Torbjørn Røe Isaksen (Høyre), 2015-05-21:
Slik jeg klarer å forstå komitémerknadene, sies det at komiteen støtter at regjeringen nå vil gjøre faget til et permanent tilbud innen valgfag på ungdomstrinnet fra høsten 2015. Man sier også at man er positiv til at den enkelte skole er best til å avgjøre hvilket språklig fordypningsfag skolen skal tilby, og om den i tillegg skal tilby arbeidslivsfaget. Jeg oppfatter at debatten handler om at noen vil gå lenger, man er altså positiv til at dette ikke lenger er en forsøksordning. Noen vil gå lenger og fremmer derfor forslag om å gjøre det til et obligatorisk tilbud på ungdomstrinnet. Jeg må innrømme at jeg er litt usikker på hvordan det som i mine papirer er komitémerknader, henger sammen med forslagene, men det er slik jeg oppfatter debatten. Jeg synes det er bra at mange skoler har valgt å gi dette tilbudet til elevene sine, og jeg mener at hovedargumentet for ikke å gjøre faget obligatorisk, er at skolen skal ha et handlingsrom. Jeg mener også at dette er et fagtilbud som blir best mulig hvis det er et lokalt initiativ, hvis man jobber godt med faget lokalt, lager fagmiljø og har den lærerentusiasmen som trengs. Det å tilby fag i tråd med de behovene elevene har, og kunne ta hensyn til de lokale forholdene, f.eks. samfunnet rundt eller elevsammensetningen på skolen, mener jeg skolen selv er nærmest til å vurdere og beslutte. Jeg mener det er grunnen til at faget har blitt populært og på mange måter har vært vellykket der man har valgt å tilby det. Det har vært noen ting i evalueringen av arbeidslivsfaget som jeg mener vi må adressere. Nå som læreplanen ikke lenger er en forsøkslæreplan, tror jeg flere skoler kommer til å tilby faget til sine elever. Samtidig var en av tingene som kom frem i evalueringen, at mange elever likte faget fordi det var et pustehull. Det er bra at man har noen pustehull i en travel hverdag, men det er veldig viktig for meg å understreke at dette faget er, på lik linje med andre fag, et fag hvor man skal ha høye ambisjoner for elevene, hvor det skal setters karakter, og hvor det på samme måte som i språkfag eller andre fag på skolen skal være vanskelig å få en god karakter. Men arbeidslivsfagets styrke er at det kan skape interesse for yrkesfagene hos flere, det kan føre til at de elevene som kanskje har tenkt å velge yrkesfag, blir sikrere i sine valg. Arbeidslivsfag gir også muligheter for godt samarbeid mellom skole og arbeidsliv, og jeg gjentar gjerne i den forbindelse det jeg har sagt tidligere, at alle tiltak som bidrar til å bringe arbeidslivet nærmere skolen og skolen nærmere arbeidslivet, er jeg i utgangspunktet positiv til. Det kan vekke engasjement for å drive egen virksomhet. Entreprenørskap er høyt oppe på dagsordenen i mange land. Arbeidslivsfaget er godt egnet til å vise hva det betyr å skape seg et livsgrunnlag i en egen bedrift. Sluttrapporten fra NOVA viser også at mer en åtte av ti elever trives med faget. Like mange mener at det de lærer, er nyttig, og at lærerne er flinke til å undervise. Det viser at arbeidslivsfaget er populært, og at det svarer godt på et ønske mange elever har om en skole som er relevant, motiverende og variert. I den reviderte læreplanen som kommer, er det lagt vekt på å justere kompetansemålene slik at vurderingskriteriene blir enklere å sette. Jeg gjentar igjen at det å oppnå gode karakterer i dette faget skal være like krevende som det er å få gode karakterer i et fremmedspråk. Det er bra hvis et fag oppfattes som et pustehull i skolehverdagen, men det må også være et fag med høye ambisjoner og høye krav. Karakterene vektes jo også likt på vitnemålet. Det er ikke en lettvinn løsning – og skal ikke være en lettvinn løsning – å ta dette faget for å få et bedre karaktersnitt. Til slutt noen generelle kommentarer på et par punkter som tas opp i komiteens innstilling: Fremmedspråk blir ofte omtalt som et teoretisk fag, og jeg vil understreke at læreplanene nå fremhever at det ikke lenger er slik at vi har rent teoretiske eller rent praktiske fag. Alle fag skal inneholde både praksis og teori, særlig språkfagene hvor det understrekes at dette er kommunikasjonsfag der man gjennom mye praksis, gjennom å snakke – kanskje også skrive – og bruke språket gjennom samtale skal få trening. Jeg har også lyst til å synliggjøre litt av forskjellen mellom valgfagene og valgene elevene kan gjøre mellom språk og arbeidslivsfag. Valgfagene som kom for noen år siden, de er tverrfaglige, og de er bygget opp annerledes enn 2. fremmedspråk og arbeidslivsfag. Det er denne tverrfagligheten som gir valgfagene en annen funksjon som kan virke motiverende og læringsfremmende på en annen måte, men som også nå skal evalueres.