimadebatt og en miljødebatt, og det er viktig at vi så å si parer bein og armer slik at ting gjøres i god sammenheng. I den forbindelse er denne rapporten viktig, for den peker på sider ved veitrafikken som kanskje har vært skjøvet unna og fortiet, men som påviselig er til stede, nemlig at bedre kapasitet gir bedre flyt og mindre utslipp. Det er også slik at Regjeringen har lagt frem St.meld. nr. 26 om Regjeringens miljøpolitikk og rikets miljøtilstand. Der vises det bl.a. til klima- og energihandlingsplanen for Oslo, Akershus og Buskerud, og ett av tiltakene som listes opp, er mindre kapasitetsøkning på veinettet. Det er slik at for landet som helhet er det også viktig at det er god kapasitet på det sentrale stamveinettet, også i og rundt byene. Er mindre kapasitetsøkning på stamveinettet også Regjeringens politikk i forhold til de store utfordringene på veisektoren?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Differensiering bør og skal henge sammen med et samlet syn, og et koordinert syn. Da kommer vi altså tilbake til at det faktisk er viktig for verdiskaping i landet totalt, også i distriktene, at vi har et velfungerende veinett i sentrale strøk. Næringslivet vet at veier er viktig for verdiskaping. Laste- og varebiltransport er den viktigste transportformen. Næringslivet sier selv at stamveinettets betydning for konkurranseevnen vil øke i årene som kommer. Effektive veier er sikre veier, med færre drepte og færre skadet. Effektive veier er også mer miljøvennlige veier med mindre utslipp. Bør ikke dette få konsekvenser for dimensjonering av stamveinettet også rundt de store byene, slik at vi får et velfungerende stamveinett i alle deler av landet?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg ønsker å stille samferdselsministeren følgende spørsmål: «Riksvei 3 i Hedmark har gjennom mange år vært preget av mange ulykker, også med døden til følge. Tiltak som nå er varslet for å redusere dette, er blant annet lavere fartsgrenser. Dette vil sikkert hjelpe noe, men veiens tilstand har også stor innvirkning på det høye ulykkestallet. Vil statsråden bidra til at økte midler blir tilført denne viktige samferdselsåren?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg takker statsråden for svaret, som mye gjaldt framtida. Det ligner lite på det jeg hørte i valgkampen for to år tilbake da Senterpartiets nåværende stortingsrepresentant reiste rundt i fylket og lovet minimum 100 mill. kr pr. år i økning på rv. 3 – 100 mill. kr pr. år. Hittil har det gått to år, så det er i hvert fall en manko på 200 mill. kr i forhold til valgkampløftet. I en ulykkesanalyse som kom her om dagen, som jeg håper statsråden har eller i hvert fall får tilgang til, og leser, står det følgende: «Ulykkesutviklingen langs Rv 3 er bekymringsfull. Andel ulykker med drepte og hardt skadde er stor.» Hvis man blar litt videre, står det: «Ulykkesregistreringene for 10-årsperioden 1997–2006 viser at 43 personer ble drept, 85 hardt skadd og 895 lettere skadd i 599 vegtrafikkulykker.» Dette viser at det er en farlig veg å kjøre på, og det er en vegstrekning som sårt trenger midler.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2007-05-23:
Jeg takker statsråden for den. Når det gjelder rv. 3, har den en årsdøgntrafikk på 14 000 kjøretøyer og nedover. Samtidig vet man at 30 pst. av dette er lange kjøretøyer, altså store lastebiler. Det er en grunn til at store lastebiler kjører rv. 3 i stedet for andre veger. I en artikkel i Hamar Arbeiderblad tirsdag den 15. mai, som jeg også oppfordrer statsråden til å lese, står det bl.a.: «Ulykkene på riksveg 3 de ti siste årene har påført samfunnet 2,6 milliarder kroner i utgifter. Det er realøkonomiske kostnader og velferdstap. I tillegg kommer ulykker med bare materielle skader.» Én ting er de menneskelige skadene, i tillegg er det de materielle. Det burde være god økonomi å utbedre en veg, slik at de materielle skadene også ble redusert.(Presidenten klubber.) Jeg snakker da om 2,6 milliarder kr. Man får bygd mye veg for 2,6 milliarder kr: 3 800 meter pr. …(Presidenten klubber igjen.) (Presidenten klubber.) (Presidenten klubber igjen.)
