trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Ja, for da vil jeg gjerne få lov til å spørre om noe statsråden ikke snakket om, men som har vært et sentralt tema i denne perioden, og som er et sentralt tema i det reviderte budsjettet vi har til behandling. Det gjelder tiltak mot sosial dumping. En sak statsråden har markert seg i, er kraftfull motstand mot alle forslag som er lagt fram fra opposisjonen mot sosial dumping. Ett av temaene har vært såkalte faste ansettelser uten lønn mellom oppdrag. Senest forrige fredag stemte regjeringa mot forslag om å gjøre noe med det, til tross for at Stortinget har sagt at det ikke er intensjonen med loven, men på søndag – to dager etter – hadde statsråden funnet ut at nå måtte hun gjøre noe, sikkert fordi det er valgkamp, uten å være klar på hva hun hadde tenkt å foreslå. I dag ligger det et forslag som er tatt opp her, forslag nr. 106, som er et konkret forslag for å bremse muligheten for såkalte faste ansettelser uten lønn mellom oppdrag. I og med at statsråden har sagt at hun vil gjøre noe med det – vil statsråden anbefale sine partikolleger i Stortinget å stemme for, eller vil hun fortsatt være imot reelle tiltak?
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Tidligere i debatten inviterte finansministeren til, noe som er naturlig på slutten av en fireårsperiode, å oppsummere resultatene og se hvordan det har gått. Det er et faktum at regjeringa overtok et land med en av Europas aller laveste arbeidsledigheter, mens vi i dag har en stabilt høy ledighet i Norge, en liten prosentvis oppgang i dag – jeg skal ikke legge hovedvekten på det. Mer alvorlig enn det er at det i denne perioden er blitt skapt veldig få arbeidsplasser, særlig i privat sektor. Oljeprisfallet har vært en utfordring, men det har det ved seg at vi har en svak kronekurs, og at vi har et lavt rentenivå, noe som er gunstige rammevilkår for øvrig etablering av næringsliv i Norge – men altså dårlige resultater. Vi ser at sysselsettingen faktisk har gått ned i lange perioder. Sysselsettingsandelen er lavere enn på mange, mange år – 66,8 pst. er det siste tallet jeg har registrertsom vi forholder oss til – mens den går opp i andre land. Vi går nedover på OECDs statistikk for sysselsetting, mens vi i perioden fra 2005 til 2013, som altså bl.a. omfattet en finanskrise som de fleste land i verden fikk store problemer med å håndtere, økte sysselsettingsandelen i Norge. Nå går den altså ned. Antallet uføre øker. Antallet unge uføre økte fra 10 000 til 14 700 fra 2013 til 2017 – altså en økning på godt over 40 pst. av unge uføre – til tross for at den nåværende statsministerens mantra foran valgkampen sist var å adoptere det stigmatiserende ordet utenforskap fra sine svenske partifeller og skulle gjøre det til en hovedsak i denne regjeringsperioden. Det har gått motsatt vei. Andelen fattige øker, og andelen som er avhengig av sosialhjelp, øker. Forskjellene øker, og det blir bekreftet når vi får offisielle svar fra Finansdepartementet, men blir benektet av finansministeren på Stortingets talerstol. I kampen mot sosial dumping har regjeringa markert seg som en motstander av tiltak mot sosial dumping. Vi har et forslag her i dag som kan løse utfordringene med såkalte faste ansettelser uten lønn mellom oppdrag, men jeg tviler på at vi får støtte til det. Og til slutt: Forslaget om å utrede lønns- og arbeidsvilkår i Nordsjøen blir enstemmig vedtatt, men jeg oppfattet det faktisk sånn på statsrådens svar at oppfølgingen kom til å være – det er vanskelig å si det – på en sånn måte at det ikke-parlamentariske uttrykket som i stad ble brukt, kanskje ville være det riktige beskrivende uttrykket.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Regjeringen har innført mer konkurranse og anbud i Nav. Nav bruker nå private tjenestetilbydere for å få folk i jobb, også bemanningsbransjen for arbeidsformidling. Blant annet i Rogaland har Din Utvikling AS vunnet anbud. Det har blitt stilt spørsmål ved kvaliteten i brukeroppfølgingen. I tillegg legger forretningsmodellen opp til at veilederne må opprette enkeltmannsforetak og ikke være ansatt i selskapet. Da er det naturlig å spørre statsråden om hvorfor regjeringen fører en politikk som bidrar til at Nav faktisk undergraver et velorganisert og seriøst arbeidsliv ved å bruke aktører som Din Utvikling og økt grad av bemanningsbransjen i arbeidsformidlingen.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Det er jo spesielt å mene at faste ansettelser er ønskelig, og samtidig rigge systemer som legger opp til det motsatte. Jeg synes også det er liten grunn til hvilepuls i denne saken, når det er tvil om hvordan regelverket håndheves, og i tillegg om kvaliteten på tjenesten. Men det er jo ikke bare konkurransepolitikken mot Nav som er et problem. Også ungdom som ikke får oppfølging på denne regjeringens post, er et stort problem. Stadig vekk kan vi bli kontaktet av, lese om eller se at ungdom på arbeidsavklaringspenger eller i kø for å få arbeid, aktivitet eller utdanning står uten oppfølging fra Nav. Hvorfor er det sånn at til tross for fagre løfter står ungdom uten oppfølging i dag?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Gode president! Fantastiske president, kan man legge til i dag! Jeg har tatt ordet for å minne Stortinget om et vedtak som er gjort. Det handler om fosterforeldre som taper trygdeytelser ved sykdom eller arbeidsløshet. Dette er folk som taper på at man har tatt på seg et viktig samfunnsoppdrag, nemlig å åpne døra og hjertet for unger som trenger et nytt hjem. Vedtaket lyder: «Stortinget ber regjeringa snarast innføre ei overgangsordning for fosterforeldre på trygdeytingar, som sikrar at dei ikkje tapar økonomisk på å vere fosterforeldre. Ordninga skal gjelde fram til eit nytt regelverk for fosterheimar er på plass.» I behandlingen av saken og i debatten her i Stortinget ble det understreket hvor viktig det er at endringen kommer på plass raskt, at Nav burde få melding med det samme og også oppfordres til smidighet i møte med de familiene som har fått krav om tilbakebetaling fra Nav. Ordet «snarest» ble tydelig framhevet, nettopp fordi vi trenger en ordning fram til et nytt regelverk er på plass, en overgangsordning. Det er det som er vedtaket. Dette er en sak som ikke gjelder veldig mange, men som er helt avgjørende for dem det gjelder. Derfor ble jeg både skuffet og overrasket over at dette ser ut til å dra ut i tid, og at vedtak om å rette opp i uretten ikke merkes i det virkelige liv. Derfor vil jeg dele et utdrag fra en e-post fra en familie som er rammet: Da ble det enda en mail fra oss i sakens anledning. Før helga undersøkte vi hva dette vedtaket i Stortinget betyr for fosterforeldre og oss personlig. Vi ble nokså skuffet og fortvilet etter at vi snakket med Arbeids- og sosialdepartementet. Overgangsordningen vil ikke tre i kraft før neste års budsjett er vedtatt, slik vi fikk forklart det. Deretter skal nye retningslinjer skrives og innlemmes i regelverket til Nav. Det vil igjen si at alle fosterforeldre som kommer i vår situasjon dette året, fortsatt får de samme utfordringene eller problemene, og fosterbarna må fortsatt føle seg utrygge. Det er veldig leit. For oss personlig vil det si at med Nav sitt krav mot oss og tapt stønad taper vi ca. 700 000 kr dette året på oppdraget vårt. Det er bare tragisk. Da er det mange fosterbarn som må føle seg utrygge lenge ennå. Det er dem vi kjemper for. Jeg håper arbeidsministeren kan ta ordet og si at dette er en misforståelse, at vi er i gang, meldingen er sendt ut, overgangsordningen er på plass. Hvis ikke vil jeg oppfordre samtlige til å ta en ny vurdering og stemme for forslag nr. 96, om at det skal komme på plass en overgangsordning umiddelbart. Det fortjener fosterbarna og foreldrene deres.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-21:
Jeg kan forsikre representanten om at vi er utålmodige. Det vil man se av både de såkornfond og de presåkornfond som vi har fått ut, rett etter at de har vært vedtatt. Vi vet ganske mye om hva vi kan notifisere, og hvordan vi kan gjøre det. Problemet med dette fondet er at størrelsen og det at det er en IKT-merkelapp på det, gjør at vi vet vi ikke får notifisere det. Fondet måtte vært større, eller man måtte tatt bort IKT-merkelappen. Derfor tar dette tid, og derfor har vi sagt at vi ikke får til en notifisering av dette fondet i inneværende år.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-21:
Det er ikke så veldig ofte jeg lar meg forbause over historieframstillingen her i salen, men i dag gjør jeg det. Det foregikk ikke noe utredningsarbeid i Nærings- og fiskeridepartementet da vi tiltrådte. Det finnes nok av utredninger som er gjort gjennom årene av disse problemstillingene, men det pågikk ikke noe arbeid. Det ble heller ikke stoppet noe arbeid. Det som ble gjort da vi tiltrådte, var at man tok trepartssamarbeidet på alvor. Vi satte ned et fartsområdeutvalg, som kom med sin innstilling. Den innstillingen har vi lojalt fulgt opp. Det spørsmålet som representanten stiller, var en del av utvalgets debatt. Det ble ikke anbefalt. Det representanten anbefaler, er at jeg skal kaste over bord trepartssamarbeidet, og på den måten tilfredsstille representantens forslag. Det forslaget som i dag er fremmet, har en helt annen form enn det Arbeiderpartiet har holdt på med i sin periode i opposisjon. Det gjelder nemlig en utredning innenfor flaggstatens prinsipper. Det kan vi godt foreta. Vi vet nemlig konklusjonen på en slik utredning.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-21:
Jeg må bare gjenta – og dette har jeg faktisk undersøkt: Det foregikk ikke noe utredningsarbeid i Nærings- og fiskeridepartementet på dette området da vi tiltrådte – det foregikk ikke. Det ble da heller ikke stoppet opp. Det vi har gjort i denne perioden – og jeg forstår veldig godt at representanten ikke er opptatt av å snakke om historien, det hadde heller ikke jeg vært – er at vi har utredet hvordan vi kan styrke nettolønnsordningen, hvordan vi kan styrke tilgangen på norske skip i NIS, hvordan vi kan lovfeste nettolønnsordningen. Vi har gjort mer på fire år enn det de rød-grønne greide på åtte. Så jeg kan love at vi ikke trenger lang tid på disse utredningene. Det finnes utredning på 1970-tallet, på 1980-tallet, på 1990-tallet og på 2000-tallet. Vi vet svaret på veldig mange av disse spørsmålene, så det skal ikke ta lang tid.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-21:
Jeg er veldig opptatt av å få til forenklinger, og jeg er veldig glad for at vi i dag kan konstatere at vi et halvt år før vi skulle, er i mål med det vi lovet i 2013, nemlig 15 mrd. kr i innsparing årlig for næringslivet. Så er det riktig, som representanten sier, at det i dag i statsråd ble godkjent en endring i regnskapsloven, som finansministeren er ansvarlig for, som bidrar til at vi når det måltallet. Det spørsmålet representanten stiller, hører også inn under finansministerens område. Jeg har for vane å svare for det jeg har ansvaret for. Generelt er jeg veldig for ytterligere forenklinger for næringslivet.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-21:
Spørsmålet baserer seg på et fascinerende angrep fra en SV-representant fra Hordaland i dag, som etter åtte år i regjering uten å løfte en finger for å få på plass et nytt regelverk for offentlige innkjøp, altså angriper denne regjeringen – eller meg, rettere sagt – for å sove på dette området. Det har vi ikke gjort. Vi har fått på plass et nytt regelverk. Vi har fått på plass nye forskrifter. Og de stiller miljøkrav. Men jeg tror nok representanten misforstår hvis han tror at vi skal ha egne forskrifter for alle innkjøp det offentlige gjør, altså egne forskrifter for bygging av skoler, egne forskrifter for kjøp av kaffe og egne forskrifter for anbud på ferjer. Vårt mål er at vi skal legge til rette for lav- og nullutslipp når teknologien tilsier det. Det har stått fast. Det har vi sagt i Maritim strategi. Vi har også en rekke satsinger i Innovasjon Norge, i Enova, i overføringer til fylkeskommunen og i økningen i miljøteknologiordningen. Vi gjør alt vi kan for at fylkeskommunene skal kunne ettersøke den beste teknologien på ferjeanbud.
