Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-05-21:
Det er bred politisk enighet om at det er behov for å styrke yrkesfagene. Vi kommer til å ha et økt behov for fagarbeidere fram mot 2030, og i dag er det for få elever som velger en yrkesfaglig studieretning. I tillegg har vi også andre utfordringer med yrkesfagene. Det er for mange som ikke fullfører, og det er for mange som har problemer med å skaffe seg en læreplass. Jeg vil også trekke fram fagskolesektoren og behovet for å styrke fagskolene. Jeg synes NOU-en som ble lagt fram før jul, stiller en interessant diagnose på fagskolesektoren: Pasienten er «oppegående, men likevel ikke helt frisk». Fagskolesektoren har et uforløst potensial, og både fagskolene og de yrkesfaglige utdannelsene på videregående nivå trenger et løft. Det er mye som kan gjøres og må gjøres. De fire flertallspartiene på Stortinget har i flere år hatt et felles ønske om å styrke yrkesfagene, og nå er vi godt i gang med å gjøre nettopp det. Vi har prioritert og vil prioritere tiltak for å skaffe flere elever læreplass, tiltak for å øke samarbeidet mellom skole og arbeidsliv, tiltak for å utvikle mer fleksible utdanningsløp og tiltak for å styrke kvaliteten og relevansen i opplæringen. Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre har framforhandlet to budsjettforlik sammen i denne perioden. To ganger har lærlingtilskuddet blitt økt med til sammen 7 500 kr. Jeg tror det vil bidra til at flere bedrifter og virksomheter tar inn lærlinger, men jeg tror ikke at dette i seg selv er nok. På dette feltet må det også gjøres en jobb lokalt, og vi ser at det er store variasjoner fra fylke til fylke i hvilken grad man lykkes med å skaffe læreplasser. Jeg tror det er behov for mer deling av «best practice» mellom skoler og fylker. Jeg tror det er mange som har mye å lære av det de f.eks. gjør i Rogaland. Det å skaffe nok læreplasser er i seg selv viktig, men det vil også ha betydning for yrkesfagenes status og anseelse. Hvis det å velge yrkesfag oppleves som et trygt valg med gode utsikter til læreplass og jobb, vil flere ønske å velge det. Hvis det oppleves som en karrieremessig risikosport, vil færre våge å velge yrkesfag. En del av de elevene som dropper ut av den yrkesfaglige opplæringen, har først og fremst utfordringer med de teoretiske fellesfagene. For at flere skal lykkes med gjennomføringen, er det viktig at de har grunnleggende basisferdigheter på plass når de begynner sin videregående opplæring. Mange av dem som sliter med teorifagene, har slitt i mange år før de begynner på videregående. Problemene oppstår ikke i 1. klasse på videregående, og problemene oppstår heller ikke i 10. klasse. De oppstår lenge før det, og mange har gått gjennom store deler av grunnskolen uten å få den hjelpen og oppfølgingen de har behov for. Derfor er tidlig innsats i skolen også viktig for å sørge for at flere fullfører videregående opplæring. Jeg vil trekke fram den satsingen som Kristelig Folkeparti har fått gjennomslag for i budsjettforhandlingene, som innebærer 480 mill. kr i året i øremerkede midler til flere lærerstillinger i 1.–4. trinn i grunnskolen. Med flere lærere blir det mer tid til hver elev, og da blir det lettere å gi hver elev den hjelpen de har behov for. Det er samtidig viktig å gjøre undervisningen på yrkesfag mer praksisrettet og i tråd med arbeidslivets behov for kompetanse og ferdigheter. Derfor må flere fagarbeidere motiveres til å ta yrkesfaglærerutdanning. Jeg mener at det også må legges til rette for at yrkesfaglærere kan få etter- og videreutdanning i fellesfagene, slik at de også kan undervise i disse fagene. Jeg har i tidligere debatter om yrkesfag nevnt Re videregående skole i Vestfold. De ligger i tetsjiktet i Norge når det gjelder gjennomføringsgraden på yrkesfag. Det de selv trekker fram som en viktig suksessfaktor, er at den læreren som underviser i snekring eller sveising, er den samme læreren som underviser i norsk, engelsk eller matte. Dette handler om at disse lærerne er i stand til å skape en god relasjon til de elevene de underviser. Styrkingen og hospiteringsordningen for yrkesfaglærere og økte bevilgninger til Lektor 2-ordningen er også viktig. Hvis vi skal løfte elevene på yrkesfag, må vi begynne med å løfte lærerne. Jeg synes det er flott at Arbeiderpartiet nå ønsker å være en pådriver for å styrke yrkesfagene, og jeg synes det er flott å kunne konstatere at mange av de forslagene som nå ligger på bordet, allerede er ivaretatt gjennom tidligere vedtak i Stortinget og gjennom det yrkesfagløftet som de fire flertallspartiene nå står sammen om, og som vi etterlyste sammen gjennom flere år i opposisjon.