trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2017-12-06:
Jeg har et spørsmål til fiskeriministeren. Arbeiderpartiet vil garantere for at fiskeriressursene også i framtiden skal tilhøre folket i fellesskap. Vi vil sikre en fiskerieid flåte og at nasjonalitetskravet opprettholdes i samsvar med deltakerlovens bestemmelser. For oss i Arbeiderpartiet er det viktig å holde fast på at vi skal ha en variert flåtestruktur, som igjen skal bidra til å skape arbeidsplasser, til å få lys i husene langs kysten, hele året. Det er ikke statsrådens politikk. Fiskeflåten og lokalsamfunn har vært gjennom en lang periode med debatt, med usikkerhet om rammebetingelser og en stykkevis-og-delt-politikk i tillegg til alle andre usikkerhetsmomenter man må forholde seg til som fisker, som vær og vind, størrelser på kvoter og en urolig verden – for å nevne noe. Statsråd Sandberg har ved flere anledninger fremmet saker som bidrar til mer uro, og en av disse har vi diskutert i denne salen tidligere. Statsråden har altså valgt å sette deltakerlovens aktivitetskrav til side for Gunnar Klo AS, og så vidt næringen og vi vet, er dette første gang industrien tillates å overta et kystfiskefartøy. Statsråden har ikke klart å redegjøre godt for hva som skiller denne saken fra mange andre saker langs kysten, og det er derfor god grunn til å være urolig for hva som skjer framover. Neste uke skal man behandle en sak her i Stortinget, og flertallet i Stortingets næringskomité ber regjeringen om ikke å benytte dispensasjonsadgangen i deltakerloven for industriens erverv av kystfiskefartøy før nærmere avklaringer med Stortinget er foretatt. Det er nå varslet at det kommer flere søknader, ut fra samme situasjon som Klo. Hvordan vil statsråden forholde seg til disse søknadene?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2017-12-06:
Det jeg skulle ønske, var at statsråden for en gangs skyld kunne svare på spørsmålet, men det er tydeligvis ganske vanskelig i denne saken. Arbeiderpartiet er opptatt av langsiktighet og forutsigbarhet for fiskerinæringen, og vi venter i spenning på når ministeren har tenkt å legge fram saken om Eidesen-utvalget for Stortinget, så man faktisk kunne diskutert helhetlig fiskeripolitikk også i denne salen. Jeg hører at fiskeriministeren påtar seg rollen med å skape ro og langsiktighet i næringen. Det er ikke en virkelighetsbeskrivelse jeg deler. Man trenger ikke engang et raskt søk på Retriever for å se den uroen som denne ministeren bidrar til å skape i sak etter sak langs kysten, og man trenger ikke å gå lenger tilbake enn til i vår, da man fremmet sak om å skrote hele pliktsystemet. Det ble uro, og man reiste seg langs kysten mot fiskeriministerens politikk. Det ble så umulig for ministeren at han måtte skrote forslaget. Så mitt siste spørsmål til ministeren er: Hvilke konkrete planer har ministeren for faktisk å skape langsiktighet og forutsigbarhet for fiskerinæringen?
Cecilie Myrseth (Arbeiderpartiet), 2017-12-06:
Fiskeriministeren har virkelig sjarmert Stortinget i dag gjennom forestillingen om «hvordan ikke svare på spørsmål». Så jeg håper at jeg – til tross for at jeg er ny i Stortinget – kanskje kan få svar i denne omgangen. For det er som Knag Fylkesnes sier, at med økte kvotetak, med økte priser på rettigheter og færre båter vil det bli enda vanskeligere for unge å komme inn i næringen. Og det henger også sammen med det som vi snakket om i stad. Vil det overhodet ha betydning aktivt å bruke dispensasjonsadgangen for å gi utvidet eierskap – vil dette til sammen ha noen som helst negative konsekvenser, som ministeren kan se?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg deler ikke den virkelighetsoppfatningen som representanten Myrseth her prøver å fremme. I min reisevirksomhet langs kysten, der jeg møter både fiskere og næring, ser jeg at det er stor optimisme. Det har aldri vært landet mer fisk i nord. Det har aldri vært større investeringslyst. Man ser veldig optimistisk på det. Vi vil sannsynligvis også i år få rekordhøye eksporttall. Det går rimelig godt langs kysten. Det går rimelig bra for norske fiskere. Det går godt i fiskeriindustrien, men man mangler lønnsomhet der. Det å tegne et bilde av at det er uro blant norske fiskere, at det er uro i sjømatindustrien – det er en oppfatning jeg ikke deler. Men jeg registrerer en uro der ute på grunn av at det største partiet i nasjonalforsamlingen, Arbeiderpartiet, ikke greier å ta standpunkt til hvilken kurs man ønsker innen denne politikken. Det skaper uro. Det at Arbeiderpartiet melder seg ut av å skape stabilitet og forutsigbarhet for norsk fiskeri- og sjømatindustri – det skaper uro. Jeg følger akkurat de samme kjørereglene som Arbeiderpartiet gjorde gjennom åtte år i den rød-grønne regjeringen, både når det gjelder deltakerloven, når det gjelder havressursloven, og når det gjelder det å regulere fra dag til dag, til det beste for fiskeriindustrien. Det at Arbeiderpartiet nå ønsker å endre arbeidsfordelingen mellom storting og regjering fordi man har tapt valget, er en annen debatt, men jeg hadde heller ønsket at Arbeiderpartiet hadde vært med på prosesser som hadde skapt forutsigbarhet, framtidsrettet teknologi og strukturer, slik at vi kan hente enda mer til fellesskapet fra det som er fellesskapets eiendom.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Det første er at jeg har kontakt med næringen hver eneste dag og gjør de justeringene som er nødvendige for at næringen skal få best mulige rammevilkår, som også gir de beste resultatene for fellesskapet. Når det gjelder det langsiktige, er det litt spennende og litt interessant, synes jeg, at representanten Myrseth fortsatt etterlyser en stortingsmelding på bakgrunn av Eidesen-utvalget. Det er ikke mer en fjorten dager siden vi sto på samme scene, der jeg for tiende gang bekreftet at denne statsråden skal legge fram en stortingsmelding om Eidesen-utvalget, men jeg må tydeligvis sende et brev til ulike representanter for å bekrefte det på nytt. Dette har vært opplest og vedtatt i lang tid. Nå er representanten Myrseth ny på Stortinget og har kanskje ikke fått det med seg, men dette har vært signalet hele veien. Helt fra Eidesen la fram sin innstilling i desember 2016, har dette vært intensjonen fra denne statsråden.