Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2014-06-16:
Det er tverrpolitisk enighet om å sikre rask saksbehandling og en forenkling av plan- og bygningsloven. Det har vært etterlyst av både offentlighet, næring og kommunene. Hele komiteen er positiv til at det må tas grep som vil gjøre det enklere og rimeligere å bygge nye boliger og utføre mindre tiltak på egen eiendom. Gjennom mange år har det blitt bygd for få boliger i Norge, og befolkningsveksten er en av grunnene. En god boligpolitikk handler om å legge til rette for raskere boligbygging, enklere søknadsprosesser og færre krav, detaljer og innsigelser. I arbeidet med forenkling av dette står spørsmålet om søknadsplikt til bygningsmyndighetene sentralt, der det er spørsmål om hvor mye som skal forhåndsvurderes av kommunen for tiltakene. Terskelen for søknadsplikt har vært diskutert ved alle revisjoner. Diskusjonen om terskelen for søknadsplikt gjelder først og fremst tiltak av mindre størrelse og kanskje også mindre samfunnsmessig betydning. Jeg mener vi må vurdere nøye hvilke ressurser kommunen skal bruke på tiltak som gjerne først og fremst har betydning for naboforhold, svært ofte av privatrettslig karakter. Det hevdes at det kan øke risikoen for ulovligheter, og at tiltakshaver og naboer mister den konfliktløsningsmekanismen som ligger i en byggetillatelse, men jeg mener at det også er viktig å se på forholdet mellom ulempene og den ressursbesparelsen kommunen og tiltakshaver nå kan oppnå. Å foreta seg noe på egen eiendom – utbygging, garasje eller bod – vil naturlig nok ha interesse for naboen. Det vil være i alles interesse at naboer ivaretar et godt grenseforhold og varsler og drøfter tiltakene med hverandre. På den andre siden mener vi at grunneier må, på gitte vilkår, få tilrettelegge for sine behov og muligheter så lenge det foregår innenfor de gjeldende reguleringsbestemmelser og kommunaltekniske normer for området. Utover dette må grunneiere forholde seg til privatrettslige forhold i naboloven, noe som i sak og innhold kanskje går minst like langt som nabovarselet i den tidligere byggesaksbehandlingen. I § 5 i naboloven står det at ingen må sette i gang graving, bygging, sprenging e.l. uten å sikre naboeiendommen. I § 6 går det enda lenger. Under «Grannevarsel og førehandsavgjerder» står det at når noen vil gå i gang med planting, graving, bygging, industrivirksomhet eller annet, skal han varsle grannen i rimelig tid på forhånd. Dette stiller krav til at kommunen har gode reguleringsplaner, gjerne med angitte byggehøyder og byggelinjer og andre kommunaltekniske vilkår, som f.eks. sikring mot å bygge over vann- og avløpsledninger. Når det gjelder reguleringsplaner, har alle grunneiere, velforeninger og berørte parter uttalerett. Vi forutsetter ellers også at de nye forskriftene som skal komme, har klart oppstilte begrensninger for størrelse, høyde og utforming. Utover dette gjelder brannforskrifter og minste avstand til nabo som før. Dagens forskrifter og lover skal legge opp til strenge krav om kvalitet, sikkerhet og gode bomiljø, og med min erfaring fra titalls, sannsynligvis hundrevis, av praktiske saker, blir det etter min mening ikke noe fritt fram med denne endringen i varsling. Naboloven gjelder som før, og det er alltid best å informere naboen. Moralsk forplikter dette tiltakshaver til å ta ansvar for å ivareta god folkeskikk og trivelig naboeksistens. Samtidig er eiendomsretten viktig, noe praksis har vist etter mange byråkratiske naboklager. Det er imidlertid viktig at kommunene etablerer gode løsninger gjennom IKT og servicetorg som gjør det enkelt for den enkelte å finne og å følge regelverket, for nå er grunneier fullt ut ansvarlig for at alle tiltakene oppfyller vilkårene overfor både naboer og myndigheter, og må ta konsekvensene av det på egen kappe. Kristelig Folkeparti vil derfor støtte endringene slik proposisjonen har meldt.