Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2009-12-09:
Antallet elever som ikke fullfører videregående skole, er bekymringsfullt. En av tre fullfører ikke videregående opplæring, mens tallene er enda høyere for ungdom med minoritetsbakgrunn, og særlig gutter. Jeg mener at samfunnet har sviktet når det gjelder å gi alle unge en mulighet til utdannelse og dermed også til arbeid. Årsakene til frafall er mange, og det er viktig å understreke at også elever som stryker i et enkelt fag, er med i disse tallene. Dessverre finner vi også mange av disse menneskene igjen i den statistikken som er knyttet til sosialhjelp og til arbeidsledighet. Derfor er det avgjørende raskt å sette i gang tiltak for å bidra til at flere kommer igjennom videregående skole. Når jeg reiser rundt i landet og besøker skoler, har jeg lagt merke til at man har satt i gang utrolig mange gode lokale tiltak for å snu denne utviklingen. Vi må i langt større grad bruke disse gode eksemplene. Det er skolene selv som vet hva som fungerer best på sin skole. Mange har gjennom mange år prøvd og feilet med ulike tiltak. Vi foreslår å opprette en tiltakspost på 25 mill. kr hvor det kan søkes støtte til gode lokale tiltak for å gi unge mennesker mulighet til å fullføre skoleløpet. Regjeringen har valgt å sette fokus på behovet for tidlig innsats. Jeg er ikke uenig i at det er viktig, men jeg konstaterer igjen at Regjeringen, bortsett fra Senterpartiets representant Tingelstad Wøien, glemmer ungdomsskolen. Til tross for gjentatte oppfordringer fra Kristelig Folkeparti velger denne regjeringen ikke å ta tak i ungdomsskolens store utfordringer. Det er gjort lite eller ingen forskning på dette området. Undervisningen er for teoritung, det er store utfordringer knyttet til bråk og uro, og mange lærere gruer seg for å jobbe nettopp på dette trinnet. Det er grunn til å tro at dette forplanter seg videre og fører til at vi har en dramatisk høy frafallsprosent i videregående skole. I dette budsjettet foreslår Regjeringen å prøve ut et nytt arbeidslivsfag i ungdomsskolen. Svakheten ved formuleringene av dette faget er imidlertid at det ikke skal være for alle, og at det dermed ikke løser mangelen på praktiske fag i skolen. Dessuten vil elevene binde seg til å fortsette med yrkesfag i videregående. Faget løser dermed ikke problemet med den teoritunge undervisningen i ungdomsskolen. Derfor mener Kristelig Folkeparti at dette faget ikke er svaret på utfordringen med en teoritung ungdomsskole. Ungdomsskolen må bli en mestringsarena for barn og unge. Når elever ikke henger med i det teoretiske, må de tilbys en mer praktisk skolehverdag. Alle vil kunne ha nytte av praktiske fag i skolen uansett evner og anlegg, og derfor vil det være mer riktig å få tilbake valgfagene i ungdomsskolene. Både arbeidslivsfag og 2. fremmedspråk vil her kunne være mulig å velge for dem som ønsker det, og alle vil kunne stå fritt til å velge studiespesialisering eller yrkesfag etter 10. klasse. Vi foreslår derfor i vårt alternative budsjett å omprioritere de kronene som går til utprøving av arbeidslivsfaget, til i stedet å gå til utprøving av praktisk rettet teori i ungdomsskolen. Kunnskapsministeren og andre representanter fra regjeringspartiene har kritisert vårt alternative budsjett gjennom media. Det er i og for seg ikke overraskende all den tid vi omprioriterer den eneste skolesatsingen Regjeringen har hatt de siste årene. Det spesielle er at man prøver å framstille denne omprioriteringen som et kutt. Det er legitimt å kritisere Kristelig Folkeparti for våre prioriteringer, men da må man forholde seg til fakta. Det er riktig at Kristelig Folkeparti vil ha en annen skolepolitikk enn Regjeringen. Regjeringen prioriterer flere timer framfor flere og bedre lærere. Kristelig Folkeparti vil heller satse på flere og enda bedre lærere. Det finnes ikke dokumentasjon på at flere timer i skolen gir flinkere elever. På tross av dette har Regjeringen brukt 1 milliard kr på å øke antallet timer for de aller minste. Vi forslår derfor å kutte de fem timene Regjeringen la inn i forrige periode, den ene timen som legges til nå, og de åtte timene gratis SFO. Denne prioriteringen er et generaloppgjør med den skolepolitikken som er ført de siste fem årene, og som ser ut til å fortsette så lenge vi har en rød-grønn regjering. Vi viser med vårt budsjett hva man kunne ha satset på