Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-11-27:
I 1998 døde Niklas Luhmann. Det var en svært anerkjent tysk filosof. En av hans store læresetninger var at vi mennesker ikke hadde evne til å forstå hverandre. Vi levde mer parallelle liv. Det var helt umulig å forstå hva den andre tenkte og mente, og jeg syns mye av debatten her i dag peker på at Niklas Luhmann på mange måter hadde rett i sine teorier. Her kommer jeg med min virkelighetsforståelse og mitt virkelighetsbilde. Det ser omtrent slik ut: Norge sentraliseres. Samfunnsutviklinga i moderne samfunn, i kapitalistiske økonomier, fører nærmest som en iboende kraft til konsentrasjoner av både makt og aktivitet. Det ser vi tydelig i Norge i dag. Vi har en folketallsvekst og ei urbanisering som virkelig skaper store utfordringer for oss – en million flere nordmenn i 2030. Bare siden tusenårsskiftet har folketallet i byene våre økt med en halv million eller vel 50 000 i året. Det var jo nettopp i byene at denne folkeveksten kom. Paradokset er da at disse byene sliter med store utfordringer knyttet til nettopp den store folketallsveksten, som jo på mange måter er veldig positiv, samlet sett, for landet vårt. Til nå har dette i for stor grad blitt en bydebatt. Det er en nødvendig bydebatt, men den rød-grønne regjeringa og SV mener at vi i langt større grad må se på dette som en helhetlig debatt og i større grad prøve å fordele noe av denne veksten utover hele det bebodde Norge. For å få til det er det viktig for den rød-grønne regjeringa og oss i SV å slå fast at her trengs det en motstrømspolitikk, både i innenrikspolitikken og i utenrikspolitikken, bl.a. i forhold til EØS- og WTO-debatten, for markedet alene produserer forskjeller og ulikheter mellom folk og mellom distrikter/regioner. Derfor vil blå-blå politikk – i sin forkjærlighet for markedsløsninger på det meste av livets områder – alltid komme ut med en dårlig distriktsprofil. Regjeringa gjør mye, f.eks. ved å satse på kapital til næringsutvikling – vi styrker næringsutvikling på ulike måter, bl.a. med disse landsdekkende såkornfondene, som er veldig viktig i den sammenhengen. Infrastruktursatsinga vår er veldig viktig – alt fra veger til bredbånd og ikke minst til kollektivsatsing, som jeg har veldig tro på, at vi ikke bare tenker jernbane, men også buss og ikke minst en kombinasjon av buss og drosje. Dette er veldig viktig. Vi skiller oss også fra de blå-blå ved at vi er veldig opptatt av at utdanning skal skje over hele landet og til hele landet. Det må fortsatt være en desentralisert struktur på både høgere utdanning og forskning, og vi må for all del i enda sterkere grad legge opp til at, uavhengig av hvor en bor i landet, skal en ha lik tilgang til utdanning gjennom hele livet. Hva gjør nå opposisjonen? Opposisjonen trekker seg jo generelt tilbake og gir dette politikkområdet som heter distriktspolitikk og regional utvikling, mye mindre oppmerksomhet. Et veldig synlig tegn på dette er denne dramatiske reduksjonen som Høyre gjør når det gjelder å satse på landbruket, og som Fremskrittspartiet gjør i enda større grad. Så fjerner jo Høyre hele det regionale utviklingstilskuddet til fylkeskommunene, og de reduserer kraftig fylkeskommunenes rammetilskudd. Nettopp dette regionale utviklingstilskuddet til fylkeskommunene utgjorde en så viktig del, og på mange måter er det dette som er det vi i Norge kaller regional utviklingspolitikk. Så det er et «trøkk» i dette. Jeg hørte at representanten Gunnar Gundersen tidligere i dag sa at det er ingen som bryr seg om dette. Jeg har en helt annen virkelighetsoppfatning av dette, noe jeg har fått ikke minst ved å prate med Høyre-ordførere og Høyre-fylkespolitikere. Slik kunne jeg fortsette å trekke fram flere eksempler, f.eks. det som nå skjer når det gjelder privatisering av barnehager, og som også etter hvert ligger i både Høyre og Fremskrittspartiets foreslåtte endringer på skoleområdet. Nettopp her skal det skje en privatisering, som i første omgang vil gi rom for framveksten av enda flere «barnehagebaroner», og etter hvert kan vi sikkert tenke oss «skolebaroner», som også fører makt og penger innover til de sentrale byene våre. Jeg er også overrasket over – for å avslutte med det – at høyrepartiene er så lite innstilt på å foreta en kritisk gjennomgang av EØS-avtalen. Kall det nye avtaleverket hva en vil for meg, bare en tar en kritisk gjennomgang av de delene av avtalen som er med på å svekke våre muligheter til å drive en aktiv distriktspolitikk.