Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2009-04-23:
Fremskrittspartiets problem med denne saken og grunnen til at vi har reagert, er at man i den proposisjonen som ble forelagt Stortinget av Regjeringen – som riktignok kun er på to og en halv side – har unngått å gå inn på en vurdering av anvendelse av beskyttelsesklausul. Det er fullt mulig etter avtalen med EU å utvide overgangsordningen med ytterligere to år. Forutsetningen for å kunne gjøre det er at man frykter eller opplever ustabilitet og alvorlige forstyrrelser i arbeidsmarkedet. Det ville vært veldig naturlig, når man legger fram en slik proposisjon, at man i det minste vurderer om situasjonen i dagens arbeidsmarked møter de forutsetningene, slik at man eventuelt kunne sette i verk beskyttelsesklausulen. Det har man ikke gjort. Jeg registrerer at man med én eneste setning i proposisjonen avfeier hele problemstillingen og viser til at Regjeringen legger til grunn at det ikke vil være aktuelt å benytte beskyttelsesklausulen – én setning. Det synes jeg med all respekt grenser mot uansvarlig tilnærming til en såpass viktig og omfattende problemstilling som vi her snakker om. Situasjonen etter finanskrisen har endret seg dramatisk. Situasjonen i dag er en helt annen enn den var for bare seks–åtte måneder siden. I denne situasjonen, når arbeidsledigheten i Europa er sterkt stigende, Norge opplever svikt i arbeidsmarkedet, og særlig det at i EU8-landene, som nå blir fritatt fra overgangsordningen og får full tilgang til det norske arbeidsmarkedet, er arbeidsledigheten svært høy og de økonomiske utfordringene svært store, burde det vært ganske naturlig at man i det minste vurderte anvendelse av beskyttelsesklausulen, fordi situasjonen har endret seg dramatisk. Det gjorde altså ikke Regjeringen. Når komiteen ber departementet foreta en slik vurdering av om det kan være aktuelt å benytte beskyttelsesklausulen i dagens finanskrise, får man et kryptisk svar fra statsråden, som henviser til en tidligere stortingsproposisjon fra 2004 og vurderinger som er gjort før finanskrisen satte inn. Det er det jeg kaller å være på grensen til uansvarlig håndtering av det som kan være en utfordring i forhold til det norske arbeidsmarkedet. Man bør iallfall vurdere det skikkelig og grundig, slik at Stortinget i full bredde kan ta stilling til en eventuell anvendelse av beskyttelsesklausulen. Det er flere ting i den tidligere stortingsproposisjonen som er trukket fram i forhold til åpningen av arbeidsmarkedet til de nye EU8-landene. Flere partier, også partier som i dag sitter i regjering, har påpekt – selvfølgelig – kampen mot sosial dumping – det er det ingen som ønsker å oppleve – og at man bør beholde balanse i arbeidsmarkedene. Men det har også tidligere vært understreket at man bør unngå å komme i en situasjon der norske velferdsytelser blir satt under press. Nå endres disse reglene dramatisk, f.eks. rettigheter i forbindelse med arbeidsledighet. Etter at overgangsreglene forsvinner, vil man ha fulle rettigheter i forhold til f.eks. dagpenger i det norske systemet. Dette er utfordringer som ble påpekt for mange år siden, og som jeg registrerer at verken denne regjeringen eller tidligere regjeringer har satt nok inn på å ha effektive tiltak mot, noe som egentlig var forutsetningen da man innførte overgangsreglene. Derfor mener Fremskrittspartiet at i denne situasjonen, med så lite informasjon fra Regjeringen og lite utredning bak denne saken, bør vi rett og slett gå inn for å benytte beskyttelsesklausulen inntil vi får mer klarhet i de utfordringene og den situasjonen det norske arbeidsmarkedet står overfor – når vi nå hever overgangsordningen, og EU8-landene får full tilgang til det norske arbeidsmarkedet. Jeg tar opp Fremskrittspartiets forslag.