trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Fiskeriministeren er svært opptatt av både de reaksjoner som er knyttet til forvaltningen av fiskeressursene, og de som fra markedets side er knyttet til kvaliteten på fisken. Begge deler er viktig for Norges nest største eksportnæring. Så det tar jeg svært alvorlig. Vi har oversikt over at de tre-fire siste årsklassene er svake, men å trekke konklusjoner om fremtidig forvaltning før vi har gjennomført forskningstokter, som skal skje i juni måned, er det ikke grunnlag for. Men det er en bærekraftig forvaltning som skal legges til grunn. Det er det som er hovedplattformen for fremtidig forvaltning, akkurat som det også har vært det på 1990-tallet – helt fra torskekrisen inntrådte på slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet. Det er godt i tråd med den praksis som har vært ført på hele 1990-tallet, som har gjenoppbygd bestanden, og som jeg akter å videreføre. Og jeg lytter til de råd som kommer både fra Stortinget og fra markedet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg er helt enig i at kvalitet og ressursforvaltning er viktige fortrinn for norsk fiskerinæring. Det er selve bærekraften i å videreutvikle det potensialet som er innenfor fiskeri og marin næring. De reaksjoner på ressurskriminalitet og miljøkriminalitet som ble avdekket på 1990-tallet, og som den forrige regjeringen iverksatte, vil bli videreført. Jeg har gjennomført et møte med næringen totalt og med kontrollverk og kystvakt tidligere i vinter, hvor vi gjennomgikk situasjonen. Vi har varslet at det blir et nytt møte i uke 25. Næringen har iverksatt en rekke tiltak ikke minst på etikksiden, for dette handler i betydelig grad om holdninger. Det er også slik at påtalemyndigheter og domstoler har skjerpet straffereaksjonene i den senere tid på disse områdene. Så det er en rekke tiltak på gang, og jeg oppfatter det slik at næringen tar dette meget alvorlig. Når det gjelder de siste dagers hendinger med hensyn til å sende fisk av dårlig kvalitet ut av landet, har jeg konstatert at det her er svikt i alle ledd av næringen. Det er uholdbart og uakseptabelt at fiskerne bringer på land fisk av dårlig kvalitet. Det er like uakseptabelt at industrien kjøper og omsetter den. Og det er like uakseptabelt at eksportbedrifter forsøker å eksportere fisk av dårlig kvalitet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg tror nok at man har et altfor smalt syn på det og ikke helt har oversikt over hva som foregår av tiltak, hvis man mener at tipstelefonen var den viktigste og eneste aktiviteten for å bekjempe miljøkriminaliteten. Regjeringen har, nettopp fordi det er viktig å se på dette ikke som vanlig juks, men som miljøkriminalitet, satt Økokrim på saken, og det er opprettet en generell tipstelefon for økonomisk kriminalitet og miljøkriminalitet. Der mener jeg det hører hjemme, og arbeidet er da etter mitt skjønn videreført på en bedre måte enn ved å ha en spesiell telefon som gikk til forvaltningen.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg er glad for at vi i hvert fall er enige om at det i betydelig grad dreier seg om holdninger, eller mangel på holdninger, når vi snakker om miljøkriminalitet og det såkalte fiskejukset. Jeg er fornøyd med at vi har en generell telefon for økonomisk kriminalitet og miljøkriminalitet. Det syns jeg er riktig, og det er viktig. Når det gjelder tilgjengeligheten til telefonen i går, håper jeg det er forståelse for at fiskeriministeren ikke har oversikt over denne. Men det kommer i hvert fall tips inn til Økokrim, så telefonen er åpen og tilgjengelig. Jeg skal sjekke opp hvorfor Televerket og eventuelle opplysningstelefoner ikke har den nødvendige kunnskap om det, men det er i hvert fall ikke mangel på holdninger eller vilje i Fiskeridepartementet til å komme fiskejuks og miljøkriminalitet til livs.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Det er ingen tvil om at reguleringene har betydning for gjennomføringen av fisket. Det er da også meningen. Nettopp for å sikre både kvalitet og forutsigbarhet og at fiskerne skal kunne planlegge sitt fiske på en bedre måte, har vi endret reguleringsopplegget i år til det bedre i forhold til tidligere. Vi har ute et høringsnotat som skal sikre at både gruppe I- og gruppe II-båtene i fremtiden skal kunne planlegge sitt fiske bedre og sikre kvalitet fremfor et kappfiske. Men det er å fraskrive seg ansvaret og se bort fra realitetene hvis man bruker reguleringene som unnskyldning for at fiskere bringer dårlig fisk på land, at kjøpere kjøper det og at eksportører sender det ut av landet. Det er et ansvar som næringen har, og jeg oppfatter at det har næringen tatt innover seg, både når det gjelder fiskerne, eksportørene og produsentene. Så det er mulig at andre måtte mene at de er uten ansvar, men jeg oppfatter at næringen har tatt det ansvaret og har tatt det som skjedde, meget alvorlig.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Det er riktig at vi har en betydelig sentralisering og urbanisering i hele Norge, og det er en utvikling som har i seg konsekvenser av negativ karakter, også i forhold til det vekstpotensialet vi ser innenfor marin sektor. Det er klart at skal vi utnytte det vekstpotensialet som er der, vil det også være behov for både bosetting og arbeidskraft i distriktene. Når det gjelder SND og deres rapport og virkemidlene, minner jeg om det som Stortinget for så vidt har vært orientert om, og som ligger til grunn for det arbeidet vi gjør. Regjeringen ser nå på hele virkemiddelapparatet, ut fra et ønske om å se det i en sammenheng og gjøre det mer målrettet, og vi vil komme tilbake til Stortinget når det gjelder det. For vi må erkjenne at når vi har hatt en så negativ utvikling på 1990-tallet som den vi har hatt – også under den regjeringen som spørreren satt i – er det en konsekvens av at virkemiddelapparatet ikke har vært godt nok. Det akter denne regjeringen å forsøke å gjøre noe med.