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Nå er det faktisk slik, til tross for at representanten Lønning utlegger det som om det fortsatt bare skulle være én som har vært under denne ordninga, at det ikke er riktig. Det er riktig at den første pasienten ble behandlet da, og representanten Lønning, som har vært lenge med i politikken, vet at for å få så store og omfattende saker som dette til å bli vellykket, kreves det også at man er forberedt på det for å få det til i praksis. Nå er det langt flere som er inne i dette. Det er vi veldig glad for, og vi tror at dette skal gå langt raskere i tida framover. Så vil jeg bare opplyse om at i 2007, altså for inneværende år, vil det bli brukt over 1,1 milliarder kr til kjøp av plasser ved private opptreningsinstitusjoner. Til tross for at Høyre i mange omganger prøver å framstille det som om det er kutt i rehabiliteringstilbudet, så er det altså det motsatte som er tilfellet. Det er en økning på over 14 pst. fra 2005. Samtidig har rehabiliteringstilbudet også ved våre sjukehus økt kraftig i tråd med hva Regjeringa har bestilt.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg registrerer at representanten Lønning igjen bruker denne anledningen til å prøve å skape et bilde som faktisk ikke stemmer med virkeligheten. For det første vet representanten Lønning veldig godt, og jeg understreket det også i mitt svar i dag, at når det gjelder raskere tilbake til arbeid-ordninga, har vi sagt at det er ikke hvem som eier tjenesten som er viktig, men det er innholdet som er viktig. Det betyr at man kan bruke både offentlige og private tilbydere. Det betyr også at vi kan og vil anvende flere av plassene ved private opptreningsinstitusjoner. Og det er ikke riktig, som representanten Lønning påstår, at når det gjelder penger, har det vært en nedgang i bruken av private opptreningsinstitusjoner. Det har fra 2005 til 2007 vært en økning på 14,2 pst. Så skal vi øke dette ytterligere. Og jeg er helt sikker på at representanten Lønning og andre vil se at mange av de institusjoner som også driver med arbeidsrettet rehabilitering, kommer til å dra nytte av det i form av at flere vil få behandling der i det året vi nå er inne i.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg er ikke helt sikker på hva representanten Sjøli her sikter til, men det jeg i hvert fall kan si helt klart, er at vi har den største respekt for alle de foreldre som har barn med ulik grad av funksjonshemning, og som gjør en storstilt innsats hver eneste dag for sine egne barn, og på den måten også for samfunnet. Det står det stor respekt av, og det har jeg som helseminister også veldig stor respekt for. Vi mener selvfølgelig også at foreldrene så langt som mulig, skal kunne være med og bestemme og ta sine egne valg i forhold til hva de mener. De er ofte eksperter på sine barn, enten de er funksjonshemmede eller ikke, og hva som er best for barna. Så hvis det har festnet seg et inntrykk av det motsatte, er det galt. Vi er for å bruke den ressursen foreldre er, og vi er så langt som mulig, også for at det skal være valgfrihet. Så må vi konsentrere oss om at foreldre slipper, slik mange nå er nødt til, å løpe rundt og oppsøke tjenestetilbudet sjøl, og føle at de er nødt til å slåss mot tjenestetilbudet. Det er ikke slik vi skal ha det. Det er derfor det er så viktig det vi nå gjør ved at fylkesmannen har fått ansvar for å sørge for at kommunene faktisk følger opp den forskriften som gjelder for barnehabilitering, og at de som skal ta beslutninger i kommunen, og de som jobber i tjenesten, får mer kompetanse og kunnskap.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg vil ikke gå inn i komiteens behandling og de valg som komitemedlemmene gjør. Like lite som jeg som stortingsrepresentant hadde likt det hvis en statsråd hadde ment noe om det, tror jeg kanskje også at nåværende stortingsrepresentanter hadde likt det hvis jeg hadde ment noe om det. Men vi er veldig opptatt av å lytte til dem det gjelder. Derfor har Regjeringa i forbindelse med den strategien som vi nå jobber med, mange møter, mange besøk og mange innspill fra dem det gjelder, fra barn sjøl, fra deres foreldre, fra brukerorganisasjoner, fra dem som jobber i sektoren, fra opptreningsinstitusjoner – fra alle sammen. Jeg mener at det er veldig viktig, fordi det ofte er de det gjelder, i denne saka som i andre saker, som vet hva dette dreier seg om. Jeg kan forsikre representanten Sjøli om at vi skal fortsette å styrke satsinga innenfor rehabilitering generelt og barnehabilitering spesielt. Jeg er veldig åpen for å prøve ut nye ting for å gi dem det gjelder, et bedre tilbud og et mer verdig liv enn det jeg dessverre ser at noen opplever pr. i dag.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
