Øyvind Halleraker (Høyre), 2012-05-31:
Vi behandler i dag tre lovendringer, i veiloven og veitrafikkloven. Størst oppmerksomhet har nok endringene i veitrafikkloven § 27 annet ledd fått, så jeg skal i hovedsak konsentrere meg om det. Bakgrunnen for dette lovendringsforslaget er de høye konsentrasjoner av svevestøv og særlig NO2, i Bergen i fjor vinter og i andre storbyer. Det oppsto da et spesielt værforhold, kalt inversjon, som påfører folk betydelig helseskade, særlig mennesker med luftveisproblemer og -sykdommer. I korthet: I denne saken gis kommunene og fylkeskommunene et verktøy forankret i lovverket for å sikre og verne befolkningen mot særlig høy forurensning, når grenseverdiene for svevestøv og nitrogendioksid, NO2, overstiges. I henhold til forurensningsloven og forskrifter til denne plikter eiere av anlegg som bidrar til vesentlig fare, å iverksette tiltak. Problemet har vært at verktøyet har manglet. Veimyndighetene har riktignok kunnet bruke § 7 i veitrafikkloven, nemlig å stenge veien, men det er jo et nokså drastisk tiltak. I denne saken får man altså etter eget ønske muligheten til å innrette strakstiltak knyttet til bompengesystemet i de enkelte byer der dette fins. Det skjer ved at vi utvider veiloven § 27 med et nytt annet ledd, slik at man her gir mulighet til å øke takstene i en periode. Komiteen har merket seg at de aller fleste høringsinstanser har uttalt seg positivt til endringene i loven. Det er et stort flertall i komiteen som står bak innstillingen, som er betinget av at et slikt tiltak ikke kan iverksettes uten at det foreligger lokale og regionale vedtak og ønske om dette. Det er viktig. Flertallet er opptatt av at en søknad om innføring av et slikt tiltak også skal ledsages av en plan for oppjustering av kollektivtilbudet for å sikre publikum tilfredsstillende framkommelighet. Vi er også oppmerksom på at tiltaket kan føre til inntektstap og endrede forutsetninger for bompengepakkene – eller pakken det gjelder – og at det i så fall må behandles en egen sak om forutsetningene for det angjeldende system. Det er vi positive til. Flertallet peker også på at det i dag fins tekniske forutsetninger som gjør det mulig å være enda mer treffsikker i styringen av forurensende trafikk ved at man kan belaste dem som forurenser mest, hardest, etter prinsippet om at forurenser betaler. Derfor har flertallet bedt om en vurdering av muligheten for ytterligere miljødifferensiering og å få utredet mulighetene for å innføre obligatorisk bompengebrikke i alle kjøretøy. Det siste vil for øvrig også redusere innkrevningskostnadene i bompengeselskapene dramatisk, da det er store kostnader forbundet med videobildefakturering for dem som ikke har brikke. På den måten får man også mer penger til det man egentlig hadde satt seg fore, nemlig å bygge flere veier og bygge ut kollektivtrafikken. For ordens skyld: Flertallet i komiteen slutter seg til endringene i veilovens overskrift og til justeringene i § 22 a, 36 nr. 6 og § 36 b tredje ledd i veitrafikkloven. Jeg antar at Fremskrittspartiet vil redegjøre spesielt for sitt syn på de punktene. Så langt flertallet i komiteen. Fra Høyres side har vi påpekt at bompengeordningen i de enkelte byer jo er der fordi man har ønsket dette lokalt. Det er jo nettopp dette som etter ønske fra de samme byer gjør det mulig å innføre tiltak, som vi snakker om i dag. Derfor mener vi at det må forskriftsfestes at også nivået på takstene i perioder med særlig høy forurensning må være etter byenes ønske og søknad. Det overrasker meg litt at ikke flertallet som vi ellers står sammen med, støtter oss i dette, for hvis man ikke gjør dette, vil man ikke få noen søknad om tiltak – hvis man skaper usikkerhet om dette. Jeg setter derfor fram dette forslaget – så er det gjort. Og det er faktisk fortsatt mulig å slutte seg til det.