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Regjeringen ønsker å bidra til en positiv utvikling innenfor marin sektor. Derfor har vi igangsatt et betydelig program for satsing på torsk, derfor skal vi tildele 40 nye konsesjoner i løpet av sommeren, og derfor arbeider vi nå intenst med å få avklart dette med laksefjorder så vel som verneplaner langs kysten. Og det er fordi man ønsker å satse på det vekstpotensialet som finnes innenfor marin sektor, et vekstpotensial som er knyttet til distriktene, til kysten – langt fra byene. Så svaret mitt er: Ja, vi ønsker å satse på det potensialet som finnes langs kysten.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Vi deler målsettingen om å ha en levende kyst og levende distrikter. Det er jo nettopp derfor Regjeringen ser på hele virkemiddelapparatet og skal gjøre det mer målrettet – for å motvirke den utviklingen man har hatt, ikke minst på 1990-tallet, som en konsekvens av mangelfulle virkemidler og av en politikk som ikke har klart å motvirke i tilstrekkelig grad. Og vi akter å bruke marin sektor som et virkemiddel. Når vi har fått denne gjennomgangen av virkemiddelapparatet, som SND er en del av, er det naturlig at både Regjeringen og Stortinget trekker konklusjoner. Og jeg registrerer at vi har felles interesser i å bruke virkemiddelapparatet til å styrke bosetting og næringsliv i Distrikts-Norge.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Dette er et særdeles komplisert spørsmål, ikke minst fordi det er så nært knyttet til markedsforholdene. Eksport av ubearbeidet vare har steget i de senere år, og kostnadene ved filetproduksjonen har vært meget ugunstige. Det er klart at det har skjedd en uheldig utvikling. Dette er noe som man både i industrien og ved politiske virkemidler forsøker å bidra til får en annen utvikling. Dette er en betydelig utfordring i tiden fremover, men – som jeg har sagt – vi ønsker å satse på fiskeriene og på marin sektor, og da er nettopp det å sikre råstoffet en bearbeidingsgrad ute i distriktene en viktig del av dette.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
La meg først få understreke at når det nå snakkes om råtten fisk, så er vel ikke det en helt riktig beskrivelse av den tilstanden som fisken befant seg i. Dette er loddesprengt fisk, som tradisjonelt er blaut og av dårlig kvalitet. Graden av råttenhet og graden av blauthet kan vi kanskje ikke avklare helt, men jeg synes det er viktig å ha sagt det. Når det gjelder neste års reguleringer: Vi skal evaluere årets reguleringer når vi nærmer oss slutten av året, og før vi bestemmer neste års. Det er klart at det er muligheter til å forbedre dette. Det forbereder vi også i form av et høringsnotat vi nå har ute, hvor man ser på om flere av gruppe II-fiskerne kan flyttes over i gruppe I, slik at man skaper større forutsigbarhet, og at man – ikke gjennom flere perioder nødvendigvis – gir hver fisker større mulighet til å disponere sin kvote for dermed i samarbeid med industrien å kunne fange fisken og levere den når den er kvalitetsmessig på topp, og når markedet kan betale mest. Slik unngår vi det kappfisket som vi ser et resultat av i forhold til den loddesprengte fisken som ble sendt ut. Men det er for tidlig å trekke en konklusjon om hvordan reguleringen skal være neste år. Det er slik i år som det har vært i alle de andre årene, at man forsøker å forbedre dette år for år, og det skjer i et nært og tett og godt samarbeid med fiskeriorganisasjonene.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg tar imot alle gode forslag og forslag til forbedring av reguleringsregimet. Men igjen vil jeg understreke at det er viktig at næringen selv har holdninger til dette med kvalitet, og at vi ikke skal bringe på land og ut på markedet fisk som ikke holder kvalitetsmål. Den imagen som vi forsøker å bygge opp knyttet til fiskeriene på kvalitetssunn, norsk god fisk, og det at vi har et regulerings- og forvaltningsregime som ivaretar miljøet, er en viktig forutsetning for at vi skal lykkes med potensialet. Når det så gjelder dette ryktet som har oppstått i en bar, har jeg ikke noe særlig erfaring med slikt. Jeg var ikke på denne baren, så jeg har ikke noen synspunkter på det.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Fiskeridepartementet sendte i februar ut et høringsnotat om adgangsbegrensninger for fisket etter sei og hyse med fartøyer under 28 meter. Jeg synes det er viktig å slå fast at den misforståelsen som noen forsøker å bygge opp under, er feil. Jeg har ikke foreslått at vi skal ta fisk fra små båter og gi til større fartøyer, jeg har ikke foreslått å begrense muligheten til å drive kombinasjonsfiske, og jeg har heller ikke foreslått å redusere pensjonistenes muligheter til å fiske. Når så noen i tillegg bidrar til å bygge opp under den misforståelsen at dette handler om deltakerloven, har jeg tillatt meg å si at man kanskje burde bruke mer tid på å lese høringsutkastet før man tillegger fiskeriministeren oppfatninger som ikke gjenspeiles der. Det vi har lagt ut i dette høringsnotatet, er en invitasjon til å komme med synspunkter. Fiskeriministeren har ingen prestisje knyttet til de forslag som der er kommet. Vi skal ta imot høringsuttalelsene og vurdere det før vi bestemmer noe som helst. Men jeg minner om at det vi foreslår når det gjelder sei og hyse, er godt i tråd med det reguleringsregimet som har vært for torsk på 1990-tallet. Så det ligger ingen dramatikk i det. Men jeg skal gi ett eksempel på hvordan man kan øke lønnsomheten. Det gjelder debatten om denne torsken som var sendt til markedet, og som ikke holdt i kvalitet. Nettopp ved å regulere på en slik måte at fiskerne kan planlegge sitt fiske og levere fangsten når prisen og kvaliteten er på topp, kan bidra til økt lønnsomhet. For øvrig er det min oppfatning at skal vi sikre bosettingen langs kysten, er det særdeles viktig å sikre et næringsgrunnlag godt nok for dem som driver helårsfiske. Men det skal være plass til begge deler, både kombinasjon og helårsfiske.