Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2012-05-29:
La meg først få beklage at dette innlegget kommer til å bli altfor langt, men jeg tror det er grunnlag for det likevel. Den 20. mars 2012 sendte utenriksministeren et brev til kontroll- og konstitusjonskomiteen på bakgrunn av et oppslag Dagbladet hadde samme dag om saksbehandlingen av tildeling av tilskudd til opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk i 2008. I brevet gjorde utenriksministeren det klart at han ville sende en egen redegjørelse til komiteen om saken i lys av komiteens behandling av sak om departementenes tilskuddsforvaltning. Den 17. april åpnet kontroll- og konstitusjonskomiteen egen sak om utenriksministerens behandling av tilskudd til Senter for nordområdelogistikk. Stort mer enn dette er i grunnen ikke komiteen enig om. Det er nemlig oppstått en litt uvanlig situasjon i vår komité, at det går et klart skille mellom Arbeiderpartiet, som har følge av de to øvrige regjeringspartiene på den ene siden, og opposisjonspartiene på den andre siden. I det følgende vil jeg derfor i hovedsak gi uttrykk for det syn som Fremskrittspartiet har i saken, hvilket i stort er sammenfallende med de merknader Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre står sammen om, og som Kristelig Folkeparti delvis har sluttet seg til. Jeg legger til grunn at Arbeiderpartiet og de to andre regjeringspartiene selv vil gi uttrykk for sitt syn i saken senere i debatten. Jeg vil starte med den spede begynnelse, fordi jeg er svært opptatt av at kontroll- og konstitusjonskomiteen ikke skal være en arena for politisk spill og skyggeboksing, iallfall ikke i større grad enn strengt tatt nødvendig. Det hele startet med at komiteen iverksatte undersøkelser av tilskudd til det såkalte Jenteforsvaret gitt av daværende statsråd i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet, Audun Lysbakken. Under en vanskelig prosess valgte SV å stå rakrygget i stormen, og de ivaretok kontrollperspektivet på en utmerket måte, til tross for at det var deres påtroppende leder som var utsatt for kritikk og undersøkelser. Jeg er ganske imponert over den ryddighet og standhaftighet som SV, SVs nye leder og SVs representant i komiteen viste. Det er et definitivt eksempel til etterfølgelse, og andre partier har åpenbart mye å lære av SVs ryddighet hvis en ønsker å bevare kontroll- og konstitusjonskomiteens troverdighet. I den saken vi debatterer i dag, er det oppstått en slags kamp om virkeligheten, eller nærmere bestemt en kamp for å styre folks oppfatning av virkeligheten. Det er denne kampen som etter mitt syn har bidratt til å legge en slags skygge over kontroll- og konstitusjonskomiteens behandling av saken. Avstanden i virkelighetsforståelse mellom Arbeiderpartiet på den ene siden og opposisjonspartiene på den andre siden er svært stor. Derfor er det viktig at de som er opptatt av denne saken, benytter seg av den muligheten man i dag har med moderne teknologi til å kontrollere våre respektive oppfatninger av virkeligheten ved å besøke komiteens hjemmesider. Der finnes alt underlagsmaterialet – inkludert stenografisk referat av kontrollhøringen, som vi også har avholdt i saken. Det var i sin tid Dagbladet som startet skrivingen om tilskuddet fra BLD til Jenteforsvaret, og det var Dagbladet som også gravde frem, og som den 20. mars første gang skrev om den saken som vi i dag har til behandling. Påstandene som fremkom i Dagbladet, dreide seg i hovedsak om at Felix Tschudi, som er administrerende direktør i Tschudi Shipping Company, og utenriksminister Gahr Støre er venner. Samtidig fremkom det at Tschudi hadde gitt 6 mill. kr til opprettelsen av et senter for nordområdelogistikk, og at vennen