Peter N. Myhre (Fremskrittspartiet), 2010-05-06:
La meg først få takke utenriksministeren for en grundig og god redegjørelse om viktige EU- og EØS-saker. Utenriksministeren bekrefter at det ikke går så bra i EU for tiden. Arbeidsløsheten stiger, og underskuddene i statsøkonomien i mange land er foruroligende høy. Med Polen som eneste unntak hadde samtlige land i EU en nedgang i bruttonasjonalproduktet i 2009. Hellas er det mest alvorlige eksemplet – statsgjelden er på størrelse med det norske oljefondet, nesten 300 milliarder euro. Men det er mange land som er på full fart i samme retning. La meg ta noen tall fra Utenriksdepartementets egne landsider. Underskuddet på statsbudsjettet i Ungarn var på hele 9,2 pst. av bruttonasjonalproduktet i 2006. Det var før finanskrisen. I Portugal er statsgjelden etter mange år med underskudd kommet opp i 85 pst. av bruttonasjonalproduktet. I Spania har arbeidsløsheten passert 20 pst. I Frankrike er arbeidsløsheten på 9,3 pst., men den var på 8 pst. allerede i 2008, før finanskrisen. I Latvia var det en årlig økonomisk vekst på over 10 pst. i flere år, senest i 2007. Men i de samme årene tok Latvia opp store statslån, noe som førte til en rask økning av statsgjelden og høy inflasjon. I dag er det valg i Storbritannia. La meg igjen få vise til Utenriksdepartementets landsider – jeg siterer derfra: «Uansett hvem som vinner valget(…)(…) (…) (…) Så er det Tyskland, som nå fremstår som den reddende engel overfor andre EU-land. Det er til glede, men det er ikke uten en viss bismak. De pengene Tyskland nå låner ut, må finansieres ved at Tyskland selv låner. Tyskland har allerede en samlet gjeld på 1 500 milliarder euro, som er 64 pst. av bruttonasjonalprodukt. La oss tenke oss Norge i en tilsvarende situasjon. Da ser vi for oss et Norge som istedenfor å ha et oljefond på 3 000 milliarder kr skulle hatt en statsgjeld på 1 600 milliarder kr – fra 3 000 milliarder kr i pluss til 1 600 milliarder kr i minus. Det er en formuesendring på 1 mill. kr pr. innbygger. Der er Tyskland. Jeg vet at dette kan høres ut som svartmaling, men situasjonen er alvorlig. Jeg nevner dette fordi utenriksministeren fokuserte tirsdag meget sterkt på finanskrisen og dennes etterdønninger. Finanskrisen har nok hatt en utløsende og forsterkende effekt, men faktum er at krisen i EU-landene har røtter tilbake til mange år før finanskrisen. Hovedårsaken ligger i rekordartet vekst i de statlige utgiftene. Politikere lover og lover i håp om å bli valgt, og staten skal betale. Det de glemmer, er at de såkalte gratisytelsene fra det offentlige slett ikke er gratis, men må i hovedsak betales gjennom skattlegging av overskudd og inntekter i privat sektor. Jo mer gratis velferd, desto tyngre blir børen å bære for både konkurranseutsatt industri og for næringsliv for øvrig. Næringsliv og ansatte i privat sektor må sørge for inntjening nok til å sørge for seg selv, og i tillegg betale for det offentliges lønnsbudsjetter og andre ytelser over statsbudsjettet. Underskuddene gir høy gjeld og dermed stigende årlige utgifter til renter på gammel moro. Dagens politikere bruker av fremtidens penger, og gårsdagens politikere brukte våre. Fremskrittspartiet har advart mot dette i årevis. Med stadig opplåning og økning av statsgjelden vil det før eller senere gå galt, og det har det nå gjort i mange av EU-landene. Man kan rett og slett si at EUs problem er at det har blitt litt for mye sosialdemokrati. Oppskriften for EU er, som UDs landsider også hevder, at det må kuttes i offentlige budsjetter. Omfanget av såkalt gratis velferd må reduseres, eller for å si det litt annerledes, sosialdemokratifaktoren må trappes litt ned. Regjeringen bør ta lærdom av det som skjer i EU. Det norske statsbudsjettet er kommet opp i 200 000 kr pr. innbygger. Det går bra så lenge vi pumper opp olje og selger den – og så får europeiske og amerikanske bilister til å finansiere norsk velferd og velstand. Dette går sikkert bra i noen år til, men Regjeringen bør ha en strategi her – ikke bare når det gjelder norsk økonomi, men også i forhold til EU.