trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg vil først si at jeg er uenig i beskrivelsen av dette som et kutt. I forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2021 ble det besluttet å øke bevilgningen til fontenehusene med 10 mill. kr. Bevilgningen la til rette for at fontenehusene kunne opprettholde sine tilbud og aktiviteter til tross for strenge smitteverntiltak og en veldig uforutsigbar pandemisituasjon. Formålet med bevilgningen var dermed å sikre tilbud og aktiviteter ved de fontenehusene som allerede var etablert, ikke å etablere nye hus. Disse midlene er videreført i budsjettforslaget vårt. Forslaget fra den forrige regjeringen om å bevilge ytterligere 15 mill. kr til fontenehusene har vi foreslått å ikke videreføre. Det vil ikke ha store konsekvenser for de etablerte fontenehusene, men det vil bety mindre rom for nyetableringer i 2022. Likevel: Tilskuddsordningen er innrettet sånn at tilskuddet til det enkelte fontenehus avkortes i løpet av tilskuddsperioden, og det betyr at det gradvis vil være mulig å ta inn nye hus i ordningen gjennom tilskuddsforvaltningen. Vi har foreslått å prioritere andre tiltak innen psykisk helse i vårt budsjettforslag. Disse tiltakene vil bidra til at flere personer med psykiske plager og lidelser kommer i aktivitet og i arbeid. Blant forslagene er 44 mill. kr til tiltak som individuell jobbstøtte og jobbmestrende oppfølging i 2022. Vi foreslår også 40 mill. kr til å styrke arbeidet med etablering av flere tverrfaglige og oppsøkende FACT Ung-, ACT- og FACT-team for barn, unge og voksne med langvarige og sammensatte behov. Arbeidsrettet oppfølging og aktivitet er sentrale mål for disse teamene i deres arbeidsmetodikk. I samarbeid med Arbeids- og sosialdepartementet er det også igangsatt et arbeid med individuell jobbstøtte rettet mot unge under 30 år. Målet er å få flere i jobb, og det er et mål som står fast for denne regjeringen.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg vil ikke betegne det som smålig å styrke sykehusene med 700 mill. kr, og grunnfinansieringen spesielt. I den situasjonen de står i nå, er det sårt tiltrengte midler. Det gjør det også mulig å prioritere psykisk helsevern. Jeg mener det ikke er smålig å styrke psykisk helse-tilbudet til barn og unge med 50 mill. kr. Jeg mener det ikke er smålig å styrke rekrutteringen av spesialsykepleiere med 50 mill. kr. Jeg mener det ikke er smålig å styrke fastlegeordningen med 50 mill. kr i rekrutteringsmidler. Jeg vil bare gjenta at de fontenehusene som er oppe og virker i dag, vil ikke få kutt. Men den økte satsingen som Solberg-regjeringen la inn, har vi kuttet, det stemmer. Så har vi andre tiltak i en større sum og en større satsing, bl.a. de jeg nevnte, som individuell jobbstøtte, som er veldig viktig.
Ingvild Kjerkol (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
De styrkingene vi har lagt inn på helsebudsjettet i tilleggsbrevet, hvis representanten Bruflot kan gjøre et overslag der, og det tror jeg representanten Bruflot har på repertoaret, er styrkinger som ikke først og fremst er finansiert med mindre kutt. Så har vi gjort noen omprioriteringer, men den profilen som ligger i tilleggsbrevet, mener vi reflekterer en prioritering av det som haster mest nå, nemlig å øke grunnfinansieringen i sykehusene, sånn at de kan prioritere psykisk helsevern opp mot somatikken. Det har jo vært en utfordring i åtte år med Høyre i regjering at man ikke har greid det. Vi styrker barn og unges psykiske helsetilbud, vi styrker fastlegeordningen, og vi sørger også for å rekrutterer framtidens helsepersonell gjennom en rekrutteringspakke. Det mener vi har vært riktige prioriteringer og det som haster mest.
Sandra Bruflot (Høyre), 2021-11-24:
«Både psykisk helse og å få flere i jobb har blitt trukket frem som noe Arbeiderpartiet ville satse på dersom de kom i regjering. Kan statsråden fra Arbeiderpartiet forklare hvordan kuttet deres på 15 mill. kr til Fontenehus passer inn i denne satsingen?»
Sandra Bruflot (Høyre), 2021-11-24:
Når man fjerner 15 mill. kr, er det et kutt – vi kan kalle det det som det faktisk er. Dette føyer seg inn i rekken av ting som Arbeiderpartiet var for i opposisjon, og som de nå plutselig er imot. Og unnskyld at jeg sier det, men det virker litt som om dere har gått systematisk inn for å fjerne prosjekter som Solberg-regjeringen satset på, nettopp fordi de ble igangsatt av Solberg-regjeringen. Nå kuttes det i bistand og utdanning for jenter, og på vårt område spesielt: Menn i helse, trygghetsboliger for eldre, fontenehus, kontaktfamilieordningen osv. Jeg har lyst til å spørre statsråden om hvordan de gikk til verks for å finne steder de ønsket å kutte i statsbudsjettet, for akkurat nå skal jeg innrømme at det ser ganske målrettet ut, og egentlig litt smålig.
Sandra Bruflot (Høyre), 2021-11-24:
Dette understreker egentlig litt av poenget mitt, for det er selvfølgelig ting denne regjeringen gjør, som er bra – akkurat som jeg vil tro at det også finnes ting den forrige regjeringen gjorde, som den nye regjeringen og den nye helseministeren synes er bra. Og det er jo ikke på grunn av meg det er synd at det er kutt i fontenehus, Menn i helse, kontaktfamilieordning og utdanning for jenter i fattige deler av verden, det er på grunn av de menneskene som jobber med dette. Det er på grunn av ungdommer som får hjelp til arbeidstrening og utdanning, og som har psykiske lidelser, det er synd at det er kutt i fontenehus. Det er på grunn av bl.a. et kjønnsdelt arbeidsmarked det er synd at det er et kutt i Menn i helse. Jeg mener likevel at det ser ut som om man har gått ganske så målrettet til verks, og jeg synes det er synd fordi det er intensjoner og løsninger som et samlet storting sto bak, og der Arbeiderpartiet nå plutselig har snudd. Fontenehus er et godt eksempel. Selv om dagens fontenehus får stå, har de altså planlagt å opprette nye i mange kommuner som de nå ikke får muligheten til på grunn av den nye regjeringens kutt på 15 mill. kr.
