Ola Elvestuen (Venstre), 2018-11-22:
Det europeiske kvotesystemet EU ETS er ett av EUs viktigste virkemiddel for å nå sitt klimamål. Utslippene kan ikke overstige det utslippstaket som er satt for virksomhetene som er omfattet av kvotesystemet. Mesteparten av klimagassutslippene fra energiforsyning, industri og petroleumsvirksomhet er omfattet – totalt over 11 000 virksomheter i Europa. I tillegg reguleres luftfarten innad i EØS-området. Norge inngår som en del av det europeiske klimakvotesystemet. EUs kvotedirektiv er innlemmet i EØS-avtalen og gjelder for norske kvotepliktige bedrifter på linje med EUs kvotepliktige bedrifter. Om lag halvparten av norske utslipp er omfattet av kvotesystemet, og deltakelsen i dette er en viktig del av norsk klimapolitikk. Auksjonering er et sentralt element i det europeiske kvotesystemet. Kvoter som ikke blir tildelt gratis til de kvotepliktige virksomhetene, skal bortauksjoneres i det europeiske markedet. Auksjonsforordningen som etablerer en metode for bortauksjonering av klimakvoter, ble innlemmet i EØS-avtalen i juli 2012. Fra 2013 skulle salg av klimakvoter skje på en felleseuropeisk auksjonsplattform. Etter innlemmelsen av auksjonsforordningen i 2012 startet Norge umiddelbart arbeidet med å knytte seg til den felleseuropeiske auksjonsplattformen. Prosessen har imidlertid tatt svært lang tid, bl.a. fordi EU-kommisjonen i november 2015 fastslo at den omforente løsningen fra juli 2012 ikke lenger var juridisk akseptabel. For at Norge skal kunne auksjonere sine kvoter, krever EU-kommisjonen nå at Norge knytter seg til de felles innkjøpsavtalene som ligger til grunn for anskaffelse av auksjonsplattform og auksjonsovervåker. EU mente dette var eneste løsning som ville gi både EU- og EFTA-statene tilstrekkelig sikkerhet for rettigheter og forpliktelser. Det har tatt lang tid å avklare bakgrunnen for EUs krav og konsekvenser for Norge ved å knytte seg til disse avtalene. Forsøket på å fastholde den opprinnelige løsningen førte ikke fram. Klima- og miljødepartementet har nå sammen med representanter fra Island og Liechtenstein framforhandlet to tilknytningsavtaler om å bli parter i de to felles innkjøpsavtalene mellom Kommisjonen og EUs medlemsstater. En EØS-komitébeslutning med nye tilpasninger til auksjonsforordningen tilrettelegger for at Norge skal inngå i de to tilknytningsavtalene. Ved å inngå disse avtalene får Norge samme rettigheter og plikter som EUs medlemsstater når det gjelder felles bortauksjonering. Forsinkelsene betyr at det for perioden 2013–2018 er akkumulert over 41 millioner usolgte kvoter. Ytterligere 5,4 millioner kvoter er planlagt solgt i 2019. Det vil ikke være mulig for Norge å holde tilbake eller slette disse kvotene. Det norske volumet er en del av det samlede auksjonsvolumet i det europeiske kvotesystemet. Kvotene skal i henhold til regelverket gjøres tilgjengelig for de kvotepliktige virksomhetene. Dette innebærer at Norge ikke har anledning til å slette eller holde tilbake kvotene. Selv om norske volumer kommer inn i markedet sent i perioden, endres ikke ambisjonsnivået i kvotesystemet, som defineres av samlet antall kvoter som gjøres tilgjengelig for virksomheten over hele perioden. For at Norge skal komme i gang med salget av klimakvotene, tilrår regjeringen at Norge deltar i EØS-komitébeslutningen om innlemmelse i EØS-avtalen av nye tilpasninger til auksjonsforordningen og inngåelsen av de to nye tilknytningsavtalene.