Carl I. Hagen (Fremskrittspartiet), 2002-06-18:
Denne saken er fremstilt av enkelte dit hen at det er Oslo Havnevesen som ønsker en endring i loven, slik at de i realiteten kan engasjere seg i byutvikling i Bjørvika. Det er en 100 pst. feilaktig fremstilling. Det er ikke noe ønske fra Oslo Havnevesen om å få til noen endring i denne loven som åpner for at Havnevesenets midler kan investeres i andre prosjekter enn det som er til havnens egen virksomhet. Tvert om, og det er det som er det rare, som for så vidt også Bjørgulv Froyn refererte til, at når man spør hva den berørte havnen og havnestyret mener om dette lovforslaget, så er det avgitt en enstemmig uttalelse fra havnestyret i Oslo, som lyder slik: Havnestyret slutter seg til havnedirektørens vurdering og understreker at et slikt tiltak bare bør gjennomføres dersom det anses som et nødvendig tiltak for å kunne forvalte havnekassens verdier til havnens beste. Punkt 2: Havnestyret ber om at departementets foreslåtte nytt siste ledd i havneloven § 23 endres til å lyde: Departementet kan i særlige tilfelle når det anses å være til havnens beste, og på nærmere vilkår gi tillatelse til at eiendommer … Oslo havnestyre har altså bedt om at det i loven tas inn en begrensning om at når midlene skal brukes, skal det være når det anses å være «til havnens beste». Mitt spørsmål til fiskeriministeren er: Hvorfor har ikke Fiskeridepartementet tatt til følge et enstemmig vedtak i Oslo havnestyre om en begrensning, at det skal være «til havnens beste»? Så vidt jeg forstår på saksordfører, så sier man at dette er vel ivaretatt, og omtrent samtlige talsmenn, inkludert siste taler, Jorunn Ringstad, sier at vi må jo sørge for at det ikke fører til tapping av havnekassen. Så vidt jeg skjønner, er den eneste sikkerheten for det som flertallet påstår, at det er departementet som skal styre. Det er etter departementets avgjørelser, og, som det står i lovforslaget til vedtak, «kan departementet i særlige tilfelle og på nærmere vilkår gi tillatelse til at eiendommer og andre midler som inngår i havnekassen som nevnt i fjerde ledd, blir investert i prosjekter eller virksomhet med andre formål enn havneformål». Det skulle liksom være slik at det er departementet som er garantien for dette. Men også her er jo de faktiske forhold helt omvendt. Det er altså ikke havnestyret som ønsker lovendringen, det er det departementet som gjør, og Regjeringen. Det er Regjeringen som ønsker at Havnevesenets midler og eiendommer skal inngå i Bjørvika byutvikling med stor risiko – det er ikke Oslo Havnevesen. Da er departementet egentlig fienden, for departementet er jo sekretariat for sin statsråd, og statsråden er medlem av en regjering, og Regjeringen har en enorm prestisje i at koste hva det koste vil, så skal det byutvikles i Bjørvika, og helst for havnekassens midler. Så når Jorunn Ringstad og andre sier at man må prøve å hindre at det fører til tapping av havnekassen, så er det bare det forslaget – som altså ikke her foreligger til votering, fordi ingen har tatt det opp – som Oslo havnestyre selv bad om, som inneholder en begrensning, nemlig begrensningen at det skal være «til havnens beste». Og når nettopp den biten er strøket, må det jo være fordi departementet vil ha mulighet, sin egen mulighet, til skjønnsmessig å kunne gi tillatelse til at Oslo Havnevesen deltar i et spekulativt eiendomsprosjekt. Det er også fremstilt slik at dette skulle være noe som man gjerne vil ha i Oslo. La meg da minne om at havnedirektøren for et par styremøter siden – og det er havneadministrasjonen og havnedirektøren som har utredet dette og virkelig jobbet med saken – i tilleggsinnstillingen til denne saken hadde følgende forslag til vedtak: På grunnlag av de dokumenter som pr. 23. april 2002 er kjent for havnestyret, og som det er referert til i saken, finner havnestyret det ikke forsvarlig å engasjere Havnevesenet, havnekassen, i byutviklingsprosjektet i Bjørvika og Bispevika som foreslått. Dette begrunnes først og fremst ved den uoversiktlige risiko for kostnadene til infrastruktur som det er foreslått at Havnevesenet skal ta, samt det faktum at det