Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2011-06-06:
Vi behandler i dag lovendringene og med det oppfølgingen av den IA-avtalen som partene kom til enighet om for snart ett og et halvt år siden. Staten, arbeidstakerne og arbeidsgiverne er her i landet enige om en forpliktende og detaljert avtale for å gjøre arbeidslivet mer inkluderende. Det er unikt. Trepartssamarbeidet gjør at reformer blir iverksatt. Svært få land kan vise til den type forpliktende, langsiktige og ikke minst involverende arbeid på arbeidslivsfeltet. Det er en av de viktigste stolpene i den norske modellen, og IA-avtalen er nok et resultat av det samarbeidet. Det har gitt oss en ny og forsterket IA-avtale, der vi nå, for å få ned sykefraværet, gjør mer av det vi har sett fungere tidligere, og vi skal iverksette det tidligere. Økt bruk av gradert sykmelding vet vi fungerer. Det er bra å holde kontakten med arbeidslivet for dem som kan det. Det er med på å øke sjansene for at man kommer tilbake raskere. Da vi innførte gradert sykmelding, gikk fraværet ned, men det må brukes mer. Nå er det altså blitt utgangspunktet. Vi stiller også i den nye avtalen sterkere krav til deltakelse fra alle parter. Vi stiller klare krav til arbeidsgiverne om å tilrettelegge ved sykdom og bedre forebygge sykefravær. Arbeidstakerne har en like klar forpliktelse til å bidra, og benytte egen arbeidsevne under sykmelding. Sykmelders rolle ble helt rettmessig satt under lupen i arbeidet med den nye avtalen. Sykmelder som ikke bidrar i sykmeldingsløpet, som ikke deltar i dialogmøtene, og som på den måten ikke skaffer seg tilstrekkelig informasjon om den arbeidsplassen og det arbeidslivet som pasienten kan eller ikke kan friskmeldes inn i, og hvordan arbeidsgiver står parat eller ikke parat til å ta vedkommende imot, er med på å minske sjansene for riktig oppfølging og realistisk grad av sykmelding. Derfor risikerer også nå sykmelder sanksjoner, der sykmelder ikke samarbeider. Dette er viktig, for uten skikkelig deltakelse og oppfølging fra arbeidsgiver, sykmelder, arbeidstaker og Nav sammen får ikke tilbakeføringsarbeidet den styrke det skal ha. Derfor er det helt på sin plass med et effektivt sanksjonsregime der deltakelse og medvirkning ikke skjer. Arbeidstaker står på sin side selvsagt i fare for å miste sykepengene, og arbeidsgiver og lege risikerer nå altså bøter på sin side. Jeg er veldig glad for at hele komiteen i innstillingen understreker at sanksjoner og bøter selvsagt ikke er noe mål i seg selv. Det vi vil, er at aktørene skal gjøre jobben sin i sykmeldingsløpet, ikke at de skal bøtelegges. Derfor er varslingsreglene før sanksjoner iverksettes, en helt avgjørende del av et sanksjonsregime som vi vil at nettopp skal virke forebyggende. Komiteen har også merket seg innspillene i høringsrunden rundt sykmelders mulighet til å fritas for deltakelse, og en samlet komité understreker at det som lege å ha et generelt høyt arbeidspress selvsagt ikke er gyldig grunn til ikke å delta i dialogmøtene. Det må foreligge noe som er reelt ekstraordinært, før en kan påberope seg gyldig grunn til ikke å møte. Vi forventer at det sterke signalet plukkes opp, og forskriften er på sin side tydelig på at det nettopp må foreligge noe utenom det vanlige. Det skal ikke kunne tolkes bort. Det at vi nå gjør mer av det vi har gjort tidligere som har fungert, og at vi iverksetter det raskere, gjør at den nye avtalen kan kalles en nærværs- og aktivitetsreform. Det skinner gjennom at vi har troen på at arbeid også ofte er den beste medisin. Tilrettelegging for kontakt med arbeidsplassen i sykeperioden, framskyndede stoppunkter sammen med klare plikter for alle involverte – ikke minst Nav – med et tilhørende sanksjonsregime er nettopp en klar forbedring og en klar forsterkning av tidligere IA-arbeid. Vi legger her i dag siste stein i rammeverket på plass. Nå må jobben begynne for et mer inkluderende arbeidsliv og redusert sykefravær lokalt på den enkelte arbeidsplass landet rundt, der det allerede i dag gjøres enormt mye bra arbeid.