Anette Trettebergstuen (Arbeiderpartiet), 2016-05-03:
Da statsråden overtok som kulturminister i fjor, ba hun om tid før hun skulle komme tilbake med sine planer for norsk kulturpolitikk, men det var én ting statsråden sa tydelig og klart allerede fra starten: Kulturen og frivilligheten skulle spille en hovedrolle i vårt møte med flyktningene. Statsråden sa også i sitt innlegg her i dag at det er hun som sitter med nøkkelen til den gode hverdagsintegreringen. Det er som musikk i Arbeiderpartiets ører. Inngangen til det norske samfunnet går nemlig gjennom kultur, idrett og frivillighet, slik statsråden sa i sitt innlegg. Vi slutter oss derfor til denne innsikten. Men der slutter også min begeistring, for i statsrådens svar til interpellanten er det intet nytt og intet konkret. Integreringen har faktisk ikke tid til å vente på at statsråden og regjeringen skal finne ut hvordan de skal bruke denne nøkkelen. Folk lokalt, frivillighet, kultur og idrett er i gang med å integrere, de. De ber nettopp regjeringen komme på banen. Det holder ikke å reise rundt og se på prosjekter. Man må gi frivilligheten, idretten og kulturen det de ber om: muligheten til å kunne gjøre mer, fjerne hindre for integrering og bedre rammene. Statsrådens svar her i dag er skuffende lite konkret og varsler intet nytt. Fotballbaner, symaskiner og vaffeljern kjøper ikke seg selv. Vi i Arbeiderpartiet har forslagene til hva regjeringen må gjøre. Vi har fremmet dem alle, men dessverre blitt stemt ned. Det første regjeringen må gjøre, er – som interpellanten også sa – virkelig å styrke frivilligheten. Å følge opp et stort antall frivillige og flyktninger på en god måte er et stort løft, og det løftet kan ikke frivilligheten ta alene. Det var årsaken til at Arbeiderpartiet i vårt budsjett foreslo å styrke bidraget til frivillig innsats med 400 mill. kr. Det andre regjeringen nå må gjøre, er å følge opp løftene sine til idretten om å bygge og ruste opp idrettsanleggene. Idrettsanlegg og idrettslag over hele landet er viktig for hurtigintegrering ved at de inkluderer barn og unge i lek og fysisk aktivitet. Det er et gedigent behov for opprusting. Det var grunnen til at Arbeiderpartiet foreslo 200 mill. kr. til dette i vårt budsjett. Igjen ble vi nedstemt av regjeringspartiene. Det tredje regjeringen og ministeren nå må gjøre, er å satse skikkelig på kultur. Arbeiderpartiets forslag om å bruke nesten 400 mill. kr. mer på kulturtiltak over hele landet, ble også nedstemt i denne sal av regjeringspartiene, som mente kulturdebatten handlet for mye om penger. For 400 mill. kr. mer ville vi fått mer aktivitet, bedre tilgjengelighet, mer deltagelse og mer liv og røre i alle deler av norsk kulturliv. Det er akkurat det vi trenger nå. Kultur er ikke avkobling, det er tilkobling. Kultur skaper engasjement, binder folk sammen på tvers av kulturer, språk og opprinnelsesland. Om regjeringen virkelig var opptatt av frivillighetens, idrettens og kulturens muligheter til å bidra i integreringsarbeidet, ville det også vært naturlig at våre forslag hadde fått regjeringspartienes støtte. Slik ble det altså ikke. Foreløpig har ikke integreringsministeren bidratt noe som helst til integrering – tvert imot, som interpellanten også pekte på. Jeg hadde håpet at kulturministerens utspill den dagen hun tok over, var et varsel om en endret kurs i hvert fall på kulturfeltet, på vegne av den blå-blå regjeringen. Det er det ingenting i svaret her i dag som tyder på – tvert imot. Hvis det er riktig at hun vil bruke denne nøkkelen til integrering, må dette reflekteres allerede i revidert statsbudsjett. Kulturen, frivilligheten og idretten må få et kraftig opprykk i statsbudsjettet til høsten. Det er på tide at kulturministeren tar nøkkelen hun har i sin hånd, og låser opp for et mer inkluderende fellesskap. Det haster.