Ansgar Gabrielsen (Høyre), 2001-03-05:
Jeg er helt enig i det siste Lilletun sa, nemlig at her må en ikke være statisk. Det er klart at tidsintervallet mellom avgivelsen av innstillingen og behandlingen i dag ikke er langt, og det er noe som på en måte kjennetegner hele denne saken. Hvis man altså ikke har en dynamisk tilnærming til hva man skal mene på dette området, og når man skal innføre hvilke tiltak, så blir man akterutseilt i det øyeblikket man sier det. Det er i hvert fall hevet over tvil. Og det betyr at prinsipper er uanvendelige enten det er føre var-prinsippet eller andre. Man må ha en faktisk tilnærming til saken. Høyres utgangspunkt for håndteringen av saken om kugalskap er at all mat, også storfekjøtt som omsettes i Norge, skal være trygg. Det er egentlig ikke tilstrekkelig å ha et sånt ambisjonsnivå, man må i tillegg kunne si at maten oppleves som trygg for forbrukeren. Og det er et felles mål og et felles ansvar å unngå at kugalskap bryter ut i Norge, men hvilke tiltak som skal nyttes for å nå vårt felles mål, må vurderes fra dag til dag og – for ikke å si – fra time til time. Og de tiltak som vi setter inn, må være relevante og tilstrekkelige, samtidig som de internasjonale forpliktelsene som vi har tatt på oss, må tas hensyn til. Disse internasjonale forpliktelsene er ikke til hinder for at folks og dyrs helse settes i første rekke, men ansvaret for den daglige vurderingen av hvilke tiltak som skal settes inn, omfanget av tiltakene og varigheten, må tilligge Regjeringen. Statsråden har selvfølgelig et tungt ansvar for håndteringen av dette, og jeg er veldig uenig i det komiteens leder sa om at fagmyndighetene suverent må ta avgjørelser vedrørende importforbud. Skulle man kutte ut skjønnsutøvelsen der man får kryssende anbefalinger fra ulike hold, så blir jo det hele en parodi. Det er jo derfor vi har, jeg holdt på å si, statsråder og regjering til å foreta en vurdering av alle de kryssende hensyn som knytter seg til en så alvorlig sak som den vi nå har til debatt. Den redegjørelsen som landbruksministeren holdt i Stortinget den 13. februar i år, fremstår for meg som tilfredsstillende ut fra de opplysninger som er tilgjengelige pr. i dag, og som var tilgjengelige pr. 13. februar. La meg imidlertid føye til at Regjeringen og statsråden i ettertid selvfølgelig vil bli vurdert ut fra de faglige og politiske vurderingene som er foretatt. Jeg kan for så vidt være enig med Lilletun i at i tilnærmingen er det ikke dumt om statsråden leter etter relevante argument som er maksimale i forhold til det å verne oss mot sykdommer som måtte komme fra den andre siden av våre egne grenser. I sin redegjørelse til Stortinget vektla landbruksministeren viktigheten av å holde seg til anerkjente internasjonale spilleregler. Vi vet at importforbud er et anerkjent virkemiddel i internasjonal handel, men vi vet også at det i spillereglene er spesielle premisser knyttet til iverksettelse av et importforbud. Fra Høyres side ønsker vi å støtte den linjen Regjeringen har valgt, som altså innebærer at også importforbud nyttes som virkemiddel når det er relevant og faglig begrunnet. Og hvorfor skulle man sette i verk tiltak som man vet ikke har dokumentert positiv virkning, men som åpenbart har risiko knyttet til seg når det gjelder negativ virkning? Mye av den senere tids debatt har dreid seg om innføring av totalforbud mot import av levende dyr med utgangspunkt i dette med kugalskap – og for så vidt et forbud mot import av kjøttprodukter generelt. Når Høyre i dag ikke kan slutte seg til et generelt politisk motivert importforbud, som Senterpartiet foreslår i Dokument nr. 8:42, så er det ut fra flere forhold. For det første ser det ut til at statsråden på faglig grunnlag innfører de importforbud som er nødvendige i forbindelse med den katastrofen som nå rammer flere land i våre nærområder. Det gjelder både i forhold til kugalskap og ikke minst i forbindelse med den sykdommen som nå har brutt ut, og som har vært omtalt i dag, nemlig munn- og klovsyke. Statsråden synes å ha lagt seg på en tydelig faglig linje i begrunnelsen for de tiltak som anses som relevante, og som iverksettes. Dette tror jeg er en klok tilnærming og i realiteten den eneste måten å håndtere en sånn situasjon på. Jeg syns det er å bagatellisere vår eksportindustri å si at det er helt uten interesse hva som vil skje hvis en innfører politisk motivert importforbud. Det er ikke slik, som det ble sagt, at hensynet til 1 mill. kr i importverdi har relevans i denne sammenheng. Vi har en eksport på i underkant av 30 milliarder kr på fiskesiden, og skulle vi gå foran for å stoppe import til en verdi av 1 mill. kr veid opp mot mulige konsekvenser for vår fiskeeksport, så ville det jo fremstå som den rene parodien. Det er sagt at det fuskes i Europa. Det er det ingen tvil om. Morten Lund viste til at det i England, etter det jeg forstod, var vanlig å transportere sau til Irland for at den så skulle kunne eksporteres som irsk fårekjøtt. Det gir meg assosiasjoner til noe jeg så i avisen for noen dager siden, der statsråden omtalte nisjeproduksjon og en del produkter som har stedsnavn i seg, men som på ingen måte produseres på de stedene som ligger i navnet, og at veldig mange ved frokostbordet i dag kanskje har blitt lurt når de har fått assosiasjoner til Gudbrandsdalen når de har sittet med sin brunost. Så det er kanskje fordelt noe her og noe der. Karin Andersen sa at ingen er tjent med at smitten kommer til Norge. Ut fra en del av argumentasjonen i innleggene som har vært holdt her i dag, kan en få det inntrykk at noen nærmest skulle tilstrebe en situasjon der en skulle få smitte. Og ingen vil bli mer politisk berørt av et eventuelt utbrudd i Norge enn nettopp landbruksministeren. Jeg vil anta at han vil være den som er minst interessert i å få en sånn smitte. Jeg tror det er veldig viktig at vi tar et felles ansvar for den situasjonen vi som nasjon i realiteten nå er i, med den katastrofen som brer seg i Europa. Jeg synes at billige politiske poeng i denne saken ikke er spesielt godt egnet. Jeg tror at i ettertid kan kanskje det bli stående igjen som det største problem.