Freddy André Øvstegård (Sosialistisk Venstreparti), 2020-05-05:
Jeg vil starte med å takke komiteen for samarbeidet og ikke minst takke Riksrevisjonen for en grundig kontroll av eierstyringen i de statlige selskapene. Gjennom denne saken undersøker vi om staten forvalter interessene sine i selskapene slik Stortinget har bestemt. Det er den demokratiske kontrollen over selskaper som er eid eller deleid av nettopp innbyggerne – i år er det 118 selskaper, som representerer svære verdier målt i kroner og øre, men som ikke minst også oppfyller viktige samfunnskritiske oppgaver innenfor f.eks. liv og helse. I eierstyringen av disse selskapene ligger det mye politikk, det ligger mye myndighetsutøvelse, og derfor er Stortingets kontroll viktig. For regnskapsåret 2018 har Riksrevisjonen gjort sin årlige kontroll og tre forvaltningsrevisjoner. Det var ikke grunnlag for merknader fra den årlige kontrollen, men det var merknader i forvaltningsrevisjonene for Helse- og omsorgsdepartementets og Næringsdepartementets forvalting. Alle har vel erkjent nå hvor viktig den jobben ansatte i helsetjenestene gjør, er. Fram til 2030 vil vi trenge 30 pst. flere årsverk i spesialisthelsetjenesten. Likevel finner Riksrevisjonen at helseforetakene har store utfordringer med å rekruttere, mobilisere og beholde sykepleiere, jordmødre og spesialsykepleiere, og at bemanningsutfordringene påvirker hvordan de ansatte selv opplever kvaliteten på pasientbehandlingen. Riksrevisjonen peker på årsaker som at mange sykepleiere jobber deltid, at sykefraværet er høyt, og at mange slutter i jobben etter relativt få år. Helseforetakene mangler god systematikk for å skape heltidskultur, og Riksrevisjonen finner at det fortsatt er mulig å mobilisere mer arbeidskraft blant de ansatte, som de sier. Det handler om at 25 pst. av de deltidsansatte i utvalget oppgir at de ønsker å øke stillingsprosenten sin, og blant dem som ikke ønsker å øke stillingsprosenten, oppgir over 70 pst. at høyt arbeidspress er en viktig grunn til at de jobber deltid. Det er store forskjeller mellom de kliniske enhetene når det gjelder andelen ansatte som svarer at det på siste vakt var nok personell til å gi pasientene et godt tilbud. Stort arbeidspress på grunn av lav bemanning kan igjen føre til at færre ønsker seg heltidsstillinger – her har vi en ond sirkel. Derfor er komiteen enig med Riksrevisjonen i at det er et forbedringspotensial, når det gjelder både å rekruttere nye ansatte og å mobilisere og beholde de ansatte man har gjennom tiltak for heltidskultur eller systemer for å evaluere bemanningssituasjonen, for å nevne noe. Riksrevisjonen har også gjort en forvaltningsrevisjon som dreier seg om årsaken til variasjon i forbruket av helsetjenester. Variasjon i forbruket av helsetjenester er negativt og uønsket hvis variasjonen ikke kan forklares med forskjeller i f.eks. sykelighet eller pasientens preferanser. Så komiteen understreker at uønskede forskjeller i behandlingen som skyldes f.eks. alder, kjønn, bosted, økonomi eller etnisk bakgrunn, ikke kan godtas. Det kan innebære underbehandling, overbehandling eller feilbehandling. Riksrevisjonen finner likevel uønsket variasjon i en rekke av spesialisthelsetjenestens ulike deler mellom helseforetakenes opptaksområder. Forskjellene mellom de ulike opptaksområdene er i mange tilfeller svært store. Det betyr at innbyggernes behandlingstilbud avhenger av hvor de bor, og det kan bety at ressursene ikke brukes på best mulig måte. Riksrevisjonen peker på systematisk ulik vurdering i de ulike delene av tjenesten, og ber departementet om å vurdere flere nasjonale retningslinjer. Det merker komiteen seg, men vi gjør også et poeng av at tiltak mot uønsket variasjon ikke må bety ensretting – og det er viktig. Komiteen merker seg videre at det er bare Helse Sør-Øst blant de regionale helseforetakene som har spesifisert antall behandlinger og aktivt regulert volumet i avtalene sine med private kommersielle sykehus. Her ligger det også en særlig risiko for overbehandling, og komiteen mener derfor det er viktig at helseforetakene sikrer regulering akkurat der. Til slutt vil jeg bare gjenta at komiteen slutter seg til Riksrevisjonens anbefalinger for alle tre forvaltningsrevisjoner – også den siste, som jeg ikke rakk å snakke om i dette innlegget.