trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg er oppmerksom på situasjonen i IWC og følger den nøye. Situasjonen er bekymringsfull, men regjeringen holder fast på at det per i dag er IWC som er det internasjonale forumet for samarbeid om storhval. Norge har de siste årene arbeidet aktivt for å finne en løsning på den situasjonen vi har i IWC. Jeg skal medgi at det er usikkert hvorvidt vi lykkes med å nå fram der, men jeg mener likevel – til tross for det – at dette er en prosess som vi er tjent med å delta i. Usikkerheten knyttet til IWCs framtid som forvaltningsorganisasjon var nettopp en viktig grunn til at Norge i 1992 valgte å være med på opprettelsen av NAMMCO, Den nordatlantiske sjøpattedyrkommisjonen, der vi vil sikre oss at vi har en internasjonal samarbeidsorganisasjon på plass, i tilfelle IWC skulle bryte opp. Men per i dag mener jeg det er fornuftig at vi faktisk prøver å jobbe …(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Lisbeth Berg-Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg har mange ganger sagt at jeg er en stolt sjømatminister. Det jeg også har lyst til å si fra denne talerstolen, er at jeg er glad for å være fiskeri- og kystminister i en rød-grønn regjering, med mange stortingsrepresentanter med stort engasjement for hele vår langstrakte kyst. Jeg får mange innspill både fra dem, fra de rød-grønne partiene og fra mange engasjerte ordførere og andre. Det jeg har fått flest innspill på denne høsten, er bekymringene for at det dessverre er altfor mange som er permittert i filetindustrien på kysten. Så er paradokset at samtidig som vi ser dette, er bestanden av torsk, hyse og sei veldig god, og det er selvsagt det viktigste grunnlaget for lønnsomhet og arbeidsplasser for fiskere og i fiskeindustrien langs kysten. Kvotene vil neste år gå ytterligere opp både for torsk og hyse, og fiskerne vil se det på fartøykvotene for neste år. Det jeg også sitter med akkurat nå, er reguleringene for neste år. Og når det gjelder reguleringene for 2012, legger vi samtidig bedre til rette for å sikre økt leveranse av fersk fisk om høsten. Det er på høsten at de som jobber i filetindustrien, blir permittert, for da sliter filetanleggene med råstofftilgangen. Det vi konkret gjør nå, er å styrke og utvide bifangstordningen til neste år. Det vil bli oppstart allerede 23. april, og det er satt av over 14 000 tonn torsk. Bifangstordningen skal fortsatt gjelde for fartøy under 21 meter og forbeholdes ferske leveranser – nettopp det denne industrien trenger. Men i tillegg vil jeg for trålerne, for konvensjonelle havfiskefartøy og kystfartøy over 21 meter etablere en bonusordning for ferskleveranser av torsk i andre halvår. Til sammen skal disse tiltakene bidra til betydelig styrking av ferskleveransene og aktiviteten i den perioden av året da det kan være vanskelig for landindustrien å få tilstrekkelig med råstoff. Kvoteavsetningen til bifangst og ferskbonus er totalt på 16 500 tonn, torsk vel å merke, noe som alene har potensial til å generere over 34 000 tonn ferskleveranser utenom hovedsesongen i torskefisket. Så vil jeg over nyttår komme nærmere tilbake til detaljene i den nye ordningen med ferskbonus. Jeg håper at dette skal bidra til at vi får mer ferskfisk på land og jevnere tilgang på råstoff. Så vil jeg bare gjenta at samtidig er jeg i kontakt med forskningsmiljø for å se på prosjekter som kan se på sammenhengen mellom teknologi og konkurransekraft ved bruk av frossent råstoff.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-12-14:
Jeg vil ikke komme med svartmaling, men med fakta. I statsbudsjettet for 2012 har stortingsflertallet vedtatt en skatteskjerpelse for det private næringsliv, som statsråden var inne på akkurat nå, på 200 mill. kr. Venstre vil gå motsatt vei. Norsk konkurransekraft handler ikke minst om å legge til rette for de små bedriftene. Det er slik i næringspolitikken at det som er bra for de små, alltid er bra for de store. Men det er ikke slik at det motsatte er tilfelle. Jeg kjenner godt mantraet fra de rød-grønne om å holde orden i eget hus. Det har alle regjeringer vært opptatt av. Jeg kjenner også det med revisjonsplikt og Altinn, som Bondevik-regjeringen startet. Men mitt spørsmål er: Vil statsråden legge fram en helhetlig strategi for de små bedriftene?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-12-14:
Tusen takk for spørsmålet. Representanten sikter til nettolønnsordningen, regner jeg med. Det er helt riktig som representanten sier, vi ønsker å redusere den eller kutte den ut, rett og slett. Årsaken til det er at dette er en ren subsidie for rederiene – for de rikeste – og det er jeg usikker på om representanten fra Arbeiderpartiet synes er god politikk. Så er det sånn at det er flere forskningsmiljøer som sier at dette faktisk rett og slett er samfunnsøkonomisk ulønnsomt. Hadde Norge gått i front og avviklet, ville også andre land gjort det.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-12-14:
Det er riktig som representanten sier, at vi tapper Statkraft for 5 pst. mer enn regjeringspartiene gjør, og som lederen i komiteen sa innledningsvis, går Statkraft veldig, veldig godt. Hadde representanten Holmelid vært smartere og mer opptatt av klima og miljøtiltak, hadde han støttet Venstre i det vi har foreslått, nemlig å starte opp et investeringsselskap som vi kaller Klimatek, og som har skattestimuli, nettopp for å gjøre noe innenfor energi og klima.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-12-14:
Jeg synes jeg svarte utfyllende nok på det første spørsmålet fra representanten. Vi har også hatt representanter fra Møre og Romsdal som ser at disse pengene kunne bli brukt på en klokere måte, f.eks. til å skape flere arbeidsplasser, styrke rammevilkårene for små og mellomstore bedrifter, bruke mer på landsdekkende innovasjonsordninger, bruke mer penger på SIVA, gjøre noe med Innovasjon Norge og få til litt flere arbeidsplasser og nyskaping i distriktene.