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg vet ikke hvor mange ganger statsråden og andre har presisert dette – men la meg gjøre det igjen: Å ha unntak fra aktivitetskravet i deltakerloven § 6 har ingenting med nasjonalitetskrav å gjøre – ingenting. Null. Dette har jeg presisert gang på gang på gang. Men det at Arbeiderpartiet og opposisjonen hele tiden prøver å skape en frykt for at utenlandsk eierskap vil ta over norske fiskeriressurser, er med respekt å melde ikke bra. Dette har ingenting med deltakerloven å gjøre, det har ingenting med nasjonalitetskrav å gjøre. Dette er deltakerloven § 6, som Arbeiderpartiet og de rød-grønne har brukt i en rekke andre sammenhenger. Men det er interessant å merke seg at sist gang man gjorde unntak fra nasjonalitetskravet, var 5. mai 2013, og det var de rød-grønne som gjorde det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Lederen i Stortingets næringskomité har i offentligheten, i leserbrev, også sådd tvil om nasjonalitetskravet. Det synes jeg er beklagelig. At lederen i Stortingets næringskomité, som er en viktig komité, sprer denne type omtrentligheter, er beklagelig. Jeg kan gjerne svare på det en gang til, men det ser ikke ut til at det nytter å svare. Jeg kan svare gang på gang på gang, men jeg får de samme spørsmålene på nytt og på nytt og på nytt. Når det gjelder debatten som skal gå mandag 11. desember, avventer jeg den før jeg konkluderer med noe knyttet til det som er spørsmålet her. Men hvis noen prøver å antyde at jeg ikke har respekt for Stortinget, vil jeg avvise det på det sterkeste. Er det noe jeg virkelig har respekt for, er det Stortinget. Men da må også Stortinget og representantene lytte til de svarene man får.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Det er litt vanskelig å forholde seg til vedtak som eventuelt skal skje på mandag. Å stå i spontanspørretimen og liksom skulle se i spåkulen med hensyn til hvordan debatten går på mandag, blir meget spesielt. Men jeg avventer debatten på mandag. Jeg også har selvfølgelig lest innstillingen, og det er mange flere interessante flertall der, bl.a. at SV og representanten Knag Fylkesnes går på et dundrende tap når det gjelder deres politikk, som handler om at de ønsker å instruere statsråden og departementet, noe man ikke får anledning til. Det er veldig interessant i så måte. Jeg avventer debatten på mandag, så får både Knag Fylkesnes og andre som sitter i næringskomiteen, de svarene som er tilpasset, og da er det lagt opp til en debatt som komiteen selv har bestemt skal foregå den 11. desember.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Det første partiet som ønsket å endre deltakerloven og la industrien eie fiskefartøy, var Venstre i 1946, tror jeg. Men til spørsmålet: Dette er ingen uthuling av deltakerloven. Med respekt for Stortinget, som gjennom et enstemmig vedtak her i Stortinget har sagt det: Dette er et unntak etter § 6. Jeg som statsråd må behandle alle søknader som kommer. Alle søknader som kommer, må jeg behandle, og da får man ja eller nei. Det har kommet én søknad til når det gjelder unntak for å få eie fiskebåt. Der har jeg sagt nei. For øvrig har jeg ikke registrert noen flere søkere. Gunnar Klo-saken er spesiell. For det første hadde man 49 pst. eierskap i dette fartøyet i tolv år – meget spesielt. Det er en femte generasjons-bedrift – meget spesielt. For det andre er den én av fire bedrifter i et lite område som ikke har sikker og forutsigbar tilgang til råstoff.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg takker for spørsmålet. Det er særdeles viktig, særlig når det gjelder Eidesen-utvalget. Det er viktig å presisere at Eidesen-utvalget gjelder kvotedelen, så hvis man ønsker seg en helhetlig gjennomgang av fiskeripolitikken, blir det mer omfattende. Jeg registrerer at det i innstillingen til saken som skal behandles på mandag, ligger forutsetninger om at man skal ha en stortingsmelding med utgangspunkt i Eidesen-utvalget, og det tror jeg er bra. Men som representanten også er inne på: Her er det viktig at man har brede og gode prosesser, med bred forankring – i næring, langs kysten og politisk. Derfor har jeg nå – etter at jeg har oppsummert høringen, som varte helt til april/mai i år – startet jobben med å dele ut dette i bolker, for dette handler om fire–fem bolker. Og vi kan ikke beslutte én av delene alene. Her må alt henge sammen, hvis ikke faller brikkene fra hverandre. Derfor har jeg lagt opp til brede runder med næringskomiteen, de fiskeripolitiske talspersonene, hvor vi tar bolk for bolk og diskuterer oss gjennom dette. Det blir også rundebordskonferanser der ute, som jeg inviterer alle partiene til å bli med på.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg er i hvert fall ikke bekymret når det gjelder de eksemplene Fylkesnes avsluttet med. Å bruke Klo-saken som et eksempel på at det vil være press på prisene, tror jeg er en feilslutning, og jeg vet ikke om jeg deler den hele og fulle bekymringen som representanten Fylkesnes har. Men jeg har registrert at Fylkesnes er veldig opptatt av dette og tar det opp i en rekke sammenhenger, og det tror jeg er bra. Sist representanten Fylkesnes tok opp dette, var på Fiskebåt Nords møte, og svaret representanten fikk fra rederne der, var at man trengte ikke å bekymre seg, for man hadde kontroll. Men dette henger sammen med den store diskusjonen om ressursrenten. Med jevne mellomrom har Stortinget tatt ressursrenten opp til vurdering – i 1997 og i 2007. Stortinget gjorde samme beslutningen begge ganger. Når vi snakker om ressursrente, har Stortinget vedtatt at dette skal tilbake til næringen og kysten. Nå står vi overfor dette spørsmålet igjen. Gjennom Eidesen-utvalget og kvoteutvalget kommer dette spørsmålet opp på nytt. Men vi går inn i nyere tider, og omstilling er veldig viktig for alle sammen – ikke det at det ikke har vært omstilling i norske fiskeri tidligere, det har det vært siden 1946, da vi fikk vår første fiskeriminister. Men det er klart at utstyrs- og teknologidelen og forskning går med rasende fart framover. Næringen er nødt til å investere for å følge opp også de kravene som kommer fra politisk hold når det gjelder å få på plass en bærekraftig forvaltning framover. Disse kravene blir tøffere og tøffere framover. Norge har vært god når det gjelder bestandsforskning og -forvaltning, men vi må bli bedre. Det krever også investeringer, både i fiskerileddet og i industrileddet.