Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2000-06-16:
Jeg vil her slå fast at Norge er en kystnasjon, selv om revidert budsjett ikke bærer preg av det. Det er noen få hederlige unntak i budsjettet. Vi klarte f.eks. å bevare refusjonsordningen for sjøfolk, men dessverre er den spist opp av CO2 -avgift. CO2 -avgiften er en skatt, og skatt er skatt enten den er rød, blå eller grønn. Rent personlig synes jeg de grønne skattene er verst, for de lurer folk. NOR-flåten, altså den norskregistrerte kystfrakteflåten, er med vedtak som blir gjort i dag i Stortinget, ferdig. Den er konkurs eller flagget ut, så det er slutt. Det er kun en veldig kortsiktig utsettelse med refusjonsordningen. Det er en annen merkverdighet jeg vil peke på akkurat i den forbindelse. Kystfrakteflåten må betale losavgift, mens passasjerfartøy på kysten ikke betaler losavgift. Forstå det den som kan! Det er flere hundre tusen kroner i ekstra utgifter for en flåte som er pint ned av grønne skatter og høye lønninger, i konkurranse med utenlandske fartøy som seiler på kysten med utlendinger som mannskap og kanskje en norsk skipper, men ikke nødvendigvis, for de får farledsbevis og kan seile på kysten. NIS-flåten kan ikke seile på kysten på samme måte. Det er merkverdig – det er underlig at dette går an! Vi legger ned norsk fraktenæring og overlater den til utlendinger. Fjerning av sjømannsfradraget for loser har ført til kaos for cruiseflåten som kommer til Norge. Det er kaos! De nekter å arbeide overtid, og jeg forstår dem godt. Å miste 30 000-40 000 kr i inntekt er betydningsfullt. Hvem ville ha akseptert det? Jeg tror ingen i denne salen ville akseptert å få lønnen sin vesentlig redusert, slik losene har fått. Men det løses galant med dispensasjon fra losforskriftene, så her er det bare å seile fritt inn og ut av norske fjorder for utenlandske cruisefartøy. Hva slags sikkerhet er dette? – Dette er også en del av dette budsjettet. Budsjettet bærer ikke preg av at vi har en maritim næring og er en kystnasjon. Havneinvesteringene mangler det penger til. Vi har fått en liten merknad i budsjettet der en enstemmig komite ber om at farledene nå må prioriteres og få bedre oppmerking, også tverrforbindelsen mellom ytre og indre hovedleder. Det er positivt, og jeg går ut fra at Regjeringen tar det ad notam og kommer fram med en plan i forbindelse med ordinært budsjett, som vi har bedt om. For øvrig er det ikke stor satsing på maritime næringer. Vi bruker ikke vår økonomiske handlefrihet til bygging av samfunnet og investering i framtiden for bedre å ivareta langsiktig planlegging og for bedre utnyttelse av våre naturressurser. Det er etter min oppfatning feil å plassere Norges overskudd i utlandet i usikre papirer som er helt avhengig av børskonjunkturene. Jeg har skrevet en merknad om Stad-tunnelen for å sikre tryggere ferdsel på kysten forbi Stad. Det er bare ett eksempel. Det er mange slike prosjekter, både veier og havneutbygginger, som kunne vært brukt for å bygge opp for framtiden, for å investere i våre naturressurser. Men vi er mer opptatt av å selge naturressurser – bit for bit. Alt skal omgjøres i penger – akkurat som vi ikke har penger nok. Vi kan jo ikke bruke de pengene her i Norge! Hva skal vi investere alle de pengene i? Jo, vi sender dem til utlandet, vi kan ikke ha dem her! Vi selger banker, vi selger oppdrettsselskap, vi selger fiskeriselskap med kvoter, kraftselskap, vannkraft, mineralressurser, verftsindustri og industribedrifter generelt – og arbeidsplasser. Selg det! Få det omgjort til penger! Hva skal vi bruke pengene til? De sender vi også til utlandet. Statlig og offentlig eierskap behøver ikke å bety dårlig eierskap. Det er et spørsmål om å opptre som profesjonelle eiere. Det er et spørsmål om å ha profesjonelle styrer. Slutt å velge politikere inn i de statlige og offentlige eierbedriftene! Få inn profesjonelle folk som vet hva det dreier seg om, næringslivsfolk i stedet for å velge politikere, som stort sett har gått lærerhøyskolen. Det er stort sett der de fleste har gått, og så kommer de inn i styrene og skal utøve profesjonelt eierskap i industribedrifter. Det går jo ikke – det ser vi jo gang på gang! Jeg snakket i går litt om patentdirektivet. Det er et ekstremt frekt forsøk på å få kontroll med maten vår! Jeg snakket litt om det i går. Det er utrolig at folk greier å være så utrolig frekke. Og det verste er at det holder på å skje uten politisk debatt. Statsministeren og den tidligere statsministeren, han som nå er utenriksminister, går inn for at dette skal skje. Det eneste landet i Europa som protesterer, er Holland. Det blir et tankekors for meg når de samme organisasjonene som slåss imot - ikke alle av dem, men «protestindustrien» generelt – samtidig slåss for å få hånd om og frede mesteparten av ressursene i havet, som er ren mat. Det er et tankekors. Kan det være en forbindelse mellom dem og de som står bak og får kontroll med maten som produseres i land? Jeg bare kaster fram tanken. Jeg har fremmet et forslag om å kutte 29,5 mill. kr som brukes til å sende penger til IUCN og WWF, som konsekvent motarbeider norsk ressursforvaltning. Det er greit at det dreier seg om hval når vi er i utlandet, og det det henvises til, men det dreier seg ikke bare om det. De har hatt kampanjer på gang mot vanlig fiskeri, vanlig trålfiske, vanlig garnfiske, internasjonalt. Og til dette gir vi 29,5 mill. kr! Forstå det den som kan! Jeg har forslag i budsjettet om å kutte det, og jeg håper at det er enkelte som kan være med på det. Vi er i ferd med å miste kontrollen over vårt eget land. I Odelstinget for et par kvelder siden besluttet vi at andre EØS-land kan innvilge visum for å reise inn i Norge. Der Norge ikke har representasjon, skal andre EØS-land kunne utstede visum til utlendinger som vil til Norge. La oss se det i sammenheng med arbeidsdirektørens forslag om 40 000 nye innvandrere hvert år. Vi snakker ikke om 40 000, vi snakker om 200 000–300 000, inklusiv familien, for hvert år i ti år. Hva da? Det er for å skape arbeidskraft. Ja vel! De samme menneskene vil kreve flere arbeidsplasser, barnehager, skoler, norskopplæring, morsmålsopplæring, sosiale ytelser, boliger, helsevern, sykehus, politi- og ordensmakt, og etter hvert eldreomsorg. Hva skal vi gjøre med våre vernepliktige soldater som ikke skal i militæret? Ungdommen skal ikke i militæret lenger, men hva skal de gjøre? Vi skal redusere tilbudet til de unge som ikke avtjener verneplikten, hva skal de da brukes til? Og hva med våre uføretrygdede som gjerne skulle ha kommet seg i arbeid, slik som jeg sa for noen dager siden? Vi må ikke stille oss i en slik situasjon at Norge mister kontrollen over vår industri og våre naturressurser. Distriktene er fraflyttet, helsevesen, omsorgssektor, undervisningssystem og politi fungerer dårlig, Forsvaret svekkes, og sunn mat er mangelvare. Det hjelper lite å ha penger i utlandet hvis vi er husmenn i vårt eget land. Jeg tar opp forslagene mine, som er referert i innstillingen.