trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
La meg først gjenta at jeg også ser at det er utfordringer knyttet spesielt til hovedstadsregionen og mellom de to helseregionene vi har der. Jeg mener nok at det er grunnlag for å si at det er en del å gå på når det gjelder mer samarbeid og det å utnytte kapasiteten enda bedre. Det er i ferd med å bli bygd opp overkapasitet på noen områder. Jeg mener det må kunne gå an å utnytte ressursene på en bedre måte enn det vi ser noen eksempler på pr. nå. Det er bakgrunnen for at jeg ser på flere modeller for hvordan dette kan gjøres. Jeg har ikke konkludert ennå, men det er selvfølgelig heller ingenting i veien for at Regjeringa når den har konkludert, orienterer Stortinget på egnet måte hvis det er ønskelig.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Det kunne jeg holdt et langt foredrag om! Men det er ingen tvil om at denne regjeringa, og jeg er ikke her for min egen del, først og fremst er opptatt av å sørge for at alle får likeverdig behandling, at vi motvirker sosiale ulikheter i helse – det er også en av grunnene til at vi kommer tilbake med en egen strategi når det gjelder det – og at vi faktisk greier å prioritere dem som trenger det mest. Det er bl.a. mennesker som har psykiske lidelser, det er mennesker som av ulike grunner har rusproblemer. Men jeg er uenig i den framstillinga som representanten Lønning gir, om at det er nedgang i bevilgningene. Det er jo beviselig oppgang i bevilgningene. Jeg har også for inneværende år sagt til helseforetakene – og mer enn det – at de skal prioritere psykiatri og rus mer enn somatikk. Det er et meget sterkt krav, og jeg kommer til å gjenta det for neste år. Jeg kan også forsikre om at jeg kommer til å følge utviklinga veldig tett.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Nei, jeg har ikke tenkt å overlate det til helseforetakene selv, fordi jeg selvfølgelig er opptatt av at de skal være i stand til å gjøre det som storting og regjering ønsker, og det er å få behandlet – med god kvalitet – flest mulig pasienter i hele landet. Da må det selvfølgelig penger til. Men i tillegg til det er jeg helt sikker på at vi er nødt til å få bedre kontroll i en del av våre helseforetak. Det er ingen tvil om at det særlig er to helseforetak der det ikke har vært god nok økonomisk styring, og da hjelper det lite bare å pøse på med mer penger. De må rydde opp i eget bo, for det er også helt avgjørende for å prioritere riktig, og for å ha kvalitet på pasientbehandlingen. Til spørsmålet om gjeld: En del av denne såkalte gjelden er ikke direkte gjeld til staten, så slik sett hadde det heller ikke hjulpet så mye å bare si at vi sletter gjelden. Men det jeg oppfatter at representanten Dåvøy er opptatt av, er om vi har en plan. Jeg er av den klare oppfatning at det er grunnleggende urettferdig å skulle belønne dem som har styrt dårlig, i forhold til dem som faktisk har styrt godt og tatt noen belastninger med det. Jeg mener det er andre grep som må til for å lette situasjonen for foretakene.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg har stor tillit til de styremedlemmer jeg har utnevnt det siste året, og jeg mener også det var et viktig og riktig grep å utvide med flere politikere. Jeg tror at sammen med de gode folkene som er der, og som har en annen kompetanse, får man mer demokratiske prosesser inn, og det åpner mer opp mot befolkningen. Når det er sagt, skal jeg ikke uttale meg om alle de beslutninger som skjer rundt omkring i hele landet. Det er deres ansvar innenfor de rammer som vi har trukket opp i storting og regjering. Men jeg vil vise til at det er ingen tvil om at det er stor forskjell på sjukehus når det gjelder effektivitet. La meg bruke et eksempel. Kragerø sjukehus, som i og for seg er en del av Telemark sjukehus, har greid å snu et underskudd på 5 mill. kr til et overskudd på 1,5 mill. kr i år. De har ikke gjort det ved at de ansatte løper fortere, eller ved at de behandler færre pasienter – snarere tvert imot – men de har gjort det i samråd med de ansatte. Jeg tror mange faktisk har noe å lære av Telemark sjukehus og Ringerike sjukehus. Jeg kunne også ha nevnt andre sjukehus.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg mener fortsatt det jeg sa. Jeg forstår det slik at det representanten Nesvik her sikter til, er penger til investeringer til f.eks. bygg, hvis jeg forstod det riktig. Hvis en skulle slette gjeld til investeringer, mener jeg fortsatt at det ville være å premiere dem som ikke har forholdt seg til de økonomiske rammer, som enten har bygd for stort eller bygd for mye. Det kan vi ha ulike oppfatninger om. Mitt poeng er i tillegg at jeg mener at det er ikke det beste grepet for å lette situasjonen for helseforetakene, slik situasjonen er nå. Jeg mener det viktige er å få god økonomisk kontroll og sørge for at det er nok penger i systemet. Skal vi ha mer penger inn, og det legger vi opp til, og det skal vi også i framtida – betydelig mer – må vi også sørge for at det er orden i sysakene for å kunne prioritere riktig. Jeg vil også legge til at det at vi nå, som første regjering, faktisk forhåndsvarsler at vi kommer med en ordning i forhold til investeringer fra 2008, vil også helt klart være med på å lette den situasjonen som representanten Nesvik er opptatt av.