Gunnar Kvassheim (Venstre), 2007-06-19:
Klimautfordringen er vår tids største utfordring. Den krever politisk lederskap. Den krever en offensiv klimapolitikk, den krever vilje til omstilling og til å bidra på hjemmebane i tillegg til de tiltak man skal gjøre internasjonalt. Den utfordringen vi står overfor, krever en helhetlig politikk. Det er derfor et problem at Stortinget nå får seg forelagt kvoteloven, men ikke de tiltaksplanene som man hadde lovet å komme til Stortinget med i løpet av mai. Hvis vi hadde fått tiltaksplanene og kvoteloven samtidig, hadde vi hatt mulighet til å se dette i den sammenheng som det burde ha vært sett i. Jeg beklager at den indre uenighet og stridighet som har vært i Regjeringen, hemmer arbeidet med å få en helhetlig tilnærming til klimapolitikken. Det fører også til at vi på dette området ikke kan ha en ledende rolle internasjonalt, og være det foregangsland som Regjeringen sier man har ambisjoner om å være. Kvoteloven kom så sent til Stortinget at mange mente at den ikke burde ha vært behandlet. Komiteen har strukket seg langt for å kompensere for Regjeringens sendrektighet. Jeg har lyst til å berømme komiteen og de ulike fraksjonene som har medvirket til at vi har kommet i mål. Hovedbegrunnelsen for at vi har forsert dette slik vi har gjort, er hensynet til de aktørene som blir berørt av kvoteloven, og som skal inn i et samarbeid med EU-systemet. For Venstre er det et grunnleggende prinsipp at forurenser skal betale. Det er forurenser som skal bære kostnadene med de utslippene som er. Alternativet til at forurenser betaler er at regningen veltes over på andre. For perioden 2008–2012 er Venstre åpen for å modifisere dette prinsippet. Det henger sammen med at vi ønsker en tilpasning til EUs system og å ta hensyn til dem som er konkurranseutsatt. Men det foreligger en grunnleggende forutsetning for denne overgangsperioden. Det er at man etter 2012 skal ha et system der forurenser fullt og helt dekker kostnadene ved sine utslipp. Det er viktig at Regjeringen arbeider aktivt overfor EU med å få et system basert på disse prinsippene, og at man samtidig, både overfor EU og norske aktører, gjør det tindrende klart at det etter 2012 skal legges til grunn at forurenser skal betale. Med et slikt utgangspunkt vil de bedrifter som raskest og mest effektivt tilpasser seg et slikt framtidig prinsipp om at forurenser skal betale, ha det beste konkurransemessige utgangspunktet. På den bakgrunnen er Venstre uenig i det opplegget Regjeringen har, i den forstand at det er enkelte bedrifter som slipper billigere enn før. Regjeringen legger også opp til at man skal være mindre ambisiøs enn EU når det gjelder bruk av de prosjektbaserte Kyoto-mekanismene. Dette er tiltak som trolig vil være vesentlig billigere enn kvotehandel innen EU. EU-systemet er basert på begrenset bruk av denne mekanismen, og Venstre er helt tydelig på at Norge bør legge seg på samme nivå som EU. Hovedbildet av innstillingen er at Venstre slutter seg til de forslagene som Regjeringen har, men at vi på noen punkter går lenger enn Regjeringen legger opp til. Representanten Asmund Kristoffersen pekte i sitt innlegg på at Venstre ikke har avvikende lovforslag. Når det gjelder uenigheten om EU, altså å søke om å få et større handlingsrom enn det EU-landene har når det gjelder hele prosjektbaserte mekanismer, trenger man ikke lovendring for å kunne framføre det synspunktet. Så det er grunnlag for å si at Venstre er noe strammere i sitt opplegg enn Regjeringen. På den andre siden står Fremskrittspartiet og Høyre med en lempeligere posisjon, mens Kristelig Folkeparti både er med på punkter som går på den lempelige siden og er noe mer restriktive enn Regjeringen. Det er viktig å få et vel fungerende kvotesystem som gir reduksjoner, og de erfaringene en så langt har med kvotesystemet, er ikke ubetinget positive. Jeg har lyst til å si avslutningsvis at det er noen som ønsker et opplegg for kvoteloven som gir minst mulig endringer. Poenget med kvoteloven og med den politikken vi nå skal føre på dette området, er at vi ønsker endringer. Vi ønsker mindre utslipp. Vi ønsker å stimulere dem som er basert på et bærekraftig prinsipp, og ikke dem som forurenser. Derfor er dette en forsmak på et system som kommer fra 2012, og som fullt og helt legger kostnadene på forurenser.