En vesentlig årsak til at Regjeringa fremmet en proposisjon om en tilleggsbevilgning til de regionale helseforetakene, var at Helse Midt-Norge og Helse Nord RHF meldte til meg at de ikke ville kunne greie å nå Stortingets resultatkrav for 2007 uten at det ville få uakseptable konsekvenser for pasienttilbudet. Som kjent var for Helse Midt-Norge hovedårsaken det store driftunderskuddet ved St. Olavs Hospital. Det var bl.a. årsaka til at Regjeringa foreslo tilleggsbevilgninga, som Stortinget senere vedtok, også for denne regionen, for å unngå store kutt i pasienttilbudet. Det er det regionale helseforetaket som har ansvar for å fordele tilleggsbevilgninga videre til helseforetakene. Jeg har tillit til at styret i Helse Midt-Norge RHF sørger for at midlene blir fordelt i tråd med de styringssignaler som er gitt. Helse Midt-Norge har opplyst at helseforetakene vurderer ulike tiltak for å komme i budsjettbalanse for inneværende år. Det foreligger etter det jeg er kjent med, ingen planer om å legge ned tilbudet ved Nevrohjemmet. Når det gjelder tilbudet på Larsnes, viser jeg til at styret i Helse Sunnmøre HF 16. mai vedtok at avdelinga på Larsnes skal opprettholdes.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg vil bare vise til mitt opprinnelige svar, der jeg sa at jeg er blitt kjent med at de steder som representanten her viser til, altså Nevrohjemmet og Larsnes, ikke blir nedlagt. Bakgrunnen for at tilleggsbevilgninga ble gitt, var som kjent at det lå an til å bli helt uakseptable kutt i pasienttilbudet spesielt i Helse Nord og i Helse Midt-Norge. Så er det ingen hemmelighet at det har vært og til dels fortsatt er store utfordringer ved St. Olavs Hospital. Jeg forstår at andre deler innenfor regionen har sine oppfatninger om det. Jeg har som helseminister vært nødt til å gå veldig nøye inn i det etter at jeg fikk ansvaret for dette, fordi det har vært helt avgjørende at det er blitt kontroll med økonomien ved St. Olavs Hospital – hvis ikke ville det ha gått enda dårligere med dem som ligger utenfor St. Olavs Hospital. For første gang, så vidt jeg vet, på mange år går det nå i riktig retning. Det håper og tror jeg også vil komme andre deler av den regionen til gode, men jeg vil altså ikke legge meg opp i de interne prioriteringene innenfor hver ulik helseregion, og heller ikke gå inn i hver detalj, sjøl om jeg har gitt noen overordnede styringssignaler som bl.a. går ut på at områdene psykiatri og rus skal ha en sterkere vekst enn somatikken. Det forventer jeg blir fulgt opp også i hele Helse Midt-Norge.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
For det første: Da jeg sa at det gikk i noe riktigere retning, omtalte jeg St. Olavs Hospital og den situasjonen som dessverre har vært der i flere år, og som dessverre ikke er grepet fatt i av mine forgjengere. Det går heldigvis nå, så vidt jeg vet, i noe riktigere retning – det er særdeles viktig. Så er det ingen tvil om at vi fortsatt har utfordringer. Men når representanten Nesvik her prøver å gi den framstilling at alt går i gal retning, er det fullstendig feil. Når det f.eks. gjelder psykiatrien, er det faktisk denne regjering som for første gang har lagt fram en egen ventetidsgaranti for barn og unge, slik at de skal slippe å vente så lenge som noen av dem gjør i dag. Jeg håper at Stortinget – også Fremskrittspartiet – vil slutte seg til det. Det er viktig. Når det gjelder sommerstengte fødeavdelinger, er det klart at i deler av landet er det utfordringer. Jeg har vært med i politikken i 20 år, og jeg har hørt om det i 20 år. Jeg har også et særskilt fokus på det, for det er ikke alltid at det er den måten en bør spare penger på. Men det er også slik at det med avstander er relativt – det vet jeg også, som kommer fra en del av landet hvor det er 16 mil til nærmeste sjukehus – så jeg syns ikke at en skal male dette bildet svartere enn det det faktisk er. Det er utfordringer, også i Helse Midt-Norge, men det er ikke slik på noen måte at dette bildet er helt svart, snarere tvert imot.