Monica Mæland (Høyre), 2017-06-21:
Jeg sa vel tvert imot at regjeringen har tenkt å følge opp våre ambisjoner. Og selvfølgelig følger en regjering opp Stortingets vedtak. Det jeg prøvde å si, er at vi ikke har egne forskrifter for alle innkjøp vi gjør. Jeg tror representanten må tenke igjennom hvordan forskriftsjungelen da ville blitt, og hvordan det ville være å være en offentlig innkjøper. Skal vi ha egne forskrifter for hvert enkelt innkjøp det offentlige gjør? Det vil bli veldig komplisert. Men vi har gjort alt vi kan, og vi kommer til å gjøre det vi kan. Og det var denne regjeringen som stilte miljøkrav til offentlige innkjøp, ikke den rød-grønne, som satt tidligere.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
I regjeringserklæringen står det at regjeringen vil «utarbeide krav om at alle nye offentlige kjøretøy, og alle nye drosjer, ferger, rutebåter og dieseltog, benytter lav- eller nullutslippsteknologi når teknologien tilsier dette». Dette er ikke fulgt opp av regjeringen. Vi fikk flertall på et tidligere tidspunkt i energi- og miljøkomiteen, der vi sa: «Stortinget ber regjeringen iverksette tiltak som sikrer at alle fylkeskommunale og kommunale ferger og hurtigbåter benytter lav- eller nullutslippsteknologi ved nye anbud og på ruter i egenregi.» I industrimeldingen er ikke dette fulgt opp. Det står i stedet: «Regjeringen ønsker å legge til rette for», ikke «stille krav til». Heldigvis fikk vi flertall – alle partiene bortsett fra Høyre og Fremskrittspartiet – for å gjennomføre regjeringserklæringen på dette punktet, da vi stilte krav til at alle nye ferjer og hurtigbåter benytter lav- eller nullutslippsteknologi når situasjonen tilsier at det er mulig. Når har statsråden tenkt å sørge for at dette blir en del av forskrift om offentlige anskaffelser?
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Jeg aksepterer ikke en arroganse fra regjeringen som innebærer at man aktivt lar være å følge opp et stortingsvedtak. Jeg vil gjerne understreke hva Stortinget vedtok sist torsdag: «Stortinget ber regjeringen utarbeide krav i forskrift til lov om offentlige anskaffelser om at alle nye ferger og rutebåter benytter lav- eller nullutslippsteknologi når situasjonen tilsier at det er mulig.» Dette er altså et stortingsvedtak. Statsråden står her og sier at jeg må forstå at hun ikke kan stille krav til alle typer innkjøp i de forskriftene. Selvsagt kan statsråden det. At statsråden ikke vil gjøre det, at statsråden ikke vil følge opp regjeringserklæringen, det får være statsrådens – jeg holdt på å si – problem, men hun kan ikke la være å følge opp et klinkende klart stortingsvedtak selv om hun er uenig i det.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Det kan ikke være tvil om at akkurat nå er president Trump den største trusselen mot vår felles framtid, ikke bare ved at han vender ryggen til verden ved å forkaste klimakonvensjonen og Paris-avtalen, men først og fremst ved den praktiske politikken han fører i landet med verdens nest høyeste utslipp. Den er lett å kritisere også av statsråder i Norge. Selv om ordbruken er en annen, er politikken rystende lik på hjemlige trakter. Trump opphever Obamas nei til oljeboring i Arktis. I Norge åpner olje- og energiministeren for olje helt opp til Arktis, og miljøministeren forsøker å flytte grensen for oljeaktivitet lenger og lenger nord. Trump vil bremse omleggingen til mer fornybar energi og gi nytt liv til kullnæringen. I Norge har regjeringen kuttet støtten til fornybar energi og tildelt flere områder til oljen enn noensinne. Bare i dag har regjeringen lyst ut 102 av 102 letelisenser etter olje. I 28 av dem anbefaler regjeringens egne fagorganer at det ikke bør letes etter olje av hensyn til miljøet. Det gir regjeringen blaffen i. Trump har satt klimafornektere inn i sentrale posisjoner. I Norge er halvparten av Fremskrittspartiets statsråder klimafornektere. Trump avblåser de nasjonale klimamålene om å kutte 25 pst. CO 2 innen 2025. I Norge har regjeringen avblåst alle norske klimamål. Regjeringen har ikke noe mål å styre den norske klimapolitikken etter. Selvsagt er det forskjeller, men likheten i politikken som faktisk føres, er en ubehagelig sannhet som flere burde bli oppmerksomme på. Denne regjeringens mangel på nasjonal klimapolitikk er skadelig for folk og miljø, men det er også en trussel mot norsk arbeidsliv og norske arbeidsplasser. Da klimaministeren la fram klimameldingen sist fredag, kunne han gledesstrålende fortelle at nå har vi fått muligheten til å kjøpe så mange EU-kvoter at vi ikke trengte å gjennomføre mer klimapolitikk i Norge. Sånn snakker Høyre-mannen som vil snike seg unna klimadugnaden. I stedet for å investere i å fortsette å støtte grønn omstilling i norsk næringsliv til å være verdens mest miljøvennlige, vil regjeringen kjøpe kvoter i utlandet. Kvoter er å betale for lyntog i Spania i stedet for å bygge lyntog i Norge, å betale for fossilfri industriproduksjon i Frankrike i stedet for å hjelpe Elkem, TiZir og Hydro med å omstille bedriften i Norge og å betale for fornybar energi i Tyskland i stedet for å bygge sol og vind i Norge. Det samme ser vi i revidert, som vi behandler her i dag. Regjeringen snur ryggen til en rekke tidligere pålegg fra Stortinget. I stedet for å sørge for å gi norsk bryggerinæring en gulrot for å velge fossilfri plast, sier regjeringen nei. I stedet for å si ja til garantier til fornybarinvesteringer i utviklingsland, som Stortinget tidligere har vedtatt, treneres det av regjeringen. I stedet for å følge opp «dieselgate» og øke avgiftene for jukserne i bilbransjen, lar finansministeren jukserne slippe unna nok en gang. Regjeringens klimapolitikk kan oppsummeres med Ym-Stammens ord: «Vi lover intet, derfor holder vi alt.» Heldigvis er det snart valg. Det gir håp!
