trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Kriteria som vi behandlar i dag, skal få betydning for alle nivå i helsetenesta. Ulike forskarar innanfor dette feltet, når det gjeld spesielt etikken rundt dette – Norheim, Førde, Solheim, Solbakk og Westin – har peika på at organisering og styring har betydning for prioritering. Allereie no på torsdag får statsråden overlevert ein ny NOU, Kvinnsland-rapporten er klar. Eg går ut frå at statsråd Bent Høie har ei viss oversikt over det. Men heilt uavhengig av oversikt eller ikkje: Vil desse prioriteringskriteria få betydning for det vidare arbeidet med Kvinnsland-utvalet, og i så fall på kva måte?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Det er noko frå innlegget til statsråden eg berre tenkte å få full klarleik i: Statsråden seier at det har vore ein treig oppstart av prosjekta i dei frivillige programma i ESA, og dermed vil det ikkje vere nokon oppstart – så vidt ein kan sjå – i 2017. Kan statsråden garantere at det ikkje vil vere nokon aktivitet i dei frivillige programma i 2017?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Greitt. Mitt siste spørsmål handlar om statsråden kan resonnere litt med oss i Stortinget. I fjor hadde vi Copernicus-kuttet, som var betydeleg, og i år er det forslag om ESA-kutt. Ved å gå til bakgrunnstalla for desse kutta ser vi at dette ville betydd at rundt 500 høgteknologiske arbeidsplassar ville ha forsvunne frå norsk romindustri som eit resultat av desse kutta. Det er 500 av totalt 1 200 høgteknologiske arbeidsplassar – ei ganske utruleg nedsabling. Kva slags vurderingar har gjort at statsråden har kome fram til at det er gunstig for Noreg med ei så stor nedjustering av norsk romindustri?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Det har vore litt av ein berg- og dalbane for norsk romindustri dei siste to åra. Det har vore litt «space» å jobbe med space. Etter mange år med solid vekst i romindustrien, der Noreg som nasjon stadig yppar i vektklassar langt over kva vekta vår skulle tilseie, kom plutseleg sjokkmeldinga i fjor: Regjeringa føreslo å trekkje Noreg ut av Copernicus-prosjektet. Å trekkje seg ut av dette viktige romovervakingsprogrammet, som til og med er eit EU-program, ville fått negative konsekvensar for norsk ressurs- og miljøovervaking, næringsliv, forsking, kunnskapsinnhenting og teknologiutvikling. Noreg er blitt verdsleiande på arktisk romovervaking, og ifølgje ein skare av kritikarar frå NHO til LO ville dette ha trekt teppet vekk under heile denne satsinga. Heldigvis redda Venstre og Kristeleg Folkeparti regjeringa frå nok ei uklok avgjerd. Dei har på mange måtar vore klokskapen sin ventil for regjeringa i tronge tider. Så, i oktober i år, kom eit nytt sjokk. Denne gongen gjaldt det ein heilt annan heilag gral i det norske romeventyret: Dei frivillige programma i ESA skulle kuttast med over 70 pst. Nok ein gong måtte opposisjonen gjere seg godt kjend med romindustrien sine ulike prosjekt i dei frivillige programma. Vi har rett og slett fått eit høgare kunnskapsnivå om romindustrien i desse to åra. Aldri før har det vel vore snakka så mykje om romindustri og space i Stortinget som no – det er aldri så gale at det ikkje er godt for noko. Det er til desse programma vi skreddarsyr den norske romsatsinga på dei felta der Noreg har best føresetnader for å lykkast. Det betyr at jo meir vi legg inn i ESAs frivillige program, desto høgare avkastning sit Noreg igjen med. Som representanten Hjemdal var inne på, konkluderte Menon med at nesten all innsatsen er svært positiv, med ei årleg, gjennomsnittleg avkastning på nær 40 pst. Det er ikkje på så mange område Noreg kan investere og få så høg avkastning, ikkje eingong det berømte oljefondet klarer på sine beste dagar å nærme seg dette. Omsetninga i norsk romindustri er på meir enn 7 mrd. kr, og kvar offentleg krone investert i ESA gir godt over 5 kr i omsetning. Det siste er bekrefta i OECD-rapportar og i ei evaluering gjord av PWC i 2012. Vidare ville kutta også hatt direkte negative konsekvensar for Copernicus-prosjektet, og da er på ein måte sirkelen slutta frå året før for noko som etter kvart alle var einige om var ein stor tabbe, og som ikkje minst ville kunne føre til 300 færre høgteknologiske arbeidsplassar i industrien, ifølgje anslag frå Norsk Romsenter. Men i dag står vi her, rikare på kunnskap og med eit godt forslag, som ikkje berre er ei redningspakke, men som også er ei satsing på ein strategi som ikkje skal nedjusterast, men løftast. Og for meg som nordlending er dette ein stor dag. Hovudtyngdepunktet i den himmelske aksen ligg frå Stavanger, Trondheim, Kongsberg, Narvik, Andøya, Tromsø og Svalbard.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2016-11-29:
Og Toten, president!