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg tror det er viktig at vi nå har klart for oss at dette høringsnotatet er sendt ut for at vi skal få synspunkter på ulike sider ved et fremtidig reguleringsregime. Jeg tror det blir feil hvis vi i Stortinget på en måte skal drøfte et høringsnotat som om det er den beslutningen som er fattet. Jeg tror det er viktig å ta med seg i det som nå ligger på bordet, at vi bl.a. ønsker å flytte de mest aktive fiskerne i den såkalte gruppe II over i gruppe I, nettopp for å sikre at de mest aktive kan planlegge fisket sitt og sikre sin andel av kvotene. Det er altså ikke riktig at vi ønsker å stenge noen ute. Det vil fortsatt være slik at det er en åpen gruppe, gruppe II.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Meteorologisk institutt har som sin fremste oppgave å drive værvarsling for sikring av liv og verdier. Denne oppgaven er da også nedfelt i instituttets vedtekter, og den står som departementets første resultatmål for 2002. Meteorologisk institutt har behov for å redusere driftsutgiftene i 2002. Det skyldes en mindre nedgang i bevilgningene, en forventet nedgang i oppdrags- og salgsinntektene, økte kostnader til drift av værskipet «Polarfront» samt økt behov for investeringer i utstyr og infrastruktur. Som en del av den samlede driftsreduksjonen har instituttet besluttet å spare 3 mill. kr innenfor værvarslingsavdelingen. Det medfører bl.a. en reduksjon i meteorologenes nattetjeneste, slik det blir pekt på i spørsmålet. Departementet har bedt Meteorologisk institutt redegjøre for konsekvensene av reduksjonen. Instituttet understreker at reduksjonen i nattevakter ikke fører til noe bortfall av instituttets nattetjeneste. Det er kun snakk om å gå ned fra seks til fire vakthavende meteorologer fra kl. 23 til kl. 06. Det vil altså fortsatt være en statsmeteorolog til stede om natten ved værvarslingsavdelingene i Oslo, Bergen og Tromsø. Disse vil også ha ansvar for å overvåke været i hver sin region, og ha produksjonsansvar for værvarsling til luftfarten. I tillegg vil det om natten være en koordinerende meteorolog på værvarslingsavdelingen i Oslo. Denne meteorologen vil ha et spesielt ansvar for å informere brukerne om viktige endringer i værutsiktene. Allmennheten og fiskerne får, som tidligere, et varsel i NRK Pl kl. 22. Det vil også bli gitt et oppdatert varsel for områdene innenfor 200-milsgrensen i samme kanal kl. 05.45 gjeldende til midnatt. Sistnevnte bygger på varsel utarbeidet regionvis sent kvelden før. Meteorologene vil om natten ha spesiell oppmerksomhet rettet mot værutviklinger som blir kraftigere enn før antatt, bl.a. for å ivareta fiskernes sikkerhet. Meteorologisk institutt vil fortsatt ivareta sine forpliktelser til å sende ut varsler om ekstremt vær. Kuling- og stormvarsler vil bli utsendt om natten som tidligere, og de meteorologene som er på vakt om natten, vil ha spesiell oppmerksomhet mot værutviklinger som blir kraftigere enn antatt, nettopp for å ivareta fiskernes sikkerhet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg er ikke sikker på om spørreren fikk med seg det første svaret mitt, men det er slik at den situasjonsbeskrivelsen han gir, stemmer ikke. De organisatoriske endringer ved Meteorologisk institutt medfører ikke noen svekkelse av værvarslingen. Ordningen skal ivareta instituttets forpliktelser til å sende ut varsel om ekstremt vær. Kuling- og stormvarsler vil bli sendt ut om natten, som før. Beredskapen i forhold til å beregne transport av farlige utslipp til luft og hav og bistand ved søk og berging er prioriterte oppgaver og skal utføres om ulykker skjer. Så er det da slik at havområdene utenfor 200-milsgrensen er dekket av egne sendinger over satellitt og det såkalte Navtex som del av det globale GMDSS, Global Maritime Distress and Safety System, som er en del av SOLAS-konvensjonen. Norge har og vil fortsatt ivareta de internasjonale forpliktelser vi har til å utstede værvarsel innenfor GMDSS, og som ikke berøres av reduksjonen av denne nattetjenesten. På NRK går nasjonale meldinger for havområdene nå ut over mellombølgen, den såkalte Europakanalen, og disse meldingene supplerer da de meldingene som jeg refererte til i stad, og som utvilsomt er viktig for den nasjonale fiskeflåten. Så mitt svar er: Vi svekker ikke sikkerheten til fiskerne.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg får gjenta for tredje gang at tilbudet til fiskerne, sikkerheten til fiskerne, ikke vil endres ved de organisatoriske endringer som her gjøres. Det norske meteorologiske institutt forsikrer om at dette ikke vil svekke sikkerheten, det vil ikke svekke varslingen om vær og uvær til fiskerne, så den virkelighetsbeskrivelsen som her blir gitt, stemmer altså ikke med den oppfatning som de ansvarlige myndigheter, og de som utøver denne tjenesten, har. De forsikrer om at varslingen vil bli ivaretatt på en skikkelig måte, og at det ikke skal foregå endringer i forhold til det produkt som fiskerne får fra Meteorologisk institutt. Jeg understreker derfor at dette er en virkelighetsbeskrivelse som ikke stemmer med den de ansvarlige myndigheter, nemlig Meteorologisk institutt, har.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Dagens regelverk om adgang til å delta i det konvensjonelle torskefisket i gruppe II tillater ikke bruk av leiefartøy. Jeg vil òg vurdere om dette bør endres hva angår situasjonen som oppstår på grunn av havari/forlis. Jeg synes det er viktig å ha med seg at en hovedregel for torskefisket er at en kvote skal fiskes og leveres av det fartøyet som har fått kvoten. Adgangen til å delta kan ikke overføres til et annet fartøy. Tillatelse til bruk av leiefartøy er et unntak fra dette. Bruk av leiefartøy er begrenset til å gjelde det såkalte adgangsbegrensede fiskeriet. For det konvensjonelle torskefisket er dette begrenset til å gjelde fartøy som har adgang til å delta i gruppe I. Regelverket om leiefartøy har vært og bli strengt praktisert. Bakgrunnen for at det ikke tillates bruk av leiefartøy i gruppe II er sammensatt. For det første er fisket i gruppe II åpent, i motsetning til hva som gjelder for gruppe I. Fartøy i gruppe II betraktes å ha torskefiske som binæ-ring