Ketil Kjenseth (Venstre), 2015-04-14:
Takk til Kjersti Toppe for å ta opp et viktig tema og til statsråden for et grundig svar. Jeg deler representanten Toppes ønske om å ha et økt politisk fokus på organiseringen av legevakt. Som både representanten Nesvik var inne på nå og statsråden tidligere, er akuttforskriften en start på en økt politisk oppmerksomhet og prioritering av den. Det er mye som skjer med tanke på struktur og organisering. Jeg har lyst til å starte i Australia, da komiteen har vært der. Det var interessant å se at de har en egen utdanning innenfor distriktsmedisin, med en annen type opptakskrav. Det var ikke nødvendigvis plikttjeneste, men de ble rekruttert fordi de hadde den erfaringen at de var oppvokst og hadde bodd i distriktene, og hadde et ønske om å fortsette å bo der selv om de hadde tatt en spesialisert utdanning. I Norge kan vi peke på at Tromsø har tatt litt av det samme ansvaret for å utdanne leger med en sånn erfaring. Det tror jeg er en del av den politiske debatten vi skal fortsette. Jeg tror vi skal se på en sånn spesialisering og om vi skal gi økt oppmerksomhet til den type utdanning – og også se på opptakskravene. Jeg mener vi også er nødt til å diskutere dette i lys av fastlegeordningen og se på den videre situasjonen. Det er både plusser og minuser ved fastlegeordningen. En av utfordringene er tilsynslegefunksjonen, som i en del tilfeller har for små stillingsbrøker og for lite kontinuitet. I tillegg har vi folkehelsefunksjonen og den forebyggende delen, som har en varierende funksjon for fastlegene i dag, og også dette med deltagelse i legevakt. Vi må se på nye organisasjonsformer der de nye kommunene får et større ansvar for det forebyggende og allmennlegefunksjonen, og også se på kommunelegefunksjonen, hvilken rolle kommunelegene skal ha framover, for å styrke kapasiteten totalt sett i det forebyggende arbeidet, men også gi rom for å delta i legevakten. Statsråden var inne på ROS-analyser, som skal ligge til grunn. Bare her møter vi en utfordring, fordi mange kommuner dessverre ikke har gjort ROS-analyser. Så bare der møter vi en stor kapasitetsutfordring med å få flere kommuner til å gjøre det. Så til nasjonalt legevaktnummer, som kommer til høsten. Det er forhåpentlig en god start på en mer samordnet nasjonal helseinformasjon for innbyggerne på primærnivå. Da vi var i Skottland, så vi på NHS 24. Hvordan kan vi få innbyggerne til å ta mer del i både organisering, forebygging og deltagelse gjennom å gi bedre og mer samordnet informasjon? Det tror jeg også er en viktig del av legevakten, og ikke minst av primærhelseomsorgen. Vi ser tendenser til så store regioner allerede at det går ut over det som eventuelt kan bli nye kommuner også. Venstre foreslo på sitt landsmøte i helga en utredning om å overføre ansvaret for sykehusene og spesialisthelsetjenesten til nye regioner. Legevakt er et eksempel på noe av det som i framtida kan falle inn under det som er en utpreget støttefunksjon i kommunene. Så må vi diskutere dette opp mot luftambulansen og spesialisthelsetjenesten. Stiftelsen Norsk Luftambulanse bidrar i dag mye til forskning og utvikling, og det må vi bringe over i legevaktordningen og akuttmedisinen og se på hvordan primærhelsedelen skal delta i den utviklingen.