Per-Kristian Foss (Høyre), 2002-02-12:
Kredittmeldingen gir en oversikt over utviklingen på finansmarkedet i foregående år, over virksomheten i statlige institusjoner og over sentrale oppgaver på dette området. Meldingen omfatter denne gang også en generell omtale av virksomheten i Det internasjonale valutafondet. Dette er den sentrale institusjonen internasjonalt når det gjelder å sikre økonomisk stabilitet, særlig i de nye utviklingsøkonomiene. Jeg registrerer at IMF denne gang ikke har inspirert til debatt i stortingssalen, men at oppmerksomheten har konsentrert seg om mer hjemlige forhold. Vi tar i denne kredittmeldingen opp mer aktuelle spørsmål, nasjonalt i alle fall, og departementet redegjør også for forslaget til en lovendring som vil gjøre det mulig for sparebanker å omdanne seg til aksjeselskaper. Jeg registrerer at dette har fått bred tilslutning i Stortinget. Et parti, Senterpartiet, har dog ønsket en form på dette som en særlov for en aktuell bank – et ønske som i alle fall er i strid med ønsket fra Sparebankforeningen selv, hvor det har vært delte meninger om omdanning, men hvor man har samlet seg om et flertallsstandpunkt som går ut på at man ønsker en generell omdanningsadgang. Hensikten med en slik omdanningsadgang er å styrke tilgangen på egenkapital til banken. Lovforslaget er for tiden til behandling i departementet og vil etter planen bli fremmet i løpet av vårsesjonen. Vi vil i denne proposisjonen følge opp stortingskomiteens ønsker om et effektivt oppkjøpsvern og se på forslag som styrker grunnfondsbevisene som egenkapitalinstrument. Jeg kan også forsikre at vi har løpende kontakt med Sparebankforeningen i arbeidet med proposisjonen. Det er i løpet av de kommende dager berammet et møte mellom departementet og Sparebankforeningen, som også jeg skal delta i. Så en løpende dialog er her på gang. Jeg må bare legge til at når man står overfor det faktum at en søknad fra den største sparebanken om å styrke tilgangen på egenkapital hadde ligget ca. ett år i departementet da denne regjeringen overtok, så er det et problem i seg selv. En bank som understreker at de har problemer med egenkapitaltilgangen, selv om det er på sikt, er ingen sterk bank på sikt. Hadde man latt søknaden ligge, eller avslått den, hadde man påtatt seg et betydelig ansvar for en mulig svekkelse av sparebankvesenet. Det ville ikke vært bra verken for det nasjonale eierskap, for forbrukerne eller for konkurransen i markedet. Jeg har lyst til å legge vekt på at Gjensidige NOR i dag også er en av landets to største forretningsbanker, i den forstand at de yter betydelige lån til norske bedrifter. Ved siden av Den norske Bank er banken den største institusjonen på dette markedet også. Dersom Gjensidige NOR gjennom håndtering av denne saken hadde blitt svekket, ville vi stått overfor den situasjon at norske bedrifter hadde hatt begrenset adgang til norske institusjoner for å søke lån. Det er ikke, synes jeg, god næringspolitikk, ei heller god politikk i forhold til å styrke det nasjonale eierskapet. Det ble stilt spørsmål om når vi vil endre lovgivningen for eventuelt å tillate at kredittforetak også kan være konsernspiss. Dette spørsmålet har jeg besvart i et brev til komiteen – etter spørsmål fra komitemedlemmet Sørfonn. Der svarer jeg følgende: «Departementet har i brev 5. februar 2002 bedt Banklovkommisjonen gjøre ei vurdering av dette spørsmålet og omtale spørsmålet i neste utredning som legges fram. Departementet vil deretter vurdere spørsmålet med sikte på å avklare behovet for lovendring og ut frå dette eventuelt fremme ein lovproposisjon.» I mellomtiden har Landkreditt fått en dispensasjon. Vi har ved behandling av den saken – som fikk en avgjørelse i strid med hva foregående statsråd hadde ønsket og avgjort – lagt vekt på at Landkreditt har en spesiell mulighet for å konkurrere i en del av markedet der konkurransen på forhånd kanskje ikke er sterk nok. Så de har altså dispensasjon i dag og kan jobbe aktivt i markedet. Det er også stilt spørsmål om oppfølging av Hope-utvalgets innstilling. Hope-utvalget hadde mange forslag, og en del av dem er allerede fulgt opp. En del av Hope-utvalgets forslag var forslag om å be andre kommisjoner eller departementet om å utrede spørsmålet. En del av disse spørsmålene er oversendt Banklovkommisjonen, slik Hope-utvalget altså selv bad om, for ytterligere utredning. Det gjelder bl.a. hele spørsmålet om gjennomgang av vår forsikringslovgivning. Det venter jeg kommer i den neste innstillingen fra Banklovkommisjonen, og vi vil selvfølgelig etter hvert forelegge det for Stortinget i proposisjons form. Når det gjelder spørsmålet om verdipapirisering og særskilt sikre obligasjoner, er dette omtalt i NOU nr. 2001:23, og denne NOU-en er for tiden til behandling i departementet. Vi tar sikte på å legge frem forslag til regler om verdipapirisering og særskilt sikre obligasjoner for Stortinget i løpet av våren 2002.