Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2010-10-22:
Aller først vil jeg takke representanten Trine Skei Grande for at hun retter søkelyset mot veteranene. Det er en fin inngang representanten har til utfordringene, at dette er viktig fordi soldatene faktisk gjør en stor innsats for fellesskapet, og at det fortjener vår dypeste respekt. Stortinget har med sine beslutninger om å sende norske soldater ut i strid også ansvar for å sikre soldater som har bidratt i internasjonale operasjoner, god og riktig oppfølging før, under og etter tjenesten. Og det er et viktig spørsmål Trine Skei Grande stiller til statsråden: På hvilken måte bidrar statsråden til å bygge opp kompetanse og kapasitet i det sivile helsevesenet på dette området? Vi vet alle at det ligger helt spesielle utfordringer her. Vi er mange i Kristelig Folkeparti som har et sterkt engasjement for veteransaken, både fra et helseperspektiv og også fra et forsvarsperspektiv. Dette handler jo om å se det enkelte mennesket og de ekstreme opplevelsene og belastningene dette mennesket utsettes for ute i felten. Det handler om å ta enkeltmennesket på alvor og ikke overlate det til seg selv – slik mange har fortalt at de har blitt tidligere. Da stortingsmeldingen og odelstingsproposisjonen om veteraner var til behandling i Stortinget våren 2009, understreket vi at det var bra at regjeringen med det svarte på Stortingets forespørsel om en gjennomgang av de behov, konsekvenser og løsninger som er knyttet til personell som deltar i internasjonale operasjoner. Det gjelder forberedelser til og gjennomføring av utenlandsoperasjoner, og det gjelder oppfølging av personellet etter hjemkomst. Det er også nødvendig med en mer helhetlig tilnærming til veteranenes behov på tvers av ulike samfunnssektorer, noe mange har vært inne på tidligere i dag. Dagens helseminister engasjerte seg sterkt også som forsvarsminister i dette arbeidet, og det skal hun ha anerkjennelse for. Det har skjedd flere forbedringer de siste årene. Kristelig Folkeparti har for sin del vært opptatt av at Forsvaret bør ha et medisinsk oppfølgingsansvar de fem første årene etter avsluttet tjeneste, og senere ved behov. Vi mener at ett år er svært lite. I tillegg mener vi det objektive ansvaret også skal gjelde de gamle sakene, og de som har sine skader fra før 2010. Men akkurat den biten skal jeg ikke bruke mer tid nå, det er ikke tema for denne debatten. Når det nå er blitt sånn at behov for psykologisk og psykiatrisk oppfølging etter at det har gått mer enn ett år etter hjemkomst, skal dekkes av det sivile helsevesenet, er vi opptatt av at det sivile helsevesenet settes i stand til å håndtere dette ansvaret. Ifølge helsebudsjettet for 2011 har Forsvarets sanitet og Regionalt ressurssenter om vold og traumatisk stress, Øst, utarbeidet en opplæringspakke for leger og psykologer. Dette er en opplæringspakke som skal sikre at veteraner som har behov for psykologisk eller psykiatrisk oppfølging, tilbys adekvat helsehjelp både i de kommunale og i de spesialiserte helsetjenestene. Denne opplæringspakken, slik jeg har forstått det, skal implementeres i 2011 – jeg tror at statsråden var inne på det. Jeg har et spørsmål om akkurat det: Er det snakk om grundig kursing og reell kompetanseheving i disse gruppene, altså mer enn rundskriv eller at veteraner bør få hjelp? Det er jeg interessert i – hva som ligger i disse opplæringspakkene. Ifølge forsvarsbudsjettet for 2011 kan alle veteraner til enhver tid ta kontakt med Forsvaret dersom de opplever helseplager som kan relateres til tjeneste i Forsvaret, for å få råd og veiledning. Dette var også statsråden inne på i sitt innlegg. Det presiseres imidlertid i forsvarsbudsjettet at veteraner fra utenlandsoperasjoner alltid skal følges opp av relevante aktører som helsevesenet, Statens Pensjonskasse og Nav. Betyr det også at Forsvarets helsetjeneste – i og med at man kan ta kontakt der hele tiden – er satt i stand til å ivareta den økte pågangen av veteraner med helseplager, som helt sikkert har behov også for råd og veiledning fra Forsvaret? For det vil jo også ta tid, tenker jeg, før det sivile helsevesenet er helt i stand til å håndtere dette på en god måte.