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Det var representanten Aspaker som fikk meg til å ta ordet. Det gjelder LAR-pasienter i Nord-Norge. La meg med en gang si helt klart at det sjølsagt er helt uakseptabelt at ei pasientgruppe med store behandlingsbehov ikke får nødvendig helsehjelp. Departementet har i dag vært i kontakt med Helse Nord, som kan forsikre om at de har påpekt dette overfor LAR-tiltaket i nord. Og i et brev datert 5. desember fra Helse Nord til Universitetssykehuset Nord-Norge heter det at den økonomiske situasjonen ikke kan få som konsekvens at behandlingstilbudet til ei gruppe pasienter vurderes isolert i prioriteringssammenheng og økonomisk sammenheng. Det betyr at det ikke kan få som konsekvens at behandlingstilbudet til ei pasientgruppe nedprioriteres, slik det lå an til ved Universitetssykehuset Nord-Norge. Jeg vil også understreke at LAR, i motsetning til representanten Aspakers framstilling, er et satsingsområde for denne regjeringa. Det var bakgrunnen for at vi, med en gang vi tok over regjeringa, forslo over 90 mill. kr mer til rusomsorg, hvorav 50 mill. kr var til LAR, og i neste års budsjett har vi også foreslått penger til dette. Det betyr ikke at vi er i mål, men det betyr at det er en start. Og det å kalle det en stor nedtur mener jeg er å ta – for å si det mildt – noe hardt i. Jeg kan også bekrefte at i bestillerdokumentet, eller oppdragsdokumentet, for de regionale helseforetakene neste år skal jeg igjen be om at veksten innen rusbehandling og psykiatri skal være sterkere enn veksten innen somatikken. Men jeg gjentar: LAR-pasienter har den samme rett til behandling som alle andre pasientgrupper, og det skal jeg passe på. Så vil jeg også si, fordi det har versert i debatten, og representanten Olsen har vært inne på det, at når det gjelder UNN og firedagersuke, har styret ved UNN bekreftet at det blir det ikke noe av. Det er igjen et eksempel på, i hvert fall etter mitt synspunkt, at det er farlig å konkludere før man ser hva man faktisk lander med. Det samme gjelder medisinerutdanninga. Den skal selvfølgelig bestå. Så til spørsmålet fra representanten Lønning om hvorvidt min vurdering av ulike modeller når det gjelder hovedstadsområdet og Helse Sør og Helse Øst, faktisk betyr at alle modeller vurderes. Svaret på det er ja, men jeg må understreke at vi ikke har konkludert.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Det var representanten Brende som fikk meg til å ta ordet. Jeg har først lyst til å si at jeg tror St. Olavs Hospital kommer til å bli et flott sjukehus, et moderne sjukehus, og jeg vil også si at vi har en konstruktiv dialog med Helse Midt-Norge om den prosessen de nå er oppe i. Når representanten Brende fra denne talerstolen får seg til å si at denne regjeringa «ikke gjør noe forsøk på å følge opp» og «ingen ting har skjedd», så må jeg med respekt å melde si at jeg mener at representanten Brende går for langt, for to måneder etter at vi tok over, gav denne regjeringa 2,9 milliarder kr for å fullføre fase 1. Vi gav helseregion Midt-Norge, for å kunne fullføre det de mente det var rom for av fase 2 sammenholdt med andre investeringer i regionen, en forhåndslovnad på 140 mill. kr til investeringer. Helse Midt-Norge og St. Olavs Hospital har fått sin andel av de 500 mill. kr ekstra som var gitt til sjukehus for inneværende år. Denne regjeringa har rettet opp skjevfordelinga mellom helseregionene ett år før tida i forhold til Stortingets vedtak, og Helse Midt-Norge har fått sin andel av de pengene. Helse Midt-Norge har også, som den eneste regionen i landet, for inneværende år fått lov til å skyve på sitt balansekrav tilsvarende 350 mill. kr. Så jeg mener at denne regjeringa har gjort mer i løpet av ett år enn den regjeringa som Børge Brende var en del av, greide på alle de år de satt i regjering. Jeg vil også si at det er ikke lenge siden vi fikk en knusende rapport fra Riksrevisjonen om hvordan styringa ved det sjukehuset var. Det mener jeg at alle er tjent med å ta inn over seg. Og jeg håper virkelig at også representanten Brende er opptatt av at vi får god økonomisk kontroll også ved det sjukehuset. Det nytter ikke bare å pøse på mer penger hvis en ikke har orden i sakene, president!
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg føler bare behov for å si, siden det nå blir forsøkt skapt et inntrykk av at pasientene i Midt-Norge ikke skal sikres et forsvarlig og godt helsetilbud, at det skal de selvfølgelig. Jeg registrerer også at representanten Brende nå plutselig gjør en hel masse i opposisjon som han ikke var i nærheten av å gjøre mens han satt i regjering. Det tar jeg til etterretning. Det jeg er mer forundret over, er at representanten Brende ikke ser ut til å ta inn over seg den knusende rapporten fra Riksrevisjonen om økonomistyringa i Helse Midt-Norge og spesielt ved St. Olavs Hospital. Jeg tror alle er tjent med å ta det Riksrevisjonen sier, på alvor. I hvert fall gjør denne regjeringa det. Det er heller ingen tvil om at det gjennom flere år – også i den perioden Brende selv satt i regjering – var dårlig økonomistyring, uten at det ble gjort det helt store med det. Jeg mener at en skal sikre at alle pasienter får det tilbudet de trenger. Hvis det er slik at St. Olavs hospital ikke kan klare det, skal vi sørge for at andre sjukehus gjør det, slik at folk omfattes av det lovverket vi har. Denne regjeringa har tenkt å gi mer penger til det nevnte sjukehuset og til denne regionen. Vi har en konstruktiv dialog med Helse Midt-Norge om dette, men jeg synes ikke det er noen grunn til å skape mer usikkerhet enn nødvendig. Jeg synes tallene over hva denne regjeringa faktisk har gjort, taler for seg sjøl. Denne regjeringa har gjort betydelig mer enn det Børge Brende prøver å gi inntrykk av.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Det har allerede fått konsekvenser, ved at styret i Helse Midt-Norge er byttet ut. Det skjedde i januar. Jeg registrerer også at det styret har byttet ut styret ved St. Olavs Hospital, og at det er blitt et skifte på direktørplassen der. Det er deres valg og deres ansvar. Så det er helt klart at dette har fått noen konsekvenser.
Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg mener nå, som jeg alltid har ment – og slik må det være også når det gjelder sjukehus – at lojaliteten må ligge hos den som til enhver tid er eier, uansett partifarge. Riksrevisjonens rapport skal, som representanten er meget godt kjent med, behandles også her i Stortinget, og jeg vil avvente den behandlinga. Det er ingen tvil om at det er forhold i den som jeg mener en bør ta på alvor, men vi for vår del har en konstruktiv og god dialog med Helse Midt-Norge for å sikre innbyggerne i Helse Midt-Norge et godt helsevesen også i framtida.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Jeg ønsker å ta opp hansken knyttet til problemstillingen mellom Helse Øst og Helse Sør og de mulighetene som kan være der ved at man enten ser på andre organisasjonsformer, på sammenslåing eller eventuelt på hvordan man skal bedre samarbeidet for å få noe mer positivt ut av det. For det er helt åpenbart at her er det mye som kan og bør gjøres, eller som i hvert fall bør vurderes i tiden som kommer. Vi vet videre at når Nye Ahus står helt ferdig, vil Rikshospitalet på mange måter ha lokalsykehusfunksjon for mange av dem som vil være der. Dette gjør at man får en opphopning av tilbud i et område, og så må man gå inn og se på hvordan man skal utnytte det best mulig. Vi er blitt oppfordret til å se på vårt forslag sammen med Høyres. Spørsmålet mitt til statsråden blir da: Hvordan kan vi få denne saken tilbake igjen? Er det noen mulighet for at statsråden f.eks. i forbindelse med revidert budsjett vil orientere Stortinget om hvordan man tenker seg dette, og hva man eventuelt har gjort?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Jeg tror statsråden må ha misforstått litt da hun snakket om at ved å gi gjeldslette til helseforetakene, premierer man dem som ikke har vært flinke, og straffer dem som har vært flinke. Med respekt å melde er det ikke den type gjeld vi snakker om i vårt forslag. Det hadde vært fint hvis statsråden hadde lest innstillingen og hørt det som ble sagt i mitt innlegg. Vi viser til gjelden knyttet til nyinvesteringer. Samtlige regionale helseforetak i Norge har gjeld. Den totale gjelden som er opparbeidet til staten, utgjør rundt 9 milliarder kr pr. i dag. Vi snakker altså ikke om det akkumulerte underskuddet i helseforetakene, for det dekker man selv opp gjennom bruk av likviditetsreservene og bruk av kassakredittlån. Det er ikke den biten vi snakker om. Vi snakker om å ettergi i bunnen, nettopp fordi enkelte har dårlig likviditet. Innser statsråden at ved å gi den jevne gjeldsletten, de 2 milliarder kr fordelt ut fra størrelse på helseforetakene, at hun nettopp ikke straffer noen, men at alle sammen får del i godene?
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Jeg skal gjøre et forsøk på å svare på et par av representantenes innlegg, og jeg skal først begynne med representanten Teigen. Det er åpenbart at representanten Teigen ikke har lest hele budsjettet, for hvis Teigen leser i vårt alternative budsjett, vil han se at vi har tatt TNF-hemmerne ut av de regionale helseforetakene og finansierer dem gjennom staten. Man må legge den summen til i tillegg når det gjelder styrking av de regionale helseforetakene. Så her er det over 1,5 milliarder kr i styrking av basisbevilgningene til de regionale helseforetakene. I tillegg er det 2 milliarder kr knyttet til gjeldslette for de regionale helseforetakene. Vi må ta med hele summen og ikke bare ta det løsrevet. Det er slik når man leser et budsjett, ting påvirker hverandre – eller som Gro Harlem Brundtland sa: Ting henger i hop. Videre har jeg lyst til å si litt til representanten Thorkildsen. Jeg lurte her en stund litt på om jeg var kommet til en skoledebatt – om jeg faktisk var i stortingssalen. Men jeg skal i hvert fall sørge for å svare på et par av innspillene til representanten Thorkildsen. Når det gjelder organdonasjon, har ikke Regjeringen foreslått én eneste krone på dette feltet. Man tar av den bevilgningen som allerede er der, og så sier man at 10,4 mill. kr skal kunne brukes på dette feltet. Man har ikke tilleggsbevilget én eneste krone. Fremskrittspartiet har tilleggsbevilget 1,5 milliarder kr til de regionale helseforetakene, slik at man også skal kunne ta opp den biten. Så til skjevfordelingen. Det var faktisk regjeringspartiene som var med på å stemme ned det forslaget som Fremskrittspartiet fremmet. Det er ryddig, som man nå er i ferd med å gjøre, at man fatter en beslutning om at det er et utvalg som skal se på nettopp dette, og blir enig om disse beløpene. Det aksepterer vi, og vi venter til utvalgets rapport foreligger før vi fremmer et endelig forslag til kronebeløp. Når det gjelder organdonasjon, har Fremskrittspartiet også fremmet forslag om det, men flertallet i komiteen bestemte at man ikke skulle behandle det før over nyttår. Fremskrittspartiet forsøkte å få det til, men fikk det ikke til. Og da er det faktisk slik at vi må ta det inn over oss, og så får vi se hvordan den endelige behandlingen blir når det kommer til komiteen. Jeg tror nok at virkeligheten virkelig har slått hardt ned i hodet på representanten Thorkildsen. Det er åpenbart at Thorkildsen bør gå tilbake og se hva man tidligere har gjort selv, før man prøver å være dømmende overfor andre. Da kan det hende at det går et lys opp for henne, knyttet til hva man faktisk har sagt på et tidligere tidspunkt. Det kan også lønne seg.
Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Selv om jeg er innbygger i Helse Midt-Norge, har jeg faktisk ikke tenkt å blande meg inn i diskusjonen mellom de to representantene for Sør-Trøndelag. Flere ganger har statsråden pekt på Riksrevisjonens rapport knyttet til Helse Midt-Norge og St. Olavs Hospital. Riktignok er det tallene fra 2005 som Riksrevisjonen har foretatt en gjennomgang av. Statsråden har fra denne talerstolen forsterket kritikken ytterligere, slik jeg oppfattet innlegget hennes. Da må jeg stille statsråden følgende spørsmål: Vil dette få noen konsekvenser for dem som har styrt i Helse Midt-Norge? Jeg spør, i og med at man fra Stortingets talerstol nå retter en rimelig heftig og kraftig kritikk mot dem som hadde ansvaret i 2005. Noen av dem har faktisk ansvaret i dag. Jeg synes vi bør kunne få en forklaring på dette, fordi kritikken er blitt så kraftig gjengitt fra denne talerstolen.
Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2006-12-06:
Jeg har et spørsmål til statsråden om akkumulert gjeld, som også hun kom inn på i sitt innlegg. Statsråden har sikkert sett at Kristelig Folkeparti i sitt alternative statsbudsjett har foreslått at Regjeringen lager en plan for hvordan helseforetakene skal håndtere den akkumulerte gjelden når de en gang kommer i balanse. Jeg er enig i statsrådens syn på dilemmaet knyttet til premiering og straff, og jeg har ikke sagt at gjelden skal slettes, men det er snakk om å lage en plan, fordi helseforetakene også på dette punktet etterspør forutsigbarhet. Det er også veldig dyrt å betjene den gjelden som helseforetakene har, og det gjøres antakeligvis på forskjellige måter. Mitt spørsmål er om statsråden har tenkt å gå inn i denne problematikken, og om hun har tenkt å håndtere det på noen måte, eller i framtiden bare overlate alt dette til helseforetakene selv. Det er jo også statsråden som er eier av sykehusene.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg ser i en pressemelding som er sendt ut fra Høyre den 20. november 2006, at regjeringen Stoltenberg ikke løfter en finger for å rette opp skjevfordelingen mellom helseregionene, og ikke vil bevilge mer penger til sykehusene i Norge. Det brukes uttrykk som utrolig, beklagelig, ikke verdt papiret det er skrevet på, skjemmes, løfter ikke en finger, skuffet og oppgitt. Jeg vil minne Høyre og representanten Brende om hva hans tidligere statsrådskollega Gabrielsen uttalte til Adresseavisen den 26. august 2005: «Oppstandelsen er allerede stor over helseressursene som blir tilført Midt-Norge. Skulle vi endre fordelingsnøkkelen av driftsmidlene ytterligere til fordel for innbyggerne i Midt-Norge, vil dette være ødeleggende for den interne tillit og ro som råder mellom regionene. Ja, det vil vel utløse full krig.» Det er ikke nok med det. Gabrielsen gjorde det også klinkende klart at det ikke blir aktuelt med noen økning av driftsrammene for Helse Midt-Norge og for utbyggingsprosjektet ved St. Olavs Hospital. Ja, klarere kan det vel ikke sies. Da var det ikke mye hjelp å få. Høyre og Børge Brende prøver i opposisjon å innbille folk at de nå har så mye mer penger å rutte med enn det de hadde i egen regjering for bare ett år siden. Bare etter ett år har statsråd Sylvia Brustad og Regjeringen i kveld kvittert ut hele den vedtatte skjevfordelingen på 256 mill. kr. 2,9 milliarder kr. ble kvittert ut i byggefase I bare noen måneder etter at vi kom i regjering. 140 mill. kr. er bevilget til Helse Midt-Norge, 30 mill. kr. til Møre og Romsdal og 110 mill. kr. til St. Olavs Hospital for at byggefase II skal videreføres. Vi bevilger 600 mill. kr. mer til økt behandling enn det Bondevik-regjeringen og Høyre gjorde i sitt budsjettforslag for 2006. Det er i posisjon og i regjering en får vist hva en står for, og hva en faktisk prioriterer, ikke i opposisjon.
Jorodd Asphjell (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Bare et spørsmål til representanten Brende: Hvordan ville situasjonen i Midt-Norge ha vært hvis Gabrielsen og Høyre hadde fortsatt med å sitte ved makten? Vi hadde ikke fått 600 mill. kr i påplussing til aktivitet. Vi hadde ikke fått slettet gjelden til fase 1 på 2,9 milliarder kr. Vi hadde ikke fått bevilgninger på 140 mill. kr til investeringer i Helse Midt-Norge. Vi hadde ikke fått rettet opp skjevfordelingen ett år før, som vi startet på allerede i revidert nasjonalbudsjett. Psykiatrisenteret tror jeg nok vil komme. Det skal finansieres over driftsbudsjettet. Det er snakk om salg av eiendom og om å rasjonalisere driften på flere områder. Helse Midt-Norge sier at dette skal de få til, innenfor de rammene de har.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-12-06:
Den 1. mars i år svarte helseministeren på et skriftlig spørsmål knyttet til at kapasiteten innenfor LARiNord var sprengt. 50 flere enn planlagt mottok behandling, og ytterligere 60 rusmiddelmisbrukere stod på venteliste for å få LAR. Jeg valgte den gang å tolke statsrådens svar dit hen at Regjeringen ville følge opp med økte bevilgninger til rusfeltet, herunder LAR, men i dag kan jeg bare konstatere at sånn gikk det ikke. Ventelisten ved LARiNord er ikke blitt kortere, men lengre. Nå venter over 70 personer på nødvendig behandling, og Universitetssykehuset Nord-Norge melder at budsjettet er brukt opp, og at det er innført inntaksstopp til LARiNord. Det reiser to spørsmål: Er dette i tråd med pasientrettighetsloven, å avvise rusmiddelmisbrukere som er blitt henvist til LAR? Og for det andre: Hvordan er det mulig å legge fram et budsjett for 2007 med forslag om å øke kapasiteten i LAR med 100 plasser totalt, når behovet i Nord-Norge alene er 70 nye plasser? Det rød-grønne helsebudsjettet for 2007 kan vel egentlig bare karakteriseres som en kraftig nedtur for rusmiddelmisbrukere her i landet. Fagrådet for rusfeltet har da også omtalt budsjettet som den dårligste satsingen på åtte år. Økningen på 100 nye LAR-plasser er fullstendig i utakt med virkeligheten, og får meg også til å spørre om departementet kan være klar over den faktiske utviklingen i antall henvisninger til LAR. Med 100 nye plasser vil det jo ta over 50 år å avvikle denne køen. Dette kan vi ikke leve med. Ifølge Helse- og omsorgsdepartementets egen rapport, Rusmiddelsituasjonen i Norge i 2006, har rusavhengige dårlig helsetilstand og betydelig økt risiko for tidlig død, og er i en helt annen situasjon enn befolkningen for øvrig. Dessuten har Helsetilsynet avdekket betydelige mangler både i kapasitet og kvalitet i tilbudet til de rusavhengige. Det kan derfor ikke herske noen tvil om at rusavhengige er blant de dårligst stilte i samfunnet vårt. 1. januar 2004 markerte et tidsskille i rusfeltet. Rusavhengige fikk da pasientrettigheter på lik linje med andre pasienter. Men skal disse pasientrettighetene få et reelt innhold, må vi vise vilje til å følge opp med større ressurser til fagfeltet. Den forrige regjeringen trappet betydelig opp bevilgningene til rusbehandling i den perioden, og også kapasiteten til legemiddelassistert rehabilitering ble fordoblet. Den forrige taleren var opptatt av at hvis opposisjonen fremmet konstruktive forslag, skulle regjeringspartiene stemme for. Jeg synes vel at dette må være et av de virkelig konstruktive forslag som er fremmet, men jeg konstaterer at selv det er ikke godt nok for at regjeringspartiene skal stemme for. Den pressede økonomiske situasjonen i Helse Nord og for Universitetssykehuset Nord-Norge er velkjent. Det er derfor helt nødvendig å tilføre helseregionen og UNN friske midler, for å kunne trappe opp kapasiteten i LAR, og for å innfri de pasientrettighetene rusmiddelmisbrukerne i Norge faktisk har fått.