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Det representanten Hareide her tar opp, er et veldig viktig spørsmål. Det er klart at dette er viktig for kvinner under svangerskapet, sjøl om selvfølgelig også fødselen må gå bra for at alt dette skal gå fint. Nettopp det med jordmødre er et viktig tema. Jeg mener at alle kommunene bør ha en jordmor. Jeg mener også at mange av de kommunene som har dem i altfor små stillingsbrøker, for å bruke det uttrykket, bør høyne sine stillingsbrøker. Når kommuneøkonomien nå er blitt så pass mye forsterket i løpet av kort tid, har jeg tiltro til at det må gi uttelling også i forhold til jordmortjenesten. Jeg er helt enig med representanten Hareide i at når fødeavdelinger blir sommerstengt, som det har vært gjort i mange år – og man kan jo gjøre seg noen tanker om det, og det mener jeg vi også skal ha fokus på – er det viktig, som representanten sier, at når en stenger, må det være en god følgetjeneste, som følger med hvis en må kjøre ambulanse i lengre tid enn en ellers måtte ha gjort. Jeg kommer til å følge opp dette overfor de regionale helseforetakene, og det kommer til å bli en veldig viktig sak også i forbindelse med arbeidet med denne planen.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg tar absolutt med meg det representanten Hareide her sier. Det er klart at vi vurderer nå fortløpende i dette arbeidet hva vi må gjøre for å sikre og ivareta den tryggheten i hele landet, fordi mange bor langt unna sjukehus, mange mil. Det er det ingen tvil om. Hva som blir det konkrete utfallet av det, tør jeg ikke i dag å forskuttere. Men representanten skal være helt sikker på at dette tar jeg på det største alvor. Jeg tar med meg de innspill representanten her har kommet med, og er innstilt på at vi må gjøre flere grep for å sikre dette i alle ledd.
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2007-05-23:
Jeg skal få stille arbeids- og inkluderingsministeren følgende spørsmål: «I Dagbladet 14. mai uttales det at det i dag kun er menighetsstyrene som legger rammene rundt de religiøse lederne. I statsbudsjettet for 2005 uttalte imidlertid daværende stortingsflertall at det var behov for å styrke opplæringen i samfunnskunnskap for religiøse ledere, og at opplæringen skulle avsluttes med eksamen. Fra 1. september 2005 fikk imamene plikt til å gjennomføre 250 timer i norsk og 50 timer i samfunnskunnskap. På hvilken måte følger Regjeringen opp stortingsvedtakene om opplæring for religiøse ledere?»
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2007-05-23:
Jeg takker for svaret, men står noe undrende tilbake. Det er bra at det er iverksatt et pilotprosjekt som skal gå fra 2006 til 2008, men mitt spørsmål er om det er tilstrekkelig, ut fra det forhold at det forrige stortingsflertallet, på tvers av alle partier, fokuserte sterkt på denne saken og mente at den var svært viktig, og at dette skulle være obligatorisk. Mitt spørsmål til statsråden blir: Er det den nåværende regjering har gjort i løpet av de siste to årene, tilstrekkelig til å ivareta det stortingsflertallet vedtok og mente i forrige periode? Og: I hvilken grad er det pilotprosjektet som nå er igangsatt, tilstrekkelig til å dekke det behovet som er ute i samfunnet?
Kari Lise Holmberg (Høyre), 2007-05-23:
Statsråden understreket imamenes viktige rolle. Jeg kan ikke få sagt meg nok enig i det. Jeg tror at imamene har en viktigere rolle i menighetene enn det vi kanskje tenker over til daglig. Derfor er det svært viktig at imamene raskt får en god språkopplæring, en god samfunnskunnskap og ikke minst samfunnsforståelse. Da er vi inne på vårt samfunn og de norske verdiene. Vi vet – og det berører en del imamer – at det i visse kulturer er ukulturer som omskjæring og tvangsekteskap, som er forbudt etter norsk lov, og som det er viktig at vi kommer i dialog med imamene om for å få en slutt på. Da blir mitt siste spørsmål til statsråden: I hvilken grad har statsråden tatt initiativ overfor imamene i disse sakene?
