Sylvia Brustad (Arbeiderpartiet), 2002-12-17:
Situasjonen vi står overfor i kraftmarkedet, er alvorlig. Selv om det ikke skulle komme til å bli nødvendig med strømrasjoneringer utover vinteren, er det alvorlig når prisene blir så høye som nå og som de er varslet å bli også utover vinteren. Det rammer både den enkelte forbruker og også industrien. Selv om prisene bestemmes av markedet, kan ikke vi som politikere fraskrive oss et ansvar for situasjonen, slik jeg synes statsråden nå i for stor grad gjør. Den viktigste grunnen til at vi er i den situasjonen vi er i i dag, er at det ikke er nok tilgang på kraft. Strømforbruket øker, mens det gjøres lite og ingenting for å øke produksjonen. Det viktigste vi kan gjøre for å unngå å komme opp i lignende situasjoner i framtida, er å sørge for at det blir produsert mer kraft. I tillegg må vi sette inn tiltak som gjør at økninga i forbruket blir mindre. Mye kan gjøres for å få mer kraft ut på markedet. Her må satsinga på alternativ energi stå sentralt. Da må det en langt mer offensiv linje til enn det Regjeringa legger opp til, for å få fortgang i dette arbeidet. Innføring av teknologinøytrale støtteordninger og pliktige grønne sertifikater for ny fornybar energi må stå sentralt i en slik strategi. Vi må med skuffelse konstatere at Regjeringa ikke går inn for dette, som både miljøorganisasjoner og kraftbransjen støtter. At Norge ikke er selvforsynt med kraft verken i slike ekstreme situasjoner som vi opplever nå, eller i et normalår, resulterer i at vi gjør oss avhengige av import av forurensende kullkraft og atomkraft. Det er en underlig situasjon for energinasjonen Norge. Jeg vil derfor tillate meg å minne om at den forrige Bondevik-regjeringa valgte å gå av på spørsmålet om å få mer kraft inn i markedet. Det er fortsatt et klart flertall som ønsker å ta i bruk naturgassen til energiformål, og som også ønsker at vi så snart som mulig skal klare å utvikle gasskraftverk med såkalt CO2-håndtering. Men jeg registrerer med skuffelse at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har sørget for at også dette er skjøvet ut i tid, ved det kraftige kuttet på forskning som nettopp nå er vedtatt her i Stortinget. Dette er ikke å ta energipolitiske grep for å løse energisituasjonen på sikt. Dette er en energipolitikk som kan bidra til å gjøre den situasjonen vi nå er i, permanent. Statsråden er opptatt av at han ikke kan gjøre noe med været. Ja, det er jo riktig. Men statsråden kan jo ta andre grep – og jeg synes ikke de grepene statsråden her har vist til, er gode nok for å møte den situasjonen vi nå er inne i. Med de prisene vi nå opplever, vet vi at det er mange som kommer til å få problemer med å betale strømregninga si neste år. Vi har et ansvar for å finne ordninger som gjør at folk greier å ta hånd om strømregninga. Det er bakgrunnen for at Arbeiderpartiet i dag har fremmet et Dokument nr. 8-forslag om innføring av statlige låne- eller garantiordninger, slik at folk slipper å ta opp dyre forbrukslån for å betale regninga. Vi foreslår også at satsene for lys og varme i bostøtten må bringes mer i samsvar med de reelle utgiftsøkningene og gjelde for alle som mottar bostøtte. Regjeringas vedtak om å øke bostøtten vil ifølge oppslag i media bare gi økt støtte på om lag 450 kr i året. Det mange strømkunder kommer til å oppleve i april, er en økning i strømregninga på om lag 4 000–5000 kr. Da monner det lite med å gi økninger på 450 kr i året, som dessuten også bare noen få får ta del i. Og når disse pengene i tillegg skal tas innenfor rammen av bostøtten, så betyr det at en tar med den ene hånden og gir med den andre. Vårt forslag vil derfor hjelpe langt flere enn det Regjeringa legger opp til, og i tillegg ønsker vi også at det åpnes for månedlige betalingsordninger. Jeg håper at stortingsflertallet vil støtte dette og gi det en rask behandling, slik at ordningene vi foreslår, kan tre i kraft snarest. Det er positivt at det legges opp til en informasjonskampanje. Vi har ikke noe imot det. Men det løser ikke problemet som mange mennesker kommer til å få i januar og april, og derfor må det altså mer offensive grep til. Avslutningsvis må jeg si at jeg håper jeg hørte feil med hensyn til det statsråden sa om – om han ikke akkurat oppfordret til det – at den kraftkrevende eller kraftintensive industrien skulle stenges, og så hørte jeg ikke at statsråden advarte mot dette. Vi har allerede nå sett en del eksempler på at så skjer, og folk mister jobben og har i tillegg ingen garanti for at de får arbeidsledighetstrygd. Hva er egentlig Regjeringas og statsrådens holdning til dette spørsmålet?