Guri Melby (Venstre), 2021-11-24:
«Kommunistregimet i Beijing begår systematiske menneskerettighetsbrudd mot minoriteter og demokratiforkjempere i eget land. Vil statsråden ta initiativ til norsk diplomatisk boikott av vinter-OL i Beijing i 2022 for å sabotere regimets forsøk på å sportsvaske egne menneskerettighetsbrudd?»
Guri Melby (Venstre), 2021-11-24:
Da vil jeg iallfall understreke at i min tid i regjering ble ikke spørsmål om diplomatisk boikott drøftet. Det er en utvikling her som jeg mener gir grunn til å gjøre en ny vurdering av saken. Det er ingen nyhet at kinesiske myndigheter begår menneskerettighetsbrudd, men f.eks. forsvinningen av tennisstjernen Peng Shuai mener jeg er en sak som gjør at man bør ta en ny diskusjon, ta en ny runde i regjeringen. Nå har offentligheten fått se bilder av Peng i samtale med IOC-lederen. Det er mange som ennå ikke føler seg beroliget – at den kinesiske tennisstjernen faktisk er fri og har mulighet til å gjøre det hun vil. Så spørsmålet mitt er egentlig: Hva skal til for at man i dagens regjering gjør en ny vurdering av situasjonen?
Guri Melby (Venstre), 2021-11-24:
Et argument som reelt er knyttet til diplomatisk boikott, er at det vil ha relativt lite effekt hvis Norge er det eneste landet som gjør det. Men nå har USAs president, Joe Biden, løftet at han ser på muligheten for en slik tilnærming fra USAs side og at han ønsker å løfte det internasjonalt. Spørsmålet er om dette er en bredere allianse og om det er flere land som faktisk vurderer en diplomatisk boikott. Vil Norge da fortsatt insistere på å være blant de landene som sender politikere og andre myndighetspersoner til Beijing-OL?
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Norske myndigheter er svært bekymret for menneskerettssituasjonen i Kina, særlig i Xinjiang og Hongkong. Dette er jevnlig tatt opp i dialogen med kinesiske myndigheter og i FN de siste årene. Det vil vi fortsette med. For øvrig viser jeg også til utenriksministeren, som i oktober svarte på spørsmål fra representanten Melby om situasjonen i Hongkong. Denne regjeringen vurderer ikke spørsmålet om diplomatisk boikott på noen annen måte enn regjeringen som fratrådte tidligere i høst, som representanten Melby som kjent var en del av. Norge har ingen tradisjon for diplomatisk boikott av idrettsarrangement. Nå er det slik at covid-19 vil sette et sterkt preg på disse lekene, som pandemien gjorde under lekene i Tokyo i sommer. Det er helt avgjørende at internasjonal presse får utføre sitt arbeid uhindret innenfor de begrensningene smittevernreglene gir under lekene. Det er ennå ikke tatt stilling til hvordan Norge skal være representert i Beijing. Det vil snart være klarert. Men det vil være naturlig for en stor vinteridrettsnasjon som Norge å ha tilstedeværelse for å støtte opp om våre toppidrettsutøvere.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Jeg deler representanten Melbys bekymring. Som jeg sa i mitt innledende svar, er regjeringen og norske myndigheter svært bekymret for menneskerettighetssituasjonen i Kina. Dette er også noe som norske myndigheter har tatt opp og tar opp med kineserne i dialogen med kinesiske myndigheter, også i multilaterale fora, som FN. Det kommer vi til å fortsette med. Så er det, som representanten sier, ikke noe nytt at menneskerettighetssituasjonen i Kina er bekymringsfull. Men det er heller ikke slik at denne regjeringen vurderer situasjonen noe annerledes enn den forrige. Spørsmålet om diplomatisk boikott er altså ikke et virkemiddel som denne regjeringen tror på.
Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2021-11-24:
Mitt svar er det samme. På lik linje med forrige regjering, som representanten Melby satt i, har denne regjeringen mer tro på dialog enn på boikott som virkemiddel for endring. Menneskerettighetssituasjonen i Kina er bekymringsfull. Dette følger også Norge opp i vår dialog. Vi anser det ikke som aktuelt med boikott som virkemiddel.
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-11-24:
Jeg har følgende spørsmål til justisministeren: «I siste nummer av Politiforum kan vi lese at 34 av 104 ordførere uten polititjenestested i dag ønsker å opprette et tjenestested i sin kommune. Ettersom statsråden tidligere har sagt at kommunenes ønsker skal vektlegges ved etablering av nye polititjenestesteder, kan vi da legge til grunn at de 20 nye polititjenestestedene vil etableres blant de 34 kommunene som er omtalt på side 35 i Politiforum nr. 11 2021?»
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-11-24:
Justisministeren kan ikke bekrefte at listen i Politiforum med ordførere som faktisk vil ha tjenestested, vil være styrende. Men samtidig kan vi legge til grunn at de kommunene som i Politiforum i dag sier at de ikke ønsker et nytt polititjenestested, likevel kan få et polititjenestested. Vil justisministeren opprette polititjenestested i kommuner der ordførerne har sagt at en ikke har et ønske om det?
