Espen Barth Eide (Arbeiderpartiet), 2012-11-13:
Jeg vil takke representanten Flåtten for interpellasjonen og anledningen til å utdype et spørsmål det har vært stor interesse for i den senere tid. Som representanten også ga uttrykk for, har jeg nettopp gått igjennom de overordnede ambisjonene for europapolitikken gjennom redegjørelsen om viktige EU- og EØS-saker, og jeg konstaterer med glede at representanten gir uttrykk for enighet om hovedlinjene i det som der ble sagt. Der slår vi jo nettopp fast at for regjeringen ligger EØS-avtalen fast, den er og vil fortsatt være basis for norsk europapolitikk. Alle parter til EØS-avtalen anser den for å være gjensidig fordelaktig. Det er i partenes interesse å utvikle den videre. Den gir norske arbeidstakere, bedrifter og institusjoner tilgang til det indre marked på like vilkår som deres motparter i EU. Alt dette ligger fast. Dette er et budskap som er tydelig kommunisert til våre samarbeidspartnere i EU. De rammer EØS-avtalen gir, og de forpliktelser den setter, vil fortsette å ligge til grunn for Norges europapolitikk. Så er det slik at landbrukspolitikken ikke er en del av EØS. Det er slått fast i EØS-avtalens artikkel 8. Behovet for en egen norsk produksjon av landbruksprodukter har bred støtte i Stortinget, slik vi også nettopp hørte. Det er også bred enighet om at produksjon ikke kan skje uten et effektivt importvern og økonomisk støtte. Norge står ikke alene internasjonalt om å støtte egen landbruksproduksjon. Mange land – ikke minst i EU – støtter landbruket. Dette skjer nettopp gjennom tollvern og annen økonomisk støtte på grunnlag av naturgitte og økonomiske forutsetninger for produksjonen. EUs regime og Norges regime er i struktur relativt like, men støttenivået er som kjent høyere hos oss. Når vi ser på de naturgitte forutsetningene for landbruksproduksjonen i land som henholdsvis Norge og Danmark, er det ikke vanskelig å forstå hvorfor. Og når f.eks. Danmark har reagert på vårt forslag om å innføre prosenttoll, er det i første rekke et legitimt uttrykk for at en dansk regjering fremmer danske landbruksinteresser, på samme måte som det er vår oppgave å arbeide for norske interesser. Samtidig er Norge en sterk, konsistent støttespiller for et avtalebasert internasjonalt handelssystem på globalt og europeisk nivå. Norge deltar aktivt og konstruktivt i forhandlinger. Vi følger lojalt opp våre forpliktelser i WTO og EØS-avtalen. Dette gjelder også EØS-avtalens artikkel 19 om basis landbruksvarer og protokoll 3 om bearbeidede landbruksvarer. Vi kan i den hjemlige politiske debatten ha ulike meninger om dosering og innretning på importvernet, men det er mindre uenighet om at importvernet trengs, og at dette er sentralt i landbrukspolitikken – ja, faktisk en forutsetning for å drive jordbruk i Norge. Slik har det vært i mange år, uavhengig av regjeringenes farger. Forslaget fra regjeringen innebærer at det innføres prosenttoll på 2 av i alt 14 tollinjer for ost og for visse typer lammekjøtt og biff/filet av storfekjøtt. Jeg er glad for at også representanten Flåtten anser at dette ikke kommer til å skape ny verdenskrig. Det foreslås at 14 oster, som i dag faller inn under de 2 tollinjene, blir tatt ut og beholder dagens kronetoll på om lag 27 kr per kilo. Vårt forslag vil i utgangspunktet kunne berøre om lag 1 600 tonn av dagens import av ost fra EU som totalt er på om lag 9 000 tonn. Regjeringens syn er at denne endringen vil ha begrenset økonomisk betydning for EU på både kort og mellomlang sikt, nettopp fordi de berørte faste og halvfaste ostene vil bli importert innenfor den tollfrie kvoten til EU. Så til kjøtt: De siste årene har det ikke vært foretatt noen import fra EU av lammekjøtt til full toll, mens importen av biff/filet har vært minimal, på om lag 17 tonn. Med andre ord: De økonomiske virkningene for EU av den foreslåtte omleggingen vil være små. For utviklingsland har regjeringen foreslått en kvote for import fra GSP-land på om lag 500 tonn, noe som er det dobbelte av importen i 2011. Dette skulle gi disse landene gode muligheter for fortsatt vekst i eksporten av kjøtt til Norge. I lys av dette er det noen som spør, herunder representanten Flåtten: Hvorfor foreslår regjeringen en omlegging? Årsaken er at den vil gi økt handlingsrom i jordbruksoppgjørene og i forhandlingene med norske bønder i årene som kommer. Dagens kronetoll gjør at import til full toll snart er konkurransedyktig med norsk produksjon av ost. Det har altså vært et fall i beskyttelsesnivået fordi kronetollen har vært konstant. En fortsatt reduksjon av den reelle tollverdien vil kunne få store konsekvenser for tradisjonell norsk produksjon av oster som Norvegia og Jarlsberg. Landbrukspolitikken er som nevnt ikke en del av EØS-avtalen. Avtalen inneholder i artikkel 19 likevel bestemmelser som skal legge til rette for handel også med landbruksprodukter. Representanter for EU har vist til dette i sin kritikk av regjeringens forslag. Spesielt har artikkelens bestemmelse om at partene skal bestrebe seg på å oppnå en fortsatt liberalisering av handelen med landbruksprodukter, blitt trukket fram. La meg derfor understreke: Dette er en bestemmelse regjeringen har fulgt opp og vil fortsette å følge opp. Det har vært ført forhandlinger mellom EU og Norge med henvisning til artikkel 19 i flere omganger. De seneste liberaliserende tiltak trådte i kraft 1. januar 2012. Denne liberaliseringen som artikkelen foreskriver, kan vi tydelig se av handelstallene. EUs eksport av landbruksprodukter til Norge har økt med over 150 pst. siden år 2000, fra 10,7 mrd. kr i 2000 til 27,1 mrd. kr i 2011. Stigningen har vært jevn. Nesten 70 pst. av vår totale landbruksimport kommer i dag fra EU. Et forhold som debatten ikke har trukket fram, er artikkelens bestemmelse om at liberaliseringen skal skje innenfor rammen av EUs og Norges respektive landbrukspolitikk. Som nevnt: Norsk landbrukspolitikk er tuftet på et sterkt tollvern. Dette er en forutsetning for å kunne opprettholde vårt landbruk. EØS-avtalens artikkel 19 sier også at partene skal ta hensyn til resultatene fra Uruguay-runden. Resultatet av denne runden innebar at Norge kunne velge – for om lag 48 pst. av tollinjene på landbruksområdet – mellom kronetoll og prosenttoll. Ved implementeringen i 1995 valgte Stortinget å innføre kronetoll på de fleste toll-linjene. Samtidig sa regjeringen da at en omlegging til prosenttoll kunne bli aktuelt dersom tollvernet skulle vise seg utilstrekkelig med kronetoll. Det heter i seneste avtale mellom Norge og EU om liberalisering av handelen med landbruksprodukter at partene skal sørge for at fordeler de gir hverandre i avtalen, ikke blir satt i fare av andre restriktive tiltak. Regjeringens forslag til omlegging vil ikke true de konsesjoner Norge har gitt EU. EUs tollfrie kvote på ost på i alt 7 200 tonn blir ikke berørt. EUs tollfrie kvote på kjøtt på 900 tonn blir opprettholdt. Denne foreslåtte omleggingen innebærer ingen endring i vår vilje til å følge opp våre WTO- og EØS-forpliktelser. Dette har vi understreket overfor EU og våre viktigste handelspartnere i EU, både på ekspertnivå og på politisk nivå. Senest gjorde jeg det selv under Nordisk Råds sesjon i Helsinki for noen uker siden. Landbruks- og matminister Slagsvold Vedum har gjort det samme i møte med EUs landbrukskommissær den 7. november. I EØS-rådets møte 26. november i Brussel vil jeg forklare omleggingen og den begrensede virkningen den vil ha for EUs eksportmuligheter både på kort og mellomlang sikt.