Odd Einar Dørum (Venstre), 2003-02-18:
Både forskningsresultater og politiets erfaring viser at det er en nær sammenheng mellom alkoholforbruk og vold. Det er hevet over tvil at det gjennomsnittlige alkoholkonsumet hos personer over 15 år har steget de siste tiårene, selv om man ikke har detaljert oversikt over hvor stor del privat importert alkohol, smuglet alkohol, privat øl- og vinproduksjon samt hjemmebrenning utgjør. Det gjennomsnittlige alkoholkonsumet pr. innbygger ligger fortsatt lavt i Norge sammenliknet med øvrige europeiske land. Jeg vil understreke at Samarbeidsregjeringen har som mål å redusere det totale alkoholforbruket, og at kun langsiktig og systematisk jobbing vil gi resultater. Regjeringen framla i oktober 2002 en handlingsplan mot rusmiddelproblem. En rekke tiltak foreslås: redusere totalomsetningen av alkoholendre skadelige drikkemønstreredusere ulovlig omsetning av alkoholheve debutalderen for alkoholøke oppslutningen om alkoholfrie soner og situasjoner Politiet har satset mye på ulike former for forebyggende tiltak for å redusere den alkoholrelaterte kriminaliteten. Dette innbefatter tverretatlig samarbeid når det gjelder generell samfunnsplanlegging, politiske strategier og målsettinger, helse og livsstil, bomiljøplanlegging, oppvekstvilkår, fritid, arbeidsliv og selvsagt også i forhold til kriminalitetsutviklingen. I «Strategiplan for forebyggende politiarbeid 2002-2005» er det lagt stor vekt på problemorientert politiarbeid, en arbeidsmåte hvor politivirksomheten baseres på en systematisk bruk av ulike informasjonskilder. Utviklingen av problemorientert politiarbeid har sitt utgangspunkt i en erkjennelse av at politiets kompetanse og ressurser i for stor grad blir utløst først etter at en straffbar handling er begått, og at ressursene fordeles ut fra en målsetting om å oppklare og iretteføre straffbare handlinger, framfor å forsøke å redusere tilfanget av nye saker. Ved å benytte en problemorientert tilnærming vil politiet i større grad rette innsatsen mot årsakene til kriminaliteten. Den alkoholrelaterte kriminaliteten skal reduseres ved at politiet identifiserer og bevisstgjør ulike problemeiere samt iverksetter nødvendige tiltak sammen med de involverte. Dette kan være samarbeid med kommunene som med bakgrunn i kunnskap om kriminaliteten fra politiet kan forhindre at nyetablering av restauranter i spesielle områder tillates, slik at man reduserer store ansamlinger av berusede personer ved stengetider. Et annet konkret eksempel er at politiet informerer drosjeselskapene om problemsteder knyttet til drosjekøer. Med basis i denne kunnskapen og bevisstgjøringen vil selskapene kunne vurdere ulike tiltak, som f.eks. å øke antallet drosjeholdeplasser eller foreta utplassering av personell som regulerer køene og gjennom dette demper gemyttene. Politiets kunnskap om kriminalitet knyttet til restauranter og uteliv skal også tilfalle frivillige organisasjoner, f.eks. Natteravnene, og allmennheten gjennom økt bruk av media. Politiets erfaring tilsier at den enkelte borger ved egen atferd kan bidra til å forebygge voldssituasjoner. Dette støttes også av forskning, som viser at ofre også i stor grad er beruset ved voldstidspunktet. I de mest utsatte byene og tettstedene vil det være aktuelt for politiet å initiere samarbeidsprosjekter mellom restaurant- og bareiere, kommunene og politiet. Nøkkelen til suksess vil være at de involverte er motiverte og ansvarlige for ulike tiltak over tid. I så måte er et aktivt politiengasjement essensielt i disse samarbeidsprosjektene. Politiet skal selv benytte kunnskapen fra kartlegging og analyse, slik at den operative politistyrken kan målrette sin virksomhet mot prioriterte problemsteder og forebygge til tider og på steder hvor det begås slik kriminalitet. Politiets tilstedeværelse vil også bidra til en effektiv inngripen ved begått voldskriminalitet. Et annet tiltak som politiet vurderer i det enkelte tilfellet, er å regulere biltrafikken på steder og til tider som erfaringsmessig frekventeres av berusede personer. Politiet erkjenner at det er nødvendig å bedre samspillet med publikum og andre offentlige myndigheter. Det finnes andre sanksjonsmetoder enn de politiet råder over, som kan bidra til å endre forutsetningene for at kriminaliteten får utvikle seg. Et eksempel på dette er inndragning av skjenkebevilling. Det er derfor viktig at politiet samarbeider med andre relevante aktører. Som et ledd i innsatsen for å arbeide problemorientert skal politiet prioritere: å være synlig til stede der vold og annen kriminalitet vanligvis skjer, herunder bruk av uniformerte patruljer på steder og til tider hvor det erfaringsmessig er risiko for voldsbruk, forulempning og trakassering mv.