Sveinung Stensland (Høyre), 2021-11-24:
Jeg så også der at det var enkelte som mente at politiet var mindre synlig etter politireformen, men det kan tenkes det skyldes at de ikke lenger har et politikontor med et skilt der det står «Politi» eller «Lensmannskontor». Snakker en med politiet, mener de en vil bruke store ressurser på å opprette disse nye polititjenestestedene, og det er ressurser som kunne gått til å ha mer politi aktivt ute i tjeneste. Jeg lurer på om justisministeren kan være enig med meg i at hvis målet er mer synlig politi blant folk, er det bedre å bruke ressursene på politipersonell ute blant folk enn på kontorer som en selv må oppsøke som innbygger – når politiet så tydelig sier at de heller vil ha mer mannskap enn flere politikontor.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-11-24:
Regjeringen ønsker å styrke det lokale politiet over hele landet, bl.a. ved å opprette 20 nye tjenestesteder, i tillegg til at vi mener det er behov for flere politifolk der folk bor. Arbeidet med 20 nye tjenestesteder er et arbeid som skal prioriteres de neste fire årene, som er den perioden Hurdalsplattformen gjelder for. Jeg har merket meg artikkelen i Politiforum hvor flere ordførere gir uttrykk for at de ønsker at politiet skal være mer til stede i deres kommune, og 34 av 101 ordførere ønsker at regjeringen oppretter et tjenestested i deres kommune. På dette området er det imidlertid, som jeg tidligere også har svart representanten, viktig at vi gjør et grundig arbeid. Arbeidet med den videre prosessen rundt 20 nye tjenestesteder skal starte i 2022. Den nærmeste tiden kommer jeg til å bruke til å legge grunnlaget. Nye tjenestesteder kan bli opprettet der det er et ønske om det lokalt, eller der geografiske faktorer eller kriminalitetsbildet tilsier det. Vi trenger å legge et godt faktagrunnlag for de valgene vi tar. Jeg kommer derfor til å legge vekt på at vi må utarbeide objektive kriterier som skal ligge til grunn som en del av arbeidet. For å sikre bedre forebygging og raskere respons ved alvorlige hendelser er det viktig at det lokale politiet i hele landet styrkes. Vi må ta oss tid til å gjøre dette på en skikkelig måte, ha god dialog med involverte parter og de som er berørt av endringene i politireformen, og det er særlig kommunene og politiet. Jeg er opptatt av å lytte godt til de som kjenner lokale forhold, som står i hverdagen der ute, og kommer tilbake til hvordan vi skal gjennomføre dette.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-11-24:
Som jeg sa, kommer vi til å se på nye tjenestesteder der hvor det lokalt er ønske om det, eller der hvor geografiske forhold eller kriminalitetsbildet tilsier det. Det er ting som vil være med i en helhetlig vurdering. Jeg synes det er en interessant artikkel Politiforum har laget, og det er interessant å lese den. Blant annet kommer det i artikkelen fram at flere opplever politiet som mindre synlig etter reformen. Det tenker jeg er signaler det er viktig å ta på alvor. Når det gjelder den konkrete prosessen hvor vi skal opprette nye polititjenestesteder, må vi gjøre det skikkelig og ryddig, og vi kommer også til å få innspill derfra som vil ligge til grunn for den prosessen.
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2021-11-24:
Regjeringen er opptatt av å styrke det lokale politiet i hele landet, styrke politiberedskapen og styre ressursene på en sånn måte at vi får flere politifolk lokalt, at vi får mer synlighet, og at vi får noen flere polititjenestesteder der hvor det er behov for det. Da må vi se på hvor pengene går, og en ting som har økt mye under høyreregjeringen – som nylig gikk av – er f.eks. konsulentbruk. Vi ønsker heller å bruke penger på flere politifolk enn på det. Det er ting som vi vil jobbe med i vårt videre arbeid med budsjett. Enn så lenge har vi lagt fram en tilleggsproposisjon for Stortinget, hvor vi foreslår å bruke 200 mill. kr mer på politi, som i hovedsak skal gå til mer bemanning og mer synlighet lokalt. Det tenker jeg er et viktig tiltak for å styrke beredskapen og den lokale tilstedeværelsen i hele landet.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2021-11-16:
På vegne av representantene Dag-Inge Ulstein, Kjell Ingolf Ropstad og meg selv har jeg den ære å framsette et representantforslag om at barnetrygden og kontantstøtten ikke skal regnes med i grunnlaget for beregning av ytelser etter lov om sosiale tjenester og lov om bostøtte.
Turid Kristensen (Høyre), 2021-11-16:
På vegne av representantene Tage Pettersen, Margret Hagerup, Aleksander Stokkebø, Erlend Svardal Bøe, Grunde Almeland og meg selv har jeg gleden av å legge fram et representantforslag om et løft for den digitale spillkulturen.
Bjørnar Moxnes (Rødt), 2021-06-01:
De fleste av lovendringene i denne saken vil ikke innebære noen realitetsendring, men Rødt vil markere støtte til forslaget om trekk i godtgjørelser hvis utlegg betalt av Stortinget ikke dokumenteres, og også til forslaget om at det ikke gis etterlønn ved etablering av egen virksomhet. Det trengs, for vi har sett en rekke statsråder, særlig fra Fremskrittspartiet, motta solid statsstøtte på å gå ut av regjering. Derfor må det nå strammes inn. Det er på overtid at de rauseste etterlønnsordningene for toppolitikerne blir strammet kraftig inn. I 2020 oversteg utgiftene til fratredelsesytelser og etterlønn 9 mill. kr. Solberg-regjeringen har vært spesielt dyr i drift. Den er et slags norsk politikks svar på Luksusfellen. Vi må fram med den virkelig store sparekniven, og helst i god tid før valget. Vi foreslår derfor i dag for det første å sette et tak for etterlønn og ytelser for toppolitikere på 62,4 pst. av tidligere inntekt. Det er egentlig helt absurd at regjeringen i revidert budsjett foreslår at vanlige folk som mister jobben og får dagpenger, fra 1. oktober skal ned igjen på 62,4 pst. av tidligere inntekt, mens etterlønn for politikere er på 66 pst. I tillegg kan altså de som har vært i regjering og på Stortinget, når de går ut, få innvilget en ytelse på nivå med full lønn i månedsvis, mens de arbeidsledige skal ned på 62,4 pst. av tidligere lønn fra 1. oktober. Dette er ikke rimelig, og her må vi få ordninger som er mer i tråd med det som gjelder for vanlige folk. Rødt mener at sikkerhetsnettet for arbeidsledige var for svakt før koronapandemien traff oss, og vil derfor gjøre krisetilleggene som har blitt innført, varige. Samtidig mener vi at politikerne, som fra før av har både høye lønninger og privilegerte posisjoner, må komme seg nærmere det som gjelder for vanlige folk, og være med på å stramme inn livreima. Vi har av den grunn et alternativ til presidentskapets forslag om § 2 i stortingsgodtgjørelsesloven. Vi ønsker også å legge ned godtgjøringsutvalget og heller få ned politikerlønningene gjennom vedtak i Stortinget. Når vi har fått det ned, vil vi knytte veksten i lønningene til utviklingen i folketrygdens grunnbeløp, altså få vekk den automatiske lønnsheisen som i dag skjer ved at utvalget kommer med et forslag til lønnsøkning, som Stortinget etterpå godtar. Da bruker man utvalget som argument for at man ikke selv har ansvar for egen lønn, men det har man naturligvis. Stortinget vedtar lønnen til seg selv. Med det tar jeg opp Rødts forslag i saken.