pr. dato ikke finnes grunnlag for å anslå hvilken inntekt som i fremtiden kan forventes fra prosjektet. Etter havnestyrets vurdering har det foreslåtte engasjementet et potensiale for tap for havnekassen som kan true så vel utbygging av havnen i henhold til havnestyrets handlingsplan i følge realisering av bystyrets fjordbyvedtak, som utvikling av en eventuell sentral containerhavn i Oslofjorden. En kan heller ikke se at engasjementet er i samsvar med gjeldende regler for forvaltning av havnekassens midler. Havnestyret finner det dessuten uhensiktsmessig å utvikle havnens administrasjon med et element til å ivareta bedriftens engasjement i byutviklingssaker i tillegg til de oppgaver havnen tradisjonelt har. Havnestyret er på den annen side innstillet på å medvirke til utvikling av Bjørvika og Bispevika(inkludert Sørenga og Grønlia) (inkludert Sørenga og Grønlia) Det var forslaget. Det ble ikke tatt opp til votering, fordi en såkalt viljeserklæring til å arbeide videre med saken i stedet ble enstemmig vedtatt av havnestyret. Heller ikke der er det noen godkjennelse av prosjektet fra havnestyret, heller ikke der er det sagt noe om at man ønsker en mulighet som ikke er «til havnens beste». Det er altså slik man ser på det i den administrasjonen som da var. Vi kan gå også til dagens avis, Dagens Næringsliv, som nettopp skriver om noe som var oppe i debatten i går fra min side, nemlig: Hvem skal ta den økonomiske risiko for Havnevesenets administrasjon? Altså, i det jeg nettopp har lest opp, viser det seg at de mener at det er meget, meget risikabelt. Statsråd Norman var skråsikker på at dette var et meget bedriftsøkonomisk lønnsomt prosjekt, uten at noen har foretatt en grundig analyse av hvilke inntektsmuligheter som foreligger med hensyn til kvadratmeterpris og eiendomsmasse som skal selges og finansiere kostnadene som kommer først. Det står også i Dagens Næringsliv: «Fallende eiendomsmarked truer opera.» Dette står under et bilde av styreleder Bernt Stilluf Karlsen i Oslo Havnevesen, som ikke fikk havnestyret med seg på sine ønsker på torsdag, da han fikk inn statsråden, statssekretæren og byrådslederen til å overtale havnestyret til igjen bare å vedta en viljeserklæring. Det er altså fattet et advarende vedtak som fortsatt er gjeldende i havnestyret. Men det kan jo hende at det er litt manglende interesse for dette prosjektet ettersom hvilken posisjon man har. Det er vel grunn til å anta at når Havnevesens styreleder har vært så interessert i at Bjørvika byutvikling, som blir et kjempeselskap med en milliardomsetning, skal ha en styreleder fra Havnevesenet, er det ikke unaturlig at kanskje den nåværende styreleder i havnestyret har sett seg selv i en posisjon også som styreleder og en meget viktig person når det gjelder et gigantisk byutviklingsprosjekt i Bjørvika. Han har da kanskje en helt annen interesse enn andre styremedlemmer, som først og fremst ser det som sin jobb å ivareta havnens interesser. I dag sier nåværende, fungerende, havnedirektør Magne Løvhaug: «Havnevesenet har sagt seg villig til å medvirke aktivt til utviklingen i Bjørvika, men vi er opptatt av å begrense risikoen ved vårt engasjement. Investeringene i dette digre området medfører mange usikkerhetsmomenter. Vi ønsker at Oslo kommune skal stille seg bak prosjektet økonomisk». Man sier også at når Bernt Stilluf Karlsen, som er styreleder i havnestyret, har imøtekommet statsråd Normans ønsker, har det skapt bitter strid internt i Havnevesenet, som i realiteten skal være den hovedansvarlige for dette enorme prosjektet, uten at de har en administrasjon som overhodet har kompetanse på dette området. Så her går flertallet både i Stortinget og Odelstinget – når de gjør denne lovendringen – inn i et meget potensielt skandalesprosjekt, som vel ikke skulle ha vært fremlagt så dårlig gjennomarbeidet som denne totaliteten er. Men jeg avventer i hvert fall svar fra fiskeriministeren på følgende spørsmål: Hvilken garanti har man for at man ikke tapper havnekassen til Oslo havnestyre, når man ikke har etterkommet det ønsket om begrensning i lovteksten som Oslo havnestyre enstemmig selv bad om?