Marit Arnstad (Senterpartiet), 2001-12-06:
Senterpartiets forslag til budsjett på de områdene vi i kveld behandler, ville samlet sett ha gitt nesten 1 milliard kr mer til næringsutvikling i landbruk og fiskeri enn det forslaget som i dag vil bli vedtatt. Det betyr også at vårt alternativ ville ha åpnet for en mer offensiv næringsutvikling og gitt oss nye muligheter til å satse i primærnæringene. Vi er nødt til å konstatere at et flertall i Stortinget vil det annerledes. Senterpartiets forslag ville også – og jeg har lyst til å nevne særlig to forslag som Senterpartiet har vært opptatt av i budsjettprosessen – ha lettet situasjonen for nyetablerere ved å fjerne avgiften for nyregistrering ved Brønnøysundregistrene. Det er et godt og målrettet skatteletteforslag som jeg er overrasket over at de andre partiene ikke har ønsket å bidra til. Senterpartiet ønsker også å opprettholde den såkalte FUNN-ordningen. Den har etter vår mening i løpet av kort tid blitt svært populær i næringslivet, den er enkel og grei å administrere, og bidrar til økt forskning på de områdene der vi trenger det mest, nemlig i nyetablert virksomhet og i mindre bedrifter. Budsjettet for næringssektoren, som vi behandler i dag, er preget av en betydelig kursendring. Det er en kursendring som har vakt sterke reaksjoner, ikke minst i næringslivet i distriktene. Fra hele landet har reaksjonene kommet, fra enkeltbedrifter og fra interesseorganisasjoner, som f.eks. NHO og faktisk også Bedriftsforbundet, av alle. Den kursendringen vi nå er vitne til, er av stor bekymring for Senterpartiet. Vi ønsker en aktiv og målrettet næringspolitikk, der en satser sterkt på marin sektor, der en satser sterkt på IKT-virksomhet, på å bidra til nyetablering og også på små bedrifter. Vi må registrere at det budsjettet som i dag vil bli vedtatt, kommer til å svekke den muligheten. Et av de merkeligste og uforståelige kuttene i budsjettet er de nærmere 300 mill. kr som tas fra SNDs virksomhet. I tillegg er lånerammen til lavrisikolån sterkt redusert. SND spiller en veldig viktig rolle for å hjelpe fram gründere og småbedrifter i en vanskelig oppstartfase. De bidrar også på en viktig måte når det gjelder vekstnæringer, som IT-industri og marin sektor. Og når hele SNDs satsing på næringsutvikling i marin sektor fjernes, kommer det til å ramme muligheten til å bygge opp verdiskaping nettopp på dette området. Det er neppe tvil om at det har vært Høyre som har vært pådriver for å skjære ned på den selektive næringsstøtten til fordel for generelle skattelettelser. I praksis vil denne politikken slå ut til fordel for byene og for de store bedriftene. Eller for å si det på en annen måte: For å dra nytte av Høyre-politikken bør man helst være godt etablert og gjerne så stor som mulig. For nyetablerere er ikke skattelette det viktigste for å komme i gang, det er heller å komme såpass ovenpå at man faktisk har et overskudd å betale skatt av. Og for små bedrifter i Distrikts-Norge er ikke tilgangen på kapital bestandig så overveldende, som representanten Ryan var inne på. Da har man bruk for et samvirke mellom offentlig og privat virksomhet. Jeg tror at den politikken som man nå har lagt seg på i forhold til næringsstøtte, er en politikk som kan komme til å koste Norge dyrt i en tid da det er mer usikkerhet med hensyn til konjunkturene og da det er viktigere enn noen gang å stimulere til nyskaping og nyetablering. Et annet hovedpunkt i budsjettet, der Regjeringen heldigvis ikke har fått flertall, gjelder spørsmålet om salg av statlige eierandeler. På dette punktet ønsket Regjeringen omfattende fullmakter uten at spørsmålet på forhånd var drøftet i sin fulle bredde. Jeg er glad for at Fremskrittspartiet her bidrar til et flertall for å få en grundig gjennomgang av spørsmålet før man tar stilling til realitetene ved salg av statlige eierandeler. Dette er avgjørende samfunnsmessige spørsmål, og krever av de politiske partiene at man tar seg tid til å vite hva man vil i forhold til statlig eierskap, både når det gjelder hvor omfattende det skal være, og hvordan det skal utøves. Den politiske historien viser dessverre at vi innen politikken har vært altfor lite bevisst på hvordan vi håndterer statlig eierskap. Senterpartiet har valgt en helt annen innfallsvinkel til landbrukspolitikken enn det Regjeringen har valgt. Vi har merket oss at Regjeringen sier at den ønsker et desentralisert landbruk med en variert bruksstruktur. Hvis man vil legge noe innhold i den formuleringen, må man også være villig til å stake ut en ny kurs i forhold til det budsjettet varsler. Det er ikke klokt å starte med å kutte rammene for jordbruksforhandlingene med 300 mill. kr, eller faktisk over 8 000 kr pr. årsverk. Skal vi oppnå et desentralisert landbruk, må vi være villig til å øke overføringene samtidig som det gis skattelettelser til næringen. Her velger Regjeringen å redusere det ene, for så å varsle skatteendringer i neste omgang. På fiskerisektoren er komiteen samlet om svært mye bra, men også på dette området er Senterpartiet bekymret for de reduksjonene som Regjeringen har foreslått. Det gir ikke god mening å redusere bevilgningene bl.a. til Fiskeridirektoratet og til enkelte andre poster når man ønsker en økt satsing på verdiskaping. For ordens skyld vil jeg gjøre oppmerksom på at Senterpartiet i innstillingen på side 6, venstre spalte, avsnitt tre og fire, er inntatt i et flertall der vi åpenbart ikke skal være med. Det er en feil som ikke er korrigert i den trykte innstillingen. Jeg vil også med dette ta opp forslagene nr. 3 og 4 fra Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti og forslag nr. 16 fra Senterpartiet.