Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2004-04-29:
Denne interpellasjonen er et godt bidrag til å få offentlighetens søkelys på et økende problem. Det er mulig at dette problemet har vært like stort i lang tid, men det er først det siste året at offentligheten har blitt oppmerksom på hvor omfattende dette er. Det er ikke bare de store skandalene fra utlandet som gjør at vi i større grad har blitt oppmerksomme på det, det har også vært skandaler i vårt eget land når det gjelder omfattende økonomisk kriminalitet – Finance Credit-saken kan være et eksempel – delvis fordi vi ikke har vært oppmerksomme nok på det. Det er helt riktig som flere her sier, at det er et individuelt ansvar hvorvidt man følger lov- og regelverk, og at dette ansvaret kan ingen, verken samfunn eller lovverk, frata et enkeltmenneske. Men dypest sett er det ikke det dette dreier seg om. Det er et ordtak som heter at «leilighet gjør tyv». Det betyr at samfunnets oppgave er å legge til rette for at man faktisk ikke blir tyv. Man må derfor ha et lov- og regelverk som er så sterkt at faren for å bli tatt og dømt er så overhengende at man velger ikke å bryte det. Det vi har sett, er at lov- og regelverk i mange land ikke har vært godt nok. Hvis man følger opp det finansministeren sa i sitt innlegg, i forhold til hva han sa for ett år siden, eller for den saks skyld for to år siden, vil en se at det har vært en brå voksenopplæringskurve for finansministeren, som det har vært for mange av oss, for vi har ikke vært tilstrekkelig klar over hvor omfattende den økonomiske kriminaliteten faktisk er. Det betyr at vi må gå videre. Det betyr at vi må styrke de instanser som faktisk etterprøver lover og regelverk. Det betyr også at vi må se positivt på at vi skal ha en revisjon av revisjonsloven, noe som er helt åpenbart, og som SV har etterlyst gjentatte ganger. Lysbakken var også inne på det i sitt innlegg. Økokrim er kanskje den viktigste instans i Norge for å se til at lov- og regelverk etterprøves. Økokrim har mange store saker. Det å etterforske økonomisk kriminalitet er noe av det økonomisk mest krevende man gjør. Det kreves store økonomiske ressurser og mange årsverk, og det tar lang tid. Det er krevende prosesser. Mange av de kjeltringene man står overfor, er profesjonelle og svært dyktige til å skjule spor, manipulere bevis og komme seg unna det som åpenbart er kriminalitet. Det betyr at som en oppfølging av hvitvaskingsloven, men også som en oppfylling generelt av samfunnets økte fokusering på økonomisk kriminalitet, bør Økokrim være blant dem som kommer bedre ut i de budsjetter Stortinget i framtiden skal vedta. Det er nødvendig for å hindre økonomisk kriminalitet og for å statuere eksempler på at man ikke lettvint skal kunne slippe unna. Det samme gjelder også i litt mindre målestokk for skatteetaten. Skatteetaten er dyktig. Den gjør mange ting som gjør at det blir lettere å håndtere den vanlige manns og kvinnes skatteseddel. Men samtidig er det også slik at det er større mulighet, også for vanlige mennesker, til å slippe unna sine forpliktelser. Sett fra samfunnets side vil økt fokusering på disse to etatene gi god gevinst og også være eksempel på at vanlige borgere, faktisk alle, skal bidra til å bygge dette samfunnet.