Borghild Tenden (Venstre), 2011-12-14:
For Venstre er satsing på miljøteknologi veldig viktig. I forbindelse med behandlingen av revidert nasjonalbudsjett i vår ba et stort flertall på Stortinget «regjeringen vurdere om den resterende del av den treårige bevilgningen til miljøteknologiprogrammet i sin helhet bør overføres til miljøteknologiordningen», som forvaltes av Innovasjon Norge. Man skulle tro at dette kom i neste budsjett. Det skjedde ikke. Regjeringspartiene har gjort regjeringen oppmerksom på dette faktum i en egen merknad i finansinnstillingen. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Når kan vi forvente at statsråden følger opp stortingsflertallet?
Borghild Tenden (Venstre), 2011-12-14:
Jeg har mest lyst til å la smørmangelen ligge. Jeg vil i alle fall ikke kalle det en krise. Men slik Venstre ser det, er det et paradoks at det er mangel på smør på grunn av lite tilgang på melk til landets meierier, mens vi bruker millioner av kroner på å subsidiere produksjon av ost til eksport av den samme melken som kunne gått til smørproduksjon. I Stortinget den 4. november 2009 sa statsråden følgende: «Vi eksporterer i dag ikke produkter fra Norge, bortsett fra jarlsbergosten, som har en svak subsidie som vi har sagt at vi skal ta bort.» Avhengig av regnemåte dreier dette seg om en verdi på 135–550 mill. kr, og spørsmålet mitt er: Når vil statsrådens løfte om å fjerne denne subsidien bli effektuert?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-12-14:
Mitt spørsmål går til olje- og energiministeren. Olje- og gassvirksomheten på norsk sokkel har bidratt til stor verdiskaping og gitt oss enorme inntekter, noe vi alle nyter godt av. For Senterpartiet og for Kristelig Folkeparti er det viktige å være gode forvaltere og kunne overlate kloden vår i en bedre tilstand enn slik vi selv fikk den. Det er vår ideologi. Men olje- og gassvirksomheten på norsk sokkel har også en lite hyggelig bieffekt – det at nesten ⅓ av nasjonale utslipp kommer fra denne sektoren. I gjeldende klimapolitikk har vi vedtatt noen utslippsmål for hver eneste sektor. Olje- og energisektoren skal redusere med mellom 3 og 5 millioner tonn CO2-ekvivalenter innen 2020. Det er regjeringens politikk. I petroleumsmeldingen statsråden har presentert, viser framskrivningene at det er en økning på tre millioner. De skal ned, i forhold til gjeldende politikk, mens framskrivninger viser en økning på 3 millioner tonn. Samtidig ser vi også at statssekretær Per Rune Henriksen sier at det er dyrt og dumt å redusere klimagassutslippene i Norge, og at oljesektoren bør få fritak for nye tiltak. Ja, det danner seg et bilde av et departement som sniker seg unna egne forpliktelser, som regjering og storting har vedtatt. Mitt spørsmål til statsråden blir da: Mener statsråden at oljesektoren skal iverksette nye tiltak utover dagens CO2-avgift og dagens kvotesystem?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2011-12-14:
Ja, vi har gjennom historien klart å ta store kutt, samtidig som vi produserer mest. Men det har ikke skjedd noe positivt på denne sektoren etter at Olje- og energidepartementet fikk pålegg om et klimakutt på 3–5 millioner tonn innen 2020. Statsråden sier at man skal ta enda mer. Mitt spørsmål da blir: Hvordan skal man ta disse kuttene? Er det slik at den historiske dagen på mandag, når det gjelder fornybar energi, og når det gjelder grønne sertifikater, vil brukes til å elektrifisere sokkelen? Vi vet at i Klimakur er det et krav om at alle nye installasjoner bør elektrifiseres, at det blir regelen, at det ikke blir unntaket. Vil statsråden vurdere det fram til klimameldingen blir presentert her på Stortinget?
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-12-14:
Takk for et godt spørsmål. La meg først bruke to setninger på historien. Det er helt korrekt at norsk olje- og gassindustri representerer et eventyr for hele Norge, som har ført til stor verdiskaping, stor teknologiutvikling og mange arbeidsplasser, og på sett og vis har løftet det norske samfunnet inn i en ny tid. Der har vi alle, også Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, ikke minst, et stort ansvar for å bringe en stolt norsk forvaltertradisjon videre, sånn at man kan snu seg rundt om noen tiår og si at de valgene vi tok nå, var kloke og framtidsrettede og gjorde at vårt eventyr kunne fortsette. Så vil jeg ta avstand fra beskrivelsen av Olje- og energidepartementet som et departement som sniker seg unna sine forpliktelser og ambisjoner på klimasiden. For det første har vi ansvaret for utbygging av fornybar energi, men vi har et stort engasjement for å få på plass den nye energien – den miljøvennlige og klimavennlige energien som vi har bruk for. Der håper og tror jeg på et konstruktivt samarbeid, ikke minst med denne salen, for å klare å gi nødvendige tillatelser og for å klare å få støtte til den store utbyggingen som vi står overfor. Så har olje- og gassektoren i Norge gjennomført store kutt. Vi har den sokkelen i verden som produserer mest med minst – den mest klimavennlige, den mest ressurseffektive og miljøvennlige oljeproduserende sokkelen i verden. Det skal vi ikke lene oss tilbake og si oss fornøyd med. Vi skal snarere videreutvikle den posisjonen til noe som er enda mer ressurs- og klimaeffektivt i framtiden. På toppen av verdens høyeste CO2-avgifter og på toppen av kvoteplikt gjennomfører vi mange andre tiltak. Det handler om reguleringen for å hindre utslipp til ytre miljø, og det handler ikke minst om elektrifisering av kraftbehovet offshore, der vi har gjennomført tiltak og kommer til å fortsette med det i framtiden.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-12-14:
Jeg mener vårt hovedfokus må være å gjøre norsk sokkel enda mer energieffektiv, enda mer miljøeffektiv og at vi blir enda bedre på ting vi allerede er god på. Det er riktig for miljøet. Det er riktig for klimaet. Jeg mener også at det gir oss økt konkurransekraft internasjonalt. Det er bl.a. derfor våre løsninger nå er etterspurt over hele verden. Så dette har et perspektiv som går utenfor det norske. Så mener jeg også veldig sterkt at virkelighetsforståelsen om at vi ikke gjennomfører nye tiltak, er helt feil. Norsk sokkel beveger seg dag for dag i riktig retning. Hvis det svaret Hjemdal er på jakt etter, er at vi skal redusere norsk produksjon for å redusere norske klimagassutslipp, mener jeg det er et merkelig resonnement, all den tid det bare vil føre til økte globale utslipp. Vår produksjon vil bli erstattet av annen produksjon, presumptivt fra mer forurensende kilder. Jeg har allerede varslet at det nye store funnet Aldous/Avaldsnes(presidenten klubber) bør vurderes elektrifisert, men det krever også utbygging av(presidenten klubber igjen) infrastruktur og produksjon på land. (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-12-14:
Nå tror jeg det er viktig å holde tungen rett i munnen. Slik som jeg har oppfattet det, står Canada ved sine Kyoto-forpliktelser, men de ønsker ikke å være med på en forlengelse av Kyoto-avtalen. Det gjør at Canada er i akkurat samme bås som USA, som har stått utenfor hele tiden. Så har jeg sagt, og det mener jeg er riktig, at ukonvensjonelle olje- og gassressurser har en stadig større del i verdens energiforsyning. Det er en naturlig konsekvens av at de konvensjonelle olje- og gassressursene stadig blir vanskeligere tilgjengelig, de får høyre pris og er vanskeligere å finne. Man har sett det i forbindelse med skifergass i USA, og man ser det nå i forbindelse med skiferolje og kanskje også med oljesand i Canada. Det er store ressurser som er tilgjengelige i vel regulerte demokratier i Vesten. Jeg tror at disse ressursene på et eller annet vis kommer til å bli utnyttet, og da blir det uhyre viktig å ha fokus på hvordan man gjør det på en best mulig måte. Jeg har ikke uttalt meg om jeg er for eller mot oljesand i Canada – jeg har sagt at der er det, og jeg tror at Statoil bidrar positivt.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-12-14:
Statens eierskapspolitikk er godt forankret både i regjering og i storting gjennom flere eierskapsmeldinger og brede forlik i denne salen. Jeg mener at det ikke er skapt usikkerhet knyttet til hvordan staten skal forvalte sitt eierskap.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-12-14:
La meg først si at jeg er for et drivstoffdirektiv som virker. Jeg er for et drivstoffdirektiv som er rettferdig, transparent, og som fører til reduksjoner i utslipp av klimagasser. Så tror jeg at svaret på spørsmålet fra representanten er det norske utgangspunktet i klimaforhandlingene, nemlig at vi trenger en internasjonal avtale med en global pris på CO2. Det er det mest effektive og rettferdige virkemiddelet både for å sikre utslippsreduksjoner og for å sikre at variasjoner i energieffektivitet/utslippseffektivitet gjenspeiles i produktpris på en enda bedre måte enn det gjør i dag.
Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-12-14:
Aller først, jeg synes det er oppsiktsvekkende hvis statssekretær Henriksen har uttalt noe som helst i Stortinget. Meg bekjent har han rett og slett ikke talerett. Jeg er glad for å få spørsmålet, rett og slett for å få presisert følgende: Jeg synes det er dumt at Canada nå ikke følger opp videreføringen av Kyoto-avtalen. Jeg hadde ønsket at ikke bare Canada, men også Japan, Russland og andre land forpliktet seg videre i et løp. Jeg opplever likevel at det Canada har gjort, er å stå ved den avtalen de har underskrevet, og som utgår i 2012, og så er det sånn at man ikke ønsker å være med på fortsettelsen. Tar jeg feil, skal jeg selvsagt ta det til etterretning. Innenfor den rammen mener jeg at de samme reglene gjelder for investeringer internasjonalt fra norske og andre selskap, som i alle andre land, deriblant USA. Det vil si at jeg hadde ønsket at Canada fortsatt hadde forpliktet seg på samme vis som Norge, men det at de ikke har gjort, kan ikke diskvalifisere norske selskap i Canada.
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2011-12-14:
Jeg kan ikke unngå å si at når statsråden snakker om oljeeventyret, tenker jeg mer på Espen Askeladd og «jeg fant, jeg fant», men jeg må jo si at jeg blir bekymret når statsråden så tydelig snakker kun om produksjon. Våre spørsmål går jo på utslipp. Vi har et mål om å få ned utslippene, og det er dét det går ut på. Men statsråden har også gjort seg bemerket internasjonalt. Han reiste bl.a. til Canada der han skrøt av Canadas oljesandindustri. Han sa til avisen The Globe and Mail at det er umulig å se en framtid der disse ressursene ikke vil spille en stadig viktigere rolle. I går kom altså nyheten om at Canada trakk seg fra Kyoto-avtalen. Deres klimautslipp ligger ca. 25 pst. over Kyoto-forpliktelsene. Det gjør Statoils og Norges investeringer enda verre, for nå blir vår investering en av grunnene til at Canada trekker seg fra avtalen. Mener statsråden at det er riktig at Canada trekker seg, siden han har bakket opp oljesandinvesteringen så kraftig som han har gjort?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg må først egentlig takke statsråden for at han har bidratt til kanskje å nyansere og balansere et bilde av Statoils engasjement i oljesand, som har blitt rimelig – skal vi si – unyansert fremstilt i norske medier, ikke minst ved at man bruker bilder av dagbrudd osv. når man snakker om Statoils engasjement. Så jeg synes det er flott at statsråden faktisk bidrar til å nyansere et bilde som ikke fremstilles helt bra. Det som derimot er litt mer bekymringsfullt, er at enkelte politikere gir uttrykk for vilje og politisk engasjement som kan tyde på at man ønsker å overstyre det som er Statoils forretningsmessige engasjement i utlandet. Så kan man stille spørsmål om hvor heldig det er. Hva mener statsråden om at ledende politikere gir slike signaler?
Nikolai Astrup (Høyre), 2011-12-14:
Nå har både oljesand fra Canada og utslipp på norsk sokkel vært et tema, og da er det naturlig å spørre om EUs drivstoffdirektiv som nå er til revidering. EUs drivstoffdirektiv skal altså revideres, og det er foreslått at man skal ha et høyere CO2-utslipp på produksjon av oljesand enn man har for annen type produksjon. Mitt spørsmål er imidlertid: Hva gjør regjeringen for å sikre at de lave utslippene på norsk sokkel reflekteres i direktivet, og dermed omsettes i den konkurransefordelen som det bør være i forhold til produksjonen i Vest-Afrika, Canada og andre steder med lavere miljø- og klimastandard enn det vi har på norsk sokkel?
