Vidar Bjørnstad (Arbeiderpartiet), 2000-04-13:
Arbeiderpartiet er enig i at myndighetene må legge til rette for at behovet for arbeidskraft i årene fremover skal kunne dekkes. Økende behov for arbeidskraft er også en hovedbegrunnelse i foreliggende dokumentforslag om arbeidsinnvandringskvote. Før jeg går nærmere inn på det forslaget, finner jeg imidlertid grunn til å vektlegge at hovedoppgaven, å dekke behovet for arbeidskraft, må løses ved en aktiv arbeidsmarkedspolitikk for full sysselsetting her i landet. Det er titusener arbeidsledige, det er titusener på attføring og titusener i deltid som ønsker mer arbeid. Dette er arbeidskraftressurser som må utnyttes, av hensyn til den enkelte og av hensyn til norsk økonomi. Som saksordføreren nevnte, må vi ha spesiell oppmerksomhet rettet mot arbeidsledigheten blant ikke-vestlige innvandrere. Vi har også påpekt at asylsøkere fikk utvidede muligheter til midlertidig arbeidstillatelse fra sommeren 1999, og mener det må følges opp for å hindre passivitet og lediggang. En viss rekruttering av arbeidskraft fra land utenfor EØS-området er positivt og kan bidra til å dekke kortsiktig mangel innen enkelte yrkesgrupper. Men samtidig må en vektlegge nødvendige tilpasninger av utdannings- og kvalifiseringstiltak til eget arbeidsmarked. Jeg vil understreke disse hensyn i utgangspunktet for å unngå at lettvinte løsninger velges fremfor langsiktig arbeid i forhold til behovene i vårt fremtidige arbeidsmarked. Forslaget om en arbeidsinnvandringskvote er, som saksordføreren nevnte, utredet tidligere. Bondevik-regjeringen har fremmet to forslag som også har fått tilslutning fra Arbeiderpartiet, nemlig om endringer i spesialistbestemmelsen og bestemmelsen om sesongarbeid. Vi sluttet oss til det fordi vi mener det er riktig med en oppmykning av regelverket som kan gjøre det lettere å dekke behovet for faglært arbeidskraft og sesongarbeidskraft til aktuelle områder. Vi mener at også disse forslagene ivaretar intensjonene bak dokumentforslaget om arbeidsinnvandringskvoter. De dekker et uttrykt behov for arbeidskraft på spesielle områder og har et positivt utgangspunkt i forhold til arbeidsinnvandring som et verdifullt bidrag til det norske samfunn. I tillegg – innvandrere utenfor EØS-området vil her ha det beste utgangspunkt for å gå direkte inn i arbeidslivet, og det vil gjøre integreringen lettere. Vi tar til etterretning at den forrige regjeringen ikke fremmet forslag når det gjaldt arbeidsinnvandringskvoter og innvandringslotteri. Det gir heller ikke grunnlag for en full realitetsgjennomgang. Fra Arbeiderpartiets side vil jeg imidlertid her og nå uttrykke en generell skepsis mot en ordning med tilfeldige innvandringskvoter og en lotteriform, bl.a. med bakgrunn i synspunkter fra den interdepartementale arbeidsgruppen som det ble henvist til tidligere. Vi mener at intensjonene i foreliggende dokumentforslag om økt arbeidsinnvandring og lettere integrering må ta utgangspunkt i mulighetene arbeidsmarkedet gir, og skje i regulerte former. Arbeiderpartiet mener her at ytterligere vurderinger av eksisterende bestemmelser etter en tid kan være mer egnet for å ivareta ulike hensyn enn nye former for arbeidsinnvandringskvoter med eller uten lotteritilsnitt. Det virker noe overforenklet å tro at en slik kvote skulle ha noe spesielt fortrinn i forhold til å hindre negative holdninger til det flerkulturelle samfunn eller være noe særskilt signal i forhold til andre måter å organisere arbeidsinnvandring fra utenfor EØS-området. Nå ble som nevnt ikke forslaget om kvoter og lotteri fremmet av den tidligere regjeringen. Fra Justisdepartementet ble det vist til at det nå er gjennomført en god del endringer i regelverket for arbeidsinnvandring den siste tiden. Arbeiderpartiet er det eneste partiet i justiskomiteen som er enig med tidligere statsråd Dørum fra Venstre – jeg understreker fra Venstre – om at disse endringene bør virke en tid før det kan bli aktuelt å vurdere eventuelt ytterligere tiltak med sikte på økt rekruttering av arbeidskraft fra land utenfor EØS-området. Men et flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, forutsetter i innstillingen at Regjeringen, dersom den mener det er nødvendig, forelegger for Stortinget eventuelt ytterligere tiltak som faller utenfor de hovedprinsipper for regulering av arbeidsinnvandring som gjelder i dag. Sentrumspartiene har fremmet et eget forslag med tilsvarende innhold, altså en fullmakt til Regjeringen til å kunne vurdere ytterligere tiltak, men at vurderingen bør skje «i løpet av våren 2000», som vi ganske snart er på vei ut av. Nå merket jeg meg at saksordføreren sa at dette ikke var noe pålegg om noen umiddelbar vurdering, men jeg kan ikke skjønne annet enn at innholdet i forslaget nesten er slik at en burde ha gjort vurderingen i går. Med henvisning til det siste og flertallsmerknadene i innstillingen vil jeg anmode Kristelig Folkeparti og Senterpartiet om å oversende forslaget uten realitetsbehandling. Vi har merket oss utålmodigheten og vektleggingen av behovet for arbeidskraft av hensyn til norsk økonomi.