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Digitalisering er uten tvil framtida. Framtidas samfunn vil være avhengig av at vi har gode digitale løsninger og tjenester. Skal vi i framtida ha nok hender til velferdstjenester, ikke minst innenfor omsorg og pleie, må vi løse mange av dagens oppgaver med digitale løsninger. Derfor er det bra at vi fokuserer på dette, men skal disse digitale løsningene være operative, må infrastrukturen på plass. Der er vi ikke i dag, og jeg mener storsamfunnet må stille sterkere opp for å unngå et enda større digitalt skille, som vi er på full fart mot. Da regjeringa la fram denne meldinga, var også statsråd Solvik-Olsen til stede. Han sa at infrastrukturen måtte markedet ta seg av, og vi måtte ikke inn med forstyrrende støtte fra staten. Denne holdningen har vi sett i hele denne regjeringsperioden. Vi har sett en regjering som ensidig har pekt på markedet, men det er ikke tilstrekkelig. Vi har i dag flere fylker der dekningen dessverre ligger langt etter. Jeg mener det er et samfunnsansvar å gi alle samme tilgang til det digitale samfunnet. Markedet bygger ikke ut bredbånd der det ikke er lønnsomt. Derfor må staten være med og ta et større ansvar. Vi ser, som sagt, et betydelig digitalt skille i og utenfor tettbygde strøk. Ifølge tall fra Samferdselsdepartementet har 96 pst. av husstandene i tettbygde strøk tilbud om høyhastighetsbredbånd eller fiberbredbånd, mens bare 37 pst. av husstandene utenfor tettbygde strøk har samme tilbud. Dette skaper et skille – både mellom by og land og faktisk også i utkanten av store byer. Dette kan ikke aksepteres. Dette må regjeringa ta på alvor for ikke å skape et ytterligere økt digitalt skille. Næringsliv, skole og folk i distriktene må få høyhastighetsbredbånd for å kunne ta del i det digitale skiftet. Jeg etterlyser regjeringas handlekraft for å sikre hele landet bredbånd. Regjeringa kutter på nytt i potten for tilskudd til bredbånd i sitt budsjett for 2017 og foreslår kun 93,7 mill. kr. Dette har vært gjennomgående i hele denne regjeringsperioden. I 2015 foreslo de kun 50 mill. kr, og i 2016 foreslo de, med prisjustering, 51,5 mill. kr. Arbeiderpartiet har i sine budsjett de samme tre årene faktisk foreslått 500 mill. kr til dette, altså 300 mill. kr mer enn regjeringa. Heldigvis har forlik på Stortinget løftet denne tilskuddsposten. Så får vi se om de gjør det når vi kanskje en gang får et budsjett for 2017 i havn.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Som vi hører og ser i meldingen, får man for så vidt gjennomslag for en del forslag, men det er ett forslag som ikke ser ut til å få flertall, og det er fortsatt eiermelding om Posten Norge. Det blir svart med at man skal innføre en sektormelding for post, men det vil i realiteten si at man flytter beslutningen og påvirkningen av eierstyringen fra denne salen til statsråden og styrerommet i Posten – uten noen klar mulighet for eierstyring fra denne salen. Mindretallet i komiteen, Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, er som sagt uenig i dette, og mener det er viktig at Posten som virksomhet blir diskutert i denne salen. Jeg mener at denne meldingen viser viktigheten av det. Slik ser det som sagt ikke ut til å bli, og da er spørsmålet mitt til statsråden: Hva ville vært problematisk med å videreføre kravet om forleggelsesplikt for Posten, og på hvilken måte vil staten i framtiden utøve sitt eierskap når man tar bort eiermeldingen?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Under høringen av denne meldingen kom det fram både fra Posten Norge og Postkom at det statlige kjøpsbeløpet var mer enn 300 mill. kr under behovet for 2017, og det ble uttrykt bekymring for at dette ville føre til en for rask omstillingsprosess. I den forbindelse var det også sendt et spørsmål til Samferdselsdepartementet 18. oktober, der man spurte om det. Da svarte statsråden: «Staten har aldri tidligere brukt statlige kjøp til å kompensere for to brevstrømmer eller rekommanderte sendinger fra utlandet og regjeringen har heller ikke lagt opp til å kompensere for dette i statsbudsjettet for neste år.» Det vil bli krevende, som sagt, både å ta inn dette beløpet på over 300 mill. kr og samtidig gjennomføre en storstilt omstilling der man har lagt opp til å bruke store deler av 2017, i hvert fall hvis man legger til grunn det både Posten, Postkom og Stortinget legger til grunn i dag. Spørsmålet mitt er: Vil de økonomiske utfordringene i 2017 få betydning for omstillingstida, eller er statsråden innstilt på å gi Posten den tiltenkte tida?
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Jeg synes kanskje Høyre heller burde bruke ressursene på å bekymre seg for sitt eget budsjett, som det ser ut til at de sliter med å få i havn, i stedet for å bekymre seg for Arbeiderpartiets budsjett. Det skal vi nok ta oss av på en fortreffelig måte. Ja, det er greit å prøve å skylde på alle andre når det gjelder å ta et ansvar. Derfor er det utrolig viktig at de vedtakene vi gjør i dag, er tydelige og greie, for det er tydelig at de ikke var tydelige nok da vi vedtok postloven, og da tenker jeg på konsekvensene for avisene. Det er nettopp derfor vi fremmer et forslag, som har fått flertall – vi har faktisk fått med oss alle partiene – og da skal budskapet til regjeringen og statsråden være rimelig tydelig. Det hører vi jo i dag at budskapet ikke var da vi vedtok postloven, selv om vi også da hadde garantier om at alle skulle få lørdagsavisene. Nå hører vi at det kun er noen som skal få lørdagsavisene. Man tar ikke ansvar for de andre; det skal man løse på andre måter, og det er for lettvint. Det er ikke sånn at alle som fikk levert avisene av Posten i fjor, får dem levert av Kvikkas i dag – man har basert det på andre opplysninger. Det er fortsatt – iallfall i de siste tallene jeg har fått, som gjelder siste lørdag – nesten 40 000 som ikke får sin lørdagsavis nå, som fikk den tidligere. Da vi endret postloven, var det jo det som var grunnen til at det ble et forverret tilbud, og da burde man strekke seg langt for å finne en løsning. Man kan gjerne skylde på ras og rassikring. Da har man også en mulighet når man kommer til budsjettet, til å øke den potten, for der har man heller ikke klart å levere i den transportplanen som foreligger. Så til forslaget som foreligger, om å kutte i leveringsplikten de fem dagene og tolkningen av det: Jeg vil bare minne statsråden på at det var de som ivret etter å innføre det tredje postdirektivet. Det var verken Arbeiderpartiet eller Senterpartiet, vi stemte imot. Men da må en jaggu også forholde seg til det – må jeg få lov til å si – for i det tredje postdirektivet står det ganske tydelig at man skal ha postombæring på alle hverdager og minimum fem dager i uka. At man da klarer å tolke det til at man kan åpne for unntak for inntil 10 pst. av befolkningen – ja, det sier jo alt om hvor viktig det er at man sier ting tydelig fra denne salen, når man har en regjering som velger å tolke til og med et EU-direktiv på den måten. Så til eiermeldingen: Ja, det er stor forskjell på de to typene eiermelding til Stortinget. Det man gjør, er å ta bort foreleggelsesplikten. Det er ikke bare en eiermelding. Det er faktisk det at man må forholde seg til noen før man tar avgjørelser. Nå flytter man det ansvaret til styrerommet, og eierstyringen man har, er bare på lik linje med helt andre typer selskap enn dem som driver med sånne store samfunnsoppgaver. Det er viktig å presisere det.
