Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2001-02-08:
Forskningsrådet har i «Veien til visjonen», i en rapport som de har kalt «Det marine eventyret», anslått omsetningsverdipotensialet i fiskeri- og havbruksnæringen til 150 milliarder kr i et 20-årsperspektiv. Verdiskapingspotensialet, og om det er de marine næringene vi skal leve av når oljealderen tar slutt, er etter min oppfatning av mindre interesse i den fasen vi er i nå. Tross alt vil vi ha olje- og gassressurser som vil generere inntekter og legge beslag på ressurser i mange tiår fremover. Det vi kan gjøre, og som er den største utfordringen, er å velge å satse på å ha en høyt utdannet befolkning, med spisskompetanse på helt sentrale områder. Det betyr at utdanning og forskning skal skape vårt konkurransefortrinn. Hvis vi satser på en høyt utdannet befolkning, med en omfattende forskningsinnsats, kan vi ikke i Norge være ledende som et lavkostnadland. I stedet for å profilere oss som et lavkostnadland må vi profilere oss som et høykostnadland, for å tiltrekke oss kompetanse innenfor forskning. Vårt konkurransefortrinn skal derfor være et høyt kostnadsnivå. I innstillingen til forskningsmeldingen var det bred politisk enighet om at marin sektor skal være en av fire tematiske satsingsområder. Vi tror at marin sektor har muligheter i seg til å bli en sentral sektor når det gjelder verdiskaping. En forutsetning er likevel at vi skaper en bærekraftig næring. Og det er grunn til å være bekymret når vi i den rapporten som vi har fått fra Forskningsrådet, ser hvordan de internasjonale miljøer har vurdert vår forskningsinnsats på dette området. Vi trodde at vi var gode på marin forskning, men disse internasjonale vurderingene viser jo at vi ikke er så gode som vi trodde. Spesielt på grunnforskningsbiten er vi for dårlige, og det børe være et tankekors for oss alle sammen. Fiskeriministeren var i sin redegjørelse særlig opptatt av markedssiden. Det er viktig at vi har tilgang til de internasjonale markedene, og at det brukes ressurser på å forstå de ulike markedene. I rapporten fra BI om «Et verdiskapende Norge» er det lagt spesielt stor vekt på markedssiden, og jeg oppfatter det slik at fiskeriministeren har hentet mye av sin inspirasjon fra denne rapporten. Jeg tror at de største utfordringene, om vi skal lykkes med denne næringen, ligger på miljøsiden, og der er de største utfordringene bl.a. fôrsituasjonen. Vi kan ikke fortsette å ta opp store mengder fisk som skal brukes til fôr – fisk som alternativt kan brukes til menneskeføde. Dette er fisk som inngår i havets kretsløp. Overbeskatning kan få følger for fiskeriene, som i alle fall i dag er større enn havbruket når det gjelder verdiskaping. Vi tror det er her den største forskningsinnsatsen må settes inn, dersom vi skal lykkes. Dersom vi ikke klarer å utnytte råstoffet bedre, og finner nye råstoffkilder, vil dette begrense produksjonen og verdiskapingen. Vi må sette oss klare mål om hva vi skal oppnå og hvilken tidshorisont vi har for dette, og da viser jeg til vårt forslag nr. 2, der vi ber om at en plan for hvorledes dagens råstoff kan erstattes med annet råstoff i fôrproduksjonen, forelegges Stortinget. Det er også helt avgjørende at vi får kystsoneplaner som viser hvilke arealer som er disponible, uten at det oppstår konflikter med andre næringer og friluftsinteresser. I den forbindelse er det viktig å være opptatt av oppdrettsfrie fjorder for å sikre villaksen. Der viser jeg til en sak som vi får senere. Jeg tror også det er viktig at vi klarer å beholde havbruksnæringen som en distriktsnæring, der det er lokale interesser som hovedsakelig står som eiere. Der viser jeg også til vårt forslag nr. 1, der vi vil bruke statlig forkjøpsrett for å sikre nettopp dette. Dette er et forslag som forhåpentligvis vil falle i god jord hos Senterpartiet og andre som er opptatt av lokal eierinteresse. Forskningsrådet har også i sin rapport pekt på at det er en stor utfordring å skaffe kapital til næringen på det stadiet. Der er det kapitaltørke, og det er viktig at statlig kapital kan gå inn og avhjelpe den situasjonen. Jeg viser også da til vårt forslag, nr. 3. Helt til slutt vil jeg ta opp våre forslag. Jeg gjør oppmerksom på at i forslag nr. 5 er det et par feil. Siste setning skal lyde: «Vederlaget bør hovedsakelig tilfalle kommunene der anleggene blir etablert».