Trine Skei Grande (Venstre), 2011-06-17:
Ettersom jeg er første taler etter Dagfinn Høybråten, vil jeg benytte anledninga til å takke for et godt og nært samarbeid med en representant som jeg har veldig stor respekt for når det gjelder den jobben han har gjort. Jeg har lyst til å kommentere et Dokument 8-forslag som ligger til behandling i denne saken i dag, nemlig vårt forslag om en grønn skattekommisjon. Vi vet at de klimautfordringene vi står overfor, er enorme. Skal vi klare å gjøre noe, må alle stille opp. Skal vi klare å gjøre noe, er det helt nødvendig at vi også gjør grep nasjonalt. Venstre har troen på å bruke markedet, bruke markedets mekanismer og bruke markedets muligheter til å omfordele og gjøre kloke miljøvalg. For ti år siden var det brei enighet om at det var framtida, det var de store grepene vi kunne ta, det var den måten vi kunne få til endringer i klimaet på. Det var den finansministeren vi har nå, som faktisk også mottok den forrige grønne skattekommisjonen. Mye har skjedd siden da, mye har endret seg. Mye kunnskap har vi fått, men vi har ikke innført noe grønt skatteskifte. Venstre mener at nå er det på tide å våkne, nå er det på tide å ta de grepene vi må ta for framtida. Jeg syns forklaringene til Inga Marte Thorkildsen er ganske dårlige, og merknadene ser ut som en glideflukt bort fra hele forståelsen av klimautfordringene. Jeg har lyst til å nevne to løft som Venstre tar i sitt reviderte budsjett. For oss har kampen mot fattigdom vært viktig, spesielt i forhold til fattige barn, barn som ikke velger sin egen barndom, men som opplever at barndommen blir begrenset av det å vokse opp i en fattig familie, og når det kan få tragiske følger. Derfor gjør vi store grep både innenfor sosialhjelpen, innenfor barnevernet og innenfor skolen. Vi går nå inn i en ny valgkamp, men i forrige valgkamp inviterte Venstres daværende partileder, Lars Sponheim, til en felles dugnad for å bekjempe fattigdom. Det var alle for i debattprogrammene, men da vi la fram vårt forslag som første forslag i denne sesjonen, ble alle forslagene nedstemt. Regjeringa var opptatt av å utrydde fattigdommen, så var det det å bekjempe fattigdom, og så har det endt med at det eneste som er viktig, er å bekjempe rikdom. Det er ikke slik at alle fattige blir rikere av at noen rike blir fattigere. Regjeringsrepresentantene står her og sier at ting går så godt. Senterpartiets representant påpekte med en viss erkjennelse at «det e itjnå som kjem tå sæ sjøl», og der ligger Venstres hovedbekymring for det reviderte nasjonalbudsjettet vi har liggende foran oss nå. Det ikke å satse på det som er framtidas store utfordringer, det ikke å satse på forskning og utdanning, det å vite at man får en bølge av studenter som står der uten å få studieplass, det ikke å forberede studiestedene våre ved å ha nok vitenskapelig ansatte til å ta imot den bølgen – er ikke å ha en forståelse av at «det e itjnå som kjem tå sæ sjøl». Det må faktisk gjøres noen grep i dag for at vi skal takle framtidas utfordringer. En kan ikke bare lene seg tilbake på det vi har klart å oppnå. Jeg må si at den gledeligste beskjeden i dette reviderte budsjettet er at Høyre nå har snudd når det gjelder finansieringa av etter- og videreutdanning, og er enig med oss i at her må staten kraftigere inn for å få gjort grep for etter- og videreutdanning av lærere. Det er et av de viktigste grepene vi skal gjøre for kunnskapspolitikken framover. Dette reviderte nasjonalbudsjettet og ikke minst prosessen rundt det har vist at regjeringsprosjektet er i ferd med å bli en regjeringsslitasje. Som sagt snakket man om det store kjærlighetsekteskapet da man begynte prosjektet. Representanten Lundteigen nevnte i fjor at dette var et fornuftsekteskap, mens han i dag snakker om det som en strategisk allianse, altså et proformaekteskap. Det er mangelen på prosjekt, mangelen på noen store ting man kan gjøre for fellesskapet, som denne debatten bærer preg av. Regjeringspartiene opptrer som fullstendig maktesløse i forhold til det som blir lagt fram i regjeringa. Debatt og høring i dette hus har ingen betydning, for man får ikke lov til å endre noe. Venstre mener at vi skal satse og ta grep for framtida, og for å få til det trenger vi en ny grønn skattekommisjon. Vi trenger å få gjort om fra rød til grønn skatt, og vi trenger klimagrep for framtida, fornying av velferdsstaten, satsing på næringslivet og ikke minst på kunnskap.