Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2007-04-17:
Me gjekk til val på ein meir aktiv næringspolitikk med ein meir aktiv eigarskap, og eg er glad for at me i dag kan leggja fram ei innstilling som følgjer opp dette i konkret handling. Staten forvaltar enorme verdiar og har stor eigarmakt gjennom sin statlege eigarskap. Dei statlege selskapa er arbeidsplassar for folk over heile landet, og inntektene til statskassa er avgjerande for å kunna halda oppe det velferdsnivået me har i dag. Det er derfor svært viktig at den statlege eigarskapen vert utøvd på ein profesjonell og langsiktig måte, slik at han kan bidra til ei sunn utvikling av selskapa, industriell utvikling og konkurransekraft også i framtida. Det legg me no grunnlaget for. Stortinget har i dag eit heilt anna grunnlag for å handsama dette enn det dei hadde i førre periode, da Bondevik II-regjeringa la fram si eigarskapsmelding. Fleirtalet i Stortinget sende da stortingsmeldinga tilbake til regjeringa med pålegg om å leggja fram ei meir gjennomarbeidd sak. I mellomtida har det såkalla Reinertsen-utvalet lagt fram si innstilling om korleis den statlege forretningsmessige eigarskapen skulle forvaltast og organiserast, og denne regjeringa har følgt opp med ei eigarskapsmelding som gir eit godt grunnlag for det arbeidet me no har avslutta i komiteen. Den innstillinga me legg fram no, varslar ein ny kurs i eigarskapspolitikken. Innstillinga vitnar om dei store ideologiske skilnadene mellom høgresida og venstresida i næringspolitikken. Dei borgarlege partia vil selja seg ut av ei rekkje statlege selskap. For Arbeidarpartiet er det viktig å sikra ein sterk offentleg og nasjonal eigarskap for å nå viktige politiske mål og sikra avkastning og inntekter til fellesskapet. Staten har opp gjennom historia spelt ei svært viktig rolle i utviklinga av norsk industri og næringsliv. Eit eksempel som kan nemnast, er Kongsberg, der det med utgangspunkt i Kongsberg Våpenfabrikk er utvikla ei næringsklyngje som representerer sivil teknologiutvikling i verdsklasse. Romfartsteknologi og olje og gass er andre døme. Dei statlege selskapa skaper mange arbeidsplassar og bidreg på mange måtar til det norske velferdssamfunnet. Dette dreier seg både om kompetanse, lokalisering og ressursforvaltning, men også om inntekter i form av utbytte. Gjennom sin eigarskap bidreg staten til selskapa sin langsiktige vekst og industrielle utvikling, og sikrar nasjonal forankring av viktige selskap. For å vidareutvikla norske næringsmiljø og den næringspolitiske kompetansen me har knytt til statsselskapa, må me halda fast ved norskbasert eigarskap til våre største selskap. Det har faktisk fleire gonger vist seg at det private eigarmiljøet i Noreg berre i avgrensa grad kjøper seg opp i kapitalkrevjande og strategisk viktige selskap. Eg er glad for at eit klart fleirtal i Stortinget stiller seg bak Regjeringa sin nye kurs i den statlege eigarskapspolitikken. Målet med den statlege eigarskapen vert no klargjort, og gjennom eit årleg dokument skal regjeringa sin eigarskapspolitikk kommuniserast til dei statlege selskapa. Det vert òg lagt vekt på at dei statlege selskapa skal ta omsyn til miljø, omstilling, likestilling, etikk, forsking og utvikling. Gjennom generalforsamlinga skal staten sikra moderasjon i leiarløningar, og heretter er det «raudt kort» for opsjonar i dei statlege selskapa. For Arbeidarpartiet er det opplagt at staten har eit spesielt ansvar for at dei selskapa der staten har store eigardelar, utøver eit aktivt samfunnsansvar, ikkje minst i høve til dei tilsette og dei lokalsamfunna der dei har si verksemd. Dette er ikkje eit spørsmål om å gå vekk frå kravet om lønsemd. Det å ta samfunnsansvar står ikkje i motstrid til å opptre forretningsmessig, tvert imot. Selskap som skal vera konkurransedyktige over tid og ha eit langsiktig perspektiv på si verksemd, må ha eit godt og balansert