Gunnar Kvassheim (Venstre), 2009-02-12:
Klimaproblemet er den største miljøutfordringen vi står overfor. Dette faktum forsterkes år for år. Global klimaendring vil få alvorlige konsekvenser over et bredt spekter. Det vil få store og langsiktige økonomiske konsekvenser for hele verdenssamfunnet, og det vil ramme hardest den fattigste delen av verden, som har minst ressurser til å tilpasse seg de endringene som kommer. Naturgrunnlaget er vårt grunnlag for verdiskaping og velferd. Setter vi naturgrunnlaget på spill, setter vi samtidig på spill vår livskvalitet og vår levestandard. Venstre vil at Norge skal være en pådriver i det internasjonale klimaarbeidet og motivere flere land til å redusere sine utslipp. Skal vi ha troverdighet i dette arbeidet, må vi redusere utslippene på hjemmebane og omstille næringslivet til å møte framtidens klimakrav. Norge har påtatt seg klare internasjonale klimaforpliktelser gjennom tilslutning til FNs klimakonvensjon og tilslutning til den etterfølgende Kyotoprotokollen. Denne saken er en oppfølging av dette og en justering av det kvoteopplegget Stortinget behandlet i 2007. Den gang var Venstre klinkende klar: I et kvotesystem knyttet til en ny og mer ambisiøs klimaavtale etter 2012 bør prinsippet om at forurenser skal betale, gjennomføres. I dag er det i for stor grad slik at miljøkostnadene veltes over på framtidige generasjoner. Det er viktig at Norge jobber aktivt inn mot EU og FN for at forurenser skal betale-prinsippet kommer på plass. Samtidig bør den nasjonale klimapolitikken innrettes slik at norske bedrifter stimuleres til å tilpasse seg en slik framtidig klimapolitikk. Venstre mener derfor at Regjeringens opplegg i utgangspunktet burde vært strammere, og større forpliktelser burde vært lagt på forurenser. Dette må ses i sammenheng med Venstres helhetlige politikk og ønske om et skatteskifte fra rød til grønn skatt, hvor økte miljøavgifter i kombinasjon med gunstigere skattevilkår for bedriftene skal gjøre at en legger grunnlaget for en sunn virksomhet for næringslivet. Venstre synes det var uheldig at Regjeringen fikk tilslutning til et opplegg hvor det blir billigere enn før for noen industribedrifter å forurense. Dette vil gjøre det vanskeligere å gjennomføre den omstillingen som er nødvendig for å få klimagassutslippene ned, og for å bidra til nødvendig teknologiutvikling. Det er positivt at Regjeringen i denne saken har strammet inn på tildelingen av gratiskvoter ved gasskraftverket på Kårstø, men dette verket har fortsatt betydelig tilgang på gratiskvoter. Dette innebærer at når verket står stille, kan salget av kvoter være den eneste forretningsvirksomheten de bidrar med – det vil òg bidra til forurensning andre steder. Etter Venstres mening burde det vært et minimumskrav at gasskraftverk som ikke er i drift, får inndratt sine gratiskvoter. Og jeg registrerte at SVs representant, til tross for at jeg spurte om det to ganger, ikke ville avklare om det òg var SVs syn. Jeg konstaterer at flertallet ønsket et mindre stramt kvoteopplegg enn Venstre da saken ble behandlet i Stortinget sist, og at Regjeringens forslag i denne saken i dag bygger videre på den politikk som Regjeringen fikk tilslutning til i Stortinget. Jeg kan for øvrig avslutningsvis nevne at jeg på vegne av komiteen i dag har skrevet til finansministeren, med kopi til miljøvernministeren, og ber om å få utlevert de papirer og den informasjon som er knyttet til kvotehandel, og som har vært etterspurt av Dagens Næringsliv, men som SVs leder – finansministeren – i ett år har hemmeligholdt. Vi ønsker å få innsyn i dette, som òg Sivilombudsmannen har pekt på er naturlig. Åpenhet rundt kvotehandel, et av Regjeringens fremste virkemiddel i miljøpolitikken, er selvsagt for å kunne se hva som faktisk foregår, og for å kunne etterprøve kvaliteten på det arbeidet det her er tale om.