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-12-14:
Jeg har lyst til å følge opp det med oljesand, for det som statsråden sa, var feil. Canada trekker seg ut når Kyoto-avtalen avsluttes i 2012. Da vil nemlig veldig mange av argumentene som regjeringa og de som støtter oljesandprosjektet, falle til jorden, som f.eks. det Per Rune Henriksen – nå statssekretær – sa i siste debatt om oljesand som vi hadde her i Stortinget: «Det som er mitt poeng, er at oljesandvirksomhet i Canada foregår innenfor et Kyoto-regime, innenfor et kvotehandelregime, hvor det er satt kvoter.» Eller som Jens Stoltenberg har sagt til Aftenposten: «Hele klimaregimet er basert på at hvert land er ansvarlig for og må ta tak i sine egne utslipp. Utslipp i Canada er Canadas ansvar.» Betyr det at alle de argumentene som regjeringspartiene har hatt for å delta i oljesand, nå forsvinner når Canada trekker seg fra Kyoto-avtalen, når det har blitt brukt som argument for å støtte det?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Jeg har et spørsmål til fiskeri- og kystministeren. I Durban har Norge på nytt forsøkt å fremstå som verdens miljøfrelser. Baksiden av den internasjonale hedersmedaljen regjeringen prøver å skaffe seg, er unnlatelsessyndene på hjemmebane – blant dem er ubåten U-864, med 64 tonn kvikksølv om bord. Utenfor Fedje i Hordaland ligger den fortsatt i ustabilt sideleie på havets bunn, etter at den ble funnet i mars 2003. Åtte år er gått uten handlig. Regjeringen har på sine seks år ikke klart å grave opp kvikksølv, men har derimot gravet seg ned i utredninger. Én av tre ubåtdeler mangler avklaring. Ubåten ble delt i tre deler da den ble senket. Midtseksjonen på ubåten er ikke funnet – et viktig stykke av ubåten på 7–8 meters bredde mangler. Manglende midtseksjon inneholder sannsynligvis en stor del av de 1 860 flaskene med kvikksølv som lå i ubåtens kjøl. Håndtering av ubåten, enten det blir heving og fjerning som Fremskrittspartiet vil, eller tildekking som regjeringen tidligere har anbefalt, krever troverdig avklaring av hvor midtseksjonen finnes og hvor kvikksølvet i midtseksjonen finnes. Hva har regjeringen, departementet, Kystverket og statsråden gjort for å avklare denne situasjonen, for å finne den tredje delen av ubåten med tilhørende kvikksølvlast?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Takk for svaret, som avklarer lite. Dovre Group gjennomførte kvalitetssikring av hevingsprosjektet, som ble stoppet tidlig i 2010. Hevingsprosjektet ble stoppet av regjeringen på bakgrunn av den rapporten. I kvalitetssikringsrapporten fra Dovre Group ble det påpekt at «midtseksjonen med ubåtens tårn ikke er funnet.» Er statsråden virkelig tilfreds med at denne usikkerheten videreføres i det arbeidet som nå foregår, med hensyn til en midtseksjon som det er all grunn til å anta at foreligger intakt og med betydelig kvikksølvlast? Er statsråden tilfreds med at usikkerheten videreføres, eller er det slik at man forsøker å tildekke denne manglende avklaring i det arbeidet som nå foregår?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-12-14:
Det er tydelig at det er viktig å være ute i verden og fortelle hvor flinke vi er – og så lar vi det skure og gå i vårt eget nærområde. Jeg synes det er spesielt at man nå i åtte år har holdt på med dette og ikke kommet lenger. Man vet faktisk ikke hvor den forsvunne midtseksjonen er. Så registrerer jeg at statsråden er veldig tydelig på at hun tror at store deler er ødelagt eller tilintetgjort. Men jeg registrerer at mange eksperter og forsvarsfolk mener og er veldig tydelige på at det ikke kan være sånn som statsråden nå sier. De mener faktisk at den må finnes, men det er ingen som vet hvor den er. Da bør man kanskje også bruke litt ressurser på å finne ut hvor midtseksjonen er, for der er det sannsynligvis mye kvikksølv. Fremskrittspartiet ønsker å heve båten og mener at det er den beste miljøløsningen. Bør ikke statsråden på en bedre måte sørge for en avklaring om hvor den forsvunne midtseksjonen – og kvikksølvlasten der – er i denne viktige miljøsaken, både med tanke på fisken og Norges anseelse internasjonalt?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-12-14:
Stadige utsettelser og handlingsvegring utsetter kystfiskeriinteressene for unødvendig renommebelastning. Fisk som eksportartikkel er avhengig av rent hav. Usikkerheten knyttet til håndteringen av 64 tonn kvikksølv er selvsagt derfor et stort problem. Høyre har støttet statsråden på å følge de prosesser vi selv har pålagt oss i håndteringen av slike saker her i Stortinget. Men regjeringen er i ferd med å utfordre vår tålmodighet etter hvert. For en uke siden svarte statsråden meg at «kvikksølvet skal opp». Det lå fast. Hun har også tidligere svart at det ikke skal stå på pengene. Det spørsmålet som da står igjen, og som jeg syns vi må få et svar på etter hvert, er: Når kan vi få denne saken til behandling, slik at vi endelig kan få eliminert denne forurensningstrusselen?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-12-14:
Statsråden har frå denne talarstolen bekrefta at ubåten vil bli heva. Dette er ei sak der regjeringa har meint det meste: Me veit at regjeringa gjekk for tildekking. Så like før valet i 2009 sa regjeringa at ubåten skulle hevast. Så var det ny usikkerheit da me behandla saka i Stortinget i 2010 – da var regjeringa meir usikker. Og så bekrefta statsråden for litt over eit år sidan at ubåten skulle hevast. Eg vil ha ei stadfesting på ny på at det står ved lag. Da er spørsmålet: Når kjem denne saka? Ja, det er eit kvalitetssikringsarbeid som skal gjerast, men regjeringa har altså brukt fire–fem år på dette arbeidet sidan saka var oppe i Stortinget i 2007. Synest ikkje statsråden at det er vel lang tid?
