Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2009-06-02:
Jeg vil først takke interpellanten for en viktig interpellasjon. Russisk sikkerhetspolitikk og sikkerhetspolitiske signaler fra Moskva er viktig for hele Europa, i det transatlantiske samarbeidet og ikke minst for NATO. 9. november er det 20 år siden de første østtyskerne hamret seg gjennom muren i Berlin. I dag er det bare minnesmerker igjen som viser oss at det faktisk gikk en mur tvers igjennom byen. Den nye tids orden – kanskje noen vil si uorden – starter denne datoen. Sovjetunionen ramlet sammen som et korthus, Warszawapakten ble oppløst, nye stater oppstod, stivnede kommunistiske regimer ble omgjort til demokratier – om enn skjøre demokratier. Den sikkerhetspolitiske strukturen i Europa er endret dramatisk hvis vi ser på kartet. NATO har i dag 28 medlemsland og har spilt en stabiliserende rolle i de nye østeuropeiske statene og på Balkan, bl.a. gjennom Partnerskap for fred-programmet. Vi har fått nye asymmetriske trusler, og det sikkerhetspolitiske begrepet er veldig utvidet, noe som jeg også vil legge vekt på. Norge har, som også utenriksministeren har sagt, et godt og pragmatisk forhold til Russland, samtidig som vi er faste, for bl.a. å løse felles utfordringer i nord, og vi er tjent med både tillit og samarbeid mellom NATO og Russland. Men det er, som utenriksministeren også sa, ikke tvil om at Russland fortsatt oppfatter NATO som en ekskluderende og til dels fiendtlig allianse, og at de føler seg truet av at NATOs grenser flyttes stadig nærmere. Interpellanten tar opp flere vedtak og utspill fra russisk side om sikkerhetspolitiske spørsmål, bl.a. den nye sikkerhetsstrategien som ble vedtatt av Russlands nasjonale sikkerhetsråd i mai, og utenriksminister Lavrovs tale i Washington om russisk-amerikanske relasjoner. Russland har i tillegg lansert tanken om en ny europeisk sikkerhetsarkitektur. Dette ble gjort rett før jul av president Medvedev. Russerne snakker om en ny paneuropeisk sikkerhetsstruktur og foreslår at det arrangeres et større møte om temaet innen rammen av OSSE – Organisasjonen for samarbeid og sikkerhet i Europa. Så vidt jeg vet, skal det også være et utenriksministermøte i OSSE, hvor det russiske initiativet blant andre ting vil bli drøftet. Jeg har opplevd på møter med parlamentarikere fra Europa at det siste initiativet fra russisk side sees på med interesse. Jeg er enig med utenriksministeren i at de ulike russiske forslagene fortjener å bli gjennomdiskutert og vurdert, men selvfølgelig uten at man trekker konklusjoner i forkant. Så får vi se om noen av forslagene er i våre alliertes interesse, i vår interesse og i Russlands sammenfallende interesse – altså det motsatte av en oss–dem-sammenheng, som interpellanten sa. Så vil jeg legge til at en mulig drøfting av både en ny europeisk sikkerhetsarkitektur og en euroatlantisk sikkerhetsavtale bare kan skje ved at NATO-samarbeidet legges til grunn og legges i bunnen. Det tror jeg vi må slå helt kategorisk fast. Men det samme gjelder også Helsingforsavtalen, og dermed også OSSE, som må være et rammeverk. Det er ikke slik at man kan etablere en ny europeisk sikkerhetsarkitektur ved siden av det som i dag er OSSE-samarbeidet. Så kan det i denne sammenhengen være interessant å trekke inn to nye utspill fra EU som også hører hjemme i en diskusjon om europeisk sikkerhet framover. Det ene er forslaget om en Svartehavsunion, og det andre er EUs arbeid med et såkalt Eastern Partnership, som skal inkludere de seks landene som ligger mellom EU og Russland. Jeg vil understreke at det gjelder alle seks. Det inkluderer også Hviterussland, noe som gjør at dette er en sak som vi skal være litt oppmerksom på når det gjelder vår politikk vis-à-vis det samme landet. Det er ellers interessant – og også positivt – at den nye russiske sikkerhetsstrategien fra 13. mai utvider sikkerhetsbegrepet sterkt. Dette understreket utenriksministeren, og han nevnte at det bl.a. dekker alkoholisme, demografi, terrorisme osv. Helt til slutt: Noe av det viktigste som framover bør bli et tema for euroatlantisk sikkerhetspolitikk og amerikansk-russiske relasjoner, er nedrustning og ikke-spredning av atomvåpen. USA og Russland har i dag 95 pst. av alle atomvåpen. Det forplikter.