Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 1999-06-01:
Det var representanten Bastesens innlegg som gjorde at jeg fikk behov for å ta ordet. Han kan ikke forstå hvorfor SV ikke har kunnet støtte forslaget han har fremmet, og spesielt det som går på informasjon. Informasjon er en selvfølge, og vi ønsker at den skal styrkes. Vi har fremmet et forslag som går ut på at man skal kunne gjøre avtaler på forhånd med noen kommuner som har sagt seg villig, som skal være parat og ha en beredskap. Vi mener det er en mye bedre måte å angripe denne problemstillingen på, enn det å få en mulighet til å uttale seg i etterkant. Spørsmålet blir så om dette skal festes i en forskrift eller ikke. Det er første delen av forslaget. Vi har ment at det i utgangspunktet ikke er nødvendig. Vi ser det slik at Regjeringa bør vurdere om det er nødvendig eller ikke. Men jeg vil vel si at hvis den situasjonen vi har hatt nå, og den rapporten som vi ikke har fått tid til å gå igjennom ennå, viser at det er behov for noen endringer i dette systemet, ser jeg ikke bort fra at man kan komme tilbake til det. Så tok representanten Bastesen opp, som han sjøl sa, at forslaget kanskje kom på et upassende tidspunkt i og med at siste setningen var med og kunne gi inntrykk av at en kommune kunne si nei, og at det var særdeles upassende fordi Norge nå sjøl er involvert i en krig og har et spesielt ansvar for de flyktningene som kommer fra denne krigen. Jeg må innrømme at koblingen av de to bitene i forslaget er problematisk. Jeg er også enig i at Norge har et helt spesielt ansvar i forhold til disse flyktningene fordi vi faktisk er med i krigen, men at det skal være en spesiell, annen situasjon i realiteten for den enkelte flyktning enten han flykter fra den ene konflikten eller den andre, det er jeg dypt uenig i. Vi får mye informasjon om hva som skjer i Kosovo og i krigen på Balkan, sjøl om det kanskje kan stilles spørsmålstegn ved deler av den informasjonen, og om vi er fullt informert om alle sider. Men det er mange konflikter rundt omkring i verden som ikke opptar oss slik, og som ikke får oppmerksomhet overhodet, der situasjonen kan være minst like dramatisk og forferdelig for flyktningene. At denne informasjonen ikke er like høyt på vår dagsorden, gjør kanskje at forståelsen for disse problemene ikke er til stede på samme måte. Det krever sjølsagt informasjon mellom den som skal etablere et flyktningmottak, og de som skal ta imot det. Men det blir veldig vanskelig ikke å få en følelse av at folkemeningen her skal bli tillagt for stor vekt i den enkelte kommune, at det er en del av intensjonen med forslaget. Dette kan ramme flyktninger som kommer fra katastrofe- og konfliktområder som er i minst like stor nød som de som nå flykter fra Kosovo, og på grunn av manglende informasjon i norske media og at det ikke er høyt oppe på dagsordenen, skal dette slå ut i en negativ retning. Jeg frykter det. Så litt mer konkret til det forslaget som SV har fremmet. Forslaget går ikke ut på at man ønsker en stor overkapasitet som skal stå i systemet. Man ønsker stående avtaler mellom UDI, staten og kommunene som gjør at de på kort varsel har et system som kan komme opp og gå. Slik som det er nå, må de få dette systemet opp og gå uansett, og det ville være en fordel om man hadde fått tak i de kommunene som til enhver tid kunne være interessert, og som kunne være beredt på en annen måte enn andre. Kommunalkomiteen var på en reise i Østfold i fjor. Da besøkte vi to nabokommuner. Den ene kommunen hadde hatt et asylmottak, som var blitt nedlagt fordi behovet var borte, og det er greit. Så kom vi til en annen kommune som nettopp hadde fått etablert et asylmottak, og det var de svært uforberedt på. De taklet det og de gjorde så godt de kunne, men de var veldig uforberedt, mens nabokommunen som veldig gjerne ville ha hatt dette asylmottaket, ikke fikk det, sjøl om de hadde erfaring og kunne ha gjort dette på en greiere måte. Det er en del slike situasjoner jeg tror vi kunne unngå, og jeg tror det finnes mye kapasitet og kompetanse i systemet bare vi blir flinkere til å systematisere det og få til avtaler. Det er dyrt å ha beredskap. Det vil sikkert også koste noe å ha slike parat-kommuner, men jeg tror vi mangler fullstendig oversikt over hvor dyrt det er, og hvor dårlig det kan bli hvis vi ikke har en høyere grad av beredskap enn det vi har i dag. Vi har ikke oversikt over kostnadene ved et system som ikke er beredt til å ta imot slike flyktningtopper som vi har nå, og hvilke ekstrakostnader det drar med seg når man må stable på beina så mange mottaksplasser som det man har vært nødt til å gjøre de siste ukene. Så hva som koster mest, er vanskelig å si. Jeg tror at skal vi få til kvalitet her, som både vil gavne asylsøkere og flyktninger og det norske samfunn, kan det lønne seg både på kort og lang sikt å etablere et paratsystem som er i stand til å håndtere situasjonen bedre enn det vi er i dag.