Turid Kristensen (Høyre), 2021-06-01:
Vi har nok ikke vært så indignerte når vi har stått her, for jeg er i dag egentlig utrolig glad for at vi får en fullføringsreform som har så bred tilslutning på Stortinget, men det som kanskje har virket som en indignasjon, er et forsøk på å få opposisjonspartiene til faktisk å lytte og til å forstå det som er skrevet, selv om jeg forstår at det er litt kjedelig av og til å ikke få den virkelighetsbeskrivelsen man ønsker seg. Vg3 i skole tror jeg er noe vi kommer til å diskutere framover. Det er fint at representanten Tvedt Solberg har sterk tro på en læreplassgaranti, men en statlig læreplassgaranti fungerer ikke. Det sa regjeringen Stoltenberg, og det er det ingen grunn til å begynne å ta opp igjen av skuffen. Men som representanten Asphjell var inne på: Det finnes mange steder i landet hvor man har regionale læreplassgarantier, som er basert på frivillighet, og som er inngått mellom næringslivet og fylkeskommunen basert på næringslivets behov. Som i representanten Tvedt Solbergs hjemfylke, Rogaland, der er de veldig dyktige til å lytte til næringslivet når de dimensjonerer sitt studietilbud. Det er veien å gå, ikke gjennom at vi her på Stortinget skal vedta en læreplassgaranti. Jeg gleder meg veldig til regjeringen skal fortsette å jobbe med dette. Det er en reform som skal virke i et tiårsperspektiv, og jeg satser veldig på at det blir den sittende regjeringen som også får gleden av å begynne arbeidet med å gjennomføre den etter valget.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2021-06-01:
Jeg er glad for at statsråden selv la vekk sitt eget forslag om et framtidsfag, at det nå er avlyst, men det er fortsatt en del uklarhet rundt fellesfagene. Det Arbeiderpartiet vil ha, som jeg har forstått at nesten alle partier i denne salen ønsker, er en helhetlig gjennomgang av fag- og timefordeling uten de føringene som statsråden og regjeringa legger opp til i sin stortingsmelding. Jeg vil tilbake til det. Statsråden selv har sagt at hun ble misforstått i enkelte uttalelser, og at det var det som startet denne debatten, men det er jo helt feil. Dette er tydelige formuleringer i stortingsmeldinga, der regjeringa helt tydelig legger føringer for den gjennomgangen av fag- og timefordelingen som skal være – en har bestemt seg på forhånd. Derfor vil jeg nå be statsråden bekrefte eller avkrefte. Legger regjeringa nå bort de føringene som er omtalt om fellesfag i stortingsmeldinga?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2021-06-01:
Her er det helt tydelig at statsråden fortsatt står på de føringene som ligger i stortingsmeldinga, og ikke har endret seg noe. Det som statsråden sier, rimer dårlig med den pressemeldinga som resten av regjeringspartiene på Stortinget har sendt ut. Vi er helt enige i utgangspunktet, alle partiene, om at en må ha mer fordypning og ikke minst være mer studieforberedt. En er helt enig i at det trengs en helhetlig gjennomgang av fag- og timefordelingen. Spørsmålet er hvilke føringer som skal legges for den gjennomgangen. Det vil ha mye å si for hvordan resultatet av den gjennomgangen av fag- og timefordelingen er. Arbeiderpartiet mener det er uheldig hvis en har så tydelige føringer som regjeringa legger opp til, at det egentlig vil ramme en god, helhetlig gjennomgang, men statsråden vil altså stå fast på de føringene som ligger i stortingsmeldinga. Så jeg prøver igjen: Vil statsråden nå legge bort de føringene som er omtalt i stortingsmeldinga, og passe på at det blir en helt fri gjennomgang av fag- og timefordelingen?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2021-06-01:
Jeg ble litt overrasket, og det ble også Lied-utvalget selv, over de føringene regjeringa la i stortingsmeldinga, fordi føringene for gjennomgangen av fag- og timefordelingen heller ikke rimer med Lied-utvalgets anbefalinger for en slik gjennomgang. Det er derfor jeg er så opptatt av, når en nå skal få til en helhetlig gjennomgang av fag- og timefordelingen, at den blir uten den typen føringer som statsråden her gir. Det tror jeg vil innsnevre den gjennomgangen og de resultatene det vil få. Jeg er til og med der at en ikke nødvendigvis trenger å frede norsk, som Lied-utvalget ser på at en kanskje skal gjøre deler av til valgfag f.eks. Jeg vil ha en total, helhetlig gjennomgang, og det er statsråden som skal legge føringene for hvordan den gjennomgangen blir. Så igjen: Kan en avkrefte eller bekrefte om den gjennomgangen, når den blir satt i gang, vil ha de føringene som er beskrevet i stortingsmeldinga, eller vil den være fri for føringer?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2021-06-01:
Det har vært en interessant debatt å følge. Det har tidvis nesten føltes som et stortingsmesterskap i indignasjon fra borgerlig side. Det er kanskje fordi en er litt irritert over at en blir nedstemt i så mange saker. Men en får heller glede seg over de tingene vi står sammen om, sånn som fullføringsretten, og glede seg over at opposisjonen forbedrer og tydeliggjør en del av forslagene i reformen. Til diskusjonen om fellesfagene: La oss bare slå det fast, det er regjeringa selv og statsråden som sitter her, som klarte å skape den uroen og den debatten som har vært. En kan jo bare minne om Politisk kvarter, der representanten Turid Kristensen fortalte at hun hadde satt sin Pepsi Max i halsen, eller VG for kort tid siden, som nettopp ble referert, der regjeringspartiene gikk ut og sa at det ikke ble kutt i fellesfag, eller NTBs melding om «Full forvirring om borgerlig skoleenighet». Det er regjeringa selv som har skapt denne debatten i hele sektoren, skapt stor uro, og det er veldig spesielt at en bruker denne debatten til å prøve å skylde på opposisjonen, at det er vi som har skapt denne uroen. Vi er gode i opposisjon, men så gode er vi ikke. Den uroen og den usikkerheten har de klart å skape helt selv. I motsetning til regjeringspartiene har vi lyttet til debatten og de innspillene vi har fått fra en samlet sektor, også fra lærerne, og lyttet til den høringen som har vært. Jeg er veldig glad for at i siste runde ble regjeringspartiene av Fremskrittspartiet presset til å avklare at det ikke blir de kuttene i fellesfagene. Det var avklarende også å høre statsråden i replikkordskiftet, så nå er jeg spent på å se om den helhetlige gjennomgangen av fag- og timefordelingen som alle ønsker, blir uten de føringene som står nevnt i stortingsmeldingen. Det er i hvert fall lov å håpe. Til slutt til dette med fagbrev som elev, og at en er så indignert for at vi tør å kalle det for å utvide. Ja, jeg håper en lytter til det statsråden selv sa, for hun sa nå fra talerstolen at en ønsker nettopp å utvide på dette. Den ordningen regjeringa foreslår, er en ordning som skal gå, utvidet, til alle de ungdommene – de tusenvis av ungdommene, tror jeg statsråden sa – som i dag ikke får læreplass. Spørsmålet her handler om hva vi som storting skal gjøre med retten til å få læreplass. Regjeringa ønsker å bruke den nødløsningen som finnes i dag, som en større hovedløsning. Det har en samlet sektor sagt nei til. Det er ikke bare fagbevegelsen og LO regjeringa snur seg vekk fra her, men også NHO. Arbeiderpartiet ønsker heller en læreplassgaranti, for vi tror at den beste opplæringen disse ungdommene får for å forberede seg til arbeidslivet, får de i bedrift. Derfor er jeg glad for at vi en gang for alle avlyser den ordningen.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2021-06-01:
Det skulle bare mangle at jeg ikke svarte ut det statsråden nå tar opp som gjelder spørsmålet om læreplass. Jeg synes egentlig spørsmålet i seg selv er ganske avslørende for hvor regjeringen selv legger seg her. For spørsmålet handler tydeligvis også om tro. Ja, jeg har tro på vår læreplassgaranti, jeg har tro på at de elevene som velger yrkesfag, skal få en læreplass i bedrift, og det at statsråden med ansvar for å klare å få til dette kaller det en utopi, viser at regjeringen egentlig ikke har ønsket å gjøre dette. Regjeringens forslag er beskrevet av en samlet sektor som en snarvei, som enkleste vei å gå. Vårt forslag om en læreplassgaranti er ikke det enkleste, men det er en garanti om at vi politisk skal gjøre alt vi kan for å få dette til. Mitt fylke, Rogaland, jobber knallhardt med dette hvert eneste år og er best i landet på å klare å få det til. Det er ikke mye som skal til før vi klarer å gjøre det for alle. Så jeg har tro, men det er synd å se at regjeringen ikke har det.
Hanne Dyveke Søttar (Fremskrittspartiet), 2021-06-01:
I stortingsmeldingen står det at videregående opplæring skal være basert på kvalifikasjoner, og det er et innspill fra Lied-utvalget. Da lurer jeg på: Hvordan skal man sjekke at elevene er kvalifisert, hvis man ikke har karakterkrav eller har annen dokumentasjon fra ungdomsskolen ved opptak til videregående opplæring?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-06-01:
Regjeringen liker å poengtere at det er flere som har tegnet lærekontrakter de senere årene. Så er det fortsatt et faktum at altfor mange ikke får anledning til å fullføre fagopplæringen sin i bedrift. Av meldingen kan man få inntrykk av at regjeringen gir opp og går inn for å forbedre dagens nødløsning, nemlig fagbrev som elev i Vg3 i skole. I innstillingen kan det tyde på at regjeringspartiene ikke er helt enig med seg selv eller egen regjering. Dette kan forstås på to måter, så for å oppklare eventuelle misforståelser: Ønsker regjeringen at flere elever skal ta hele fagopplæringen på skolen istedenfor i bedrift? Er det i det hele tatt mulig å gi en læreplassgaranti? Og hvilken rolle spiller eventuelt opplæringskontoret?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-06-01:
Som det går fram av innstillingen fra komiteen, er det stor grad av enighet om hovedgrepene i meldingen – faktisk også om de forslagene i innstillingen der meldingen var lite konkret og mangelfull. Senterpartiet er glad for at flere av våre forslag får flertall, sist referert ved Jorodd Asphjell her. Det mest oppsiktsvekkende er imidlertid kanskje at regjeringspartiene har et stort behov for å markere uenighet med egen regjering. I VG kunne vi allerede før avgivelsen lese at regjeringspartiene, sammen med Fremskrittspartiet, var strålende fornøyd med ikke å sikre flertall for regjeringens tanke om å fjerne flere obligatoriske fag. Sannheten er jo at samtlige opposisjonspartier går imot dette. Høyre går også hardt ut om dette i salen her i dag. Jeg mener at rotet rundt framtidsfag er det regjeringen selv som har skapt, selv om regjeringspartiene nå prøver å hekte det på opposisjonen. Selv fikk jeg et renn av henvendelser fra lærere som lurte på om de kom til å miste jobben etter det utslippet. Det er bra at regjeringspartiene nå rydder opp. Apropos det Sandberg tar opp om internasjonalisering, vil jeg nevne et eksempel. Gudbrandsdølen Dagningen skriver i dag om Ola Stenumgaard, som valgte fagbrev i Tyskland foran bachelor ved UiA. Problemet nå er bare manglende studiefinansiering. Stortinget har fortsatt en jobb å gjøre. Så spør statsråden om tilbud til de som ikke får læreplass. Vi vet jo alle at det ikke er noe enkelt svar her, men jeg mener at f.eks. både dimensjonering og finansiering av tilbudet må bli sett på, og da ligger det et stort ansvar hos fylkeskommunene. Jeg vil også nevne rett til rekvalifisering, for endelig får utdanningstilbudene og kvalifiseringen økt anerkjennelse i videregående opplæring. Flere fagbrev og utdanninger fra videregående vil gi økt oppmerksomhet og økt oppslutning. Dette vet jeg de bl.a. har lykkes med i Sveits, der fjellandsbyer er turistmagneter vinterstid og beite sommerstid. Til sjuende og sist: Det viktigste Stortinget går inn for i dag, er en livslang rett til å fullføre videregående. Måten ungdomsrett og voksenrett har vært praktisert på, har dessverre også vært til hinder for at folk skal kunne fullføre utdanningen de har begynt på, om så noen år senere. Så det vil Senterpartiet juble for, som det også har vært etterspurt her. Det er det ingen tvil om, det står et samlet storting bak. Så handler det i neste omgang om å følge opp denne fullføringsretten.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2021-06-01:
Vi er snart tomme for taletid i opposisjonen, så jeg skal ikke prate mye mer, men noen kommentarer til slutt fra meg. Jeg mener fylkene og bedriftene er mye mer sentrale i det å formidle alle disse lærlingene enn det som kommer fram av debatten her i dag, så vi kunne godt snakket enda mer om fylkeskommunen og de tiltak og muligheter de har for å følge opp elevene og realisere disse store ambisjonene vi har her i Stortinget. Det handler også om utstyr, faglærere og mange, mange forskjellige elementer. Formidling kunne også vært en grunn til å støtte opp om en vekslingsmodell – at flere fikk hammeren i hånda først dagen på tømrerlinja fordi de da har bedre forutsetninger til å komme seg gjennom resten av videregående opplæring. Jeg vil også kort nevne Hadeland videregående, de har hatt 100 pst. formidling av lærlinger i flere år. Det handler ikke om at alle bær i posen er like modne, men om at de klarer å utstyre disse elevene med verktøy for å møte læretiden på en god måte.
