Roy Steffensen (Fremskrittspartiet), 2019-10-03:
På sosiale medier som Facebook skiftet nylig tusenvis av oljearbeidere sine profilbilder, hvor de la på teksten «Stolt oljearbeider». Til alle oljearbeidere der ute: Jeg vil dere skal vite at vi i Fremskrittspartiet er stolt av den jobben dere har gjort og gjør, for vi skal være stolte av oljenæringen. Den har en fantastisk 50-års historie. Selv om flere både snakker om og, som vi så i årets kommunevalg, stemmer på partier som vil ha styrt avvikling av disse arbeidsplassene, er jeg fast bestemt på at oljearbeiderne også har en spennende framtid. Den som skal slukke lyset på norsk sokkel, er ikke født ennå. De som jobber som stolte oljearbeidere, er våre hverdagshelter. Uten dem på norsk sokkel hadde dette landet sett helt annerledes ut. Oljenæringen er høyteknologi og kompetanse i verdensklasse, og den skaper vekst, velferd og arbeidsplasser over hele landet. Klart vi som nasjon skal være stolt av det, så tusen hjertelig takk for innsatsen, alle oljearbeidere! Skal vi ha råd til å tilby gode velferdstjenester, bygge ut infrastrukturen, tilby høy utdanning av god kvalitet, trenger vi oljenæringen. Den vil gi oss hundrevis av milliarder i inntekter i flere tiår framover. Løsningen på klima- og miljøutfordringene ligger i forskning og ny teknologi. Løsningen er ikke å skru av lyset, både i overført og bokstavelig betydning. En styrt avvikling av olje- og gassvirksomheten vil ikke være annet enn svært kostbar symbolpolitikk. Det vil føre til minimale endringer i verdens klimautslipp. Det vil føre til mindre penger til velferdsordninger her hjemme, men også føre til stor arbeidsledighet. Stor arbeidsledighet skal vi unngå, og det viktigste for denne regjeringen er å få flere i arbeid, for arbeid forebygger fattigdom, og det utjevner sosiale forskjeller. Vi vet at i framtiden må flere stå lenger i jobb og flere må være i arbeid skal vi klare å opprettholde og videreutvikle dagens velferdssamfunn. Skal vi lykkes, må vi sørge for at bedrifter får økt sin konkurransekraft, og det gjøres gjennom spesielt tre grep: Det er skatt, det er samferdsel, og det er skole. Men først og fremst må vi redusere bedriftenes utgifter i form av et lavere skattenivå og redusert byråkrati. Regjeringens mål er, som vi hørte i trontalen, at vi skal redusere næringslivets kostnader med 10 mrd. kr ved å forenkle rapportering, lover og regler de neste årene. Videre må vi bygge landet og våge å satse enda mer på infrastruktur. Bedre vei, ny tunnel, fastlandsforbindelse, hyppigere togavganger er eksempler på hva næringslivet etterspør for å kunne bedre konkurranseevnen sin. Til sist: Vi må investere i kunnskap og forskning. Penger brukt på f.eks. tidlig innsats i dag er penger spart om 20 år på sosialhjelp, arbeidsmarkedstiltak og arbeidsledighetstrygd. Representanten Støre valgte å trekke fram bl.a. skole i replikkvekslingen med representanten Helleland som et eksempel på et område hvor Norge går i feil retning. Fortsatt har vi store utfordringer med frafallet, som er for høyt. Fortsatt går tusenvis av elever årlig ut av skolen med så svake ferdigheter at de vil ha problemer med å klare seg i videre utdanning og i jobb. Derfor har denne regjeringen jobbet systematisk med tidlig innsats og et løft for yrkesfagene som viktige områder innenfor skolepolitikk. Derfor er vi i gang med fagfornyelsen. Derfor endrer vi tilbudsstrukturen på yrkesfag, og derfor sender vi over 6 000 lærere hvert år på etter- og videreutdanning. Det siste er det grepet som OECD framhever som det viktigste og det mest effektive vi kan gjøre for å heve kvaliteten på undervisningen rundt omkring i landets klasserom. Representanten Støre må gjerne være bekymret over utviklingen i norsk skole, men jeg er stolt over resultatene som vi nå begynner å se etter seks år i regjering. Elevene lærer mer, fraværet synker, og flere gjennomfører videregående. Vi har satt i gang et yrkesfagløft, og vi har satt rekord i antall lærekontrakter fire år på rad. Det er flere lærere i skolen, og mobbetallene er nå de laveste som noensinne er målt. Vi er ikke i mål. Vi vil i tiden framover få lagt fram stortingsmeldinger både om tidlig innsats og om å lære hele livet for å gjøre mer med det som er de store utfordringene. Men retningen så langt – retningen så langt – innenfor skolepolitikken bør det ikke sås tvil om.