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Jeg ser at det er utfordringer, og dette jobber man jo med hver eneste dag innenfor fiskeri og industri. Næringen jobber hardt med dette hver eneste dag. De endringene og strukturendringene jeg foretar, tror jeg faktisk er et ledd i å gjøre noe med utfordringene vi ser her. Men det er klart at når man har som utgangspunkt innenfor fiskeripolitikken at man skal ha flest mulig fartøy, og at man skal ha flest mulig industrianlegg, da blir det en utfordring. Men jeg mener at denne regjeringen og tidligere regjeringer virkelig har tatt ungdom på alvor. Det er en rekke ordninger som eksisterer i dag, og som forsterkes, som gjør at vi i større og større grad nå rekrutterer ungdom. For første gang på 15–20 år har vi nå større rekruttering innenfor fiskeriene, særlig i Finnmark. Og det er folk under 30 år som nå rekrutteres inn.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Hørte representanten Andersen riktig? Jeg sa antall fartøy, ikke antall ansatte. Det må ikke være noe mål å ha flest mulig fartøy, og det er noe annet enn antallet som jobber med dette. På ett fartøy kan man ha én, på ett fartøy kan man ha tre, på ett fartøy kan man ha førti. Det blir en forskjell. Jeg har ambisjoner om å få enda flere sysselsatte innenfor norsk fiskeri, sjømat og industri, men da må man møte framtiden med realisme. Man kan ikke regulere seg mot de økonomiske realitetene. Jeg må si at ja, jeg er veldig opptatt av å få ungdom inn i fiskeri. Det gjør vi på mange måter. Jeg møter rett som det er ungdommer som har investert og gleder seg til å gå inn i både rekefiske og annen type fiske. Det skjer ganske titt og ofte, faktisk. Men det at man innenfor dette området skal ha en automatikk i at ungdom skal komme seg inn i en næring og få 3–4 mill. kr lagt på bordet, er litt vanskelig å se, for det får man heller ikke innen andre typer næringer.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-06:
Når jeg gjør disse endringene, er det jo fordi jeg har tro på at det vil slå ut positivt. Når det gjelder Klo-saken – igjen – så gjør jeg disse endringene bl.a. for å sikre at dette fartøyet blir igjen i denne kommunen, for å sikre at dette fartøyet leverer råstoff til denne industribedriften, som igjen vil sikre lønnsomme, helårige arbeidsplasser. Det trodde jeg egentlig at et samlet storting skulle juble over. Det er ikke min oppgave å sjarmere Stortinget, men det er min oppgave å fortelle Stortinget at jeg faktisk har tro på de grepene jeg gjør for å styrke norske fiskerier og norsk fiskeindustri. Dét er mitt svar. Og jeg mener, med respekt å melde, at jeg har svart på alle de spørsmålene jeg har fått fra representanten Myrseth – ikke bare én gang, men to ganger, tre ganger – men jeg gjentar det gjerne. Jeg tror at Klo-saken er et ledd i å sikre forutsigbare, lønnsomme arbeidsplasser, og det trodde jeg vi alle sammen hadde en ambisjon om.
Nils Kristen Sandtrøen (Arbeiderpartiet), 2017-12-06:
Fisken skal tilhøre folket i felleskap, og den store frykten i fiskerimiljøene er at dispensasjonsadgangen og tolkningen som fiskeriministeren gjør av deltakerloven, gjør at utenlandske selskap gjennom industrien kan ta over eierskap til den norske kystfiskeflåten. Spørsmålet som vi trenger å få et tydelig og klart svar på fra statsråden, er om fiskeriministeren kan garantere at utenlandske interesser ikke kommer inn og gjør oppkjøp i den norske kystfiskeflåten gjennom eierskap i industrien.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-06:
Eg skulle ønskt at fiskeriministeren i større grad kunne prøvd å svara på dei spørsmåla han får, for mitt inntrykk er at når argumenta vert små, vert orda store. Senterpartiet er oppteke av at me skal ha aktive fiskarar i heile landet, og at det er fiskarane som skal ha kvotar, difor er denne Klo-saka så viktig. Stortinget og næringskomiteen har lagt fram ei sak der me både har gjeve ein beskjed til statsråden om at han er på feil kurs i saka, og me har lagt fram eit forslag om at det såkalla Eidesen-utvalet skal leggjast fram for Stortinget. Då lurer eg på om statsråden vil ta omsyn til det Stortinget seier, både når han avgjer klagen på Klo-saka, og i framtidige saker – eller meiner statsråden at han står over stortingfleirtalet?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-06:
Sidan eg i førre runde nærmast fekk eit mistillitsforslag frå fiskeriministeren, går mitt oppfølgingsspørsmål til EØS- og EU-ministeren i denne saka. Det er klart at auka kapitalbehov gjev press både på aktivitetskravet og på nasjonalitetskravet. Det er jo innhenta nokre juridiske vurderingar knytte til nasjonalitetskravet, og fiskeriministeren er skråsikker på at det står seg uansett, men mitt spørsmål til EØS- og EU-ministeren er: Har det vore kontakt med EU-sida når det gjeld nasjonalitetskravet, og kan EU-ministeren vera like sikker som fiskeriministeren på at EU ikkje nokon gong i framtida vil angripa det norske nasjonalitetskravet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
«Respekt» er også det mitt spørsmål til statsråden handlar om – statsrådens respekt for stortingsfleirtalet. I innstillinga frå næringskomiteen om saka som skal behandlast på måndag, og som omhandlar den berømte retten til dispensasjon for Gunnar Klo AS om kystfiske, uttalar komiteen – og her ber eg statsråden følgje nøye med og bruke øyra sine – følgjande: «Flertallet stiller seg negative til at dispensasjonsadgangen er benyttet i den omtalte saken, og ber regjeringen ikke benytte dispensasjonsadgangen for erverv av kystfiskefartøy før nærmere avklaringer er foretatt med Stortinget.» Korleis vil statsråden stille seg til stortingsfleirtalet?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
