trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Det er no eingong slik at det er ikkje alle lovforslaga som ikkje blir vedtekne, som har like stor rekkjevidd, og difor har vi kanskje ikkje bråka fullt så mykje denne gongen som når det gjeld andre lovforslag som er blitt nedstemde i denne salen. Nok om det. Så vil eg korrigera: Eg nemnde ikkje «Seinfeld», eg nemnde «Senkveld». Det er eit norskprodusert program. Eg veit ikkje om representanten Giske har sett det nokon gong, men det er ganske annleis enn «Seinfeld» iallfall, slik at det òg er teke ut av den diskusjonen. Eit av problema med at Medietilsynet skriv brev og prøver å rydda opp, er at det har vore så dårleg regelverk, og no ynskjer vi faktisk å laga eit betre regelverk. Dersom eit program om Kvikk Lunsj er der fordi ein skal selja meir Kvikk Lunsj, og det er Freia som står bak det og har betalt for programmet, er det absolutt skjult reklame. Men det er ikkje det same som at ein aldri kan kalla eit program for «Kvikk Lunsj», fordi det kan vera andre grunnar til at ein gjer det, enn at ein har den skjulte reklamen bak det. Dette treng Medietilsynet betre grunnlag for å avgjera, og det er difor vi ynskjer presiseringar.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Ja, dette er jo då eit diskusjonstema som det har vore ganske mykje usikkerheit rundt. Difor er det viktig at vi har eit regelverk som er klart på korleis dette skal handhevast. Dersom ein har eit program som er klart på at det er nokon som kjøper seg plass for at den og den vara skal bli seld, er det skjult reklame. Dersom ein har eit program som presenterer eit eller anna verktøy eller kva det måtte vera, så er ikkje det i seg sjølv skjult reklame, det kan vera forbrukarinformasjon. Her trur eg at vi treng eit klarare regelverk. Det er ikkje ulovleg å fortelja om gode bøker, det er ikkje ulovleg å fortelja om gode teaterframsyningar, det er ikkje ulovleg å fortelja om gode konsertar eller CD- plater, og det er heller ikkje ulovleg å driva forbrukarinformasjon om ulike varer. Men difor trur eg vi treng dette regelverket for å rydda opp, slik at ein ikkje kan kjøpa seg plass for at varer skal bli selde gjennom eit program.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
No trur eg det er representanten Giske som tullar litt, for det som var fleirtalsinnstillinga, var at dette skal regulerast i alle dei eigenproduserte programma som NRK har, men i alle dei andre skal det ikkje regulerast. Vi ynskjer faktisk at dette skal vera ei regulering som skjer i alle eigenproduserte program, både dei som NRK har, og dei som dei andre har. Dei tilfelle som representanten Giske nemnde, vil altså bli ramma av dette lovverket etter hans formuleringar. For dette er eit program som NRK sjølv produserer, og det er berre dei som vil bli ramma av den formuleringa som det tidlegare fleirtalet stod bak. Så eg forstår eigentleg ikkje at det skulle bli eit stort problem for han.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Når ein lagar program som nokre av dei som vart nemnde, må ein ha klede på seg. Eg vil ikkje krevja at dei skal klippa av merkelappane dersom ein f.eks. har ein Bergan-sekk på seg eller kva det måtte vera. Det er opplagt at folk må få lov til å ha utstyr i programma, og dei merka som står på kleda til folk, skal framleis få vera der. Det som er forskjellen, er om motivet bak presentasjonen er kommersielt eller ikkje-redaksjonelt. Der er det ein forskjell. Har ein eit kommersielt motiv for bruk og for presentasjon, er det skjult reklame. Har ein ei redaksjonell forklaring på det, er det ikkje skjult reklame. Det er hovudforskjellen. Då er det viktig at vi får eit betre og klarare regelverk. Når det gjeld det eksemplet som representanten Trond Giske hadde i stad om Kvikk Lunsj, så er det ei mange år gammal sak, og Medietilsynet har fleire gonger sagt til NRK at det var ei feil regelforståing, og dei hadde heller ikkje eit klart nok regelverk.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Eg er nøydd til å presisera frå talarstolen – for at ikkje dette skal bli misbrukt i valkampen av nokre representantar – at sjølvsagt skal musikarar få lov til å delta i program og presentera sine nye låtar. Det er ikkje det det gjeld. Det trudde eg faktisk var klart, det trudde eg vi hadde klargjort veldig greitt. Eg ber om at det blir notert. Det er ikkje meininga at folk frå kulturen, folk frå teaterlivet, forfattarar som har skrive bøker, osb., osb., ikkje skal få lov til å presentera bøkene sine, låtane sine. Det skal vera tillate framleis, det er ikkje det vi slår ned på.
Valgerd Svarstad Haugland (Kristelig Folkeparti), 2005-06-09:
Det er faktisk litt morosamt å sjå korleis representanten Giske reagerer når han ikkje får viljen sin heilt igjennom. Eg trur det eventuelle samarbeidet i ei raud-grøn regjering vil vera verst for – nei, eg skal ikkje seia noko meir om det. Men for enda ein gong å klargjera nokre av dei spørsmåla som er tekne opp: Poenget med det forslaget som no ligg føre, og som ser ut til å bli vedteke, er nettopp at program som «Senkveld» og «Først & sist», skal bli behandla likt. Eirin Faldet var så oppteken av NRK, stakkars NRK! Men då må representanten vera klar over at det berre er NRK som blir ramma av det forslaget som ho kjem til å stemma for – ikkje dei andre. Så viss ein er oppteken av NRK, må ein jo gå for Framstegspartiets linje. For å seia det sånn, eg er oppteken av NRK, eg er oppteken av at NRK skal få eit regelverk som er likt det som alle dei andre har. Så det innlegget som var her i stad i forhold til stakkars NRK, vitnar om at representanten Faldet ikkje har skjønt kva ho er med på. Det som Giske òg seier i sine innlegg, er at alle dei andre skal sleppa krava, fordi programma er kjøpte inn. Då har vi eit skilje mellom dei som produserer sjølve, og dei som kjøper inn program, og det vil jo føra til at NRK kan setja ut nesten alle programma sine for å ha masse skjult reklame i dei. Det er det som er konsekvensen av det som no ser ut til å bli mindretalet. At Framstegspartiet synest det er greitt, synest eg eigentleg ikkje er så vanskeleg å forstå, men eg synest det er rart at det er Arbeidarpartiet som meiner dette. Eg innser at dette ikkje er lett. Det er ikkje lett å laga klare reglar, men no har vi prøvd å laga reglane klarare enn dei har vore. Reglane om skjult reklame liknar dei etiske reglane som presseorganisasjonane har sett opp, og vi har frå departementet si side lagt til grunn at Medietilsynet skal ha ein dialog med organ for presse og kringkasting når dei skal administrera det nye regelverket. Det regelverket må òg brukast med forsiktigheit, som det står i proposisjonen. Men det trengst klare reglar. Så synest eg det er litt ille, etter at Kvikk Lunsj er blitt trekt fram både den eine og den andre gongen, at det ikkje går an å høyra etter når ein svarer. Dette er ei gammal sak. Medietilsynet har sjølv sagt at dei brukte regelverket feil, eller at dei ikkje hadde eit godt regelverk å halda seg til. Det er ikkje eingong ei aktuell sak. Dermed blir det litt tåpeleg at den eine og den andre bruker det som eksempel, når eg står her på talarstolen og seier at dei faktisk har beklaga det brevet dei sende. Eg håper at det iallfall no er klart for alle saman.
