Ola T. Lånke (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Fra Kristelig Folkepartis side vil jeg uttrykke tilfredshet med at Regjeringen har fått bred støtte for de fleste av sine forslag til endringer i kringkastingsloven. Med bred støtte mener jeg samtlige partier unntatt Fremskrittspartiet, som har avvikende merknader på noen områder. I proposisjonen er det fremmet forslag til et bedre og mer nyansert sanksjonssystem for brudd på kringkastingsloven enn det vi har i dag. Jeg nøyer meg med å vise til saksordførerens innlegg når det gjelder de ulike punktene. Men ett punkt føler jeg behov for å si noe om. Det gjelder lovforslagets definisjon av såkalt skjult reklame. Fenomenet skjult reklame er jo noe vi kjenner fra mange sammenhenger. Det ligger i selve begrepet at det er noe «skjult» og derfor ikke lett å avsløre. Skjult reklame opptrer som et fremmed budskap som vil konkurrere om vår oppmerksomhet i forhold til det som skulle oppfattes som det egentlige budskap i en tekst, et TV- eller et radioprogram. I dag er det nedfelt et forbud mot skjult reklame i kringkastingsforskriften, men begrepet er ikke nærmere definert. Det ligger imidlertid i saken at håndhevingen av et forbud mot skjult reklame i stor grad må bygge på skjønn. Likevel tror vi det kan være lurt å gi håndhever konkrete holdepunkter for hvordan regelen skal forstås. Det er det Regjeringen har forsøkt å gjøre i proposisjonen. Håndhever i denne sammenheng er altså Medietilsynet. Den definisjonen av skjult reklame Regjeringen foreslår, tilsier at det må dreie seg om presentasjon av varer, tjenester, varemerker e.l., som er bevisst markedsføring, og som kan være villedende for folk med hensyn til om det faktisk er markedsføring. Det er også lagt vekt på at presentasjonen må være tilsiktet og ha markedsførende effekt. I proposisjonen er det redegjort nærmere for denne definisjonen. I komiteens innstilling har det så vist seg at denne definisjonen ikke har fått flertallets støtte. Representanten Trond Giske har på vegne av tre partier – nå ser jeg at det er litt endringer på gang her – foreslått en annen definisjon. Samtidig sier de samme partiene i sine merknader at de primært mener det ikke er nødvendig med noen endring av regelverket, fordi det fungerer godt som det er. Fremskrittspartiet har på sin side signalisert at de vil stemme mot begge de foreslåtte variantene, både den fra Regjeringen og den fra de nevnte partier. Derved står vi i den situasjon at det ikke er flertall for noe i utgangspunktet. Da vil vi stå igjen med dagens regelverk, som sier forbud mot skjult reklame, men som gir få og uklare momenter å handle etter for Medietilsynet. Det blir kort og godt for dårlig. Vi har fra vår side så sett nærmere på hva forskjellen mellom de to foreliggende forslagene består i, og vi er kommet til at det er mulig å ta utgangspunkt i forslaget fra de tre partiene, som er framlagt av saksordføreren, og endre det litt ved å ta ut tre ord. Det dreier seg om ordene «fra kringkastingsforetakets side». Da vil forslaget kunne ivareta de hensyn det er viktig å ivareta. Vi mener det er svært viktig å få med at skjult reklame skal være forbudt, uansett om det forekommer i et program produsert av kringkastingsforetaket selv, f.eks. NRK, eller om det er kjøpt inn fra en ekstern produsent. Forslaget fra opposisjonspartiene legger opp til at forbudet mot skjult reklame kun skal ramme programmer produsert av kringkasteren selv, mens programmer produsert av andre og bestilt og innkjøpt utenfra til selskapet, skal gå fri. Når vi så vet at det bare er NRK som i noen utstrekning har egne produksjoner, ville disse partienes forslag, om det ble vedtatt, kun ramme NRK, mens andre kringkastere ville slippe unna. Vårt forslag til definisjon av skjult reklame vil i utgangspunktet omfatte både kringkasterens egenproduserte program og de innkjøpte. Når det gjelder de innkjøpte program, vil det være urimelig om kringkasteren skal være ansvarlig for skjult reklame i alle slike program, f.eks. i utenlandske spillefilmer. Forslagsstillerne mener derfor at vårt forslag til definisjon av skjult reklame skal ha begrenset rekkevidde i forhold til enkelte typer innkjøpte program, den samme avgrensingen som er gjort på dette punktet i lovproposisjonen. Det skal medgis at det virker litt uforståelig at partier som vanligvis definerer seg til «venstresiden» i norsk politikk, er de som kjemper for det mest liberale forslaget når det gjelder skjult markedsføring i mediene. I ettertid vil det måtte fortone seg helt ulogisk om disse partiene, av alle, skulle være de som stilte seg skulder ved skulder med markedskreftene og sørget for at disse fikk fritt spillerom i mediene – mot regjeringspartiene. Jeg har derfor til slutt lyst til å gi ros til SV ved representanten Magnar Lund Bergo for at de nå vil støtte det forslaget som er omdelt i salen, og som er innlevert av Høyre og Kristelig Folkeparti. Jeg tror det vil være det som gir Medietilsynet som håndhever av kringkastingsloven det beste verktøyet nettopp når det gjelder fenomenet skjult reklame. Jeg avslutter med å ta opp det forslaget som er omdelt i salen.