Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2001-05-28:
Utviklingen på norsk sokkel har på mange måter kommet til et veiskille, med behov for restrukturering både for å kunne utnytte nye og eksisterende felt på sokkelen og også for å ivareta og videreutvikle norsk fagkompetanse i en internasjonal olje- og gassøkonomi. Med dette som utgangspunkt har Stortinget behandlet både St.meld. nr. 39 for 1999-2000 og St.prp. nr. 36 for 2000-2001, der bl.a. grunnlaget for en delprivatisering av Statoil ble lagt, og der en åpnet for salg av SDØE-andeler. Parallelt har Regjeringen i tråd med Stortingets ønske gjennomgått skattesystemet for sektoren. Petroleumsressursene gir særdeles høy grunnrente. Det er ressurser som tilhører det norske folk, og det påhviler derfor norske myndigheter et stort ansvar for å forvalte disse ressursene slik at verdiskapingen bidrar til å sikre velferd og sysselsetting i landet. Gjennom skattesystemet og SDØE vil Regjeringen sikre at en stor andel av inntektene fra petroleumsvirksomheten tilfaller fellesskapet. Regjeringen understreker i proposisjonen at med den foreslåtte restrukturering av SDØE betyr det at skattesystemet i fremtiden vil bli et enda viktigere instrument enn tidligere for å hente inn den ekstraordinære avkastningen i utvinningsvirksomheten. Det har tradisjonelt vært bred og stabil politisk enighet om vår oljepolitikk, både hva gjelder utvinning, og hva gjelder skattesystemet. Dette har vært viktig for å sikre stabilitet og forutsigbarhet for en virksomhet som har store investeringskostnader, og som nødvendigvis må virke i et meget langt tidsperspektiv. Når man nå endrer enkelte rammebetingelser, er det viktig at dette gjøres i så stor forståelse med oljebransjen som mulig, samtidig som det er et så sterkt politisk flertall bak endringene at det kan borge for en forutsigbarhet på området. Dette, sammen med en forpliktelse til å sikre en så stor del av verdiskapningen som mulig for det norske folk, har vært bestemmende for Regjeringens arbeid. Med bakgrunn i Petroleumsskatteutvalgets innstilling har Regjeringen, etter dialog med bransjens organisasjoner og en tverrpolitisk referansegruppe, lagt fram sitt forslag om endringer i petroleumsbeskatningen. Regjeringens forslag innebærer en skatteskjerpelse på oljeselskapene på 800 mill. kr, og man gjør dette ved å ta fatt i noen åpenbare svakheter ved dagens skattesystem. Skjevhetene i dagens system kan oppsummeres ved at den høye sokkelbeskatningen kombinert med rause muligheter for fradrag ikke gir tilstrekkelige incentiver til kostnadsbevissthet, samtidig som mulighetene for fradrag av finanskostnadene, sammen med adgang til høy lånefinansiering, kan uthule skattegrunnlaget for petroleumsvirksomheten. Systemet for fordeling av netto finanskostnader fører bl.a. til at sokkelselskaper kan ha lavere kostnader enn andre selskaper utenfor sokkelen, og gir sterke skattemotiver til å legge annen virksomhet inn i sokkelselskapet. Fordelingsreglene gjør det likeledes mulig å foreta investeringer, etableringer eller oppkjøp som er bedriftsøkonomisk lønnsomt, men ikke nødvendigvis samfunnsøkonomisk lønnsomt. Departementet viser til at slike avregninger av virksomhet utenfor sokkelen, ikke bare på land, men også i forhold til utlandet og utenlandsk virksomhet, med all sannsynlighet vil kunne komme til å øke i tiden fremover. På denne bakgrunnen foreslår Regjeringen endringer i regler for fordeling av finansielle utgifter. Selskapenes finansielle utgifter skal ikke lenger fordeles etter netto inntekt før skatt, men etter formuesverdier på henholdsvis sokkel og land. I denne forbindelse har det vært en diskusjon om formuesverdiene skal ta utgangspunkt i regnskapsmessige verdier eller skattemessige verdier. Regjeringen foreslår at man legger skattemessige verdier til grunn, bl.a. på bakgrunn av de ekstremt gunstige avskrivningsreglene som finnes. For departementet har det videre vært et avgjørende kriterium for valg av verdsettingsprinsippet at det maksimale rentefradraget i særskattegrunnlaget ikke skal bli påvirket av om et sokkelselskap driver virksomhet utenfor sokkelen eller ikke. Departementet viser til at dette hensynet i stor grad ivaretas av en fordelingsregel som er basert på skattemessig nedskrevne verdier, men ikke hvis man benytter seg av regnskapsmessige verdier. Hele komiteen, med unntak av Fremskrittspartiet, har på dette punktet gitt sin tilslutning til Regjeringens forslag. Regjeringen foreslår også at dagens muligheter til fradrag for halvparten av landunderskuddet mot alminnelig inntekt på sokkelen oppheves. Endringen begrunnes med et behov for å gjerde inn sokkelinntektene for å forhindre svekking av skattegrunnlaget på sokkelen gjennom fradrag for underskudd uten tilknytning til slik virksomhet. Flertallet i komiteen, som er alle uten SV, ønsker imidlertid å opprettholde dagens ordning. Flertallet mener at en slik skjerming er viktigst i forhold til særskattegrunnlaget der de store forskjellene i skattesats gir sterke motiver til å føre utgifter over til sokkeldistriktet og inntekter over til land. Når det gjelder det alminnelige skattegrunnlaget, mener imidlertid flertallet at ønsket om å skjerme sokkelinntektene må ses i forhold til behovet for å konsolidere underskudd med ulike deler av virksomheten. En slik konsolideringsadgang bidrar til å redusere risikoen for virksomheter som har aktiviteter både på sokkel og på land. I arbeidet i komiteen har Arbeiderpartiet akseptert denne argumentasjonen, også på bakgrunn av ønsket om en så bred enighet om oljebeskatningen som mulig. For å få mest mulig ut av den videre produksjon på sokkelen er det viktig at flere selskaper, bl.a. de med spesialkompetanse til å utvikle små felt og til å utvinne restene i eksisterende felt, får muligheter til det. Det er derfor viktig å redusere skattemessige inngangsbarrierer for nye aktører. I dag er det store forskjeller for de selskaper som er i skatteposisjon, og de som ikke er det. Ved å innføre en regel om framføring av underskudd med renter i grunnlag for alminnelig skatt og særskatt, samt å tillate at underskudd kan overføres til andre selskaper ved overdragelse av virksomhet på sokkelen, reduseres denne inngangsbarrieren. Disse forslagene har da også fått full tilslutning fra komiteen. Oljebeskatning er vanskelig og komplisert, men gode skatteregler på dette området er helt avgjørende for at vi i fellesskap skal kunne høste av de ressursene vi er velsignet med. Skal vi også i fremtiden kunne nyte godt av de mulighetene vi her har, er det av avgjørende betydning at vi har bred enighet om på hvilken måte disse verdiene skal hentes ut. Det forarbeidet som har vært gjort fra Regjeringens og den tverrpolitiske ressursgruppas side, har vært avgjørende for at vi i dag har en meget bred politisk konstellasjon for det forslaget som nå komiteen fremmer. På de aller fleste punktene er det en samlet komite som står bak. I tillegg er det absolutt samstemmighet mellom Arbeiderpartiet, Høyre, Senterpartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre på alle punkter. Med dette vil jeg anbefale komiteens innstilling.