André Oktay Dahl (Høyre), 2012-10-04:
Flere rød-grønne representanter har nærmest gjort et ironisk poeng av at Høyre er opptatt av gjennomføringsevne. Ja, Høyre er det. Vi er opptatt av hvilke resultater og hvilken trygghet og velferd vi får ut av alle de pengene en regjering har til fordeling, ikke bare fortelle om at en regjering brukte mer i fjor enn i forfjor. Vi vet nå at 77 menneskeliv kunne vært spart hvis samfunnet hadde vært bedre forberedt. Det er en bestillingsordre til hele det politiske system. Stortingets kontrollkomité skal nå klargjøre nærmere hva som sviktet, og hvem som sviktet 22. juli, før 22. juli, og hva konsekvensene av det eventuelt skal bli. Regjering og opposisjon vil spille ulike roller, men vi må også spille sammen, da det er helt nødvendig for å gjenskape tillit til styringssystemene våre. Men parallelt med kontrollkomiteens arbeid må vi også se fremover og gjøre ting nå. Nærmest klok av skade må vi i forbindelse med budsjettet – i hvert fall på justisområdet – bore om mulig enda mer og dypere enn noen gang før, for i det hele tatt vite hva vi faktisk får av trygghet, for regjeringens beskrivelse så langt har vi tidligere erfart at ikke er dekkende. Det trengs nye ideer, nye løsninger og ikke minst gjennomføringsevne fremfor salg i media for å skape et tryggere samfunn. Det ser jo ikke ut til at det har skjedd, når flere politidistrikter melder at beredskapen er lavere nå enn den var før 22. juli i fjor. Et eksempel på informasjon som Stortinget har fått: I 2008 stilte jeg den forrige justisministeren et spørsmål om antallet samtaler og nødanrop som ikke ble besvart av operasjonssentralen i Oslo, hvor mange og hvilke oppdrag som ikke ble tatt i på grunn av manglende kapasitet, og hva som var antallet biler og mannskap på patrulje. Svaret lød som så: «Selv om oppmerksomheten i stor grad rettes mot politiets ressurs- og bemanningssituasjon, viser flere oppslag de siste døgn at politiet har nødvendig kapasitet og tar hånd om alvorlige hendelser på en svært betryggende måte.» Oppslag i media var altså svaret – og vi ser hvor godt svaret var. PSTs situasjon har lekket ut i media. Den er ifølge lekkasjene kritisk. Den beskrivelse står – for å si det litt forsiktig – ikke helt i samsvar med den informasjonen som Stortinget har fått i og utenfor media. Dette går inn i kjernen av det også statsministeren har pekt på, nemlig at alt ikke nødvendigvis handler om penger, men om kulturer, gjennomføringsevne og ikke minst åpenhet om den reelle situasjonen. Vi må stille oss spørsmålet om hvorfor disse kulturene er blitt slik, og hvorfor man ikke har evnet å bruke bitre erfaringer andre land har gjort før oss. En grunn kan være at ganske mange politifolk melder om trusler og påtrykk når de har prøvd å peke på svakheter i egen organisasjon. Det kan være en viktig årsak til – og gjøre at vi kan forstå – mangelen på kultur, ledelse og gjennomføringsevne, at det har fått lov til å spre seg. Da kan vi stille spørsmål om hvor, når og hvordan informasjonen har stoppet opp. Forsvaret ble ikke stilt på en reell prøve 22. juli. Hva hvis det f.eks. gikk av en eller flere skitne bomber i tillegg? En ganske så begrenset soloterrorist greide altså å lamme store deler av vårt statsapparat og ble historien om ressurser som ikke fant hverandre. Vi må, parallelt med å evaluere hva som faktisk skjedde, greie å ta høyde for at menneskeliv kunne ha gått tapt, eller vil kunne gå tapt, på andre måter enn det vi så i fjor. Det kunne ha gått mye, mye verre, og det kan også gå mye, mye verre hvis vi ikke erkjenner hvor sårbare vi er. Det verste som kan skje fremover, er at vi alle sier at vi vil ha en styrket beredskap, uten å ta inn over oss hva det faktisk betyr. Høyre er av den oppfatning at politiet må få færre mål å styre etter, man bør åpne opp for mer bruk av andre yrkesgrupper i politiet, og at politiet kanskje kunne få en god del færre ansvarsoppgaver og langt bedre organisering, så man kan konsentrere seg om det vi mener vi trenger et politi til. På hele justisfeltet er det godt rom for nye ideer og nye løsninger, f.eks. at man avvikler DNA-analysemonopolet, som har bestått under rød-grønt styre, til skade for f.eks. landets voldtektsofre, en skikkelig strategi for økt og bedre bruk av andre yrkesgrupper i politiet, og at man inkluderer den private sikkerhetsbransjen også i beredskapsarbeidet. Åtte år – syv så langt – er nok. Det trengs nye ideer, nye løsninger og langt bedre gjennomføringsevne. Det er Høyre villig til og klar for å gjøre.