trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-06-19:
Det gjeld sjølvsagt på alle nivå. Eg er glad for at denne rapporten konkluderer som han gjer, med at Statens vegvesen har gjennomgått ei gjennomgåande forbetring etter det tidspunktet då grunnlaget for hendingane i Hanekleivtunnelen fann stad, altså bygginga av sjølve tunnelen. Ein organisasjon som Statens vegvesen er ein stor og kompleks organisasjon. Det krev tydeleg og god leiing på alle nivå. Sjølvsagt krev det òg lojalitet til avgjerder på alle nivå og system som er kontrollerbare. Det er gjort ein stor jobb med å forbetre systema. Eg meiner rapporten er tydeleg på det. Det skal framleis vere slik i ein levande organisasjon at ein kvar einaste dag skal jobbe med forbetringar for å verte endå betre. Eg har stor tiltru til at det arbeidet ein gjer på nettopp dette området i Statens vegvesen i dag, vil gi frukter, og at me vil få endå betre system for vegbygging i framtida - og det er målet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-06-19:
Til liks med representanten Sahl synest eg òg at det er svært positivt at det er brei semje om at me skal satse på tilrettelegging for syklistar. Eg trur det er noko folk i dette landet faktisk ynskjer. Me ser jo òg at stadig fleire tek sykkelen og for så vidt beina fatt når det vert lagt til rette for at ein kan gjere det trygt. Så det er sjølvsagt viktig. Det vart nemnt skulevegar, og då må eg nemne noko som eg ikkje sa i innlegget mitt, nemleg at me jo har ei kartlegging av kostnadene når det gjeld å få lagt til rette for gang- og sykkelvegar i ein omkrets av 2 km rundt alle landets skular. Me ventar på innspel på det. Eg står fast ved det som har vore hovudtonen i innstillinga, nemleg at me skal ta inn gang- og sykkelvegar i Nasjonal transportplan. Det skal me gjere i eit godt og breitt samarbeid og drøfte korleis det skal gjerast, slik at me skal få ei god oppfølgjing av dette i det vidare arbeidet i samband med budsjettet for året som kjem.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2008-06-19:
Forklaringa på oppfølgingsprosenten - som òg dessverre er låg på nokre andre såkalla sekkepostar - er sjølvsagt det me har sett av budsjettsprekkar på ein del igangsette prosjekt. Dei er delvis igangsette av den førre regjeringa, og nokre av den noverande regjeringa. For å få ei rasjonell framdrift på dei, som har vore eit viktig punkt for denne regjeringa, har ein ikkje evna å følgje opp alle andre gode tiltak. Men det er ikkje den einaste forklaringa. Det er òg slik at det f.eks. i Oslo har vore eit ynske om å leggje inn fleire prosjekt, og så har ein ikkje hatt prosjekt som har vore klare til å starte opp. For å unngå at det òg skulle verte tilfellet i 2009-budsjettet, vart det for eit års tid sidan frå staten si side sett ned ei arbeidsgruppe som skal samhandle med kommunen, slik at me skal kunne ha prosjekt klare når me kan følgje opp med pengar.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-06-19:
Jeg synes saksordføreren hadde en god gjennomgang av saken og forslaget vårt, og han var såpass positiv til forslaget at jeg nesten var litt overrasket over at han ikke anbefalte Høyres forslag. Det er vel et uttrykk for at det tilsynelatende er relativt stor enighet om dette. Men da må også incentiver og tiltak som iverksettes, prege den viljen. Det gjør etter Høyres mening ikke det som nå er foreslått, og høyst sannsynlig vil bli vedtatt, med hensyn til grunnrenteskatten og risikopåslaget i renten. Der har vi fått tall fra EBL som tilsier at dette hemmer nye investeringer i vannkraften med så mye som 4-6 TWh. Det er jo ikke noe godt tiltak i så henseende. Jeg har lyst til å nevne et par eksempler. Jeg hadde gleden av å være saksordfører for verneplanen i forrige periode. Da hadde vi bl.a. Vefsna til vurdering. Jeg vet at det er et kontroversielt prosjekt i Soria Moria-erklæringen. Ikke desto mindre vil jeg hevde fra min side at det er Norges desidert beste miljøprosjekt. Det er altså et vannkraftprosjekt som kunne gitt oss 1,5 TWh på en nennsom og fin måte, og gitt gode inntekter i det området der det er lokalisert. Og etter det som har skjedd i den senere tid, tror jeg det kunne være nyttig i det området. Et annet eksempel er Vik i Matre i Kvinnherad. Det ble faktisk utbygd. Det er omtrent en tiendepart av Vefsna - altså fikk man 120 GWh på en investering på 500-600 mill. kr. Det er en fantastisk opprustning av et gammelt anlegg og burde være et skoleeksempel på hvordan det er mulig å utvinne mer energi ved eksisterende vannkraftverk. Vi har store forpliktelser i henhold til klimaforliket, og det å sørge for å etablere vilkår for fornybar energi er særdeles viktig. Så opplever vi at vindkraft, spesielt på land, møter motstand på grunn av landskapskonsekvenser. Flere og flere av de parkene som er foreslått og utredet, trekkes tilbake. Det syns jeg også gjør at vi bør se nærmere på vannkraften. Det er et stykke fram før vi har havmøllene på plass. I Høyre tror vi at en helhetlig strategi for dette potensialet for opprustning og utvidelse kan være et viktig skritt for å utnytte mer av denne enestående rene og fornybare energien på en moderne og skånsom måte.
