Børge Brende (Høyre), 2001-12-07:
Samarbeidsregjeringen vil satse på en offensiv, helhetlig og langsiktig politikk for en bærekraftig utvikling. Tiden er moden for en revitalisering av miljøpolitikken. Budsjettforslaget er første skritt for å gjennomføre Sem-erklæringen på dette punkt. Miljøtiltakene er økt med om lag 100 mill. kr sammenliknet med arbeiderpartiregjeringens forslag. Vi satser mer på energiforskning, energiøkonomisering, fornybare energikilder og kollektivtrafikk. Miljøfondets andel av Petroleumsfondet er doblet, til 2 milliarder kr. Samtidig foreslo Regjeringen å styrke innsatsen til kalking av vann og vassdrag, kulturminnevern, radioaktiv overvåking og tiltak mot PCB – og tilskudd til frivillige miljøorganisasjoner. Jeg er glad for at flertallet i energi- og miljøkomiteen har beholdt hovedtrekkene i Samarbeidsregjeringens budsjettforslag, men jeg synes at man fra opposisjonens side også kan koste på seg den raushet å innrømme at det ligger 100 mill. kr mer i Samarbeidsregjeringens budsjett til miljøtiltak. Det er viktig også å innse at dette må ses fra en tverrsektoriell synsvinkel. Det å satse 65 mill. kr mer på samferdsel er viktig for miljøet. Det å satse på enøk er viktig for miljøet. Samlet sett er satsingen 100 mill. kr mer enn det Arbeiderpartiet la opp til. Så ser jeg at enkelte da trekker inn Kartverket, og sier at der er det endringer på 33 mill. kr. Det går ikke på miljøsatsingen. Men selv om man skulle ha lagt det inn og trukket det fra 100 mill. kr til miljøet, er det nærmere 70 mill. kr mer til miljøsatsing. Jeg er ikke fornøyd med det, vi hadde halvannen uke på å jobbe med det, men iallfall er det bedre enn det som lå der. Og i tiden fremover skal miljøsatsingen bli tydeligere – det er det som ligger i en revitalisering av miljøpolitikken. Jeg fikk også med meg at representanten Klungland mente at det stort sett var medieopptredener som preget miljøpolitikken. Han etterlyste en mer aktiv miljøpolitikk, for deretter å snakke kun om tradisjonell industrireising. Jeg hørte ikke ett ord om miljø. Og hva er det da Samarbeidsregjeringen har gjort i løpet av noen få uker? Vi har sagt at vi ikke vil bruke skogforvaltning i CO2-regnskapene våre i forbindelse med Kyoto. Vi har varslet en tilleggsmelding for en mer aktiv klimapolitikk. Vi har tatt tak i Gyrodactylus salaris-utfordringen i Bullaren i Sverige. Vi har tatt et initiativ for å få etablert et internasjonalt panel knyttet til UNEP, FNs miljøorganisasjon. Vi har tatt til orde for at vi også skal få en høykommissærordning i FN knyttet til miljø, for å drøfte miljøproblemene internasjonalt. Vi har tatt til orde for at CO2-frie gasskraftverk skal foretrekkes, gjennom en betydelig stimuleringspakke. Vi har, som jeg har nevnt, lagt inn 65 mill. kr mer til samferdselsbiten. Vi har løftet Sellafield, og vi har til og med satt i gang en utredning i UDs regi i forhold til de rettslige implikasjonene av CO2-utslipp. Disse initiativene har Samarbeidsregjeringen tatt i løpet av åtte uker. Og jeg synes at man burde vært raus nok til å innrømme at dette selvsagt innebærer et taktskifte i miljøpolitikken, som det et lagt opp til i Sem-erklæringen, og som er meget viktig for oss. Samarbeidsregjeringen ønsker at Norge igjen skal bli en foregangsnasjon på miljøområdet. I klimapolitikken vil vi, som nevnt, arbeide aktivt internasjonalt for at Kyotoprotokollen skal tre i kraft, og forsterke innsatsen nasjonalt for at Norge skal oppfylle sine forpliktelser. Et annet satsingsområde for Samarbeidsregjeringen er et rent og rikt havmiljø. Norge henter årlig ut mangfoldige milliarder kroner av hav- og kystbaserte næringer, og fisk og fiskeprodukter er vår nest største eksportvaregruppe etter olje og gass. Økte bevilgninger til konsekvensutredninger av petroleumsvirksomhet i de nordlige havområdene er et ledd i denne prioriteringen. Samarbeidsregjeringen har varslet at den vil legge frem en egen stortingsmelding om en helhetlig forvaltning av havmiljøet som vil gjøre Norge til pioner på dette området. 1 pst. av våre kulturminner går tapt hvert år. For å sikre kulturminner og kulturmiljøer for kommende generasjoner har Samarbeidsregjeringen foreslått økte bevilgninger til kulturminnevern, og vil komme tilbake med en egen sak om å opprette et kulturminnefond. I dag drøfter vi miljøpolitikken i form av bevilgninger. Det må ikke forlede oss til å se miljøvern først og fremst som en utgiftspost. Miljøvern er investering i fremtiden, i vår egen og våre barns velferd og livsgrunnlag. Miljøvern er ikke tilbakeskuende, men like fremtidsrettet som investering i utdanning og forskning og – for den saks skyld – i det petroleumsfondet vi bygger opp for å sikre fremtidig handlefrihet og velferd.