Elisabeth Vik Aspaker (Høyre), 2006-12-06:
Det har blitt en diskusjon her om hva den forrige regjeringen visste, og hva man eventuelt burde ha grepet inn i når det gjaldt driften i Helse Midt-Norge og ved Regionsykehuset i Trondheim. Da har jeg lyst til å be om at statsråden bekrefter at det Riksrevisjonens rapport egentlig tar fatt i, er en utvikling når det gjelder økonomi som ikke tok utgangspunkt i de budsjettene som dette helseforetaket faktisk fikk seg tildelt. De satt og hørte på en rød-grønn opposisjon som lovte dem gull og grønne skoger, og de la opp til en drift som var helt uforsvarlig i forhold til de budsjettene de faktisk ble tildelt fra Helsedepartementet i den perioden. Jeg synes at man i anstendighetens navn skal være så ærlig at man innrømmer det. Så kan man jo da si at vi har et problem dersom det er slik at helseforetakene til enhver tid har lojaliteten sin et annet sted enn hos eieren, hos den regjering som til enhver tid sitter.
Børge Brende (Høyre), 2006-12-06:
I Midt-Norge dreide forrige valgkamp seg mye om helse og situasjonen ved St. Olavs Hospital. Så lenge jeg har vært med i politikken, har jeg ikke opplevd maken til løfter som kom fra de nåværende statsråder Trond Giske og Øystein Djupedal i den valgkampen. Tøffest gikk det ut over tidligere helseminister Ansgar Gabrielsen, som fikk det glatte lag. Gabrielsen, sammen med tidligere helseminister Høybråten, hadde styrt i fire år, fått ned helsekøene og halvert ventetiden. Men det er stadig utfordringer i helsevesenet. Det som opprørte meg, var den måten man omtalte Gabrielsen på, og de løftene som man kom med, og som man åpenbart ikke har gjort noe forsøk på å følge opp. Man garanterte et psykiatribygg – man garanterte det. Det skulle finansieres. Nå sier statsråd Giske at dette kan helseregionen ta over driften sin. Men hvordan skal man finansiere et nytt psykiatribygg når det er lagt opp til å kutte 350 mill. kr? På et valgmøte i Trondheim ble vi alle presset på dette, og noen av oss sa at dette blir tøft innenfor de rammene som er lagt. Da ble det utlagt som at vi var uten hjertelag. Jeg må si at måten man etterpå liksom bare later som om de løftene aldri har vært gitt, og ikke gjør noe forsøk på å følge opp, opprører befolkningen i Midt-Norge. Det er så sterke reaksjoner som man sjelden ser i politisk sammenheng. Det er klart at det også opprører folk når Trond Giske sier til Adresseavisen den 26. august: «Våre løfter er selvfølgelig forankret i partiet og partiledelsen.» Vi skal dekke pukkelkostnadene, ekstrakostnadene, man har med å drive et sykehus, og samtidig bygge et nytt til 150 mill. kr. Vi skal rette opp skjevfordelingen på 400 mill. kr – 500 mill. kr, ble det sagt her i salen, og det er vel riktigere. Ingenting har skjedd. Man sier: Vi har gjort så mye. Men hvordan kan man ha gjort så mye når man ikke har innfridd en eneste av garantiene? Vi leser nå at sykehuset må spare inn 350 mill. kr, at helsekøene i Midt-Norge øker, at man i Nord-Trøndelag må kutte 80 mill. kr, og i tillegg er det slik at Røros sykehus og Orkdal sykehus står overfor store kutt. Det er iallfall ikke blitt bedre når man må kutte, og løftene er ikke forsøkt innfridd. Jeg må si at vi følger helsebudsjettet og det Arbeiderpartiet gjør i regjeringsposisjon, meget nøye framover.
Børge Brende (Høyre), 2006-12-06:
Det er helt riktig som representanten Asphjell understreket, at tidligere helseminister Ansgar Gabrielsen ikke kom med luftige løfter i valgkampen. Tvert imot var det Gabrielsen som startet jobben med å rydde opp i en rekke forhold ved Helse Midt-Norge som det måtte tas tak i. Men da stod det noen på sidelinjen, bl.a. representanten Asphjell, nåværende statsråder Giske og Djupedal, og sa at dette er omstillinger som man ikke kan ta tak i. Hvem som har gått for langt – statsråden var inne på det – er det jo ikke noen tvil om. Det var de som kom med luftige løfter under valgkampen, som man faktisk ikke har gjort noe forsøk på å følge opp. Statsråden var inne på en del initiativ som er tatt. Men husk på at det ble garantert overfor Midt-Norges befolkning at psykiatrisenteret skulle på plass. Det var den viktigste saken i valgkampen i Midt-Norge, og det slo også nåværende statsråder Djupedal og Giske fast. Hvor står det psykiatrisenteret i dag? Det er ikke noe psykiatrisenter på gang. Det kan selvsagt ikke finansieres over en drift når man da må kutte 350 mill. kr. Pukkelkostnadene på 150 mill. kr ble garantert. Statsråd Giske sa sågar at dette skulle komme i tilleggsproposisjonen i fjor høst. Ingen har sett noe til disse pengene. Under daværende statsråd Gabrielsen gikk helsekøene ned, og ventetiden ble halvert. Vi var på rett vei. Så sies det at nå er det gjort så mye. Men man må ikke undervurdere folk i Midt-Norge. Man nedla ikke sengeposter, man halverte ikke geriatrisk avdeling da Gabrielsen var statsråd! I Soria Moria-erklæringen leste jeg da jeg forberedte meg til denne debatten, at man skal «styrke sykehusenes økonomi slik at flere pasienter behandles og ventetidene holdes lave». Så leser jeg: Helse Nord-Trøndelag må spare inn 80 mill. kr på budsjettet for 2007. St. Olavs Hospital fjerner 300 årsverk. St. Olavs Hospital må spare inn 300 mill kr. Da er saken så enkel at det helsetilbudet som man nå er i ferd med å få i Midt-Norge, blir ikke bedre. Det blir ikke noe psykiatrisenter, pukkelkostnadene blir ikke dekket inn. Jeg synes det er trist. Jeg synes også den behandlingen som Ansgar Gabrielsen fikk under valgkampen, var trist. Han ble rett og slett veldig dårlig behandlet da han forsøkte å rette på dette. Så jeg har faktisk tatt ordet fordi jeg er personlig indignert i denne saken her, men selvsagt står jeg også på for at pasientene i Midt-Norge skal få et godt tilbud. Det er en del av jobben min. Jeg er veldig overrasket over at løfter ikke holdes – det er nå så sin sak – men at det skulle bli en forverring og kutt, det hadde jeg ikke ventet. Selv med statsrådens talegaver greier man ikke å tale seg bort fra de kuttene.