Øyvind Halleraker (Høyre), 2008-06-19:
Jeg fikk en helt konkret oppfordring fra representanten Terje Aasland om hvor langt Høyre er villig til å gå i retning av Fremskrittspartiets holdning til spørsmålet om å bygge ut store vassdrag. Til det er å si at vi i første omgang kunne tenke oss å få tilslutning til en strategi som vi nettopp har fremmet forslag om her i dag. Det kunne være et viktig bidrag til å få anskueliggjort det som ligger i flertallets potensial. Det er fortsatt mulighet for det. Jeg har en mistanke om at Aasland også hadde Kåre Willochs uttalelser og kronikker i tankene, som har vært omtalt fra denne talerstolen tidligere i kveld. Kåre Willoch er etter min mening en klok mann. Han påpeker at vi har et stort ansvar overfor våre klimaforpliktelser. Han påpeker også at siden de første verneplanene ble behandlet og vedtatt i dette hus, har vi fått en betydelig effektivisering og en teknologiutvikling innenfor vannkraftutbygging som er ganske enestående. Jeg refererte spesielt til et anlegg som ble ferdigstilt i fjor, som er et godt eksempel på det. Her får man til og med ryddet opp i gamle, stygge rørgater og får lagt ting i tunnel med moderne tunnelteknologi, får vekk store, stygge betonginstallasjoner og i stedet får bygd kraftstasjonen inn i fjell, får bygd om turbiner osv. Dette gjøres innenfor forsvarlige investeringsrammer der det fortsatt er god økonomi igjen til verdifull energi til fellesskapet. Jeg er ikke så redd for det som jeg forstår at Aasland hentyder til. Snarere vil jeg henvise til den historiske erkjennelse som alltid har vært i store vannkraftutbygginger i denne sal. Det har vært helt andre partier som har samarbeidet for å få til gode løsninger innenfor vannkraftutbyggingen.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2008-06-19:
Jeg har ikke oppfattet at denne saken er en karakterbok til statsråden, men la meg iallfall si at det er bra å ha statsråder som reagerer og agerer. Det gjør denne statsråden. Jeg er enig med statsråden i at det viktigste med saken faktisk er dagens situasjon. Jeg vil igjen sitere fra selve proposisjonen, side 3, kolonne 1. Etter at man konstaterer at det er et forbedringspotensial, konkluderer man med følgende: «I denne samanhengen er det ei viktig leiaroppgåve å ha merksemd retta mot lojalitet til rutinar og prosedyrar, og sørgje for at manglande lojalitet får konsekvensar.» Jeg går ut fra at det gjelder på alle nivåer, at dette ikke bare er en ovenfra og ned-holdning, en truende pekefinger til folket på golvet eller nede i organisasjonene, men at dette gjelder hele organisasjonen, også den øverste ledelsen og ledernivået i organisasjonen.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-06-19:
Det vi foretar oss i dag, er på mange måter en oppsummering og en evaluering av det som skjedde i forbindelse med raset i Hanekleivtunnelen, som skapte en ganske stor og bred debatt rundt sikkerhet i tunnelene rundt om i landet. Jeg har ikke tenkt å bruke mine fem minutter til dette. Jeg ønsker å takke saksordføreren for en svært grundig og god jobb med denne saken. Det er en jobb som har ført til at opposisjonen og posisjonen faktisk kan stå sammen og trekke felles konklusjoner og se framover mot en tid da vi har fått på plass nye rutiner som skal sikre at tunnelene i framtiden får en sikkerhet som gjør at vi kan ha tillit til driften og utlysning av anbud i forbindelse med tunnelbygging. Jeg synes det er svært gledelig at jeg som sentrumsrepresentant kan slutte meg til både innlegget til saksordføreren og innlegget til talsmannen for posisjonen, Rudihagen, og at vi i fellesskap nå står sammen om å legge til rette for en framtid med sikker tunnelbygging i Norge. Jeg vil også gi ros til ministeren, som grep tak i denne saken og på en forbilledlig måte har brakt fram et materiale til komiteen som gjorde at vi kunne ende sånn som vi nå har gjort, med behandlingen av denne saken. Så vil jeg til slutt bare understreke at Kristelig Folkeparti fortsatt står på sitt standpunkt om at det vil skape større trygghet ved bygging av tunneler dersom vi får opprettet et frittstående vegtilsyn. Jeg vil be posisjonen se på forslaget. Jeg vet at ministeren tidligere har sagt at de har dette med tilsyn i vegsektoren til vurdering. Jeg håper at vi får en debatt om det i forbindelse med Nasjonal transportplan, og kanskje ser muligheten for å få opprettet et sånt tilsyn.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-06-19:
Det skal jeg selvfølgelig. Jeg tar opp det forslaget som Kristelig Folkeparti har alene, og de forslagene som vi har sammen med Venstre.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-06-19:
Jeg takker ministeren for positiv mottakelse av representantforslaget. Jeg synes det er gledelig at vi står sammen om å tenke på å legge til rette for mer sykling, ikke bare i byer og tettsteder, men også i Distrikts-Norge. Komiteen har ved flere anledninger når vi har vært på reise med buss, også i Distrikts-Norge, blitt stanset av personer med barnevogn og barn som vandrer langs veien, særlig på skoleveier. Der er det sterkt behov for gang- og sykkelveier. Formålet med representantforslaget var altså å lodde stemningen for en handlingsplan for sykling, for når det gjelder en sykkelstrategi lagt inn i NTP, er det problematisk å få tatt inn det som går på det tverrsektorielle, altså det som er overgripende når det gjelder flere departement. Jeg vil spørre ministeren om muligheten for å få en handlingsplan.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2008-06-19:
Kristelig Folkeparti også.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-06-19:
Innledningsvis vil også jeg takke saksordføreren for et godt og grundig arbeid. Venstre er svært opptatt av at alle skal kunne ferdes trygt på vegene våre, uten trafikkfarlige forhold som kan sette folks liv i fare. Jeg er derfor glad for at statsråden har gjennomført en grundig gjennomgang av raset i Hanekleivtunnelen. Jeg er også glad for at flertallet i komiteen peker på den innsatsen Bondevik II-regjeringen gjorde på dette området, når man viser til at Agendarapporten fastslår at man gjennom utskillelsen av produksjonsoppgavene i Statens vegvesen har skapt et klart og entydig skille mellom bestiller- og utførerrollen i vegsektoren. Bondevik II-regjeringen fikk mye kritikk av daværende opposisjon for utskillelsen av Mesta AS - et grep som i ettertid har vist seg å ha gitt klarere ansvarsforhold, mer effektiv drift og mer veg for pengene. Utskillelsen av Mesta AS har spart det offentlige for milliardbeløp, og samtidig kan man altså vise til disse positive effektene her i dag. Jeg hadde ønsket at man hadde vist vilje til å overføre disse erfaringene til jernbanesektoren, som i dag er preget av tilsvarende rollekonflikter og uklare ansvarsforhold - uten at det er tema her i dag. Til tross for at forrige regjering gjorde noen grep som har gitt en bedre organisering og tydeligere ansvarsforhold i vegsektoren, er det altså slik i dag at Statens vegvesen fremdeles har ansvaret for sikkerheten, samtidig som de har ansvar for de økonomiske prioriteringene innenfor de rammene de etatene blir tildelt. Det er fremdeles slik at sikkerheten står i fare for å bli salderingspost når Statens vegvesen kjøper tjenester fra vegentreprenører. Det er følgelig en fare for at man ikke vektlegger sikkerheten høyt nok ved nyanlegg, ved vedlikehold og ved utbedring. Jeg har selv opplevd at publikum har henvendt seg til meg om trafikkfarlige forhold fordi de ikke har kommet gjennom hos Statens vegvesen. Dagens organisering gjør det også vanskeligere for uavhengige aktører og offentligheten å etterprøve sikkerhetsarbeidet i Statens vegvesen. Det er uheldig at Statens vegvesen driver kontroll med seg selv innenfor et område som til enhver tid krever stor åpenhet og ydmykhet overfor publikum. Til slutt: Venstre vil vektlegge betydningen av at det opprettes et uavhengig vegtilsyn i Norge for å styrke trafikksikkerhetsarbeidet. Dette vil bedre trafikksikkerheten og bidra til mer åpenhet i vegsektoren. Det er derfor bra at Regjeringen har satt ned et utvalg for å utrede behovet, selv om Venstre mener, i likhet med en rekke organisasjoner, at behovet er til stede. Venstre hadde sett at Regjeringens utvalg i stedet hadde utredet tilsynets myndighetsområde.