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-01:
Mitt spørsmål omhandler vekslingsmodellen. En vekslingsmodell er et sidestilt alternativ til hovedmodellen med to år i skole og to år i lære. Omfanget av teori er det samme, men elevene får vekselsvis opplæring i teori og praksis i bedrift og skole gjennom hele utdanningsløpet. Så er det relativt få skoler som tilbyr slike vekslingsmodeller, og noe av årsaken kan være økte kostnader. Mener ministeren at vekslingsmodellen er en god løsning? Hvorfor tror ministeren at dette ikke er en selvfølge alle steder, og hva kan gjøres for å sørge for at flere elever får denne muligheten?
Mona Fagerås (Sosialistisk Venstreparti), 2021-06-01:
Opposisjonen får i dag mange viktige gjennomslag, og vi i SV er veldig glad for at vi får vedtatt å sikre fleksible utdanningsløp. Det er også en stor seier at det nå skal gjennomføres forsøk med obligatoriske overgangskurs for elever med svakt språklig grunnlag for å gjennomføre videregående opplæring. I tillegg har vi flertall for en tilskuddsordning for praksiskandidater og lærekandidater med særskilte behov. Det er fortsatt stort behov for ordninger som ivaretar disse ungdommene gjennom fleksible opplæringsløp i kombinasjon med jobb. Praksisbrevordningen må utvides til å gjelde alle skoler med yrkesfaglige utdanningsprogram, og praksisbrevkandidater må gis mulighet til senere å bygge ut praksisbrevet til fullt fag- eller svennebrev. Ikke minst får vi i opposisjonen flertall for at det trengs forsterket finansiering av utstyr i videregående opplæring og en særskilt toppfinansiering av yrkesprogram med behov for særlig kostnadskrevende utstyr. For at fagopplæringen skal være relevant, er det viktig at elevene får benytte utstyr som er oppdatert, og som tilsvarer det de vil møte i læretiden og i arbeidslivet etter endt utdanning. Regjeringens forslag til fullføringsreform mangler noe helt sentralt, nemlig fokus på elevenes involvering både i skolehverdagen og i læringen. Elevene vet hvordan det er å gå på skole, og hver enkelt elev på en skole har noe å bidra med som er betydningsfullt. Elevene må få påvirke sin skolehverdag, det er elevene som vet best hvordan de liker å lære, og hva som må gjøres for at de skal trives. En skole som lytter til elevene, blir bedre tilpasset elevenes behov og dermed en bedre skole for å fullføre og bestå. Jeg er oppriktig lei meg for hvordan regjeringen klarte å skape uro da de la fram sitt forslag til fullføringsreform. I en tid – en krisetid – da elever og ansatte i skolen mer enn noensinne har fortjent at vi sto sammen, egges det til uro. Elever, lærere, skoleledere og alle ansatte i skolen har stått i et nærmest umenneskelig press de siste årene. Det er svært belastende og helt unødvendig å spre så mye usikkerhet og støy som det kunnskapsministeren har gjort. Elevene fortjener at politikerne lytter til dem. Det samme gjør de som arbeider i skolen. De gode løsningene finner vi bare ved å lytte til profesjonen, til dem som underviser, og til dem som skal lære. Det kalles for tillit.