Vi i SV er bekymra for utviklinga i norske fiskeri. Vi hadde gode tider med svært gode fangstar, gode prisar og låg rente. Det har gitt svært gode inntekter til alle som jobbar innanfor fiskeria. Men dette er ei næring om svingar med natur, bestand og marknad. Det må fiskeripolitikken ta høgd for. Men gjer regjeringa det? Dei siste åra har vi sett ei tidobling av prisane for å kome seg inn i norske fiskeri. Prisgaloppen har store konsekvensar. For det første fører det til at dei med tilgang til svært mykje pengar, er dei som har råd til å kjøpe seg inn. Ungdom blir effektivt stengd ute, og i det siste har vi sett at i fleire kystsamfunn har ingen råd til å overta når den gamle fiskaren går ut. Tilgang til havet betyr mindre, tilgang til pengar meir, for kven som får delta i fiskeria. For det andre har prisveksten ført til ein gjeldskarusell. Revisorar og rekneskapsførarar innanfor fiskeri har for lengst slått alarm. Gjeldsgraden innanfor reiarlaga er no mellom 50 og 100 pst. høgare enn gjennomsnittet for norske bedrifter. Mange fryktar no at vi er på veg inn i islandske tilstandar, der spekulasjonsdriven prisvekst skapte ei boble som sprakk, med katastrofale konsekvensar langt ut over Islands grense. Vi er i ferd med å få ei slik boble i Noreg også. Problemet er at regjeringa gjer alt for å blåse varm luft inn i denne bobla: fjerning av fylkesgrenser, høgare kvotetak, liberalisering av instruksane, og no forslag om betydeleg auke i storleiken på kystflåte – for ikkje å snakke om Klo-saka, som vi nettopp diskuterte, som også vil føre til at fleire aktørar vil kome seg inn og presse prisane opp. Er statsråden i det heile bekymra for utviklinga?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
Det som overraskar meg, er at fiskeriministeren ikkje har sett seg inn i prisauken i fiskeria. Eg stilte spørsmål til fiskeriministeren for rundt eit år sidan om han kunne gi ei oversikt over prisutviklinga for kvotefaktorar. Det kunne han da melde til Stortinget at han ikkje hadde. Den informasjonen hadde han ikkje tilgjengeleg. Det ville ikkje overraske meg om fiskeriministeren heller ikkje har oversikt over gjeldsgraden i fiskeria. Dette er fellesskapets ressursar, som det blir hausta av. Det er det som er grunnrenta vår. Da er det av betyding for nasjonen Noreg kva gjeldsgrad aktørane som er her, har. Kva skal vere maksimal gjeldsgrad for aktørar som haustar av Noregs fellesressursar? Det er openbert at det bør vere av interesse for fiskeriministeren, og ikkje minst sperrar dette ungdom og kystsamfunn ute. Eg vil spørje igjen: Ser ikkje ministeren nokon teikn til at dette kan ha negative konsekvensar for ungdom, for kystsamfunn og for strukturane i norsk fiskeri?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
Velkomen tilbake frå pappaperm til statsråden. Det er litt av ei ny verd å kome tilbake til. Lærarnorma var nedfelt før ministeren kom tilbake. Det betyr at vi no går inn i ei øving som er veldig, veldig viktig, og det er at regjeringa no er for lærarnorm. Det har regjeringa no sagt, og det er det ein avtale om. No må all politikk frå regjeringa innrette seg mot lærarnorm. Før regjeringa gjer som Stortinget har sagt, vil det ikkje vere nokon siger for Kristeleg Folkeparti i det heile. Det er først når regjeringa tar innover seg at dei er for lærarnorm, dette faktisk er ein siger. Og det er der statsråden no begynner å gå inn i ei gråsone – kanskje ikkje heilt ute av pappapermen enno, men det er altså ein ny kvardag, der statsråden er for lærarnorm. Heilt konkret: Det er stor lærarmangel i nord, det er mange ledige studieplasser. Kva vil statsråden konkret gjere for å sikre at det er nok lærarar til å realisere lærarnorma i Nord-Noreg?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-06:
Jeg regner med at statsråden har godt utviklet hørsel. Vi ønsker en sterk deltakerlov fra Venstres side. Jeg har forstått at fiskeriministeren også har gjentatt – uten at det har vært direkte spurt om det – at dispensasjonen for Gunnar Klo AS er et engangstilfelle. Da kunne det vært interessant å høre ministerens mening: Er ministeren trygg på at denne saken ikke vil utløse liknende eller flere saker, og at dette ikke vil være med på å danne presedens for liknende enkeltsaker, slik at vi da kan få en uthuling av deltakerloven, noe som Venstre er sterkt kritisk til? Det kunne jeg tenkt meg å høre statsrådens svar på.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-06:
Mitt spørsmål går til EØS- og EU-ministeren. Noreg er ein stor energinasjon. Gjennom å sikre norsk eigarskap og kontroll over nasjonen sine naturressursar, energien og viktig infrastruktur og forvalte det klokt, har me bygt eit av verdas beste land å bu i. Noreg er ein avgjerande eksportør av energi til EU. Det er sjølvsagt attraktivt for EU å få meir kontroll over norsk energi og infrastrukturen som er knytt til han. Gjennom EU sitt energibyrå tek EU eit langt steg i retning av kontroll over infrastrukturen knytt til energioverføring – ikkje ved å eige, men gjennom å kontrollere. Med planlagde eksportkablar for straum kan halvparten av norsk straum verte eksportert til EU i dag. I dag har me ein nordisk straummarknad med overskot av kraft, som gir låge prisar. Med fleire overføringskablar får me ein europeisk straummarknad – høge prisar. No føreslår altså regjeringa å gi EU sitt energibyrå makt til å overvake og vedta reglar som sikrar at straumen flyt etter marknadsomsyn og etter EU sine ynske, ikkje våre eigne nasjonale omsyn. Korleis meiner statsråden det vil vere mogleg å sikre rimeleg energi til både industrien vår og det norske folket elles i framtida, når EU sine konkurransereglar forbyr Noreg å skjerme norsk industri, samstundes som me, ifølgje forslaget frå regjeringa, vil gi EU makt over infrastrukturen som overfører norsk energi?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-06:
Eg registrerer at eg ikkje fekk svar på spørsmålet eg stilte. Under EØS/EU-utgreiinga som vart halden her i salen for kort tid sidan, sa statsråden at Noreg måtte slutte seg til EUs finanstilsyn for å sikre at norsk finansnæring framleis kan få tilgang til heile EU-marknaden. Regjeringa held altså fram med den direkte gale påstanden om at å gi frå seg norsk suverenitet er nødvendig for å sikre marknadstilgang. Under spørjetimen onsdag 25. mai i fjor sa finansministeren to gonger det same, men regjeringa måtte i etterkant gå tilbake og seie at dette var feil informasjon. Meiner statsråden verkeleg at EU ikkje lenger vil kjøpe norsk straum om ein ikkje koplar seg til ACER?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-06:
Nei, eg var ikkje ferdig. Eg vil gjerne ha svar på det førre spørsmålet mitt, det er det viktigaste: Korleis vil ein sikre energien og framleis sikre det norske folk rimeleg straum etter at ein har gått inn og kopla oss til ACER? Det fekk eg ikkje svar på. Eg vil gjerne ha svar på det, for det er viktig for norsk industri og norske arbeidsplassar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-06:
Eg tillet meg å stille følgjande spørsmål til justis- og beredskapsministeren: «Operasjonssentralen for politiet i Sogn og Fjordane vart 8. november 2017 flytta til Bergen. Den nye organiseringa skulle gje innbyggjarane eit betre tilbod enn dei hadde då operasjonssentralen låg i Florø. Kva tilbod har vorte betre for innbyggjarane i Sogn og Fjordane etter flyttinga?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-06:
Det var ikkje historia til politireforma eg spurde etter. Eg spurde: Kva har vorte betre for innbyggjarane i Sogn og Fjordane – for det vart faktisk sagt at det skulle verte betre frå dag éin for innbyggjarane, berre ein fekk ein større operasjonssentral. Politiet har utvikla ei Twitter-tenest som er veldig bra, for ho opplyser veldig kjapt om ulykker og om hendingar som har skjedd. Media kan ta tak i det, det er viktige opplysningar, og det er viktig førebyggjande arbeid når ein ser at politiet f.eks. har promillekontroll og fartskontroll. Natt til laurdag var det ikkje varsla om noko sidan torsdag 30. november. Det var to trafikkulukker, éi med personskade, på E39 og rv. 5. Folk fekk ikkje vete noko om det. Det var ei sakna kvinne i Jølster. Ho vart funnen kring to timar før ein fekk tak i opplysningane frå politiet. Og journalistar har sete eit kvarter i telefonen for å prøve få tak i operasjonssentralen for å høyre kva situasjonen er. Så ringjer dei brannsentralen i Florø og får straks svar der. Kan innbyggjarane oppleve dette som ei betre teneste enn dei hadde før, då ein fekk raske svar og god oppdatering?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2017-12-06:
Det er interessant at statsråden refererer til Vest politidistrikt, for eg kan referere kommunikasjonssjef Arne Lutro i Vest politidistrikt, som seier at politidistriktet var klar over at det ville kome reaksjonar etter nedlegginga av operasjonssentralen i Florø, fordi media og innbyggjarane i Sogn og Fjordane har vore vane med å få raskare og meir omfattande informasjon enn sentralen i Bergen har kapasitet til å gi. – Det blir nok ikkje på det nivået det har vore, men det skal bli så godt at det blir tilfredsstillande etter kvart, seier kommunikasjonssjefen. Kvifor informerte statsråden Stortinget om at det skulle verte betre tenester for folk i Sogn og Fjordane og unnlet å fortelje om fakta frå Vest politidistrikt?
Marit Berger Røsland (Høyre), 2017-12-06:
Når det gjelder EUs energiunion og utviklingen av den, er jeg enig med representanten Navarsete i at der har Norge et utrolig godt utgangspunkt. Vi er en nasjon med store kraftressurser. Vi har et deregulert kraftmarked. Det har vært deregulert siden 1990-tallet. Vi har et nordisk velfungerende kraftsamarbeid som gjør at vi allerede er vant til utveksling av kraft på tvers av landegrensene, og Norge posisjonerer seg godt i det arbeidet. Nå har Stortinget til behandling disse spørsmålene som gjelder tilslutning til energibyrået ACER. Der skal ACER nå få en helt begrenset kompetanse når det gjelder uenighet mellom nasjonale regulatoriske myndigheter. Når det gjelder konsesjoner til strømnett, når det gjelder kraftverk, forvaltning av naturressursene, er det fortsatt opp til norske regelverk, til norske myndigheter, og det kommer ikke til å bli berørt av ACER. I denne diskusjonen tror jeg det er viktig å se på Norges utgangspunkt. Så tror jeg det er viktig å se på hvilken begrenset kompetanse ACER her kommer til å få. Dette skal være vedtak som retter seg mot NVE, som er den norske regulatoriske myndigheten på området. Så at det skal skje dramatiske ting for Norges del når det gjelder energispørsmål, når det gjelder handel med kraft, er jeg ikke enig i. Jeg tror dette er en positiv utvikling for Europas energimarked. Jeg tror den utviklingen vi ser, hvor det å tenke større når det gjelder kraftsektoren, hvor man tenker at det å redusere klimagassutslipp er en oppgave som også krever et velfungerende energimarked på tvers av landegrensene, er viktig. Derfor har vi lagt fram denne saken til behandling for Stortinget. Vi tror at tilknytning til energibyrået vil være en fornuftig og naturlig del av dette.
Marit Berger Røsland (Høyre), 2017-12-06:
Tilknytning til ACER er ikke det som avgjør prisen på norsk strøm. Prisen på norsk strøm avgjøres av helt andre spørsmål enn om Norge skal koble seg til en regulatorisk myndighet på EU-siden som skal løse utestående spørsmål mellom reguleringsmyndigheter på nasjonalt nivå. Den norske strømprisen bestemmes av helt andre faktorer. Den bestemmes av vannkapasitet i våre magasiner, den handler om utveksling av strøm på det nordiske markedet, den handler om våre konsesjonsvilkår. Dette har rett og slett ikke sammenheng med en norsk tilslutning til ACER. Når det gjelder suverenitet, er det klart at de byråene vi nå ser komme fra EU-siden, på flere og flere felt, var ikke der da EØS-avtalen i sin tid ble inngått. Det skaper noen utfordringer for oss når vi fra norsk side som en del av det indre markedet også skal ha tilknytning til disse byråene. I denne sammenheng har vi sikret NVE deltakelse og innflytelse i ACER, som gjør at norsk stemme er tydelig hørt også når det gjelder utviklingen av det europeiske energimarkedet.