Ib Thomsen (Fremskrittspartiet), 2005-12-13:
Jeg skulle ønske at Regjeringen kunne se alvorlig på et stort problem som gjelder barn og unge som er på rømmen fra hjem eller institusjon. Jeg har forstått at Regjeringen ikke har oversikt over antall barn og unge som har rømt fra hjem eller institusjon. Det ser jeg på som meget alvorlig. Rømningsproblematikken synes å ha et omfang på landsbasis som ingen ennå helt har oversikt over, og som det også oppleves som vanskelig å tallfeste, bl.a. fordi det er forskjellig praksis for føring av rømningsstatistikker hos de forskjellige barnevernsvaktene. Statsråden skriver i et svar på et spørsmål der jeg tar opp dette problemet: «Jeg ønsker likevel å presisere at selv om jeg er enig med representanten Thomsen i at det er svært uheldig for barnet/ungdommen å unndra seg behandlingstiltak gjennom rømning, så anser jeg det ikke som noen løsning å frata barn og unge deres medbestemmelsesrett.» Hvordan skal man da kunne unngå at barn og unge er til skade for seg selv, og at andre kan være til skade for dem, om man ikke er villig til å ta tak i problematikken? Det kan være behov for å endre barnevernsloven på dette punktet så foreldre og barn ikke kommer i en slik fortvilet situasjon i framtiden. Barn mellom 15 og 18 år bør ikke ha mulighet til å benytte medbestemmelsesretten i de tilfeller hvor de velger ikke å delta i behandlingstiltak som er foreslått av foresatte i samarbeid med barnevernet, og velger å være i en omsorgssituasjon som er helt uten kontroll av foresatte og barnevern. Taperne her er barna og de unge, og ikke minst familien. At Regjeringen sier at den ikke kan finne ut hvor mange som er på rømmen, er veldig sjokkerende for meg. I svarbrevet som jeg fikk fra statsråden, sier departementet at de ikke har oversikt. Er det ikke da – unnskyld meg, president – bare å sjekke protokollene hos barnevernet – hvor mange er det som er på rømmen, og hvor ofte? Her er det klart at det er en del mørketall som må komme fram. Eller skjules dette bevisst?
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2005-12-13:
I går hadde Aftenposten et oppslag om økt interesse for adopsjon. Adopsjonsorganisasjonene merker økt pågang av foreldre som av ulike grunner ønsker å adoptere barn fra utlandet. Kristelig Folkeparti synes det er riktig at familier med vanlig økonomi skal ha råd til å adoptere hvis de ønsker det. Vi er derfor glad for at tilskuddet til foreldre som adopterer barn fra utlandet, blir økt fra 31 090 kr pr. barn i 2005 til 38 320 kr for 2006. La meg få understreke at adopsjonsstøtten har økt med hele 70 pst. under regjeringen Bondevik II. Det vil gi mange flere familier mulighet til å adoptere. Kristelig Folkeparti fikk i forrige periode gjennomslag for å endre kontantstøtteloven slik at familier som adopterer barn, får mulighet til to års kontantstøtte i forlengelse av adopsjonspermisjonen, på lik linje med foreldre som tar ut fødselspermisjon, med påfølgende kontantstøtte. Kristelig Folkeparti er også opptatt av at de som adopterer, skal være best mulig forberedt, både for sin egen del og av hensyn til barna. Derfor foreslår vi å innføre et forberedelseskurs for foreldre som ønsker å adoptere. Formålet med kurset vil være å gi søkere nødvendig informasjon så tidlig som mulig i adopsjonsprosessen. Kurset vil bl.a. gi kunnskap om selve adopsjonsprosessen, hjemreise osv. Til slutt vil jeg si noen ord om kontantstøtte. Det var ganske frustrerende for mange småbarnsfamilier å våkne opp den 10. november i år. Etter at Senterpartiet hadde erklært seg selv som seierherre i kontantstøttesaken på Soria Moria, fikk mange småbarnsforeldre en kalddusj da de opplevde at Senterpartiet hadde gitt seg i første budsjettrunde. Kontantstøtten er kuttet med hele 273 mill. kr. Det rammer mange som ønsker andre omsorgsløsninger enn barnehage. Kontantstøtten nådde tydeligvis ikke opp på Regjeringens prioriteringsliste. Derfor fremmer vi sammen med Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre i dag et forslag der vi ber Regjeringen sørge for at det i hvert fall ikke blir foretatt ytterligere kutt i kontantstøtten før vi når full barnehagedekning. Hvis ikke Senterpartiet kan stemme for dette forslaget engang, er det et tydelig signal til de 80 000 familiene som i dag mottar kontantstøtte: Still dere i barnehagekø hvis dere ikke er rike nok til å klare dere uten kontantstøtten, for den nye regjeringen anerkjenner ikke den omsorgsløsningen dere har valgt for deres barn.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Tromsø kommune vil være en av de aller første storbykommunene som gjennomfører full barnehagedekning med lav makspris på foreldrebetaling. Jeg er umåtelig stolt av at jeg kommer fra denne kommunen. I Tromsø kommune har det vært en bevisst politikk – og viktig – å få gjennomført full barnehagedekning og lav foreldrebetaling. Tromsø kommune har en ung befolkning med behov for mange barnehageplasser. Å sikre full barnehagedekning og lav foreldrebetaling er å legge til rette for valgfrihet for småbarnsforeldrene. Det er en god og viktig strategi og et viktig hjelpemiddel for å føre en god politikk for små barn og for småbarnsforeldre. Som aleneforsørger for en datter opplevde jeg i flere år å stå i barnehagekø, og jeg brukte mange forskjellige dagmammaer. Den dagen da jeg endelig fikk barnehageplass, opplevde jeg en reell valgfrihet. Jeg fikk mulighet til å ta høyere utdanning. Som forelder opplevde jeg trygghet, at datteren min blomstret. Jeg visste at dette var et godt og pedagogisk tilbud som jeg kunne være trygg på var bra for min datter, og at dette var stabilt. Jeg er stolt over at flertallsregjeringen utgått av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet i dette budsjettet har gjort et løft når det gjelder barnehagesektoren, at vi har satt barn og unge i sentrum. Det er viktig for barna våre at vi har en god oppvekstpolitikk. Det er også spesielt viktig for alle småbarnsforeldrene og aleneforsørgerne i Norge.
May Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-13:
Det har hørtes ut i debatten her i dag som om vi har avviklet kontantstøtten. Det er ikke på noen måte riktig. Det blir også framstilt slik at Senterpartiet er den store taperen når det gjelder kontantstøtten. Det vil jeg heller ikke si. Regjeringa Bondevik avviklet i 2003 over natta småbarnstillegget til alle foreldre i dette landet. Det var 700 kr pr. måned. Man la småbarnstillegget på kontantstøtten. Man premierte da dem som ikke gikk i barnehage, de fikk både kontantstøtte og småbarnstillegg. Det gjorde man med et knips. Jeg spurte representanten Olemic Thommessen her før i dag om han mente at det var forutsigbart for foreldrene. Det svarte han meg ikke på. Det er slik at vi har harmonisert kontantstøtten med barnetrygden. Man kutter ut den siste måneden, slik man gjør når man utbetaler barnetrygd, og så har man halvert småbarnstillegget, med 354 kr i måneden. Men det er fortsatt slik at kontantstøtten er på 3 636 kr mer i år og i det budsjettet som nå vedtas, enn den var før man avviklet småbarnstillegget. Så en liten kommentar til representanten Molvær Grimstad, som på min replikk svarte at kommunene har ansvar for mindreårige asylsøkere, og at Barnekonvensjonen gjelder for alle barn i Norge: Vi er kritisert av FN tre ganger på rad for at vi diskriminerer disse barna i dette landet. Og det er ikke slik at kommunene har det ansvaret. Det er UDI som har det ansvaret. Før barnevernet kommer inn i forhold som gjelder en mindreårig asylsøker i dette landet, må noen ha meldt til barnevernet at det barnet lider under omsorgssvikt. Hvem er det som skal melde det? Er det mottakene hvor disse barna bor? Disse mottakene er ikke godkjent av fylkesmannen, slik en barnevernsinstitusjon er, og det er heller ikke noen tilsynsfunksjon i mottak. Disse barna er UDIs ansvar. Barnevernet går inn kun etter melding. Og igjen: Vi er altså kritisert av FN tre ganger på rad fordi vi bryter Barnekonvensjonen med hensyn til disse barna.
Olemic Thommessen (Høyre), 2005-12-13:
I et tidligere innlegg i denne debatten kom likestillingsstatsråden med en invitasjon til Høyre angående det forslaget vi har lagt frem, i spørsmålet om å gjøre dette om til et oversendelsesforslag. Det avhenger nok litt av hvor klar statsråden kan være i forhold til å bekrefte i hvilken grad Regjeringen vil arbeide med dette. Ut fra de innleggene hun tidligere har hatt, har jeg ikke fått det tilstrekkelig klargjort. Jeg vil gjerne spørre statsråden om hun kan bekrefte at Regjeringen vil ta tak i disse spørsmålene og arbeide med dem videre, og at Stortinget vil bli gitt anledning til å mene noe om denne saken senere, når man – forhåpentlig – har kommet frem til noen resultater.
Olemic Thommessen (Høyre), 2005-12-13:
Jeg takker for statsrådens svar og meddeler med dette at vi omgjør vårt forslag, forslag nr. 23, til et oversendelsesforslag. Det gleder meg å konstatere at man ser alvoret i de problemstillingene som er reist, og vi ser frem til å følge denne saken videre fremover på vårparten.
Erling Sande (Senterpartiet), 2005-12-13:
Vi har diskutert kontantstøtta tidlegare i dag, så eg skal ikkje dra opp ein ny, lang debatt om det. Men representanten Holten Hjemdal utfordra Senterpartiet på det forslaget som Venstre, Kristeleg Folkeparti, Høgre og Framstegspartiet har om kontantstøtta i dag. No er det slik at Kristeleg Folkeparti nettopp er kome ut av ei regjering og veit at inga regjering kan gi ei blankofullmakt for budsjettet eitt år før det skal vedtakast. Så eg har lyst til å seie at når vi i Senterpartiet i dag stemmer imot framlegget, er det ikkje fordi vi er usamde i intensjonen bak framlegget, men rett og slett fordi vi ikkje er heilt klare for å begynne budsjettarbeidet for 2007 enno.
Karita Bekkemellem (Arbeiderpartiet), 2005-12-13:
Jeg kan gjerne gjenta det jeg sa tidligere i debatten i dag, og det er at statsråden – og nå snakker jeg altså på vegne av justisministeren – jobber med en konkret sak der han vil se på muligheten for å innføre bøter som en type sanksjonering på særskilt grunnlag, og Regjeringen vil ha en bred gjennomgang av det som ligger i dette. Så Stortinget vil få seg forelagt en sak i løpet av vårparten, slik at også Høyre har mulighet til å gjøre nye vurderinger og eventuelt legge det inn i loven. Det vil bli klart i løpet av vårparten.
