Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2019-06-21:
Vi behandler denne budsjettrevisjonen i en situasjon hvor den folkelige uroen i landet vårt er økende. To av de tingene som bekymrer og engasjerer mange, er den økende ulikheten i makt og rikdom og klimakrisen. Jeg tror mye av den uroen skyldes at folk ser at på disse områdene føres det i Norge i dag en politikk som tar for mye hensyn til de få på toppen, og for lite hensyn til de mange. Det er det som skjer når f.eks. hensynet til oljedirektørene får lov til å styre klima- og oljepolitikken: når det utlyses 90 nye blokker til oljedirektørene i en situasjon hvor vi vet at en seriøs tilnærming til klimakrisen vil bety at mye av denne oljen aldri vil kunne utvinnes. Det er det som skjer når det gjøres så lite for å styre næringslivet vårt over i fornybare investeringer istedenfor i fossile. Det er en politikk for de få på toppen, og ikke for de mange, som føres når skattesystemet rigges for de rikeste, når arbeidslivet endres sånn at det blir fritt fram for innleie og midlertidighet, når regjeringen har dørene vidåpne for profitt i velferden, eller når de som har minst i Norge, inviteres til å være med på å finansiere spleiselaget for skattelette til de rikeste gjennom en lang, lang rekke usosiale kutt som rammer alt fra kronikere gjennom økte egenandeler, aleneforeldre som har fått kutt i sine stønader, og uføre forsørgere til alle de menneskene som nå hives ut av arbeidsavklaringsordningen, osv. SV står for den motsatte politikken. Vi står for en politikk som er for de mange, ikke for de få. Det betyr å sette framtid først, ikke forurensing. Nå er vi i en situasjon hvor utslippene går opp igjen i Norge, til tross for at vi har desperat tidsnød med å avverge klimakrisen. SV har denne våren foreslått at Stortinget skal ta ansvar og erklære at klimakrisen er det den er: en nasjonal nødssituasjon som må utløse nødvendige tiltak. Vi har foreslått å stoppe ny oljeleting, og vi har foreslått at Norge i klimaavtalen med EU skal frasi seg muligheten til å kjøpe seg fri, slik at vi gjør reelle kutt for å ta ansvar for klimaet og utvikle vår økonomi. Vi står for en politikk som prioriterer mennesker, ikke markeder. Det er det motsatte av det vi har sett gjennom regjeringens jernbanereform, der troen på markedet er så blind at vi har fått en struktur i jernbanen som folk bare ler oppgitt av, med stadig flere selskaper, 50 direktører og stadig flere millionlønninger, men ikke det folk trenger: raskere tog som går oftere. Jeg så tidligere i vår at Høyre sa at dette kommunevalget ville bli en verdikamp mot den radikale venstresidens politikk for å stoppe privatisering og profitt. Det er en verdikamp vi er veldig klar for. Det er tid for å stoppe profitt og privatisering i velferden, både den regjeringen står for, og den lokale høyrepolitikere står for. Det motsatte er å satse på folk, ikke å satse på markeder, å se at velferden blir bedre hvis vi investerer i økt bemanning, hvis vi sørger for at heltid blir regelen rundt om i velferden istedenfor deltid, og hvis vi satser på tillit istedenfor overdreven kontrolltesting og markedstenkning. Det er en politikk for de mange, ikke for de få. La meg til slutt bare kort komme inn på det representanten Helleland sa i sitt innlegg om kaoskoalisjonen. Jeg synes det er viktig å berømme politisk mot, og det er klart at i en situasjon hvor regjeringen sitter nærmest daglig i forhandlinger, der det annonseres mulig regjeringskrise hver uke, er det modig, enestående politisk modig, å lansere en strategi der det er opposisjonen som skal henges ut som kaoskoalisjon. Jeg synes Høyre skal få poeng for det; det er en dristig strategi. Men virkeligheten, der regjeringspartiene ikke har tid til å drive valgkamp fordi de har det så travelt med å krangle med hverandre, viser jo at kaoskoalisjonen sitter ved makten i Norge, i regjering, akkurat nå.