i skolen dersom ikke det eneste saliggjørende var å legge på flere timer. I stedet for økte timer vil vi kunne få økt lærertetthet, kvalitetsutvikling i ungdomsskolen, tiltak knyttet til frivillig leksehjelp i kommunal og frivillig regi, tiltakspost for å begrense frafallet i videregående opplæring, forsøk med introduksjonsår for nyutdannede lærere og forsøk med praksisrettet teori i ungdomsskolen, for å nevne noe. Vi mener også at et godt samarbeid mellom hjem og skole bidrar til å gi elevene de beste forutsetninger for et godt læremiljø. Derfor mener vi det i denne omgang er viktigere å bedre samhandlingen mellom hjem og skole enn mellom SFO og skole. Vi foreslår derfor å omdisponere 6 mill. kr til forsøk for å utvikle og prøve ut modeller for bedre samhandling mellom skole og skolefritidsordning, til et forsøk for å utvikle og prøve ut modeller for bedre samhandling mellom hjem og skole. En bevisstgjøring av hjemmets rolle, både hos ansatte i skolen og hos foreldrene, vil kunne føre til en større grad av sosial utjevning. Det er viktig aktivt å involvere alle foreldre og gi kunnskap om fordelen ved et godt samarbeid mellom hjem og skole. Alle foreldre kan ha en sentral og aktiv rolle i barnas læring. Gjennom budsjettet som vedtas i dag, fortsetter også Regjeringens manglende satsing på universitets- og høyskolesektoren. For sektoren er det spesielt provoserende at dette har skjedd i en tid da det har vært en eventyrlig vekst i norsk økonomi, men det store handlingsrommet er ikke brukt på å sikre framtiden gjennom forskning og utdanning. Universitets- og høyskolesektoren sliter fortsatt med lave basisbevilgninger etter Regjeringens hvileskjær. Vi foreslår derfor å øke basisbevilgningene med 175 mill. kr i tråd med sektorens ønske, og å opprette 100 nye stipendiatstillinger. Det er også urimelig at studentene mottar støtte kun fram til mai all den tid eksamen i stor grad er i juni. Dette gir mange en vanskelig økonomisk situasjon i denne perioden. Nær sagt alle partier på Stortinget har gått inn for å utvide støtten til 11 måneder. Nå gir vi muligheten til å følge opp løftene i programmet og fra valgkampen. Vi har et forslag om å innføre 11 måneders studiestøtte fra høsten 2010. Regjeringen har systematisk nedprioritert bevilgningene til Den norske kirke over flere år. Det medfører nå at flere bispedømmer på grunn av Regjeringens manglende bevilgninger vil måtte kutte i stillinger, la stillinger stå vakante, avlyse gudstjenester og i tillegg utsette begravelser. Jeg mener det er folkekirken Regjeringen setter på spill når den ikke retter opp den alvorlige økonomiske situasjonen. Kristelig Folkeparti foreslår også i år å bevilge 30 mill. kr ekstra til prestetjenesten for å lette på situasjonen. Vi er nå inne i fasen hvor trosopplæringsreformen, som alle har hyllet, skal trappes opp mot 250 mill. kr i 2003-kroner. Da er det behov for en langt mer offensiv satsing. Fortsatt står mange store prostier uten midler, fordi dette koster. Et kutt på 5 mill. kr i det som har vært normal opptrapping, vil merkes mye i Kirken. Kristelig Folkeparti foreslår å sette nytt trykk på opptrappingen av bevilgningene med 20 mill. kr ekstra. Statsråden har forsvart seg med at Kirken ikke har noen grunn til å være misfornøyd, fordi de jo for første gang har fått friske midler. Det er befriende ærlig. Kirken har vært nedprioritert gjennom fire år, mens det på resten av statsbudsjettene har vært en eventyrlig økning på alle områder. Hva er det Regjeringen vil med Kirken? Er det ikke et mål at den skal være til stede i alle lokalsamfunn? Trenger den ikke prester? Skal trosopplæringsformen bare gjelde noen menigheter? Den nye kirkestatsråden har en formidabel jobb foran seg når hun går inn i budsjettforhandlinger som vil være langt dystrere enn hva denne regjeringen har vært vant til. Da får vi også fasiten på hvor mye stat/kirke-forliket betyr for denne regjeringen. Jeg vil takke komiteen for godt utført arbeid. En ny komité har klart å lose i havn et nytt budsjett. Vi har en del politiske uenigheter, og det kommer fortsatt til å bli fire år der vi kommer til å ha tøffe politiske utfordringer til hverandre. Men sammen tror jeg vi har et felles mål om å skape mer kunnskap, ha en folkekirke som står sterkt og en bra høyere utdanning. Jeg tar opp de forslagene der Kristelig Folkeparti står alene eller sammen med andre.