Gunnar Halvorsen (Arbeiderpartiet), 2005-06-14:
Verneplikten blir vel i enda noen år viktig for det norske forsvaret. Gjennom verneplikten rekrutterer Forsvaret mannskap til sine profesjonelle avdelinger, til utenlandsoppdrag og til befalsutdanning. Samtidig som vi ser at verneplikten er viktig for Forsvaret, vet vi at fra og med i år er det i underkant av 10 000 unge menn og kvinner som gjennomfører førstegangstjenesten. Tallet er kanskje så lavt som 8 000. Vi har altså gjennom min tid i forsvarskomiteen vært vitne til at det blir en stadig mindre prosentandel av de unge som gjennomfører verneplikten. Mindre enn 40 pst. avtjener verneplikt. Jeg tror likevel det er, og har vært, en riktig utvikling fordi det er Forsvarets behov som må være avgjørende for hvor mange som skal tas inn til tjeneste. Av et ungdomskull på 55 000–60 000 blir det altså bare 17–18 pst. som avtjener verneplikt. Dette er på mange måter urettferdig. Spørsmålet er om verneplikten i det hele tatt er rettferdig og riktig i framtiden, men det er en annen debatt. Det er viktig at de som gjennomfører førstegangstjenesten, føler at de får noe igjen for det. Det er derfor jeg med glede har vært vitne til at statushevende tiltak for vernepliktige er i ferd med å slå igjennom. Dimisjonsgodtgjørelsen er kraftig hevet de siste årene, og mulighet for utdanning i løpet av tjenesten er nå på plass. Vi kan også legge til at vernepliktige i framtiden vil få pensjonsgodtgjørelse for gjennomført vernepliktstjeneste. Regjeringen foreslo i St.prp. nr. 70 å heve dimisjonsgodtgjørelsen igjen. Arbeiderpartiet slutter seg til dette. Men det må ikke bli slik at vernepliktige får alle godene etter at tjenesten er over. Selv ikke økt dimisjonsgodtgjørelse kan kompensere for en tjeneste som for mange føles meningsløs. Komiteen har også uttrykt enighet når det gjelder forslaget om å endre gradsnivået for militære embeter. Graden for embetsmannsstatus for militære foreslås endret fra oberst til brigader, bl.a. for å få til en bedre likestilling mellom de militære og de sivile lederstillingene i Forsvarsdepartementet. Medlemmene i forsvarskomiteen har merket seg veksten i militære stillinger knyttet til gradene oberst og oberstløytnant. Utviklingen synes ikke å være i overensstemmelse med reduksjonen i Forsvarets organisasjoner. Førsteamanuensis Nils Naastad ved Luftkrigsskolen skriver i en kommentar fra 2004 at Luftforsvarets ledere for tiden utgjør 28 brigaderer og generaler samt 44 oberster. Naastad viser til statskalenderen for 1972, der han finner at Luftforsvaret den gangen disponerte 10 generaler og 35 oberster – det har altså vært en økning på 60 pst. Utviklingen i Hæren er den samme. Statskalenderen fra 2002 viser at det var 33 mann fra brigader og oppover, i tillegg til 69 oberster. Tallene fra 1972 viser henholdsvis 15 generaler og 80 oberster – men den gangen hadde Norge fremdeles en hær. Det er uheldig at Forsvarsdepartementet ikke i tilstrekkelig grad har trukket interesseorganisasjonene inn i prosessen. Hadde det vært gjort før denne proposisjonen ble fremmet, ville saken trolig fått tilslutning og blitt avsluttet her i dag. Nå må forslaget behandles enda en gang. Men da vil ikke jeg kunne gi min støtte fra denne talerstol.