Kjell-Idar Juvik (Arbeiderpartiet), 2016-11-29:
Da ser det til at debatten går til endes, og jeg vil takke alle for deltakelsen i debatten og innspillene som har kommet. Et par mindre avklaringer om ting som er sagt i debatten: Det er stilt spørsmål om det var behov for egen melding her sammenliknet med andre selskap. Nå er det en gang sånn at Posten er en kritisk infrastruktur. Det viser denne meldingen i dag, og ikke minst viser det behovet for at Stortinget har muligheten til å gå inn og si sitt i forbindelse med den meldingen. Hadde vi ikke hatt denne meldingen i dag, hadde vi ikke hatt denne muligheten til å legge føringer, kunne vi ha risikert at Posten hadde sittet der i morgen med fullmakt til å kutte 10 pst. på antallet femdagersombæringer. Det sier Stortinget nei til. Stortinget sier at skal det skje, skal Stortinget ha det til behandling. Det er et eksempel på hvor viktig den saken er. Jeg må nå bare føle meg trygg på at statsråden tar tak i vedtakene og gjør det han kan for at vi ikke skal stå her også neste år og være misfornøyd med konsekvensene som det har hatt, for både laboratorieprøver, medisiner, aviser og andre ting, på bakgrunn av den endringen som vi gjør i dag. Det er ikke sånn at vi mener det er Posten og staten som skal bære ut alle aviser, men som regjeringens statsråd, som har utøvende makt, må man prøve å legge til rette og sørge for at man får til en best mulig løsning for disse avisene. Da bør det ikke bestandig være avhengig av kroner og øre. Det kan være andre tiltak for å få disse tingene på plass. Jeg synes det er litt for lettvint at man for letthets skyld skylder på andre. Det burde vi holde oss for gode til. Til slutt: Jeg fikk ikke noe svar på det – og nå blir det et klart vedtak fra Stortinget – men fortsatt henger det et spørsmål i lufta her om hvordan man kunne klare å tolke muligheten i postdirektivet om kutting av fem postdager, der det vitterlig står klart at det skal være minimum fem ombæringsdager. Den får henge der, men med vedtaket som blir gjort i dag, bør Stortinget i alle fall ikke være bekymret for den tolkingen. Den er rimelig klar. Da er det fullmakten som gjelder i dag, man må forholde seg til. Så må man tilbake hit med en sak – og ikke bare med en melding – hvis man skal gjøre en endring på det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Dette er en viktig debatt fordi man diskuterer hvordan staten kan bli en bedre bruker av og tilrettelegger for digital kommunikasjon med sine innbyggere. Det gir mer makt og innflytelse til innbyggerne når de har tilgang til informasjon. Og det er en melding som er viktig fordi den diskuterer hvordan man skal utvikle infrastrukturen for dette. Den diskuterer altså både brukeraspektet og det bakenforliggende aspektet. Det mener jeg er viktig. Jeg mener det er viktig fordi vi skal unngå det som en del på venstresiden i denne sal gir inntrykk av at vi holder på å få – et digitalt klasseskille. Det er derfor vi har lagt fram en melding, nettopp for å sikre at alle får tilgang – både at de forstår hvordan de kan bruke den digitale teknologien, og at de faktisk har tilgang via bredbånd, fiber, 4G-dekning på mobil o.l. Dette er faktisk en melding for å motvirke det som her blir kritisert. Jeg synes det er litt rart at man legger opp til den form for debatt. Når vi i Samferdselsdepartementet sitter og ser på transportsektoren framover, er nettopp digitalisering en viktig del. Derfor legger vi vekt på at vi skal bygge ut infrastruktur over hele landet. Det er ikke riktig, som representanten Juvik gir inntrykk av, at dagens regjering peker på markedet og kun markedet. Den form for svartmaling og unyansert debatt skaper egentlig bare usikkerhet i store deler av landet, og det er ikke det vi ønsker. Vi ønsker å sikre at næringslivet tør å investere alle steder i landet fordi de vet at de har en regjering som er opptatt av å legge til rette for infrastruktur over hele landet. Og det skjer. Men det er riktig at både dagens regjering og tidligere regjering har sagt at markedsaktørene er den viktigste drivkraften når det gjelder investering. Det var faktisk den rød-grønne regjeringens politikk. At det plutselig nå blir et skjellsord, vitner om dårlig hukommelse hos den som framfører det. I stedet for å diskutere 50 mill. kr eller 100 mill. kr fra eller til på statlige budsjett er det viktig å se hvordan vi klarer å legge til rette for de totale investeringsnivåene. Det er ingen tvil om at de totale investeringene er kraftig økt under dagens regjering. Det ene er at markedet investerer 1,6 mrd. kr. Det er 1,7 mrd. kr – mer enn i 2013. Jeg vil heller ha en situasjon der en har 1,7 mrd. kr mer totalt sett fordi markedet vil investere mer på grunn av gode rammebetingelser, enn at markedet holder sine investeringer lave og venter på at staten skal komme med 50 mill. kr eller 100 mill. kr mer i subsidier. Totalresultatet blir jo mye bedre hvis man får markedet og myndighetene til å spille på lag. Og det er mye av det vi har jobbet med, å sørge for at markedet vil investere mer fordi de ser at det er mulig å tjene penger på det. Staten er en god og ivrig kjøper i dette. Staten investerer altså 16,6 mrd. kr i IKT-kjøp hvert år, og staten er da en stor drivkraft – langt utover de 50 mill. kr som Arbeiderpartiet nevner.(Presidenten klubber.) Tiden er ute. Ja, det var mye mer å nevne, men nå har jeg tatt litt. (Presidenten klubber.)
