Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-06-01:
Hvert år er det over 3 500 elever som bruker opp retten til videregående opplæring, uten å ha oppnådd studie- eller yrkeskompetanse. I tillegg er det rundt 2 000 som har begynt i Vg3 eller i lære, men som ikke har oppnådd studie- eller yrkeskompetanse seks år etter. Det er mange årsaker til manglende fullføring av skoleløpet som ikke er direkte skolerelatert. Det kan handle om levekårsutfordringer, psykososiale plager, helseutfordringer eller språkutfordringer. Men det handler også om årsaker som er direkte skolerelatert. Når vi ser nærmere på disse 5 500 ungdommene som ikke fullfører, må vi være klar over at selv om ikke alle årsaker er skolerelatert, kan vi likevel ikke skyve disse foran oss for å unnskylde et system som ikke klarer å løfte flere ungdommer gjennom videregående opplæring. Gjennom fullføringsreformen erkjenner vi problemene, vi gjør noe med dem strukturelt for første gang siden midten på 1990-tallet. Det viser handlekraft, og det viser endringsvilje. Tallenes tale viser også en klar sammenheng mellom elevenes faglige grunnlag fra grunnskolen og sannsynligheten for å avbryte opplæringen på videregående. Alt dette gjør det vanskelig å unngå å stille spørsmål om norsk videregående opplæring er i stand til å ta vare på alle, eller om måten dagens opplæring fungerer på, er med på å skape et skille mellom de som lykkes, og de som ikke lykkes, og hvordan vi kan skape flere vinnere. Selv om vi ikke er tilfreds med dagens gjennomføringstall, er det mye som er positivt, f.eks. at nesten hele ungdomsgruppen i dag går direkte fra ungdomsskolen til videregående opplæring. Dette må vi ta som et tegn på at ungdommen er opptatt av utdanning, at de forstår utdanningens betydning for deres muligheter i samfunns- og arbeidsliv. Dagens ungdom viser oss at de ønsker å være aktive i sine valg, at fellesskap betyr noe, og at de ønsker mer kontroll og oversikt over eget utdanningsløp fram mot sysselsetting etter eget ønske og behov. Dette innebærer en oppfordring til å etterstrebe et mer likeverdig opplæringstilbud som tilbyr alle en opplæring som gir dem støtte til å utvikle sine ferdigheter og kunnskaper, og dermed muligheter for aktiv deltagelse i samfunnet og på arbeidsmarkedet ut fra de muligheter og behov vi ser i dagens og morgendagens samfunn. Vi er alle tjent med at videregående opplæring er tilgjengelig for alle, at vi møter alle med et tilbud tilpasset den enkelte, og at opplæringen gir den enkelte tid til å oppleve mestring på veien mot studie- eller yrkeskompetanse. Så hvilke hindre er det som adresseres i denne stortingsmeldingen? Hvilke hindre er det vi ønsker å rydde vekk for at den videregående opplæringen skal kunne ivareta sitt oppdrag med å forberede dagens ungdom for deltagelse i samfunns- og arbeidsliv og for videre utdanning? De som har fullført videregående skole, viser seg å ha en tilknytning til arbeidslivet og er sjeldnere avhengig av offentlig stønad. Derfor gir vi nå en fullføringsrett til alle elever i videregående skole. Vi slår også fast en rett til å ta et fagbrev dersom man har et fagbrev fra før, eller til å ta et fagbrev dersom man har studiekompetanse fra før. Denne retten vil, sammen med retten til å fullføre videregående opplæring, inkludere flere ungdommer og voksne i arbeidslivet. Dette er gode nyheter for både ungdom og voksne som ønsker å øke sin kompetansebredde eller skifte jobb. Med mer fleksibilitet i tidsbruk og større valgfrihet til elevene gis de nå et tilbud som er bedre tilpasset egne behov og egne ønsker for framtiden. Denne regjeringens mål er at minst ni av ti skal fullføre videregående opplæring. Med tiltakene i denne meldingen legger vi til rette for en videregående opplæring som er bedre tilpasset den enkelte elev, som er bedre tilpasset framtidens kompetansebehov, utfordringer og muligheter.