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
La meg starte med å si at det stemmer, det som spørreren sier om at fra 1. september 2005 fikk alle innvandrere med oppholds- eller arbeidstillatelse, som danner grunnlaget for bosettingstillatelse, rett og plikt til å delta i 300 timer opplæring i norsk og samfunnskunnskap. Dette omfatter også dem som har fått en arbeidstillatelse på grunnlag av et arbeidsforhold som religiøs leder. Utfordringen er da først og fremst knyttet til at noen kom før den tiden og da ikke er omfattet av dette. Men utgangspunktet for spørsmålet er viktig i forhold til rett og plikt til å delta i 300 timer opplæring i norsk og samfunnskunnskap. Med støtte fra Arbeids- og inkluderingsdepartementet utvikles og gjennomføres i perioden 2006–2008 – et prosjekt som altså har startet, og som skal gå videre – et pilotprosjekt ved Universitetet i Oslo med et modulbasert opplæringsprogram for religiøse ledere. Den overordnede målsettingen er at opplæringen bl.a. skal bidra til å hindre at religiøse ledere med innvandrerbakgrunn gir råd eller informasjon som er i strid med grunnleggende verdier i samfunnet og i norsk lovgivning. Opplæringen skal derfor gi kunnskap om norske samfunnsforhold og skape forståelse for de grunnleggende verdiene det norske samfunnet bygger på. Det skal videre gi innsikt i og skape refleksjoner om hva religiøs og moralsk rådgivning innebærer i et pluralistisk samfunn. Denne særlige opplæringen rettet mot religiøse ledere må i sitt innhold og i sin form gjøre det mulig for deltakerne å erverve kunnskap og innsikt i samsvar med de tre hovedpunktene i målsettingen. Ut fra dette er det til pilotprosjektet ved Universitetet i Oslo utarbeidet tre moduler som opplæringen vil bestå av, og det legges opp til 20 timer undervisning i hver modul. Det legges opp til at en av modulene baserer seg på dialog på tvers av ulike religioner. Spørsmålet om hvorvidt særskilt opplæring i samfunnskunnskap for religiøse ledere skal gjøres obligatorisk, er under utredning i Arbeids- og inkluderingsdepartementet, men vi ønsker å konkludere på det spørsmålet først etter at vi har fått noen erfaringer knyttet til det nye tilbudet, som altså er under utarbeidelse av Universitetet i Oslo.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg velger i hvert fall å ha et åpent sinn i forhold til dette. Det er vanskelig å svare eksakt på spørsmålene før vi har noen erfaringer med det nye opplegget. Men jeg synes at innholdet i dette opplegget fra Universitetet i Oslo virker spennende. Det å gi kunnskap om norske samfunnsforhold, skape forståelse for de grunnleggende verdiene som det norske samfunnet bygger på, og gi innsikt i og skape refleksjon om hva religiøs og moralsk rådgivning innebærer i et pluralistisk samfunn, synes jeg virker som en klok tilnærming til disse utfordringene. Jeg opplever at religiøse ledere, f.eks. imamene, er positive til det som Universitetet i Oslo holder på å utarbeide, og er aktive i forhold til å kunne delta i det. Så må vi høste erfaringer før vi kan konkludere om dette er godt nok, eller om det trengs noe mer.
Bjarne Håkon Hanssen (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Jeg har som første statsråd tatt initiativ til å opprette et dialogforum mellom meg og imamene i Norge. Jeg har allerede gjennomført to møter i dette dialogforumet og skal ha et tredje møte før sommeren. Vi har etablert et fast forum for et samarbeid mellom meg, Arbeids- og inkluderingsdepartementet og imamene som er i Norge. På det området har vi tatt veldig tydelige og klare initiativ. Jeg er enig i at det er viktig å ha en god og nær dialog med denne type religiøse ledere.