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Det er viktig at vi som samfunn sørger for at man har en god infrastruktur som fungerer, både når det gjelder den fysiske infrastrukturen og distribusjonsinfrastrukturen som vi snakker om her. Derfor er det viktig å ha en sektormelding som tar for seg alle aktørene som finnes, alle behovene samfunnet har, og ikke minst ser det opp mot den digitaliseringen som skjer i samfunnet – den form for endringer vi ser i folks handlestrukturer, der færre går i butikken og flere kjøper ting på nettet. Vi ser også et stadig økende omfang av at folk kjøper kolonialvarer på nettet og får dem levert hjem. Det betyr at vi har et helt annet samfunn i dag og om kort tid, enn det vi har hatt tidligere. Derfor er det naturlig at en ser på sektormeldingen. Staten har allerede ulike organer der en informerer Stortinget om eierskapet i ulike bedrifter, som en helhetlig melding. Jeg synes det er naturlig at en fortsatt vil ha Posten inne der, og at Stortinget får sjansen til å si sin mening om eierskapet gjennom den meldingen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Regjeringen mener det er viktig at avisene blir distribuert. Derfor bruker vi også 100 mill. kr bare i 2017 på å hjelpe til med lørdagsomdelingen av aviser. Avisdistribusjon er i utgangspunktet avisenes eget ansvar, og det er et ansvar de har tatt i alle år. Men vi har sagt at i forbindelse med de endringene som nå skjer med Posten, går staten inn og kjøper tjenester for 100 mill. kr for å sikre at det ikke er hull i systemet. Og som jeg har sagt mange ganger, har det åpenbart ikke fungert godt nok de første ukene, men vi ser en vesentlig forbedring fra uke til uke. Det er allerede sånn at Posten heller ikke i dag kan garantere avisomdeling på utgivelsesdagen. Det kom også fram under høringen i 2015, der Posten sa at mange av lørdagsavisene de får til omdeling, blir levert ut på mandager. Jeg vil ikke gi en sterkere garanti enn den Posten allerede har klart å levere, men jeg forventer at vi skal klare å finne løsninger som er i tråd med det en hadde før. Da må vi faktisk sørge for at staten og avisbransjen samarbeider om å finne de løsningene, og avisbransjen må komme raskere i gang enn det de gjorde denne gangen.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Vi kjøper tjenester for 100 mill. kr for lørdagsomdeling av aviser. Da forventer jeg at de blir levert i tråd med avtalen. Ifølge avtalen som er undertegnet, skal avisene være utdelt innen kl. 17 lørdag. Det står i punkt 5. I punkt 7 er det en del kriterier for hvordan Kvikkas og bransjen skal håndtere dette. Den første lørdagen var ikke god. Når det gjelder sist lørdag, var det ifølge rapportene fra Kvikkas en leveringsprosent på 97. Det er fortsatt ikke godt nok, og det er lavere enn det avisene selv har, men vi ser at i Nord-Norge er det en leveringsprosent på opp mot 100. Da er vi der vi skal være. Så vet vi at for noen områder er det fortsatt uenighet mellom avisene og Kvikkas om hvem som egentlig har ansvaret. Det synes jeg er beklagelig, for jeg trodde vi hadde fått god informasjon fra avisene om hva de hadde som områder, men det er åpenbart at det fortsatt er en jobb å gjøre. Vi kommer til å ha et møte med mediebedriftene og Kvikkas, forhåpentligvis vil vi få det til i løpet av en uke, et felles møte for å oppklare eventuelle misforståelser.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Bilologiske prøver er spesielt viktige, for de mister sin verdi fullstendig hvis de ikke kommer fram tidsnok. Dette har vi diskutert veldig mye med helseministeren, nettopp for å sikre at vi finner gode løsninger. Det at man har dette behovet, er ikke et argument for å opprettholde Postens samlede system til en kostnad for samfunnet på 400 mill. kr hvis en i stedet kan kjøpe budtjenester, jetpakkeløsninger o.l. til noen titalls millioner kroner. Det arbeidet må en selvsagt sørge for er på plass før alle disse endringene trer i kraft, men jeg har full tillit til at helsesektoren vil kunne gjøre den jobben. Det er mange muligheter i dag for å sende pakker og brev både raskere og tregere enn med det som er Postens normale tjenester. Det handler om å ha budtjenester, som gjerne koster litt ekstra fordi de tar den raskeste veien mellom to punkter framfor å gå via distribusjonssentraler.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Når det gjelder diskusjonen om felles porto, har vi gitt veldig klar melding om det tidligere, så det er litt rart at det blir et tema igjen. Det skal koste det samme å sende et brev med posten enten en sender det fra Lindesnes til Alta, eller en sender det fra Oslo vest til Oslo øst. Da har man faktisk felles porto i hele landet. Det koster ikke mer å sende et brev langt med Posten enn det koster å sende det kort. Når det gjelder omstillingen som skjer i Posten, er jo det noe Posten har mye erfaring med. Da den tidligere styrelederen ble takket av for noen uker siden, ble det av Postens fagforeningsleder framhevet nettopp den gode dialogen som hadde vært. Selv om de kunne være uenige om noen av beslutningene som ble tatt, samarbeidet de når det kom til gjennomføring, nettopp for å ivareta de ansatte. Jeg forventer at den kulturen fortsetter, både med dem som er der i dag, og med dem som en gang skal lede Posten i framtiden – nettopp fordi en skal ivareta de ansatte i alle slike prosesser, for å gjøre det så smidig og bra som mulig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Vi skal sørge for at Posten har tid til å gjennomføre på en skikkelig måte den omstillingen de må igjennom. Når det gjelder den økonomiske situasjonen, er det også noe vi følger med på fra år til år og har en runde på før budsjettet blir framlagt, men også når en ser på revidert budsjett. Hvis det vil være behov for å se annerledes på den økonomiske situasjonen, vil vi komme tilbake til det. Det har vært viktig for oss å ha en god dialog med Posten, og jeg mener vi har hatt det. Vi har hatt en god dialog gjennom eierstyringsmøter o.l. Vi ser at Posten har vært flink både til å omstille seg og til å ta et samfunnsansvar. Representanten Juvik nevnte selv i sitt innlegg at Posten hadde gått foran når det gjelder bruk av miljøvennlige biler. Samtidig kjenner Posten markedet. De ser at når brevvolumene går så kraftig ned som de gjør, må de tenke annerledes om måten de driver på. Sånn sett er de en god aktør som vi lytter nøye til før vi utøver vår politikk.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