forhold til sine omgivnader. Det løner seg for selskapa å tenkja sosialt og langsiktig. Omfanget av den statlege eigarskapen skal vera på om lag same nivå som no, det har vore eit viktig prinsipp frå Regjeringa si side, og det er fleirtalet i Stortinget samd i. Men her står høgrepartia og dei raud-grøne langt frå kvarandre. Framstegspartiet vil t.d. selja ut statlege eigardelar i NSB, StatoilHydro, Telenor, Posten og Statkraft. Nærings- og handelsdepartementet har rekna ut at dette dreier seg om verdiar på mange hundre milliardar kroner – 288 milliardar kr er anslaget. Det viser at det er eit klart skilje mellom Framstegspartiet og Arbeidarpartiet i næringspolitikken. Dersom Framstegspartiet skulle få gjennomslag for å selja ut så store statlege eigardelar i så mange sentrale norske selskap, tek dei ein stor risiko på at strategisk viktige selskap kan hamna på utanlandske hender. Utsal av statlege selskap har dei borgarlege partia gjennomført før. Historia viser at Bondevik II-regjeringa med Høgre i spissen selde SND Invest på billigsal, og dersom dei hadde fått det som dei ville, hadde dei gjort det same med BaneTele. Dette har heldigvis den raud-grøne regjeringa sett ein stoppar for, og salsfullmakter som tidlegare er vedtekne av Stortinget, vil no verta trekte tilbake. Privat eigarskap er sjølvsagt òg viktig. Det private næringslivet står for hovuddelen av verdiskapinga her i landet, og slik skal det òg vera i framtida. Arbeidarpartiet meiner at eit mangfald av eigarskap i bedriftene er viktig for at me skal kunna ha eit konkurransedyktig og dynamisk næringsliv med gode og sikre arbeidsplassar. Me vil ha både private og statlege, nasjonale og utanlandske eigarar i bedriftene våre. Forskjellige eigarar representerer ulik kompetanse som dei tek med seg inn i selskapet, og for enkelte bedrifter kan t.d. kompetanseoverføring frå nye eigarar vera nødvendig for at dei skal kunna utvikla seg. Så privat eigarskap er veldig viktig og står sentralt i Regjeringa sin aktive næringspolitikk. Kapitaltilgang er sjølvsagt òg viktig, og gjennom sin kapitalstyrke er det etter vårt syn opplagt at staten skal bidra med kapital til norsk næringsliv. Komiteen støttar Regjeringa sitt forslag om å oppretta eit marint fond, og det er bra. Eg er òg veldig glad for at Regjeringa allereie no følgjer opp meldinga med forslag om eit nytt næringsfond på 2 milliardar kr. Arbeidarpartiet sine fylkeslag på Austlandet har lenge teke til orde for eit slikt fond, som kan finansiera nyskapingsprosjekt med eit stort verdiskapingspotensial på område der den private marknaden ikkje stiller opp – for det er det det dreier seg om. Me har mange eksempel på at marknaden ikkje alltid står klar til å finansiera gode prosjekt. Mange innovative bedrifter har problem med å få realisert sine moglegheiter for vekst på grunn av manglande eller forseinka kapitaltilgang. Nokre vil ha det til at dersom det ikkje finst kapital i den private marknaden, så er ikkje prosjektet lønnsamt! Så perfekt er nok ikkje marknaden, det finst det nok av eksempel på. Men ei overdriven tru på marknadskreftene er vel ganske typisk for enkelte av partia i denne salen. Dette fondet vil me sjølvsagt få høve til å diskutera nærmare når me skal behandla forslaget til statsbudsjett. Ei meiningsmåling for mindre enn eit år sidan viste at folket vil ha ein meir aktiv eigarskap. Meiningsmålinga, som vart gjennomførd av Opinion i fjor sommar, viste at 92 pst. av befolkninga meiner at staten bør bruka eigarskapen sin til å ta vare på viktige samfunnsinteresser. Dette er etter mi meining eit teikn på at Regjeringa og fleirtalet i komiteen har solid støtte blant folk flest til å ta dei nødvendige grepa som no vert tekne i eigarskapspolitikken. Me legg no grunnlaget for at staten i framtida skal vera ein tydeleg, profesjonell og langsiktig eigar i norsk næringsliv, noko som vil komma fellesskapet til gode.