Tove-Lise Torve (Arbeiderpartiet), 2010-06-08:
Åpnere grenser i Europa har vært positivt for utviklingen i de fleste land – også i Norge. Et åpnere arbeidsmarked, en bedret forståelse for hverandres kulturer og bedre samarbeid er noen av de positive sidene. Men medaljen har også en bakside. Vi har fått en økning i kriminalitet begått av utenlandske statsborgere. Jeg kan nevne vinningsforbrytelser, narkotikakriminalitet og menneskehandel. Dette gir samfunnet vårt, og spesielt justissektoren, store utfordringer. Både politi og påtalemyndighet, domstolene, kriminalomsorgen og utlendingsmyndighetene har merket økningen i kriminalitet begått av utlendinger, rett og slett fordi mange kommer til Norge – både lovlig og ulovlig. Det er i dag ca. 20 pst. domsinnsatte med utenlandsk statsborgerskap i norske fengsler. I tillegg kommer varetektsfengslede utlendinger. Dette innebærer nye og krevende utfordringer i våre fengsler. De ansatte melder om til tider store problemer med den daglige kommunikasjonen, som både fører til misforståelser og konflikter. Språkproblemene medfører også økte utgifter til tolketjenester. Dette er en ny hverdag som vi må forholde oss til og håndtere på en best mulig måte. Forslagsstillerne mener en innskrenkning av utlendingers rettigheter i Norge vil redusere utlendingers kriminelle handlinger. Resonnementet, slik jeg har forstått Fremskrittspartiet, er at bortfall av sosiale rettigheter for utlendinger vil gjøre det mindre attraktivt å være kriminell i Norge. Jeg mener justisministerens brev til komiteen er svært oppklarende med tanke på hvem som har tilgang til hvilke rettigheter, og hva de straffedømte kan tjene opp av rettigheter under soning. Etter mitt syn er det naturlig, som justisministeren gjør, å skille mellom to hovedgrupper av utenlandske statsborgere i denne sammenhengen: De som var medlemmer i folketrygden før frihetsberøvelsen tok til, enten fordi de var i arbeid eller var bosatt i Norge, og de som ikke har annen tilknytning til Norge enn den kriminelle aktiviteten og soningen her. Muligheten for at den første gruppen skal få egne ytelser under soningen, er sterkt begrenset, men soningen teller som pensjonsopptjening, så sant det ikke er fattet et utvisningsvedtak. Når det gjelder den andre gruppen, så er ikke de ordinære medlemmer i folketrygden og har ikke de samme rettighetene som den første gruppen. Unntaket er at de har rett til helsehjelp. Komiteen, alle med unntak av Fremskrittspartiet, mener det er rimelig at det skilles mellom disse to gruppene med tanke på rettigheter under soning. Vi er alle enige om at utenlandske straffedømte uten oppholdstillatelse raskest mulig skal tilbakeføres til sitt hjemland. Og jeg er glad for at justisministeren har fullt trykk på arbeidet med både å effektivisere saksbehandlingstiden i overføringssakene og å få på plass bilaterale avtaler med de mest aktuelle landene i påvente av at EUs rammebeslutning om soningsoverføring trer i kraft i slutten av 2011. Etter det jeg har forstått, er en slik avtale allerede på plass med Romania. Med unntak av Fremskrittspartiet har komiteen likt syn på at det må være norske forhold som skal avgjøre utformingen av kriminalomsorgen i Norge. Dette flertallet viser til at norske fengsler reflekterer det norske samfunnet, og at hverdagen i våre fengsler naturlig nok er annerledes enn i land med lavere velstandsnivå. Høyre sier sammen med Fremskrittspartiet i merknadene at utformingen av soningsforholdene for utenlandske kriminelle i Norge må være slik at soningsforholdene bidrar til å redusere antallet utlendinger som kommer til landet for å begå kriminalitet. Jeg lurer på hva Høyre og Fremskrittspartiet mener med dette. Sikter de kun til de sosiale rettighetene kriminelle utlendinger med og uten lovlig opphold har i Norge, eller mener de også at soningsforholdene skal være annerledes enn det som tilbys i de norske fengslene i dag? Skal vi tolke denne merknaden dit hen at Høyre og Fremskrittspartiet mener at utlendinger skal tilbys dårligere soningsforhold enn det nordmenn har? Jeg imøteser en utdypning på dette fra Høyre og Fremskrittspartiet, da deres merknader gir rom for ulike tolkninger.