Børge Brende (Høyre), 2006-12-06:
Jeg hadde ikke tenkt å ta ordet, men Asphjell stilte meg et konkret spørsmål: Hvordan ville det ha vært hvis den borgerlige regjeringen hadde fortsatt? Svaret ser man bl.a. i Høyres alternative budsjett. Sykehusene ville ha blitt styrket med en halv milliard. Vi forserer opprettingen av skjevfordelingen mellom regionene, med 50 mill. kr, og vi pålegger Regjeringen å komme med en oppfølging av dette i revidert nasjonalbudsjett. Jeg er glad for at Asphjell igjen tok opp løftet om at psykiatribygget skal komme. Dette kom ikke med i tilleggsproposisjonen i fjor høst, slik det ble lovt i valgkampen. Psykiatribygget skal kanskje komme i løpet av perioden, og det skal finansieres over driftsbudsjettet. Da må det betydelige endringer til. Folk i Midt-Norge ble lovt noe mye bedre i valgkampen. Det blir som i trøndervisa om henne som ble lovt en tur til Rivieraen: Det ble en tur med Rørosbanen, og knapt nok det.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg vil gjerne komme tilbake til en viktig problemstilling som representanten Inge Lønning tok opp både i et replikkordskifte og i innlegg senere i dag, at de rød-grønne partiene mangler 7 milliarder kr i investeringer for å ta vare på de reelle verdiene i bygningsmassen i sykehussektoren, slik vi har lovt i Soria Moria-erklæringen. Jeg skjønte ikke helt hvor tallene 8 milliarder kr og differansen på 7 milliarder kr kom fra, men forstår nå hva det er Lønning viser til. For å komme opp i 100 pst. dekning av avskrivninger på sykehusbyggene – mot dagens og den forrige regjeringens 60 pst. – trenger man 2 milliarder kr mer i investeringer pr. år, altså: 2 milliarder kr ganger fire blir 8 milliarder kr. Regjeringen legger opp til å komme opp i 80 pst. avskrivning, dvs. en opptrapping på 1 ny milliard pr. år. Når man er oppe på det nivået, vil forskjellen mellom 100 pst. dekning med 2 nye milliarder pr. år og 80 pst. dekning med 1 ny milliard pr. år utgjøre 4 milliarder kr på fire år – ikke 7 milliarder kr. Når det gjelder kjernen her, om 80 pst. dekning er nok for å ta vare på de reelle verdiene i sykehusenes bygningsmasse, slik Lønning viste til at vi har lovt i Soria Moria-erklæringen, eller om vi da bryter det løftet, er det ikke så enkelt som at det må være 100 pst. avskrivning for at man skal ta vare på de reelle verdiene, altså at det må komme 2 nye milliarder pr. år i investeringer. Det er vel også slik at bruken av bygg og anlegg, som alt annet, kan effektiviseres, slik at man ikke nødvendigvis må ha 100 pst. dekning av avskrivningene, altså 2 milliarder kr i nye investeringer pr. år, for å oppfylle Soria Moria-erklæringens løfte. Regjeringen har altså i denne omgangen kommet til at 80 pst. dekning er nok for å ta vare på de reelle verdiene. Nå vil vi først se på erfaringene med dette i årene som kommer, før vi sier at vi vil øke mer. Og 80 pst. dekning – 1 ny milliard pr. år – er i hvert fall mye bedre enn 60 pst. dekning av bygningsmassen, slik man la opp til under den forrige regjeringen. At Regjeringen har varslet dette nå, gir sykehusene forutsigbarhet nok til å kunne planlegge investeringspolitikken og er således veldig positivt. Jeg vil også si når det gjelder investeringsbehov ved sykehusene, at Regjeringen og departementet bør følge med på de samlede investeringsplanene, ikke bare i Oslo-området, men i alle helseregionene. Det ser nå ut til at planene er oppe i 42 milliarder kr. i de kommende årene. Vi må fornye, forbedre og investere, men vi må ikke overinvestere, så vi får problemer med overkapasitet og mangel på midler til drift. Dette er et spørsmål vi bør vie økende oppmerksomhet i årene som kommer.