Borghild Tenden (Venstre), 2008-06-19:
Jeg vil først takke for at statsråden er en ivrig syklist. Det er kjempeviktig å gå foran med et godt eksempel. Så til spørsmålet: Hvordan kan statsråden forklare at oppfølgingsprosenten bare er på 48 pst., etter tre år i regjering? Jeg ble faktisk selv overrasket over at den var så lav. Hvordan vil hun forklare det? Og hva har hun tenkt å gjøre med det?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-19:
Kristeleg Folkeparti driv ikkje med industriell masseproduksjon av Dokument nr. 8-forslag og resirkulerer Dokument nr. 8-forslag. Dei kjem med nokre ganske få. Det betyr at ein må behandla dei seriøst. Det har regjeringspartia gjort. På den måten kjem me Kristeleg Folkeparti i stor grad til møtes, i staden for berre å stemme ned dei ideane dei har, slik ein ofte gjer med forslaga frå dei som produserer over evne. Så må eg ha standardreplikken min til dei gamle regjeringspartia - nemleg at SV fekk vedteke i samband med friluftsmeldinga ein nasjonal sykkelstrategi som Bondevik-regjeringa og andre parti skulle utarbeida. Men eg registrerer jo at dei ikkje blei overarbeidde då dei sat i regjering, av å ha gjort noko for syklistane. Tvert imot - me måtte skifta ut regjeringa for at det skulle skje noko òg for syklistane, slik som i dei fleste andre saker. Men no er me i gang. Det blir satsa mykje meir på syklistane, men det kan bli betre, og det er jo utgangspunktet til det gamle regjeringspartiet Kristeleg Folkeparti når dei fremmar dette. Sjølv har eg eit veldig godt forhold til tohjulingane, både dei som har motor, og dei som er utan. Det er eit viktig og smidig framkomstmiddel, det eine med motor forureinar jo, men det andre gjer det ikkje. Det er ein måte å halda seg i form på og ein måte å koma seg fram på som ikkje skader nokon - iallfall ikkje i hovudsak skader nokon, og det er miljøvennleg. Å gjera det som Kristeleg Folkeparti seier - å sjå på skattlegginga og på om det er mogleg å stimulera fleire til å sykla, som dei seier i eit av punkta, synest eg har noko for seg. Det er òg noko av det me har diskutert internt i Regjeringa. Me har ikkje kome til nokon konklusjon, men det er absolutt eit forslag som eg synest er lurt - med utgangspunkt i klima, i miljø og i helse. Når det gjeld dette med å få ein eigen handlingsplan, det å få ei påskjønningsordning for syklistane, vil eg seia at det ein no gjer med miljøbilsatsing i Miljøverndepartementet - der ein seier at ein skal påskjønna dei som satsar meir på bymiljø, som satsar på klimaet, som satsar på å få eit betre miljø, som satsar på å få fleire på sykkel - er me allereie i gang med. Så får me vurdera forslaget vidare i forhold til NTP-prosessen som regjeringspartia no held på med. Likevel er altså utgangspunktet at det å få fleire på sykkel er noko som Regjeringa ønskjer. Det er noko eit fleirtal på Stortinget eigentleg ønskjer seg. Eg registrerer at dei som stadig vekk diskuterer kvifor dei er for bompengar i Oslo, men mot bompengar i resten av Noreg, ikkje engasjerer seg i å få fleire til å sykla. Det synest eg er litt dumt. Det hadde vore kjekt om alle partia hadde vore med på det. Kristeleg Folkeparti har kome med eit forslag som delvis allereie er vareteke av Regjeringa, men som ein skal sjå nærare på, slik at det blir ein meir offensiv strategi for å få fleire til å sykla i Noreg. Dermed er det ikkje meir å seia om det.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2008-06-19:
Landet vårt, med fire skiftande årstider, er flott på mange måtar, og opp gjennom tida har menneska funne på stadig nye måtar å kome seg fram på, trass i vêr og vind, inn i fjordar og dalar og over fjell - og i bygatene. Sykkelen skapte stort oppstuss da han kom, men har halde fram med å vere eit kjært framkomstmiddel, sjølv om det er dei motoriserte køyretøya som er aller mest brukte. Med det landskapet, dei avstandane og dei nemnde årstidene vi har i Noreg, kan ikkje sykkel bli det mest brukte framkomstmiddelet. Potensialet er likevel stort for at endå fleire enn no slengjer seg på sykkelen når dei skal på arbeid eller på fotballtrening, i staden for at dei set seg i bilen. Det handlar om å leggje til rette for det, og det er nettopp dette med korleis ein skal leggje betre til rette for syklistar i byar og tettstader, som er temaet i representantforslaget vi debatterer her i kveld. Eit tre eller ei plante kan rotne på rot, og heldigvis kan ikkje vi menneske det. Men sit vi lenge nok, kan det kjennast ut som om vi rotnar der vi sit, anten på kontorstolen, i sofaen eller i bilsetet. Dei fleste av oss sit rett og slett for mykje, og det er ikkje bra for oss. Derfor er det fint å sjå at i sterkt trafikkerte bustadområde er det mange fleire som går og syklar til kvardags der det blir bygt gang- og sykkelvegar. Og di fleire som går og syklar i staden for å køyre, di mindre klimagassutslepp blir det, og di tryggare blir trafikken. Vi i Senterpartiet og i dei andre regjeringspartia er glade for at fleirtalet i komiteen sluttar seg til målet vårt om at stat og kommune skal satse meir på gang- og sykkelvegar og på m.a. betre opplæring i trafikkreglane for syklistar. Vi er godt i gang med å planleggje ny nasjonal transportplan, og vi går inn for at denne planen skal innehalde ein eigen sykkelstrategi med klare tiltak. Vi vil signalisere at vi vil ta med oss ideane frå representantframlegget i arbeidet med den nye nasjonale transportplanen, og gjere vårt til at strategien ikkje blir berre tomme ord, men blir følgd av konkret handling.
