Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2007-11-20:
Jeg vil gi honnør til interpellanten for at hun tar opp dette spørsmålet. Det hun tar opp, er uten tvil et svært viktig område, og det utfordrer oss på flere områder, ikke minst når det gjelder forebygging. Det er slik, som flere har påpekt, at disse utfordringene får for liten oppmerksomhet i dag. Det er bekymringsfullt. Både representanten Dåvøy og statsråden har beskrevet omfanget av problemet. De har vært veldig klare og tydelige på både virkninger og konsekvenser, og de er, som statsråden sa, skremmende. Dessverre ser det ut til å være riktig at bruken av kokain og andre sentralstimulerende stoffer øker. Vi vet, som flere har vært inne på, at dette er særlig populært i enkelte miljøer. Kokain har vært kjent for å være et hvitsnippstoff, som i større grad benyttes av ressurssterke personer som er godt etablert i jobb og arbeidsliv, og som gjerne har et fungerende familieliv i tillegg. Dette er miljøer som tradisjonelt sett er vanskeligere å overvåke og få innpass i, og dermed også å kontrollere og sanksjonere mot. Det er gjort mye de siste årene innenfor rusomsorgen. Tilbudet innenfor legemiddelassistert rehabilitering har økt, og lavterskel helsetilbud er bygd ut. Selv om det fortsatt er en lang vei igjen før vi kan si oss fornøyd, har det likevel skjedd mye positivt. Utfordringen i denne sammenhengen er imidlertid at brukerne av kokain, amfetamin og tilsvarende stoffer ikke blir fanget opp av denne typen behandlingstilbud i samme grad som misbrukere av andre illegale stoffer. Vi vet at mange av dagens behandlingstilbud primært er rettet mot de tyngste og sykeste rusmiddelmisbrukerne. De ulike gruppenes behov er med andre ord svært ulike. Slik Høyre ser det, vil en av de store utfordringene framover være å utvikle behandlingstilbud som tar høyde for ulike misbruksmønstre, og de forskjellige behov som oppstår som en konsekvens av disse. Det betyr at vi må ta i bruk forskjellige behandlingsformer, ulike opplegg, og det kreves et stort mangfold av tilbud og tjenester. En annen gruppe misbrukere som jeg frykter kan være en tikkende bombe i denne sammenheng, er unge mennesker med alkoholproblemer. Vi vet at denne gruppen ikke fanges opp av dagens behandlingstilbud, nettopp fordi dagens tilbud i all hovedsak retter seg mot illegale rusmidler og de sykeste menneskene, som er kommet svært langt i sitt misbruk. Mange av de yngre i risikosonen drikker seg overstadig beruset i helgene. De pumpes på legevakten, sendes hjem – og neste helg skjer det samme. Mange av dem trenger ikke nødvendigvis en institusjonsplass, men de kan trenge hjelp for misbruket sitt og hjelp til å foreta en endring i livsmønsteret sitt. Disse personene er også i en risikosituasjon i forhold til andre rusmidler, som f.eks. kokain. Jeg er kjent med at Bergensklinikkene har tilbudt Helse Vest å etablere en korttidsklinikk for avrusning, utredning og behandling, med oppfølging av unge under 23 år. Et slikt tilbud finnes ikke i dag. Etter hva jeg forstår, har ikke Helse Vest respondert på dette, uten at jeg kjenner bakgrunnen for manglende respons. Det kunne være interessant å høre om statsråden har noe informasjon om det. Helse- og omsorgskomiteen behandler i disse dager Ot.prp. nr. 53 for 2006-2007 om ventetidsgaranti for barn og unge under 23 år med psykiske lidelser eller rusmiddelavhengighet og justeringer etter rusreformen. Men disse problemene som interpellanten tar utgangspunkt i, blir heller ikke her tatt opp og problematisert. Høyre tror derfor det er nødvendig å se på hele spekteret av rusmiddelmisbruk, ikke bare på misbruk av illegale rusmidler, men vi må se på hvilke behandlingsformer som kreves for de ulike problemene. Jeg er enig med representanten Dåvøy i at rusplanen er god. Den inneholder veldig mange gode tiltak og intensjoner, men som fagmiljøene har påpekt, mangler det økonomiske midler til å ta et krafttak som kan bidra til rusbehandlingen generelt og kanskje på dette området spesielt. Jeg er også glad for at de som har hatt ordet, har vært inne på dette med forebygging. Jeg tror det er ganske avgjørende og viktig, som også statsråden sa, i et langsiktig perspektiv. Det er også viktig at vi griper inn så tidlig som mulig.