og er regulert på en annen måte, med et annet kvotesystem og på et langt lavere kvotenivå enn gruppe I, som består av fartøy som har torskefiske som hovednæring. Med åpen adgang er gruppe II en mer uoversiktlig gruppe enn gruppe I. Antall fartøy som kan fiske innenfor gruppe II, er antatt å være 5 000–6 000 fartøy, men det vil variere for hvert år. For gruppe I var antallet ca. 2 500 fartøy, så her er det mer oversiktlig. Jeg viser også til at Stortinget har bestemt at vi ikke skal ha et system med omsettelige kvoter. Leiefartøyordningen innebærer en viss risiko for kjøp og salg av kvoter. Man bør derfor være restriktive med å innføre, eventuelt utvide, ordninger som kan misbrukes for å oppnå en løsning som kan innebære slikt kjøp og salg. Det er vurdert som kontrollmessig relativt ressurskrevende å tillate bruk av leiefartøy i gruppe II. Det er dette som har ligget til grunn for det regelverket vi har hatt. Problemstillingen utløst av havari har ikke vært aktuell tidligere for gruppe II. Men det er jo det som gjør at jeg finner grunn til å gå gjennom disse sakene, og det er ikke minst grunn til å vurdere leiefartøyordningen for gruppe II hva angår forlis i forbindelse med reguleringen for det fremtidige fisket. Det akter jeg å gjøre.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Jeg er glad for at vi har en felles opplevelse av at dette også er komplisert. Jeg innser at de som har opplevd ulykke en gang med forlis og totalhavari, ikke må få ytterligere problemer knyttet til regelverket, men vi må se til at regelverket er praktikabelt. Jeg har forresten også lyst til å si at i forhold til den aktuelle saken som spørsmålet refererer til, er det slik at manglende adgang til å benytte leiefartøy i gruppe II i 2002 ikke vil ha noen betydning for en eventuell deltakelse i gruppe I hvis vi flytter over fartøy. Så for fartøy utenfor dagens gruppe I som det er foreslått at man kan flytte over, er altså denne aktuelle saken uten betydning når det gjelder vedkommendes mulighet til å nyte godt av gruppe I-fisket. Så er det avklart, slik at vedkommende ikke trenger å bekymre seg for det.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Det er riktig, som representanten Arnesen sier, at det ligger store mengder av hvalspekk på lager i Norge. Etter de opplysninger departementet har, ligger det omkring 1 000 tonn hvalspekk på lager, så representanten Arnesen tar nok ikke bare litt feil, men mye feil når han påstår at det ligger 1 000 000 tonn på lager. Men det er kanskje mer en kommafeil enn noe annet som er årsak til den påstanden. Hvalnæringen har det siste året regnet eksport til Japan som nært forestående. Vi er i Norge klare til å eksportere. Vi har gjort de nødvendige vedtak i så måte, men vi venter på klarsignal fra japanerne. Det har også blitt holdt flere møter mellom norske og japanske fiskerimyndigheter i løpet av 2002, med det mål å få i gang eksport av hvalprodukter til Japan. Jeg var i møte med representanter for hvalnæringen senest i forrige uke, og ble da igjen orientert om de utfordringene spekklagrene representerer. Departementet er nå i ferd med å foreta vurderinger av problemstillingene som kom opp på møtet, som var velkjente fra før, med sikte på å gjennomføre en vellykket fangstsesong i år. Arbeidet med å få til en normalisering av hvalfangsten og legge til rette for gunstige rammevilkår for næringen er en prioritert oppgave for departementet. Kvoten for hvalfangsten i 2002 er på 671 dyr, og siden det i snitt er ca. 500 kg spekk på hver hval, har jo representanten Arnesen rett i at årets fangst kan medføre at spekklagrene øker med ytterligere 300 tonn. Departementet arbeider også på lengre sikt med å klarlegge nye bruksområder for hvalspekk. Forskning gjort på selolje gir indikasjoner på at selolje kan ha en gunstig effekt på hjerte- og karsykdommer og ved revmatiske lidelser. Foreløpig kunnskap gir indikasjoner på at også hvalolje kan ha gode helsebringende effekter. Det gjenstår imidlertid en del forskning før vi kan ha de endelige resultatene og alternative bruksområder kan realiseres. Så svaret mitt er at vi jobber kortsiktig med å løse lagerproblemet, som jo binder opp kapital for kjøperne og gjør det vanskelig for dem å gjennomføre kjøp, og at vi sammen med forskningen ser på alternative bruksområder. Men vi håper på og arbeider aktivt for å få i gang eksporten til Japan. Men der er vi altså avhengige av markedet og kjøpere.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Fangsten av vågehval kan starte 13. mai og skal være avsluttet innen 31. august. Når det gjelder Nordsjøen, skal Fiskeridirektoratet bestemme fangstdato, men også der må det være slutt 31. august. Så det er jo nært forestående. Som et ledd i å forberede dette hadde jeg senest i går kontakt med Norges Råfisklag, som her er aktør. Vi har hatt møter med fangerne så vel som med industrien for å se på hvordan vi fra myndighetenes side kan bidra til å få fangsten i gang, slik at ikke kapitalmangel hos kjøperne skal hindre det. Vi har en god dialog, og jeg er optimistisk og regner med at fangsten skal gå. Når det så gjelder DNA-prøver og andre prøver, er dette godt i gang, og det vil også i år blir tatt DNA-prøver fra hver enkelt vågeval som fanges. Alle oppgavene vedrørende DNA-registeret for vågehval ble fra 1. januar 2002 delegert til Fiskeridirektoratet.
Svein Ludvigsen (Høyre), 2002-04-24:
Vi kan fort bli enige om at det har ligget der for lenge allerede. På den annen side har det ikke vært et marked fram til nå, og det er en erkjennelse som både myndighetene og kjøperne så vel som fangstskutene har tatt innover seg. Det arbeides intenst med det. Destruksjon er selvfølgelig ett alternativ. Kvaliteten kan ikke opprettholdes i et evighetsperspektiv, og dette binder opp kapital som gjør at vi på en måte kan true selve fangsten som sådan. Så problemet er prekært, men det er god kontakt mellom myndighetene og aktørene i næringen for å finne fram til en løsning. Jeg opplever at det er et godt og konstruktivt samarbeid mellom alle aktørene.
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2002-04-24:
Til høsten reiser miljøvernministeren til Johannesburg for å følge opp Rio-konferansen. Der vil han understreke betydningen av at frivillige organisasjoner skal få delta i viktige forhandlinger som handler om ressurser og om å ta vare på miljøet. Men på ett område – og kanskje på det forhandlingsområdet hvor vi har det største ansvaret, nemlig når det gjelder forvaltningen av den arktiske torskestammen – er frivillige organisasjoner utelukket fra å være med i forhandlingsdelegasjonen. Når det gjelder klima, kan vi være med, men ikke her. Ei heller er det åpenhet rundt hva som er den norske forhandlingsposisjonen i disse forhandlingene. Vi kan skjønne at det kan være vanskelig, fordi det er sensitive forhandlinger. Men da skjønner ikke jeg hvorfor statsråden avviser at det skal være åpenhet rundt fjorårets forhandlingsposisjon. Jeg har hørt statsråden si at dette er repeterende øvelser, men det vil i så fall være repeterende øvelser som russerne er godt kjent med. Hadde det ikke vært fint om Stortinget og allmennheten for øvrig også var kjent med disse repeterende øvelsene?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-04-24:
Jeg synes det er ytterst bekymringsfullt hvis ikke statsråden tar disse signalene som kommer fra omverdenen, svært alvorlig, for dette handler både om vårt renommé som fiskerinasjon og om en bærekraftig norsk fiskeriforvaltning. Vi ser bekymringsfulle signal om torskebestanden, bl.a. i Barentshavet, når det gjelder flere årsklasser. Vi ser økt fisking av småfisk, og vi ser at det blir sendt tilbake torsk fordi man gjennom et kappfiske uten like har sendt torsk på markedet som ikke oppfyller kvalitetskravene. Vi har bygd opp en bærekraftig torskebestand på 1990-tallet. Kanskje er vi nå ved en ny korsveg. Det er også et spørsmål om strukturen i næringen, fordelingen til kystflåten, som er den mest bærekraftige delen av flåten, og som vi bruker i vår markedsføring av norsk fiskeriforvaltning i utlandet. Se på Eksportutvalget for fisk. De viser bestandig en sjark i markedsføringen av norsk fiskeriforvaltning. Hvordan vil statsråden styrke den delen av næringen som faktisk kan bidra både til bærekraft og til et bedre renommé for fiskerinæringen?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-04-24:
Det naturlige oppfølgingsspørsmålet blir da: Vil fiskeriministeren iverksette det ved at han gir klare signaler til SND om at virkemidlene deres skal bidra til å opprettholde og utvikle bosetting langs hele kysten? Eller vil han rett og slett sitte og toe sine hender og vente og se på at det blir knyttet opp mot noen få regionsentre? Det er det naturlige oppfølgingsspørsmålet når statsråden sier at han er opptatt av hvorledes man kan bremse sentraliseringen. Sentralisering er ikke noe mantra. Det er en utvikling som kan møtes med mottiltak fra enhver regjering. Ett av mottiltakene burde være å sette inn en offensiv for å hindre nettopp den sentraliseringen som rapporten spår, ved å si at når det gjelder SNDs virkemidler, skal man prioritere de områdene langs kysten som har størst behov i forhold til bosettingsgrunnlaget og i forhold til befolkningsgrunnlaget. Vi vil rett og slett ha mange levende Flakstad-er, à la Flakstad i Lofoten, og ikke for mange à la Nyksund og det man ser der.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-04-24:
Jeg har følgende spørsmål til landbruksministeren: «Driftstilskudd for melk i Nord-Norge for i fjor er ifølge jordbruksavtalen 66 000 kr. Likevel har melkeprodusentene fått utbetalt langt mindre. Tall fra Landbruksdepartementet viser at det står 130 mill. kr ubrukt på posten driftstilskudd for melk. Vil statsråden sørge for at melkeprodusentene får utbetalt det de har rett til etter jordbruksavtalen?»
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-04-24:
Jeg må vel kunne si at jeg er en smule overrasket over svaret. Det er tydelig at her er det en helt ulik forståelse av hva som har skjedd, og hva som er krav og rettigheter ifølge jordbruksavtalen mellom på den ene side produsenter og jordbruksorganisasjoner og på den annen side staten. Ifølge årsoppgavene som er sendt fra meieriselskapene til produsentene, har ikke produsentene mottatt 66 000 kr i 2001. De har mottatt langt mindre enn det. Årsaken til det er at den siste månedlige betalingen ikke ble foretatt. Det kan så langt jeg ser, ikke ha noen annen sammenheng enn at man rett og slett har fått en glipp i overgangen mellom de ansvarlige for utbetalingene, som har gjort at produsenten faktisk er skadelidende. Jeg skjønner at statsråden ser på dette som en rent teknisk beregning. Men jeg synes det hadde vært interessant om statsråden her hadde gått inn i en dialog med produsentene og jordbruksorganisasjonene om saken én gang til, for å rydde opp i eventuelle uklarheter og den helt ulike oppfatning som man har omkring spørsmålet.
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2002-04-24:
Jeg får bare erkjenne at landbruksministeren mener at melkeprodusentene har fått utbetalt 66 000 kr. Melkeprodusentene mener at de ikke har fått utbetalt det, men noe langt mindre, og at det plutselig står 130 mill. kr ubrukt på en post knyttet til Landbruksdepartementet. Jeg synes at det hadde vært formålstjenlig for å få et godt klima under de kommende jordbruksforhandlingene at man i de minste hadde gått inn i en dialog for å finne ut hva som er årsaken til at man her har en helt ulik virkelighetsforståelse omkring saken.
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Jeg har et spørsmål til fiskeriministeren. Fiskerinæringen har store utviklingsmuligheter, samtidig som det er alvorlige tankekors, med svikt i bestandene, med eksport av fisk hvor det dessverre er avdekket dårlig kvalitet, og tegn på omfattende fiskejuks. Det er mitt syn at alvorlige brudd på ressursforvaltningen, f.eks. gjennom utkasting av fisk eller feil vektoppgaver, må straffes svært strengt. Den forrige regjeringen satte i verk et sett av tiltak mot fiskejuks. Hva vil statsråden gjøre for å skape den orden som næringen trenger, og hva vil statsråden gjøre for å forhindre at norske fiskeprodukter og norsk fiskerinæring får svekket anseelse i markedet?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Jeg håper statsråden tar med seg den siste erfaringen til vurdering av reguleringsopplegget for neste år – men det blir en litt annen sak. Statsrådens mest markerte bidrag har så langt vært å legge ned tipstelefonen om fiskejuks og en storstilt nedleggelse av fiskerikontor langs kysten. Mener statsråden at det er riktig vei å gå i forhold til de problemene vi ser?
Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Dette er jo meget interessant. Det første er at statsråd Solberg har bekreftet at hun «klarerte» regjeringspartienes stemmegivning i Stortinget. Det andre er at vi får fram et klart ulikt syn mellom Regjeringens representanter i denne saken. Jeg registrerer at statsråd Solberg – det er henne jeg vil rette spørsmålet til – uttaler at det var riktig å stemme for forslaget, men det var ikke praktisk hensiktsmessig å følge det opp, altså et prinsipielt ja til forslaget, mens justisministeren sier at han av prinsipielle og praktiske grunner mener at det ikke var riktig å gå videre. Man kan altså oppfatte det slik at statsråd Solberg her sier prinsipielt ja og er for at man burde stemme for et slikt forslag, mens statsråd Dørum sier prinsipielt nei og mener at vedtaket ikke var gunstig. Avdekker ikke dette at statsråd Solberg og statsråd Dørum har klart ulike prinsipielle vurderinger?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2002-04-24:
Jeg er helt enig med fiskeriministeren i at spørsmålet om å komme til livs fiskejuks ikke minst handler om holdninger. Da må jeg si at statsrådens bidrag når han kalte tipstelefonen for angiveri, var et bidrag i feil retning. Nå er statsråden åpenbart fornøyd med at det er opprettet en felles telefon hos Økokrim. Da må jeg også få lov til å fortelle fiskeriministeren at en person i går forsøkte å komme fram til denne telefonen hos Økokrim og finne ut hvilket nummer man skulle ringe. Vedkommende tok kontakt, som naturlig er, med Opplysningen. Der kjente man overhodet ikke til dette. Det nærmeste man kunne komme, var å bli henvist til sentralbordet hos Økokrim. Er dette et uttrykk for en ordning som fungerer godt? Er statsråden tilfreds med det? Eller er det mangelfull informasjon om hvordan folk skal komme fram til denne nye tipstelefonen?
Inge Lønning (Høyre), 2002-04-24:
Jeg har et spørsmål til justisministeren. Det ble i denne uken kjent at en konsert ble avlyst ved et konsertlokale her i Oslo som heter Cosmopolite – verdensborger. Begrunnelsen for dette var frykt for demonstrasjoner og bråk fordi to av musikkgruppens fem medlemmer har jødisk bakgrunn, samtidig som de er sveitsiske statsborgere. Det er en episode som ikke er til ære for Norge, hverken som rettssamfunn eller som kultursamfunn. Det mildeste man kan si om en slik tildragelse, er at den er ugrei. Derfor vil jeg gjerne høre om justisministeren er enig med meg i at dette representerer en utfordring også til den delen av det norske samfunn som justisministeren har ansvaret for, nemlig ordensmakten og dens plikt til å sørge for at lovlig virksomhet kan foregå i det offentlige rom i Norge uten fare for sjikane eller voldelige demonstrasjoner.
Inge Lønning (Høyre), 2002-04-24:
Jeg takker statsråden for svaret. Det som gjør saken enda mer problematisk i dette tilfellet, er etter mitt skjønn at denne konsertturneen var en turné i regi av Rikskonsertene, altså en offentlig, statlig institusjon, og at lederen for Rikskonsertene uttalte til mediene da det ble kjent at konserten var avlyst, at han som leder for Rikskonsertene hadde akseptert avgjørelsen. Det er etter mitt skjønn ganske rystende. Jeg vil spørre justisministeren om Regjeringen for fremtiden vil sørge for at offentlige institusjoner i Norge ikke aksepterer den type avgjørelser.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Jeg er kjent med saken gjennom media i etterkant. Jeg synes det var en skammelig situasjon. Vi vet jo at vi har hatt markeringer med det som nå skjer i Midtøsten, som bakteppe, f.eks. i Gamle Logen mandag. Vi vet at det foregår demonstrasjoner i sentrum av Oslo til støtte for palestinere og også sist uke til støtte for staten Israels rett til å eksistere. Vi vet at disse demonstrasjonene i det alt vesentlige går helt ordentlig for seg. Vi vet at de som vil ytre seg, får ytre seg. Det skulle bare mangle at det ikke skulle være slik. Det at et kulturinnslag som har tilknytning til deler av jødisk kultur, skulle stoppes, synes jeg rett og slett bare er bedrøvelig. Så jeg forutsetter, for å si det rett ut, at alle arrangører som har uro for sikkerhet, uopphørlig kontakter politiet. De kan regne med at arrangementer som har den type innslag som dette, vil få den sikkerhet som de skal ha. Vi kan ikke tåle anslag mot fredelige og frie ytringer, enn si kulturytringer. Det burde – men det er selvfølgelig ikke noe jeg kan gjøre meg til dommer over – vært mulig i en så stor by som Oslo å ha funnet et egnet lokale, hvis lokaliteten av ulike grunner har vært et problem. Men jeg kan bare stadfeste at jeg selvfølgelig er fullt ut innstilt på at alle ytringer skal beskyttes så lenge de holder seg innenfor lovens ramme. Jeg har nevnt en rekke virksomheter som gjør det. Jeg må innrømme at jeg hadde en viss undrende tanke før de arrangementer som fant sted sist uke, og jeg konstaterte at de fant sted på en skikkelig måte. Jeg konstaterte også at representanten Lønning utfordret dem som ikke tålte hans ytring, akkurat som jeg tidligere har konstatert at biskop Stålsett tok oppgjør med dem som ikke tålte hans ytringer. Det er slik vi skal ha det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Kulturministeren har uttrykt seg klart om begivenheten, men jeg vil selvfølgelig gjøre det representanten ber om, for dette er et prinsipielt spørsmål som handler om ytringer, frie og fredelige ytringer, om kulturytringer, og de må gå sin gang. Nå har lederen for Rikskonsertene, som mange andre en fri ytringsrett som norsk borger. Jeg får da kommentere hans ytringer og si at jeg stiller meg sterkt undrende til dem, i den forstand at man faktisk, ville jeg tro, nettopp med bakgrunn i kulturlivet spesielt skulle se det som en særlig plikt å hegne om kulturytringer, så lenge de handler om det helt vanlige, det helt selvfølgelige, det som er en del av livet rundt oss. Jeg vil gjerne melde på følgende måte at hvis vi her begynner å gi etter for et eller annet skjønn, fordi vi er urolige for noe som er spent rundt oss, da har vi jo latt situasjonen andre steder slå inn i vårt eget land på en totalt uakseptabel måte. Så det jeg kan si til representanten, er at jeg på egnet måte skal diskutere med kulturministeren hvordan dette kan følges opp for ettertiden.