Irene Johansen (Arbeiderpartiet), 2008-06-19:
Forslaget fra Kristelig Folkeparti om bedre tilrettelegging for syklister i byer og tettsteder er et viktig forslag, som jeg mener vi bør ta med oss i arbeidet med revisjon av Nasjonal transportplan og den reviderte sykkelstrategien som ligger der. Det jobbes det jo med nå, og den skal vedtas neste vår. Jeg mener det er viktig å se transportformene i sammenheng når vi skal tilrettelegge og planlegge for et transportsystem som er effektivt, og som ivaretar trafikksikkerhet og miljø, også når det gjelder transport- og tursykling. I planen fra etatene ligger det forslag til en egen strategi for transportmiddelfordeling, der det skal tilrettelegges slik at kollektiv sykkel- og gangvei blir et reelt alternativ. Fremskrittspartiet har tolket dette slik at de i sine merknader til saken finner grunn til å «advare mot å tillegge sykkelen som transportmiddel en rolle den ikke vil være i stand til å fylle». De peker på «at sykkel kan fungere som et utmerket supplement til andre transportmidler særlig i byer og tettsteder, men kan for de store grupper reisende på ingen måte fungere som et hensiktsmessig alternativ til motorisert transport». Det er vel ikke det etaten eller forslagsstillerne heller har ment, vil jeg tro, uten at jeg helt vet hva Fremskrittspartiet har ment med sin merknad. Vi i Arbeiderpartiet mener det er veldig viktig å ha en egen nasjonal sykkelstrategi, ikke bare for å få til en økt satsing på utbygging av sykkelveier både for tur- og transportsykling, men også for å heve trafikksikkerheten og bedre framkommeligheten for gående og syklende. Det er ikke minst viktig med tanke på målsettingen om at 80 pst. av barn og unge skal gå eller sykle til og fra skolen. Det pekes i NTP-forslaget på at skal man få flere til å sykle i byene, er det flere faktorer som er viktige, bl.a. at forskjellen i reisetid mellom bil og sykkel er liten, nivå på parkeringsavgifter for bil, kollektivandel, utbyggingsmønster, befolkningssammensetning og til sist vær og topografi. Forskjellen i reisetid blir minst dersom det kan sykles på en sammenhengende sykkelvei med jevn flyt. Tiltak som derfor bør inngå i en slik strategi, kan bl.a. være: å bygge atskilte gang- og sykkelveier, og på sikt, når de er bygd ut, legge ned forbud mot å sykle på fortau og i gågater og forbeholde disse til gående å stille krav til å bygge ut sykkelveiene sammenhengende, ikke slik som vi ser mange steder i dag, at sykkelveiene er bygd ut vekselvis på den ene og andre siden av veien, med farlige kryssinger på trafikkert vei som resultatå tydeliggjøre og drive opplæring i regler for hvordan bilister og syklister skal forholde seg til hverandreå drive holdningskampanjer for å få flere til å velge sykkel og gange der det er mulig og tilrettelagt for det, i stedet for å bruke bil I dag har vi altså ca. 5 pst. sykkelandel. Andre land i EU har opp mot 30 pst., så vi har noe å strekke oss etter. En slik sykkelstrategi med konkrete tiltak og målrettet innsats er derfor et viktig grunnlag for å nå første milepæl, som er 10 pst.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-19:
Jeg syklet så fort jeg kunne for å rekke denne debatten. Det var nesten så det gikk på livet løs en stund, men jeg kom fram. Jeg har lyst til å starte med å berømme forslagsstillerne for å ha lagt fram dette forslaget, også fordi de tilbakemeldingene som både statsråden og jeg får som «Sykle til jobben»-ambassadører, er at sykling ofte glemmes i debatten om transport. For eksempel når vi diskuterer miljø og klima, er det veldig ofte kollektivtrafikk vi snakker om, men ikke sykling. Dette er også en viktig komponent i miljø- og klimapolitikken. Det er jo slik - hvis vi skal ta det store bildet - at tre av fire nordmenn er bekymret for at klimaendringene skal få alvorlige konsekvenser for livet på jorda. Over 80 pst. er engstelige for at endringene i klimaet skal få alvorlige konsekvenser for livet til etterkommerne. Det viser jo at folk flest er opptatt av det som skjer med jorda vår - heldigvis. Folk er også ganske bevisste på at vi som lever i dag, har et ansvar for kommende generasjoner. Likevel er det ofte vanskelig å ta de rette valgene i hverdagen, som ofte er presset. Det er selvsagt politikernes ansvar å ta de store grepene som kan redde jorda vår fra overbelastning og kollaps, men samtidig vet vi at hver og en av oss kan bidra til store forandringer gjennom små endringer i hverdagen. Det betyr noe om barn lærer å kjenne gleden ved å bruke sin egen kropp, oppleve naturen og ta ansvar for å komme seg rundt, i stedet for å bli kjørt overalt hele tida. De vanene vi får som små, legger grunnlaget for oss senere, og bevisste foreldre er derfor hverdagshelter på mange måter. En fjerdedel av de norske klimagassutslippene kommer fra transportsektoren, og de er sterkt økende. Fram til 2020 vil utslippene øke med 40 pst. hvis vi ikke gjør noe, og det kan vi bare ikke stå og se på. Det er påpekt fra flere her at en veldig liten andel av reisene i Norge skjer med sykkel. 5 pst. er det sagt. Jeg tror tallet er 4 pst. - at det er blitt en nedgang. I de ti største kommunene i Norge har andelen syklende i alle fall falt. Potensialet for økt sykkelandel er stort. I dag er nesten halvparten av alle reiser kortere enn 5 km, og halvparten av disse utføres med bil. 30 pst. av reisene mellom 400 og 700 meter foregår med bil, så det er ganske mye vi kan gjøre. Noen av innspillene er kommet her i dag i representantforslaget, andre forslag er fra Syklistenes Landsforening. Det gjelder momssats, det gjelder arbeid med å fjerne fordeler for arbeidsgivere som gir sine ansatte gratis parkering, og det gjelder veipakker for strekningsvise utbygginger som bør pålegges for å ivareta sykkeltrafikken. Vi kan også gjøre ganske mye for å sikre framkommeligheten, som det er blitt påpekt, både ved at sykkeltrafikk kan prioriteres foran eller på linje med bil på offentlig vei, på gategrunn og i kryss, og ved at man bl.a. må legge til rette for at man har oppmerkinger, slik at man faktisk vet hvor man skal sykle, og hvor man har fortrinnsrett til å sykle.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2008-06-19:
Jeg synes det har vært en grei debatt. Sånn sett tror jeg den kan være et godt grunnlag for å finne fram til gode resultater når vi skal behandle energi- og petroleumsmeldingen på et senere tidspunkt. Jeg synes likevel det er grunn til å reflektere over et par små ting av det som har vært framme i debatten. Jeg har lyst til å kommentere at Fremskrittspartiet nå har gitt sin anerkjennelse og sin tiljubling til grønne sertifikater. Det er for så vidt veldig bra. Det er vi enige om i Stortinget at vi skal forsøke å få løst. Fremskrittspartiet har etter mitt skjønn markedet som sin herre og mester. Det er da en litt underlig erkjennelse at markedet til de grader ikke har fungert når det gjelder å utløse nye investeringer innenfor kraftsektoren. Spesielt blir det viktig å reflektere over det Fremskrittspartiet faktisk sier, når de ønsker å inkludere store vannkraftverk i ordningen med grønne sertifikater samtidig som de nå har fremmet et forslag som er ganske så omfattende når det gjelder nye, store vannkraftutbygginger. Jeg sier bare dette som en parentes, for jeg synes det absolutt er god grunn til å reflektere litt over det. I samme momentet kunne det vært interessant å høre representanten Halleraker si hvor langt Høyre er villig til å gå for å imøtekomme det som faktisk Fremskrittspartiet har tilkjennegitt, og som de har fremmet forslag om i denne salen, når det gjelder å sette i gang igjen utbygging av store, nye vannkraftanlegg i Norge. Høyre er veldig flinke til å poengtere Vefsna som løsningen på mye av kraftsituasjonen i Norge når det er energidebatter i denne salen. Så helt til slutt: Det ble sagt av representanten Kvassheim at det skal ikke mye til for å glede de rød-grønne når det gjelder energi, og viser til at skattesystemet nesten ble satt i revers da vi fremmet revidert nasjonalbudsjett. Nei, vi er kommet lenger. Skattesystemet, slik som det nå er lagt opp, vil nettopp stimulere små og mellomstore selskaper til å investere i småkraft. Og det er der det største potensialet ligger. Derfor er det som nå er foreslått i revidert nasjonalbudsjett, et viktig steg i riktig retning for å få utløst mer av vannkraftpotensialet. Jeg synes det er grunnlag for å bemerke akkurat det.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-06-19:
La meg begynne med å takke forslagsstillerne for muligheten til å drøfte denne problemstillingen i Stortinget. Det er åpenbart en viktig sak. Potensialet for opprustning og utvidelse av eksisterende vannkraftanlegg er i størrelsesordenen 10 TWh, med noen få endringer, og kanskje enda større hvis man virkelig setter alle kluter til. Dette kan man altså gjøre uten å bygge ned nye elver, men kun ved å oppruste infrastruktur og i noen tilfeller bruke litt mer vann i eksisterende anlegg. Saksordføreren var inne på det brevet som 15. mai ble sendt fra Finansdepartementet om høring. Mange av de tingene Regjeringen skisserer der, er bra, og dette vil kunne være et bidrag til at man får realisert noen flere prosjekter innen opprustning og utvidelser. Likevel mener altså Fremskrittspartiet sammen med forslagsstillerne at man har behov for en helhetlig plan. Utredninger er jo Regjeringen veldig bra på, men det man trenger, og det skriver en samlet komite, er en investeringsbeslutning. Komiteen skriver: «Komiteen vil videre peke på at O/U-potensialet bør søkes utløst gjennom konkrete investeringsbeslutninger.» Så er det slik at investeringsbeslutninger tas basert på beregninger om lønnsomhet. Den skatteskjerpelsen som Regjeringen innførte ved juletider for året 2008, reduserer lønnsomheten for alle disse prosjektene. EBL hevder at potensialet ble redusert med så mye som i størrelsesordenen 5 TWh. 5 TWh kan erstatte ca. 10 mill. tonn CO2-utslipp, hvis det går til å erstatte kullkraft produsert i Europa. Denne skatteskjerpelsen er et stort paradoks. Det er dårlig næringspolitikk, for en får investert mindre i distriktene, det er dårlig distriktspolitikk, det er dårlig energipolitikk. Det innebærer konkret rett og slett overføring av midler fra kommuner og fylkeskommuner til staten, og dermed er det også dårlig kommunalpolitikk. Opprustning og utvidelse av vannkraftverk har i for lang tid blitt behandlet stykkevis og delt. Det er nå på tide å se dette viktige området på en helhetlig måte. Det bør man gjøre gjennom å legge fram en plan. Jeg noterer meg at saksordføreren og flertallet mener at dette vil bli grundig behandlet i petroleums- og energimeldingen som kommer til høsten. Det gleder jeg meg selvfølgelig til å se. Men man kan altså begynne med to enkle ting: Det ene er å fjerne skatteskjerpelsen som denne regjeringen har innført, og det andre er å sørge for at også opprustning og utvikling av store vannkraftanlegg blir inkludert i grønt sertifikat-ordningen, som vi alle venter i spenning på. Det håper jeg at den nye olje- og energiministeren som vi får i morgen, tar tak i umiddelbart. Men det fremmer jeg det forslaget som vi er medforslagsstiller til.
