Lise-May Sæle (Høyre), 2022-03-18:
Tusen takk til interpellanten Bjørlo for å sette denne saken på dagsordenen. Det trenger Distrikts-Norge, og det trenger hele landet. Blant fjorder, daler, fjell, byer og kyst har vi den siste tiden virkelig fått øynene opp for at man kan ta med seg jobben rundt omkring i hele landet, at dette er fullt mulig og selvsagt kan fungere veldig godt. Staten, som en stor arbeidsgiver, burde ta et vesentlig ansvar for å sørge for at mange nå får muligheten til å ta med seg jobben på flyttelasset. Å kunne skape en klynge, der kompetanse, kloke ideer og varierte jobber innenfor både det offentlige og næringslivet kan smelte sammen, er veien å gå, der statlige arbeidsplasser kan være en viktig katalysator for vekst, drivkraft og optimisme i lokalsamfunnene våre. Da skulle det bare mangle at man kan ta med seg jobben ut fra Oslo og direkte bidra til utvikling på både lokalt, regionalt og nasjonalt nivå. Lokalsamfunnene må spille på de komparative fortrinnene de har. Det vil si at vi har kompetanse og beslutninger tett på der ressursene blir utviklet. I en tid der samfunnsutviklingen går fort, i takt med digitaliseringen, gir det også oss rom for at vi politikere må tørre å se nye mønster og deretter lage politikken. Det betyr et fleksibelt arbeidsliv der folk kan skape sine drømmer ut fra det som passer dem best. Derfor kan man merke seg forrige ukes oppslag om at Arbeiderpartiet nå flytter Eksportstrategirådet fra Ålesund til Oslo, stikk i strid med den tankegangen som nå blir løftet i interpellasjonen, og at kompetansen burde ligge tett på der vi utvikler ressursene. I Vestland snakker vi ikke om hvordan vi skal utforme eventuelle folkeavstemninger om oppløsning, men hvordan vi kan knytte lokalsamfunnene enda tettere sammen og styrke den regionale utviklingen. Solberg-regjeringen har gjennomført en veldig nødvendig kommunereform som gjør kommunene våre mer egnet til å kunne ta imot større oppgaver og statlige arbeidsplasser. Resultatet er at det blomstrer opp sterke og attraktive kommuner som er fulle av optimisme. Men Senterpartiet må følge opp sine egne lovnader fra valgkampen og ha tillit til at disse nye kommunene er helt i stand til å kunne ta imot disse arbeidsplassene. Distriktshubene er kanskje ikke den nye oljen, men det er en måte å tenke på organisering av arbeidslivet vårt som er unik, og som vi ikke har råd til ikke å teste ut. Å spille regioner sterke utenfor det sentrale Østlandet er viktig for å stimulere til utvikling i hele landet. Vi ser eksempel på attraktive kommuner der innbyggerne kan gå på topptur til frokost, utføre en spennende og givende jobb før middag og deretter ha et utvalg av urbane tilbud på kvelden. Solberg-regjeringen hadde et sterkt fokus på distriktshubene og strategien for småbyer og større tettsteder som regionale kraftsenter. Det er ingen grunn til at staten nå skal bremse opp; man burde egentlig akselerere i et enda større tempo. Støre-regjeringen må nå bruke momentumet vi har i det endrede flyttemønsteret og trendene vi ser, og ta et aktivt grep i å spre kunnskap og arbeidsplasser rundt om i hele landet. Olav H. Hauge snakket om «den draumen», og jeg kjenner mange som vil at drømmen om å kunne få arbeidsplassen sin der man ønsker å bu, skal bli en realitet. Vi har faktisk ikke råd til å gå glipp av disse synergieffektene.