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
Siden det er min siste dag i dag, har jeg behov for å ta opp én ting, og det er at etter valget i 2013 twitret jeg at Fremskrittspartiet var et høyrepopulistisk parti, som Dansk Folkeparti og Sverigedemokraterna. Det fikk Erna Solberg på en svært lite statsministeraktig måte til å si: «Heikki er en liten friskus, men han passer av og til ikke munnen sin for å si det rett ut. Han burde vite mye bedre enn dette.» Jeg er både en friskus og mindre enn gjennomsnittlig høy, men vite bedre? Erna Solberg vet at hun har invitert noen av de kjipeste kreftene i norsk politikk i regjering, og det har forandret norsk politikk. Det var Erna Solberg som syntes det var greit å invitere partiet til Per Sandberg inn i regjering, som har forklart TV 2s seere at forskjellige raser, religioner og kulturer ikke må blandes hvis vi skal ha et harmonisk samfunn i Norge, eller stortingsrepresentant Ulf Leirstein, som ga tommel opp på Facebook til at somaliere er et møkkafolk fra et møkkaland, og Sylvi Listhaug, som sa: «Det er ikke bevist at menneskelige CO2-utslipp fører til klimaendringer. Det er først og fremst en unnskyldning for å innføre mer skatter og avgifter.» Det som kjennetegner høyrepopulistiske partier, er at de er innvandringsfiendtlige og klimafornektere. Disse destruktive samfunnssyn har statsminister Solberg for første gang invitert inn i regjering. Med klimafornektere i regjering har klimagassutslippene sluttet å gå nedover og i stedet flatet ut. Med innvandringsfiendtlige folk i regjering henges Norge ut i New York Times som et av landene i verden med strengest returpolitikk – alt mens ansvarlig minister Listhaug applauderer med smilefjes, tommel opp og lik og del hvis du er enig. Jeg vet hva Erna Solbergs ettermæle bør bli: Hun bør huskes som statsministeren som lot klimafornekterne styre klimapolitikken i en tid da verden styrte mot farlige klimaendringer og mer enn noen gang trengte handling foran ord i klimapolitikken, statsministeren som lot de innvandringsfiendtlige styre flyktningpolitikken i en tid da verden opplevde den største flyktningkatastrofen etter andre verdenskrig og gjorde Norge kaldere – alt mens hun har søkt å latterliggjøre sine kritikere ved å si at de ikke passer munnen sin. Jeg skal ærlig si at det ikke er alt jeg har sagt om statsministeren, som burde vært sagt, men jeg hadde fått respekt for statsministeren om hun ville være så ærlig å innrømme at jeg hadde rett om Fremskrittspartiet, og at hun tok feil. Jeg håper og tror at historiens dom gir meg rett. Og vi kan alltid velge en annen vei. Jeg håper de neste fire årene igjen tar Norge i en bedre retning, med mer rettferdighet, ikke mest til de rikeste, med klimakutt og med en solidarisk flyktningpolitikk der vi tar vår del av ansvaret for å skape et bedre Norge og en bedre verden. Det vil jeg jobbe for. Takk for meg!
Martin Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Jeg bruker vanligvis ikke å tiltale presidenten sånn, men siden dette er denne presidentens siste dag, vil jeg gjerne si: Gode, ærede, selveste president! Det er behov for å satse på fagarbeid i bred forstand, på tiltak i skolen og lærebedrifter, på skikkelige forhold i arbeidslivet, og for å sørge for respekt for fagarbeid. Vi må fortelle våre elever at det er spennende, at det gir valgmuligheter, og ikke minst at det er framtidsrettet. Arbeiderpartiet har kommet med en lang rekke forslag for å løfte yrkesfagene, og det er særlig når budsjettene utformes, man ser hva partiene virkelig prioriterer. I vårt alternative budsjett i høst foreslo vi å bruke 325 mill. kr mer på yrkesfag enn regjeringa, og i revidert fortsetter vi denne satsingen. Satsingen starter med fem- og seksåringene i barneskolen – med flere lærere og større innsats tidlig. Den fortsetter med en mer praktisk skole, og vi vil sørge for et skikkelig løft for yrkesfagene, bl.a. ved at innholdet i utdanningen ligger nært virkeligheten i arbeidslivet, og at elevene får praksis gjennom hele skoleløpet. Arbeiderpartiet vil gi tilskudd til de bedriftene som tilbyr praksisperioder for elevene. Vi vil sørge for at det opprettes flære læreplasser, for hvert år står mellom 7 000 og 9 000 elever uten læreplass. Det er en uakseptabel situasjon. For å stimulere flere bedrifter til å ta ansvar vil Arbeiderpartiet ha en betydelig økning av lærlingtilskuddet. Vi kan ikke akseptere at så mange som én av tre yrkesfagelever slutter før de har gjennomført opplæringen. Det er ikke en holdbar situasjon. Vi trenger flere fagarbeidere i alle landsdeler i stort sett alle næringer. Regjeringa har på sine fire år tatt noen grep, men jobbet tregt og kommet med få nye initiativ. I denne perioden har vi opplevd at regjeringa har stemt ned stort sett alt av forslag og stemt mot våre forslag i budsjettene. Men vi har også sett at de etter å ha stemt dem ned, har kopiert enkelte forslag fra Arbeiderpartiet for så å legge dem fram selv. Det er bedre å satse på originalen enn på kopien. Arbeiderpartiet har en langt mer offensiv politikk for yrkesfag enn regjeringa. Det vises bl.a. i budsjettene – et løft for yrkesfagene med bedre utstyr, etter- og videreutdanning for yrkesfaglærere, lærlingtilskudd, rekruttering av lærebedrifter og hospitering for rådgivere i ungdomsskolen m.m. Det trengs et skikkelig løft nå. Vi fortsetter satsingen på yrkesfag i revidert nasjonalbudsjett fordi det haster, og vi har tenkt å løfte yrkesfagene etter valget til høsten.
Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2017-06-21:
I mer enn 30 år har jeg og mitt lokalsamfunn levd med ulv. Det er vel knapt noen i huset her som har mer erfaring. Jeg har sett hvordan næringsgrunnlag blir fortrengt, livskvalitet og livsutfoldelse påvirkes sterkt, jakt- og utmarksnæringer forringes. Og jeg har sett den avmaktsfølelsen som bygger seg opp når man ikke blir hørt, den totale mistillit som får grobunn, og den distansen til det som omtales som «eliten», som skapes. Dette er alvorlig. Det undergraver den sterkeste siden i vårt samfunn: tilliten. Konfliktorientert miljøvern uten troverdighet bryter ned respekt og er ødeleggende på lang sikt. Jeg vil takke Stortinget for at jeg i løpet av tolv år har gått fra ensomhet til støtte og flertallsvedtak i fjor vår. Dette var et svært fornuftig forlik med gode føringer i merknadene, men dessverre har vi et byråkrati som har tatt på seg hørselvernet. Jeg har mistet tilliten til at dette byråkratiet kan følge opp Stortingets vedtak på en troverdig måte. Flertallet bestilte i fjor vår en ny uavhengig utredning av den genetiske opprinnelsen til ulvestammen i Norge. Jeg vet at et brev som kom i går kveld, ble diskutert litt blant parlamentariske ledere i går. Prosessen er i gang, men det har tatt mer enn ett år. I løpet av vinteren og våren har signalene vært mange om at departementet ignorerer næringskomiteens merknader i innstillingen, og forutsetningen for vedtaket er helt avgjørende. Jeg siterer: «… at utredningen av den genetiske opprinnelse til ulvestammen i Norge i dag også må ta sikte på en nærmere spesifisering av geografisk opphav. Komiteens flertall forutsetter at undersøkelsen må utføres av uavhengige miljøer og av miljøer som har infrastruktur og kompetanse til å følge populasjonsdannelsen på helhetlig DNA-sekvens(helgenom-nivå) både hva gjelder hanndyr og hunndyr.» (helgenom-nivå) Statsråden er dessverre ikke her. Han var her tidligere i dag, og jeg hadde håpet han kunne kommentere dette. For i etterkant av det brevet som kom i går kveld, har jeg spurt om departementet vil forholde seg til næringskomiteens flertallsmerknad på samme måte som man gjør til energi- og miljøkomiteens. I utredningen for rovviltnemndene nevnes ikke næringskomiteen, men energi- og miljøkomiteen nevnes mange ganger. De var nemlig likeverdige føringer i det som kom fra to komiteer, og som dannet flertall på Stortinget. Jeg ser dette som et svært krevende og komplisert forskningsprosjekt, som må ledes av Forskningsrådet for å sikre objektivitet, og de økonomiske rammene må økes. Jeg tar opp de to forslagene jeg har fremmet, og vil samtidig takke nok en gang for den forståelse og støtte jeg fikk i fjor. Det har vært et privilegium å bruke denne talerstolen til å fremme saker og synspunkter i tolv år, og jeg har verdsatt de debatter og meningsutvekslinger som man har gitt grunnlag for.
Arve Kambe (Høyre), 2017-06-21:
I stortingsperioden 2013–2017 har vi hatt den mest offensive og vellykkede maritime politikken på det som den maritime næringen kan huske. Rederiskatten ligger fast, den er nylig notifisert for en ny periode. Vi har lovfestet nettolønnsordningen, vi har hevet taket på ordningen en rekke ganger i løpet av stortingsperioden, også i budsjettet for 2017. Vi har opphevet fartsområdebegrensningene i NIS, som har medført at etter åtte rød-grønne år med utflagging, er det nå blitt betydelig hjemflagging av norske skip fra norske rederier. Østensjø Rederi flagget nylig hjem Edda fjord, tilbake til norsk flagg. Dermed vaier det norske flagget på 22 av 24 av Haugesund-rederiets skip. Solstad Offshore har flagget hjem ni skip fra Isle of Man til NIS, Haugeland-skipet, også i Haugesund, har flagget hjem seks skip, og listen fortsetter og fortsetter. Vi har fjernet arveavgiften, og vi reduserte formuesskatten for å styrke norsk eierskap, som er svært viktig for den maritime klyngen langs norskekysten. NOx-fondet er forlenget, og i RNB gjør vi ytterligere to grep for å styrke den maritime satsingen. Vi innfører nå å utvide den generelle tilskuddsordningen for NIS-skip for de ansatte som jobber i deep sea, altså bøyelastere, olje- og kjemikalietankere, gasstankere og ro/ro-skip – i praksis rederier som Teekay og Knutsen i Haugesund. Dette er det største enkeltgrepet, blir det sagt, som er gjort for å sikre arbeidsplasser for norske sjøfolk siden refusjonsordningen ble etablert i 1993. I dag foreslår vi også en utredning som skal klargjøre om – og eventuelt hvordan – det skal stilles krav til norske lønns- og arbeidsvilkår i norske farvann og på norsk sokkel, under forutsetning av at flaggstatsprinsippet ikke utfordres. Det er en helt avgjørende forutsetning for at det kan gjennomføres en slik utredning. Det er altså sånn at på samme dag som Stortinget vedtar RNB, så får vi i dag et av verdens største rederier, med en gigantisk fusjon mellom Solstad Offshore, Farstad Shipping og Deep Sea Supply, som nå blir Solstad Farstad. Det vitner om en næring som klarer omstillingen på egen kjøl, med gode bidrag fra myndighetene. Derfor er det viktig at vi har fortsatt borgerlig flertall på Stortinget etter høsten, for å sikre stabile rammebetingelser og fortsatt reduksjon av den særnorske formuesskatten. Det har vært en stor ære for meg gjennom åtte år å representere Haugesund, Haugesund-regionen, Rogaland og Høyre på Stortinget, innbyggerne som har stemt på meg og partiet mitt. Takk til kollegaer, rådgivere, konsulenter, renholdsbetjentene, vaktene, de som jobber i Stortingsrestauranten, komitésekretærene, presidentskapet, trykkeritjenesten og alle andre som gjør jobben mye enklere! Som regionsmann på tinget vil jeg avslutte med å si at jeg håper og tror at det blir byggestart på den første tunnelen over Haukeli i løpet av neste stortingsperiode. Tusen takk for meg!
