Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2013-01-15:
Da deler vi i hvert fall den ambisjonen om at vi begge skal vinne valget. Men det klarer vi jo ikke, så det er én av oss som vinner. Det er i og for seg greit, det er demokrati. La meg begynne med å si én ting: Jeg synes det er litt for lite ambisiøst å legge «do no harm» til grunn når det gjelder menneskerettigheter. Jeg mener vi faktisk må legge til grunn at vi skal gjøre noe som bidrar positivt. Vi skal ikke bare ikke bidra negativt, vi skal bidra positivt. Jeg oppfattet ikke at Høyre mente at de ikke er enig i det, men jeg synes ikke at man skal legge listen for lavt med hensyn til sine egne ambisjoner. Det gjør heller ikke jeg. Jeg mener at den innsatsen vi gjør – og vi skal gjøre mer av det i framtiden – skal bidra positivt til utvikling av menneskerettigheter og demokrati. Så vil jeg si én ting: Demokrati er ikke bare å legge en stemmeseddel i en urne, og så er det demokrati. Det er avgjørende for fordeling av politisk makt i et samfunn at man også har fordeling av penger, fordeling av verdier. Derfor mener jeg at demokrati og fordeling henger nøye sammen. Det er veldig mange på høyresiden – og det mener jeg er en generell anklage mot høyresiden, som på en måte har vært en diskusjon mellom høyresiden og venstresiden – som oppigjennom har vært mer opptatt av muligheten til å legge en stemmeseddel i urnen enn av å se på fordelingen i samfunnet. Men den reelle makten i et samfunn måles ut fra begge deler. Det kommer vi til å legge til grunn i meldingen. La meg ta noen eksempler. Det ble trukket fram Malawi, som var et av de stedene hvor vi holdt tilbake penger, statsstøtte, fordi vi syntes at utviklingen var negativ. Eritrea er et annet eksempel. Der har det vært en negativ utvikling. Eritrea er i dag et av de landene som skårer høyest – som altså ligger dårligst an i hele verden når det gjelder menneskerettigheter. Zimbabwe er et annet land vi har trukket oss ut av, men der vi nå er inne igjen og støtter valg og menneskerettigheter i forbindelse med oppbygging og frammarsj mot det neste valget. Uganda er et land som flere har trukket fram. En av de tingene som jeg mener er interessant med Uganda, er nettopp at på den ene siden er det klare og tydelige stemmer – sånn som i VG i dag, der man sier kutt all bistand til Uganda. I opposisjonen i Uganda er det blandet. Det er mange der som ikke tar til orde for at man skal kutte all bistanden. Men det gjelder nettopp dette fokuset vi har på oppbygging av riksrevisjon og oppbygging i forbindelse med oljeforvaltningen, hvor vi foreslår at man skal ha en bred demokratisk debatt rundt dette. Altså: Den forankringen som ligger der, og støtte til sivilsamfunnet, er viktig for å fortsette bistanden i tiden som kommer. Så er det viktig at vi ikke tar for lettvint på dilemmaer. Hvis vi trekker oss ut av et land, kan vi komme i den posisjonen at vi tar maten bort fra bordet til noen, fordi vi ikke oppnår det som handler om demokratisk utvikling. Det er et dilemma. Så må vi også samtidig tenke på at da sørger vi kanskje for maten på bordet til noen som bor i et land som har en mer positiv demokratisk utvikling. Derfor legger jeg vekt på det. Vi kommer tilbake til dette i forbindelse med stortingsmeldingen. Vi får en god debatt om dette da, og jeg er glad for at vi hadde denne muligheten til å ha denne forpostfektningen.