La meg prøve å gi noen perspektiver på noe av den misnøyen som er kommet til uttrykk. For det første: Det legges med jevne mellomrom fram en eierskapsmelding fra regjeringen. Der vil en kunne gi meldinger om alle bedrifter som staten eier. Stortinget står fritt til å supplere med sine synspunkter i både debatten og innstillingen. Stortinget mister altså ikke – når alt kommer til alt – sin synspunktrett, styring, når det gjelder Posten, men det skjer gjennom en annen melding. Så er det noen som ikke tror at Kvikkas evner å levere bedre lørdagsavisomdeling enn det de gjorde første dagen. Den troen må en gjerne ha, men da bør en dokumentere det med tall. Det at en kommer med superenkel forskning, er vel og bra, men skal vi klare å løse de utfordringene som åpenbart eksisterer en del steder, trenger vi faktisk å få konkret beskjed fra abonnentene: Hvor er det avisene ikke er blitt omdelt? Først da vil vi kunne gå inn og se: Er dette et område som Kvikkas har ansvaret for, eller er det et av de områdene som avisene selv har ansvaret for? For de har tross alt ansvar for 92 pst. av abonnentene på lørdager. Det er ikke slik at staten har overtatt ansvaret for 100 pst., men de 8 pst. som vi har ansvar for, forventer jeg får avisene. Det er det vi betaler for, det er det vi bruker skattebetalernes penger til. Det er derfor vi har fulgt opp veldig nøye det som skjer, nettopp fordi vi ikke er fornøyd. Det er derfor vi også har planlagt nye møter, og vi skal sørge for at mediebransjen og Kvikkas sitter i samme rom når vi diskuterer dette, slik at de, når de har påstander, også skal kunne svare på hverandres påstander. Det ble nevnt i debatten tidligere at 45 000 abonnenter ikke får avisene sine. Hvis en går inn i det tallmaterialet, ser en at rundt 6 000 av dem tilhører Kvikkas. 18 000 av dem tilhører avisenes eget distribusjonsnett. Rundt 14 000 av avisene kom ikke fram fordi en ikke hadde tilgang til postbokser. Alt dette jobber vi med å løse, så tallene nå er mye lavere enn det de var. Å legge all skyld på Kvikkas blir feil framstilling av fakta i saken. Her må vi se at dette er mer komplisert enn som så. Det er en del aviser som aldri har kommet fram på lørdager. En del av de avisene Kvikkas tar med seg, er fredagsaviser. Så det er også en nyanse som burde kommet fram i den debatten. Vi gjør ikke mediebransjen en tjeneste – og vi gjør i hvert fall ikke avisleserne en tjeneste – ved å drive med den svartmalingen som en gjør her, der en gir inntrykk av at dette kommer til å være et evigvarende problem som ingen kan løse. Dette har vi klart å løse veldig mange steder. Noen steder er det fortsatt en utfordring. Vi vet også at noen av dem som ikke fikk avisene sine i helgen som var, rett og slett ikke fikk dem fordi det hadde gått ras, som gjorde at postframbringingen ikke skjedde. Avisene ble delt ut søndag i stedet – ikke i tråd med vårt krav om kl. 17 lørdag, men allikevel gjorde de en jobb.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
I denne debatten har det i hvert fall kommet tydelig fram at Arbeiderpartiet er misfornøyd. Men de har hatt veldig få forslag til hvordan ting bør være annerledes. I statsbudsjettet fra Arbeiderpartiet var det ikke en krone ekstra til å gjøre noen endringer i Postens system, ikke en krone til å fortsette omdeling av post på lørdager og ikke en krone til å ville signalisere omkamp om kontrakten for lørdagsomdeling av aviser. Ergo blir dette veldig mye klaging. Når jeg snakket om «superenkel forskning», var ikke det basert på mediebransjens tall, så igjen skaper en en debatt som ikke er riktig. Det jeg påpekte, var at representanten Grande brukte sine egne opplevelser til å allmenngjøre sin misnøye til å gjelde alle, og jeg påpekte at det er ikke riktig. Deretter brøt jeg ned tallene som mediebransjen har brukt, og viste til: Hvilke av disse problemene er det som eksisterer innenfor området der Kvikkas har vunnet et anbud, og der de ikke klarer å gjøre jobben, og hvilke av disse områdene er det som hører til der mediebransjen selv har sine avisbud? Hvis Arbeiderpartiet mener at staten skal ta ansvar for all lørdagsomdeling av aviser, er det en helt annen debatt enn det vi har hatt så langt. Jeg har ikke oppfattet at det har vært et krav i Norge å ha et statlig avisbudselskap, men vi har sørget for at det skal være omdeling av aviser der bransjen selv, de kommersielle kreftene, ikke har hatt distribusjonsapparatet på plass. Det er derfor vi bruker 100 mill. kr av skattebetalernes penger for å gjøre nettopp det. At Arbeiderpartiet klarer å få 100 mill. kr i satsing til å bety at en ikke bryr seg om distriktene, sier mer om en debatteknikk enn det sier om realitetene i innholdet, for vi har jo nettopp ved å gjøre de vedtakene vi har gjort, sagt at det er viktig for oss å distribuere papiravisene. Erfaringene så langt viser altså at de problemene som eksisterte til å begynne med, har blitt – gradvis – løst, men vi er ikke i mål. Arbeiderpartiet mener jeg ikke har gjort nok. Det er godt mulig at jeg kunne gjort ting på en bedre måte, og jeg er alltid mottagelig for forslag til hva jeg burde gjort istedenfor eller i tillegg til. Jeg har ikke hørt et eneste forslag. Men vi har hatt ukentlige møter med aktørene, vi har møtt mediebransjen, vi har møtt Kvikkas. Vi prøver å få en oversikt over hvor ting går galt. Kvikkas rapporterer til oss. Det er mulig at representanten Grande mener at vi ikke kan stole på tallene fra Kvikkas, og jeg tar gjerne imot alternative tall fra representanten Grande, men Kvikkas melder om at de i den helgen som var nå, fikk innlevert 74 079 aviser. Leveringskvaliteten