Eirik Sivertsen (Arbeiderpartiet), 2015-06-16:
Regjeringen har varslet at de vil gjeninnføre deler av selskapsskatten. Det er en ordning som fortsatt er relativt uklar. Vi har gjennom noen spørsmål forsøkt å få avklart deler av det, men jeg har respekt for at man må komme tilbake til det. Men vi har fått et øyeblikksbilde. Det øyeblikksbildet er ikke så veldig overraskende. Det er i tråd med den politikken som Høyre har stått for i alle de år, som handler om en omfordeling mellom kommunene. Hovedbegrunnelsen for at man ønsker å gjeninnføre dette, er knyttet til en idé om at våre folkevalgte i kommunene trenger et incentiv for å konsentrere seg om å legge til rette for flere arbeidsplasser i sin hjemkommune. I mitt valgdistrikt har vi kommunen Meløy. Det er en kommune som har i overkant av 6 000 innbyggere. De har et næringsliv som er tett knyttet til industri. For noen år siden gikk en av de store bedriftene – ikke en hjørnesteinsbedrift, men en stor bedrift – konkurs. Det var REC. Det ga umiddelbart en arbeidsledighet på 20 pst. i denne kommunen. Resultatet, ut fra det øyeblikksbildet departementet har beregnet for oss, viser at denne kommunen vil bli straffet økonomisk. De vil altså tape skatteinntekter med regjeringens nye overføring. De blir straffet fordi de fikk en konkurs, et forhold kommunen vanskelig kunne rå over. Da er spørsmålet: Er dette riktig medisin? Er det slik vi styrker kommunenes mulighet – de kommunene som har de største utfordringene når det gjelder å skape nye arbeidsplasser? Det andre spørsmålet, om noe som jeg aldri har skjønt, og som Høyre-folk ikke svarer på, er: Har man i Høyre kommunepolitikere som ikke arbeider for flere lokale arbeidsplasser? Jeg vet ikke hvordan det er i Høyre, men jeg vet i hvert fall at når jeg reiser rundt i landet og møter våre folkevalgte, er dette noe av det aller viktigste de er opptatt av: Hvordan skaper vi flere arbeidsplasser som grunnlag for vekst og velferd for innbyggerne i vår hjemkommune? Det ikke noen økonomiske incentiver for å være opptatt av dette. Dette er helt grunnleggende. Det kommunene trenger, er ikke straffetiltak når det går dårlig i næringslivet. Da trenger de økonomiske stimuli, og de trenger handlingsrom for å kunne jobbe med næringsutvikling. Da trenger de regionale utviklingsmidler, som regjeringen har kuttet. Da trenger de virkemiddelapparatet i Innovasjon Norge og en aktiv næringspolitikk, som regjeringen er kritisk til. Og da trenger de omstillingsmidler – som Meløy fikk – fra storsamfunnet for å komme seg over en tøff kneik. La meg bare få lov til å minne om at KS, kommunenes egen organisasjon, i høringen med kommunalkomiteen hevdet at det overhodet ikke finnes noen dokumentasjon på at dette er et incentiv som vil virke. De er meget kritisk til det. Allikevel fortsetter regjeringen med sitt ideologiske korstog og skal tvinge igjennom dette. Det andre er knyttet til fordelingseffekten. Det omvendte Robin Hood-prinsippet gjelder også for kommunesektorens skatteinntekter. En skal ta fra dem som har minst, og som har de dårligste forutsetningene. Skatteinntektene i kommunesektoren, som er den viktigste inntektskilden, varierer mellom 50 pst. av gjennomsnittet og opp til 350 pst. Man skal altså omfordele, fra dem som har minst, til dem som har mest – akkurat som man gjør i personbeskatningen og knyttet til diskusjonen om formuesskatt. Det er feil politikk. Vi har et annet alternativ, som handler om å gi alle kommuner likeverdige muligheter til å drive næringsutvikling. Så noen kommentarer til hva som er sagt i debatten. Representanten Lødemel hevdet at kritikken mot effekter av endringer i inntektssystemet er stilnet. Det er mulig det er opplevelsen til Høyre, men hvorfor opplever Høyre det? Er det fordi det har blitt mer penger til fylkene? Nei, det har ikke det, regjeringen har ikke gjort noe med dette. Har regjeringen gjort noe med ferje- og båtrutene og kriteriene i inntektssystemet? Nei, de sa de skulle gjøre det i kommuneproposisjonen, det har de ikke gjort – de har varslet en ny utredning. Grunnen til at man ikke har oppdaget dette i Høyre, er kanskje at fylkene har oppdaget at de har en regjering som ikke lytter på det øret, som ikke er på den kanalen, som ikke er opptatt av fylkeskommunenes muligheter. Så var representanten Kapur inne på svartmaling av Høyres politikk, som falt ham tungt for brystet. Svart er kanskje blitt en passende farge på politikken til Høyre, når vi ser hvor dypblå politikken faktisk har blitt. Men det er kanskje for unyansert at vi maler den svart – vi skal drive med dypblå maling. Poenget er at vi har et alternativ. Vi står for et annet alternativ, der vi har mer penger til kommunene, ikke fordi det er et mål i seg selv, men fordi det er det viktigste virkemiddelet for at man skal klare de omstillingene også kommunene skal være med på. Det gjør en ikke ved å tvinge dem, det gjør en ved å gi dem muligheter.