Kjellaug Nakkim (Høyre), 2000-11-28:
Det er bare å konstatere at resultatet av budsjettforliket innebærer økte skatter og avgifter for både næringsliv og befolkning. Arbeiderpartiet er såre fornøyd fordi inntektssiden er den samme som i Regjeringens budsjettforslag, bare med en litt annen fordeling. Sentrumspartiene er fornøyd og stiller seg helt og fullt bak resten av budsjettet – og dermed bak Arbeiderpartiets politikk. Budsjettforliket innebærer også at vi i rekordfart får gjennomført en momsreform som har vært diskutert siden 1990, og som forskjellige regjeringer har kviet seg for å legge fram. Dette skjer uten noen vurdering av overgangsordninger, eller av den konkurransevridningen som vil oppstå, for enkelte næringer. En gjennomføring av halv matmoms er viktigere for Senterpartiet enn en skikkelig prinsipiell drøfting av momsreformen først, slik Bondevik-regjeringen la opp til. Halv moms på matvarer, som vil koste 6 milliarder kr på årsbasis, skal finansieres ved at momsen så økes. Konsekvensen er at alle varer blir dyrere fra 1. januar, også matvarer. Halv moms vil ifølge ekspertene ikke ha noen som helst innvirkning på grensehandelen, da den kun vil gi en reduksjon i matvareprisene på 5-6 pst. Grensehandelproblematikken er således et påskudd for å kunne innfri Norges Bondelags ønsker. SIFOs undersøkelse viser at matvarer i Sverige i snitt er 40-50 pst. billigere enn i Norge. En rekke andre undersøkelser viser at sentrale dagligvarer er vesentlig billigere i Sverige. Dette vil bli en gavepakke til butikkjedene i Norge og til landbruksnæringen. Den bebudede omstillingen innen landbruket vil nå antakelig bli utsatt i tid. Representanten Signe Øye tror tydeligvis ikke på SIFOs undersøkelse eller på andre undersøkelser som viser at matvareprisene i Sverige er langt rimeligere enn i Norge. I svar på min replikk tidligere i dag sa hun at dette ikke er riktig. Jeg vil tro at SIFO er mer troverdig enn Signe Øye. Det er kun en omlegging av landbrukspolitikken som kan få matvareprisene ned mot svensk nivå. Konjunkturavgiften på arbeid, som Regjeringen foreslo, er blitt erstattet med saldoavskrivninger og en konjunkturavgift på næringsbygg. En forbedring, hevder sentrumspartiene. Ja, for noen bedrifter er det det. Men konjunkturavgiften på næringsbygg er blitt mottatt med en storm av protester. Nok en gang har næringslivet blitt overrumplet med en ny avgift. Det er etter mitt syn liten forståelse både i Arbeiderpartiet og i sentrumspartiene for at næringslivet trenger forutsigbare og ikke minst stabile rammebetingelser. Dessverre er det ikke første gang det blir foretatt slike brå endringer i rammebetingelsene. Næringslivet, som ved sin verdiskapning gjør det mulig å opprettholde våre velferdsordninger, trenger nettopp stabile rammebetingelser. Nå vurderer flere selskaper å flytte ut av Norge. Tomra vurderer det, Rimi vurderer det, Color Line vurderer det, og ikke minst de nye, voksende IT-bedriftene vurderer det – bare for å nevne noen. Det høye skatte- og avgiftsnivået er årsaken til en slik vurdering, i tillegg til lite forutsigbare rammebetingelser. Det er forståelig at bedriftene foretar en slik vurdering når andre land setter ned det samlede skattetrykk. Selv om bedriftene ikke skulle bestemme seg for å flytte ut, kan jo beslutningen om å selge seg ut til utenlandske selskaper som har hovedkvarter i land med et bedre skatteregime, komme i stedet. Og det er vel ikke det vi ønsker. I tillegg kan vi i dag lese om undersøkelsen Teknologibedriftenes Landsforening har utført, hvor det går frem at hver tiende teknologibedrift vurderer å flytte satsingen på forskning og utvikling utenlands. Dette begrunnes med at rammebetingelsene for FoU og innovasjon i Norge ikke er konkurransedyktige, og at det er skatteincentiver og større forutsigbarhet i den offentlige støtten som må til. Det bør satses langt sterkere på FoU, slik Høyre foreslår. Å ilegge forskningen moms, slik flertallet vil, er heller ingen oppmuntring. Hele ledelsen i Arbeiderpartiet, pluss avgiftspolitisk talsmann Erik Dalheim, har lovet å senke avgiften på brennevin. Det har også Kristelig Folkepartis leder lovet. Resultatet av budsjettforliket er at det ikke blir noen reduksjon – et direkte løftebrudd. Dette er en ren gavepakke til næringslivet i Sverige og Danmark, og til stor glede for smuglerne. I tillegg har man strøket bevilgningen til økt overvåkning av grensen. Er det noe rart at smuglerne jubler? Vi skal gi sentrumspartiene ros for at de ikke har økt elavgiften for prosessindustrien, og for at de har fjernet svovelavgiften, satt den ned til 1999-nivå. Men i stedet har de pålagt industrien en elavgift på administrasjon, og dette er jo noe som øker byråkratiet. Jeg trodde Venstre gikk inn for et enklere Norge. Det ser ikke slik ut.