Øyvind Halleraker (Høyre), 2014-02-25:
Jeg vil først av alt si at vi støtter Marit Nybakk fullt ut i det siste forholdet hun tok opp. Jeg synes det er viktig at vi har klart for oss hva som er norsk våpenindustri. Det er grunn til å snakke opp norsk våpenindustri og legge vekt på steg vi har tatt politisk den senere tid. Først av alt: Norge har et av verdens strengeste kontrollregimer når det gjelder eksport av forsvarsmateriell. Regelverket kjennetegnes av åpenhet og etterprøvbarhet, noe meldingen om eksportkontroll har som oppgave å følge opp. Det er nettopp derfor vi har denne meldingen til behandling. Det er viktig, ikke bare for myndighetene, men også for norsk forsvarsindustri, at vi har strenge og transparente regler. Den norske forsvarsindustrien med spydspissene på Kongsberg og ved Nammo har vært svært viktige verdiskapere og teknologiutviklere i vårt land. Den sikrer høykompetente arbeidsplasser i distriktene og leverer kvalitet som er anerkjent langt utover Norges grenser. Bedriftenes leveranser bidrar til at vi har det høyteknologiske forsvaret vi er avhengig av. Det kan være grunn til å minne om hvorfor vi har et forsvar, og hvorfor Forsvaret må være oppsatt med moderne våpenteknologi, nemlig for å sikre verdier og fredelig utvikling. Det er påpekt uenigheter i komiteen. Jeg skal ikke gå inn på disse altfor mye, men konsentrere meg om det vi er enige om, og som jeg synes høringen også reflekterte i stor grad. Alle er nemlig enige om at vi skal ha en våpeneksport. Alle støtter at vi har et norsk forsvar med en høy forsvarsevne, og at andre land også skal ha rett til å forsvare seg. Alle er enige om at Norge skal være et foregangsland når det kommer til freds- og forsoningsarbeid, og at det skal reflekteres i våpeneksporten vår. Alle er enige om at humanitærretten er ufravikelig, og at sivile aldri skal angripes. Og alle bør være enige om at vi har fått på plass gode kontrollmekanismer for eksporten gjennom sjupunktslisten og framskritt i internasjonalt regelverk. Dette er jo en sjekkliste som Utenriksdepartementet i samarbeid med Stockholm International Peace Research Institute har laget for å sikre mer systematiske vurderinger når det gjelder forholdene knyttet til respekten for menneskerettigheter, internasjonal humanitær rett og den innenrikspolitiske situasjonen som følge av eksisterende motsetninger eller væpnede konflikter i den endelige bestemmelsesstaten. Jeg vil også trekke fram ytterligere forbedringer, både for eksportmuligheter og kontrollmekanismer når det gjelder konvensjonelle våpen. Stortinget vedtok 14. januar i år – som tiende land i verden – å ratifisere våpenhandelsavtalen Arms Trade Treaty. Slik har vi sikret at vi har et forbud mot eksport dersom det eksisterer en fare for at våpnene som skal eksporteres, kan bli brukt til folkemord, terrorisme, krigsforbrytelser eller organisert kriminalitet. Det gjenstår fortsatt noe, for først når 50 land har ratifisert avtalen, trår avtalen i kraft. Også innenfor EØS-avtalens område har vi siden forrige melding sett store framskritt. Forskriften basert på EØS-direktivet om forenklet lisensiering av forsvarsrelaterte varer ga norsk forsvarsindustri umiddelbare utfordringer, men også muligheter til tettere handel både med EU og med NATO-land. Det er også med på å skjerpe transparensen i det internasjonale våpenhandelssystemet. Samtidig sikrer Norges samarbeid med EU-land norske bedrifter innpass på mest mulig like konkurransevilkår. Som oppsummering vil jeg si at vi har bedre kontrollmekanismer enn noensinne. Jeg synes derfor det er merkverdig at enkelte partier som i fjor var samstemt, og som faktisk var med på å fremme denne meldingen, nå har noe å utsette på eksportkontrollmeldingen – som de altså i regjering selv fremmet.