Hans Fredrik Grøvan (Kristelig Folkeparti), 2021-06-01:
Videregående opplæring skal gi ungdommene våre en god start på voksenlivet. Altfor mange fullfører ikke videregående opplæring, de mister verdifull læring, og mange strever med tilknytning til arbeidslivet senere som en konsekvens av dette. Det er derfor helt nødvendig at vi i dag gjør de endringene som Stortinget vedtar, for å øke gjennomføringsgraden for framtidens ungdommer. Fullføringsreformen tar viktige offensive grep og har mange gode tiltak for å inkludere flere og for å sørge for at alle er med. Selv om den nye reformen har mange nye og innovative tiltak, har debatten rundt den i noen grad handlet om fellesfagenes plass på studiespesialisering. Vi er glade for at flertallsinnstillingen er tydelig på allmennfagenes viktige plass og rolle i utdanningen, for skolen skal gi både dannelse og utdannelse. I et sånt perspektiv må fellesfag som historie, samfunnskunnskap, naturfag, geografi og religion og etikk fortsatt ha en sentral plass. Noe annet hadde vært et svik mot den oppvoksende generasjon. Kristelig Folkeparti har hele tiden vært tydelig på at det er nødvendig med endringer i den videregående skolen, med mer vekt på fordypning og valgfrihet. Men en reform som Kristelig Folkeparti skulle være med på, måtte også ivareta elevenes allmenndannelse. Fellesfagene har og skal fortsatt ha en sentral plass i videregående opplæring. Det er jeg glad for at vi leverer på i dag, for vi må klare å balansere en reform som gir mer fordypning og valgfrihet, med fortsatt å gi ungdommene mulighet til å orientere seg i det samfunnet de lever i, i det verdensbildet de skal bidra og være med og utvikle, og til å kjenne sin kulturarv. Det er nemlig ikke sånn at vi dannes som mennesker i et vakuum. Det er ikke sånn at skolens eneste oppgave er utdanning. Derfor er det så viktig at vi anerkjenner skolens viktige plass i samfunnet og skolens sentrale mandat om å bidra til å forme framtidens borgere utover også det viktige oppdraget å formidle kunnskap. I dag vedtar vi en offensiv fullføringsreform for videregående skole som gir ungdommen flere muligheter for dybdelæring og økt valgfrihet, samtidig som vi ivaretar fellesfagenes viktige plass og funksjon i framtidens videregående skole. Vi er med på å skape en skole som er bedre tilpasset framtidens kompetansebehov, og som er bedre tilpasset framtidens utfordringer og muligheter – men også en skole som vil skape mer motivasjon og flere elever som opplever mestring.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
En av de store utfordringene vi har forsøkt å adressere i denne meldingen, er at tre av fem opplever at de ikke er godt nok studieforberedt. Det som både studentene selv og utdanningsinstitusjonene peker på, er at de ikke har fått nok fordypning, at de ikke har fått nok kompetanse til å lese komplekse tekster og heller ikke til å skrive tekster selv. Så det å gi mer rom for fordypning har vært noe av det viktigste for oss, for å sikre at elevene blir bedre studieforberedt. Noe som mange har pekt på, bl.a. Lied-utvalget, er at dagens fag- og timefordeling bidrar til at opplæringen oppleves som ganske fragmentert. Elevene kan ha svært mange fag bare på en dag, de har mange vurderingssituasjoner på en dag og på en uke, og de opplever at de aldri får god nok tid til å gå inn i lærestoffet. Derfor har vi tatt den ballen fra Lied-utvalget, og vi har sagt at vi trenger en gjennomgang av fag- og timefordelingen. De føringene vi la, var at noen fag mente vi det ikke var noen grunn til å diskutere om skulle være obligatoriske eller ikke, og det var norsk, engelsk og matematikk. Så vil det være en lang rekke av de eksisterende fellesfagene som naturlig ville vært obligatoriske også i en sånn modell, men vi ønsker en bred utredning av dette og en bred dialog med hele sektoren.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
Som sagt er jeg veldig glad for at vi nå har et flertall for å foreta en gjennomgang av fag- og timefordelingen. De føringene vi er helt enige om, og som jeg stiller meg helhjertet bak, er for det første at fellesfagene har, og skal fortsatt ha, en sentral funksjon i videregående opplæring. Vi må skape rom for mer fordypning og mer relevans, og vi ønsker også mer valgfrihet. Hvis man skal ha mer valgfrihet, mener jeg, og det har vi også et flertall for, at det å si at 70 pst. av timene skal være bundet opp i fellesfag, ikke nødvendigvis er det som gir mer valgfrihet til elevene. Det må være mulig å se på om man kan redusere antallet obligatoriske fag, antallet timer elevene bruker på obligatoriske fag, for å gi elevene større myndighet til å bestemme selv. Jeg har lyst til å løfte fram at da vi la fram denne stortingsmeldingen, var dette et av de punktene Elevorganisasjonen virkelig løftet fram som et viktig punkt. Det at de nå i større grad skulle få en mulighet til å bestemme over sin egen hverdag, hva de selv skal lære, hva de skal få mulighet til å fordype seg i, har vært viktig for oss, og det er det også flertall for.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
Jeg la fram en melding for Stortinget med våre forslag. Nå har den meldingen vært gjennom en komitébehandling og er gjenstand for behandling i denne salen. Her er det et flertall for at vi skal ha en gjennomgang av fag- og timefordelingen, der vi skal legge til rette for mer valgfrihet, men der fellesfagene skal ha en sentral plass. Det er de føringene som har flertall her i dag, som vil ligge til grunn for den utredningen. Jeg mener at stortingsflertallet legger veldig gode føringer for den utredningen. Det som både var min intensjon, og som jeg også oppfatter var flertallets intensjon, var nettopp ikke å legge for sterke føringer inn i den utredningen, men å sørge for at dette er noe vi gjør i en bred involvering med sektoren. Jeg opplever egentlig også at vi ligger ganske tett på Lied-utvalget. Det som er interessant, er jo at Lied-utvalget selv pekte på at man burde se på faggrensene på nytt, om det var mulig å slå sammen noen av fagene. Det har stortingsflertallet sagt at det ønsker man ikke. Det respekterer jeg selvsagt, men det er ikke sånn at vi følger Lied-utvalget i ett og alt. Men forutsetningene om at det er noen fag som er basis og felles for alle – det er likt i både stortingsmeldingen, Lied-utvalget og flertallet her i dag.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
