Bente Stein Mathisen (Høyre), 2013-10-22:
Mye er veldig bra i Norge. De aller fleste synes at de lever et godt liv. Det gjelder både barn, unge og voksne. Familie, sosialt nettverk, gode oppvekstvilkår og en trygg jobb er hverdagen for de fleste av oss. Nordmenn er, ifølge en ny FN-rapport, blant verdens aller lykkeligste mennesker. Men i lykkelandet Norge er det likevel mange som ikke har det så bra, og som opplever tøffe og utfordrende hverdager. Det gjelder barn og unge som vokser opp i familier med lave inntekter fordi foreldrene står utenfor arbeidslivet, eller fordi de foresatte er aleneforsørgende. Basert på de målene vi bruker på fattigdom, har antallet fattige økt i Norge de siste årene. Det oppleves ekstra vanskelig å være fattig når en lever så tett på mange med god økonomi. Jeg er glad for at barnefattigdom er nevnt i regjeringserklæringen. Det er mange historier om barn som blir stående på utsiden av sosiale arenaer fordi familien ikke har råd til å betale medlemskontingent eller kjøpe nødvendig utstyr. Frelsesarmeen forteller om en økning av fattige familier, som tyr til dem for å motta matpakker og klær. Regjeringen Solberg vil at det skal utarbeides en tiltakspakke rettet mot barn som vokser opp i fattige familier, noe som også er forankret i samarbeidsavtalen med Kristelig Folkeparti og Venstre. Det er viktig å legge til rette for at flere barn får mulighet til å delta på viktige sosiale arenaer, uavhengig av foreldrenes inntekt, gjennom å etablere lokale ordninger for utstyrslån og kontingentstøtte. I tillegg vil regjeringen jobbe for at det innføres en bedre sosial profil på foreldrebetalingen for både barnehage og SFO. Regjeringen Høyre–Fremskrittspartiet vil føre en politikk som styrker tiltak som fremmer sosial integrasjon for utsatte barn og unge. Vi er opptatt av å tette hullene i det sosiale sikkerhetsnettet. I regjeringsplattformen står det at regjeringen vil jobbe for at Norge skal være et land med små forskjeller og minimal fattigdom. De viktigste tiltakene for å bekjempe fattigdom er en god skole som utjevner sosiale forskjeller, og et åpent arbeidsliv med plass til alle. Gjennom å realisere kunnskapssamfunnet og ved å tette hullene i det sosiale sikkerhetsnettet skaper vi sosial mobilitet og muligheter for alle. Høyre ønsker et samfunn med muligheter for alle. Velferdsstaten skal ikke være alt for alle, men den skal være sterk for dem som har behov for hjelp. Men det er et overordnet mål i arbeids- og sosialpolitikken å bidra til at flest mulig mennesker kan oppleve den tryggheten det er å ha inntektsgivende arbeid. Dessverre er det slik at 600 000 mennesker i arbeidsfør alder er helt eller delvis utenfor arbeidslivet, fordi de er på helserelaterte trygdeordninger. Andelen yngre uføretrygdede øker, særlig gjelder det personer med psykiske vansker. Seks av ti uføretrygdede under 40 år er trygdet på grunn av en psykisk lidelse, ifølge tall fra Nav. En del syke og funksjonssvake mennesker er absolutt ikke i stand til å arbeide. Disse menneskene skal ikke stresses opp. De som er for syke til å jobbe, skal oppleve å ha et godt sikkerhetsnett med en trygg og forutsigbar inntektssikring. Det er et kvalitetsstempel på et godt samfunn at vi trygger hverdagen og ivaretar dem som ikke greier seg selv. Men like grunnleggende er det at alle som kan, har lyst og evner, skal få en ny sjanse til å komme inn i arbeidslivet. Alle som kan jobbe helt eller delvis, skal vi tilrettelegge for, slik at de kommer i jobb. Det bidrar til et sterkere sosialt sikkerhetsnett. For de aller fleste er arbeidsplassen den viktigste sosiale arenaen og nettverket utenom familien. Den nye regjeringen vil ha et arbeidsliv med gode tilretteleggingsordninger som inkluderer flest mulig. Det fungerer ikke godt nok slik som vi har det i dag. 80 000 funksjonshemmede står ufrivillig utenfor arbeidslivet. Det må legges bedre til rette for dem med nedsatt funksjonsevne i arbeidsliv og i dagligliv, fordi samfunnet trenger arbeidskraften, og for at de skal kunne delta i fellesskapet på arbeidsplassen på lik linje med andre. Derfor ønsker regjeringen å styrke tilretteleggingsgarantien og funksjonsassistentordningen for dem som trenger litt støtte og funksjonstilpasning for å yte 100 pst. Det er få oppgaver i Norge i dag som er viktigere enn å tilrettelegge og inkludere flest mulig i arbeidslivet. Jobben er ikke bare viktig som en inntektskilde; den er også viktig som et godt sosialt sikkerhetsnett. Skal vi få flere mennesker i jobb, trenger vi ikke bare god politikk, men et arbeidsliv der lederne ikke ser seg blind på begrensninger. Det er viktigere å fokusere på hva hver enkelt kan bidra med. Ett eksempel er NHOs «Ringer i vannet»-prosjekt. Målet med prosjektet er at NHOs medlemsbedrifter i større grad skal rekruttere dem som sliter med å komme inn i arbeidslivet. Dette viser at vi i Norge har en bred og godt organisert arbeidsgiverside som viser samfunnsansvar. Samtidig er det også en egeninteresse i prosjektet; NHOs bedrifter rekrutterer mange dyktige folk. Den nye regjeringen ønsker å slippe alle gode krefter til. Mange kan bidra og gjøre hverdagen bedre for dem som mangler et godt sosialt sikkerhetsnett. Det handler om å se det enkelte menneske, bry seg og ikke la systemene stå i veien for de gode løsningene.