Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2007-04-16:
St.meld. nr. 17, Eit informasjonssamfunn for alle, er den første stortingsmeldingen innenfor informasjons- og kommunikasjonsteknologien der man favner så bredt, og der man har som målsetting å skape en debatt om mange av de vesentlige veivalgene og utfordringene vi står overfor i dagens og framtidens informasjons- og kommunikasjonssamfunn. Først vil jeg tillate meg å skryte litt av meldingen. Vi mener at meldingen er god, og at man i den tar opp mange av utfordringene, mulighetene og løsningene med hensyn til hvordan vi skal lykkes i å sikre at vi får et informasjonssamfunn for alle. Det å sikre at ingen faller av og står igjen på perrongen når toget har gått – eller, i denne sammenheng, når kanskje «informasjonen og teknologien suser av gårde, rett forbi nesa vår» – blir en av de viktigste og største utfordringene når man skal følge opp meldingen i tiden framover. Vi vil allikevel påpeke at på noen områder i meldingen og i en del av de forslagene til tiltak som ligger der, er man for lite konkret og for slapp. Vi har derfor i forbindelse med vårt arbeid med meldingen og ut fra innspill vi har fått fra en rekke organisasjoner, utarbeidet merknader som vi mener er klarere og tydeligere enn det som ligger i meldingen i dag. Jeg vil redegjøre nærmere for noen av våre forslag til endringer. Et av de virkelig store spørsmålene er hvem som skal ha ansvaret for en overordnet og koordinerende rolle når det gjelder IKT-politikken i det offentlige. Fremskrittspartiet mener at dette ansvaret i utgangspunktet bør ligge hos ett departement, og at dette departementet bør være et transport- og kommunikasjonsdepartement, noe vi tidligere har foreslått å opprette. Vi registrerer at vi på det nåværende tidspunkt ikke har fått tilslutning til å sørge for at man får et slikt departement. Men vi registrerer også at flere av partiene er enig i at hovedansvaret bør ligge hos ett departement, og at det bør være Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Det kan vi subsidiært slutte oss til. Vi mener at det at ansvaret blir plassert hos ett departement, er avgjørende for å kunne sikre at man ser helheten, og for at man velger løsninger der intensjonen om et informasjonssamfunn for alle sikres. Personvern er kanskje et av de aller viktigste områdene. Man må ha tenkt veldig nøye igjennom og ha vurdert hvordan man kan sikre den enkeltes personvern. Informasjons- og kommunikasjonsteknologien har vi, og den vil gi oss mange nye og svært positive muligheter som virket helt utenkelige for bare noen få år siden. Teknologien har bidratt til å gjøre ting enklere og bedre for folk flest. Den har imidlertid også ført med seg en rekke nye utfordringer på nye områder, noe man ikke tenkte på – verken den gangen teknologien ble laget, eller den gangen man tok den i bruk. I det siste har dette kommet ganske tydelig fram, og man har fokusert på å ta vare på – og sørge for å sikre – den enkeltes personvern. Vi ser en utvikling hvor stadig mer informasjon om den enkelte blir lagret i en rekke forskjellige systemer. I det enkelte system hver for seg er dette nødvendigvis ikke problematisk, men i det øyeblikket disse opplysningene blir koblet sammen – eller koblet sammen med andre registre – og brukt i en annen hensikt enn det som var utgangspunktet den gangen informasjonen ble samlet inn, kan man oppleve at både den enkeltes rettssikkerhet og den enkeltes personvern svekkes. I det siste har vi dessverre sett flere eksempler på at offentlige myndigheter/etater henter ut – eller signaliserer et ønske om å hente ut – opplysninger fra helt andre registre. Skatteetaten som hentet ut opplysninger fra et bomselskap for å kunne registrere når en bestemt bil passerte en bomstasjon, er et eksempel på hvordan man kan koble inn andre registre enn det registret man hadde tenkt å hente inn opplysninger fra. I stortingsmeldingen legges det også opp til at man skal nedsette en egen personvernkommisjon som skal vurdere personvernets stilling i forhold til den teknologiske utviklingen. Dette er vi svært fornøyd med, men vi ønsker at man også konkretiserer når arbeidet skal være ferdig, jf. forslag nr. 6, fra mindretallet bestående av Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, om at Regjeringen innen to år skal komme tilbake til Stortinget med en melding om hvordan arbeidet med å sikre personvernet går, og at kommisjonen da skal være ferdig med sitt arbeid. Dette vil jeg komme tilbake til i et senere innlegg i debatten i dag. Kompleksiteten i dagens IKT-systemer og i nettverket øker, både i det private næringsliv og i den offentlige forvaltningen. Når