Kristin Vinje (Høyre), 2017-06-21:
For åttende gang har regjeringspartiene sammen med Kristelig Folkeparti og Venstre blitt enige om budsjettet. For åttende gang gjennom de siste fire årene har vi fått et budsjett som bidrar til å skape verdier, som bidrar til en tryggere hverdag, og som bidrar til bedre velferd. For åttende gang vedtar vi et budsjett som styrker og løfter frem kunnskap, forskning og utdanning. I forrige uke var det en historisk dag for norske studenter. For første gang fikk de utbetalt studielån i juni. Det er fordi vi har prioritert å gi studentene elleve måneders studiestøtte. Vi har også doblet byggingen av studentboliger. I hvert eneste budsjett har vi styrket investeringene i høyere utdanning og forskning, og mellom budsjettene har vi levert en rekke stortingsmeldinger, gjort strukturelle grep og bedret betingelsene for studenter og forskere så det suser. Vi har nådd et historisk mål om at 1 pst. av BNP skal gå til FoU. Det har ingen regjering før klart. Den forrige regjeringen vi hadde, svekket til og med målet om at vi skal investere til sammen 3 pst. av BNP når vi legger sammen både den offentlige og den private innsatsen. Den forrige regjeringen var mest kjent for sitt hvileskjær i forskningspolitikken. Nå opplever vi at forskningsmiljøene ser at forskningspolitikk faktisk er noe regjeringen prioriterer. Når det gjelder regjeringens FoU-politikk, er det ikke bare vi som skryter av den. I forbindelse med 2017-budsjettet kunne vi i NIFUs statsbudsjettanalyse lese at aldri har FoU-utgiftene utgjort en større andel av statsbudsjettet. Det er rett og slett slutt på «jojo-budsjetter» når det gjelder investeringer i forskning og utdanning. Investeringene har nådd nye høyder. Forskningsrådet har uttrykt at de aldri har opplevd en slik forutsigbarhet før. De sier at de aldri før har opplevd å ha noe som ligner på flerårige budsjetter for forskning. Det er betegnende. Vi har satset på forskning fra første dag. Allerede i det første budsjettet, budsjettet for 2014, jekket vi opp investeringene med 0,5 mrd. kr i forhold til det budsjettet som ble lagt frem av den rød-grønne regjeringen. Og vi har fulgt opp i hvert budsjett siden. Miljøene ser det, statistikken viser det. Det er en viktig del av det å forberede seg på fremtiden og en forutsetning for evnen til å skape nye jobber og sikre velferden. I mitt aller siste innlegg vil jeg uttrykke glede over alt vi har fått til innenfor høyere utdanning og forskning i løpet av disse fire årene. Høyre gikk til valg på å styrke høyere utdanning og forskning. Det har vi levert på. Det er ingen som vinner valg på hva de har gjort, men det bygger tillit å vise til hva vi har fått til. Vi har fortsatt høye ambisjoner på vegne av kunnskapsnasjonen. Det innebærer at vi vil fortsette å ta studentene på alvor, og vi vil fortsette å prioritere høyere utdanning og forskning. Med disse ordene vil jeg takke for meg.
Bente Thorsen (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Igjen skal vi vedta et revidert budsjett som styrker mange viktige områder, og som utdanningspolitiker er jeg stolt av at Fremskrittspartiet og Høyre har gjennomført konkrete kvalitetstiltak i alle ledd i Utdannings-Norge. I dag skal vi vedta flere IKT-studieplasser, øke lærlingtilskuddet igjen, universitetsmuseer skal rehabiliteres, og Den franske skolen i Oslo sikres videre drift, for å nevne noe. Med dette reviderte budsjettet fortsetter satsingen som regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre har sørget for i hele perioden. Med Lærerløftet skapes en skole hvor elevene lærer mer. I vår regjeringstid har vi tredoblet antallet lærere som tar videreutdanning, i forhold til hvordan det var under Stoltenberg-regjeringen. Jeg registrerer for øvrig at Arbeiderpartiet kutter i den budsjettposten, og tolker det slik at de vil at færre lærere skal få ta videreutdanning. Det er innført kompetansekrav i grunnskolen for å undervise i norsk, engelsk og matematikk. Det er innført en ny femårig masterutdanning for grunnskolelærere. Gjennom stortingsmeldingen Lærelyst har vi bl.a. vedtatt en forsterket plikt for kommunene til tidlig innsats og en nedre grense for skolekvalitet. Vi har fått vedtatt en omfattende ny mobbelov, med klare regler, sterkere sanksjonsmuligheter og styrking av mobbeofferets rettigheter. Videre har vi gitt elever i videregående opplæring friere skolevalg, og vi har økt lærlingtilskuddet med hele 21 000 kr. Fagskolene er styrket, og 33 universiteter og høyskoler er slått sammen til 21. Bevilgningene til forskningsinfrastruktur har økt med 225 mill. kr. Med Fremskrittspartiet i regjering har vi nådd målet om å bevilge 1 pst. av BNP til forskning. Elleve måneders studiestøtte er innført, og det gis nå årlig tilskudd til over 2 000 studentboliger. Det er dobbelt så mange som da Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti satt i regjering. Arbeiderpartiet kutter ikke bare i lærernes videreutdanningstilbud. De kutter også i posten Særskilte driftsutgifter, om kvalitetsutvikling i grunnopplæringen, som er en svært viktig post for å sikre kvalitetsutvikling i skolen. Hva er det Arbeiderpartiet vil kutte i? Er det realfagssatsingen, veilederkorpset, deltagelse i internasjonale undersøkelser som PISA og TIMSS, kompetanseutvikling for yrkesfaglærere, lesestrategien eller midlene til Fylkesmannen for å følge opp ny mobbelov? Det skulle jeg jammen likt å vite. Med Fremskrittspartiet i regjering også neste periode vil utdanningssektoren fortsatt bli prioritert. Avslutningsvis: Dette er det siste innlegget jeg holder i denne salen, og jeg vil takke for godt samarbeid med både regjeringskolleger og stortingsrepresentanter. Jeg må si jeg er stolt over å ha fått representere Fremskrittspartiet, og jeg er stolt over alt vi har fått til i regjering.
