Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2001-03-27:
Til det siste innlegget: Situasjonen er faktisk den at endringer i eierskap i f.eks. oppdrettsnæringen er og vil komme til å være en langt viktigere årsak til at arbeidsplasser innenfor foredling forsvinner, enn adgang til markedene. Det er ikke slik at det er Kristelig Folkeparti og Venstre som har blokkert mulighetene til å føre en bedre distriktspolitikk. Jeg var på besøk i Finnmark og forklarte både hva vi har gjort i forhold til distriktspolitiske tiltak, hva vi ikke har fått gjort i forhold til de målsettingene vi selv hadde satt oss, og hva vi akter å gjøre i tiden framover. Jeg har aldri sagt og kommer aldri til å si at alt Senterpartiet har gjort og fått gjennomslag for, er perfekt i forhold til distriktspolitiske virkninger. Vi har heller ikke klart å nå fram i forhold til forbedringer i kommuneøkonomi og til mer fristilling av kommunesektoren, som jeg mener er helt nødvendig. Vi har ikke nådd våre mål på det området. Det er jeg ærlig nok til å innrømme. Det innrømmet jeg mens jeg var statsråd. Det innrømmer jeg også når jeg er i opposisjon. Jeg tror faktisk at noen andre også kunne stå seg på å innrømme at man av og til ikke helt har klart å nå fram med de målsettinger man har satt seg. Jeg tror ikke at Distrikts-Norge opprettholdes av offentlig virksomhet. Jeg har reist så pass mye rundt omkring i dette landet at jeg har sett det. Jeg har møtt bedriftsledere som er engasjert, og møtt arbeidstakere som er engasjert – og som har framtidstro. Det er selvsagt mange sider ved distriktspolitikken som vi kunne ha berørt i en interpellasjonsdebatt, men nå skal vi om få dager få en stortingsmelding om distriktspolitikk. Min interpellasjon var rettet mot ett tema, manglende konsekvensanalyser av det Regjeringen nå gjennomfører. Jeg har ikke fått svar i forhold til det som spørsmålet var rettet mot. Jeg bor selv i et lokalsamfunn som mer eller mindre over natten mistet 300 arbeidsplasser på slutten av 1980-tallet/begynnelsen av 1990-tallet i forbindelse med den forrige store omstillingsprosessen i Forsvaret. Et lokalsamfunn med 6 000 mennesker som mister 300 arbeidsplasser, tilsvarer faktisk 25 000 arbeidsplasser i Oslo. Det sier seg selv at den type tap av arbeidsplasser får konsekvenser for et lokalsamfunn. Jeg kan ikke forstå at det skal være vanskelig å erkjenne at slik er det faktisk, og at det både skaper problemer for dem som har bygd hus, og skaper frykt for de investeringer man har gjort innenfor næringslivet i forhold til boliger eller hva det måtte være. Ingen som har vært på Andøya en tur og sett boligprisene, eller har hørt om problemene med å få omsatt boliger i et område hvor man har så sterk fraflytting at botnen er gått ut av boligmarkedet, behøver være i tvil om konsekvensene. Jeg har ikke nevnt ett ord i min interpellasjon om behovet for modernisering av offentlig sektor. Jeg unngikk bevisst den delen av debatten. Det jeg spurte om, var hva man hadde tenkt å gjøre for å få til en konsekvensvurdering av det man nå gjør. Det dreier seg ikke om, som statsministeren prøvde seg med, manglende konsekvensvurdering fra min side. Rett nok kan statsministeren tro at jeg var synsk da jeg satt som kommunalminister. Men det er denne regjering som har satt i gang det man selv kaller for tidenes moderniseringsprosjekt, og man foreslår enhetskvote, man sier at fiskeindustrien må bygges ned, man gikk bort fra forliket i landbrukspolitikken, og man startet på en rekke områder innenfor offentlig forvaltning en omlegging som fører til sentralisering, større enheter og tap av arbeidsplasser i Distrikts-Norge. Jeg konstaterer at man velger den inngangen man gjør i denne debatten. Det tror jeg ikke Distrikts-Norge er tjent med.