Tord Lien (Fremskrittspartiet), 2008-06-19:
Jeg så meg nødt til å ta ordet etter at representanten Terje Aasland holdt sitt innlegg, for her blir det framstilt som om Fremskrittspartiet har en retorikk som baserer seg på at staten ikke skal delta i utviklingen av næringslivet og verdiskapingen i Norge. Slik er det ikke. Markedet er i stand til å løse veldig mange av utfordringene i Norge. Når det gjelder kraftsituasjonen, er det slik at det er staten som eier en stor del av kraften. Det som ikke er eid av staten, er eid av andre offentlige aktører. Staten har også ansvaret for at kraften blir distribuert til aktørene som bruker den. Så er det slik at vi har kommet i en situasjon der vi importerer betydelige mengder av kraft store deler av året. Det er kullkraft fra Europa. Det er ikke en situasjon vi kan være bekjent av. I framtiden vil eksport av vannkraft være en viktig inntektskilde for Norge. Det vil også være en viktig bidragsyter til norsk industri, som Arbeiderpartiet i den senere tid har blitt mindre og mindre bekymret for, og opptatt av. Det har jeg notert meg. Denne saken handler ikke om utbygging av nye, store vannkraftanlegg. Det er åpenbart at det må vurderes veldig nøye. Det er store naturinngrep. Dette handler om opprusting og utvidelse, som i mange tilfeller representerer et mye mindre naturinngrep enn bygging av store vindmølleparker rundt omkring, og bør og må inkluderes i en grønn sertifikatordning, ikke bare fordi inngrepene blir mindre med opprusting og utvidelse, men fordi man på denne måten får mange flere kilowatt-timer for hver krone man bruker.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-06-19:
Vasskrafta har vore og er framleis den viktigaste kjelda til elektrisk straum i landet vårt. Sjølv om vi har utnytta store delar av det potensialet vi har innan vasskraft, er det framleis eit stort uutnytta potensial igjen på dette området. Det er difor ikkje vanskeleg å vere einig med forslagsstillarane i intensjonen i forslaget - ikkje minst fordi dette handlar om meir produksjon av rein energi, og med det bakteppet som klimatrusselen utgjer, seier det seg sjølv at jo meir fornybar energi vi kan produsere, jo meir fossil energi kan vi forhåpentleg erstatte. Altså er meir fornybar energi ein føresetnad for å lukkast i klimaarbeidet. Opprusting av rørgater og turbinar og innsetjing av generatorar med større verknadsgrad er effektive tiltak som vil gje stor gevinst. Utviding av eksisterande anlegg kan òg gje stor gevinst med små naturinngrep. Mange peikar på at det òg ligg eit stort potensial i opprusting av linjenettet. Tal frå NVE tyder på at det årlege elektriske tapet i kraftnettet utgjer om lag 8 pst. av bruttoproduksjonen av kraft. I brevet frå departementet blir det gjort greie for at NVE har sett i gang eit viktig arbeid for å oppdatere det tekniske og økonomiske potensialet for opprusting og utviding i sektoren. Vasskraft er ein viktig del av dette. NVE samarbeider vidare med utvalde kraftselskap for å finne konkrete prosjekt som eignar seg for effektkøyring. Og på oppdrag frå departementet utarbeider NVE òg forslag til retningslinjer for eldre konsesjonar, og som ein del av dette blir høvet til å kombinere revisjon av konsesjonane med opprusting og utviding av dei aktuelle kraftverka vurdert. I framlegget til revidert nasjonalbudsjett viser Regjeringa til incentiv for utvikling av fornybar energi, m.a. innanfor dei tema som er nemnde i representantframlegget. Endringar i grunnrenteskattlegginga gjev betre vilkår for småkraftutbyggjarane og ved opprusting av eksisterande kraftverk. Regjeringa foreslår vidare å styrkje NVE ved å tilføre ressursar til sakshandsaming, noko som vil gjere det mogleg å realisere meir fornybar energi. Ein del opprustings- og utvidingsprosjekt utløyser ikkje konsesjonsplikt og kan difor realiserast raskare. I fjor blei t.d. fem større prosjekt av denne typen, som til saman utgjer om lag 350 GWh, klarert for utbygging. Regjeringa har altså både sett i gang effektive tiltak og vedteke offensive målsetnader for produksjonen av fornybar energi. Regjeringa har nemleg sett seg som mål at produksjonen av fornybar energi, saman med energieffektivisering, skal aukast med 30 TWh årleg frå 2001 til 2016. Dette viser at det framlegget som vi drøftar i dag, ikkje står i kontrast til Regjeringa sine målsetnader på området, snarare tvert om. Dette er eit arbeid Regjeringa er særs oppteken av. Frå Senterpartiet si side gleder vi oss over det engasjementet som er i denne salen for å frambringe meir fornybar elektrisitet, og ingen ting er betre enn at opposisjonen er utolmodig etter å nå dei målsetnadene som Regjeringa har sett seg, og som Regjeringa er godt i rute med å nå.
Erling Sande (Senterpartiet), 2008-06-19:
Dette har vore ein konstruktiv debatt, som har vist at vi vil i same retning. Men det må vere lov til å kommentere eit par av innlegga, og fyrst av alt innlegget til representanten Kvassheim frå Venstre. Når ein høyrer Venstre i denne salen, er det ikkje måte på kor viktig det er å få fram ny energi og fornybar energi, og at Regjeringa må skunde seg for å få til dette fort. Men når ein kjem til dei enkelte prosjekta, står partiet Venstre i fyrste rekkje for å kjempe mot dei prosjekta som skal gje denne fornybare energien, anten det er småkraftverk rundt omkring i landet vårt, linjenett eller vindmøller. Til og med skogsvegar som gjer at vi kan få tilgang til meir bioenergi, er dei imot når det kjem til det enkelte prosjektet. Eg synest det er på høg tid at representanten Kvassheim innrømmer at Venstres politikk i desse enkelte prosjekta ikkje vil føre til meir fornybar energi, men at han vil føre til mindre produksjon av fornybar energi. Det er kanskje god naturvernpolitikk. Det er iallfall ikkje god miljøpolitikk.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-06-19:
Det var et trykk og et engasjement i Senterpartiets energipolitiske talsmanns innlegg som gjorde at det nærmest kunne minne om en jobbsøknad. Det er mulig det ikke var det. Han tar feil, representanten Sande, når han sier av Venstre stemmer imot alle prosjekter. Vår deltakelse i Bondevik II-regjeringen viste at det var mulig å kombinere en mer offensiv politikk på dette området med en god vernepolitikk. Bondevik II-regjeringen fikk vedtatt verneplan for 50 vassdrag. Samtidig gikk man inn for regelendringer som gjorde det lettere for dem som skal bygge ut småkraftverk. Man gikk inn for skattelettelser som gjorde det lettere for dem om ville bygge ut småkraft. Og dette virker. Under Bondevik II-regjeringen ble det gitt tillatelse til større vannkraftutbygginger enn i de to foregående periodene som Arbeiderpartiet hadde styringen. Så Venstre i regjering betyr en kombinasjon av å stimulere gode energiprosjekt og å ha en offensiv vernepolitikk. Jeg vil anbefale senterpartirepresentanten å studere nærmere denne muligheten for å satse på energipolitikk og god miljøpolitikk.