En hovedprioritet for oss har vært å fjerne snublesteiner i systemet. Slik som retten til videregående opplæring er utformet i dag, har man brukt opp retten sin hvis man har gått i tre år og ikke har lyktes med å fullføre, med det resultat at man egentlig står igjen med et ganske dårlig alternativ for hvordan man skal komme seg videre i livet. Nå har vi fjernet den tidsbegrensningen, og vi utvider retten til videregående opplæring slik at det er en reell rett. Da har vi ment at det å skulle innføre nye snublesteiner og nye hindre for å starte på videregående opplæring, vil være feil, for det vil ramme noen av de elevene som vi er aller mest opptatt av å inkludere. Vår innfallsvinkel har heller vært at vi er nødt til å styrke tilbudet til de elevene som kommer inn på videregående opplæring med det svakeste faglige grunnlaget. Jeg er veldig bekymret når vi ser at blant dem som har mindre enn 3 i snitt, er det under halvparten som greier å fullføre. Da er vi nødt til å gjøre noe, men jeg tror ikke løsningen er å nekte dem å komme inn på videregående opplæring – da har de i hvert fall ingen muligheter. Vi må la dem få komme inn, men så må vi gi dem et mer tilpasset tilbud enn i dag.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
Jeg er veldig glad for det engasjementet Senterpartiet har for læreplasser, og det deler jeg. Jeg skulle ønske at jeg med hånden på hjertet kunne sagt at alle elever som starter på et fag- og yrkesutdanningsløp, skal få læreplass og fullføre på den måten. Da utsteder jeg en garanti på vegne av norske bedrifter – at de må ansette folk som de kanskje ikke har lyst til å ansette – og jeg utsteder også en garanti om at vi vil ha det samme behovet i alle utdanningsprogram over hele landet, slik at alle kan få en læreplass. Jeg mener det er helt umulig å utstede en slik garanti. Uansett er hovedprioriteten vår selvsagt å skaffe så mange som mulig læreplass, og det har også alle tiltakene våre de siste årene vært rettet inn mot. Men jeg tror vi må innse at nesten uansett hvem av oss som styrer, kommer det til å være en liten andel elever som ikke får seg læreplass, i hvert fall ikke med en gang. Da synes jeg ikke at de skal få en nødløsning, slik som de får i dag, jeg synes de skal få et fullverdig tilbud. Dette er noen av de svakeste elevene med de største faglige utfordringene, og da skal de ikke få et tilbud som er dårligere enn de andre. Jeg ønsker selvsagt ikke at flere skal ta det, men færrest mulig, men de skal få en sjanse til å komme seg gjennom.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
Takk for spørsmålet. En av hovedgrunnene til at vi nå utvider retten slik at den ikke er like tidsbegrenset som før, er nettopp for å gi et større rom for å finne ulike løsninger som er bedre tilpasset den enkelte elevs behov. Det å tilby flere en vekslingsmodell, det å tilby flere å ta utdanningen i en litt annen rekkefølge, bruke litt lengre tid på noen ting, tror jeg er veien å gå. I og med at elevene er så forskjellige og kommer inn i videregående opplæring med så ulik bakgrunn, kan vi ikke tro at alle skal presses gjennom det samme systemet. Selv om de aller fleste opplæringsløpene følger 2+2-modellen, er det i dag nesten en fjerdedel som har en annen organisering. Dagens regelverk åpner for å bruke denne typen organisering, og fylkeskommunene står fritt til å tilrettelegge for det. Evaluering av vekslingsmodellen viser at det fungerer veldig godt for motiverte elever, men det er ikke alle elever som har like klart for seg hva som skal være målet med det løpet de begynner på, og det er også ressurskrevende for fylkeskommunene. Jeg mener at vekslingsmodellen er et positivt tilskudd, og jeg mener dagens regelverk legger godt til rette for at det kan opprettes flere. Men jeg ønsker at vi skal ha en dialog med fylkeskommunene for å få enda flere muligheter for enda flere elever.
Guri Melby (Venstre), 2021-06-01:
«Fullføringsreformen er rett og slett godt politisk håndverk. Den tar elevene på alvor gjennom å foreslå fullføringsrett og større valgfrihet.» Dette var ikke mine ord. Det kunne det godt ha vært, men det var det ikke. Dette var ordene til lederen av Elevorganisasjonen, Edvard Botterli Udnæs, i Utdanningsnytt 9. april. Representanten Mona Fagerås snakket i sitt innlegg veldig varmt om at vi må lytte til elevene. Elevene er vel kanskje de som har omfavnet denne reformen aller mest og er positive til det aller meste av tiltak vi foreslår. Det jeg først og fremst har oppfattet at de har vært kritiske til, er vel at vi viderefører fraværsgrensen, men der er både elevene og mitt parti overkjørt. Så forsøker representanten Fagerås å tegne et bilde av at jeg er en statsråd som overkjører sektoren. Vel, det er for så vidt en opposisjonspolitikers privilegium å sette merkelapper på statsråder, og det må vi leve med, men jeg synes de eksemplene som representanten bruker for å underbygge dette, ikke står seg i det hele tatt. For i alle de sakene som representanten løfter opp, har vi jo nettopp dratt i bremsen for å lytte til sektoren. Når det gjelder matematikkeksamen, har det vært stor uenighet knyttet til måten den skal gjennomføres på. Da sa vi at nå har vi fått et år til i og med at vi avlyste eksamen denne våren. Det året skal vi bruke på å involvere sektoren og utvikle videre en eksamen som fagmiljøene er enige om. Da har vi jo lyttet til sektoren, vi trakk i bremsen for å høre på deres innspill. Det samme gjelder inntaksordningen, altså friere skolevalg. Vi har hatt et forslag ute på høring. Det forslaget fikk kritikk fra fylkeskommunene. Da sa vi at nå skulle vi sette oss ned med fylkeskommunene og diskutere hva slags ordninger vi kan lage som gjør at vi får mer frihet til elevene, men samtidig rom for lokale tilpasninger. Det er klart at når man fremmer et spørsmål som mange har sterke meninger om, får vi debatt. Det gjelder debatten om fellesfagene. Jeg mener likevel at en debatt i seg selv ikke er farlig. Jeg tror det er farligere med politikere som er redde for å løfte viktige debatter. Lied-utvalget kom med en veldig tydelig innstilling i sin NOU om at det trengtes en gjennomgang av fag- og timefordelingen i videregående opplæring. Den oppfordringen fulgte vi, og det vi foreslår i stortingsmeldingen, er en utredning av fag- og timefordelingen i en bred prosess der alle parter i sektoren får være med. Jeg mener det er viktig at vi involverer lærere og fagfolk, men også elevene når vi skal utvikle sektoren. Det er innimellom sånn at vi har forslag som ikke absolutt alle støtter. Det er det som er politikk. Jeg har lyst til å utfordre opposisjonen på én ting. Disse 4 000 elevene som i dag ikke har læreplass – jeg tror vi alle er enige om at flere av dem skal ha læreplass, men hva skal være tilbudet til dem som fortsatt ikke får det? Skal det være Nav, eller skal vi sørge for et ordentlig tilbud i skolen?