Ola Borten Moe (Senterpartiet), 2011-11-24:
For kort tid tilbake rundet verden 7 milliarder mennesker. I 2050 er vi sagt å være 9 milliarder. Jeg mener at alle er velkommen, det er plass, og alle har krav på muligheter til rike liv, til frihet og til demokrati. Det kommer imidlertid til å sette verdens samlede ressurser under enda større press enn i dag. Jeg mener det er ressurser nok, men vi har alle et ansvar for å bidra til en bedre utnyttelse av disse ressursene, for implementering av ny teknologi og ikke minst rettferdig fordeling. La det ikke være noen tvil om at verdens menneskeskapte klimautfordringer er noen av våre aller største utfordringer. Men de er også nødt til å løses samtidig med verdens fattigdoms- og utviklingsutfordringer. Dette er et både–og, det er umulig å tenke seg en løsning eller en tankegang som innebærer at dette er et enten–eller. Det er også løsninger som en er nødt til å finne innenfor et internasjonalt og et globalt perspektiv, dette er globale utfordringer. Det minner klimautfordringene oss om, det minner også regjeringens initiativ sammen med FN, Energy for All-initiativet, oss om. Det er også store økonomiske utfordringer innenfor den etablerte økonomiske verdenen, bedre kjent som OECD. Veksten kommer i nye og andre land, det har det vært mye fokus på i dag i denne debatten, og jeg vil si begrunnet bekymring. I et norsk perspektiv, og for denne regjeringen, er det uhyre viktig å bidra til at den globale økonomien stabiliserer seg og vokser. Alternativet er rett og slett vanskelig å leve med. Når det gjelder Europa, har jeg rett og slett lyst til å nevne at jeg mener den verdensdelen har andre og mer strukturelle utfordringer over tid. Det er en aldrende befolkning, det er små barnekull og manglende mobilitet. Det gir Europa mange utfordringer et land som USA ikke har. Vi har nettopp vært på besøk i USA. Det er et land med god demografi og stor dynamikk. Det tror jeg gir andre muligheter for vekst, og det tror jeg peker framover. Jeg tror også at det peker på en del utfordringer som Europa er nødt til å svare på over tid. Norge er også på dette feltet annerledes. Vi har en sunn demografisk utvikling, i alle fall i europeisk perspektiv. Vi har befolkningsvekst. Det mener jeg trengs, det er grunnlag for en sunn og god samfunnsutvikling. Det er å tilføye at dette kommer ikke av seg selv. Det er ført en progressiv og til dels radikal likestillings- og familiepolitikk i dette landet over tid. Det er det ikke alle partier i denne salen som har like mange aksjer i og like stor grunn til å være stolt av, for å si det forsiktig. Jeg vil imidlertid tilføye at når man regner demografi, så er det barn per dame som er målestokken, så mitt bidrag betyr ingenting. Jeg er litt usikker på om det er i tråd med i hvert fall mine perspektiver på likestilling, men jeg aksepterer at statistikken ligger der. Det er mange som har uttrykt bekymring for norsk konkurransekraft. Jeg har lyst til å si at vi må alltid omstille oss, vi må alltid forbedre oss innenfor sosialt akseptable rammer. Her mener jeg regjeringen leverer i stor stil. Vi er Europas heldigste land, vi har liten eller ingen arbeidsledighet. Det må fortsette. Men det er også mye som går bra, og mye som peker framover. Hvis man ser på situasjonen innenfor Norges viktigste næring, olje og gass, er det en fantastisk utvikling. Det er veldig spennende, det som nå skjer innenfor mineraler og ikke minst innenfor fornybar energiproduksjon. Dette gir en sterk base for nasjonen å bygge videre på med kloke beslutninger og trygg forvaltning. Også her leverer vi. Vi leverte en oljemelding rett før sommeren, vi har presentert en strategi for vekst innenfor mineraler, og før jul inviteres Stortinget til å vedta grønne sertifikater. Jeg tror at det mer enn noen gang er behov for stabilitet og forutsigbarhet. Den grad av splid som opposisjonen har demonstrert i ganske mange viktige spørsmål her i salen, tror jeg rett og slett ikke peker framover, og det mener jeg kommer til å gi et helt annet valgresultat i 2013 enn dagens meningsmålinger tyder på.