Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-20:
Jeg vil ta opp et forhold som mange kommuner er opptatt av, nemlig at det i mange kommuner fortsatt er store utfordringer knyttet til kapasitet og kompetanse i forbindelse med Samhandlingsreformen. Fra Høyres side har vi hele tiden ment at det aller viktigste fokuset i kommunene burde være systematisk bygging av kompetanse, kombinert med utbygging av større kapasitet før reformen ble innfaset. Vi mener derfor at det må satses på et kompetanseløft i omsorgssektoren for å gjøre kommunehelsetjenesten i stand til å påta seg stadig større oppgaver. Videre mener vi at innfasing av rus- og psykiatrioppfølgingen i Samhandlingsreformens neste fase må gjøres først etter at noen kommuner har utviklet pilotprosjekter og høstet viktige erfaringer som kan komme hele sektoren til gode. Høyre var imot innføring av ordningen med kommunal medfinansiering som virkemiddel for å styrke forebyggende tiltak og behandlingstilbudet i kommunene. Svært mange kommuner har for lavt befolkningsgrunnlag til å kunne etablere reelle alternativer til spesialisthelsetjenesten. Videre vil kommunens muligheter til å begrense utvikling av sykdom og behov for spesialisthelsetjeneste være begrenset på en rekke områder. Høyre frykter også at ordningen med generell kommunal medfinansiering i praksis svekker pasientens rett til spesialisthelsetjeneste fordi kommunene vil ha et sterkt incentiv, eller motiv, for å begrense bruk av slike tjenester. Jeg minner her om rapporten fra Senter for økonomisk forskning ved NTNU som på oppdrag fra KS undersøkte årsakene til at kommunene kommer så ulikt ut i Samhandlingsreformen. I rapporten avdekkes systematiske avvik mellom hvor store utgifter de enkelte kommunene har hatt til medfinansiering, og hvor store inntekter de har fått gjennom inntektssystemet. Høyre vil vise til at selv om lovnaden var at Samhandlingsreformen skulle være fullfinansiert, viser foreløpige tall fra Helsedirektoratet at dette ikke stemte, og at de faktiske utgiftene for kommunene ble om lag 150 mill. kr høyere – og det er alvorlig. KS uttaler at «for de kommunene som rammes, er det snakk om store beløp, som innebærer mindre penger til skoler, barnehager, pleie- og omsorg». Når det også er en kjensgjerning at regjeringens valgløfter om tilsagn på 12 000 nye heldøgns omsorgsplasser ikke innfris, er jeg fristet til å ta ord som «valgflesk» i min munn. I alle fall er dette å gjøre opp regning uten vert. Høyre er og har vært kritisk til skapte forventninger om 12 000 nye plasser når dette løftet i realiteten inkluderer rehabilitering og erstatning av sanerte plasser uten noe mål for hvor mange flere plasser det skal bli. Det er grunn til bekymring for at mange kommuner i forbindelse med Samhandlingsreformen har fått et stort trykk på korttidsplasser på sykehjem til utskrivningsklare pasienter, noe som gir en høyere terskel for å få sykehjemsplass. Spesielt er det alvorlig at det er økende utfordringer knyttet til psykisk helse, og at mange unge står utenfor arbeidslivet på grunn av psykiske plager. Vi er bekymret for den sterke fokuseringen på Samhandlingsreformens krav og utfordringer, og at dette har bidratt til at kommunene ikke makter å gi et godt nok tilbud innen rus og psykiatri til personer som sliter. Høyre har foreslått å etablere et tilbud av allmennpsykologer i kommunene, i samlokalisering med fastlegene. Også i kommunal sektor kan vi lære av hverandre. I denne sammenheng vil jeg henvise til den vellykkede etableringen av et såkalt drop-in-tilbud med offentlige psykologer i Tvedestrand. Dette fungerer godt som et viktig lavterskeltilbud for tidlig innsats når det gjelder psykisk helse, særlig for barn og unge.