Carsten Dybevig (Høyre), 2004-05-27:
I 2003 ble det anmeldt 724 voldtekter, en økning på 50 pst. siden 2000. Dette kan skyldes flere faktorer, som at det de facto er flere voldtekter nå enn tidligere, men tallene kan også være påvirket av mindre frykt blant ofre for å anmelde overgrep. De politiske signalene har vært og er massive i forhold til å ta den seksualiserte voldsproblematikken på alvor. At mellom 80 og 90 pst. av voldtektene blir henlagt på grunn av bevisets stilling, er bekymringsfullt. I flertallet av anmeldelsene er det allerede en nær relasjon mellom offer og gjerningsperson, og svært ulike forklaringer på hva som har skjedd. Dette vanskeliggjør domstolenes behandling av slike saker, hvor det ofte mangler vitner og materielle bevis. Enda mer bekymringsfull er forekomsten av mørketall for denne type forbrytelser. Som interpellanten påpeker, er det viktig å sikre seg nødvendige bevis så fort som mulig etter at anmeldelsen er levert. DNA-bevis vil i fremtiden bli stadig viktigere for å oppklare kriminalitet. På sikt må politiet sikres nødvendig kompetanse og ressurser til bl.a. å kunne ta i bruk obligatoriske DNA-prøver, i likhet med andre etterforskningsmetoder. En av de lovmessige endringene som har vært viktig for å tydeliggjøre hva voldtekt faktisk er, er den utvidelsen av begrepet «voldtekt» som har skjedd i straffelovgivningen. For eksempel er truende adferd for å oppnå seksuell omgang nå omfattet av voldtektsbestemmelsen. Interpellanten og justisministeren berører det direkte tilbudet voldtektsofrene har i dag. Ressurssentre, krisesentre og den lokale helsetjenesten synes ikke å være tilstrekkelig. Et landsomfattende, strukturert mottaksapparat ville lette situasjonen for mange ofre og kanskje gi andre, «uanmeldte» voldtektsofre en lavere terskel for å gå til anmeldelse. Et godt tilrettelagt mottaksapparat vil kunne fjerne de belastninger voldtektsofrene må igjennom, som politiavhør, medisinske undersøkelser og eventuelle domstolsbehandlinger. Kampen mot seksualisert vold må kjempes på flere fronter. I tillegg til en raskere etterforskning og saksbehandling fra anmeldelsestidspunkt til endelig domfellelse må det være tilstrekkelige forebyggende tiltak. Men alle tiltak i ettertid vil aldri bli noe annet enn brannslukningsberedskap. Gjennom tiår har skolen bl.a. drevet med ulikt holdningsskapende arbeid. Allikevel er det store mørketall og en statistisk økning av den seksualiserte volden. Det er kanskje viktig å se på årsak og virkning-effekten. En økning av seksualisert vold har etter min mening en klar sammenheng med en stadig mer seksualisert kultur gjennom bl.a. musikk og film og ikke minst gjennom det moderne TVs nye vidunderprogrammer, såkalte «reality»-programmer, hvis eneste formål er å teste ungdoms seksualmoralske grenser. I dag har vi en TV-konsepttrend som for hvert nytt programkonsept ønsker å vekke stadig sterkere reaksjoner blant seere og deltakere. Denne type TV-kommunikasjon påvirker også unge menneskers sinn i forhold til den seksualiserte grensesetting – eller mangel på sådan, dessverre. Å bekjempe seksualisert vold i dagens kultur blir stadig vanskeligere, men med et systematisk forebyggende arbeid og et godt fungerende støtte- og hjelpeapparat i ettertid vil man kunne gi voldtektsofre forbedret verdighet.