Gahr Støre hadde bevilget like mye penger over UDs budsjett til opprettelsen av senteret, organisert som en stiftelse. Stiftelsen hadde da Felix Tschudi som styreleder, og arbeidet i stiftelsen var av en slik karakter at det fremsto som om den støttet opp under Tschudis næringsinteresser i nordområdene. For ordens skyld synes jeg det er viktig å understreke at det ikke er noen grunn til å kritisere verken Felix Tschudi eller Rederiforbundet for deres arbeid med opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk. Det komiteen har hatt til behandling, er utelukkende forhold på utenriksministerens side. Samme dag som Dagbladet skrev om tilskuddet, skrev utenriksminister Gahr Støre til kontroll- og konstitusjonskomiteen for å forsikre oss om at han ville oversende en egen redegjørelse og all dokumentasjon som var relevant i tilskuddssaken. Det var ryddig og klokt av utenriksministeren. Utgangspunktet i komiteen var at denne saken skulle behandles sammen med de øvrige tilskuddsordningene, som komiteen allerede hadde åpnet sak om. Arbeiderpartiet har skrevet i innstillingen at årsaken til at de foreslo å åpne en egen sak om denne tildelingen, var mine uttalelser til media om saken. Det er et relativt uvanlig grunnlag å åpne en kontrollsak på, og basert på et særdeles tynt og lite saklig grunnlag. Begge mine uttalelser i saken – som falt mens saken var til behandling i komiteen – omhandlet forhold som må sies å være helt ukontroversielle. For det første sa jeg at det fremsto som klart at utenriksministeren burde fått sin habilitet vurdert før han behandlet søknaden om pengestøtte, og for det andre sa jeg at det var helt utvilsomt at det var Felix Tschudi som initierte opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk. Det første fikk jeg støtte for fra et tilnærmet samlet juridisk fagmiljø. Det andre ble bekreftet i søknaden til UD og også bekreftet i selve kontrollhøringen. Andre medlemmer av komiteen hadde tidligere uttrykt seg langt sterkere, uten at det hadde fått noen i posisjonen til å løfte et øye. En kan derfor la seg forundre over den påståtte bakgrunnen for at dette ble en sak som Martin Kolberg ønsket å løfte ut, slik at han fikk en egen kontrollhøring, hvor det etter min mening kom frem nye fakta som svekket utenriksministerens sak, og hvor han får denne debatten i dag helt alene, istedenfor som én av 17 berørte statsråder. Da Utenriksdepartementet mottok søknad fra Rederiforbundet om tilskudd til opprettelse av Senter for nordområdelogistikk, sto det følgende i søknaden: «Gjennom sitt engasjement i «Global Maritime Knowledge Hub» har Tschudi Shipping Company tatt initiativet til å utvikle et prosjekt for å utvikle kunnskap om logistikk, industriell utvikling og næringslivsmuligheter i nordområdene. Nordområdesenteret ved Høgskolen i Bodø og BI Shipping er i prosjektets innledende fase de akademiske partnerne til Tschudi Shipping Company.» Etter at pengestøtten ble gitt, er det nå klart at Tschudi Shipping Company var den eneste stifteren av stiftelsen ved opprettelsen, og selskapet la også inn hele stiftelseskapitalen. Spørsmålet er om opplysningene i søknaden burde fått utenriksministeren til å vurdere sin egen habilitet før han besluttet å tildele 6 mill. kr til opprettelsen av senteret. På spørsmålet om han og Tschudi var venner, sa utenriksministeren til Dagbladet den 20. mars: «Det er alltid grader av det, men vi er gamle, gode bekjente.» Det ble etter hvert klart at vennskapet mellom Gahr Støre og Tschudi var betydelig nærmere enn et bekjentskap. I Gahr Støres redegjørelse til komiteen og under kontrollhøringen den 7. mai har også Gahr Støre sagt at han og Tschudi er venner, men ikke nære venner. Jeg har merket meg at