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2008-06-19:
Jeg tror vi må ta voteringen om igjen.
Hans Frode Kielland Asmyhr (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
I denne saken foreslår Regjeringen presisering av § 26 b. Man ønsker å få en nærmere presisering av hjemmelen i forhold til å kunne innføre båtførerbevis og båtførerregister. Fremskrittspartiet mener at denne saken er rimelig tynt utredet hvis man ønsker å få Stortingets tilslutning til å innføre båtførerbevis og båtførerregister. Fremskrittspartiet ønsker derfor at Regjeringen kommer tilbake til Stortinget med en sak om dette som er mye mer grundig utredet, hvor det er gjennomført en høring om disse spørsmålene, og hvor komiteen også kan ha en forsvarlig behandling i forhold til om dette er noe som er et ønske der ute. Derfor vil Fremskrittspartiet stemme imot komiteens forslag til § 26 b.
Torbjørn Hansen (Høyre), 2008-06-17:
Høyre har ingen egne merknader eller forslag i denne proposisjonen, så jeg tar egentlig ordet kun for å kommentere det som går på båtførerbevis. Fremskrittspartiet har i innstillingen en merknad om at forslaget ikke gir Stortinget godt nok grunnlag for å innføre en ordning med krav om båtførerbevis og båtførerregister. Det er jeg for så vidt enig i. Men saken er at denne proposisjonen var tilpasset en hjemmel som eksisterer i dagens lovverk. Stortinget tar i denne saken ikke stilling til om man skal innføre krav til båtførerbevis eller ikke. Høyre stemte imot et forslag fra Arbeiderpartiet i forrige periode om innføring av obligatorisk båtførerbevis, fordi vi stilte oss tvilende til om en innføring av et slikt opplegg ville være et egnet virkemiddel for å hindre en utvikling i antall ulykker til sjøs. Dagens regjering har så nedsatt en arbeidsgruppe for å se nærmere på utviklingen i antall ulykker med fritidsbåter. Jeg deler for så vidt Regjeringens oppfatning av at vi har en utfordring med stadig flere fritidsbåter med stadig større motorer, samtidig som kvalifikasjonene til dem som kjører disse båtene, åpenbart ikke har hengt med i denne utviklingen. Høyre er også bekymret over utviklingen i antall ulykker til sjøs. Det bør være trygt å ferdes i våre nære farvann. Høyre vil derfor ta stilling til spørsmålet om eventuelle nye krav til båtførere når Regjeringen eventuelt har konkludert med hensyn til hvordan den vil følge opp arbeidsgruppens innstilling.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Det er en enstemmig komite som legger fram innstillingen. Det er bare grunn til å gjøre oppmerksom på at stortingsbehandlingen av Ot.prp. nr. 63 for 2007-2008 er delt mellom arbeids- og sosialkomiteen og helse- og omsorgskomiteen, at det er helse- og omsorgskomiteen som skal behandle punktet om utvidet sykmeldingsrett for kiropraktorer og manuellterapauter, og at det vil bli behandlet til høsten. De to forslagene som komiteen innstiller enstemmig på, er å endre folketrygdloven, slik at det gis hjemmel til å yte rehabiliteringspenger til personer som blir syke etter endt attføring, og at det gis hjemmel til å tilstå rehabiliteringspenger til personer som mottar stønad til livsopphold etter å ha avsluttet en lang dagpengeperiode under sykdom.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-17:
Vi hadde ment å ta debatten om trygdeoppgjøret i sin helhet under saken som skal gå i Stortinget, men når representanten Woie Duesund likevel velger å starte en debatt, er det behov for å svare på et par ting. Det ene er at dette er et løft som har skjedd nå under denne Regjeringen. Disse ytelsene har stått stille i veldig mange år, også under den regjeringen der Kristelig Folkeparti har vært deltaker. Så dette er første gangen det skjer noe på svært mange år. Det andre er at jeg gang etter gang hører at denne regjeringen har fått så veldig mye mer i skatteinntekter å bruke. Da håper jeg at representanter for de partier som har sittet i regjering i mange år, er klar over at når man skal sette opp et budsjett, kan man ikke ta med alle de inntektene som kommer inn. For hva ville da skje et år der skatteinntektene gikk ned? Ville Kristelig Folkeparti gå løs på de sosiale velferdsordningene og ødelegge dem fordi skatteinntektene gikk ned? Når man setter opp et budsjett, er systemet slik at man ikke tar disse inntektene med i budsjettet, og når det er gode tider, bruker vi fryktelig mye penger, og når det er dårlige tider, går vi løs på velferdsordningene og tiltakene i arbeidsmarkedsetaten. Det er systemer i statens måte å sette opp statsbudsjettet på som utjevner dette, som gjør at vi ikke i dårlige tider gjør det enda verre for folk som har det vanskelig. Dette systemet har Kristelig Folkeparti brukt når de har lagt fram sine budsjetter. Jeg håpte at alle stortingsrepresentantene faktisk var klar over at systemet har denne typen sikkerhetsventiler i seg som gjør at vi ikke får stygge utslag, særlig ikke i dårlige tider. Det kunne vært fristende å bruke flere penger nå når vi har mye penger. Det kan være vanskelig å forstå sånn rent logisk at vi ikke kan gjøre det, men jeg forventer faktisk at partier som har sittet i regjering i mange år, enten er enig i det systemet som sikrer velferdstjenestene i dårlige tider, eller at de foreslår et nytt system - at de ikke later som om de kan bruke pengene når som helst og på hvilken som helst måte, uten at det vil skade oss og dem som har det vanskeligst, spesielt i dårlige tider.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2008-06-17:
Alle partier, med unntak av Fremskrittspartiet, står bak komiteens innstilling. De endringene som her er framlagt, kommer som en følge av trygdeoppgjøret og de forslag som er fremmet i trygdeoppgjøret. Jeg vil bare få lov til å ta opp det forslaget som Fremskrittspartiet fremmer i denne saken.