Eli Sollied Øveraas (Senterpartiet), 2005-12-13:
Det som får meg til å ta ordet, er det som eg vil kalle eit underleg innlegg frå representanten Holten Hjemdal frå Kristeleg Folkeparti. Eg vil minne om at det ikkje er mange vekene sidan Kristeleg Folkeparti gjekk ut av regjering, og vi veit alle i denne salen at Kristeleg Folkeparti saman med Venstre og Høgre har måtta kjempe mange fightar for å komme fram til kompromiss. Så vil eg òg minne om at Kristeleg Folkeparti i regjering fjerna småbarnstillegget, altså for den same aldersgruppa som vi her snakkar om: dei som får kontantstøtte. Då Kristeleg Folkeparti var med og fjerna småbarnstillegget, stemte Senterpartiet for kontantstøtta og for småbarnstillegget. Under valkampen argumenterte Senterpartiet for at vi skulle behalde kontantstøtta. Opposisjonen harselerte over dette og argumenterte med at når Arbeidarpartiet og SV har programfesta at kontantstøtta skal fjernast, ville Senterpartiet aldri få gjennomslag for dette. Og eg veit ikkje i kor mange debattar tidlegare statsminister Bondevik brukte tid på nettopp dette temaet. Resultatet ser vi i Soria Moria-erklæringa. Der står det at vi skal behalde dagens kontantstøtte. Og i motsetnad til representanten frå Kristeleg Folkeparti vil eg karakterisere det som ein siger for kontantstøtta og ikkje som eit nederlag, som det er forsøk på frå denne talarstolen.
May-Helen Molvær Grimstad (Kristelig Folkeparti), 2005-12-13:
Fleire representantar har teke opp dette med småbarnstillegget. Dei som hugsar historia frå langt tilbake, hugsar at småbarnstillegget i si tid blei innført som eit alternativ til kontantstøtta, før vi fekk gjennomslag for kontantstøtta. Då småbarnstillegget i si tid så blei innlemma i kontantstøtta, var det ikkje i strid med det som Kristeleg Folkeparti opphavleg kjempa for, med innføring av kontantstøtte. Dersom regjeringspartia hadde meint at småbarnstillegget var så viktig som ein her framheva det, er det jo merkeleg at dei i sitt justerte budsjettforslag ikkje på nytt har fremma forslag om å innføre småbarnstillegget. Sidan fleire viste til representanten Holten Hjemdal sitt innlegg, er det med god grunn ein har teke opp dette forslaget i innstillinga i dag; det er nettopp for å skape ro rundt kontantstøtta. For først trudde ein – og det skal Senterpartiet ha honnør for – at når kontantstøtta blei omtalt i Soria Moria-erklæringa, og det blei omtalt som ein siger at kontantstøtta var freda inntil det var full barnehagedekning, trudde vi faktisk det. Og vi gratulerte dei med det. Men når det viser seg at det berre er prinsippet som er sikra, ikkje nivået, og når Senterpartiet i dag ikkje kan vere med og stemme for eit forslag som sikrar at det ikkje blir ytterlegare kutt i kontantstøtta framover, noko som kunne gitt den nødvendige ro og føreseielegheit, kva skal småbarnsforeldra som er avhengige av dei midlane dei får via kontantstøtte, gjere? Skal dei stille seg i barnehagekø fordi dei ikkje veit kva som skjer? Vi veit kva SV og Arbeidarpartiet primært ville ha hatt. Ved førre budsjettbehandling ville dei fjerne kontanstøtta frå 1. januar 2006. Derfor er dette ein invitt til å skape ro rundt ei ordning som er enormt viktig for mange småbarnsforeldre, og som eg håpte Senterpartiet kunne vere med og sikre, slik at vi ein gong for alle kunne skape ro. Men det får vi tydelegvis ikkje gjennom dagens debatt.
Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 2005-05-09:
Jeg har gleden av å framsette et forslag om å gjøre det straffbart å foreslå sex med mindreårige på Internett samt å gjøre det straffbart å gjøre avtaler om å møte mindreårige i den hensikt å begå seksuelle overgrep.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-06:
Jeg takker representanten Gjul for bekymringen, men jeg deler den ikke. Forskjellen på det som representanten Gjul står for i denne saken, og det som vi står for, handler om å ha tillit til politiet, og at rettsvesenet vil være i stand til å se politiet i kortene. Vi har den tilliten til norsk politi at de gjør en god jobb innenfor de rammer og føringer som politiet har. Vi ønsker at politiet i størst mulig grad skal forebygge kriminalitet, ikke etterforske den. Vi forutsetter at politiet skal være i stand til å gjøre det innenfor de føringer som legges, bl.a. når det gjelder domstolskontroll i denne saken. At Arbeiderpartiet ikke har den tilliten, anser jeg å være Arbeiderpartiets problem.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-06:
Jeg takker representanten Schou for utfordringen. Hvis man ser på det overordnede i denne saken, som er å forhindre terrorisme, hvis man ser realiteten i det opp mot annen alvorlig kriminalitet, er det vel et faktum at A- og B-gjengen har løsnet flere skudd i hovedstaden enn terrorister har gjort her i landet. Derfor ønsker vi å ha en noe bredere tilnærming til det, men – jeg må gjenta meg selv, ikke til det kjedsommelige, men én gang til iallfall – innenfor de føringer som ligger i forhold til domstolskontroll. At Høyre ikke har tillit til at det kan gjøres på en ordentlig måte, anser jeg å være mer et problem for Høyre enn for oss.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-06:
Til representanten Thorkildsen vil jeg si følgende: Jeg går ut fra at Riksadvokaten er mer bekymret for SVs merknader i denne saken enn han er for våre.
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-06:
Jeg skal gi representanten Thorkildsen honnør for å være ærlig og direkte i forhold til det man prinsipielt ønsker å stå for, særlig når man går på tvers av det flertallet forfekter i denne saken. Samtidig er representanten Thorkildsen ofte opptatt av å høre på de sakkyndige og de som uttaler seg, som bl.a. Riksadvokaten og andre i denne saken. Da er det fristende for meg å stille spørsmål om representanten Thorkildsen mener at PST-sjefen har desinformert komiteen når han påpekte behovet for utvidet adgang til å bruke nye metoder og faktisk påpekte at deler av Norge utsettes for større trykk enn tidligere. Da er mitt spørsmål ganske enkelt: Mener representanten Thorkildsen at det var feil av PST-sjefen?
