Tore Tønne (Arbeiderpartiet), 2000-06-16:
Jeg har registrert at det i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett kan ha vært noen misforståelser, eller feiltolkninger, med hensyn til virkningene av tilpasninger i helsebudsjettet og vil derfor gjerne få gjøre noen presiseringer. Det gjelder først og fremst den såkalte utstyrsplanen som også har vært omtalt i debatten i dag. Dette er en plan som ble vedtatt av Stortinget i 1998, og som innebærer ekstraordinære investeringer i utstyr ved sykehusene i femårsperioden 1998-2002. For denne perioden er det vedtatt å bevilge i alt 2 960 mill. kr, altså tett innpå 3 milliarder kr. La meg slå uttrykkelig fast at denne planen gjennomføres helt i samsvar med de forutsetninger som ble lagt til grunn i Stortingets vedtak. Så har det seg slik at Regjeringen foreslo noen justeringer, og at det under arbeidet med revidert budsjett er oppnådd flertall for å foreta et kutt i inneværende års bevilgninger til utstyrsplanen på 760 mill. kr. Noen synes å ha oppfattet dette som et uttrykk for at man ikke gjennomfører planen som forutsatt, og at dette får uheldige konsekvenser for sykehusenes utstyrsanskaffelser. Det er i tilfelle en misforståelse. Forholdet er at det for inneværende år etter planen utbetales i alt 380 mill. kr. Dette utgjør, som forutsatt, 60 pst. av sykehusenes investeringer i 1999. Både på grunn av overføringer fra fjorårets budsjett og på grunn av større bevilgninger enn nødvendig i år var det til disposisjon hele 1 169 mill. kr på statsbudsjettet for 2000. Derfor var det mulig å foreta et så vidt stort kutt uten at det får noen konsekvenser for utstyrsplanen eller for sykehusenes investeringer. Jeg gjentar altså at det foreslåtte kutt på 760 mill. kr ikke har noen konsekvenser for de utstyrsanskaffelser som følger av de fastlagte planer, og at den utstyrsplanen Stortinget vedtok i 1998, vil bli gjennomført fullt ut i samsvar med forutsetningene. Jeg tror Stortingets forutsetninger om en planmessig gjennomføring av en slik plan over fem år var meget fornuftig. Jeg har selvsagt stor forståelse for ønskene om å gjøre enda mer for helsesektoren på enda kortere tid, men her – som ellers – ligger ikke den beste løsningen på alle problemer i å bevilge mest mulig penger på kortest mulig tid. Det tar tid å gjennomføre slike planer på en slik måte at vi også får mest mulig igjen for pengene. Jeg vil også benytte anledningen til å si at noe av det samme gjør seg gjeldende når det gjelder den psykiatriplanen som vi er inne i gjennomføringen av. Også denne ble vedtatt av et enstemmig storting i 1998, og den innebærer at vi i perioden 1998-2006 skal bevilge hele 6,3 milliarder kr til investeringer innen psykisk helsevern. I tillegg skal nivået for de årlige driftskostnader bringes opp på et nivå som ligger 4-5 milliarder kr høyere enn det som var utgangspunktet. En god del av ressursbruken knytter seg til oppbygging av behandlingstilbud lokalt. For dette formål var det på inneværende års budsjett bevilget 175 mill. kr, som sammen med overføringer fra fjorårets budsjett gav en ramme på 266 mill. kr. Men basert på fylkeskommunenes prosjektrapporter kan vi fastslå at det på grunn av visse – og jeg vil si høyst forståelige, høyst normale – forsinkelser i byggearbeider ikke vil være aktuelt med utbetalinger på særlig mer enn 216 mill. kr i år. Det er på denne bakgrunn jeg mener at det var helt naturlig å gjennomføre det omtalte kutt på 38 mill. kr på disse investeringene.