Gunvor Eldegard (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Utdanning er avgjerande for å skapa eit samfunn med moglegheiter for alle, for arbeid til alle og velferd til alle. Samfunnet vårt stiller høge krav til kompetanse. Me treng i framtida mange gode fagarbeidarar. Difor vil Arbeidarpartiet styrkja yrkesfaga, og me vil laga eit yrkesfagløft. Da må me satsa på rekruttering, og me må jobba mot sosial dumping, sånn at det er eit arbeidsliv som ungdommen har lyst til å gå til. Så må me sørgja for gode utdanningar med godt utstyr i skulen, og elevane må få læreplass når dei er klare for det. Det er viktig at du kan endra utdanning undervegs, at du kan velja frå studiespesialisering til yrkesfag og omvendt, sånn at me gjev elevane våre fleksibilitet og gode moglegheiter. Så må me tenkja på at me er nøydde til å tenkja på rekruttering. Det er ingen stader det er så kjønnstradisjonelt som i yrkesfaga. Det har endra seg veldig lite dei siste åra. Eg trur det ville vore mykje meir attraktivt dersom det var ein betre kjønnsbalanse i yrkesfaga. Så har eg lyst til å seia: Av og til må eg tenkja at det er mange her i denne salen i løpet av desse fire åra som har snakka varmt om yrkesfaga, men av og til føler eg at det er berre snakk, at dei eigentleg ikkje bryr seg. Det same gjeld når me snakkar om likestilling. Det er veldig fint når me snakkar om kvinner inn i ASA-styre eller menn i barnehage og sånne ting, men dersom me snakkar om jenter i bil og elektro, vert mange flakkande i blikket, for dei bryr seg ikkje når det handlar om yrkesfag. Eg kjenner på at eg hadde veldig lyst til å seia det i dag, for eg synest at skal me satsa på yrkesfag, må me gjera det heile vegen, og me må verkeleg bry oss, det handlar ikkje om å berre prata i denne salen. Eg er så heldig at eg skal jobba på heiltid med yrkesfag når eg kjem ut av dette huset, så da kan jo eg sørgja for vidare arbeid. Eg har først lyst til å takka presidenten for godt samarbeid, og takka alle medrepresentantar for veldig godt samarbeid i tolv år. Det har vore ei ære. Så har eg lyst til å takka alle som er tilsette på dette huset, for dei er dei beste, som gjer kvardagen så god for oss som er her oppe. Da skal eg avslutta her og berre seia at no skal eg ut og jobba sånn at me får ei ny regjering til hausten.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2017-06-21:
Det er siste møtedag i perioden, og det er tid for å gjøre opp status. Regjeringen vil huskes for skattekutt framfor fellesskap og arbeid. Politikken til flertallet har gitt svake resultater. Det er høy ledighet, de skyver på de store oppgavene, andelen folk i jobb antas å falle videre, vi har et svekket organisert arbeidsliv, vi har en svekket arbeidsmiljølov, vi har svakere produksjonsvekst, og vi ser økte forskjeller. Arbeiderpartiet ønsker trygge jobber, små forskjeller og sterke felleskap, derfor trenger vi et nytt flertall. Et område hvor det er krise, og har vært det lenge, er innen media, der de økonomiske utfordringene truer bærekraften i finansieringen av norsk journalistikk og norsk innhold. Samtidig står norske medier helt i front i verden i digitaliseringen, og norsk journalistikk er preget av høy kvalitet. Man kan nesten se for seg at mediebransjen står på kanten av stupet og skal ta ett steg fram. Det kan gå fryktelig galt, men med riktig utstyr og god oppdrift kan man fly høyt og nå langt. Mediepolitikken er en slik utstyrspakke. Derfor har Arbeiderpartiet stått i front i utviklingen av mediepolitikken gjennom hele perioden, bl.a. da et omtrent samlet storting presset regjeringen til å utvide nullmomsen. Endringene hadde imidlertid store svakheter gjennom at dybde- og nisjejournalistikken og enkeltartikler ikke er omfattet av fritaket. Det hemmer innovasjon, og det gir dårlig oppdrift. Derfor fremmer Arbeiderpartiet i dag et forslag om at dette må komme på plass, at dybde- og nisjejournalistikken og enkeltartiklene må omfattes, og vi håper at flere partier vil stemme for det forslaget. Signalene fra et samlet Medie-Norge er at nå haster det. Det samme sa Mediemangfoldsutvalget. Derfor vil jeg si klart og tydelig at Arbeiderpartiet er klar når som helst dersom kulturministeren ønsker å drøfte oppfølging av Mediemangfoldsutvalgets forslag med oss. Bransjer i krise trenger en regjering som lytter, som ser, og som tar utfordringene på alvor. Vi ønsker en politikk som sikrer norske arbeidsplasser og norsk innhold, og derfor fremmer vi det forslaget, sammen med en rekke andre forslag, for å styrke norsk mediepolitikk, for å styrke norske medier, og for å styrke norske arbeidsplasser og norsk innhold.
Anne Tingelstad Wøien (Senterpartiet), 2017-06-21:
Senterpartiet vil at skolen skal gi like muligheter, stimulere og motivere både dem som ønsker en akademisk karriere, og dem som ønsker en yrkesfaglig karriere. Denne regjeringa har dessverre lagt mest vekt på den akademiske vegen. Senterpartiet har i innlegg etter innlegg advart mot en for smal skole. Til tross for at Stortinget gjorde viktige vedtak på tampen av forrige periode, har regjeringas mangelfulle oppfølging ført til at skolen er i ferd med å miste grepet om de praktiske og estetiske fagene. I Senterpartiet er vi utålmodige. Vi vil at flere skal velge yrkesfag, og vi vil at de skal kunne gjennomføre. Derfor vil Senterpartiet at alle ungdomsskoler skal tilby arbeidslivsfag. Derfor vil Senterpartiet at vekslingsmodeller skal være en mulighet for alle. Veksling mellom skole og bedrift, eller mellom teori og praksis, må være en hovedregel dersom vi ønsker mange og gode fagarbeidere i framtida. Jeg fikk tilsendt en artikkel for ikke lenge siden. Det var om en faglærer i Bilskade, lakk og karosseri. Etter et besøk av en Vg1-klasse fra skadelinja, som selv etter et halvt år i skolen ikke hadde tatt av en skjerm eller en dør på en bil, spør faglæreren oppgitt: Hvor vil vi hen med elevene når de ikke kommer i kontakt med produktene? Jeg vil gi ros til regjeringa for å ha økt lærlingtilskuddet. Det er viktig. I revidert budsjett foreslår Senterpartiet å øke lærlingtilskuddet ytterligere for å gjøre det enklere for bedriftene å si ja til en lærling. Videre prioriterer Senterpartiet midler slik at yrkesfaglærere får anledning til å hospitere i bedrifter, i tillegg til at vi øker satsene til utstyrsstipend med 18,5 mill. kr. Begge er tiltak for å gjøre opplæringen mer relevant. Landet er mangfoldig, og mange steder må elever flytte på hybel for å ta videregående opplæring. Disse elevene trenger oppfølging, og de skal ikke ha flere ulemper enn nødvendig sammenlignet med hjemmeboende elever. Derfor foreslår Senterpartiet å oppheve behovsprøving av bostipendet og å øke bostipendene med 1 000 kr. Til sammen foreslår Senterpartiet tiltak innen yrkesfag for 226 mill. kr i et reelt yrkesfagløft. I de to periodene jeg har fått lov til å være stortingsrepresentant, har jeg jobbet for at de praktiske fagene må få bedre plass og høyere status i skolen. Det passer meg derfor utmerket å vise til Senterpartiets satsing på nettopp disse fagene i revidert budsjett i mitt siste innlegg i denne salen.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2017-06-21:
