Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2019-11-27:
Det norske samfunnet er bygd på at vi har en rettferdig fordeling, og at vi sørger for at de som trenger et sikkerhetsnett, har det. Den norske økonomien vokser, og vi hører stadig at det går bedre i landet vårt. Da er det interessant å se på hvem som nyter godt av at det går godt. Er det de som har mye kapital, eller er det arbeidsfolk? Noen vil kanskje mene at det å være opptatt av dette, dreier seg om misunnelse. Nei, for Arbeiderpartiet dreier det seg om rettferdighet, for når ulikheten øker, får vi et mindre rettferdig samfunn. Et eksempel på det er at de ti siste årene har de med 10 pst. lavest inntekt hatt en reallønnsvekst på om lag 1 000 kr, mens reallønnen i samme periode har økt med over 100 000 kr for de 10 pst. som ligger øverst. Det burde virkelig uroe flertallspartiene. I perioden etter 2013 har regjeringen gjort verdien av fagforeningsfradraget mindre. Men et viktig og virksomt virkemiddel for mer rettferdig fordeling er å sørge for at mange er organisert, for det vet vi at virker. Derfor var Arbeiderpartiet fornøyd med at flertallet i januar 2018 ba regjeringen om å fremme en sak med forslag om å bidra til økt organisasjonsgrad. Nå avskrives forslaget med en byråkratisk begrunnelse som ikke holder mål. Saken skyves over på partene, og det tredje benet i den norske modellen abdiserer. Arbeiderpartiet mener det er viktig å sørge for sterke arbeidstakerorganisasjoner, for det bidrar til å sikre en mer rettferdig fordeling. Derfor foreslår vi å doble fagforeningsfradraget. Hvorfor skulle ikke arbeidstakerne, akkurat som bedriftene, kunne få fradrag for sine utgifter for å være organisert? Økt fradrag for fagforeningskontingent vil gi arbeidsfolk bortimot 0,5 mrd. kr i skattelette – en skattelette for folk flest. Arbeiderpartiet har aldri forstått ideen om at folk blir friskere og mer arbeidsføre av å miste inntekt, mens de som er rike, motiveres til å yte mer bare lommeboka blir tykkere. I årets budsjett er det en ny variant av denne ideologiske kortslutningen. Unge på arbeidsavklaringspenger trenger bedre oppfølging, men de må betale for det selv. Arbeiderpartiet er veldig enig i at unge må få hjelp til å komme seg inn i arbeidslivet dersom de møter utfordringer. Men at de skal betale for det selv, er uhørt. Det må satses mer på tiltak og tilbud for de unge. Det er urovekkende at så mange unge ender på uføretrygd tidlig i livet. Noen skal selvsagt det, men ville flere fått muligheten til å arbeide om støtten hadde vært bedre tidligere? Vi er trygge på at svaret er ja. Derfor øker vi innsatsen på feltet med nesten 700 mill. kr og bruker 83 mill. kr særskilt på de yngste. Nav-skandalen har rystet oss alle, og kontroll- og konstitusjonskomiteen er godt i gang med sitt arbeid for å finne ut hva som har gått galt. Men for mange får ikke den hjelpen de skal ha av systemet. Systemet er vanskelig å forstå. Systemet skriver brev som en må ha jobbet i systemet for å forstå, og systemet har fjernet seg fra de folkene det skal hjelpe. Systemet sender en gjennom en ugjennomtrengelig mur av tastetrykk og nye saksbehandlere. Navs formål var én dør inn til tjenestene. Nå har det blitt telefonkø og en runddans mellom saksbehandlere. Det er ikke det Nav-et vi vil ha.