Åse Gunhild Woie Duesund (Kristelig Folkeparti), 2008-06-17:
Regjeringen foreslår å legge inn 180 mill. kr i 2008 til å øke tilleggspensjonen til unge uføre, fra 3,3 til 3,5 pensjonspoeng. Selv om de organisasjonene som Regjeringen forhandlet med, opprinnelig krevde en økning som var to og en halv gang sterkere enn dette - opp til 4 pensjonspoeng - virker de likevel godt fornøyd med resultatet. Så rundhåndet som Regjeringen har opptrådt i lønnsoppgjørene i år, og da særlig i tilknytning til AFP, ville det vært veldig overraskende om ikke Regjeringen hadde hatt noen friske penger å legge inn også i dette oppgjøret. Når tall som Regjeringen selv har lagt fram i revidert nasjonalbudsjett, viser at summen av økte strukturelle skatteinntekter og anslagsendringer på utbytte og de regelstyrte endringene i folketrygden har gitt Regjeringen over 10 milliarder kr i friske - nye - penger i 2008-budsjettet, er vel heller ikke 180 ekstra millioner kr den helt store utfordringen å dekke inn. For øvrig har Kristelig Folkeparti og de andre opposisjonspartiene støttet forslaget om å sette av ekstra penger i budsjettet til effekten av lønnsoppgjørene, inklusiv trygdeoppgjøret. Enten Kristelig Folkeparti er i regjeringsposisjon eller i opposisjon har vi som prinsipp at vi støtter bevilgninger og lovforslag som følger av oppgjør der staten og motpartene har forhandlet seg fram til enighet. Det gjør vi også i denne saken. Som Regjeringen har gjort rede for i proposisjonen, ligger det en regning her knyttet til at de ytelsene som er knyttet opp mot grunnbeløpet, må kompenseres for at ikke grunnbeløpet i seg selv blir kompensert for etterslepet i forhold til lønnsutviklingen i samfunnet for øvrig. Regjeringen har varslet at dette i stor utstrekning vil bli brukt til å øke minstesatsene i ytelsene. Det er en profil som det ikke er vanskelig å være enig i. Samtidig vil jeg minne regjeringspartiene på at de i inneværende år har vært ansvarlige for, etter min mening, en veldig uheldig innstramming i regelverket for attføringspenger. De funksjonshemmedes organisasjoner reagerte entydig negativt da retten til attføringspenger etter endt attføring ble kuttet fra seks til tre måneder i inneværende års budsjett. Slik sett har de personene som de funksjonshemmedes organisasjoner representerer, vært delvis med på å betale den økte bevilgningen som Regjeringen legger opp til nå. Når vi først er inne på temaet attføringsytelser: Kanskje det hadde vært en idé å reversere dette tiltaket? Som sagt: Kristelig Folkeparti støtter resultatet av trygdedrøftelsene hva angår tillegget for unge uføre, og vil stemme for forslaget som Regjeringen har lagt fram.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Begrunnelsen for avviklingen av skattefavoriseringen var bl.a. innføring av obligatorisk tjenestepensjon, som sikret de aller fleste en mulighet for supplerende oppsparing til pensjonsavtaler som er skattebegunstiget. I tillegg er det, som jeg nevnte i innledningen, også slik at vi har innført et tillegg for selvstendig næringsdrivende, som gis adgang til å etablere tjenestepensjonsordning i samsvar med minstekravene når det gjelder obligatorisk tjenestepensjon. Det er jo ikke slik at bestemte spareprodukter påvirker sammensetningen av sparingen, og heller ikke samlet sparing. Jeg mener at 15 000 kr er tilstrekkelig for at man skal treffe folk flest. Der er Arbeiderpartiet og Høyre uenige. Jeg mener at vi skal ha ordninger som gjør at folk flest kan komme inn under en slik ordning.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Som jeg sa i min innledning, ser jeg begrunnelsen til Fremskrittspartiet for å komme med dette forslaget, og at dette over tid kan svekkes. Men det er en del andre forhold som gjør en slik ordning mindre forutsigbar for kunden, ikke minst med hensyn til det å holde oversikt over hvordan ordningen er, og hva det egentlig er man skal betale inn. I forhold til en betalingsplan har vi i alle fall ikke behov for det. Jeg ser det som representanten nevner, men som sagt kan det også være andre måter å øke grensen på. Så er det slik at vi har et ønske fra flertallet om å ha denne beløpsgrensen lavest mulig. Der har vi en reell uenighet om hva som treffer best. Er det de som har høyest formue og høyest inntekt, som skal inn i dette, eller treffer vi bedre med å ha et beløp som etter vår mening gjør at folk flest kan gå inn i det?
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Jeg beklager at jeg var så sein til å be om replikk at representanten Tybring-Gjedde var på vei hjem. Jeg vil komme inn på det som Fremskrittspartiet tar opp, og som også representanten Ulf Leirstein var inne på i replikkordskiftet, om at skattefradragsbeløpet burde følge lønns- og prisutviklingen, og at det knyttes til grunnbeløpet i folketrygden. Som sagt skjønner jeg at det kan være noen grunner for å gjøre det. Men så er mitt spørsmål: Ser ikke Fremskrittspartiet at det kan være grunner som taler mot også, og at det ikke er åpenbart at dette er en fordel for kunden? Jeg tenker spesielt på at dette vil bli et komplisert opplegg å beregne, og ikke minst vil det skape lite forutsigbarhet for kunden. Vil det ikke også vanskeliggjøre beregninger av kostnader og betalingsplan for en slik pensjonsavtale? Den vil etter min mening også miste sin praktiske betydning.
Alf E. Jakobsen (Arbeiderpartiet), 2008-06-17:
Bakgrunnen for at dagens regjeringsparti avviklet ordningen i, så vidt jeg husker, mai 2006, var bl.a. innføring av obligatorisk tjenestepensjon, som sikrer de aller fleste en mulighet for supplerende oppsparing til pensjonsavtaler som er skattebegunstiget. I tillegg er selvstendig næringsdrivende gitt adgang til å etablere tjenestepensjonsordning i samsvar med minstekravene om obligatorisk tjenestepensjon. Punkt 1: Er representanten Svein Flåtten uenig i at dette har et bedre treffpunkt for folk flest? Det andre går på - slik økonomisk teori og andre erfaringer viser - at skattestimulering av bestemte spareprodukter bare påvirker sammensetningen av sparingen og ikke samlet sparing.
Svein Flåtten (Høyre), 2008-06-17:
I en god og grundig gjennomgang var saksordfører en del innom det at grensen på 15 000 kr er tilstrekkelig for folk flest. Det står også i merknadene. Hvorfor mener saksordfører dette? Vi vet jo at da grensen var på 40 000 kr, var det faktisk over halvparten av dem som benyttet seg av denne, som tjente under 400 000 kr, slik at det er ikke særlig belegg for å si at dette bare gjelder dem med høy inntekt og eventuelt høy formue.