Siri A. Meling (Høyre), 2011-12-14:
Jeg tror vi må kalle en spade for en spade. Landbrukssektoren har på mange måter kuppet begrepet «mat» og kuppet begrepet i forhold til selvforsyningsgrad. Landbrukssektoren har opplagt en egeninteresse av å fremstille det som om vi har en lav selvforsyningsgrad, i forhold til ønsket om å få mer landbruksproduksjon. For statsråden må det utgjøre en utfordring, for landbruket kjører sine interesser også i forhold til bl.a. dette med toll, altså tollvern i forhold til import av landbruksprodukter, mens sjømatnæringen er interessert i mest mulig fri markedstilgang osv. Da synes jeg det må være på sin plass at fiskeri- og kystministeren statuerer et eksempel når det gjelder sjømat som mat. Når Norge hver eneste dag eksporterer 38 millioner middagsporsjoner ut av landet, hvordan kan vi da snakke om en selvforsyningsgrad på noen og førti prosent i dette landet? Vi er så selvforsynt at vi kan spise fisk til det tyter ut av ørene våre. Hvordan vil statsråden markere sjømat som mat og som en viktig del av kostholdet?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Aller først er jeg veldig glad for at representanten Nesvik er enig med meg i at Norge har en unik posisjon. Den posisjonen er skapt ikke minst gjennom den politikken som har vært ført de siste seks årene, hvor en trygg økonomisk plattform for utvikling av næringslivet har vært et viktig fundament, samtidig som vi har fokusert på industrien og industriens rammebetingelser, ikke minst med tanke på langsiktige kraftkontrakter. For ett år siden, da denne salen behandlet næringskomiteens budsjett, var det over ti år siden Statkraft sist inngikk en langsiktig kraftkontrakt. På dette året har de inngått en rekke nye kraftkontrakter. Det forteller også om denne regjeringens og dette flertallets vilje til å imøtekomme industrien på viktige arenaer. Så er ikke målet å flytte på mest mulig penger i det budsjettet som er lagt fram. Målet er å legge fram et best mulig framtidsrettet budsjett når en legger det fram, som bygger opp under forutsigbarhet og trygghet for at næringslivet skal kunne vokse i framtiden. Det er det denne regjeringen har gjort, og det er det også flertallet i næringskomiteen slutter seg til.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg er åpen for svært mye, og regjeringen kommer til å legge fram en rekke strategier og en rekke meldinger i løpet av bare neste halvår, som nettopp underbygger skaperkraften og mulighetene for å utvikle næringslivet i Norge. Jeg ser fram til behandlingen av de meldingene, og jeg ser fram til de videre diskusjonene. Det er klart at når det gjelder situasjonen for de konjunkturfølsomme industriarbeidsplassene våre, følger vi situasjonen særdeles nøye. Det er ingen tvil om at situasjonen er særdeles alvorlig. Når Europa, som vårt største marked, «blør», må vi være særdeles oppmerksomme og eventuelt sette inn tiltak, hvis det er det som viser seg å være riktig. Det viktigste fundamentet er uansett å føre en ansvarlig, god og trygg økonomisk politikk som ikke setter rente- og kronekurs i spill. Det ville, hvis det skulle skje, være det største tilbakeslaget for norsk industri. For øvrig: SkatteFUNN videreføres, BIA-ordningen videreføres, ja, men det åpnes nå for at en kan utlyse prosjekter for 70 nye millioner kroner, og en vokter situasjonen særdeles nøye.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg tror først og fremst at det at en nå har en nær dialog med den industrien som er mest konjunkturfølsom, er særdeles viktig. Jeg tror det er helt nødvendig at vi, når vi får oss forelagt en stortingsmelding til våren om virkemidlene og hvordan de skal innrettes, tar en diskusjon og ser på mulighetene for at virkemidlene også skal kunne – skal vi si – smøre industrien og de konjunkturfølsomme næringene på en kanskje bedre måte enn i dag. Jeg tror sånne vurderinger er særdeles viktige, samtidig som en holder fast ved de overordnede hovedlinjene i norsk politikk. Utgangspunktet mitt for å ha en generell inngang i innlegget er at det i denne sal også er en stor tilslutning gjennom de budsjettinnstillingene vi i dag behandler, til de politikkområdene og de forslagene som regjeringen i utgangspunktet foreslår. Det blir mer marginale utslag og i utgangspunktet ønske om mer av regjeringens politikk der hvor en foreslår endringer.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg er veldig glad for at representanten Flåtten i hovedsak deler min oppfatning om at mye går godt i Norge. Vi er jo rangert som verdens sjette beste land å drive næringsvirksomhet i etter Verdensbankens rangering. Jeg har også observert at svært mange ute i næringslivet velger å omtale Norge som et særdeles godt land å drive næringsvirksomhet fra. Samtidig har jeg registrert at representanten Flåtten i det siste har gått rundt som en svært bekymret person – over utviklingen i norsk næringsliv og regjeringens politikk. Jeg håper at det i løpet av neste år skal løse seg. Jeg vil utfordre Flåtten til å trekke fram én ting i den innstillingen vi nå behandler, som i utgangspunktet gir større grunn til optimisme for norsk næringsliv enn det som var regjeringens utgangspunkt. Så har jeg lyst til avslutningsvis å understreke at jeg framhevet ikke fagbevegelsen, jeg framhevet likevekten mellom fagbevegelsen og arbeidsgiverne. Det synes jeg det er stor grunn til etter at Monica Mæland, en kjent Høyre-representant, uttalte på Småtinget at Høyre er imot alt LO er for. Støtter Flåtten det synet?