Marit Berger Røsland (Høyre), 2017-12-06:
Jeg kan i hvert fall komme med et godt eksempel på at denne regjeringen har hatt betydelig gjennomslag i EU når det gjelder et viktig spørsmål for norsk distriktspolitikk, nemlig det å kunne videreføre ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift, som var et spørsmål som den tidligere regjeringen ikke klarte å løse i sin samhandling med EU-siden. Det mener jeg er et viktig tiltak som denne regjeringen har søkt tilslutning til og fått gjennomslag for å videreføre. Det er mange ting å gripe fatt i i representantens spørsmål. I artikkel 19-forhandlingene har vi økt for noe import fra EU-siden, men det er først og fremst innenfor de produktene der det allerede skjer stor import fra EU-siden til Norge. Det er ikke en avtale som svekker norske landbruksinteresser, det er allerede import av storfekjøtt, av osteprodukter og av ribbe fra EU til Norge. Artikkel 19-forhandlingene er et godt resultat, sett i lys av den landbrukspolitikken Norge fører.
Marit Berger Røsland (Høyre), 2017-12-06:
Begrepet at vi kobler oss på EUs energiunion, ble brukt. Situasjonen er jo den at Norge helt frivillig har bygd strømkabler til kontinentet, som gjør at vi eksporterer norsk strøm, og som gjør at vi har et nordisk velfungerende elektrisitetsmarked. Når det gjelder forsyningssikkerhet, er Norge et av de landene som er aller best stilt. Vi har vår egen strømproduksjon. Når det gjelder utviklingen av EUs energiunion som sådan, er det klart at vi har noen sider ved vårt energimarked som gjør at vi skiller oss fra EU-siden – for det første at vår elektrisitetsproduksjon allerede er fornybar, og at vi som sagt sånn sett ikke har de samme utfordringene med å skulle f.eks. redusere vårt eget strømforbruk i hus, og den type spørsmål. Når det gjelder forsyningssikkerhet, er jeg trygg på at verken ACER eller EUs energiunion kommer til å svekke norsk forsyningssikkerhet.
Marit Berger Røsland (Høyre), 2017-12-06:
Jeg er ikke kjent med at det har vært kontakt med EU-siden, men det er eventuelt noe jeg må undersøke og komme tilbake til. Det er helt sikkert et relevant spørsmål som representanten stiller. Det er mulig at fiskeriministeren har ytterligere informasjon om det har vært slik kontakt, men jeg er ikke kjent med at det har vært kontakt i denne forbindelsen.
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-06:
Som representanten Navarsete viste til i sitt hovedspørsmål, binder EØS-avtalen og EUs konkurranseregler Norge og fratar oss virkemidler for å skjerme norsk industri. Men regjeringen gjør det enda verre gjennom systematisk å prioritere EUs interesser. Noe av det første denne regjeringen gjorde, var å dra til Brussel for å svekke tollvernet, bl.a. for norsk ost, mot interessene til norsk næringsmiddelindustri. En har lagt fram og også sørget for å få vedtatt en ny artikkel 19-avtale med økte tollfrie kvoter – en ren gavepakke til EUs matindustri. En har hevet grensen for avgiftsfri import over nett. Og en har i budsjettet nå smelt til med et avgiftshopp så kraftig og så vilkårlig at Orkla varsler i media at de vil søke EU og ESA om hjelp mot regjeringens avgiftspolitikk. Kan statsråden gi ett eksempel på at regjeringen har prioritert norsk industri mot EUs interesser?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-06:
«Et stort flertall av landets politifolk tviler på at regjeringens politireform vil gi et bedre politi, ifølge en undersøkelse blant 6 000 politiansatte publisert av Politiforum 22. februar i år. Samtidig uttrykkes det bekymring for at det ikke er avsatt tilstrekkelig med midler til gjennomføring av reformen. Hvor mye er politireformen anslått å koste, og hvordan skal dette finansieres?»
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2017-12-06:
Jeg takker for svaret. Det kom etter hvert noen tall på hva som er brukt så langt, men ikke noen samlet framstilling av hva dette totalt sett vil koste, og hvordan det skal finansieres. En av de tingene som gjør meg litt bekymret, er også at den øverste embetsmannen i Justis- og beredskapsdepartementet, som har ansvar for gjennomføringen, på et seminar i Oslo den 26. oktober sa at hvis man leser dokumentet som presenterer politireformen, vil man ikke finne noe regnestykke over hva reformtiltakene vil koste, og at det heller ikke er laget noe budsjett for det. Han sa videre om årets budsjett at det viser at driftsbudsjettet til politiet i beste fall står i null, med en lang rekke prosjekter som er under gjennomføring, og viste bl.a. til digitalisering og bemanning. Han sa også at framdriften i reformen kan bli skjøvet på. Da er mitt spørsmål: Hvem skal vi stole på? Er det statsråden, som står her og sier at alt er såre vel, eller er det den embetsmannen som har ansvar for gjennomføringen, og som sier at ting ikke henger i hop, og at det er problemer med finansieringen?