Dagens debatt er den siste i denne perioden, og for meg er det det siste innlegget frå denne talarstolen. Som mange talarar før meg har gjort, vil eg sjå tilbake på denne perioden, som for partiet mitt, Framstegspartiet, er historisk, som regjeringspartnar for første gong sidan partiet blei etablert. Og Framstegspartiet har levert. Som regjeringsparti i ei mindretalsregjering er det gledeleg å kunne sjå tilbake på rekordlevering innanfor samferdsel – med ein NTP som overgår alt som er levert på mange, mange tiår, i tillegg til at vi klarer å redusere vedlikehaldsetterslepet, som blei rekordstort med raud-grøn regjering. Vi har levert innanfor bil og bilavgifter med ei omlegging som gir gode incentiv til å kjøpe ein lav- eller nullutsleppsbil, pluss at vi har redusert kostnader for folk flest gjennom redusering eller fjerning av avgifter. Vi har fått kontroll med ei innvandring som var i ferd med gi oss svenske tilstandar, som ville blitt til skade for dei som kjem framover, og dei som har fått opphald, og for samfunnet generelt. Det er eg svært glad for. Etter oppmoding frå Stortinget føreslo regjeringa også ei skatteincentivordning for langsiktige investeringar i oppstartselskap no i revidert budsjett. Det vil vere svært nyttig for gründerar og nyetablerte selskap framover og forhåpentlegvis styrkje nødvendig omlegging og skape mange nye arbeidsplassar. Vidare har vi redusert næringslivets årlege kostnader, ved å oppfylle lover og reglar, med 15 mrd. kr. Regjeringas forenklingsmål for næringslivet er dermed nådd. Vi har også fått på plass lovfesting av nettoløn til sjøfolka våre pluss auke i refusjonsbeløpet for første gong på lang tid. Alt dette og mykje meir, som eg ikkje har tid til å nemne, er blitt gjennomført samtidig som norsk økonomi har vore utsett for det største tilbakeslaget sidan bankkrisa tidleg på 1990-talet. Ikkje minst er det gjennomført gjennom ein forsvarleg økonomisk politikk basert på handlingsregelen for bruk av oljeinntekter. Så kan vi glede oss over rekordstor eksport av laks og kvitfisk i verdi, og optimismen er stor langs den langstrakte kysten vår innanfor fiskeria. Siste nytt, som blei annonsert i dag, er auken i kvotetaket som vil gi fiskeflåten vår og fiskarane ytterlegare moglegheit til auka verdiskaping og betre lønsemd, noko som igjen vil føre til kontrahering av nye fiskebåtar frå verfta våre som omstiller seg frå bygging av offshorefartøy. Så vil eg også nytte anledninga til å takke for meg etter åtte år som stortingsrepresentant for Møre og Romsdal og Framstegspartiet. Eg takkar for samarbeidet med kollegaer i energi- og miljøkomiteen og sist, men ikkje minst næringskomiteen, der eg har vore medlem dei to siste åra. Takk også til statsrådar, statssekretærar og rådgjevarar og alle dei som på dette huset har bidrege til denne fantastiske reisa gjennom desse åtte åra.
Bård Vegar Solhjell (Sosialistisk Venstreparti), 2017-06-21:
To utfordringar overgår andre i tiåra framover. Den eine er det vi skal leve av, altså naturen vår. Klimaendringane er ein trussel mot naturen, men dermed òg mot oss sjølve. Dei truar matproduksjonen, driv menneske på flukt og fører til fleire naturkatastrofar. Like dramatisk: Vi står midt i det forskarane kallar den sjette masseutryddinga av arter. Mangfaldet av arter vert redusert 1 000–10 000 gongar raskare enn normalt. Fortset vi å kaste plast som no, kan det vere meir plast enn fisk i verdshava i 2050. Utan klimaet og miljøet i balanse vert sosiale og økonomiske framsteg svært vanskelege, om ikkje umoglege. Vi er avhengige av miljøet og klimaet, men no er miljøet og klimaet òg avhengige av oss. Noreg har alle føresetnader for å gjere meir enn vår jobb heime og for å vere ein verdsleiar. Det har ikkje regjeringa vist tilstrekkeleg vilje og evne til. Den andre utfordringa er korleis vi skal leve saman og danne gode og fungerande fellesskap på tvers av klasse, kjønn, kultur og religion – globalt, gjennom å bidra til utvikling, fred og forsoning, men det møter oss langt sterkare i vårt eige land enn vi er vande til. I 1960 var Noreg eit nesten heilt kvitt og kristent land. No er vi sette saman av folk med svært ulike bakgrunnar. Min enkle påstand er: Når det kulturelle og religiøse mangfaldet vert større, må andre fellesskap som bind oss saman, verte sterkare. Det vert endå viktigare at ulikskapen er liten. Sosiale forskjellar er gift for samhaldet i samfunnet. Rettferdig fordeling må dominere skattepolitikk, arbeidslivspolitikk, bustadpolitikk – ja, politikken, ganske enkelt. Det er avgjerande at vi deltek på felles arenaer for å utvikle oss. Det begynner i barndomen, ved at alle kan gå i barnehage og på SFO, at kvaliteten i skulen er topp, at arbeidet mot vald mot barn, som den aller mest grufulle kriminaliteten det er, vert prioritert – rett og slett at barn og unge vert sette først. Vi må styrkje verdifellesskapet. Vi som er her frå før, må ønskje at innvandrarar skal verte ein del av fellesskapet vårt og delta i det sosiale livet vårt. Dei som kjem hit, må vere villige til å delta i eit nytt samfunn, med dei grunnleggjande verdiane og normene som eksisterer her. Å ta vare på dei norske verdiane er ikkje å bevare dei, men å flytte dei framover – med same kjerne, kanskje litt ulik innpakning, og heldigvis òg med viktige framsteg som over tid vert ei verdiendring. Men vi må ha sterke fellesverdiar. Utan eit sterkt vi, er ikkje Noreg Noreg. Eg er overtydd om at det ikkje er Høgre og Framstegspartiet som kan leie oss på rett veg i møte med dei to store utfordringane. Det er det eit fornya sentrum–venstre i norsk og internasjonal politikk som kan gjere. Første skritt er ei ny regjering og ein ny politikk til hausten. Takk for meg. «I’ll be back» – kanskje, i alle fall.