Kari Elisabeth Kaski (Sosialistisk Venstreparti), 2018-12-19:
Jeg vil trekke fram to viktige områder når vi i dag skal behandle Innst. 5 S. Det første er klimarisiko. Klimaendringene gir klimarisiko. Det kan vi lese i NOU-en Klimarisiko og norsk økonomi, som ble lagt fram 12. desember. Og vi har allerede fått en forsmak på risikoen og de fysiske konsekvensene av de klimaendringene som allerede er her. Høstens tørkesommer bør ikke gå i glemmeboka med det første til tross for at vi nærmer oss jul. Vi opplever paradoksalt nok også mer flom og nedbør. Det har allerede kostet lokalsamfunn dyrt. Det er også en stor urettferdighet i klimaendringene. Det er de fattigste som rammes hardest: de fattigste landene og de fattigste i landene. Det er de som i minst grad har forutsetninger for å kunne håndtere klimaendringene som kommer. De kostnadene som vi allerede har sett etter ekstremvær, blekner i møte med de økonomiske kostnadene som nasjonen Norge kan stå overfor hvis verden ikke lykkes med å bekjempe klimaendringene. Men også hvis – og når – vi faktisk lykkes og når klimamålene: Vil norsk industri kunne levere produkter til en verden som stiller krav innenfor et 1,5-gradersmål, vil norske bedrifter kunne hente kapital i finansmarkedet i et sånt scenario? Utredningen som ble lagt fram 12. desember, bør være obligatorisk lesning for alle oss i finanskomiteen. Klimaendringene kommer til å påvirke vårt og kommende finanskomiteers handlingsrom i årene framover. Det er umulig nå å overskue alle de potensielle virkningene for økonomisk stabilitet, for økonomisk vekst, ja for selve livet på jorda. I Norge vet vi at klimaet kommer til å bli varmere, våtere og villere. For å stabilisere temperaturøkningen på et gitt nivå må alle de globale klimagassutslippene reduseres til null, med 50 pst. reduksjon allerede innen 2030. Det er den utfordringen vi står overfor. Og for å nå Paris-målene slår utredningen fast at det kreves en fundamental omlegging av verdenssamfunnets bruk av energi, som vil ha konsekvenser for norsk økonomi. Den omleggingen vi står overfor, vil innebære en rask og sterk nedgang i bruk av fossil energi internasjonalt. Både redusert etterspørsel etter fossil energi og teknologisk utvikling kommer til å slå inn i norsk økonomi på flere måter, og da kan vi ikke diskutere statsbudsjettet eller norsk økonomi uten å ta inn over oss den betydelige klimarisikoen som vi står overfor, og at den må håndteres. La meg gi noen eksempler fra rapporten. For det første kommer klimaendringene til å kunne destabilisere internasjonal politikk. Vi kan se mer politisk ustabilitet, humanitære katastrofer og voldelige konflikter, som igjen kan føre til økte migrasjonsstrømmer. Et annet eksempel er hvordan en stram og helt nødvendig klimapolitikk vil kunne gi lavere verdi på gjenværende petroleumsreserver i Norge. Og den sannheten er brutal. Vi kommer til å tjene mest penger på kort sikt hvis klimamålene ikke nås, men på lang sikt blir regningen uakseptabelt stor. Det siste eksempelet er hvordan finansformuen vår er eksponert for klimarisiko. Når den økonomiske veksten i verden påvirkes av klimaendringene, påvirkes også oljefondet og sparepengene våre. Konklusjonen som vi bør trekke av denne rapporten, er at klimarisikoen er helt reell. Vi vet for lite om hvordan klimarisikoen påvirker alle deler av norsk næringsliv, og det haster å begynne å håndtere denne risikoen. Det haster å sikre at norsk eksportindustri fortsatt kan tjene penger når verden når klimamålene, det haster å få en omstilling fra oljeindustrien og over på andre næringer, sånn at vi kan redusere risikoen og avhengigheten vår, og det haster å følge opp anbefalingene fra utvalget og etablere et sett med overordnede prinsipper for håndtering av klimarisiko. Derfor fremmer SV to forslag i dag – for å komme i gang med arbeidet med å håndtere Norges klimarisiko, der det haster mest. Så vil jeg legge til en sterk oppfordring til finansministeren om raskt å følge opp de øvrige anbefalingene fra utvalget. Til sist et lite temaskifte. Jeg vil kort nevne at jeg er veldig glad for at det er en tilnærmet samlet komité som slår fast at den framlagte proposisjonen om register over reelle rettighetshavere ikke kan sies å være en oppfølging av anmodningsvedtak 496, om å etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskaper. Komiteen vil komme tilbake til behandling av Prop. 109 L, om register over reelle rettighetshavere, og tidligere stortingsvedtak om et eierskapsregister. Men arbeidet med å etablere en offentlig løsning med informasjon om eiere av aksjeselskaper må videreføres og sluttføres. Jeg tar opp forslag SV har alene og sammen med Rødt.