Karl Eirik Schjøtt-Pedersen (Arbeiderpartiet), 2000-11-27:
Arbeiderpartiregjeringens budsjettforslag bygger på tre klare prioriteringer: Regjeringen vil styrke fellesgodene og bygge velferdssamfunnet videre ut. Derfor foreslo vi økte bevilgninger til helsevesenet, slik at det blir mulig å behandle flere pasienter neste år enn noen gang tidligere. Vi foreslo økte bevilgninger til eldreomsorgen, økte bevilgninger til skoleverket og økte bevilgninger til barne- og ungdomstiltak. Regjeringen vil ha en mer rettferdig fordeling. Derfor forslo vi skatt på aksjeutbytte. Samtidig foreslo vi å redusere skatten på arbeidsinntekt med 1 milliard kr. Vi skjermet arbeidstakernes rettigheter i folketrygden. Regjeringen vil sikre trygghet for arbeid og personlig økonomi. Vi vil unngå nye renteøkninger. Derfor foreslo vi et budsjett som ikke øker presset i norsk økonomi. Jeg er glad for at det gjennom budsjettavtalen mellom Arbeiderpartiet og sentrumspartiene har vært mulig å sikre flertall for et statsbudsjett som ivaretar alle disse hovedprioriteringene. Det blir økt satsing på fellesgodene. På enkelte områder økes innsatsen ytterligere også utover Regjeringens forslag. Det blir en mer rettferdig fordeling. Skatt på aksjeutbytte innføres. Det blir økt trygghet for den personlige økonomien. Det budsjettet som det nå er enighet om, virker om lag nøytralt på norsk økonomi, i tråd med Regjeringens opprinnelige forslag. Budsjettavtalen viser vilje til å finne løsninger og vilje til å ta ansvar. Jeg har merket meg at markedet har reagert svært positivt på budsjettforliket. Sjeføkonom Inge Furre i Pareto, uttalte til Dagsavisen den 20. november: «Hvis renta stiger neste år, skyldes ikke det statsbudsjettet. Du kan si det slik at politikerne denne gang har gjort jobben sin med tanke på renteutviklingen.» Analysesjef Marius Lømo i Christiania Markets sier: « – Politikerne overrasket markedet ved å komme i havn med et nøytralt budsjett.» Og videre: « – Vi har ment en stund at det er behov for flere renteøkninger, men vi er jo langt mindre sikre på det nå, særlig i lys av budsjettavtalen.» Og dette er noe av det som betyr mest for unge familier, for kommunene og for næringslivet. I budsjettframlegget gjorde Regjeringen det klart at dersom vi skal kunne styrke fellesgodene, slik Regjeringen foreslår, uten at det fører til økt press på renten, må presset i den private sektoren reduseres. Derfor foreslo vi en konjunkturavgift. Vi har fra første stund gjort det klart at dette er et virkemiddel, ikke et selvstendig mål. Vi har vært åpne for andre løsninger. Gjennom budsjettavtalen har en valgt å dempe presset i privat sektor ved å innføre en konjunkturavgift på 10 pst. på næringsbygg, ved å øke elavgiften utover Regjeringens forslag og ved å foreta en gjennomgående reduksjon i avskrivningssatsene for næringslivet. Jeg har merket meg at Høyre og Fremskrittspartiet kritiserer at dette betyr en økning av skattenivået. Ja, Arbeiderpartiet mener det er nødvendig å styrke helsevesenet, eldreomsorgen og utdanningstilbudet. Samtidig sier vi nei til en politikk som må føre til økt rente. Da står valget mellom en justering av skattene eller store kutt i de ulike velferdsordningene. Hva er så Fremskrittspartiets og Høyres alternativ? Jo, Fremskrittspartiet og Høyre sender regningen til dem som er rammet av sykdom. Fremskrittspartiet foreslår at en som er sykmeldt i ett år, f.eks. på grunn av kreft, bare skal få 80 pst. sykelønn. For en gjennomsnittlig kvinnelig industriarbeider betyr det et inntektstap før skatt på om lag 44 000 kr. Etter Høyres opplegg vil den samme pasienten få om lag 22 000 kr. mindre sykelønn før skatt. Er det rimelig å kutte sykelønnen til en industriarbeider med 44 000 kr? Fremskrittspartiet og Høyre sender regningen til folk i distriktene. Fremskrittspartiet kutter distriktsstøtten med om lag 1 milliard kr og landbruksoverføringene med 4,5 milliarder kr. Høyre kutter litt mindre, men kutter til sammen med om lag 2,7 milliarder kr til de samme formål. Fremskrittspartiet og Høyre sender regningen til verdens fattigste gjennom kutt i bistanden på henholdsvis 5,6 milliarder kr og 2,5 milliarder kr. Arbeiderpartiet og