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Det har jeg allerede gjort i den forstand at jeg både sist jeg var statsråd og også nå har hatt kontakt med representanter for den jødiske minoritet når de har hatt synspunkter på sikkerhet. Politidirektoratet tok initiativ på egen hånd, uten at jeg behøvde å si et ord – og slik skal det jo være – da det var nødvendig. Jeg har også deretter fulgt opp, slik at man skal ha den trygghet man skal ha for sitt trosliv og for sine sosiale aktiviteter, uten å måtte lide for, som norske borgere og ut fra sin tro og tilhørighet, det som er skarpe konfrontasjoner andre steder. Jeg må bare si til representanten at jeg føler et særlig ansvar for det. Og jeg kan gjerne tilføye: På samme måte som Regjeringen synes det var et poeng at ikke alle muslimer i Norge skulle lide for al-Qaida, ville det være totalt absurd hvis jøder i Norge skulle lide for at svært mange av oss reagerer på den politikk som føres av regjeringen Sharon.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Nå er spørsmålet stilt flere ganger tidligere i spørretimen. Det hindrer ikke at det kan gjentas, for det er en påtrengende utfordring. Det er også meldt som interpellasjon i morgen, og av respekt for interpellanten som har fått akseptert sin interpellasjon i Stortinget, vil jeg gi hoveddelen av svaret da. Kortsvaret er at ja, det er en soningskø. Det er en prioritering i forhold til den køen på for det første varetekt, for det andre langvarige dommer og gjenger og deretter voldskriminalitet. Vi er nødt til å se på hva vi skal gjøre med den, og vil selvfølgelig komme tilbake til det i budsjettsammenheng. Det er kortsvaret av det jeg har sagt tidligere, og det er det svaret som jeg gir til representanten Ellingsen her og nå.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Etter min kunnskap har vi hatt den registrering som vi nå har for soningskøer, en tid, men det er riktig at det tidligere ble omlagt en gang på 1990-tallet, forrige gang det var stor kø. Det representanten spør om, er om noen individer som av ulike grunner har fått domsutsettelse, av forskjellige grunner ikke teller i køen, og det er helt riktig. Han har også henvendt seg til departementet og bedt om tall på det og skal få det ved neste telling. Men vi driver ikke med kreativ bokføring. De spørsmål som blir stilt av Stortinget, blir besvart overfor Stortinget.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Med presidentens tillatelse skal jeg likevel prøve å svare. Det er tidligere bebudet en sak for Stortinget om forebygging av barne- og ungdomskriminalitet. Det er også slik at jeg som statsråd i Justisdepartementet i 1999 gikk til det utradisjonelle skritt å lage en spleiseordning med Oslo kommune som beror, om å plassere barnevernskonsulenter på bydelspolitistasjonene i Oslo – utenom Stovner, hvor man ved hjelp av lokal spleising i Groruddalen hadde en allerede. Det er et forsøk på å fange opp tidlig. Jeg har også regelmessig kontakt med det forebyggende arbeid. Jeg har også en slik kontakt med byrådet i Oslo, og jeg vil selvfølgelig undersøke – fordi jeg er opptatt av det – spørsmålet som er reist om Hersleb. Det er en viktig skole, og jeg er enig med representanten i at det som kan forebygges i skolen, er viktig. Jeg har selv konstatert, f.eks. sist helg ute på jobb med Oslo-politiet, hvordan politiets kontroll når det gjelder våpen blant ungdom, gjør politiet til helter, uansett etnisk bakgrunn. Jeg vet at Oslo-politiet nettopp legger vekt på å oppnå en slik «heltestatus» for å få tak i våpen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Hadde spørsmålet vært stilt et annet sted enn i Stortinget, ville svaret kanskje vært ledsaget av en karakteristikk. Det skal jeg la være. Selvfølgelig har vi en registrering som er den vi forteller offentligheten om, og selvfølgelig skal registreringen være tydelig. Hvis det skal skje endringer i den – og jeg har i alle fall ingen planer om å endre den på en slik måte at tallet skal manipuleres bort – vil jeg selvfølgelig si fra, og det vil bli presentert på en skikkelig måte. Jeg er interessert i at det tallet vi har, er der. Men jeg bekrefter det jeg tidligere har sagt i forbindelse med at representanten Ellingsen har spurt om de som har såkalt domsutsettelse av ulike grunner, teller i køen: Det har de ikke gjort til nå. Han har spurt om tallet, og han har fått til svar at det skal bli oppgitt neste gang. Men det er overhodet ikke snakk om å manipulere med tallet, gjøre tallet annerledes enn det det er. Det reelle tallet ligger på bordet, slik at jeg skal vite det, offentligheten skal vite det, og Stortinget skal vite det.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Jeg kan gjenta det jeg sa til media, og som noen steder er gjengitt i sin helhet. Jeg gjør meg aldri til dommer over vedtak i Stortinget. Stortinget gjør vedtak, og de står der. Men av og til har man en særlig plikt til å gjøre en rask vurdering av det man blir bedt om å vurdere. Det ble foretatt en slik rask vurdering, det hadde selvfølgelig ryggdekning i Regjeringen – man driver jo ikke frilansvirksomhet som statsråd – og derfor var det slik at jeg på vegne av Regjeringen sa at av prinsipielle og praktiske grunner gikk vi ikke videre med dette. Så var det en våken journalist som spurte om hvordan jeg kunne gjøre det så raskt. Jeg sa da at jeg allerede sist onsdag, på et spørsmål fra representanten Ellingsen, har svart at Regjeringen jobber med helt konkrete planer for en forsert utsending av den kø av asylanter som har oppstått her i landet. Jeg viste til at de planene ville komme i nær framtid. Derfor, fordi vi har planene på bordet og også har den fulle støtte og et trykk fra politiets organisasjoner, er det både av prinsipielle og praktiske grunner slik at vi ikke går videre med forslaget. Vi ble bedt om å gjøre en vurdering. Vurderingen ble gjort. Og vurderingen er meldt overfor offentligheten og selvfølgelig herved også i Stortinget.