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Det går mot slutten av debatten, og jeg skal prøve ikke å forlenge den, men noen kommentarer fortjener allikevel enkelte innlegg i debatten. Aller først til representanten Torgeir Trældal og forholdet til smørkrisen: Med det som inngang til norsk landbrukspolitikk blir jeg litt matt, og jeg blir litt redd, men kanskje burde en glede seg til debatten om landbruksmeldingen. Det er jo noe underlig, for når en reduserer importvernet for smør samtidig som kvoteplikten oppheves i en periode, burde jo det være noe som varmer et fremskrittspartihjerte. Men han gir til de grader uttrykk for bekymringer fra denne talerstolen omkring situasjonen. Det som burde bekymre representanten Trældal, er at hvis Fremskrittspartiets landbrukspolitikk ble gjort gjeldende, hvor en altså fjerner over 6 mrd. kr fra landbruksstøtten, ville det i hvert fall slå ut norsk melkeproduksjon i løpet av ett år. Det er det sikreste grunnlaget for at det ikke er en eneste norsk smørklank igjen i butikkene neste jul, hvis det er den politikken som hadde vært ført. Så har Høyre tatt opp et forslag om markedsregulering, og ber om å få en egen sak om det i forbindelse med landbruksmeldingen. Jeg synes det er et dårlig forslag, men et spennende tema, som helt naturlig blir drøftet i forbindelse med landbruksmeldingen. Det er naturlig at det blir svart på i den forbindelse. Men dette understreker at det Tine har gjort for å vurdere markedet, har vært altfor dårlig, og at Tine slik sett ikke bør undervurdere det markedet for ettertiden. Så har Fremskrittspartiet etterlyst en industrimelding. Jeg synes forholdet til industrien er særdeles viktig å tenke på, og jeg synes det er helt naturlig at industrien blir omtalt i en eller annen stortingsmelding i nær framtid, slik at en får anledning i Stortinget til også å diskutere initiativet som ligger der fra Fremskrittspartiet. Det har vært gjort mye i løpet av veldig kort tid. Langsiktige kraftkontrakter er på plass, det blir inngått om ikke ukentlig, så i hvert fall svært ofte, vi har fått en ordning for miljøteknologi som understøtter industrien, og vi har storstilt satsing fra Enova inn mot energieffektiviseringstiltak for industrien. Så det gjøres veldig mye – det var tre av mange tiltak. Så jeg tror det er grunn til å tenke gjennom det. Problemet er kanskje mer Høyres inngang til industrien, for der har Høyres næringspolitiske talsperson sagt at tiden for masseproduksjon i Norge er over. Han ser for seg «en framtid uten storindustri på norsk jord». Så kanskje utfordringen i en slik setting er å få med seg Høyre. Så vil jeg avslutte med å si at jeg er glad for at det er bred tilslutning til hovedlinjene i regjeringens næringspolitikk. Det er ikke de store avvikende forslagene, med unntak av landbrukspolitikken, og slik sett er kanskje opposisjonens beste mulighet å gjøre seg kritisk i sin bruk av ord og uttrykk.
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg merket meg at representanten Harald T. Nesvik ikke med ett ord i sitt innlegg verken nevnte Fiskeridirektoratet eller var innom føringstilskuddet, som er viktig for mottakssituasjonen langs kysten. Det er for så vidt ikke så veldig rart, for det er ikke noen gode nyheter som framkommer i Fremskrittspartiets budsjett. Hvordan forsvarer da representanten Nesvik at de vil kutte 35 mill. kr, som vil ramme viktige oppgaver som Fremskrittspartiet er opptatt av at fortsatt skal utføres av Fiskeridirektoratet? Det har vist seg at føringstilskuddet er svært viktig for å opprettholde aktiviteten langs kysten. Hvorfor ønsker ikke Fremskrittspartiet å videreføre denne ordningen?
Lillian Hansen (Arbeiderpartiet), 2011-12-14:
Jeg har lyst til å komme med tre ting nå. Først til representanten Frank Bakke-Jensen: Angrep er det beste forsvar. Det som var det viktige budskapet mitt, var ikke det som representanten fremførte nå i sitt siste innlegg, men jeg etterlyser forutsigbarhet i Høyres fiskeripolitikk og i grunnen også troverdighet. For etter mitt hode, og min beregning, er det faktisk ikke lenger enn tre år siden vi hadde til behandling budsjettinnstillingen for 2007–2008, og der var Høyre kritisk til ferskfiskstrategien, og i tillegg sa man at innskjerping i leveringsplikten ikke var veien å gå. Det er det motsatte av det som mannen forteller nå! Så til representanten Torgeir Trældal: Det er en ekte norsk stortingspolitiker som står i denne salen og fyrer seg opp fordi Norge etter sigende ikke er i stand til å brødfø sitt folk. Vi mangler ikke råvarer som vann, brød, korn eller poteter, men vi mangler smør! Smak på det! Smør! Det største matrelaterte problemet vi har i verdens rikeste land, er ikke mangel på mat, men det er den vanvittige overfloden vi har, og det enorme berget av mat som vi kaster. Bare det å snakke om matmangel her til lands er så perspektivløst at jeg får vondt i magen. Representanten Torgeir Trældal kan heller ikke ha fått med seg at oppslagene som han refererer til i media om den norske smørkrisen, har et humoristisk utgangspunkt – for det meste. Så har jeg til slutt, i det siste minuttet av min taletid, lyst til å si at det er ikke til å unngå å nevne finanskrisen i Europa, og at den vil kunne påvirke norsk eksport av fisk. Det er bekymringsfullt – det er veldig bekymringsfullt. Men den viktigste beredskapen som vi har her hjemme, er at vi holder orden i norsk økonomi, som det er sagt mange ganger, sånn at vi ikke setter eksportrettede arbeidsplasser i fare. Så har vi fått forsikringer fra vår fiskeriminister om at situasjonen følges nøye, og at det er høy beredskap, for å være godt forberedt om det blir behov for tiltak. Det er betryggende.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
Noko av det viktigaste vi kan gjere for å fremme ei framtidsretta utvikling av eit regionalt næringsliv, er å smørje eit godt samarbeid mellom bedriftene og dei regionale forskings- og kompetansemiljøa. Dei regionale forskingsfonda har vore eit veldig viktig verkemiddel til å fremme eit godt og forskingsretta samarbeid mellom regionalt næringsliv og regionale kompetansemiljø, universitet og høgskular. Då lurar eg på kvifor Framstegspartiet vil leggje ned desse forskingsfonda? Vanlegvis er jo Framstegspartiet veldig oppteke av at vi skal ha regional myndigheit og regionalt ansvar, og her flyttar ein altså ansvaret frå regionen og til sentrale organ. Det synest eg er litt spesielt i den retorikken Framstegspartiet har om å flytte makta ut i distrikta.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
Ein del næringspolitikarar frå Høgre har antyda at det blir nødvendig å gå bort frå klimaforliket for å føre ein god industripolitikk i Noreg. På den andre sida har vi sett sentrale representantar frå Høgre som veldig klart seier at Høgre står fast på klimaforliket, og at næringspolitikken får tilpasse seg det. Kan representanten Flåtten avklare kor Høgre faktisk står i den saka?
