Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-04-27:
Heller ikke denne saken har de store konfliktlinjer i seg. Den er en nødvendig oppfølging av forliket om forholdet mellom stat og kirke som vi kom til enighet om i fjor. Statskirken har de siste tiår fått økt selvstyre, med demokratisk valgte organer som menighetsråd, bispedømmeråd og kirkeråd, og med et eget kirkemøte. Kirkemøtet er også lovgivende forsamling i indrekirkelige spørsmål. I mange saker har Kirkens egne organer overtatt ansvaret på det åndelige/teologiske området, riktignok på delegasjon, utenom utnevning av de øverste lederne. Jeg er glad for at vi gjennom avtalen starter en prosess hvor partenes felles mål er at utnevning av biskoper og proster overføres fra kirkelig statsråd til kirkelige organ som kirkemøte eller bispedømmeråd. Et element i dette var også at det skulle igangsettes en demokratireform, slik også Den norske kirke selv ønsker og har jobbet med over lengre tid. Avtalen slår fast hvilke elementer som skal gjennomføres: Økt bruk av direktevalg, kirkelig valg skal gjennomføres samtidig med offentlige valg, og reelle valgmuligheter. Dermed er dette en reform som skal vurderes ut fra struktur og ikke i form av et prosentmål for valgdeltakelsen. Det handler om at vi nå skal legge til rette for at alle medlemmer i Den norske kirke har mulighet til – og at det er lett og enkelt – å delta og være med og påvirke i Den norske kirke. I proposisjonen tas også spørsmålet om en styrket presesfunksjon opp. Bakgrunnen for forslaget er at Bispemøtet, med støtte fra Kirkemøtet, har bedt om at en slik funksjon styrkes. Det er ingen tvil om at det innebærer en stor merbelastning å ha presesvervet i tillegg til det å være biskop i et bispedømme. I dag velges preses for en periode på fire år. Preses skal sørge for at biskopene innkalles til møte, samt lede forhandlingene i plenumsmøtene og i arbeidsutvalget. Preses er for øvrig fast oppnevnt representant i Kirkerådet og i det nordiske primatmøtet. Dessuten skal preses representere Bispemøtet i media og i sentralkirkelige og økumeniske sammenhenger dersom ikke annen biskop er valgt. Preses får med andre ord en nasjonal rolle med offisielle oppdrag i inn- og utland. En viktig funksjon, som også er økende i omfang, er kontakten med media. Preses blir i stor grad Den norske kirkes offisielle representant i riksmediene. Med de økte kravene og oppgavene som gjennom årene er tillagt presesfunksjonen, er det naturlig at det ikke lenger er mulig å kombinere disse to funksjonene. Derfor støtter Kristelig Folkeparti departementets forslag om å styrke presesfunksjonen og at dette også vil omfatte å opprette et tolvte bispeembete, fordi dette er i tråd med Kirkens eget ønske. Det gjenstår fortsatt mye arbeid og mange uløste spørsmål før en slik nyordning kan innføres. Komiteen har samlet seg om at vi legger til grunn at Stortinget får til behandling en sak om styrking av presesfunksjonen i Kirken etter at Kirken selv har tatt stilling til hvilke modeller den mener er mest aktuelle for styrking av presesfunksjonen. Det er nok ikke noen overraskelse at for Kristelig Folkeparti vil det være Kirkens standpunkter som vil være retningsgivende for hvordan vi vil utforme en slik type presesfunksjon, og hvordan opprettelsen av et tolvte bispedømme vil se ut i tiden framover.