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-05-23:
Med forbehold om en mulig vellykket politiaksjon har jeg den glede å stille følgende spørsmål, som statsråden kanskje kan oppfatte som en gavepakke: «Statsråden og representanter for regjeringspartiene har ved en rekke anledninger trukket frem det etablerte «Gjengprosjektet» i Oslo, Romerike, Follo og Asker og Bærum politidistrikt som et godt og vellykket prosjekt. Flere som arbeider i felten, uttrykker imidlertid at innsatsen har bidratt til at representanter for f.eks. A- og B-gjengen nå samarbeider, og at det ikke i nevneverdig grad virker forebyggende i forhold til nyrekruttering. Kan statsråden mer konkret redegjøre for effektene av dette gjengprosjektet?»
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-05-23:
Jeg takker for svaret. I går ble det i diverse medier nærmest harselerende sagt at gjenger var noe man måtte regne med, at man aldri kunne regne med å oppnå det perfekte samfunn. Jeg er i hvert fall glad for at statsråden, i likhet med Høyre, ikke inntar den holdningen, som i realiteten er en bagatellisering av rekruttering til grov kriminalitet, og kanskje organisert kriminalitet senere. Den viktigste utfordringen er, som også statsråden er inne på, å sørge for å hindre nyrekruttering til gjenger, som gjerne foregår sånn at man begynner i det små i utkanten av Oslo og Akershus og beveger seg gradvis innover mot sentrum og oppover i kriminalitetshierarkiet. Hvilke grep vil statsråden ta for å sikre at gjengprosjektet i ytterligere og sterkere grad fokuserer på å bli miljørettet – tidligere – slik at man til syvende og sist ikke får muligheten til å kjøpe luksusleiligheter i Brasil? Jeg vil si at jo tidligere man får tatt noen, desto bedre. Man har fått tatt noen nå, og det virker kanskje skremmende for dem som har kommet seg høyt opp i hierarkiet. Men poenget må jo være å hindre dem som allerede er på gli inn, at man investerer for framtiden og for ti år framover, slik at man ikke får tilbake denne typen problematikk, der det ser ut til at man har tatt en del nå.
André Oktay Dahl (Høyre), 2007-05-23:
Der er vi helt enig med Regjeringen. I en interpellasjonsdebatt i går trakk jeg fram Ungdom mot Volds advarsler mot en tikkende integreringsbombe med rus, psykiatri, vold og annen kriminalitet. Marginalisert ungdom søker seg gjerne dit vi ikke vil, og når vi får flere og flere voksen-tomrom, er det en utfordring å få gjort noe for disse. Da kunne det avslutningsvis være greit å få vite når det gjelder det miljørettede og forebyggende arbeidet, hva Regjeringen konkret vil gjøre for å bygge på f.eks. Ungdom mot Volds erfaringer og kompetanse, som til dels skiller seg litt fra f.eks. de tingene som kom fra politiet nå. Og ikke minst: Hva vil Regjeringen konkret gjøre for at det økte antall offentlig ansatte, som er satt inn for å hjelpe barn og ungdom, faktisk også gjør det i møte med de ungdommene det gjelder, og ikke bare bak pc-en?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
En av grunnene til at Regjeringa ønsket å sette i gang dette prosjektet – hvor vi har et godt samarbeid mellom spesialenheten i politiet og disse politidistriktene som er involvert – var at vi skulle fokusere på straff, men også inndragning. Det er klart at det rammer dem som har kommet høyt opp i hierarkiet, men straffens og inndragningens funksjon er i veldig høy grad allmennpreventiv, i den forstand at det virker forebyggende i forhold til hvor forlokkende det er å være med i disse miljøene. Når man ser at de som kjører rundt med flotte biler mens de går på sosialtrygd, og at de som investerer store penger i utlandet, faktisk blir etterforsket og iretteført, og man mister disse midlene, så vil det være mindre attraktivt å bli med i slike miljøer. Jeg mener at det er en av bærebjelkene når det gjelder å forhindre nyrekruttering. Og så er det helt avgjørende, som representanten også er inne på, at vi nå får til et samarbeid også med skole, med andre myndigheter, barnevern og andre som kan gi oss viktige innspill og viktige bidrag for å gjøre det mindre attraktivt å forlate den sosiale status man har, at man faktisk blir på den videregående skolen og ikke lar seg rekruttere til disse miljøene. Så jeg mener det er riktig også å se bredt på det.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2007-05-23:
