Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2020-03-05:
Nav-systemet er til for mennesker som trenger hjelp fra fellesskapet. Våre velferdsordninger er i all hovedsak gode, og det er viktig at ordninger ikke misbrukes. Men at folk blir tatt og straffet for å misbruke ordninger som i ettertid viser seg å ikke være misbruk, er alvorlig. At folk blir satt i fengsel, ja noen sågar i høyrisikofengsel, lenge etter at de første ansatte stilte spørsmål ved om det var riktig, og at Trygderetten sendte saker tilbake, er utilgivelig. De ansatte i Nav som skal bidra til å gi hjelp til mennesker som trenger det, må forholde seg til et regelverk som er komplisert – ikke bare komplisert, men også uklart. Det gjør at vi står midt oppe i det som tegner til å bli den største retts- og forvaltningsskandalen i Norge. I tiden etter 28. oktober har folk med tung juridisk kompetanse stilt spørsmål ved om den juridiske fortolkningen som er grunnlaget for saken i dag, er riktig. Det skaper usikkerhet for de folka som er omfattet. Derfor er det helt nødvendig at vi får avklart hva som er juridisk riktig. I dag har vi hørt statsråden si at setteriksadvokaten nå vil bidra til at en sak eller to i Borgarting lagmannsrett blir brukt til å avklare saken. Det er bra. Men spørsmålet er: Hvorfor har man ikke gjort noe for å avklare dette tydeligere tidligere i rettsapparatet? I går kom granskningsutvalget, men det gir ikke de endelige svarene, for det er det bare domstolene som kan avklare. Når man leser gjennom innstillingen fra kontroll- og konstitusjonskomiteen, er det nærmest utrolig at det ikke har blitt avklart for lenge siden. Trygderetten har ment at det har vært uklart. Nav klageinstans mener det er uklart. Ansatte har tatt opp at det er uklart. Forslag om å ta sakene inn for EU/EFTA-domstolen er neglisjert. I Stortinget må vi legge regjeringens forståelse av saken til grunn. De har tilgang til juridisk kompetanse og til EU-systemet. Det er snart fem måneder siden saken ble kjent. Jeg regner derfor med at tiden har vært brukt til å avklare om jussen er riktig, ikke bare til å vente på ekspertutvalget, og at det ikke bare er pensjonerte høyesterettsdommere som har vært i kontakt med EU om forståelsen. Jeg regner med at man har brukt tiden til å sjekke ut hvordan dette gjøres i andre land som er omfattet av det direktivet som skaper grunnlaget for saken. Saken rammer enkeltmennesker, og de fortjener at man har brukt all tid på å avklare det juridiske grunnlaget. Regjeringen var veldig tydelig på at de som hadde blitt uriktig behandlet, skulle få rask hjelp. Det er bra. Men senest for noen dager siden kunne vi lese at skatteetaten sier det kan ta opptil ett år før man har ryddet opp for dem som har måttet tilbakebetale et bruttobeløp, men som bare har fått nettobeløpet inn på kontoen. Man må altså være bank for skatteetaten i et år, for differensen mellom netto- og bruttobeløpet er innbetalt forskuddsskatt. En regjering som startet sitt arbeid med mantraet om gjennomføringskraft, må bruke ett og et halvt år på å tilbakebetale skattetrekk til ofrene for Nav-skandalen. Ja, da høres det ut som om gjennomføringskraften har blitt borte. Nav-saken har satt søkelys på en etat som trenger nye ideer og gjennomføringskraft. I kjølvannet av Nav-skandalen har vi møtt mange mennesker som forteller historier om at de ikke blir hørt, at det er vanskelig å få kontakt med dem som jobber i Nav-systemet, at de har fått råd som i ettertid ikke er riktige. Vi hører ofte om papirer som har blitt lagt fram, men som har blitt borte. Noen kan dokumentere at det er fjerde gangen man leverer de samme papirene til Nav. Sånn kan vi ikke ha det. Vi kan ikke ha et system som er viktigere enn enkeltmenneskene. Da må vi gjøre noe med systemet.