Arne Lyngstad (Kristelig Folkeparti), 2003-06-12:
Dagens samfunn er i rask endring. Gjennom ny teknologi og medias påvirkning blir vi hele tiden fôret med nye impulser og ny informasjon. Midt i dette står skolen og skal være en institusjon som på en best mulig måte skal lære våre barn og unge om den verden vi lever i. Skolen skal hele tiden være oppdatert og hjelpe våre barn til forståelse og gi dem nødvendig kunnskap og evne til mestring. Dette stiller store krav til både fleksibilitet og omstillingsevne. Som politikere har vi derfor en viktig oppgave i hele tiden å passe på at de ulike avtaler og regler vi vedtar, ikke blir stående i veien for at skolen får tilpasset seg en ny situasjon. Kristelig Folkeparti mener det er av avgjørende betydning at den utdanningspolitikken vi fører, er dynamisk. Regjeringen fører en slik politikk. Skal kommuner og fylkeskommuner kunne ta ansvar for å få en best mulig skole, må de også ha mulighet til selv å velge å arbeide på nye måter. I dag fastsetter lover, læreplaner og forskrifter, i tillegg til arbeidsavtaler, grensene for organisering og arbeidsmetoder. Dette kan være et hinder for å utvikle kvaliteten på opplæringen. Samtidig er det allerede mange kommuner og fylkeskommuner som har søkt om og fått tillatelse til å gjøre forsøk med avvik fra lov, forskrift eller avtale. Det mangfoldet dette gir, tror Kristelig Folkeparti er positivt, og vi vil derfor gi enda flere denne muligheten. Det lovforslag vi behandler i dag, skal gjøre sitt til å gi større lokal handlefrihet i skolen. Dette er en pedagogisk reform som vil gi de enkelte skoler større mulighet til selv å finne de beste løsningene for sine elever. Kristelig Folkeparti vil utvikle den lokale skolen. Det betyr å gi skolen større pedagogisk handlingsrom til å utvikle sine egne prosjekter og ideer og ulike måter å organisere skolearbeidet på. Kristelig Folkeparti ønsker at skolene blir bevisste og tydelige på sin egenart og sin samfunnsbyggende rolle. Vi ønsker vide rammer, enkle sentrale regler, mer fleksibilitet og utvidet handlingsrom for lokalt mangfold. Vi vil se på etablerte system med nye briller og korrigere kursen når gode grunner tilsier det. Det synes jeg må være alles utgangspunkt nå når vi skal gå løs på debatten om Kvalitetsutvalgets innstilling. Det er derfor vi nå gir skolene mulighet til selv å organisere elevgruppene etter sine behov gjennom at klassedelingstallet fjernes. Vi tror kommunene som skoleeiere kan finne den beste måten å bruke ressursene på. Dette mener vi vil gi bedre mulighet til tilpasset opplæring på den enkelte skole. Samtidig presiserer vi at gruppene ikke skal være større enn det som er pedagogisk og sikkerhetsmessig forsvarlig. Vi har bedt departementet om å komme tilbake med en vurdering av hva dette konkret betyr. Enkelte har hevdet at man ved å oppheve klassedelingstallet egentlig gjennomfører et innsparingstiltak, ved at kommunen da skal kunne ha mange elever i gruppen for å kunne ansette færre lærere. Det er ikke riktig. Det vil ikke være mulig å endre elevgruppenes størrelse ut fra økonomiske hensyn. Ressursene i skolen sikres, slik at ulik organisering av elevgruppene kun kan gjøres ut fra pedagogiske prinsipper. Det vil fortsatt bli stilt krav til hvilken kompetanse rektor skal ha. Formell kompetanse er viktig og nødvendig i en skoleledelse. Samtidig må ikke en slik formell kompetanse være til hinder for at personer med nyttig realkompetanse skal kunne ansettes. Det skal derfor være mulig å ansette personer med allsidig og god erfaring. Regelen om klassestyrer blir erstattet av en regel om en kontaktlærer for den enkelte elev. Hver elev skal være knyttet opp til en lærer eller kontaktlærer som har et særlig ansvar for de praktiske, administrative og sosialpedagogiske elementene som har med eleven å gjøre. Det opplever jeg er i samsvar med innstillingen fra Kvalitetsutvalget, som foreslår basisgrupper på tolv elever og en basislærer. Vi mener det er viktig for elevene, og ikke minst for foreldre-skole-samarbeidet, å ha én person å forholde seg til. Det gir både trygghet og en fast ramme. Sammen med SV og Senterpartiet har Kristelig Folkeparti og de andre regjeringspartiene nå gitt et bidrag til å legge til rette for større mangfold i skolen. Derfor er jeg glad for de endringene som nå vedtas. Kristelig Folkeparti har vært opptatt av å gi større handlingsrom til den enkelte skole. Dette følger vi nå opp, også med konkrete tiltak. Vi sikrer en reform som ikke er en sparereform, men en pedagogisk reform.