Vi har et nært samarbeid med Ungdom mot Vold. Jeg har hatt møte med dem flere ganger. Vi kommer til å styrke bevilgningene til Ungdom mot Vold, og vi kommer til å ta grep der nå før sommeren. Det sier jeg nå rett over bordet her, fordi vi ser at Ungdom mot Vold spiller en veldig viktig rolle i disse miljøene. Men vi ser også at Ungdom mot Vold gjør en veldig god jobb med bl.a. å gjennomføre samfunnsstraffdommer nettopp for en god del av de guttene som kunne være aktuelle for rekruttering til gjengene. Så der tar vi konkrete grep. Vi har en god medspiller i Ungdom mot Vold. Så vil jeg også peke på det vi nå gjør i forhold til kriminalomsorgen: Alle de som er i gjengene, og de som er på vei inn i gjengene, og som får straffedommer, skal nå komme til anstalter i kriminalomsorgen hvor man faktisk får tilbud om utdanning. I løpet av dette året – jeg har tidligere sagt at det vil skje i løpet av 2008, men jeg bryter det løftet i den forstand at vi skal gjøre det raskere – vil vi gi alle fengsler i Norge tilbud om å etablere utdanningstilbud, slik at de som har droppet ut fra videregående skole og er aktuelle for bl.a. gjenger, i hvert fall vil kunne møte tilbud om utdanning når de skal inn og sone mindre alvorlige og alvorligere dommer.
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-05-23:
«Det fremgår av rapport 4/2007 fra Helsetilsynet at et landsomfattende tilsyn med habiliteringstjenesten for barn har avdekket betydelige mangler i tilbudet. Oppfølgingen svikter i tre av fire kommuner som det er ført tilsyn med, og mange foreldre må som følge av dette være koordinatorer i forhold til ulike hjelpetilbud. Tilbudet i spesialisthelsetjenesten er ikke likeverdig i hele landet. Hvilke konkrete tiltak vil statsråden iverksette for å styrke habiliteringstilbudet til barn?»
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-05-23:
Jeg vil takke statsråden for svaret. Det er betryggende å høre at Regjeringen jobber så godt med dette, spesielt med disse prosjektene som nevnes, og at det i strategien for rehabilitering og habilitering spesielt vil tas hensyn til barn. Nå nevnte ikke statsråden spesielt den ressursen som foreldrene faktisk er i denne sammenheng. De bidrar jo betydelig i habilitering av sine barn. De er den viktigste ressursen for barna sine. De har mye kunnskap, de har mye erfaring, tålmodighet og ikke minst kjærlighet. Mange foreldre velger selv metoder og opplegg for habilitering som de vet virker. I hele forrige stortingsperiode var det en bred enighet om å respektere de valg av metoder som foreldrene tok, men i budsjettet både for i fjor og i år går Arbeiderpartiet og de andre regjeringspartiene imot å vise respekt for foreldrenes valg. Foreldrene blir altså overprøvd. Mitt spørsmål er: Hvorfor har Regjeringen endret syn etter at de kom i regjering?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-05-23:
Det har nok festnet seg et inntrykk av at en ikke vil respektere valgene. Jeg vil da anbefale både budsjettmerknader og budsjettdebatten fra de to foregående år. Høyre har fremmet forslag i Stortinget om en opptrappingsplan når det gjelder rehabilitering og habilitering, og med øremerkede midler til å styrke tilbudet både i kommunehelsetjenesten og spesialisthelsetjenesten. Saken ligger nå til behandling i komiteen. Høyre fremmet et forslag om en åpen høring med pasientorganisasjonene og brukerne, men det stemte altså regjeringspartiene ned. Derfor arrangerte Høyre og opposisjonspartiene en egen høring. Høringsinstansene beklaget like sterkt som Høyre og de andre opposisjonspartiene at det ikke ble en høring med hele komiteen. Regjeringspartiene ønsket altså ikke innspill fra brukerne til en opptrappingsplan på rehabiliteringsområdet. Mitt spørsmål er hva statsråden synes om en slik holdning, og om det var klokt å avvise pasientorganisasjonenes og opptreningsinstitusjonenes tilgang til en åpen høring i Stortinget om en så viktig sak, som nå ligger i komiteen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2007-12-06:
På vegne av representanten Gunnar Gundersen og meg selv har jeg gleden av å framsette forslag om offentliggjøring av resultatene fra nasjonale prøver på skolenivå.