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
Eg må seie eg er veldig glad for det spørsmålet eg no får frå Høgre. For det første fjernar dei ei usikkerheit som har lege der ei stund, nemleg om dei står fast på klimaforliket. For det andre er eg veldig glad for at Høgre er villig til å vere med på å diskutere korleis vi skal oppfylle klimaforliket på beste måten. Eg har jobba så lenge i industrien at eg veit at det å ha ei offensiv haldning til miljøproblema, som vi hadde i 1980-åra, og til klimaproblema som vi no står overfor etter årtusenskiftet, er den beste måten vi kan byggje ein langsiktig og sterk industri på. Så eg er veldig glad for at Høgre vil vere med på ein diskusjon om korleis vi skal byggje industri samtidig som vi skal nå dei klimamåla vi har sett oss. Eg gler meg veldig til den demokratiske diskusjonen som Høgre ønskjer å delta i.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
SV er oppteke av, som eg sa i mitt innlegg, at vi skal ha ei rettferdig fordeling av fiskeressursane. SV er også oppteke av at vi skal fordele fiskeressursane på ein slik måte at den kystnære flåten får gode arbeidsvilkår, og vi er opptekne av at fisken skal bli landa slik at vi får arbeidsplassar på land. Når det gjeld detaljane i strukturordninga, reknar eg med at det vil det bli rikeleg høve til å kome tilbake til når vi får den varsla sjømatmeldinga, som ministeren har vore inne på her før i dag.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
Då eg høyrde spørsmålet, begynte eg å lure på om Framstegspartiet var med i rovdyrforliket, eller om representanten, som stilte spørsmålet, ikkje har følgt med på at Framstegspartiet også var med i rovdyrforliket. Så vidt eg veit, står alle partia på Stortinget samla om den rovdyrpolitikken som no blir ført. I tillegg til det vil SV ordne det slik at vi får gode kompensasjonsordningar for dei som måtte bli utsette for problem knytte til rovdyr.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
Venstre er oppteke av å satse på fornybar energi, og viss vi skal få tyngd i satsinga på fornybar energi, treng vi store, sterke aktørar som kan skape ein marknad for teknologi til fornybar energi. For ei stund sidan oppkapitaliserte vi Statkraft og la nokre føringar for kva utbytte vi skulle ta frå Statkraft, fordi Statkraft skulle bli den sterke muskelen som kunne ta store lyft innafor fornybar energi, bl.a. treng dei sterke musklar for å lyfte fram offshore vind. Da lurer eg på: Kvifor vil Venstre tappe Statkraft for midlar.
Alf Egil Holmelid (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-14:
Etter mi replikkveksling med representanten Tenden er det behov for å snakke litt om miljøteknologi her i salen. Vi har i regjeringa lagt fram ei rekkje støtteordningar og investeringsordningar for miljøteknologi. Dei gjeld innanfor Enova, dei gjeld innanfor miljøteknologiprogrammet i Innovasjon Norge, og dei gjeld innanfor Investinor. Men skal vi få ei utvikling for ein marknad for miljøteknologi, er det ikkje nok med støtteordningar og investeringsordningar, vi må òg skaffe ein marknad eller vere med på å skape ein marknad. Ein måte å skape ein marknad på, som er viktig for store delar av norsk industri, er å klare å trekkje i gang store prosjekt som f.eks. Offshore Wind. I Noreg er det kanskje berre Statkraft – Statoil er ikkje interessert, dei har vist lita interesse – som er den einaste bedrifta som har størrelse og musklar nok til å trekkje i gang den typen prosjekt som vi snakkar om på Sheringham Shoal, og som vi snakkar om på Doggerbank, for å få leveransar til Offshore Wind. Difor er det så viktig at Statkraft har eigenkapital nok til å lyfte fram slike prosjekt og skape ein marknad for miljøteknologi, og det er viktig at Venstre skjønar det, dersom dei er opptekne av å utvikle miljøteknologi i Noreg. Så vil eg snakke litt om skatt i den tida eg måtte ha igjen. Når ein høyrer på dei borgarlege partia her i salen, får ein inntrykk av at Noreg er tyngd ned av skattar. Ein skulle nesten tru at dei hadde forlese seg på ein viss song. Det er ikkje tilfellet. Noreg har eit moderat skattenivå. Dersom ein ser på samanstillinga av trygdeavgifter og skattar i Noreg, ligg vi veldig lågt i europeisk samanheng. Så det skrekkscenarioet rundt at vi har så veldig høge skattar i Noreg, avsporar den sentrale og viktige næringsdebatten som må gå på heilt andre ting enn skattenivået, for der ligg vi relativt moderat, eller veldig moderat, i OECD-samanheng og i europeisk samanheng. Trass i at vi har eit lågt skattenivå, har vi klart å ha ein god fordelingspolitikk når det gjeld skatt i Noreg, og det fører bl.a. til at vi har små forskjellar i Noreg og stor tillit mellom folk. Ifølgje professor Nyborg ved Universitetet i Oslo er det nettopp tilliten mellom folk som gjer at vi har ein god næringspolitikk i Noreg.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
Fremskrittspartiet er opptatt av økt import av landbruksprodukter og foreslår å innføre nulltoll på import av varer fra alle u-land på OECDs liste. Dette er vi uenig i. Regjeringens politikk er nulltollordning for verdens 64 fattigste land. Mitt spørsmål til Fremskrittspartiet er: Hvilke konsekvenser vil Fremskrittspartiets forslag få for norsk næringsmiddelindustri? Og hvilke grep vil Fremskrittspartiet gjøre for å omstille norsk landbruk og norsk næringsmiddelindustri som følge av dette forslaget?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
I landbruksmeldingen står det at regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med denne saken som en egen sak. Samtidig står det helt klart i landbruksmeldingen at man ikke legger opp til en avvikling av pelsdyrnæringen. Fra Senterpartiets side legger vi opp til en videreføring av pelsdyrnæringen, som vi har sagt både før og etter meldingen ble lagt fram.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
