Tina Bru (Høyre), 2013-11-26:
Denne uken er det 50 år siden John F. Kennedy ble skutt og drept i Dallas, Texas, den 22. november 1963. John F. Kennedy er kjent for sine mange taler – om håpet for et likestilt samfunn, om en verden uten atomvåpen og kald krig, om menneskerettigheter, frihet og demokrati. I en tale til FN den 25. september 1961 sa John F. Kennedy: «Hendelser og avgjørelser de neste 10 månedene, kan avgjøre menneskets skjebne de neste ti tusen årene. Disse hendelsene er uunngåelige. Disse avgjørelsene vil ikke kunne ankes. Og vi i denne sal vil minnes enten som en del av den generasjonen som forandret verden til et brennende likskue, eller den generasjonen som holdt sitt løfte om å redde kommende generasjoner fra krigens redsler.» Kennedy snakket om en verdensomfattende problemstilling som truet vår planets fremtid – den kalde krigen. I dag er det andre verdensomfattende utfordringer vi står overfor, som gjør at hans ord fortsatt gjelder, nemlig klimaendringene. I kjølvannet av klimamøtet i Warszawa forrige uke er det mange grunner til å være skuffet. Nok en gang makter ikke verdenssamfunnet å bli enige om viktige grep for å sikre en bærekraftig utvikling for fremtiden. Den nyeste rapporten fra FNs klimapanel roper varsku om at vi er i ferd med å gå glipp av vårt øyeblikk for handling. Uten omstilling nå vil ikke verden nå sitt felles mål om maks 2 grader oppvarming. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen legger generasjonsperspektivet til grunn for sin politikk. Vi skal være en del av den generasjonen som reddet kommende generasjoner fra klimaendringenes redsler, ikke den som sviktet dem. Viktigheten av å bekjempe klimaendringene er derfor nedfelt i regjeringens verdigrunnlag. Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen vil føre en offensiv klimapolitikk og forsterke klimaforliket. Vi skal gjennomføre kutt i utslipp her hjemme, men også bidra til nye løsninger og ny teknologi som kan nyttes av andre land. Derfor øker regjeringen innsatsen på forskning, bl.a. gjennom klimateknologifondet. Samtidig bevilger vi mer penger til jernbanen og viderefører avgiftsfordeler for nullutslippsbiler. Vi har startet arbeidet med et grønt skatteskift som vil gjøre det lønnsomt å opptre miljøvennlig. Skal vi lykkes med mål om å kutte utslipp her hjemme, trengs det virkelige løsninger for virkelige mennesker. Verdens energibehov vil bare øke i fremtiden. Dette skyldes først og fremst at stadig flere mennesker løftes ut av fattigdom. Verdens middelklasse vil øke fra 2 milliarder mennesker i 2010 til 5 milliarder innen 2030. Norge har, etter Russland, Europas største olje- og gassressurser. Klimautfordringen gjør det nødvendig med en overgang til fornybare energikilder, men olje og gass vil fortsatt dekke opp mot halvparten av verdens energibehov frem mot 2035. Å investere i at Norge fortsatt skal ha en høy olje- og gassproduksjon er derfor også et spørsmål om å ta ansvar og vise internasjonal solidaritet. Men for at våre fossile energikilder også i fremtiden skal være brukbare i et lavutslippssamfunn – som må komme – og fortsatt ha økonomisk verdi for landet vårt, vil det være avgjørende å utvikle teknologi som gjør produksjonen vår miljøvennlig og utslippsfri. Derfor skal regjeringen fortsette jobben med utvikling av teknologi på CCS og opprettholde ambisjonen om å realisere minst ett fullskala demonstrasjonsanlegg for CO2-fangst og -lagring innen 2020. Vi øker også innsatsen på petroleumsforskning for å øke utvinningsgraden på norsk sokkel og fortsatt holde et høyt trykk på utvikling av nye miljøvennlige løsninger for norsk olje- og gassproduksjon. Men å utvikle gode løsninger for fremtiden handler ikke bare om investeringsvilje i klima- og energisektoren. Det handler også om vilje til å investere i våre menneskelige ressurser: de flinke hodene og de dyktige hendene som skal bære denne satsingen inn i fremtiden. Regjeringens satsing både på læreren, som er den viktigste suksessfaktoren for at en elev skal lykkes, og på tiltak innenfor realfag og høyere utdanning, er viktige skritt i riktig retning. Etter åtte år med en rød-grønn regjering som prioriterte frukt og grønt foran kvalitet i skolen, og nærmest lot budsjettene innenfor høyere utdanning stå urørt, er dette en kjærkommen forandring. Gjennom en offensiv klima- og miljøpolitikk, en bærekraftig energipolitikk og en ambisiøs kunnskapspolitikk, legger vi grunnlaget for å lykkes i fremtiden. Vi skal ikke bare snakke, vi skal handle.