å bortvise personer og grupper som utgjør en konkret fare for andreå holde miljøene under overvåking ved hjelp av sivile spanere for å prøve å ligge i forkant, i tillegg til å øke følelsen av økt oppdagelsesrisiko for potensielle gjerningsmennå innbringe personer for ordensforstyrrelser etter politiloven, også som en allmennpreventiv handling ved at andre ser at politiet reagerer på uønsket oppførselå samarbeide tett med utekontakt og barnevern om det oppsøkende arbeid for å utvikle relasjoner og gi et tilbud til særlig risikoutsatte barn og unge Mange politidistrikt deltar i den såkalte SLT-modellen, altså Samarbeid om Lokale kriminalitetsforebyggende Tiltak. Som eksempel kan nevnes at bl.a. Troms politidistrikt deltar i et tverretatlig samarbeid om ruspolitisk handlingsplan i sju kommuner med hovedvekt på forebyggende arbeid, og de deltar bl.a. i et kommunalt, tverretatlig barnevernsnettverk, hvor det er fokus på rusbelastninger/kriminalitetsproblemer hos foreldre og omsorgsproblemer. Erfaringene fra Troms vil bli videreformidlet til de øvrige politidistriktene. Voldskriminalitet er ofte knyttet til serveringssteder. Politiet skal derfor prioritere å sette inn forebyggende tiltak i samarbeid med restaurantnæringen. Politidistriktene pålegger serveringsstedene å ha godkjente ordensvakter/dørverter hvis dette anses som nødvendig. Dørvaktene/dørvertene må da gjennomgå kurs som bl.a. skal bidra til å redusere antallet volds- og ordensforstyrrelser på og rundt de ulike utestedene. For å få utstedt bevis som godkjent ordensvakt/dørvert må deltakerne gjennomføre kurset, i tillegg til at de må ha godkjent vandel. Flere politidistrikter har ordninger hvor utestedene blir oppsøkt av uniformerte patruljer på kvelds- og nattetid. Oslo politidistrikt gjennomførte i 2002 «Vold i Sentrum». Ulike seksjoner/stasjoner i politidistriktet har deltatt for å skape en størst mulig bredde i aksjonsformen. I tillegg har det tverretatlige samarbeidet vært svært viktig. I Oslo har i alt ni etater bidratt i dette samarbeidet. «Vold i Sentrum» videreføres i Oslo politidistrikt også i 2003. Våren 2001 tok Rusmiddeldirektoratet initiativ til et pilotprosjekt, «Ansvarlig vertskap», i Bergen kommune. Målgruppen var nøkkelpersonell, dvs. personer med beslutningsmyndighet i bedriften. Målsettingen var å kurse personellet i å forebygge og redusere rusrelatert vold. Dette tverretatlige samarbeidet har vært meget nyttig og har gitt svært gode resultater. Den gode erfaring som er gjort i bl.a. Oslo og Bergen, skal videreformidles til de øvrige politidistrikter i Norge med oppfordring om å følge opp ut fra lokal situasjon og lokale behov. Politidirektoratet lager en håndbok til politidistriktene. Håndboken skal være ferdig i løpet av 2003. Denne åpenheten og økte tilgjengeligheten blir sett på som et gode, men det har også omkostninger som må møtes. Politiet legger opp sine planer for å kunne møte disse utfordringene som alkoholbruken, særlig i sentrumsstrøkene, medfører både i form av kriminalitet og annen utrygghet. La meg også tilføye at det ligger som en del av både den rusplanen jeg har vist til, og også de oppdrag som er gitt til politiet, at man f.eks. på egnet tidspunkt i ungdomsskolen skal informere foreldre om den lokale rus- og narkotikasituasjonen ut fra det forholdet at foreldre må ha bevissthet og kunnskap om hva som skjer lokalt. Da det forslaget i sin tid ble fremmet av undertegnede, var den naturlige reaksjonen blant ungdommer som ble intervjuet i Østlandssendingen, at det er godt at far og mor vet litt. Poenget med dette er at den forebyggingen som representanten Storberget er opptatt av, selvfølgelig strekker seg, som han selv var inne på, langt bortenfor det generelt politimessige. Så når jeg snakket om politiets innsats her, er det politiet som organisator for at ulike grupper kan bidra til å samarbeide, jeg tenkte på. Den utfordringen går selvfølgelig også til andre, det være seg foreldre, skole eller ansvarlige kommunale organer – alle har muligheter til å dra sammen. La meg også nevne at jeg i fjor besøkte en videregående skole i Akershus, hvor elever ved skolen har skapt en sterk bevissthet i forhold til rusproblemer, og har gjort det på en måte som jeg synes det er grunn til å understreke. De har sagt følgende: Man må ikke dra rundt og drive med skremselspropaganda. Man må snakke ordentlig om ordentlige ting til dem det gjelder, enten de er yngre enn deg eller eldre enn deg. Gjør man det, er det en sjanse til at man kan få suksess. Jeg synes personlig det var kloke ord, for det er ingen tvil om at det å høre på dem som skal være mål for vår bekymring, nemlig spesielt de unge, men også andre som tar med seg erfaringer videre i livet ved sin oppvekst, er det all mulig grunn til å gjøre. Og det å ta med seg så kloke ord, at man bør snakke nøkternt om det som kan bli et alvorlig problem, og snakke om det på en slik måte at folk blir engasjert, er en arbeidsform jeg tror på. Derfor har bl.a. Justisdepartementet i samarbeid med andre departementer, først og fremst Barne- og familiedepartementet, hatt en rekke konferanser lokalt rundt omkring i dette landet hvor gode krefter samles på en felles arena for å diskutere hvordan man kan opptre sammen i et samarbeid for å være gode rollefigurer og for å bidra til at f.eks. ungdom og andre som er i ferd med å miste fotfestet, får en utstrakt hånd rettidig. En del av dette har vært å snakke klart om at foreldre skal slippe å bli dømt ut fra prektighetssyndromet, dvs. at når vi har behov for hjelp, skal ikke det oppfattes som et problem, men som en utfordring som andre skal gjøre sitt ytterste for å kunne møte. Jeg deler representanten Storbergets perspektiv om at både det å bekjempe rusproblemer, det å unngå rekruttering til vold med bakgrunn i rus og å stoppe en voldsutvikling krever et bredt samarbeid, og jeg mener at det er det Regjeringen også har lagt opp til i sin handlingsplan mot rusproblemer.