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2006-12-06:
Jeg vil først bare si at det er veldig positivt at Høyre og Fremskrittspartiet har varslet at de vil oversende forslaget som gjelder Helse Øst og Helse Sør. På den måten kan vi få en bred og grundig prosess med hensyn til å få til et bedre samarbeid mellom sykehusene i Oslo-området. Når det gjelder det som representanten Lønning tok opp angående investeringsnivået fra 2010, og det som står i budsjettet om at det til sammen vil være 1 milliard kr mer i 2010, kan jeg bare bekrefte at det jeg sa, er riktig. Det bekreftes også av statsråden. Vi vil trappe opp fram mot 2010 til et nivå som er på 1 milliard kr mer i investeringer pr. år, dvs. 80 pst. dekning. Jeg snakket om begrepet «avskrivning». Fra da av vil det være 1 milliard kr mer pr. år i investeringer, altså 80 pst. dekning. Det betyr at det vil være en opptrapping gjennom disse årene der investeringene til sammen vil komme opp på det nivået.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Selv om det begynner å bli sent, skal jeg likevel ta en replikk på statsråden. Jeg vil minne om at budsjettdebatten kommer i neste uke. Da får vi sikkert anledning til å snakke om Avinor. Vi har forsøkt å ta denne saken for hva den er, innholdsmessig og utredningsmessig, og pekt på at konklusjonen når det gjelder spørsmål knyttet til suverenitet og Grunnlovens paragrafer, kanskje er litt overfladisk og lite «grundig» behandlet – alt i alt, en formulering vi faktisk har hengt oss opp i. Vi har også merket oss at det i forbindelse med tårntjenesten refereres til et brev som ikke ligger ved. Vi undres jo litt over at spesielt denne statsråden, som ikke minst partimessig bør være tilhenger av offentliggjøring av saksdokumenter, helst også på norsk, i forbindelse med EØS-avtalen, ikke har sørget for at vi har fått det. Vil det bli slik fremover? Eller kan vi regne med at statsråden også vil sørge for at det kommer nødvendig dokumentasjon i saker som dette?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
Vi har jo merket oss at statsråden fra Senterpartiet i denne regjeringen er glad for å fremme bompengeproposisjoner, og vi har sluttet å undre oss over det. Vi legger merke til at denne regjeringen flytter grenser når det gjelder bompengebruk. Denne saken er intet unntak. Her er det altså nye kreative metoder for å innkreve mer bompenger. Er det ingen grenser for hva denne regjeringen vil akseptere når det gjelder prinsipper knyttet til det statsråden kaller lokale initiativ? Her er det bom på en riksvei for å finansiere tiltak på en fylkesvei. Det er én grense som flyttes. Er det ingen begrensning hos Regjeringen når det gjelder nytten? Jeg tenker ikke på EU og en eventuell avgjørelse knyttet til EU-systemet, men rett og slett en rimelighetsbetraktning. Her er det 25 pst., knapt det, som kommer til å få nytte av det som skal innkasseres av bompenger på riksveien. Er det ingen grenser for kostnader? Her skal det brukes over 8 mill. kr for å innhente 15,5 mill. kr.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2006-12-06:
Lat meg slutta meg til dei punkta som representanten Wickholm hadde når det galdt veksten i flytrafikken i Noreg, som er enorm, og som fører til at me får større og større problem knytte opp mot våre internasjonale klimaforpliktingar. Det er ikkje akkurat det Framstegspartiet har vore mest oppteke av. Då er det litt kjekt å kunna nemna at Regjeringa i denne samanhengen faktisk jobbar med ei utgreiing om eit høgfartstog som kan gjera noko med det problemet òg. Det er ikkje måte på kva denne Regjeringa grip fatt i. Dei prinsipielle innvendingane som Framstegspartiet kjem med, synest eg er interessante, for dei går på kor aktive me er i høve til vår politikk knytt til EU, i alle fall no i denne saka. Det er ikkje alle saker som er interessante for Framstegspartiet å gripa fatt i når det gjeld EØS-direktiv, det har eg erfart gjennom mange år. Interessa har vore liten tidlegare, men det kan vera at representanten Sortevik har varsla ei ny linje for Framstegspartiet. Det er i tilfelle bra. Problemstillinga, om ein gjev frå seg suverenitet til EU-systemet gjennom EØS-avtalen, er noko ein skal vera veldig bevisst på – og det er Regjeringa. Sjølv har eg i åtte år jobba med denne problemstillinga. Eg er einig med representanten Sortevik i at tidlegare regjeringar veldig ofte har sete her og – for å seia det med mine ord – gapt og svelgt unna ulike direktiv utan å gå kritisk inn i dei, sjølv om mange av oss har prøvd å få det til. Eg kan nemna veterinæravtalen, gassmarknadsdirektivet, barnematdirektivet – ei rekkje direktiv som ikkje Stortinget har hatt skikkeleg behandling av. Framstegspartiet har òg vore passive i forhold til dette. Så dersom dette er ei ny linje, er det bra. Det som er openbert med Regjeringa, er at me faktisk allereie har begynt å ta nokre grep. Me har sagt at me ikkje finn oss i problemstillingane knytte opp mot heimfall i EØS. Me har sagt at me skal bruka seks månader på tenestedirektivet, for å sjå på konsekvensane for Noreg. På eit par område gjer me allereie det som er representanten Sortevik sitt poeng, og det er bra. Det er heilt nødvendig at me ikkje no gjer det som andre regjeringar har gjort, nemleg berre passivt tek imot direktiv, men at me både når me jobbar med direktiva i Brussel og når dei kjem hit, brukar tid på å sjå at me ikkje gjev frå oss suverenitet. Med dette bakteppet synest eg forslaget frå Framstegspartiet er forståeleg, men eg ventar at dei har den same haldninga til fleire direktiv som måtte kome, sjølv om dei er einige i innhaldet – men det tvilar eg på kjem til å skje. Eg synest vår nye raud-grøne regjering viser at ho tek aktive grep i europapolitikken og fører ein meir aktiv politikk i forhold til EØS-avtalen og korleis han verkar på Noreg. I denne saka er det heilt tydeleg, som det òg står, at det ikkje er noka suverenitetsavståing – dette er ikkje i konflikt med Grunnlova. Det tek eg no for gitt. Skulle det koma nokre saker seinare som vil vera i konflikt med Grunnlova, reknar eg med at Stortinget får dei til behandling. Eg sluttar opp om Regjeringa sin politikk òg på dette området.