samfunns- og virksomhetskritiske systemer i tillegg blir koblet sammen med Internett, står vi overfor store sikkerhetsutfordringer. Arbeidet med IKT-sikkerhet er derfor svært viktig. Det må fokuseres mye på at informasjonssystemer og nettverk skal være robuste og sikre, slik at man ikke opplever at de blir brutt inn i og ødelagt. Også under høringen kom det mange innspill om at dette er viktig, og at Regjeringen må fokusere sterkt på dette når den foretar innkjøp. Man mener at anbuds- og innkjøpsreglementet bør endres, slik at informasjonssikkerheten blir vurdert i forbindelse med nye innkjøp av systemer og programmer. Det har også kommet innspill i forbindelse med arbeidet med å etablere elektronisk signatur. Og eID må komme i gang raskere, slik at verifisering av innhold ved bruk av elektronisk signatur og eID kan skje senest fra 2009. Dette støtter Fremskrittspartiet opp om. Vi mener at det er svært viktig at man kontinuerlig arbeider for å bedre sikkerheten, slik at man kan møte framtidens sikkerhetsutfordringer. Regjeringen har lovet bredbånd til alle i løpet av 2007. Regjeringen hevder også at det nå er ca. 98 pst. dekning. Dessverre stemmer ikke dette med de faktiske forhold. Denne oversikten baserer seg på en beregning hvor visse utvalgte kommuner er lagt til grunn, og som man da har gjort om til en beregning for hele landet. Oversikten baserer seg heller ikke husstandsnivå – noe den skulle ha vært for å kunne være reell. Vi vil også peke på at beregninger synliggjør at det faktisk trengs over 500 mill. kr for å oppnå full bredbåndsdekning. Vi er nok redd for at beløpet vil bli høyere når man går ned på husstandsnivå. Ellers vil jeg vise til at Fremskrittspartiet foreslo å etablere et infrastrukturfond på 300 milliarder kr, hvor 5 pst. skulle benyttes til bredbåndssatsing/IKT-infrastruktur. Det ville bidratt til at vi ville kunne ha nådd målet om full bredbåndsdekning til alle i løpet av svært kort tid. Vi vil også sterkt peke på at med intensjonen i meldingen om et informasjonssamfunn for alle er det viktig å sørge for at alle som ønsker det, skal ha mulighet til å kunne få bredbånd. Når det gjelder forskning og utvikling, sier meldingen mye om dette. Dessverre har det ikke blitt fulgt opp på samme måte de siste årene. IKT-forskningen har hatt en mye dårligere utvikling enn de fire andre satsingsområdene som man vedtok i forbindelse med forskningsmeldingen fra 1999. Vi ønsker derfor at bevilgningene til IKT-forskningen må økes og prioriteres for å sikre at Norge skal kunne være i tet når det gjelder utvikling av ny teknologi i framtiden. Vi vil også peke på at SkatteFUNN-ordningen var svært viktig. Den har vært veldig positiv for mange bedrifter innenfor IKT, og da kanskje spesielt for små og mellomstore bedrifter. Vi mener derfor at denne ordningen må styrkes, og at dette allerede bør skje i forbindelse med revidert statsbudsjett. Universell utforming og tilgjengelighet for alle er svært viktig, og meldingen legger til grunn at man ønsker at alle skal kunne delta aktivt i informasjonssamfunnet. For å sikre dette må man i utformingen ta hensyn til at hver enkelt har forskjellige behov som det må tas høyde for når man velger å ta i bruk ny teknologi. Det er også viktig å sørge for at alle skal ha mulighet til å kunne bruke og tilegne seg digital kompetanse. For å sikre at alle skal kunne delta må man også legge til rette for at de som ikke selv har teknologien tilgjengelig, får mulighet til å låne denne eller benytte denne på andre steder, som f.eks. på biblioteket, på kommunale servicekontorer eller på NAV-kontorene som nå blir opprettet i alle norske kommuner. Døgnåpen offentlig forvaltning vil være med på å bidra til å effektivisere offentlig sektor, samtidig som det vil være med på å sørge for å gjøre offentlig sektor langt mer tilgjengelig for brukerne enn det har vært, fordi man ved hjelp av nettet sørger for at den offentlige forvaltningen gjøres døgnåpen for brukerne. Dette vil også bidra til at offentlig forvaltning på en langt bedre måte vil møte de behovene innbyggerne har for å kunne bruke kommunens tjenester når det passer den enkelte innbygger, og ikke slik det er i dag, hvor man kun kan benytte disse i kommunens kontortid. Jeg vil også peke på at offentlig sektor må bruke IKT langt sterkere for å oppnå effektiviseringsgevinster, og virksomheter, etater og enheter må framvise sin satsing på IKT, samtidig som man må få synliggjort resultatene av den økte bruken av IKT i virksomhetsplanene til de forskjellige departementene. Jeg vil med dette ta opp Fremskrittspartiets egne forslag og de forslagene vi fremmer sammen med andre i innstillingen.