Dag Ole Teigen (Arbeiderpartiet), 2010-05-04:
Dette er et tema som har skapt engasjement. Regjeringspartiene ser at den teknologiske utviklingen skaper nye muligheter, men også nye utfordringer for norske bøker og norsk skriftkultur. De ser også at behovet for like konkurransevilkår mellom utenlandske og norske aktører som tilbyr digitale tjenester til norske forbrukere, er et sentralt spørsmål for bransjen. Dette er et tema som er omtalt i merknadene til innstillingen. Finansdepartementet har også innledet et arbeid for å sørge for at det blir like konkurransevilkår i forhold til merverdiavgiften. Dette er et arbeid som vi imøteser utfallet av. Når det gjelder det ene forslaget, om momsfritak for e-aviser, er det også relevant å vise til at Mediestøtteutvalget skal ferdigstille arbeidet høsten 2010. En kan tenke seg flere mulige virkemidler som bør prioriteres opp mot hverandre. Jeg leser merknaden slik at også Høyre er enig med regjeringspartiene i at en bør prioritere de virkemidlene etter at utvalget har fullført sitt arbeid. Merverdiavgiften er en av velferdsstatens viktigste bærere, med inntekter til fellesskapet på nærmere 200 milliarder kr hvert år. Generelt bør vi være forsiktige med fritak som uthuler regelverket. På den måten blir den administrative byrden ved å forvalte avgiftssystemet mist mulig, og det blir de berørte fagdepartementene og andre forvaltere som kjenner området best, som får muligheten til å støtte forskjellige formål over budsjettets utgiftsside, i stedet for at skatte- og avgiftssystemet i seg selv skal være utøveren av kulturpolitikk eller politikk på andre områder. På noen områder er det likevel rett å bruke skatte- og avgiftssystemet som et incentiv til å fremme endringer som vi ønsker, slik vi f.eks. har gjort med engangsavgiften, eller som vi for den saks skyld gjør ved at vi har flere ulike momssatser – en generell sats på 25 pst., matmoms på 14 pst. og lav sats på 8 pst. for enkelte formål. Jeg forstår godt behovet for likebehandling av produkter, uavhengig av måten de distribueres på. Men spørsmålet om momsfritak bør være en del av det samlede skatte- og avgiftsopplegget som behandles én gang hvert år. Stortinget tar stilling til hvor mye vi skal støtte kulturformålene med. Skal vi støtte mer enn i dag, og er i så fall utvidet momsfritak det riktige virkemidlet? Eller skal vi fordele støtten på en annen måte? Og er det viktigste for bransjen å få etablert ordninger gjennom momsregelverket, eller er det like viktig med andre typer ordninger fra kulturbudsjettet? Dette er spørsmål jeg tror det er viktig å se i en sammenheng, og det må også tenkes igjennom hvilke konsekvenser et avgiftsfritak får for andre områder. Hvordan skal vi i så fall stille oss til likebehandling av e-bøker, e-aviser og fritak for andre elektroniske varer? Arbeiderpartiet ser at det finnes gode argumenter for likebehandling av e-bøker og e-aviser. Jeg tror likevel det er bra at vi ser dette i en helhetlig sammenheng i forbindelse med budsjettet. Å behandle et forslag som har budsjettmessige virkninger midt i budsjettåret, gjør også at det blir mer krevende å se forskjell på partienes alternative budsjetter. I fjor høst oppsto den uvanlige situasjon at de borgerlige partiene sto samlet om å bruke mindre penger fra Pensjonsfondet enn Regjeringen la opp til å bruke. Men hvis vi tar hensyn til det forslaget om økte utgifter som kommer i løpet av budsjettåret, er jeg slett ikke sikker på at det er et bilde som fortsatt står seg.