Marit Tingelstad (Senterpartiet), 1999-12-03:
Selv om Senterpartiet ikke er representert i kontroll- og konstitusjonskomiteen, ønsker vi å gi vårt syn til kjenne. Denne saken har vakt mye harme rundt omkring i mange kommuner, og jeg vet ikke hvor mange møter jeg har vært på hvor dette temaet har stått sentralt, men det er atskillige. Senterpartiet var en sterk pådriver for at staten skulle dekke de reelle utgiftene ved innføringen av Reform 97, til tross for at vi var uenig i skolestart for 6-åringer. Jeg minner om at Stortinget økte bevilgningen til investeringer underveis i prosessen, utover det daværende regjering foreslo. Jeg går ikke inn på de reelle tallene her og nå – de fins i Stortingets protokoller – men det var faktisk snakk om tall i milliardklassen. Forutsetningen fra Stortingets side var at staten skulle dekke reelle utgifter til de investeringene som ble utløst av 6-åringsreformen, men når det opereres med gjennomsnittstall, er det klart at det er vanskelig å treffe helt riktig for hver kommune. Dette sies også i Riksrevisjonens bemerkninger. Videre er det verdt å merke seg Riksrevisjonens kommentar til departementets utsagn om «tilbakeholdenhet i veiledningsarbeidet overfor kommunene slik at det ikke skulle få en ikke-tilsiktet regulerende effekt», som det uttrykkes i innstillingen. Her sier Riksrevisjonen at det «kan synes som om dette hensynet er vektlagt for sterkt framfor rettledende informasjon til kommunene». Jeg mener bl.a. at det burde vært klargjort tydelig at det skulle gis rett til kompensasjon, men når ni av 10 kommuner sier at merkostnadene er reformrelaterte, er det jo noe med virkelighetsoppfatningen. Jeg mener det skulle ha kommet tydelig fram at kommunene ikke kunne oppfatte det slik at gamle synder, i den forstand forsømmelser i utbedring av lokaler osv., kunne regnes med. Det er mulig at det ikke har kommet tydelig nok fram, og at det dermed har blitt en del feiloppfatninger. Riksrevisjonen ser det som viktig at det tas hensyn til de erfaringene som er gjort i tilknytning til Reform 97, i framtidige reformer der flere forvaltningsnivåer er involvert. Dette er en viktig påminnelse til Stortinget og departementene som vi må legge oss på sinne. Det foregår som kjent også i dag en debatt om helsereformene og kommunenes mulighet til å gjennomføre og innfri de krav som stilles til kommuner og fylkeskommuner. Selv om dette ikke er direkte likestilte sammenligninger, er de prinsipielt av samme karakter. Riksrevisjonens konstatering av at departement og kommuner har ulike oppfatninger om hva som er fornuftig kompensasjon, er en viktig påminnelse for oss alle. Og jeg har merket meg det kontroll- og konstitusjonskomiteen sier på side 4 i innstillingen første spalte nederst: «Komiteen vil imidlertid påpeke at det i Stortinget en rekke ganger er framhevet hvor nødvendig det er at kommunene skal ha full dekning for de merutgiftene som reformen medfører. Komiteen viser i denne forbindelse til Budsjettinnst. S. nr. 12(1995-1996) og Innst. S. nr. 216(1994-1995) (1995-1996) (1994-1995) Komiteen sier også at den har forståelse for at kommunene har etterlyst klarere presisering og utdyping av forutsetningene for kompensasjonsmodellen, og viser til Kostnadsberegningsutvalget, som har utgitt NOU 1998:5. Der er komiteen samlet. Så har jeg da lagt merke til Fremskrittspartiets særmerknad, som i klare ordelag sier at de kommunene som kan bevise at de har fått for lite midler, skal få det. Ja, i utgangspunktet kan jo dette synes både rimelig og sympatisk, men hvis vi skulle gjennomføre dette i alle sammenhenger, ved at én parts bevis skulle være tilstrekkelig til å få kompensasjon, da ville det gå utover viddene, er jeg redd for. Når en i tillegg kjenner Fremskrittspartiets holdning til overføringer til kommunene, må jeg si at denne merknaden ikke har den troverdigheten hos meg som det kan synes i første omgang. Norges forskningsråd har fått i oppgave å evaluere arbeidet med Reform 97. Jeg var selv på introduksjonskonferansen for dette for en måneds tid siden. Her skal også de økonomiske spørsmålene fram. Vi vil få denne saken til behandling her i Stortinget senere, hva gjelder både innholdet i reformen og den økonomiske siden, for det er jo egentlig to sider av samme sak. Alle som kjenner skoleverdenen, vet at økonomi og fysiske rammevilkår er avgjørende viktig for det totale læringsmiljøet. Derfor er det bra at Forskningsrådet har fått et så vidt mandat, og hvis det resultatet som kommer fram der, viser at storting og departement ikke har gjort jobben sin i forhold til kommunene, blir det en runde vi må ta når den tid kommer.