Lars Haltbrekken (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
En tilslutning til EUs energibyrå, ACER, kobler Norge til EUs energiunion. Da står vi i fare for å gi fra oss styringen over viktige deler av kraftsektoren. Det er ikke bare SV som er kritisk til dette. I et høringsnotat om EUs planer, den såkalte vinterpakken, kommer det fram at også Statnett er kritisk. Den 15. mars i år skriver Statnett: «I siste instans blir dette et spørsmål hvorvidt medlemslandene er villig til å legge deler av ansvaret for forsyningssikkerheten utenfor nasjonal kontroll. Statnett mener at uansett løsning, må ansvaret være tydelig avklart slik at man ikke kommer i en situasjon der det kan oppstå uklarheter om ansvaret for drifts- og forsyningssikkerheten.» Deler statsråden bekymringen som Statnett her har?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
Jeg vet ikke om fiskeriministeren mente å si det han nettopp sa, men det er litt oppsiktsvekkende hvis vi har en fiskeriminister som ikke har som mål at det skal være flest mulig arbeidsplasser i Norge av fiskeressursene – både i industrien og på havet. Det er viktig at lokal ungdom er i stand til å kjøpe seg inn og bli aktive uten å bli gjeldsslaver. Stordrift og for stor gjeldsbelastning er noe vi kjenner til fra veldig mange områder, og vi er bekymret for gjeldsutviklingen ellers, f.eks. i husholdningene og i boligsektoren. Da er det grunn til å være bekymret for en næring der disse belastningene øker veldig. Poenget her må vel være at det er flest mulig lokal ungdom som finner en yrkesvei knyttet til fisken. Da er spørsmålet: Har ministeren noen nye tiltak for å sikre at ungdom kan kjøpe seg inn uten å bli gjeldsslaver på livstid?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
Alle ønsker de beste lærerne, men noen av de tiltakene som regjeringen har gjennomført, f.eks. «avskiltingskravet», har jo tryllet vekk noen av drømmelærerne. Erna Solbergs drømmelærer, Jan Dubowski, vår alles drømmelærer Håvard Tjora, er ikke lenger kvalifisert, ifølge regjeringen, til å undervise i norsk skole. Og mens 800 studieplasser nå står tomme i lærerutdanningen landet over, mener altså tydeligvis kunnskapsministeren at hvis du har karakteren 5 i snitt fra videregående skole – ja, kanskje høyere enn det også – 6 i engelsk, men 3 i matte, er du ikke kvalifisert til lærerutdanning for å bli engelsklærer. Da blir det vanskelig å rekruttere. Da spør jeg kunnskapsministeren, vi har tre alternativer: Er det bedre at drømmelærere som Dubowski og Tjora, er lærere, at lærere med høy snittkarakter, men med 3 i matte, er lærere, eller er det bedre at 13 500 ufaglærte lærere skal fortsette å undervise i norsk skole?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-06:
Først må kunnskapsministeren forstå at en lærernorm ikke er til for SVs skyld. Den er til for elevene, for lærerne og for skolen. Det er derfor vi har slåss for den. Det kan da ikke være sånn at kunnskapsministeren har tenkt seg at to lærere skal gjøre det samme som én. Hele poenget med en lærernorm og færre elever per lærer er at læreren skal kunne ta i bruk et mangfold av metoder, kunne se hver elev og kunne oppfylle hele formålsparagrafen, ikke bare snevre læringsmål knyttet til internasjonale tester, men hele formålsparagrafen. Jeg vil lese litt av den, for den er god: «Elevane(…) skal utvikle kunnskap, dugleik og holdningar for å kunne meistre liva sine og for å kunne delta i arbeid og fellesskap i samfunnet. Dei skal få utfalde skaparglede, engasjement og utforskartrong. (…) Elevane(…) skal lære å tenkje kritisk, handle etisk og miljøbevisst.» (…) SV støtter hele formålsparagrafen. Ser ikke kunnskapsministeren at det er behov for flere lærere for å realisere den?
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-06:
Fisk er viktig, men det er kunnskap også! Så jeg har et spørsmål til kunnskapsministeren. Det har blitt enighet i Stortinget om at vi nå skal innføre en lærernorm. Det forsterker et stort behov i Norge for å ha kvalifiserte lærere. All forskning viser at det er kvalifiserte lærere som utjevner forskjeller, og all forskning viser at det å ha lærere som kan fagene de underviser i, er det som løfter også de svakeste elevene. I 2016 er det 13 500 som underviser i grunnskolen og videregående skole i Norge uten å ha godkjent lærerutdanning eller tilsvarende pedagogisk kompetanse. Innenfor spesialundervisningen er det enda verre. To tredjedeler av all spesialundervisning i Norge blir gjennomført av folk som ikke har kompetanse i spesialpedagogikk. Dette er en kjempeutfordring for norsk skole. Da statsråden kom tilbake, lå det en ny norm på bordet. Har statsråden rukket å begynne å lage en plan for hvordan vi skal klare å rekruttere tilstrekkelig med lærere i en sånn norm, som gjør at det ikke blir en «voksennorm», men faktisk blir en lærernorm?
Trine Skei Grande (Venstre), 2017-12-06:
Det anser jeg å være en avgjørelse som hører til i hjemmet, så der skal jeg ikke påpeke noe! Jeg er enig i alle betraktningene som statsråden har, men det betyr jo at vi må lage en plan for hvordan vi skal klare å rekruttere flere lærere. Det er mulig at dette kommer til å handle både om lønn, etter- og videreutdanning og at man sørger for å lage rekrutteringsplaner og også begynner å finne ut hvordan vi skal klare å få masse lærere tilbake igjen fra journalistyrker til norsk skole, f.eks. Det er mange yrkesgrupper som er stappet opp med lærere med god kompetanse som kunne gjort en bra jobb i skolen. Så oppfølgingsspørsmålet mitt er: Jeg skjønner at statsråden har forstått problemet, men er han villig til å lage en plan for å løse det?
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-06:
Først: Tusen takk for spørsmålet. Det er hyggelig ikke å bli glemt helt når man har vært i permisjon! Det er riktig som representanten sier, at statsbudsjettet endte med et vedtak om en lærernorm, og det er en rekke praktiske problemstillinger rundt det å holde de prinsipielle motforestillingene ute. En av dem peker representanten på, nemlig at det ikke er slik at vi automatisk har alle disse tusenvis av lærerne å rekruttere fra. Vi vet også, som representanten sier, at det er mange ikke-kvalifiserte i skolen i dag. Dessuten vil en lærernorm sannsynligvis innrettes på en sånn måte at de store midlene vil komme til de store byene, mens mange mindre kommuner vil få null nye lærerstillinger eller veldig få. Anslagsvis vil Oslo kanskje få 600–800 stillinger, et fylke som Finnmark, hele Finnmark fylke, vil kanskje få en håndfull – gi og ta. Men det vi gjør nå, er å følge opp det flertallet på Stortinget har bestemt, og forsøke å se hvordan dette kan gjøres på en best mulig og mest mulig praktisk måte. Vi holder nå på å kna tall, det kommer nye GSI-tall, altså informasjon fra kommunene i løpet av denne måneden som vi også skal legge til grunn for analysene. Vi skal forsøke så godt vi kan å gjøre dette slik at vi får kvalifiserte lærere. Men det er også slik at ingen regjering og ikke noe stortingsflertall kan oppheve realitetene der ute. Dem må vi forholde oss til. Man kan ikke trylle frem lærere som ikke er der. Det er ikke sikkert at vi klarer å motvirke eventuelle negative effekter, f.eks. at store kommuner som Oslo, Bergen og Trondheim, som kommer til å få mange hundre nye lærerstillinger, kan risikere å trekke lærere vekk eller rekruttere nye som isteden kunne hatt jobb i Nord-Norge, hvor vi vet vi har lærermangel. For øvrig var det veldig kostbart for samfunnet at jeg var ute i pappapermisjon. Så kona mi og jeg har bestemt oss for av hensyn til statsbudsjettet å ikke få flere barn!
