Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2001-12-07:
Miljøutfordringene er store. Hver dag bidrar menneskene til forurensninger i naturen, lufta og havet. Det biologiske mangfoldet svekkes, klimaet endres, naturen ødelegges, og viktige kulturminner forsvinner. I løpet av vårsesjonen skal Stortinget bl.a. behandle saker om biologisk mangfold, om friluftsliv og om norsk klimapolitikk. Alle disse meldingene som regjeringa Stoltenberg la fram, beskriver hvordan Norge kan bidra til å skape et bedre miljø og snu utviklinga på disse områdene. De store miljøutfordringene krever løsninger der alle bidrar. Derfor er det viktig at vi skaper et større engasjement og større forståelse for miljøvern. Alle må se verdien av å yte sin del til fordel for et bedre miljø. Det kan vi bare klare dersom alle, og spesielt flere barn og unge, bruker naturen og tar del i de opplevelser det kan gi oss. Derfor er det så viktig at vi slår ring om allemannsretten og legger til rette for friarealer. Slik kan vi så et frø til et større miljøengasjement. Å tenke globalt og handle lokalt er ikke minst viktig når vi prater om miljøvern. Derfor må vi legge til rette for at folk kan bruke sitt miljøengasjement i lokalmiljøet. I denne sammenhengen er Lokal Agenda 21 et godt redskap, og jeg er glad for at det har vært mulig sammen med regjeringspartiene å plusse på denne posten samt å skaffe mer penger til miljøarbeid i kommunene. Arbeiderpartiet la også opp til at fylkeskommunene skulle få et større ansvar for miljøvernarbeidet, slik at vi kan øke det regionale selvstyret også innenfor dette området. At Bondevik II-regjeringa nå ser ut til å legge denne prosessen på is, bidrar ikke akkurat til større miljøengasjement blant de folkevalgte på lokalt og regionalt nivå. Jeg mener også det er viktig å trekke fram miljøorganisasjonenes viktige rolle og det viktige arbeidet som de legger ned, og som vi er helt avhengige av for å lykkes med miljøpolitikken. Stoltenberg-regjeringa foreslo en økning i Miljøverndepartementets budsjett på 9,3 pst. i forhold til årets budsjett. De nåværende regjeringspartiene har med støtte fra Fremskrittspartiet vedtatt et budsjett som er over 36 mill. kr lavere enn Arbeiderpartiets endelige forslag. Det er et dårlig signal fra en regjering som ønsker å framstå som en miljøregjering. Når ramma som ble vedtatt, ble lavere enn vi ønsket, har vi valgt å forholde oss til det vedtaket, selv om vi ikke liker det. Arbeiderpartiet har, som kjent, funnet det riktig å samarbeide med Høyre og Kristelig Folkeparti om fordelinga av ramma. Dette var bl.a. for å få til økte bevilgninger til en del områder som var viktige sett fra vår side. Budsjettsamarbeidet har gjort at det på flere poster enn det lå an til i Bondevik II-regjeringas tilleggsproposisjon, nå er Stoltenberg-regjeringas forslag som blir vedtatt, og det er vi selvfølgelig glad for. Dette gjelder bl.a., som jeg var inne på, mer til miljøarbeid i kommunene, Lokal Agenda 21, mer til internasjonale miljøtiltak og nasjonale energitiltak, mer til NINA, mer til miljøtiltak i nordområdene og mer til fryktdempende tiltak mot rovdyr. Jeg vil også nevne den enighet mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene som er nådd når det gjelder Folldal Gruver og Kistefoss-museet. Vi mener at disse skal løftes inn på lista over tekniske og industrielle kulturminner for spesiell oppfølging, og jeg regner med at Regjeringa følger opp dette. Jeg vil, til tross for at vi er enige, likevel peke på noen områder som kommer dårligere ut enn det Arbeiderpartiet skulle ønske fordi rammene blir lavere. Det gjelder først og fremst Statens kartverk og bevilgninger til oppkjøp av friarealer. Statens kartverk gjør et særdeles viktig arbeid. Ikke minst gjelder det digitaliseringa av kart, både til land og til sjøs. Etter flere forlis langs kysten, med tap av menneskeliv og med store forurensninger, skulle behovet for nye og digitale sjøkart være synliggjort for alle. Stoltenberg-regjeringa foreslo en økning på dette området, men med regjeringspartienes og Fremskrittspartiets budsjettvedtak ble dette ikke mulig. Det hevdes at dette ikke skal få betydning for den økte innsatsen med sjøkart. Det er vi glad for. Men det vil bl.a. bety en betydelig forsinkelse i arbeidet med utarbeidelsen av digitale landkart, og det er ikke bra. Reduksjonen og omprioriteringene fører også til lite forutsigbarhet for Kartverket og trolig til en dårligere utnyttelse av ressursene enn vi ellers kunne fått. Det er på denne bakgrunn at komiteens flertall ber Regjeringa om en gjennomgang av situasjonen og å komme tilbake i revidert nasjonalbudsjett til våren. Vi ber også om at Regjeringa kommer tilbake til Stortinget med en egen melding om kart og geodata. Så til friluftsområdene. Behovet for offentlige friluftsområder er, etter Arbeiderpartiets mening, stort. Ikke minst gjelder det strandsona. Derfor var det vi prioriterte å bruke penger på dette i vårt budsjett. Jeg mener det er trist at dette ikke blir fulgt opp, men jeg er likevel glad for at samarbeidet med regjeringspartiene har gjort at det har vært mulig å flytte på andre beløp på en del andre områder. Arbeiderpartiet ser på naturgass som et viktig satsingsområde. Stoltenberg-regjeringa innførte ordninga med statlig støtte til infrastruktur. I budsjettet vi vedtar i dag, blir bevilgningene til dette formålet økt, og det er bra. Denne støtta må videreføres og styrkes framover. I tillegg er det helt klart behov for å utvikle teknologi som gjør det mulig å ta naturgassen i bruk på en miljøvennlig måte i Norge. Det er bakgrunnen for at Arbeiderpartiet i budsjettinnstillinga har foreslått at det opprettes et innovasjonsselskap som skal utvikle miljøvennlig teknologi for bruk av naturgass til ulike energiformål. Og vi mener at en naturlig plassering av dette selskapet er i Grenland. Jeg må si at jeg synes argumentasjonen til komiteleder Rahm her var underlig når det gjelder Kristelig Folkepartis synspunkt og standpunkt i forhold til Grenland. Argumentasjonen for at de ikke vil stemme for vårt forslag om å opprette dette selskapet i Grenland, er at ordet «Grenland» ikke står i forslaget. Men jeg tror at alle som leser forslaget og ikke minst teksten som står før forslaget, skjønner at Arbeiderpartiet ønsker å legge det til Grenland. Det står fem ganger i merknadene rett ovenfor forslaget. Det skulle vært interessant å vite om det var slik at Rahm og Kristelig Folkeparti ville ha stemt for forslaget hvis ordet «Grenland» stod der, i tillegg til at det er nevnt fem ganger ovenfor. Dette synes jeg er et spill med ord, og det handler ikke om realiteter. Spørsmålet er om regjeringspartiene, inkludert Kristelig Folkeparti og komiteleder Rahm, er for at et slikt selskap opprettes i Grenland eller ikke. Jeg synes han bør svare på det og ikke pirke på om ordet «Grenland» står nevnt i forslaget. Alle skjønner at det er det Arbeiderpartiet vil, og jeg kan ikke skjønne at det er mulig å misforstå det. Jeg opplever derfor at det er merkelig at vi står alene om dette forslaget. Hvor er det blitt av formuleringene fra Sem-erklæringa, og hvor er det blitt av Høyres engasjement på dette området? Regjeringa har i all hovedsak fulgt opp Stoltenberg-regjeringas politikk innenfor energi- og miljøområdet. Det viser at det så langt er lite som skiller disse partiene på dette feltet. Samarbeidet mellom Arbeiderpartiet og regjeringspartiene om energi- og miljøbudsjettet viser også det. Det mener jeg bør legge grunnlag for et videre samarbeid i viktige miljø- og energisaker som Stortinget skal ta stilling til i tida framover. Med dette vil jeg ta opp de forslag som Arbeiderpartiet står alene om eller sammen med andre partier om.