Synnøve Konglevoll (Arbeiderpartiet), 1999-06-14:
I Voksenåserklæringa heter det bl.a.: «En desentralisert skolestruktur er et viktig kjennetegn på enhetsskolen. De økte forskjellene i skoletilbudet mellom kommuner og regioner undergraver enhetsskolen som bygger på likeverdighet i undervisningstilbudet i hele landet. En sentrumsregjering vil sikre en kommuneøkonomi som gjør det mulig å opprettholde grendeskoler og et desentralisert skolemønster.» … «For å klare dette, er det i tillegg nødvendig med visse nasjonale standarder for skoleverket og gjennomgang av kriteriene i inntektssystemet til kommunene.» Nå er det snart to år siden Voksenåserklæringa ble skrevet, og i forbindelse med denne debatten om enhetsskolen kan det være grunn til å oppsummere hvor langt man er kommet. Nasjonale standarder klarte man å gå bort fra allerede etter ett år. I fjor, da Regjeringa la fram forslag til opplæringslov, var de blitt borte. Og, når det gjelder grendeskolene, hva ser vi der? Jo, vi ser at grendeskoler legges ned, og enda flere hadde vært lagt ned om det ikke var for at Regjeringa foretok en livredning i fjor høst ved hjelp av skjønnsmidler fra Kommunaldepartementet. Kommuneøkonomien, som man skulle forbedre, var i 1998 ifølge KS verre enn i 1997, da Regjeringa overtok, og det ser ut til at den er enda verre i 1999 enn den var i 1998 – en forverring som ifølge KS går ut over barn og unge. Det kan i noen tilfeller være riktig å legge ned en grendeskole, f.eks. i en kommune der folketallet har gått ned, men når årsaken til at grendeskolen legges ned er at kommunen ikke har råd, da er det sterkt å beklage. Men det skjer dessverre. I tillegg til det har sentrumsregjeringa innført noe helt nytt. Vi ser det i Vågan, vi ser det i Tana. Og jeg har snakket med mange kommunepolitikere som er bekymret for at det skal skje i deres lille kommune at en skole må legges ned fordi departementet godkjenner søknader om private skoler over en lav sko, uten å skjele til elevgrunnlaget i kommunen. For hver elev som begynner i den private skolen, mister kommunen nesten 30 000 kr. Dermed svekkes et skolebudsjett som ofte har måttet tåle mange kutt fra før. Så Regjeringa klarer ikke å oppfylle sine løfter om en bedre kommuneøkonomi og bevaring av grendeskoler, den sørger tvert imot for en utvikling som går den motsatte veien. I meldinga heter det likevel på side 29: «Etter departementet si vurdering tilseier ikkje dei analysane som er lagde fram i meldinga her, at det er grunnlag for å fremje nye forslag om endringar i finansieringssystemet for kommunesektoren.» Og lenger nede på samme side heter det: «Så langt er det etter departementet sitt syn ikkje grunnlag for å hevde at variasjonane i kommuneøkonomien i seg sjølv truar prinsippet om likeverdig opplæring sett i lys av dei krav som ligg i lov- og regelverk.» Og bare for å slå det fast én gang til: Regjeringa foreslår i meldinga ingen endringer i lov- og regelverket. Så da er det med andre ord ingenting som truer enhetsskolen. Jeg legger merke til at i de sitatene jeg refererte, er det departementet som mener at det ikke er grunnlag for å fremme forslag om endring i finansieringssystemet for kommunene, og det er departementet som mener at det ikke er grunn til å hevde at variasjonene i kommuneøkonomien truer prinsippet om likeverdig opplæring. Man kan jo spørre seg om dette er et utslag av at «jeg vil, men ikke departementet». Uansett kommer vi ikke bort fra at det er Regjeringa, og det er sentrumspartiene, som på denne måten sier helt det motsatte av det de sa i Voksenåserklæringa. Jeg kan jo gjenta det, for det var nemlig litt schwung over de formuleringene som stod der: «De økte forskjellene i skoletilbudet mellom kommuner og regioner undergraver enhetsskolen som bygger på likeverdighet i undervisningstilbudet i hele landet.» Men det var da, det, og ikke nå.