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-06:
Jeg skal vokte meg vel for å bruke en tone som ikke vil være akseptabel for representanten Marthinsen, så jeg skal prøve å gjøre dette med omhu. Det er sånn at flertallet har gjort en endring i straffeprosessloven § 216 m fjerde ledd i forhold til når man skal kunne tillate avlytting på offentlig sted, og innskjerpingen går på at det skal kun gis når det foreligger «særlige grunner». Siden Marthinsen nå var veldig opptatt av fortreffeligheten i flertallets merknad her, kunne jeg tenke meg å høre hva Marthinsen legger i begrepet «særlige grunner».
Jan Arild Ellingsen (Fremskrittspartiet), 2005-06-06:
Et av de temaene justisministeren var inne på i sitt innlegg, var behovet for å utvide antall metoder – som saken også omhandler. Ett av de temaene som har vært berørt her, er dataavlesing. I den forbindelse har jeg lyst til å referere fra høringsuttalelsen fra Politiets sikkerhetstjeneste, som bl.a. sier følgende om dataavlesing: «Metoden er begrunnet i behovet for å kunne fange opp telekommunikasjon før kommunikasjonen blir kryptert»… «Det er PSTs vurdering at den muligheten som i dag eksisterer for kryptering av telekommunikasjon tvinger frem spørsmålet om å åpne for dataavlesing.» …«PST vil sterkt anbefale at dataavlesing hjemles som en metode under etterforskning for politiet som sådan.» Da er mitt spørsmål til justisministeren: Hva er det som tilsier at justisministeren ikke har tillit til sin tidligere statssekretær, nåværende leder for Politiets sikkerhetstjeneste, Jørn Holmes vurdering?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-06-06:
Fremskrittspartiet er sammen med flertallet i komiteen med på å gi Politiets sikkerhetstjeneste fullmakt til forebyggende metoder, men det er en smal bruk, og de skal brukes bare i unntakstilfeller. Med andre hånden gir imidlertid Fremskrittspartiet det alminnelige politiet en langt videre fullmakt til å bruke forebyggende metoder enn man gir til PST. Det betyr at når det gjelder all kriminalitet med en strafferamme på over ti år, gir man altså det alminnelige politiet mulighet til å bruke forebyggende metoder. Jeg må si at det er en veldig besnærende idé at man skal kunne forebygge i stedet for å etterforske kriminalitet i ettertid, men jeg må jo si at jeg i ytterste konsekvens er enig i det som førstestatsadvokaten i Oslo sier: «Den ytterste konsekvens av en slik tilnærmingsmåte vil imidlertid innebære at politiet til enhver tid bør føre en effektiv kontroll med individene i alle situasjoner.» Han bruker betegnelsen «politistat».
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-06-06:
Jeg synes at SV har en veldig merkelig tilnærming til det med avvergende metoder. I alle andre saker som vi behandler i forhold til utvidet adgang til metoder, har man en veldig prinsipiell tilnærming fra SVs side. Og jeg synes det står respekt av at man har en prinsipiell tilnærming bl.a. for å ivareta rettssikkerhet og personvernet. Men når det kommer til kriminalitet man sterkt misliker, er man altså villig til å gå på akkord med disse grunnleggende viktige prinsippene. Årsaken til at flertallet ikke går lenger når det gjelder avvergende metoder, er nettopp at dette er så inngripende metoder at vi er nødt til å være prinsipielle her. Vi er nødt til å avgrense det til den mest alvorlige kriminaliteten, sånn at vi ikke går på akkord med rettssikkerheten og personvernet. Og da synes jeg det er en merkelig tilnærming SV har akkurat i denne saken.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-06-06:
Jeg kan bekrefte statsrådens antakelse om at den endringen som ble gjort i PSTs fullmakt når det gjelder forebyggende metoder, var avgjørende for at Arbeiderpartiet kunne være med på å støtte det forslaget, nettopp fordi vi var redde for at domstolene ville få en umulig oppgave om vi ikke fikk denne presiseringen, og vi kunne ha risikert å få en ny sak av den karakter vi hadde for noen år siden i forhold til overvåking. Jeg tolker derfor statsråden helt tydelig og klart som at han mener dette er en materiell endring i forhold til det som opprinnelig lå i forslaget. Jeg forstår at det også ligger mye prestisje i denne saken hos statsråden, og det er ikke så rart, for Venstre har på mange måter blitt overprøvd på egen hjemmebane når det gjelder å ivareta personvern og rettssikkerhet. Det er ingen tvil om at Stortinget på en rekke punkter har strammet inn det forslaget som Regjeringen opprinnelig la opp til. Er det ikke da like greit å si at her ble man litt overivrig etter å ta de tøffe gutta, så man tok litt for mye Møllers tran?
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-06-06:
Jeg skjønner at regjeringspartiene nå har startet valgkampen i denne salen. Statsråd Dørum hadde jo flere tilnærminger til det tidligere i dag i forbindelse tvisteloven og karakteriseringen av Arbeiderpartiets forslag. Og nå opplever vi i denne saken om politimetoder at Høyre har startet valgkampen. Jeg skjønner jo at begge disse partiene er nervøse for velgernes dom. Det er forunderlig, for hvis man går tilbake til før det forrige valget, var det uten tvil stor sprik mellom de partiene som i dag utgjør regjeringspartiene. Det var sågar så stor sprik at velgerne ikke engang visste at de var et regjeringsalternativ, for da var det Sentrumsregjeringen som var et regjeringsalternativ opp mot en ren arbeiderpartiregjering. Så forskjellen er den at vi i forkant har signalisert fra Arbeiderpartiets og det rød-grønne alternativets side at vi faktisk er et regjeringsalternativ, og at velgerne kan tro på at hvis vi kommer i flertall, vil vi danne regjering. Men jeg skjønner her i dag at i denne saken som dreier seg om politiets adgang til bruk av avvergende metoder, har det også vært en sprik internt. For det er en sprik internt når Høyre i Stortinget faktisk går lenger i å ivareta personvernhensynet og rettssikkerheten enn det Venstre-statsråden har gjort i regjeringsdokumentet sitt. Representanten Schou bruker begrepet «klargjøring», men klargjøring er det man foretar i rene merknader. I dette tilfellet dreier det seg ikke bare om merknader. I dette tilfellet dreier det seg om man vil bruke ordet «klargjøring», og det er iallfall brukt «klargjøring» i lovteksten. Man har endret lovteksten for at man i større grad skal kunne ivareta personvernet og rettssikkerheten, og gjør domstolskontrollen bedre. Fra Arbeiderpartiets side må jeg igjen gjenta at de endringene som er gjort, er av sentral betydning for at vi i det hele tatt kunne være med på dette forslaget. Vi er glad for at terskelen for bruk av avvergende metoder nå er blitt hevet, at domstolskontrollen overfor politiets generelle bruk av tvangsmidler er hevet, at det gjøres innskjerping av Politiets sikkerhetstjenestes muligheter til å bruke forebyggende metoder, og at det klart presiseres at det ikke er adgang til å overvåke miljøer på politisk grunnlag. Vi er særdeles fornøyd med det sluttresultatet vi har kommet fram til her i Stortinget, og vi er veldig glad for at regjeringspartiene har vært så imøtekommende som de har vært, for å finne gode løsninger til felles beste for rettssikkerheten og personvernet.