i Nord-Norge for de avisene de mottok, var i underkant av 100 pst. Leveringskvaliteten i Sør-Norge var i overkant av 96 pst. Posten har heller aldri levert 100 pst. av alt de har fått til enhver tid. Det er åpenbart at 96 pst. er ikke godt nok, men det er et annet bilde enn å gi inntrykk av at hele landet nå ikke får lørdagsavisene sine. Mye har blitt løst. Vi er ikke i mål. Vi skal løse dette videre. Det ansvaret tar jeg, selv om Arbeiderpartiet nekter å høre det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Det at det ikke er omtalt, betyr ikke at det ikke er viktig, men det handler om hva som var omfanget for meldingen til å begynne med, nemlig sjøtransport med næringsfartøy, og det er det meldingen har omtalt. Jeg setter pris på det engasjementet som Stortinget også viser for de ulykkene som skjer med fritidsfartøy, og hvordan en kan unngå dem. Det er noe som regjeringen også jobber med, men det var ikke det naturlige som skulle opp i akkurat denne meldingen. Når Stortinget vedtar at de vil ha en egen melding om det, skal Stortinget få det. Så er jeg også veldig glad for at Arbeiderpartiet viser engasjement, for en kunne jo sagt at når en mener at det burde vært her, kan en etterlyse når en slik melding kom de siste åtte årene da Magne Rommetveits parti styrte. Da kom det ingen ting. Men det kom noen handlingsplaner fra noen av etatene, og de handlingsplanene følger vi også opp, for vi synes de er fornuftige. Jeg tror ikke det er veldig stor politisk splid om at vi skal ivareta fritidsbåtsegmentet sterkere, og det framkommer også i vårt statsbudsjett, der vi vil styrke f.eks. Statens havarikommisjon, nettopp for å kunne undersøke og forstå hvorfor ulykker skjer, for å kunne motvirke det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Gjennom politikken til regjeringen har vi forsøkt å ivareta nettopp de ønskene som man har, selv uten å ha en melding om det. Nå er det ikke sikkert at det er Samferdselsdepartementet som vil ha den meldingen, det kan godt hende at det er Nærings- og fiskeridepartementet – det vil vi komme tilbake til – men regjeringen skal sørge for at den meldingen kommer til Stortinget. Det vil være for tidlig for meg å lage en disposisjon over hvordan den meldingen skal være, men la meg heller fortelle litt om hva regjeringen allerede gjør. Vi har allerede i 2016 bevilget nesten 1 mill. kr til frivillige lag og organisasjoner, nettopp for å bidra til sjøvettarbeid rettet mot barn og unge. Vi slår fast i budsjettforslaget vårt at Kystverket skal utrede tiltak for å styrke sikkerheten for fritidsfartøy, bl.a. gjennom egne merkede seilingsleder, bedre navigasjonsstøtte og styrket kunnskapsgrunnlag knyttet til årsaksforhold ved fritidsbåtulykker. Vi foreslår i 2017-budsjettet at vi styrker Statens havarikommisjon, slik at de kan undersøke ulykker som skjer, forstå hvorfor de skjer, og hva som vil bidra til å hindre det igjen. Det skjer allerede en rekke grep, og gjennom arbeidet med Redningsselskapet har også de en viktig rolle, som bidrar til å styrke dette. Jeg er helt enig i Stortingets engasjement, og vi skal levere en melding om det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Jeg ville synes det var uhørt om vi ikke jobbet på tvers av departementenes grenser. Det er i hvert fall måten denne regjeringen jobber på. Jeg vet ikke hvordan det var da representanten Rommetveits parti satt i regjering forrige gang. Vi har fått mange innspill fra de andre departementene når det gjelder dette, men det er nå engang sånn at det er ett departement som fremmer en melding til Stortinget. Det er ikke sånn at Finansdepartementet, Samferdselsdepartementet og Nærings- og fiskeridepartementet fremmer en melding sammen. Den pleier å ha en logo på toppen. Derfor har en ett «lead»-departement, og det er det jeg peker på her. Vi skal bidra så godt vi kan, og jeg mener at når vi nå faktisk har lagt fram den første sjøsikkerhetsmeldingen på ti år, viser det at vi har tatt ansvar, for dette er et viktig område for oss.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Det er et litt rart spørsmål å få fra en som selv satt i en regjering og ikke gjorde noen ting med området, utover å levere utallige utredninger. Dagens regjering har nå sørget for at de utredningene har blitt til handling, fordi vi har bevilget penger og fått gjennomført opprettelse av en støttefylling som gjør at ubåten nå ligger stabilt, nettopp for at vi skal kunne gjøre neste grep. Vi har faktisk brukt penger, vi har sørget for at handling har skjedd. Men så må den støttefyllingen ligge en stund, nettopp fordi man også skal sørge for at ting er stabilisert før en går videre. Det har kommet ny kunnskap etter det oppslaget som representanten Eidsvoll Holmås tar opp. Det viser seg at veldig mange av de kvikksølvbeholderne som en fant på bunnen, var tomme. Det betyr at det nå er en annen vurdering av risikoen for å spre kvikksølvmassen som sannsynligvis ligger på havbunnen, enn det en trodde. Jeg kommer alltid til å ta mine beslutninger basert på mest mulig oppdatert og fornyet kunnskap. Jeg håper at også representanten Eidsvoll Holmås vil være med på det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Den garantien jeg skal gi, er at vi skal håndtere dette problemet. Vi skal ikke løse dette med ytterligere utredninger, slik representanten Eidsvoll Holmås gjorde da han satt i regjering. Vi skal sørge for at dette blir ivaretatt på en bedre måte, men nøyaktig hvilken løsning som viser seg å være best når beslutningen tas, kan ikke jeg forskuttere nå. Men vi har sørget for at vi skal bruke over 100 mill. kr på å bygge denne støttefyllingen. Vi viser vilje til å bruke penger der hvor forrige regjering kun leverte utredninger. Jeg tror at å ivareta folks tillit til politikere handler om at vi faktisk av og til tar en beslutning. Min beslutning kommer til å være at vi skal håndtere dette på en best mulig måte. Jeg håper at representanten Eidsvoll Holmås vil støtte meg i det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Jeg synes det er mer oppsiktsvekkende at en kommer med lettbente påstander og nesten fryder seg over at det ikke er tildekket ennå. Vi satt altså med kunnskap om dette ubåtvraket ganske lenge uten at representanten Eidsvoll Holmås, da han satt i regjering, klarte å gjøre noe som helst. Vi har i hvert fall kommet med beslutninger som sørger for at det nå er framdrift i saken, som sørger for at det bevilges penger, som sørger for at en har fått enda mer kunnskap om hvordan en håndterer dette på en best mulig måte. At representanten Eidsvoll Holmås fryder seg litt over at en ikke har gjort noe tidligere, synes jeg er ganske trist, for dette burde vi egentlig ha løst for mange, mange år siden.