Olemic Thommessen (Høyre), 2009-02-19:
Siden vi i fjor fremmet det forslaget som vi behandler her i dag, har skolesituasjonen for de mindreårige asylsøkerne i mottakssentrene ikke blitt særlig bedre. Det varsles om uklare signaler om hva opplæringstilbudet for denne gruppen skal være, hvordan finansieringen skal fungere, om det gis opplæring på bostedet, i barnevernet eller i skolen. Vergene gir oss tilbakemeldinger om at det er vanskelig å kjempe for det enkelte barns rettigheter hva angår opplæring, og skoleeier varsler om et sviktende tilpasset opplegg fordi man ikke vet om det er barnevern eller opplæring man er satt til å drive med overfor disse barna. Vi har urovekkende mange henvendelser om dette fra veldig forskjellige kanter. Mye tyder på at Regjeringens svar på vanskelige utfordringer er å opprette utvalg og grupper. I denne saken har statsråden valgt å utvide mandatet for et allerede eksisterende utvalg, et utvalg som i utgangspunktet skulle arbeide med litt andre spørsmål enn opplæringstilbudet for mindreårige asylsøkere, som vi nå snakker om. Dette utvalget var således sammensatt med et noe annet mandat. På flere punkter har reformen med barnevernets overtakelse av ansvaret for mindreårige asylsøkere vært lite forberedt og et dårlig gjennomtenkt prosjekt. Det har sviktet på mange områder. For det første er antallet barn langt overskredet kapasiteten i de opprettede statlige mottakene. Dette har selvsagt den konsekvens at man opererer med overbelegg flere steder. Samtidig avviklet man private løsninger og avslo tilbud om rammeavtaler med private aktører som hadde ledig kapasitet, og som var ønsket som mottak internt i barnevernet. For det andre har skoletilbudet og regelverket rundt hva slags opplæringstilbud disse barna nå har rett til, ikke vært gjennomgått tilfredsstillende i forkant av reformen. Dette har resultert i en uavklart finansieringssituasjon mellom stat, fylke og kommune og en uklar ansvarsfordeling mellom skoleeier og barnevern. Det har vært en meget mangelfull tolketjeneste og en uholdbar situasjon for vergene som er satt til å ivareta disse barnas rettigheter. Det er kritikkverdig at man ikke foretok en grundigere planlegging og gjorde de nødvendige avklaringer før reformen ble iverksatt. Og det er enda mer underlig at man ikke umiddelbart iverksatte et arbeid for å få på plass løsninger på disse problemene da de ble brakt frem i lyset gjennom en rekke avisartikler og den politiske debatt. Nå er situasjonen at alle de som skal håndtere disse utfordringene daglig, må vente på et utvalg som altså ble nedsatt i oktober 2008, som i utgangspunktet ikke hadde mandat til å se på disse spørsmålene, og som ventelig, så vidt jeg har forstått, skal levere sin innstilling 1. juni 2010. Deretter vil det antakelig gå ytterligere noe tid før det kan bli iverksatt konkrete endringer. Det tar altså denne regjeringen nesten tre år å komme med forslag til løsninger på utfordringer som barnevern, mottakssentre, skoler, skoleeiere, verger, tolker og andre tydelig har konkretisert for Regjeringen, utfordringer som statsråden erkjenner at det må gripes tak i for å finne frem til løsninger. Vi synes kort og godt at dette går for smått. Vi synes kort og godt at Regjeringen ikke tar tak i et alvorlig problemområde som angår kanskje noen av de svakeste i vårt samfunn. Vi synes det er dumt og leit at posisjonen ikke tar problemene inn over seg på en måte som gjør at de kunne gått for de – synes vi – nokså opplagte kravene vi har stilt i det foreliggende forslaget. Vi opprettholder vårt forslag, og så får vi håpe at Regjeringen greier å få en fremdrift i dette som gjør at vi kan få anstendige forhold rundt opplæringssituasjonen for de barna vi her snakker om.