Gunn Karin Gjul (Arbeiderpartiet), 2005-06-06:
Først vil jeg si til representanten Hofstad at regjeringspartiene skal være særdeles glade for at Arbeiderpartiet gir sin tilslutning til Regjeringens forslag, for i motsatt fall ville Regjeringen ha fått problemer med å få flertall i dag, ikke minst i denne saken. Den saken som nå blir presentert, er på en måte den siste grunnsteinen i det å få på plass den sivile rettspleien på grunnplanet. Det har vært viktig både for Arbeiderpartiet og for regjeringspartiene å få dette på plass nå, slik at vi kan sette i gang med å gi lensmennene den namsmannsfunksjonen de i dag allerede har, men som vil bli utvidet. Det har vært en del tvil omkring denne saken fordi proposisjonen har vært litt utydelig. Men gjennom behandlingen i komiteen og gjennom de presiseringer vi har gjort i merknader, tror jeg vi har fått klargjort hva som egentlig ligger i saken. La meg prøve å forklare det på en skikkelig måte: Det som ligger i systemet, er at namsmenn nå skal få et felles saksbehandlingssystem med Statens innkrevingssentral. Det er helt nødvendig for at lensmannsetaten og politiet skal få et skikkelig datasystem at de i dette tilfellet har tilgang til datasystemet til Statens innkrevingssentral. Det andre som det var viktig å få på plass, og som var en bestillingsordre fra justiskomiteen da vi behandlet den sivile rettspleien på grunnplanet, var at vi skulle få en oversikt over de samordnede lønnstrekkene som blir tillagt lønnsmottakere som har gjeld. Det som har vært problemet tidligere, er at de enkelte namsmenn og særnamsmenn kan ha tildelt lønnstrekk uten at de har visst om hverandre. Nå får vi altså en registreringsordning som gjør at man får en oversikt. I tillegg får den enkelte namsmann en plikt til å sjekke om det foreligger andre lønnstrekk før han foretar et nytt lønnstrekk. Denne registreringen skal ligge hos Løsøreregisteret, men fra namsmannens side vil dette skje på den måten at man registrerer det via datasystemet til Statens innkrevingssentral, som videreformidler dette til Løsøreregisteret. I denne saken er det altså ikke, som mange har vært bekymret for, Statens innkrevingssentral som skal ha en saksbehandlerfunksjon, og som i dette tilfellet overtar namsmennenes funksjon. Det Statens innkrevingssentral ene og alene får ansvaret for, er å være en tilrettelegger og å ha ansvaret for datasystemet her. På denne måten tror jeg at flertallet har klart å klargjøre denne saken på en så grundig måte at vi har fått lagt den siste grunnsteinen i det som nå blir den sivile rettspleien på grunnplanet.
Ingjerd Schou (Høyre), 2005-06-06:
Jeg er veldig glad for at Fremskrittspartiet er med i det brede flertallet i denne saken, og at Fremskrittspartiet støtter den metodebruken og den smale innramming som nettopp den har fått. Men det jeg er noe overrasket over, er at Fremskrittspartiet vil gå så langt som de ønsker å gå. I stedet for å ha en målrettet, avgrenset harpun bruker man snurpenot i Fremskrittspartiet i forhold til å åpne for metodebruken. Spørsmålet mitt til representanten er: Hvor går egentlig denne balansen mellom individets rettssikkerhet på den ene siden og hensynet til samfunnet på den andre siden?
Ingjerd Schou (Høyre), 2005-06-06:
Det interessante i denne saken er at det er nok en prinsipiell uenighet – jeg skal være mer presis enn sist – mellom dem som går til valg som eventuelle regjeringspartnere. Jeg leter av og til etter prinsippene hos Sosialistisk Venstreparti. De sier nei til romavlytting, samtidig som de åpner låvedøra på vid vegg i forhold til avvergende metoder. Slik sett kan det jo lett oppfattes som om Sosialistisk Venstreparti er mer opptatt av å ta hallikene enn terroristene. Det Sosialistisk Venstreparti foreslår, er nemlig å åpne for bruk av avvergende metoder i forbindelse med drap, menneskehandel, barneporno, organiserte seksuelle overgrep mot barn og alvorlig kriminalitet begått av strafferettslig utilregnelige personer. SV øker faktisk på den måten presset på nettopp det som går på forberedelseshandlinger, og knupser til i forhold til romavlytting, men samtidig åpner man på et bredt felt i forhold til avvergende metoder.
Ingjerd Schou (Høyre), 2005-06-06:
Jeg håper at det er en del familier og pårørende som har mistet noen som et resultat av grov organisert kriminalitet, grove narkotikaforbrytelser, grove ran, osv., som merker seg at særlig Sosialistisk Venstreparti faktisk ikke er så opptatt av terroristene, men er mer opptatt av hallikene. SV slår opp døren fullt når det gjelder de avvergende metodene. Det som er spesielt i denne saken og i den forrige, er at nok en gang ser vi sprik mellom de rød-grønne som ønsker å være et regjeringsalternativ. På lørdag gikk de rød-grønne seg helt bort sammen, sågar også med Fremskrittspartiet, i forbindelse med behandlingen av åndsverkloven. I dag ser vi at Senterpartiet ikke ville være med i forhold til tvisteloven, og når det gjelder politimetode, er det full sprik mellom Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet. Representanten Thorkildsen sier at man er et selvstendig parti, og man er ikke noe haleheng – så får man se hva som skjer ved valget. Jeg håper at velgerne merker seg at noen samstemthet – vi kan bare gå tilbake til lørdag og så i dag, altså tre saker – er det vanskelig å få, og at man sånn sett går til valg på noen partier som ikke har en samordnet linje i forhold til viktige ting innenfor justis- og kriminalpolitikken, særlig i dag. Når jeg har vært opptatt av å bruke ordet «klargjørende», er det fordi vi som flertall i innstillingen har sagt: «Domstolene har en viktig rolle i å ivareta personvern og rettssikkerhetsgarantier.» I debatten etter fremleggelsen av proposisjonen har enkelte påpekt bekymring for om domstolene er i stand til å fylle denne oppgaven, særlig i de forebyggende sakene. Flertallet har tillit til – og jeg siterer, og har gjort det hele tiden, fra innstillingen – «domstolene, men har for å imøtekomme bekymringen gjort noen klargjøringer i lovteksten». Det er klargjøringer som har reell betydning, og som gjør det klarere, og som gjør det mer presist for den som ønsker å håndheve dette, og det er det faktisk noen instanser som er utvalgt til å gjøre. Jeg er veldig glad for at vi i denne saken har klart å få til et bredt forlik, og at det er et solid flertall bak de endringene som vi nå har gjort i forhold til politimetoder, og at vi sørger for at både politiet og Politiets sikkerhetstjeneste på strenge vilkår har tilgang til metoder nettopp for å sikre at innbyggerne i dette landet har større grad av trygghet.