sentrum skjermer sykelønnen, sikrer innsatsen i distriktene og øker bistanden. Regjeringen la opp til å styrke kommunenes økonomi med hele 5 milliarder kr i forhold til det beregningsgrunnlaget som ble presentert sist vår. Det får nå flertall. I budsjettavtalen er en i tillegg enig om å kompensere kommunene for økte pensjonsavsetninger som følge av endringer i etterlattepensjonen. Det er en form for «tvungen sparing». Dermed kan aktiviteten i kommunesektoren opprettholdes selv om pensjonsavsetningene må økes. Sammen med budsjettet la Regjeringen fram forslag om en omfattende fornyelse av momssystemet. Gjennom budsjettavtalen blir det flertall for en slik systemendring. Vi får nå et mer robust og framtidsrettet system, tilpasset et samfunn der tjenesteyting spiller en stadig større rolle. Budsjettavtalen innebærer at det blir innført halv merverdiavgift på matvarer fra 1. juli neste år. Departementet har foreløpig anslått inntektstapet av et slikt tiltak til i størrelsesorden 6,5 milliarder kr på årsbasis. På grunnlag av Stortingets vedtak vil departementet arbeide med å finne en hensiktsmessig avgrensning av hvilke matvarer som skal ha halv matmoms. Siden den detaljerte avgrensningen av hvilke matvarer som skal ha halv moms, ikke er endelig avklart, gjør jeg Stortinget oppmerksom på at provenyanslaget er usikkert. Gjennom budsjettavtalen er det avklart at det vil bli lagt til rette for at investeringsavgiften kan avvikles fra 1. januar 2002. Arbeiderpartiets regjering foreslo allerede i forbindelse med skattereformen 1992 at investeringsavgiften skulle avvikles. Den gang valgte Stortinget å ikke prioritere forslaget. Gjennom budsjettavtalen får Regjeringen flertall for en betydelig lettelse i avgiftene på bensin og diesel. Men vi får ikke flertall for forslaget om en betydelig reduksjon i alkoholavgiftene. Tiltakene i budsjettavtalen innebærer samlet sett om lag uendret eller marginalt lavere gjennomsnittlig konsumprisvekst i 2001 sammenlignet med anslaget i nasjonalbudsjettet på 2 ¾ pst. Alt i alt antas prisveksten de første månedene i 2001 å bli noe høyere enn vi la til grunn i nasjonalbudsjettet. Til gjengjeld antas prisveksten senere på året å bli noe lavere enn lagt til grunn. Regjeringen vil følge opp arbeidet med å innføre et nytt system for nærings- og kapitalbeskatning, i tråd med de prinsippene som er skissert i Regjeringens budsjettforslag og i budsjettavtalen mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet. Regjeringen tar sikte på å fremme forslag om en reform av næringsbeskatningen i statsbudsjettet for 2002. Årets finansinnstilling viser klare skillelinjer i den økonomiske politikken mellom sentrumspartiene og Arbeiderpartiet på den ene siden og Høyre og Fremskrittspartiet på den andre. Særlig er avstanden stor til Fremskrittspartiet. Arbeiderpartiet og sentrum vil styrke fellesgodene. Fremskrittspartiet går i praksis inn for å svekke velferdssamfunnet. Arbeiderpartiet og sentrum vil ha mer rettferdig fordeling. Fremskrittspartiet vil øke forskjellene i samfunnet. Arbeiderpartiet og sentrum går inn for å unngå nye renteøkninger. Fremskrittspartiets politikk vil gi økt rente og økt belastning for unge familier. Jeg har merket meg at Fremskrittspartiet har søkt råd hos professor Øystein Noreng. Hans svar er klart. Han sier: «Det henger ikke på greip, og jeg synes regnestykket er tvilsomt.» Og videre: «Uansett vil dette føre til prisstigning, omstilling og en kraftig økning i innvandringen.» Professor Arne Jon Isachsen sier det samme: «Vi har ikke nok arbeidskraft, og da blir konsekvensen høyere inflasjon.» Og la meg tilføye: og økt rente. Det verdensomspennende og seriøse analysebyrået Dun & Bradstreet advarer investorer mot økonomisk rot og politisk usikkerhet dersom Fremskrittspartiet får større innflytelse. Ifølge Dagsavisen 7. november uttaler Dun & Bradstreet at Fremskrittspartiets politikk er «veldig kortsiktig tenkning». Og det uttales at Fremskrittspartiets politikk vil føre til «ustabil rente og større arbeidsledighet». Også av den grunn er jeg glad for at det har vært mulig å få til en budsjettavtale som har satt Fremskrittspartiet på sidelinjen. Der bør de fortsatt være.