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-06:
Vi skal etter beste evne lage en plan for å løse dette og gjøre at det Stortinget og flertallspartiene har bestemt, blir gjennomført på en best mulig måte. Det som er viktig for oss, er jo da at en norm kommer på plass som regjeringen og stortingspartiene har bestemt, men også at det blir en norm med et reelt innhold. Problemet er ikke å lage en papirbestemmelse som sier at så og så mange lærere skal det være på hver enkelt skole, problemet er å sikre at du har nok kvalifiserte lærere. Så er det noen ting som gjør at det kanskje er vanskeligere enn man skulle tro å f.eks. lokke mange tilbake til skolen. En ting er at veldig mange jobber med utdanningsrelaterte aktiviteter andre steder enn i skolen som lærere. Noe annet er at de siste tallene vi fikk fra SSB, viste at rundt 90 pst. av dem som starter i skolen, faktisk fortsetter i skolen også. Så myten om at det er et enormt frafall av unge lærere, er nok ikke riktig. Det er også sånn at lønn jo ikke er et virkemiddel som staten styrer i skolene.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-06:
Vi kommer nok ikke til å legge frem en egen plan for hvert fylke, heller ikke for Oppland. Men de utfordringene som representanten skisserer, er de utfordringene som man uansett må forholde seg til når man har vedtatt at man skal ha en lærernorm, herunder at vi vet at det er slik at de største klassene er i de største byene, og det er veldig mange mindre klasser i mange små kommuner. Det betyr, nesten uansett hvordan man vrir og vender på det, at de store ressursene vil komme til de store byene. De skal jo da rekruttere flere tusen lærere på toppen av de lærerne de allerede må rekruttere – det er ikke slik at vi starter på null. På grunn av frafall, på grunn av folk som slutter og pensjonerer seg, og fordi elevkullene kanskje blir større, trenger man også å rekruttere ganske mange lærere, og vi har per dags dato en lærermangel. Så vil jeg jo si at selv om ikke Oppland fylke per se har en lærerutdanning, har jo Innlandet en lærerutdanning, og jeg mener ikke det er et mål at vi skal ha flere mindre lærerutdanninger. Snarere tvert imot mener jeg at vi bør samle store, kraftige lærerutdanninger.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-06:
Noen av premissene i disse spørsmålene er gale, mener jeg. Det er ingenting som tyder på at det generelt har blitt fullere klasserom i Norge. Hvis man ser på lærertettheten i norsk skole, er den ganske stabil. At 40 pst. av dem som underviser i skolen, er ikke-kvalifiserte, tror jeg nok ikke er riktig, men nå husker jeg ikke det presise tallet her. Så er det helt riktig at i det siste året var det en økning i andelen ikke-kvalifiserte, altså dem som ikke har lærerutdanning i skolen. Det tallet har gått opp og ned. Det gikk også dramatisk opp under de rød-grønne, før det falt noe igjen, også i den rød-grønne perioden, og så har det gått noe opp igjen nå. Så tror jeg vi må være så ærlige å si at det blir ikke noe enklere – for å si det på en pen måte – å få færre ikke-kvalifiserte i skolen med en lærernorm. Det er rett og slett fordi kommunen vil sitte og se at de er nødt til å ha folk inn for å fylle opp disse lærerstillingene, for det krever loven. Samtidig, hvis det ikke er noen som er tilgjengelig der, vil mange kanskje fylle opp med ikke-kvalifiserte. Det betyr at vi må fortsette det arbeidet og forsterke det, ikke slutte med det.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-06:
Det er helt riktig at regjeringspartiene er imot en lærernorm. Men vedtaket som de fire samarbeidspartiene har gjort, er både at det skal innføres en lærernorm og at departementet skal komme tilbake med grundige vurderinger og analyser f.eks. knyttet til rekruttering og hvordan, rett og slett slik at Stortinget skal vite hva dette vil føre til, og hvordan det skal gjøres. Så er det stortingsflertallet som må forvalte den informasjonen og finne ut hva de ønsker å gjøre med den, men vi følger selvfølgelig opp det Stortinget har bestemt. Så mener jeg at det er en fryktelig dårlig idé å gjøre det som flere opposisjonspartier tar til orde for ved alle anledninger, nemlig å senke kravene. Man ser for seg at hvis vi bare rekrutterer flere, eller hvis vi bare senker kravene f.eks. for å bli lærer, vil vi også rekruttere flere. Det er nok riktig, men vi ønsker jo ikke bare å ha mange lærere, vi ønsker også å rekruttere de beste i Norge til å bli lærere. Da mener jeg høye inntakskrav og høye forventinger er viktig, og det er veien å gå.
Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2017-12-06:
Det representanten Karin Andersen sier, er jo feil. Det er ingen som ikke får anledning til å undervise i norsk skole på grunn av kompetansekravene som vi har innført. Det vi har bestemt, er to veldig enkle ting: Vi har sagt at hvis man skal undervise i norsk, engelsk og matematikk, skal man ha fordypning i de fagene. Man må gjerne undervise i andre fag, men man skal ha fordypning i de fagene man underviser i. Vi sier rett og slett at elevene, foreldrene, skal vite at man har en lærer som også selv har tatt utdanning i faget de skal lære bort. Så har vi sagt en annen ting. Det er at i løpet av ti år skal det kravet oppfylles. Så for f.eks. Håvard Tjoras del betyr det at han i løpet av ti år må ta 15 studiepoeng i matematikk for fortsatt å kunne være matematikklærer i den norske skolen. Jeg mener det er fornuftig. Det er jo et paradoks at til og med SV mener at alle nyansatte lærere skal fylle disse kravene, men man vil altså ikke at det skal gjelde for de lærerne som allerede er i skolen. Det betyr at vi ikke kan være sikre på at elevene møter en matematikklærer med utdanning i matematikk før om flere tiår.