Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2002-06-14:
Det er slik at vi skal ha én valglov i Norge som dekker alle de tre valgene, men av praktiske grunner har det blitt slik at vi nå behandler den delen av loven som gjelder kommunevalg og valg til fylkeskommunen, og så tar vi stortingsvalget til høsten. Det har vært slik gjennom relativt langt tid at valgdeltakelsen, i særlig grad ved kommunevalgene, har gått ned. Det ble nedsatt et valglovutvalg for bl.a. å se på om ordningen kunne bidra til å øke interessen for valgdeltakelse, og man skulle også se på om det var mulig å gjøre visse forenklinger i lovverket. Valglovutvalget kom med sin utredning, NOU 2001:3, som fikk det klingende navnet «Velgere, valgordning, valgte», og gjennom høringer og det arbeidet som skal til, munnet dette etter hvert ut i Ot.prp. nr. 45. Gjennom dette lovforslaget som nå foreligger, har valgloven for første gang fått en formålsparagraf: «Formålet med loven er å legge forholdene til rette slik at borgerne ved frie, direkte og hemmelige valg skal kunne velge sine representanter til Stortinget, fylkesting og kommunestyrer.» Dette er det naturligvis grunnleggende enighet om i denne sal. Derfor er det heller ikke så veldig mye de ulike partiene er uenige om i det som nå legges fram. Det som i særlig grad har vært diskutert, både i komiteen, ved høringer og i det hele tatt i forkant av denne saken, er velgernes mulighet til å påvirke personvalget, altså hvilke av kandidatene som skal velges. Her er det en del kryssende interesser og behov. Partiene har et behov for sin del for å kunne sikre en del av sine kandidater for å kunne ivareta de sentrale oppgavene, eksempelvis å gå inn som ordfører i et fylke eller i fylkesting. Da trenger man en del kandidater som er villige og som har erfaring og forutsetning for å fylle slike oppgaver. På den annen side har vi velgernes helt klare, åpenbare og legitime behov for og krav på å få være med og bestemme hvem som skal velges. Komiteen har kommet fram til, etter en del diskusjon fram og tilbake når det gjelder forhåndskumuleringer, og vi er enige om, at størrelsen på kommunestyrene skal legges til grunn for hvor mange partiene får lov til å forhåndskumulere. Vi har enes om en modell for dette, slik at en får lov til å forhåndskumulere fire kandidater i kommuner med 11–23 medlemmer i kommunestyret, seks kandidater i kommuner med 25–53 medlemmer av kommunestyret, og ti i kommuner som har flere enn 55 representanter i kommunestyret. Det er ikke lenger meningen at man skal kunne stryke kandidater på listen til valgene. Det gjør at når den muligheten er borte, er det ikke lenger rimelig at de forhåndskumulerte beholder 100 pst. persontillegg. Derfor følger vi forslaget om at det skal reduseres til 25 pst. Alternativet til det ville være at de forhåndskumulerte overhodet ikke ville bli påvirket av velgerne. Så til dette med fylkestingsvalget, hvor man nå foreslår at velgerne skal ha en mulighet til å påvirke personvalget. 8 pst., foreslår komiteen, og følger her Regjeringen – hvis 8 pst. av velgerne gjør samme forandring på listen til fylkestingsvalg, så slår det inn. Dette har en konsekvens for en annen side av det som nå endres i denne loven, og det er ordningen med fordelingen til fylkestingsvalget. Der hvor man fordeler representantene etter valget, har man hatt en ordning med utjevningsmandater for de kommunene som ikke har kommet inn i fylkestinget. Flertallet i denne sal foreslår at denne ordningen tas bort. Det fører til at en lang rekke mindre kommuner i Norge antakelig ikke vil få representanter inn i fylkestingene. Så får man diskutere hvor viktig eller hvor alvorlig det er. Vi har en ordning med et fylkesting som skal ivareta en lang rekke spørsmål og oppgaver som vedrører kommunene i sterk grad. Hvis vi nå får en ordning hvor noen kommuner ikke har representanter i disse folkevalgte organene, blir det en litt spesiell modell, skulle jeg for min del tro. Mindretallet i denne salen går inn for at vi opprettholder denne ordningen. Det vil med denne ordningen med åtteprosentregelen kunne bli slik at større kommuner i større grad enn tidligere vil sørge for at deres egne representanter, representanter fra de store kommunene i fylket, kommer inn, mens de små kommunene har mindre mulighet til å bruke denne kumuleringen til å få inn sine representanter. Vi foreslår at kommunene igjen skal ha ansvaret for forhåndsstemmegivningen. Det er en del som har spurt om hvorfor man ikke fortsetter med postkontorene osv. Det er helt opp til kommunene selv å avgjøre hvordan de vil gjennomføre denne forhåndsstemmegivningen, men det er altså kommunene som har ansvaret for den. Flertallet foreslår her at det ikke gjeninnføres angrefrist. Når man først har avlagt sin stemme som forhåndsstemme til kommende valg, har man valgt, og flertallet foreslår at det ikke gjeninnføres angrefrist her. Flertallet i komiteen har i utgangspunktet ønsket å beholde dagens slengerordning. En ønsker imidlertid ikke at dette skal få den konsekvens at den metoden man bruker, Sainte-Laguës metode, ikke kan benyttes ved kommunestyrevalget. Hvorvidt det er mulig å kombinere disse to forslagene, altså beholde Sainte-Laguës metode samtidig som man beholder slengerordningen, må utredes grundigere av departementet. Komiteen har derfor lagt inn forslag om å beholde proposisjonens opprinnelige utforming av slengerordningen og Sainte-Lagües metode ved kommunestyrevalget. Komiteen vil komme tilbake til spørsmålet om slengere ved en senere behandling av resten av valgloven, altså til høsten. Så vil jeg også få lov til å peke på en rettelse i innstillingen på side 20 under «Komiteens merknader», i andre og tredje linje. I begge disse linjene skal ordet «ikke» fjernes. Endelig vil jeg få lov til å ta opp de forslag hvor Arbeiderpartiet står som forslagsstiller eller er medforslagsstiller, og vil i særlig grad henlede oppmerksomheten på forslag nr. 7, som fremmes på vegne av hele komiteen.