Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2004-06-14:
Norge er et land som er utstyrt med store muligheter sett fra naturens side. Olje- og gassindustrien har gitt oss kunnskap og inntekter de fleste andre land bare kan drømme om, og de misunner oss sikkert det. Det går heller ikke an å overse den betydningen denne industrien har hatt og vil få for det norske samfunnet i tiden framover, for næringslivet og ikke minst for vår velferdsbygging. Vi kan se hvordan inntektene til den norske stat er: Vi har greid å bygge opp et oljefond på nesten 1 000 milliarder kr. Vi smører våre budsjetter med nær 60 milliarder kr i året fra denne industrien. Det er unike ting som skjer i forbindelse med denne industrien, som bygger opp vårt velferdssamfunn. Den meldingen vi behandler i dag, skal trekke opp linjene litt framover. Men jeg må si, etter å ha lyttet til debatten i dag, at man snakker veldig mye om problemer, problemer og problemer. Jeg hadde kanskje ønsket at debatten tok mer dreining i retning av å se på mulighetene og være med og videreutvikle disse enorme ressursene vi har. Jeg tenker også at jeg, hvis jeg hadde vært en av dem som skulle gå inn i denne industrien i framtiden, hadde blitt litt betenkt over all pessimismen som er ute og går. Det jeg kanskje savner i denne innstillingen, er at vi tar mer fatt i rekruttering og utvikling av næringens arbeidspotensial, altså arbeidskraften innen næringen. Det tror jeg er viktig. Vi vet at det i dag er ansatt ca. 225 000 mennesker i petroleumsindustrien, inklusiv leverandørindustrien, og 44 pst. av vår eksport er knyttet til olje og gass. Det er store framtidsmuligheter, og da må vi også bygge opp en optimisme, ikke bare ha pessimisme. Vi må se mulighetene, og vi må være sammen med selskapene om å gjøre det, slik at også disse føler seg velkommen. Når det så gjelder en del av rammevilkårene, er også det behandlet i finansinnstillingen, og Arbeiderpartiet slutter seg fullt ut til de endringene som nå gjøres når det gjelder petroleumsskatten. Men jeg er skuffet over at et flertall ikke slutter seg til det forslaget som Arbeiderpartiet har, om å gå videre på det området for å se om vi ytterligere kan gjøre rammevilkårene bedre sett i den totale sammenheng. Jeg tror at vi framover er nødt til å komme tilbake til det spørsmålet for å se om vi ikke må forsterke tilpasningen. Det som jeg imidlertid er veldig glad for, er det siste punktet i innstillingen, nemlig at vi må se på det som har skjedd når det gjelder kontrakter, utsetting og oppdrag fra Norge. Det går ikke an at vi skal ha så store industrielle kontrakter, og slåss med land og industrigrupperinger som ikke stiller opp på samme måte, og som ikke slåss med blanke sverd. Jeg mener at Regjeringen har et alvorlig ansvar for å se til at vår industri ikke bygges ned, når vi ser på hvilke konkurransevilkår som ellers er ute. Vi blir satt i en helt annen kategori bare fordi det som reelt sett skal komme opp til overflaten, ikke kommer opp til overflaten. Dette må Regjeringen og statsråden ta alvorlig. Dette må han gå i dialog med selskapene om når store utbygginger skjer, slik at vi ikke får det på den måten at vi står ribbet igjen for industri når de store løftene kommer framover. Når det gjelder overskridelsen som er skjedd i forbindelse med Snøhvit, må jeg si at jeg er skuffet over at det i forbindelse med den PUD-en som vi hadde til behandling i Stortinget, er skjedd så mange overskridelser i ettertid, og jeg minnes meget godt statsrådens forsikringer i denne sal og brev til Sylvia Brustad om at her var alt som det skulle være. Men jeg tror likevel ikke at vi skal sette slike ting i revers. Jeg tror at Snøhvit vil bli en gigantisk og flott inspirasjon for hele Nord-Norge og ikke minst en spydspiss i hele Barentshav-regionen. Vi er først på banen innenfor miljø, utvikling og teknologi og kan sette en standard i dette området og utvikle hele regionen, og ikke minst være med og utvikle standarden i Barentshavet. Så det siste ordet er nok ikke sagt der. Men jeg tror at det her ligger et stort potensial, og, som sagt, vi må videreutvikle. Jeg må også si at når vi nå ser hva som skjer i Barentshavet, i Norskehavet og i Nordsjøen, har jo nettopp denne industrien kunnet arbeide på linje med den øvrige industrien, og også i forhold til fiskeri- og fangstmulighetene. Det har vært et pluss for alle parter. Det synes jeg også er viktig, men vi skal sette rammevilkårene på en god og skikkelig måte.