Trond Helleland (Høyre), 2006-12-06:
Det begynner å bli sent på kvelden, og en skulle tro at det var utenriksdebatten som fortsatte. Med utgangspunkt i de innleggene som nå har vært holdt, vil jeg heller anbefale at de blir holdt i forbindelse med behandlingen av europameldinga, som antakelig blir avgitt over jul en gang. Der har bl.a. Høyre tatt til orde for en mer åpen behandling av EØS-sakene, og det tror jeg er nødvendig. Det er jo litt all right å kunne si hva denne saken egentlig dreier seg om – det er jo en fantastisk gladnyhet for norske forbrukere og norske passasjerer som er ute og reiser. Takket være EU setter de europeiske nasjonene seg endelig sammen, lager et felles europeisk luftrom og begynner å organisere dette på en bedre måte. Representanten Wickholm var opptatt av miljøproblemene knyttet til flyging – det er vi også. Derfor har Høyre tatt initiativ til å få utredet en høyfartsbane som Regjeringen forhåpentligvis følger opp på en god måte – det virker slik. Jeg vil si at å få samordnet luftrommet er et positivt initiativ fra EU. Det vil føre til kortere reisetider, mindre forsinkelser og mindre bruk av drivstoff. Det er dét denne saken handler om, og så kan vi ta EØS-debatten når den kommer.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-12-06:
Statsråden og Regjeringa elles er opptekne av at me skal ha opne og gode prosessar. Me er òg opptekne av sakshandsamingsreglar, som me held oss til. Me meiner at når Regjeringa legg fram eit dokument der det vert vist til eit brev, må det vere tillit i Stortinget til at ein refererer det innhaldet på rett måte, utan at ein får kopi av brevet. Så pass tillit håpar eg Stortinget har til denne statsråden, at det som vart referert i proposisjonen, er i samsvar med det som er innhaldet i brevet. Eg held meg til det som har vore regelverket på dette området. Utover det er eg oppteken av å ha opne, gode og tillitsfulle prosessar mellom regjering og storting, ikkje minst i EØS-saker.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-12-06:
Utbetringa av fv. 472 til Utgårdskilen er viktig for Hvaler kommune. Den er så viktig at både kommune- og fylkespolitikarar har gjort vedtak om å forlenge bompengeinnkrevjinga på rv.108 med om lag to år. Dette vil dei gjere etter at bilistane på Hvaler har vore med og finansiert Hvalertunnelen gjennom godt og vel 17 år. Denne lokale viljen ligg til grunn for Regjeringa si tilråding om å godkjenne prosjektet. Prosjektet femner om fleire tiltak på fv. 472. Vegen er om lag 6 km lang og er ein del av hovudvegnettet på Hvaler. Tiltaka som er foreslått, vil betre trafikktryggleiken og framkomsten i området. Det handlar i fyrste rekkje om utbetring av kryssområdet mellom rv. 108 og fv. 472 og bygging av gang- og sykkelvegsamband. I dag manglar dette, trass i at born må nytte denne vegen til og frå skulen. Utgårdskilen Regionale Fiskerihavn er eit høgt prioritert regionalt utviklingsprosjekt i Østfold og vil ha stor nytte av utbetringane i proposisjonen. Den planlagde aktiviteten der vil truleg føre til større trafikkvekst på fv. 472 enn generelt i Østfold. Det gjeld ikkje minst for tungtrafikken. Av ei kostnadsramme på totalt 26 mill. kr dekkjer kommune og fylkeskommune knapt halvparten. 15,5 mill. kr skal finansierast av brukarane over maksimalt to og eit halvt år. Bomstasjonen på rv. 108 kan nyttast til dette føremålet når Hvalertunnelen er nedbetalt ved årsskiftet. Grunntaksten skal senkast frå 50 kr til 20 kr for lett bil og frå 100 kr til 40 kr for tung bil. Eg veit at ikkje alle som passerer bommen, køyrer til fv. 472, men i Samferdsledepartementet si vurdering har me teke med at trafikken på fylkesvegen på si side har vore med på å finansiere fastlandssambandet til Kirkøy utan å ha hatt direkte nytte av tunnelen. Me ser på dette som ein del av ei trinnvis utbygging av eit samanhengande vegnett i Hvaler kommune. Eit mindretal i komiteen har fremja eit alternativt forslag til vedtak i Stortinget. Forslaget vert sikkert teke godt imot lokalt, men eg vil minne om at staten ikkje finansierer tiltak på fylkesveg, som det her er snakk om. Mindretalet reiser spørsmål om EØS-regelverket. Samferdsledepartementet meiner, som påpeikt, at Eurovignett-direktivet ikkje er til hinder for forslaget i proposisjonen. Direktivet gjeld for tunge køyretøy på vegnettet med den høgaste tekniske klassen. I dette tilfellet rører verken fylkesvegen eller rv. 108 ved stamvegnettet. Når det gjeld sakene med klager på bompengeinnkrevjing i Noreg, er desse framleis til handsaming i ESA. Eg ser ingen grunn til å endre praksis på bakgrunn av ei klage så lenge det ikkje er teke avgjerd i saka. Denne regjeringa ynskjer å redusere avstandskostnadene for næringslivet og sjølvsagt å lette framkomsten for alle fastbuande. Med eit så sterkt lokalt engasjement er det viktig at vedtaket kjem på plass. Eg er glad for at fleirtalet i komiteen er samd i Regjeringa sitt forslag om finansiering av tiltak på fv. 472 til Utgårdskilen i Hvaler kommune i Østfold gjennom forlenga bompengeinnkrevjing på rv. 108.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-12-06:
Denne regjeringa er oppteken av å støtte opp om lokale og regionale initiativ. Eg har ikkje kome til Stortinget med noko bompengeprosjekt som ikkje er lyfta fram, initiert og vedteke via lokale næringslivsrepresentantar og lokale folkevalde og støtta av regionale folkevalde. Eg ser det ikkje som mi fremste oppgåve å hindre vegbygging i distrikta, eller uansett kor det måtte vere i dette landet. Eg ser det som mi oppgåve å leggje til rette for infrastruktur, fyrst og fremst gjennom dei rammene som staten stiller til rådvelde, og dernest gjennom å støtte opp om dei lokale og regionale dugnadsinitiativa som kjem frå heile landet. Eg registrerer at dei er det ein del av. Eg har sagt det før i denne salen, og eg gjentek det, at så sant det er innafor det som er rimelege grenser, har eg til hensikt å støtte opp om dei initiativa som ein tek lokalt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-12-06:
Eg vil gjenta at dette er ei sak som handlar om lokale initiativ frå lokale folkevalde og ikkje minst òg frå lokalt næringsliv. Det er viktig å støtte opp om denne typen tiltak. Dette er ein fylkesveg, og me veit jo at fylka gjerne vil overta meir av ansvaret for vegane. På fredag får me sjå om meir av samferdsleområdet vil verte omfatta av ei ny forvaltningsreform. Men det er i alle fall slik at denne vegen er fylket sitt ansvar. Det er kommunen og fylket som har initiert å delfinansiere vegen. Dei gjer det i stor forståing med næringslivet i omlandet for å få løyst eit problem. Eg ser på mi rolle her som å vere med i eit fellesskap med dei lokale og regionale styresmaktene og næringslivet for å betre forholda for næringstransport og ikkje minst for dei lokale innbyggjarane og ungane, som får ein tryggare skuleveg. Det er eit vinn-vinn-prosjekt som ein ynskte lokalt, og som eg dermed fremja for Stortinget.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2006-12-06:
I mange tilfeller har begrunnelsen for å innføre bompenger fra de rød-grønnes lokale partifeller vært manglende statlige overføringer og dårlig kommune- og fylkesøkonomi. Dagens regjering viser ofte til at dette har bedret seg under det nåværende regimet. Hvis det er slik at statsråden mener at det er unaturlig å yte et statlig bidrag til utbedring av denne veistrekningen for å sikre vilkårene for en primærnæring, ville det ikke da vært mer naturlig å avvise forslaget om forlenget bompengeinnkreving på et slikt spinkelt grunnlag og vise til forbedring av kommuneøkonomien, framfor muligens å bryte internasjonale forpliktende avtaler og nok en gang velte utgiftene over på bilistene?