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Jeg har tidligere gjort oppmerksom på at jeg ikke er privatpraktiserende Venstre-medlem i regjeringen, men at jeg er Venstre-statsråd i en regjering og hefter for Regjeringen. Som statsministeren tidligere har sagt: Når Regjeringen taler, taler den med én stemme. Jeg har hatt fullmakt til å tale med Regjeringens stemme, så sånn sett skulle saken være krystallklar på vegne av Regjeringen. Når det gjelder tidenes raskeste saksbehandling, kan jeg, ved å konsultere mitt eget minne, huske en periode på slutten av 1970-tallet, da jeg var relativt ung stortingsrepresentant, da man fikk beskjed om at det i løpet av 48 timer skulle gjennomføres en ordning med 100 pst. sykelønn i Norge. Det frustrerte meg så mye at jeg av prinsipielle grunner stemte imot.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Det prinsipielle svaret på det spørsmålet foreligger faktisk i sårbarhetsmeldingen, som Stortinget har fått. Der blir det gjort rede for forholdet mellom politimyndighet og bruk av Forsvaret på ulike måter. Og der framgår det at det i fredstid er slik at politiet har ansvaret. Det kan i gitte omstendigheter være slik at Forsvaret trer inn på områder det er gjort grundig rede for, men omstendighetene er meget spesielle og de er spesielt definert, de er bl.a. knyttet f.eks. til mulige terroranslag osv. Det eksisterer også en praktisk avtale mellom Miljøverndepartementet og Forsvaret om overvåkning av kystområdene, men det skjer under sivil kontroll. Det spørsmålet som her er reist, gjelder asylanter. Og den vurderingen som jeg da gjorde på vegne av Regjeringen og med full tilslutning i Regjeringen, den har jeg gjort. Det er selvfølgelig fullt mulig å presentere det bredere. Men jeg vil gjerne si det slik at i den utstrekning Stortinget vil vurdere det, så ligger det faktisk en sak i Stortinget som trekker opp Regjeringens prinsipielle syn på dette – sårbarhetsmeldingen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Jeg har avgitt et svar etter den prosedyre som tidligere er skissert, og i det svaret sa jeg at av prinsipielle og praktiske grunner går vi ikke videre med saken, og jeg har ikke endret på den uttalelsen.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Politiet og kriminalomsorgen har som en målsetting at varetektsinnsatte skal overføres fra politiarrest til fengsel innen 24 timer etter at fengslingskjennelsen ble avsagt. Denne målsettingen er tydeliggjort i tildelingsbrevet til kriminalomsorgen, og varetektssakene er der gitt førsteprioritet. Det er også riktig at det har blitt rapportert brudd på denne målsettingen. Hittil i år er det rapportert om i underkant av 100 slike brudd. De fleste av dem dreier seg om relativt kortvarige oversittelser, dvs. fra en til to dager. Men i Bergen har vi hatt tilfeller der folk har blitt sittende betydelig lenger i politiarrest før de har blitt overført til fengsel. Hovedårsaken til dette er selvsagt at det er en underdekning av fengselskapasitet i forhold til antall straffedommer og behovet for varetekt. Jeg har tidligere redegjort for denne kapasitetsutfordringen her i spørretimen. Som justisminister ser jeg svært alvorlig på denne situasjonen, og vi følger utviklingen nøye. Det er viktig for oss at personer som varetektsfengsles, raskt kommer inn i et fengselsregime med muligheter for lufting, sysselsetting, fellesskap osv. Vi har arbeidet mye for at innholdet i varetektsoppholdet skal dempe de uheldige virkningene av at folk må varetektsfengsles mens saken etterforskes. Den langsiktige løsningen på dette problemet er selvsagt å etablere flere fengselsplasser. Det kommer jeg tilbake til. På kort sikt vurderer vi enkelte kriminalpolitiske virkemidler som kan øke gjennomstrømningen i anstaltene, eksempelvis økt bruk av §12-overføringer til behandling, og om domsinnkallingen må ytterligere reduseres for å øke varetektskapasiteten. Jeg nevner også at vi sist fredag fremmet forslag om lovendringer som vil gi hurtigere behandling av straffesaker og dermed kortere varetektstider, og regler som vil bety styrket rettssikkerhet for varetektsinnsatte. Etter mitt syn bør dagens retningslinjer for overføring fra politiarrest til varetektsplass avløses av et mer bestemt regelverk med hjemmel i lov. Regjeringen har derfor foreslått at det gis en hjemmel i straffeprosessloven § 183 for Kongen til å fastsette en forskrift om bruk av politiarrest. Jeg er innstilt på at denne forskriften skal sikre at bruken av politiarrest ytterligere blir redusert i forhold til dagens faktiske situasjon.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Jeg har svart på det som er de kortsiktige tiltakene, og som vi må vurdere, bl.a. § 12-soning, og eventuelt også utsette enkelte domssoninger. Det er tiltak jeg i så fall vil komme tilbake til. Selvfølgelig tar jeg dette på alvor. Det er jo vi selv som har pålagt oss denne 24-timersregelen. Den er etter min kunnskap mye strengere enn det EMK pålegger oss, men vi har valgt å følge den. Jeg må også gjøre oppmerksom på at da torturkommisjonen sist var her, bad de oss også om å se på andre forhold, som å sørge for skikkelige forhold på cella, skriftlig informasjon og helsetilsyn. Det er pålegg som er fulgt opp, og som også vil bli etterkontrollert på egnet måte. Men når det gjelder det spørsmålet som her er reist, må vi kunne konstatere at bruddproblemene i hovedsak er knyttet til Oslo og Bergen, kanskje mest til Bergen. Derfor er dette et spørsmål jeg har fokus på og vil komme tilbake til, også når det gjelder de mer langsiktige forhold ved dette. Men på kort sikt tror jeg nok dessverre vi må leve med at dette vil vare en stund, og så får vi se hvilke praktiske tiltak jeg kan iverksette for at dette ikke vokser seg ut av kontroll, og for at det ikke skal bli en for ubehagelig situasjon.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2002-04-24:
Bedre celleforhold var ett av temaene for torturkommisjonen. Men jeg oppfatter at representanten Storberget ønsker å bidra konstruktivt og faktisk stiller spørsmål om vi skal gjøre mer enn dette. Det oppfatter jeg som en konstruktiv oppfordring til meg, og den skal jeg selvfølgelig ta med meg videre.