trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-12:
Statsråden vil ha ro, og jeg gir ham rett i at han har gjort mange forsøk på å få til det. Nå skal han få en sjanse til til å få det til, og jeg skal ikke på noen måte være polemisk. Et av våre største kristenpedagogiske miljøer - det som i sin tid het IKO - har offentlig reagert mot det lovforslaget som har kommet, fordi man ikke på normal norsk eller på annen måte kan gi uttrykk for det som Venstre har tatt opp i sitt forslag, at man skal presentere ulik tro, ulikt livssyn og ulik religion ut fra deres egenart. Hvis man dropper den juridiske formen egenart, mener statsråden at kristendom, islam, humanetikk skal presenteres med utgangspunkt i sitt eget ståsted?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2008-06-12:
Det det er enighet om i denne sal, er at alle skal ha kunnskap om ulike religioner og livssyn. Det er også enighet om at den kristne kulturarven skal ha en sterk plass. Uenigheten gjelder: Hvor sterk skal den plassen være? Om det svinger debatten. Så er det ett uenighetspunkt jeg ikke begriper, og det er derfor jeg gikk på talerstolen. Det er at man ikke kan definere pedagogiske metoder med juridisk teknikk. Altså: Hvis man av en eller annen juridisk grunn er redd for å bruke ordet «egenart », fordi noen skal oppleve ordet som noe kvalitativt, må man på pedagogisk norsk kunne klare å si til dem som skal undervise i et skolerom, at man selvfølgelig ikke skal presentere islam gjennom f.eks. fundamentalistiske kristne øyne - like lite som man skal presentere kristendom f.eks. gjennom ekstreme muslimske øyne. Det må jo være helt grunnleggende: Når man presenterer humanetikk, kristendom, islam eller jødedom, må det pedagogisk skje ved at man tar utgangspunkt i det som de kildeskrifter og de dokumenter som foreligger, forteller. Hvis dette skal være i strid med en eller annen domstol, må jeg si at det er helt merkelig hvis domstoler skal uttale seg om pedagogiske arbeidsprinsipper. Det nekter jeg å tro. Jeg klarer selvfølgelig å se for meg at hvis man tar jusen helt ut - tar det vi kan kalle for juristjuristenes tenkning helt ut - blir det en ganske krevende verden. Det er ikke lett å skjønne hvilke regler vi da skal gå etter. Jeg føler at statsråden er livredd for å ta noe som kan fortolkes som kvalitativt krenkende. Det har jeg respekt for. Jeg vil ikke provosere det, men fra denne talerstolen tar jeg det for gitt at man ikke skal ha en karikert situasjon, hvor noen tro eller noe livssyn skal presenteres gjennom andres øyne. Det er selvfølgelig også slik at ved kunnskap om ulike religioner og livssyn vil man vite at det er debatt om dem. Det er faktisk en del av kunnskapen. Man kan ikke i utgangspunktet - når man skal presentere kristendom eller andre religioner og livssyn - presentere det ut fra noe annet ståsted enn det man har. Hvordan i all verden skal man da gjøre det pedagogisk? Det å gjøre det pluralistisk betyr at man skal fortelle at det er flere svar - altså flere religioner har ulike svar på de evige spørsmål. Det går det an å gjøre. Det ville en skolert pedagog gjøre fordi det rett og slett er en pedagogs jobb å svare på det. Slik gis svaret der, og slik gis svaret der. Det er en pedagogisk oppgave som må løses. Det blir vanskelig for meg å oppleve at jeg ikke fra Stortingets talerstol kan få svar på spørsmålet om man skal presentere noe ut fra sitt ståsted. Dette er ikke et forsøk på å lokke noen i en felle for å snuble i jus, men det er for å slå fast noen enkle, pedagogiske prinsipper. Det var også et forsøk på å føre en dialog i replikkrunden i sted.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Jeg har, som en av dem som var med i forhandlingene om barnehageforliket, behov for å korrigere noe av historiefortellingen her. Det er trist at en nasjonalforsamling har et slikt korttidsminne som man kunne høre fra en del av de forrige talerne. Det var kanskje spesielt representanten Chaudhry som satte i gang mitt engasjement i saken, da han sa - og jeg skal ikke blande meg inn i Oslo-debatten, det får andre ta seg av - at det SV ville ha, var plass og så pris. Da er saken totalt snudd på hodet. Jeg er fullstendig klar over at de som skal ha æren, skal få æren. Og det er Fremskrittspartiet og SV som skal ha æren for den assisterte befruktningen, men fødselen skjedde under regjeringen Bondevik II. Grunnen til at vi ikke tok imot forslaget med åpne armer, var at vi i regjeringen Bondevik sa at vi trenger å ha plass før pris. Det var det foreldrene ønsket, det var det vi bidrog med i barnehageforliket, og det var da vi satte i gang med stimuleringstilskudd - som ikke kom fra noen her i Stortinget - at vi fikk fart på barnehagebyggingen. Hvis vi som nasjonalforsamling skal skrive historie, må vi skrive den sammen. Jeg tror det er det felles løftet vi alle gjorde, med bidraget fra regjeringen Bondevik på flere plasser, med bidraget fra Fremskrittspartiet og SV på pris, som har gjort at vi er der vi er i dag. Og kommunene har virkelig brettet opp ermene for å utføre det vi la til rette for, og vi har fått bygd utrolig mange plasser. Jeg skulle ønske at dagens regjering, i stedet for nå å fremme en rett til barnehageplass, hadde gjort det slik at vi hadde fått plass til alle, hadde fått en likebehandling av private og offentlige barnehager, før en gikk til det skrittet. Pluss at jeg synes at det å innlemme barnehagene i kommunesektoren nå, vil bli et nytt svarteperspill, hvis man ikke også har fått fullfinansiering av de private barnehagene. Da vil den regningen bli liggende igjen hos kommunene. Og jeg vet, og får den tilbakemeldingen fra våre folk i kommunene, at det svarteperspillet har de vært borti fra statens side før, og det ønsker de ikke igjen. Så jeg ber om at Regjeringen tenker seg litt om.