Senterpartiet har programfestet at vi er opptatt av å fjerne formuesskatt på arbeidende kapital. Det var det vår partileder fulgte opp i går. Senterpartiet jobber aktivt i regjering for å få dette på plass. Jeg har også registrert at næringsministeren deler oppfatningen til Senterpartiet, så vi ser fram til at vi får et stort og viktig arbeid i regjering for å få dette på plass. Vi er opptatt av å komme næringslivet i møte, og vi ser at det å fjerne formuesskatt på arbeidende kapital er viktig for å styrke grunnlaget for næringslivet i hele landet.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
Landbruksmeldingen er klar på at Stortinget skal få en egen sak om pelsdyrnæringen til behandling. Det vil regjeringen følge opp. Det vil også statsråden følge opp, når han skal holde innlegg senere i dag. Så er det også helt klart at Senterpartiets klare utgangspunkt er at pelsdyrnæringen skal fortsette. Det er en viktig næring, det er en viktig distriktsnæring. Det er også viktig å ha med i dette perspektivet at det er et marked innenlands for pels. Det tror jeg representanten Trældal deler oppfatningen av. Da er det viktig at vi også fyller det markedet med den produksjonen vi har nasjonalt. Vi vet at næringen har styrket dyrevelferden over tid. Næringen er også styrket med regelverk den senere tid, og jeg er ikke i tvil om – det tror jeg representanten Trældal deler oppfatningen av – at dyrevelferden er langt bedre i pelsdyrnæringen her til lands enn den er i en rekke andre land som vi importerer pels fra.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
Golfstrømmen og tidevann utgjør viktige naturgitte fortrinn for oppdrettsnæringen langs kysten vår. I merknadene til denne saken skriver Kristelig Folkeparti at de vil ha overgang til lukkede sjøanlegg innen 2020. Lukkede anlegg vil kreve svært mye strøm. Mitt første spørsmål til Andersen Eide er: På hvilken måte vil Kristelig Folkeparti bygge ut nødvendig strømkapasitet for å møte dette behovet? Det andre spørsmålet er: Hvorfor er Kristelig Folkeparti mer opptatt av hvordan anleggene utformes, enn av miljøbarometer i næringen?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
Vi kommer nok tilbake til dette med behovet for strøm, for det er utrolig store mengder det her er snakk om. Det er også et paradoks at man fjerner seg fra det som er våre naturgitte fortrinn for oppdrettsnæringen, som er tidevann og Golfstrømmen. Mitt oppfølgingsspørsmål til Kristelig Folkeparti er: Hvilke andre næringer ønsker Kristelig Folkeparti å styre gjennom tekniske løsninger, framfor klare miljømål?
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
I sitt innlegg omtalte representanten Trældal Tine og smørsituasjonen og uttrykte bekymring for lønnsomhet for landbruket. Jeg finner grunn til å knytte noen kommentarer til de utsagnene som falt i det innlegget. Tine har ikke håndtert smørmangelen tilfredsstillende. Det tror jeg det er bred enighet om. De reagerte for sent, og de burde ha fastslått ubalansen i markedet langt tidligere. Men det er ingen grunn til å rokke ved landbrukssamvirkets rolle som markedsregulator. Det har vært et effektivt system i en årrekke, og det er viktig å slå ring om den funksjonen. Hvis vi ser f.eks. til Sverige, som ikke har markedsregulator, fikk de faktisk smørmangel allerede i september. Det er grunn til å legge merke til hva som skjer i verden omkring oss også. Det er større grunn til å spørre hvordan Fremskrittspartiet skal sikre norsk mat til forbrukerne når de foreslår kutt i jordbruksavtalen på 7,5 mrd. kr. Det er grunn til å frykte at det blir langt mer enn smørmangel med Fremskrittspartiets politikk. Nylig la landbruksminister Lars Peder Brekk fram regjeringens nye stortingsmelding om landbruks- og matpolitikken. Den nye stortingsmeldingen slår fast at vi skal sikre nok mat og trygg mat til den norske befolkningen, og at matproduksjonen skal økes med 20 pst. fram mot 2030. For å utnytte ressursene tar vi i bruk hele landet, og det skal satses på store og små bruk. Regjeringen har et mål om landbruk i hele landet, og distriktsprofilen skal derfor bli tydeligere. Det er vesentlig. Produksjonen av mat med lokal identitet vil være det viktigste satsingsområdet for å skape nye næringer på matområdet. Satsing på arktisk landbruk og fjellandbruk blir egne satsingsområder. For arktisk landbruk står videreutvikling av konkurransefortrinn som området har, sentralt. I dette ligger regional merkevarebygging basert på unike arktiske kvaliteter. Her er det et stort potensial for matproduksjon, og f.eks. mat og reiseliv. Den rød-grønne regjeringen vil styrke virkemidlene lokalt og regionalt gjennom regionale bygdeutviklingsfond til det arktiske landbruket og fjellandbruket. Her vil regjeringen flytte penger fra nasjonale program til regionalt nivå og regionale partnerskap. Regjeringen signaliserer også at soneinndelingen for ulike støtteordninger vil bli vurdert for å støtte distriktslandbruket. Dette er budskap som blir godt mottatt ute i landet. Det blir også fulgt opp en satsing på skog, og det er viktig. Den nye landbruksmeldingen slår fast at vi skal sikre nok mat til en økende norsk befolkning i tiden som kommer. For å oppnå dette er Senterpartiet og regjeringen opptatt av å føre en politikk som gir ungdom optimisme og framtidstro og lyst og muligheter til å satse innenfor landbruket.
Irene Lange Nordahl (Senterpartiet), 2011-12-14:
Representanten Lødemels innlegg gir grunn til en kommentar. Høyre foreslår kutt i jordbruksavtalen med 1,9 mrd. kr. Dette utgjør 36 000 kr per årsverk. Jeg vil understreke at Høyre må stå ansvarlig for egen politikk og ikke forsøke å bortforklare den. Så til innlegget fra representanten Bakke-Jensen. Jeg vil gi en kort kommentar, og det er: Det hjelper ikke på situasjonen langs kysten å innføre industrikvote, som Høyre har bebudet i et Dokument 8-forslag som vi får til behandling senere på året. Avslutningsvis i næringsdebatten vil Senterpartiet understreke at det er svært viktig at regjeringen følger situasjonen for den eksportrettede delen av norsk næringsliv nøye i den tiden vi nå går inn i. Vi vil også understreke at regjeringen må være villig til å sette inn tiltak for å møte de utfordringene for industrien som vi sannsynligvis får framover, følge dette nøye og følge opp med mulige tiltak.