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Jeg synes den siste debatten blir litt spesiell. Her har vi nå sett at både Arbeiderpartiet og SV gleder seg veldig over at en ikke fikk hevet ubåtvraket. Men en gjorde heller ikke noe annet, og det er det som er litt oppsiktsvekkende her. For hvis Arbeiderpartiet og SV kunne vist til at de i løpet av sine åtte år faktisk hadde gjort andre grep som håndterte kvikksølvet, skulle de fått honnør fra meg. Men å stå her og glede seg over at Fremskrittspartiet og Høyre ikke fikk flertall da vi satt i opposisjon, samtidig som Arbeiderpartiet ikke gjorde noe annet for å håndtere det, det synes jeg er veldig skuffende. Da kan vi i hvert fall vise til at vi har kjempet denne kampen så langt vi kan. Vi har ennå ikke tatt en konklusjon på hvordan en håndterer dette, men vi har faktisk satt i gang tiltak for å håndtere det – vi har bygd opp en støttefylling. Det klarte jo ikke engang Arbeiderpartiet å gjøre – for hvordan en skulle håndtere dette videre. Litt av utfordringen med dette vraket er at hvis vi begynner å gjøre veldig mye i områdene rundt, kan det begynne å rase, for vi vet at det ligger på en skrent. Men nå er vi i hvert fall begynt å bli klare til å gjøre noe med det, og det viser jo en forskjell i handlekraften til dem som styrte før, som utredet, og dem som styrer nå, som faktisk vedtar, og så iverksetter. På samme måte er det litt rart å høre Arbeiderpartiet ha bekymring for situasjonen i Nord-Norge. For selv om Arbeiderpartiet misliker veldig sterkt å bli minnet om at en har sittet i regjering, er det likevel verdt å minne om at vi i løpet av våre tre år har fremmet denne meldingen, og nå behandles den. Det klarte også Bondevik-regjeringen å gjøre. De klarte også å fremme en melding og behandle den, men så gikk det åtte år uten at Stortinget fikk en melding om dette temaet. Men så er det plutselig veldig viktig at hver minste øvelse som skjer i nordområdene, skal være omtalt i en melding, som Arbeiderpartiet ikke syntes var viktig å fremme da de selv styrte. Det gir et feil bilde når en gir inntrykk av at ting ikke funker i nord, når en gir inntrykk av at det er en glemt landsdel. For det første ser vi f.eks. på samferdselssiden at Nord-Norge har fått nesten en tredobling i bevilgninger til bygging av vei. Det bygges mye innen sjøsikkerhet også langs kysten. Fagfolk vurderer at beredskapen langs kysten i nord aldri har vært bedre enn den er nå. Det blir altså et ganske rart bilde representanten Sivertsen tegner når han gir inntrykk av at det knapt er koordinering, og at lite har skjedd. Overvåkningen av skipstrafikken langs norskekysten er betydelig styrket, det er opprettet et trafikkseparasjonssystem, og anbefalte seilingsruter er flyttet lenger ut fra land enn før. Det reduserer risikoen. Vi har hatt statlig slepebåtberedskap, det er innført statlig lostjeneste, og det er losplikt på Svalbard. Dette er noen av grepene som er gjort, nettopp fordi vi skal ivareta nordområdene spesielt, fordi det er potensielt mer sårbart enkelte steder hvis uhell skjer. Og det viktigste vi kan gjøre da, er å hindre uhell.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Vi ser en trend i hvordan Arbeiderpartiet debatterer saker. Her ser vi altså at Arbeiderpartiet sier at jo, regjeringen har igangsatt et kartleggingsarbeid, de har bevilget penger, de sørger for at det skjer. Ofte pleier kritikken å være at ting ikke skjer, at ting gjerne planlegges, men ikke gjennomføres. Her får vi altså ros for at jo da, det skjer faktisk. Det er allikevel iboende for Arbeiderpartiet å kritisere at ikke alt blir omtalt i alle meldinger. Men nettopp det at regjeringen gjennomfører, er jo et tegn på at vi har diskutert det, sett behov for det og så vedtar å sette i gang. Så det er en ganske rar kritikk. Det blir litt som kritikken jeg har møtt fra andre arbeiderpartirepresentanter fra Nord-Norge. Til tross for at regjeringen altså bevilger nesten 1 mrd. kr til å bygge ut E6 i Helgeland, får den kritikk for at Helgeland er glemt, til tross for at det sannsynligvis er en sum som er større enn det Helgeland Arbeiderparti-lagene klarte å få fram gjennom åtte år da Arbeiderpartiet selv satt i regjering. Istedenfor å glede seg over at vi gjør mange ting, ting som forrige regjering ikke gjorde, skal en prøve å vri det til noe negativt. Det synes jeg sender et ganske dårlig signal til dem som ønsker å utvikle næringslivet i den regionen, i den landsdelen, som er viktig nettopp fordi det er så mange naturressurser, som jeg nå konstaterer at Arbeiderpartiet i stadig større grad sier at de ikke ønsker å bruke. Jeg synes de vedtakene som en del fylkeslag holder på å gjøre, er uheldige, men det blir en annen debatt. Når jeg snakket om Nord-Norge, var det fordi det ligger i nordområdene. Så det er en sammenheng i retorikken som blir brukt her, selv om representanten Sivertsen nå prøvde å vri det til noe negativt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Jeg vil heller si at den er overflødig. Vi vil heller bruke den politiske energien, den teknologiske energien og menneskeressursene her på å teste ting ut framfor å lage omfattende utredninger. Retningen her er regjeringen allerede veldig tydelig på. Vi ønsker å få til dette. Vi er allerede i gang med veldig mange ting. Det som igjen kjennetegner Arbeiderpartiet her, er at de kommer med forslag om å