Ingjerd Schou (Høyre), 2005-06-06:
Ytterst kort, fordi det er en enstemmig komite som viser til den fremlagte proposisjon om lov om endring i lov av 13. august 1915 nr. 5 om domstolene, sammensetning av domstoladministrasjonens styre. Komiteen har merket seg de vurderinger som ligger til grunn for en utvidelse av domstoladministrasjonens styre med to nye medlemmer, og slutter seg også til det som ligger i forslaget fra departementet. Komiteen slutter seg også til forslaget om å lovfeste at de øvrige ansatte i domstolene skal ha én representant i styret, og har ellers ikke noen merknader til proposisjonen. Jeg anbefaler herved en enstemmig innstilling.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
Vi er fra SVs side veldig overrasket over at Fremskrittspartiet gjør dette til et spørsmål om tillit eller ikke tillit til det norske politiet. Kjennetegnet ved en rettsstat er jo nettopp at en tar høyde for uforutsette hendelser, høyde for misbruk, uten at noen skal ta det personlig av den grunn. Da blir det jo helt håpløst. Det samme gjelder f.eks. i spørsmålet om habilitet. Hvis folk begynner å ta det personlig i enhver sammenheng, blir det helt umulig. Man er nødt til å ta høyde for situasjoner uavhengig av de personene som bekler de ulike stillingene. Jeg må i forlengelsen av det Gunn Karin Gjul spurte om i stad, spørre representanten fra Fremskrittspartiet om det at Riksadvokaten og flere statsadvokatembeter aktivt går ut og advarer sterkt mot de forslagene som Fremskrittspartiet faktisk har, i representanten Ellingsens øyne betyr at den norske riksadvokaten ikke har tillit til det norske politiet.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
Til det første poenget må jeg si at fra SVs side er vi glad for at vi er et selvstendig parti og ikke et haleheng til noe som helst annet parti. Dermed tar vi egne standpunkter i disse sakene. Hva som vil skje hvis vi skal i regjeringsforhandlinger, får være så sin sak. Men vi trenger ikke være enig i alle saker. Når det gjelder påstanden om at vi så å si åpner på vid vegg muligheten for å ta i bruk avvergende metoder, er vi veldig stolte av at vi faktisk også har tatt i betraktning en del saker som berører veldig mange mennesker veldig sterkt, og hvor risikoen f.eks. for å bli drept er spesielt høy. Det gjelder særlig i kvinnemishandlingssaker, æresdrapssituasjoner, og i saker hvor vi har en konkret trussel rettet mot helt konkrete personer, der faren for misbruk vil være mye mindre. Når det gjelder menneskehandel, mener vi at det er vel så alvorlig som narkotikasmugling. Vi mener også at man må vurdere å ta slike metoder i bruk overfor barneporno. Det har vi ingen problemer med.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
Nei, vi mener ikke at det er feil, og alle kommer selvfølgelig med innspill ut fra den tua de sitter på. Men så er det opp til lovgiverne å vurdere ulike hensyn opp mot hverandre. Og disse sakene mener vi er fryktelig vanskelige. Men her har vi valgt å vektlegge den nære historien som Norge har i forhold til misbruk av metoder. Da satt riktignok ikke den PST-sjefen på toppen, jeg ville nok kanskje hatt større tillit til ham enn til en del andre, men vi skal jo ta høyde for regelverket, uavhengig av hvem som sitter der. Så er vi også internasjonalt i en situasjon der vi ser at utvidet adgang til metoder faktisk blir misbrukt. Amnesty har vært ute og kritisert flere land, bl.a. nære allierte av oss, for å misbruke metoder i den gode saks tjeneste. Selvsagt ønsker vi også å forebygge kriminalitet, og ikke minst alvorlig kriminalitet, men vi skal også verne innbyggerne mot potensielt misbruk og mot faktisk misbruk, og det er det vi har vurdert som så nødvendig å vektlegge i denne saken.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
Det forstår jeg ikke. Hvis det hadde vært sånn at SV hadde gått prinsipielt imot å tillate politiet adgang til bruk av avvergende metoder i andre saker, men så hadde sagt at i saker som angår drap på nærstående person f.eks., eller i saker om menneskehandel eller saker om barnepornografi, skal vi tillate politiet å ta i bruk disse metodene, ville det jo vært prinsipielt veldig merkelig. Men det er jo ikke sånn, det er sånn at SV sier at ok, vi aksepterer at politiet skal bruke disse metodene i avvergende øyemed, og så ønsker vi å utvide spekteret av saker der politiet skal ta disse metodene i bruk. Vi satte veldig stort spørsmålstegn ved eksempelet med Anna Lindh, som ble brukt fra statsråd Dørums si side, tror jeg det var. Vi mener at det gjennom en slik adgang til å ta i bruk metoder ville vært vanskelig å avverge det drapet, for det var ingenting som på forhånd tydet på at det drapet kom til å bli begått. Så ingen hadde noen mistanke overhodet om at det kom til å skje. Mens ved en del drap f.eks. på kvinner i Norge, vet vi at der er det mange varsler på forhånd, og slike drap vil vi kunne avverge, tror vi.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
Representanten Marthinsen snakker om at Regjeringa har lagt opp til noe som den regner med at det var mulig å få flertall for. Sett fra SVs side virker det unektelig rart at Venstre, som er det partiet som har vært, sier de sjøl, veldig opptatt av personvern, ikke har lagt seg på en mer restriktiv linje, siden det åpenbart var mulig å få flertall for en mer restriktiv linje enn det man la seg på. Istedenfor «nederlag» kan jeg bruke uttrykket «solide riper i lakken» i hvert fall. Siden representanten Marthinsen ikke ville svare på om det som nå er foretatt fra komiteflertallets side, innebærer materielle endringer, vil jeg spørre om det er slik etter representanten Marthinsens vurdering at rettssikkerheten og personvernet er styrket etter komiteens behandling.
