Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2014-06-16:
La meg først få lov til å takke for interpellasjonen og også uttrykke at interpellanten viser en stor innsikt og forståelse i denne problemstillingen. I likhet med interpellanten er jeg opptatt at man gjennom studier av historien generelt kan forstå bedre hva som skjedde under den kalde krigen, og også hvilke faktorer som påvirket hendelser og utvikling. DDRs statssikkerhetstjeneste og utenlandsetterretning, Stasi, hadde en omfattende aktivitet både mot DDRs egne borgere og mot andre land – også Norge. Selv om deler av arkivet, som interpellanten var inne på, ble ødelagt i 1989/1990, er mesteparten fortsatt intakt, og den bevarte delen av arkivet utgjør 111 000 hyllemeter – eller 111 hyllekilometer, som interpellanten sa – med dokumenter, hvorav 39 millioner kartotekkort. Det eksisterer dessuten 1,8 millioner foto og titusenvis av film- og lydopptak. Arkivmaterialet som i dag finnes i Stasi-arkivet, representerer for forskere et viktig supplement til andre kilder som stammer fra vestlige land under den kalde krigen. Det er ikke tvil om at det i dette materialet også finnes informasjon som kan kaste lyd over norske forhold. I Stasi var det avdeling HVA som var ansvarlig for utenlandsspionasjen. HVA førte kartotek over sine agenter og såkalte uformelle medarbeidere. Arkivene i Stasi var bygget opp slik at dokumenter, rapporter mv. refererer til kodenavn og registreringsnummer på disse. Uten tilgang til kartotekkortene, som bl.a. viser hvilke personer som skjuler seg bak de enkelte kodenavnene eller registreringsnumrene, er innholdet i materialet som finnes i Stasi-arkivene, vanskelig tilgjengelig. De originale kartotekkortene skal ha blitt ødelagt etter Berlinmurens fall. HVA skal imidlertid allerede i 1988 ha mikrofilmet kartotekkortene og lagret dem på CD-ROM-er. Uten at man vet nærmere om omstendighetene, skal disse i 1992 ha befunnet seg hos den amerikanske etterretningsorganisasjonen CIA. Det er dette materialet som benevnes – som også interpellanten veldig tydelig har sagt – som Rosenholz-filene. Etter det man kjenner til, er det tale om totalt 381 CD-ROM-er med totalt mer enn 300 000 filer. Rosenholz-filene omfatter tre typer kartotekkort: F-16, F-22 og statistikkort – som interpellanten selv gikk gjennom betydningen av. Det er altså avgjørende at en har tilgang til alle tre kartotekkortene for å få et komplett sett med nøkler til Stasi-arkivene. I forbindelse med sammenslåingen av de to tyske statene i 1990 ble det opprettet en sentral myndighet i Tyskland som skulle ta hånd om Stasi-arkivene. Amerikanske myndigheter har gitt enkelte andre land tilgang til Rosenholz-filer om landets egne borgere. Tyskland mottok selv kartotekkort om tyske borgere i 2003. Også Danmark og Sverige skal ha mottatt kartotekkort om sine borgere. Etter det jeg har forstått, har det vært som ledd i en strafferettslig etterforskning. Spørsmålet om å innhente Rosenholz-filer var også gjenstand for en interpellasjon i desember 2011 fra representanten Werp til daværende justisminister. Hun ga da uttrykk for positivitet til å avklare mulighetene for å få tilgang. Jeg har gjennomført noen undersøkelser i departementet og kan konstatere at det har skjedd lite etter den interpellasjonen, uten at jeg kan redegjøre nærmere for årsaken til det. Jeg mener det er både riktig og viktig at det nå rettes en henvendelse til amerikanske myndigheter for å få tilgang til de tre typene kartotekkort som interpellanten har redegjort for. I departementet er vi allerede i gang med forberedelsene til en slik henvendelse. Jeg mener også at man skal undersøke mulighetene for å få tilgang til kartotekkort om andre personer som hadde tilknytning til Norge, f.eks. gjennom bosetting, i den tiden DDRs utenlandsetterretning var operativ. Dette begrunner jeg med at slike personer kan ha ervervet norsk statsborgerskap på et senere tidspunkt, f.eks. etter Berlinmurens fall. Når det gjelder dette, må jeg naturligvis understreke at det er knyttet stor usikkerhet til hvordan amerikanske myndigheter vil stille seg til å gi tilgang til andre lands borgere med tilknytning til Norge. Det primære siktemålet med en henvendelse til amerikanske myndigheter vil være å sikre et viktig historisk materiale for forskere. Aktivitetene til Stasi er knyttet til DDR-staten, som brøt sammen i november 1989, altså for snart 25 år siden. Eventuelle straffbare handlinger vil, som også interpellanten var inne på, sannsynligvis være strafferettslig foreldet allerede, men vil uansett være det i løpet av et års tid. I denne sammenheng må jeg understreke at det uansett vil være påtalemyndigheten som vurderer en eventuell beslutning om etterforskning dersom det skulle komme for dagen opplysninger før foreldelsestiden som skulle aktualisere det. Man kan imidlertid ikke utelukke at det for noen personer vil kunne ha konsekvenser, f.eks. for sikkerhetsavklaring dersom vedkommende i dag sitter i en stilling hvor det er nødvendig. Jeg har informasjon om at vi rett i forkant av denne interpellasjonen faktisk allerede har iverksatt en del tiltak for å oppnå kontakt med de amerikanske myndighetene. Vi vet ikke hvordan de vil stille seg til en norsk henvendelse ennå, men basert på at flere andre land har fått tilgang, er jeg optimistisk til tilbakemeldingen som vi etter hvert vil få fra amerikanske myndigheter. Vi vet imidlertid ikke om det vil bli stilt vilkår for hvordan et slikt materiale skal forvaltes på norsk side. Uansett vil den videre forvaltningen måtte avklares nærmere i den kommende prosessen. Jeg vil takke interpellanten Werp for hans store engasjement over lang tid i saken, og dernest vil jeg også understreke at vi vil rette denne henvendelsen til amerikanske myndigheter. Egentlig kunne da kortsvaret på denne interpellasjonen vært «ja».