Kristin Krohn Devold (Høyre), 2002-04-11:
Jeg vil gjerne innlede med å si at jeg er helt enig i de overordnede prinsipper som både Bredvold, saksordføreren og komiteens leder har lagt vekt på, nemlig at det er viktig for Forsvarets troverdighet at når Forsvaret skal avhende materiell, skal det gjøres på en økonomisk optimal måte, og det skal gjøres slik at folk flest beholder respekten for Forsvaret. Det er viktig å legge til grunn. Denne saken har vært uheldig for Forsvarets renommé, og jeg innrømmer villig at det kunne ha vært håndtert bedre også fra min side. Samtidig skal jeg ikke legge skjul på at også i en så alvorlig sak som dette har det vært situasjoner som har fått fram både humoren og smilet, særlig dagen etter at pressemeldingen ble sendt ut, da vi stoppet opphuggingen og Forsvarsdepartementets sentralbord ble nedringt av folk fra hele landet som ville kjøpe beltevognene. Jeg vil imidlertid bruke litt tid på det formelle. FLO, Forsvarets logistikkorganisasjon, tidligere Hærens forsyningskommando, har vært delegert fullmakt til å avhende overflødig utstyr for Forsvaret. Det skjedde gjennom iverksettingsbrevet 22. desember 2000 og ble fulgt opp av iverksettingsbrevet 22. juni 2001. Slik sett har FLO hatt fullmaktene i orden i det de har foretatt seg, og i de kontrakter som har blitt undertegnet. Jeg synes også vi skylder å gjøre oppmerksom på det som komiteleder Nybakk var inne på, nemlig at FLO hadde iverksatt undersøkelser både om avhendingsmetoder og om hvem som kunne være interessenter, herunder både NATO og PfP-land og ulike humanitære organisasjoner, som hjelpekorps, offentlige etater osv. Det jeg la vekt på i mitt svar 9. januar, var at de kontraktene som var inngått, så jeg ikke tilstrekkelig grunn til å røre ved. Grunnen til at jeg gav det svaret var at det fortsatt var igjen 650 beltevogner som det ikke var inngått opphuggingskontrakter for, og jeg anså at å endre rammebetingelsene for avhendingen av de 650 ville være tilstrekkelig til å dekke behovet. Det gjenstår selvfølgelig fortsatt å se om de 650 ville vært nok. Det er i grunnen ikke det vi diskuterer i dag. Det vi diskuterer i dag, er den offentlige oppmerksomheten denne saken fikk, som rett og slett gikk på bekostning av Forsvarets renommé, og som dermed gjorde det helt nødvendig, da jeg den 19. mars ble gjort oppmerksom på en egen opphevelsesklausul i kontrakten, å oppheve kontrakten umiddelbart. Det gir alle dem som ønsker å skaffe seg en BV 202, anledning til det. Det har nå vært gitt bred informasjon fra Forsvarets side for å gjøre alle mulige interessenter oppmerksom på den muligheten som foreligger, og ingenting vil være bedre enn om samtlige av de 980 beltevognene vi nå disponerer, faktisk vil finne en eier som kan gjøre seg nytte av vognen. For fremtiden tror jeg at både Forsvaret og politisk ledelse i Forsvarsdepartementet har lært at det kan være nyttig å ha tettere kontakt om en sak, spesielt når den får betydelig offentlig oppmerksomhet. Jeg vil også benytte anledningen til å si at det å opplyse feil dato selvfølgelig ikke skal skje. Det ansvaret må jeg ta innover meg. Jeg vil samtidig legge til til slutt at alderen på disse beltevognene er fra 23 til 35 år. Det er ikke nye motoriserte kjøretøy. Den gjennomsnittlige levetiden for disse beltevognene er etter Forsvarets beregninger 15 000 km, og gjennomsnittet for dem som det ble inngått opphuggingskontrakter for, hadde gått 10 000-12 000 km, slik at mange av dem begynte å nærme seg det som var vognenes antatte levetid. Det er også vogner som er dyre å drifte, og som det kreves tillatelse for å bruke. Disse informasjonene blir selvfølgelig gitt til alle som henvender seg. Målet er at flest mulig skal gjøre seg nytte av dem, og at Forsvarets renommé for fremtiden skal være det beste når det gjelder å forvalte sine verdier på en optimal måte. Ellers vil jeg selvfølgelig imøtekomme komitelederens ønske om at hvis det er vogner som man ikke får solgt, og som det da kan bli behov for å hugge opp, skal vi selvfølgelig ha en dialog med komiteen, slik at man ikke inngår slike kontrakter uten at det er i forståelse med stortingsflertallet.