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
I løpet av komitebehandlingen er kravet for å ta i bruk metoder i avvergende øyemed blitt hevet, advokater får langt bedre dokumentinnsyn, og innretningen på adgangen til romavlytting strammes inn. Det blir en bedre domstolskontroll, og vilkårene for PSTs adgang til å ta i bruk metoder i forebyggende øyemed strammes inn. Det er altså ganske vesentlige endringer som har skjedd i løpet av komitebehandlingen. Men ut fra svaret til representanten Gjul virker det jo som om statsråden egentlig er lei seg for at de endringene er kommet, i og med at han tok den mer offensive og tøffe tonen og viste til hvor nødvendig det var å få disse endringene på plass. Vurderer han det slik at det er beklagelig at disse endringene nå kommer, eller vurderer han det slik at rettssikkerheten og personvernet faktisk er kommet styrket ut av komitebehandlingen?
Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-06:
Statsråden sa i sitt innlegg at å velge bort det såkalte smale forebyggende spor når det gjelder metodebruk, betyr å øke presset på å kriminalisere forberedelseshandlinger, og det ville ikke statsråden. Jeg oppfatter faktisk at det toget er gått, men at noen forsøker å tilsløre sannheten også i innstillinga. Det er nemlig slik at for kun kort tid siden vedtok dette stortinget en ny straffelov, og da bad hele komiteen om at Regjeringa skulle kriminalisere forberedelse av «krigsforbrytelser, folkemord og forbrytelser mot menneskeheten, høyforræderi, angrep mot de høyeste statsorganenes virksomhet eller inngrep overfor andre viktige samfunnsinstitusjoner, kapring, sabotasje mot infrastrukturen, grov frihetsberøvelse, avtale om slaveri, drap eller om betydelig legemsbeskadigelse, avtale om brannstiftelse, annen særlig farlig ødeleggelse eller avtale om ran». Jeg vil tro at de fleste her er enige om at de aller fleste av disse handlingene vil belegges med såpass høy strafferamme at tvangsmidler vil kunne tas i bruk. Så i tillegg å åpne for et forebyggende spor når det gjelder metodebruken og PST, utenfor påtalemyndighetens styring og kontroll, vil bare bety at man gir ekstra store muligheter for inngripende metodebruk og også øker risikoen for misbruk. Jeg må si at for oss som følger med i mediene, er det ikke vanskelig å se at statsråden ved flere anledninger er blitt sabla ned, for å si det på godt norsk. Harald Stanghelle tok f.eks. tak i terroreksemplet som var blitt presentert flere ganger, og sa at dette ikke er et eksempel på hvorfor man trenger å endre lovverket. Dagbladet, tradisjonelt en alliert for Venstre, har slaktet framlegget fra Regjeringa. Unge Venstre er dypt skuffet. Statsråden har sågar brukt flere eksempler som har vært irrelevante, som begrunnelse for hvorfor man trenger de endringene som man har gått inn for, f.eks. eksemplet Anna Lindh. Hvordan man skulle kunne avverge det drapet ved hjelp av de metodene som man har innført nå, ved å tillate avvergende metodebruk, er for SV komplett uforståelig. Det var ingen som visste på forhånd at Anna Lindh skulle bli drept, langt mindre hvem som kunne tenkes å utføre drapet. De som imidlertid i stor grad trenger slik beskyttelse, er bl.a. kvinner som statsråden sjøl har vært opptatt av, som har vært utsatt for trusler over lengre tid, og hvor mistanken er rimelig stor om at noe kriminelt skal kunne skje, og at disse menneskene skal kunne bli utsatt for drap. Så fra SVs side har vi vurdert det slik at her er det viktigere å tillate avvergende metodebruk, og slik sett også gi vanlige folk den beskyttelsen som mange av oss stortingsrepresentanter og andre viktige personer faktisk nyter.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2005-06-06:
Det er vel slik at man velger sine ord ut fra det ståsted man har. Når saksordføreren har brukt uttrykket «materielle endringer» og sagt at det ikke er noen materielle endringer i innholdet, vil nok Kristelig Folkeparti si at det kan vi godt være med på, men det har fått en noe annen valør, det går i en litt annen retning enn det som var det opprinnelige. Det er vårt ståsted i forhold til det som nå har skjedd.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2005-06-06:
Jeg skal overlate til statsråden selv å svare på hva han opplever i forhold til det som nå påstås i denne salen om hans rolle i denne saken. Jeg våger likevel fortsatt å understreke at slik jeg har oppfattet det, har det foregått forhandlinger og samtaler i en god tone som har vært preget av en gjensidig respekt og et gjensidig ønske om å finne fram til en løsning som alle parter kan leve med, og som – for å svare direkte på spørsmålet fra representanten Thorkildsen – gjerne må kunne kalles for «materielle forbedringer», hvis det er et uttrykk som måtte være tilfredsstillende. Men å si at vi har funnet på noe nytt, noe annerledes, noe som ikke har vært der, er i hvert fall ikke riktig sett fra vårt ståsted.
Finn Kristian Marthinsen (Kristelig Folkeparti), 2005-06-06:
«Særlige grunner» er de grunnene som går utover de ordinære, de som er annerledes, og som av dem som skal fatte beslutningen, nettopp vurderes å være av en sånn karakter at de skal åpne for denne form for – skal vi si – overvåking. Det er «særlige grunner». Men så kan det ligge andre beskrivelser i det, sett fra domstolens side og fra dem som fremmer saker for domstolen for å få anledning til avlytting, i forhold til om det virkelig er «særlige grunner». Å ramse opp enkeltsakene her er undertegnede overhodet ikke i stand til.