Inger Stolt-Nielsen (Høyre), 1999-12-13:
Jeg merket meg at statsråden i sitt innlegg uttrykte bekymring over at en del fylker og kommuner nedprioriterer lokalt kulturarbeid. Da håper vi i Høyre at statsråden finner plass til å komme de fylker og kommuner i møte som til tross for trange budsjetter satser på kultur. Jeg vil peke på Rogaland, som ved siden av Akershus er det fylket i landet som faktisk får minst pr. innbygger, men som likevel tar vare på kulturlivet. Det ligger et par prioriteringer til Rogaland inne i vårt budsjett, og jeg skulle ønske at statsråden hadde anledning til å se litt nærmere på det. Representanten Helleland har redegjort for Høyres prioriteringer i dette budsjettet, innenfor de økonomiske rammer som står til disposisjon etter budsjettforliket. Høyres prioriteringer gir rom for store overføringer til viktige kulturinstitusjoner som sliter med å få endene til å møtes, ikke minst gjelder det museumssektoren. Jeg vil spesielt peke på at budsjettforliket ikke følger opp tidligere vedtak om å avsette midler til vedlikehold av våre tre store seilskip. Vedtaket om å avsette midler til dette formål hvert år er begrunnet i behovet for å sikre at tilstrekkelige midler står til disposisjon når de store vedlikeholdsarbeidene må foretas, og det må de med visse mellomrom. Derfor vil Høyre avsette 10 mill. kr i årets budsjett, og det er i tråd med de vedtak som er fattet tidligere. Årets budsjettforlik har for kulturens vedkommende vært en noe selsom forestilling. Fremdeles er det ikke kjent hvilke konsekvenser budsjettforliket får for alle dem som får statsstøtte gjennom 78-postene. De samarbeidende partier har fraskrevet seg ansvar for disse postene, og det synes vi i Høyre er ganske fantastisk. Og først her i debatten i dag ble det klart at selv ikke samarbeidspartene er sikre på om og når midlene under post 78 skal fordeles. Men vi i Høyre forutsetter i hvert fall at ingen får nominelt mindre enn de fikk i 1999. Jeg vil spesielt vise til språkkapitlet. Språk er kultur, og vi har merket oss at støtte til samisk, kvensk og riksmål ligger i 78-postene, mens Noregs Mållag er gitt egen postering i statsbudsjettet, og er kommet ubeskåret gjennom forliket. Det er bemerkelsesverdig, spesielt sett i lys av den begrunnelse Mållaget gav for å få styrket sitt budsjett, og som tydeligvis er akseptert som viktig av komiteens flertall, nemlig å ivareta våre dialekter. Nasjonalspråket er noe av det aller viktigste for nasjonal identitet – det binder mennesker sammen. Gjennom språket formidles sang og teater, det skrevne ord formidles i litteratur, magasiner og aviser og ikke minst gjennom radio og TV. Innlæring av morsmål har i de aller fleste kulturnasjoner stor plass. I Norge har vi som kjent to språklige hovedretninger, bygd på den samme grammatikalske grunnstruktur, og vi skal ivareta begge varianter. Og vi har en rik variasjon av lokale dialekter som følger sine egne helt ugrammatikalske regler. Uten Oluf og Per Inge Torkildsen ville norsk kulturliv vært fattigere, men deres dialekter er ikke egnet som språkmodeller i et klasserom. Lokale dialekter gjør seg utmerket i lokale radio- og TV-sendinger, men bør ikke brukes av programledere i NRK. Jeg tror norske dialekter overlever det meste. De har overlevd dansketid, svensketid, skiftende læreboknormaler og samnorsktid – de overlever alt, de trenger faktisk ikke statsstøtte. Og når det fra utenlandske universiteter meldes at stadig flere av dem som vil lære nordisk, velger svensk eller dansk fordi de har behov for å lytte til det språket de skal lære, og norske forelesere ikke imøtekommer det behovet, men bruker sin egen private dialekt i en språkopplæring, taper norsk språk også i utlandet. Derfor finner jeg det underlig at akkurat innsatsen for å bevare norske dialekter over statsbudsjettet gis prioritet i kulturkomiteen framfor andre språklige formål. Enda en gang vil jeg presisere vårt inderlige ønske om at ingen av de viktige organisasjoner og lag som ligger inne under 78-postene mister nominell støtte. Det har ved tidligere budsjettbehandlinger vært viktig for mange medlemmer av denne komiteen å fremheve, ta ut, enkelte av disse postene og styrke dem. I år, ved vedtaket av dette budsjett vet vi faktisk ikke hva som vil bli bevilget, hvem som får, og hvem som muligens ikke får fra disse postene. Det synes vi i Høyre er betenkelig og merkelig, men vi har tillit til at statsråden ikke svikter disse som ligger inne under 78-postene.