gjøre ting etter at de statlige etatene allerede har lagt fram sitt arbeid med det. Arbeiderpartiet kommer rett og slett for sent på ballen her. Det er det som gjør at jeg mener at det som Arbeiderpartiet foreslår, vil være en brems i det arbeidet som allerede pågår, fordi en får noen formelle, strukturelle rammer som ikke passer til det utviklingstempoet som vi legger opp til. Derfor blir en NOU et feil virkemiddel. Vi jobber nå for å legge fram en nasjonal transportplan på dette området, der min ambisjon er at det største kapittelet nettopp skal være om digitalisering. Så må vi sørge for at vi hele veien ser på den dynamikken som er i næringslivet og i bransjen, og følge den opp. En NOU vil ikke være det best egnede verktøyet til det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Jeg håper jo at vi har mer kunnskap om to år enn det vi har i dag, men en NOU er ikke nødvendigvis den måten en klarer å framskaffe mest ny kunnskap på. Det er poenget. Vi kommer til å være en drivkraft i å sørge for at utviklingen finner sted, men vi skal også sørge for at vi tester det ut underveis. Det er jo der Arbeiderpartiets forkjærlighet for utredninger – ut i det uendelige, ofte – er et problem, og en er ikke med og gir en gasspedal bare fordi en sier en skal ha en stor utredning. Poenget er at det kontinuerlig er mange små og store utredninger hele veien, ikke innenfor rammen av en NOU, men ved at det kommer aktører til oss som sier: Vi vil teste ut autonome kjøretøy. Ok, hvordan gjør vi det? Ikke gjennom en stor utredning, men gjennom praktisk problemløsning. Det er det vi skal få til, og det er der vi ser at Vegvesenet, Jernbaneverket, Kystverket, Avinor og alle de andre vi jobber med, hele veien finner ny kunnskap, men de implementerer den mye raskere enn det en NOU ville gitt mulighet for. Så dette handler rett og slett om tempoet. En NOU kunne gitt oss mye ny kunnskap, men jeg tror vi får enda mer ny kunnskap ved at vi organiserer arbeidet vårt på den måten vi nå har planlagt.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Det er helt misvisende når representanten Sivertsen gir inntrykk av at de som ikke vil ha en NOU, er imot kunnskap. Det handler mer om formatet og hvor omstendelige prosesser en skal ha for å sette den kunnskapen ut i livet. Min tilnærming der er at vi får til mye mer ved å være lett på foten, og at vi, når det kommer aktører som sier at her er det potensielle muligheter, klarer å snu oss rundt og ikke si som Arbeiderpartiet ofte gjør: Vi venter på en NOU, så skal det komme en stortingsmelding, og så begynner vi faktisk å gjennomføre ting. Det er det som er den vesentlige forskjellen på måten dagens regjering agerer på, og den måten vi så at den rød-grønne agerte på. Det er mange ting som har vært utredet opp og ned og i mente her, så det er riktig når Arbeiderpartiet i mange debatter har sagt: Dette har også vi, altså Arbeiderpartiet, planlagt. Problemet er bare at det å gå videre fra planen – effektuering – det mangler. Da har vi hatt en annen tilnærming, der vi ikke går for en norsk offentlig utredning, men en kan heller si det er en norsk offentlig handlingsplan, der vi snur oss rundt og sørger for at når aktørene kommer og sier at hvis Norge skal være ledende på autonome kjøretøy, må vi sørge for at vi har et lovverk som gjør det mulig – da er vi allerede i gang med å lage, ikke utrede, det lovverket.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Det svarte jeg på og sa nei, det håper jeg de ikke er når vi snakker om to år fram i tid. En NOU vil kunne gi oss kunnskap fordi man har smarte folk som vil sitte og jobbe med det, men jeg tror man vil få den enda raskere på plass og raskere implementert hvis man gjør det i et annet format. Så her snakker vi altså ikke om hvorvidt vi skal kikke framover, eller om vi skal tilegne oss ny kunnskap. Men er den beste måten å gjøre det på i rammen av en NOU? Da er mitt svar tydelig nei. Det blir for stivbent. Jeg registrerer også at det er her forskjellen er mellom både dagens regjering og flertall, og den regjeringen som representanten Holmås representerte. Han tar selv opp dette med bompengereform. Ja, behovet for en bompengereform var altså omtalt i begge NTP-ene de rød-grønne styrte etter, uten at det ga seg noen materiell virkning utover at man så på saken. Vi er opptatt av at vi faktisk skal gjennomføre. Det er derfor vi sørger for at vi jobber, ikke med å samle informasjon internt i departementet, men jobber tett med ITS Rådet, med ITS Norge, med alle de ulike teknologimiljøene i Norge og utlandet som vi klarer å komme i kontakt med, nettopp for å se hvordan vi kan teste ut teknologi, hvordan vi kan sørge for at Norge blir ledende. En NOU vil ikke øke tempoet på det.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2016-11-29:
Her kommer det jo fram hva det egentlig handler om. SV – og vi ser også Arbeiderpartiet stadig flere steder – ønsker å bruke dette til å prøve å stoppe nye og viktige infrastrukturprosjekter i troen om at ny teknologi vil gjøre at folk ikke lenger trenger vei. De bussene og bilene som skal kjøre i framtiden, kommer til å være utslippsfrie. Min forutsigelse er at vi kommer til å innfri Paris-avtalen ganske galant, rett og slett fordi næringslivet og industrien nå sørger for at de kjøretøyene som er på veien i 2030, er utslippsfrie. Det som gjør at vi kommer til å få en raskere utfasing her enn vi har hatt før, er nettopp at man kommer til å ha mer autonomitet, man kommer lettere til å kunne ha bildelingstjenester, man kommer til å kunne utvide kollektivløsningene, som gjør at folk ikke lenger trenger egen bil på samme måten. Når man går inn i en bildelingstjeneste, vil man altså raskere kunne fase ut det man har, og raskere ta i bruk ny teknologi, som betyr at teknologiutviklingen vil gå mye raskere. Men de kjøretøyene trenger fortsatt en vei å kjøre på. Så selv om SV er aldri så mye imot asfalt på vår jord, kommer det til å være behov for mer asfalt, og det kommer til å være behov for flere skinner, fordi folk fortsatt vil ønske å reise.