Harald Victor Hove (Høyre), 1999-03-23:
Det vi har til behandling her i dag, er et lovforslag som inneholder en rekke viktige presiseringer i barnevernsloven – presiseringer som dels er i samsvar med praksis, men som gjør loven mer klar og ryddig. Men det er også viktige endringer som er mer enn presiseringer, og noen av dem oppfatter Venstre som viktige. Det er for det første at kommunen får adgang til å bringe sak inn for retten dersom fylkesnemnda ikke gir kommunen medhold i sitt forslag. Dette er viktig for å ivareta barnet, for det er tross alt kommunen som i realiteten reiser sak på vegne av barnet. Videre oppfatter vi det som positivt med proposisjonens forslag til endring av § 1-3, om mulighet til å erstatte igangsatte tiltak med andre tiltak for barn mellom 18 og 23 år, og at barn på den måten i lengre tid vil kunne være barnevernets ansvar istedenfor å bli ført over til eventuelt sosialtjenesten, som lett vil kunne være alternativet. Det er videre positivt med frist ved begjæring om når sak må fremmes når det er private som krever f.eks. oppheving av omsorg. Venstre er av den oppfatning at det er ett forslag som går lenger enn det det er riktig å vedta. Det gjelder forslaget til § 6-10 om krav om politiattest. Det er ikke kravet om politiattest Venstre mener er for omfattende, men det er den konsekvensen man i nest siste ledd i § 6-10 trekker av enhver politiattest som måtte omfatte et eller annet straffbart forhold i samsvar med leddet foran. Det er en automatisk konsekvens av en politiattest som inneholder et straffbart forhold av den art som står regnet opp, at man dermed ikke vil kunne få ansettelse i barnevernstjenesten eller ved en barnevernsinstitusjon, eller på annen måte nyttiggjøres i forhold til f.eks. fosterhjem, støttekontakt osv. Denne konsekvensen gjelder for resten av den aktuelle persons levetid. Vi er ikke i tvil om at intensjonene bak dette forslaget er de beste, og at formålet er å ivareta barn i forhold til det å skulle bli utsatt for seksuelle overgrep. Venstre er selvfølgelig også både opptatt av og innstilt på å støtte fornuftige forslag som ivaretar det. Nå har Venstre i og for seg ved flere anledninger fremhevet det prinsipielle poeng at det bør være en individuell vurdering i tillegg til selve det å konstatere at det en gang har funnet sted et overgrep. Jeg har lyst til å ta et par eksempler for å illustrere noe av det som for oss er et poeng. Hvis en 20 år gammel mann har samleie med en 15 år gammel jente, så er det et straffbart forhold. Det er helt greit. Jeg er ikke like overbevist om at den samme 20-åring bør utelukkes fra å være støttekontakt som 50-åring. Jeg tror det er langt fra hva man vil definere som pedofili at en 20-åring har samleie med en 15 år gammel kjæreste. Hvis en 16-åring har utuktig omgang, som det heter, med en 13 ½ år gammel jente, så er det også noe som skal være straffbart. Men jeg stiller fortsatt spørsmål ved om vi dermed sier noe om at det er større sannsynlighet for at denne 16-åringen som 50-åring vil begå seksuelle overgrep enn den som ikke har vært dømt for et tilsvarende forhold. Jeg minner om at vi i siste sak i Stortinget var opptatt av at så mange som mulig skulle kunne gjøre tjeneste for barnevernet hvis de var skikket til det, og jeg tror man på denne måten kan komme til å utelukke en del som er skikket. Dette er viktige grunner for at vi vil stemme imot § 6-10 nest siste ledd, og jeg vil derfor be presidenten om å legge opp voteringen slik at det blir adgang til det.