utenriksministeren også er venn av kronprinsparet – hvilket er svært hyggelig. I høringen sa utenriksministeren at vennskapet til kronprinsparet ikke var nærere enn vennskapet til Felix Tschudi. Likevel fikk utenriksministeren foretatt en uavhengig vurdering av sin egen habilitet når det gjelder kronprinsparet og sin deltakelse ved vedtakelse av apanasjen. Justisdepartementets lovavdelings vurdering av habiliteten er interessant i den forbindelse. Konklusjonen fra lovavdelingen var bl.a.: «Vi antar at utenriksministerens vennskap med kronprinsparet ligger i grenseland for det som i utgangspunktet kan medføre inhabilitet.» Årsaken til at dette er interessant, er naturligvis at utenriksministeren var kjent med Lovavdelingens konklusjon i denne saken da han behandlet søknaden om støtte til det Tschudi-initierte Senter for nordområdelogistikk. Det var klart fra starten av at Felix Tschudi ville ha en meget sentral rolle i prosessen og prosjektet og i senteret etter opprettelsen. I ettertid er det også blitt klart at Ernst & Young mener det ikke kan utelukkes at Tschudi Shipping Company drar særlige fordeler av arbeidet med stiftelsen. En av de viktigste forutsetningene for at vi kan ha tillit til forvaltningen, er at de som forvalter makten på våre vegne, er svært bevisst på at beslutninger som fattes, gjøres på bakgrunn av sak og politikk – ikke vennskap, kjennskap eller penger. Men enda viktigere er det at vi vanlige, dødelige har den tilliten. Det er i grunnen hele hensikten med forvaltningsloven § 6 annet ledd, hvor det bl.a. sies at man må ta hensyn til andre, særegne forhold som kan svekke tilliten til den som tar beslutningen. En ministers handling skal altså være så tillitvekkende at borgere flest mener at tilliten ikke svekkes. Så er det naturligvis en stram juridisk ramme om når inhabilitet inntreffer. Det politiske skjønn som utøves, må derfor utøves slik at en ber om råd der omstendighetene som sådanne kan skape tvil. Jeg registrerer – med en viss tilfredshet – at utenriksministeren nå sier at han vil få hjelp til å vurdere sin habilitet dersom det på nytt dukker opp et prosjekt eller en søknad om pengestøtte til initiativ hvor hans venner har en sentral rolle. Det er bra, men det er synd at erkjennelsen kommer så sent. Gahr Støre har også skapt usikkerhet om hvorvidt han faktisk vurderte sin habilitet når det gjelder Tschudi konkret, da søknaden ble behandlet i 2008. Den 20. mars sa Gahr Støre til Dagbladet: «Denne saken var ikke av en slik karakter at jeg fant behov for å vurdere min habilitet i forhold til mitt bekjentskap med Felix Tschudi.» Samme dag sa Gahr Støre til Dagsnytt 18: «Mitt poeng er at det ikke har gått penger til noen jeg har kjent. Når jeg har vurdert habilitet, så er det i forhold til en sak hvor det skal bevilges penger. Hvem er det i forhold til? Jo, det er Norges Rederiforbund. Det er en bransjeorganisasjon som vi kan forholde oss til over tid, og en samarbeidspartner Utenriksdepartementet har på linje med mange andre.» Av disse uttalelsene fremkommer det ganske klart at Gahr Støre ikke vurderte sin habilitet konkret i forhold til Tschudi under saksbehandlingen i 2008. I kontrollhøringen kom imidlertid utenriksministeren med helt andre, og nye, opplysninger: «Jeg vurderte(…) mitt forhold til Felix Tschudi i 2008, da spørsmålet om etableringen av senteret ble aktuelt.» (…) Dette er bakgrunnen for at opposisjonspartiene mener det er vanskelig å få avklart hva som er det faktiske forhold på dette punkt. Avviket mellom utenriksministerens konkrete uttalelser til media 20. mars og dem som falt i kontrollhøringen, er rett og slett for stort. Et annet viktig spørsmål i saken har vært hvem som tok initiativet til opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk. Her er det etter min oppfatning gjort ganske alvorlige forsøk fra Arbeiderpartiets side på å påvirke folks virkelighetsoppfatning. Derfor vil jeg forsøke å rydde litt opp i dette. Det er ingen tvil om at dialogen mellom Tschudi Shipping Company og Rederiforbundet kom i stand etter at Rederiforbundet kontaktet Felix Tschudi. Målet med kontakten var å få Tschudi Shipping Company til å betale for professorater gjennom Global Maritime Knowledge Hub. Tschudi Shipping Company kom så til at de ville bidra med 6 mill. kr for å betale for professorater knyttet til forskning i nordområdene. Så langt tror jeg vi er ganske enige. Men siden ble Tschudi Shipping Company i tvil om et slikt samarbeid ville være tilstrekkelig for å oppnå den bredden som Felix Tschudi mente var viktig for det samarbeidsprosjektet han ville ha. Derfor tok Felix Tschudi initiativet til at det i stedet for å bli en ensidig betaling for professorater skulle opprettes et eget senter for nordområdelogistikk. Det initiativet var Rederiforbundet først imot, men de ble enige underveis. Det var initiativet til Tschudi om opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk som gjorde det mulig å søke Utenriksdepartementet om penger. Og det er utenriksministerens behandling av denne søknaden kontroll- og konstitusjonskomiteen har åpnet sak om. Det er altså ingen uenighet om at Tschudis initiativ kom etter at kontakt var opprettet mellom Rederiforbundet og andre aktører, på Rederiforbundets initiativ. Denne saken dreier seg imidlertid om utenriksministerens behandling av søknad om støtte til opprettelse av Senter for nordområdelogistikk og hans evne til å vurdere egen habilitet når det tildeles penger til et prosjekt initiert av hans venn Felix Tschudi. Saken handler altså ikke om hvem som først ringte hvem for å få til et slags forskningssamarbeid, eller om når det ble besluttet at Tschudi Shipping Company kommitterte seg til å bruke penger i dette samarbeidet. Tschudis initiativ ble, som alt annet i verden, til som en del av en større sammenheng. I sin redegjørelse til komiteen med overskriften «Utenriksdepartementets tilskudd til oppstart av et senter for nordområdelogistikk» skrev imidlertid Gahr Støre følgende: «Men gjennomgangen bekrefter at dette konkrete initiativet kom fra Norges Rederiforbund og akademiske institusjoner som Høgskolen i Bodø og BI, og at Tschudi Shipping Company på oppfordring fra Norges Rederiforbund tok del i oppfølgingen av initiativet.» I kontrollhøringen erkjente imidlertid utenriksministeren at initiativet til opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk, som denne saken dreier seg om, ble tatt av Tschudi. Etter at jeg i flere spørsmål hadde forsøkt å få et klart svar på dette, svarte utenriksministeren på følgende utfordring fra meg: «Og da er vi enige om at det var Tschudi Shipping Company som tok initiativet til det du bevilger penger til?» Og utenriksministeren svarte: «Ja, på den måten som både Tschudi og Rederiforbundet har redegjort for her tidligere her i dag,(…) (…) Derfor kan vi i dag klart konstatere at det var Felix Tschudi som tok initiativet til opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk. På dette punktet er det en viss avstand mellom Gahr Støres redegjørelse til komiteen og det som ble konstatert i kontrollhøringen. Jeg konstaterer at Arbeiderpartiet har forsøkt å flytte tidspunktet for initiativet til da Rederiforbundet tok kontakt med Tschudi første gang. Det er imidlertid to ulike initiativ det her er snakk om. Det er også grunn til å merke seg at saken som annen nestleder Martin Kolberg og Arbeiderpartiet foreslo løftet ut til egen behandling i komiteen, heter «utenriksministerens behandling av tilskudd til Senter for nordområdelogistikk.» Det er også blitt satt spørsmålstegn ved pengeflyten i forhold til habilitetsspørsmålet. Den 20. mars forsøkte utenriksministeren å forklare hvor fjern Tschudi var fra dette prosjektet. Han sa til Dagsnytt 18, som tidligere sitert, bl.a.: «Når jeg har vurdert habilitet, så er det i forhold til en sak hvor det skal bevilges penger. Hvem er det i forhold til? Jo, det er Norges Rederiforbund.» Fakta er imidlertid at det aldri ble overført én krone til Norges Rederiforbund. Det var heller aldri hensikten. Det ble overført 4,5 mill. kr til Høgskolen i Bodø før stiftelsen ble opprettet, fordi den ikke hadde kontonummer, og fordi Høgskolen foresto administrasjonen av dette initiativet. I 2011 ble 1,5 mill. kr overført direkte til stiftelsen, etter en omvei via Høgskolen i Bodø, fordi Utenriksdepartementet hadde brukt feil kontonummer. Etter at jeg nå har gjennomgått det jeg og Fremskrittspartiet, og hoveddelen av opposisjonen, mener er fakta i saken, er det tid for noen konklusjoner. Siden det er klart at Tschudi Shipping Company er initiativtaker til opprettelsen av Senter for nordområdelogistikk, er hovedspørsmålet om statsråden burde vurdert sin habilitet i forkant av saksbehandlingen. Underveis har en rekke fremstående jurister sagt at det er klart at tilknytningen mellom Gahr Støre og Tschudi er av en slik karakter at han burde vurdert sin habilitet før han tok saken til behandling. Vi er kjent med Lovavdelingens vurdering av Gahr Støres habilitet i forhold til kronprinsparet, hvor det forelå tvil. I et slikt bilde er det merkelig at utenriksministeren ikke selv tenker på at det kan skape en habilitetsutfordring når det søkes om penger til et prosjekt hvor en av hans venner har en helt sentral rolle. Utenriksministeren kunne selv bidratt til en avklaring ved å be om Lovavdelingens etterfølgende habilitetsvurdering. Det er gjort tre ganger før i forhold til andre statsråder i denne regjeringsperioden. Det har utenriksministeren ikke ønsket. Advokatfirmaet Kvale har på oppdrag av Dagbladet konkludert med at Gahr Støre var inhabil, basert på de opplysningene som var tilgjengelige før Gahr Støres redegjørelse til komiteen. Fremskrittspartiet mener, i likhet med de fremstående juristene som har uttalt seg om saken, at det er klart at Gahr Støres vennskap med Tschudi var av en slik karakter at Gahr Støre skulle bedt embetsverket om hjelp til habilitetsvurderingen. Jeg har stor tro på utenriksministerens evne til logisk resonnering, men jus er vanskelig, selv for jurister. Som politikere må vi huske at det er folkets tillit til de beslutningene vi skal ta, som er avgjørende, ikke om vi selv mener å være upåvirket av vennskap når beslutninger tas. Det er også derfor vi mener det er grunnlag for den alvorlige reaksjonen vi foreslår i innstillingen. Et daddelvotum er parlamentarisk alvor, og det er tre av fire opposisjonspartier som står bak. Formålet er ikke å gi utenriksministeren en ripe i lakken, selv om jeg ser at noen hevder det. Formålet er å sikre at utenriksministeren og hans kolleger i regjeringen skal vite at i det minste tre av Stortingets partier mener habilitet skal tas på alvor, og at det er en sentral egenskap hos dem som forvalter folkets tillit, å evne å foreta de nødvendige habilitetsvurderinger i sin gjerning. Også politikk er vanskelig – selv for politikere – men fra tid til annen trår vi alle feil. Det bør være tilgivelse å finne for det meste, også i politikken. Men det er en forutsetning at en da evner å erkjenne at det kan være rom for en viss forbedring. Med dette tar jeg opp forslaget i innstillingen fra Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre.