Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2020-02-27:
Det er i hvert fall to ting vi kan slå fast ved å se utover denne salen. Det første er at den nye statsråden har arvet talepunktene til den gamle statsråden; det blir ingen endring i perspektivet på den økte privatiseringen med Venstre i regjering. Det var kanskje ikke så overraskende. Det andre er at interessen fra regjeringspartiene for å diskutere denne saken i denne salen er lik null. Høyre og representanten Mathilde Tybring-Gjedde har tidligere i dag satt likhetstegn mellom engasjement for en sak og deltakelse i debatt i stortingssalen. Da er det bare å se utover denne salen og slå fast at verken Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre eller Kristelig Folkeparti, som har flertall til å styre dette landet, og hvor tre av partiene sitter i regjering, har noen interesse for dette spørsmålet. Det synes jeg er synd. Kanskje burde statsråd Skei Grande, som den eneste representanten fra disse partiene, innføre en slags fraværsgrense for sine kolleger, for nå sitter hun ganske alene i denne salen – i en viktig debatt. Jeg skal ikke gjøre dette til en diskusjon om prosenter og prosentregning, men vi er nok uenig i bildet av hvor galt dette er. Med Høyre i regjering de siste 6–7 årene har det vært en enorm snikprivatisering. Antallet elever i privatskoler har økt med 40 pst. Det har vært stabile andeler med elever som har gått på privatskoler. Nå har vi sett en massiv økning. Hvis en legger til de tildelte plassene, altså de skolene som har blitt godkjent, men der elevene ennå ikke har startet, er tallene helt annerledes enn det som statsråden framstiller og påstår. Jeg vil også oppfordre statsråden til å se litt over listen sin, for mitt inntrykk er at den storstilte nedleggingen av grendeskoler er historie. Det var en periode en kunne peke på det som det viktigste forklaringspunktet, men nå ser en et annet bilde. Nå er det endringen som denne regjeringa har gjort i loven, som har gjort at en får en framvekst av det jeg vil kalle kommersielle profilskoler. Det en har sett lite til, er de innovative, nye yrkesfagskolene, men det har altså blitt en enorm framvekst i de store byene av profilskoler, som i all hovedsak ikke tilbyr noe særlig annerledes enn den offentlige skolen. De konsentrerer seg om å være internasjonale skoler eller idrettsskoler, f.eks., noe som jeg synes er veldig uheldig. Arbeiderpartiet mener at det burde være en lokal vetorett, der kommunene selv kan bestemme. De er best skikket til å styre sin lokale skolestruktur. Jeg merker meg at statsråden trekker fram at det finnes en mulighet for kommunene til å klage og få medhold, men Aftenpostens avsløringer i høst viser jo at det er nesten umulig for en kommune å få medhold når en lokalt ikke ønsker opprettelse av en privatskole. Jeg synes det er synd at heller ikke denne statsråden har lyst til å se alvoret i de sakene som Aftenposten har avslørt. Departementet har sett bort fra de faglige rådene og de lokale ønskene, og en står igjen med at det er kun ideologi som er regjeringas argument for å opprette disse privatskolene, og at en ikke har lyst til å endre denne praksisen. Det er en helt åpenbar svakhet i lovverket, som regjeringa burde være villig til å se på. Det er fascinerende å høre hvordan høyresida – eller høyresidas eneste representant i denne debatten i dag i hvert fall – argumenterer. Det er liksom ikke så farlig med disse privatskolene, og at det er en så stor økning. Da vil jeg oppfordre statsråden til å se til Sverige. I Sverige har de allerede forsøkt dette. På 1990-tallet hadde de en massiv privatisering. De har nå hatt tid til å forske på dette, og dette har ført til økt segregering og økte forskjeller. Ikke minst har det også ført til økte kostnader, mer byråkrati og et veldig rigid system, samtidig som svenske elever nå leverer dårligere resultater, fordi den gode svenske fellesskolen har blitt rasert. Så bare ved å se til Sverige synes jeg og Arbeiderpartiet at det er nok argumenter for å si nei til den snikprivatiseringen som skjer. Jeg må bare beklage at regjeringa, med ny statsråd på feltet, fortsatt ikke ønsker å ta de nødvendige grepene for å få snudd denne utviklingen.