Tove Karoline Knutsen (Arbeiderpartiet), 2008-04-29:
Det er viktige temaer som forslagsstillerne tar opp i dette Dokument nr. 8-forslaget. Det er naturlig, og det er ønskelig, at barnevernet diskuteres, fordi det dreier seg om viktige veivalg som må tas for å kunne gi best mulig hjelp til de mest sårbare blant oss, barn og ungdom som lever i familier med ulike og ofte sammensatte problemer som man ikke makter å håndtere på egen hånd. Barnevernet trenger et stort spekter av tiltak, tilpasset behovet til det enkelte barn. Det kan dreie seg om hjemmebaserte tiltak, tiltak i nærmiljøet, beredskapshjem, fosterhjem og ulike institusjoner. I dette bildet står fosterhjemmene sentralt. Det er en uttalt politikk fra Regjeringa og det rød-grønne stortingsflertallet at vi ønsker å styrke fosterhjemstjenesten. Dette er også i tråd med barnevernsfaglige tilrådinger, og med den politikken som den forrige regjeringa la opp til. Vi trenger flere fosterhjem som kan ta imot barn i forskjellig alder og med ulike behov, og departementet arbeider for å styrke fosterhjemmene gjennom å legge gode faglige og økonomiske rammer for det viktige arbeidet fosterforeldre gjør. Vi trenger selvfølgelig fremdeles institusjoner i barnevernet. De skal bl.a. ivareta akuttplasseringer, de skal være for barn som trenger ekstra oppfølging før de skal i fosterhjem, og de kan være bosted for barn i en kortere periode eller i en ventefase. Spesielt viktig er det at vi har mange ulike tiltak for ungdom som er under barnevernets omsorg, alt fra fosterhjem og hybelhjem til kollektiver eller andre boformer. Forslagsstillerne peker på betydningen av gode tilsyn med fosterhjemmene. Vi er bekymret for at noen barn i fosterhjem ikke har tilsynsfører, samtidig som vi må se at dette også dreier seg om barn i korttidsplassering, som derfor kanskje ikke har samme behov for tilsyn. Det er viktig at det legges vekt på god opplæring, veiledning og rekruttering av tilsynsførere, og at det er gode rutiner for kommunenes rapportering, både på de kvalitative og kvantitative sidene ved tilsynsoppdraget. Vi er enig i at tilsynsføreren skal være uavhengig og sjølstendig i forholdet til det kommunale barnevernet, og at det er nødvendig med et nært og godt tillitsforhold mellom tilsynsføreren og barnet. Men vi er ikke enig med forslagsstillerne i at Fylkesmannen skal overta ansvaret for tilsynsførerne. Vi tror kommunene kan klare det best, og vi meiner heller at interkommunalt samarbeid i barnevernet, også om tilsynsrollen, kan anbefales. Stadig flere av dem som har vært under barnevernets omsorg, får ettervern etter fylte 18 år, faktisk 85 pst. av dem som fylte 18 år siste halvdel i 2007. Det er gledelig, for disse ungdommene er ofte mer sårbare enn mange andre når de som unge voksne skal begynne på en ny fase i livet. Vi tror ikke at lovfesting av rett til ettervern etter fylte 18 år er veien å gå, når barnevernsloven generelt ikke er en rettighetslov. Det vi gjør, er å innføre en begrunnelsesplikt dersom man ikke skulle gi en ungdom ettervern. Ettervern skal med andre ord være det vanlige, når ungdommen sjøl ønsker det. Det skal også være lov å komme tilbake og be om hjelp sjøl om man først har takket nei til dette, og alle skal få god informasjon om retten til å klage på et vedtak. Regjeringa har økt bevilgningene til det statlige barnevernet med over 700 mill. kr. Vår politikk er at disse bevilgningene i størst mulig grad skal gå til de barna og ungdommene som trenger hjelp, og til dem som gir barna den nære daglige omsorgen og derfor trenger gode rammer for sitt arbeid. Dette innebærer at vi ønsker å vri tiltakene i barnevernet fra private kommersielle aktører til offentlige tiltak og tiltak drevet av ideelle organisasjoner og aktører. Dette er en omlegging som skal innfases over tid, slik at styrking av barnevernstiltakene i regi av det offentlige og av ideelle aktører skjer parallelt med at avtaler med private kommersielle aktører fases ut. Bufetat i regionene har i den forbindelse fremdeles mulighet til å gjøre avtaler med kommersielle aktører dersom man vurderer dette tilbudet som godt og i tråd med behovet. Ut fra internasjonalt regelverk må alle avtaler med kommersielle aktører skje ut fra anbudsprinsippet, og jeg synes det er bra at departementet nå vil foreta en vurdering av de aktørene vi har i barnevernet, med tanke på å se på definisjonen av ideell kontra kommersiell virksomhet. I januar i år var det på landsbasis klargjort 575 fosterhjem, mens det var 116 barn som ventet på plassering. Vi har altså et stort antall fosterhjem, men utfordringa er å finne det rette tilbudet for det aktuelle barnet. I den forbindelse er det mange forhold som skal klaffe, som avstand mellom opprinnelig hjem og fosterhjem, barnets alder og barnets ulike behov. All innsats og alle tiltak man setter inn, må ha et overordnet mål: å skape gode og trygge oppvekstvilkår for barn og unge som har foreldre eller andre voksne som av ulike årsaker ikke makter å gi dem dette.