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Om dette er en heftig salve, tror jeg en må se på hva som faktisk kom fra Regjeringen. Det er klart at i det første høringsutkastet var ikke ordet kristendom nevnt i lovteksten. Det stod ikke ett ord om kristendom der, i navnet på faget eller noe. Det er klart at det har vært en viktig oppgave for oss i opposisjonen å synliggjøre hva Regjeringen faktisk gjør. Ingen hadde trodd at Arbeiderpartiet skulle være med på dette i den saken vi nå har holdt på med, for Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti har tradisjonelt stått sammen om å skape et felles fag. Når det gjelder biskopene, er jeg enig med biskopene i at navnet ikke er det man underviser ut fra. Navnet er bagatell, men det er en viktig symbolsak. Det er innholdet i faget som er viktig. Det er der regjeringspartiene har bommet og sier at vi ikke lenger skal ha om lag halvparten av undervisningen i kristendom. Det vil si at vi da får en tredel, hvis det er kompetansemålene som skal styre.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Det er bare å se på det forslaget som Regjeringen har lagt fram. Jeg hører og har før hørt representanten Jensen si at de endrer det som er absolutt nødvendig å endre. Men var navnet absolutt nødvendig å endre? Var kvantiteten absolutt nødvendig å endre? Begge de tingene vi diskuterer som stridsspørsmål i denne salen her i dag, er det godt rom i dommen for å kunne beholde. Det er selvfølgelig et behov for SV å si at dette faget ikke er i tråd med menneskerettighetene. Det er faktisk feil. Hvis man skal lage et fag som man overhodet ikke risikerer at noen noensinne skal anmelde til Menneskerettighetsdomstolen, tror jeg man må kutte ut enda mer enn det regjeringspartiene har kuttet ut. Kristendommen burde kanskje da ha vært helt borte. Det betyr ikke at vi ville blitt dømt selv om det ble åpnet en rettssak.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Navnet har en signaleffekt. Det er klart at med det innhold i faget som Kristelig Folkeparti ønsker, ville det vært helt naturlig å ha en K. Med det innholdet i faget som Senterpartiet nå stiller seg bak, skjønner jeg at det nesten ville være brudd på markedsføringsloven å beholde en K. Derfor skjønner jeg at vi er uenige om navnet på det faget vi hadde. Når det gjelder diskusjonen om kompetansemål og prosentandel, har jeg lyttet nøye til hva regjeringspartiene har sagt i denne saken, at vi har hatt ubalanse mellom kompetansemål og prosentmål. Det tar opposisjonen konsekvensene av. Vi sier at det betyr at kompetansemålene må justeres i tråd med prosentmålet, istedenfor å ta den veien som Senterpartiet har gjort, og redusere prosentmålet i tråd med kompetansemålene. Det Senterpartiet gjør, vil gi 130 timer mindre kristendom. Med det Kristelig Folkeparti gjør, vil man beholde det faget man har i dag.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Representanten Kjernli sa i sitt innlegg at Høyre nå velger å samarbeide med Kristelig Folkeparti. KRL har faktisk vært et fag som har vært Arbeiderpartiets og Kristelig Folkepartis, for før 1997 hadde vi et skolesystem som gjorde at våre elever aldri møttes for å snakke om etikk, for å snakke om religioner - på tvers av hvilken religion de tilhørte. Både Arbeiderpartiet og Kristelig Folkeparti så behovet for å samle dette til et felles fag. Det veide tungt for oss begge at vi klarte å levere et fag i tråd med menneskerettighetene. Det gjorde vi, og derfor var vi også enige om endringer i faget i ettertid på bakgrunn av evalueringer. Men føler Arbeiderpartiet seg nå bekvem med å trumfe igjennom dette forhåpentlig midlertidige faget med knappest mulig flertall i Stortinget, og dermed bryte den brede enigheten det har vært om faget i denne sal?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Jeg registrerte at det var vel kanskje et litt manglende svar. Men la meg velge en annen innfallsvinkel. Dette må jo være en strålende dag for SV. Vi har hørt innlegg i denne salen i dag og i går om historisk sus. Og i dag har SV ytterligere fått redusert kristendommens plass i vårt samfunn. Jeg har et spørsmål. Hvis en framtidig statsråd bruker ordene som daværende statsråd Djupedal brukte om formålsparagrafen, nemlig at den skulle hugges i stein, vil få ha referanser til hvor det uttrykket kommer fra, og hva det betyr. Få vil ha kunnskap til å forstå vårt samfunns nasjonale kultur og skatter. Så mitt spørsmål er egentlig, kort og greit: Er SV glad for, og synes man det er historisk sus over, det vedtaket vi får i dag?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Det er mange som ikke kjenner Senterpartiet igjen for tiden. Jeg forstår representantens behov for å bagatellisere forskjellene her i salen. Vi registrerer at kommunerepresentanter over det ganske land forstår forskjellene, og har støttet det opposisjonen nå legger fram i forhold til det nye KRL-faget. Men mitt første spørsmål er: Synes ikke Senterpartiet det er litt ille at Arbeiderpartiet lar SV få bestemme i denne saken? Det er en sak som Stortinget før stod sammen om - utenom SV. Mitt spørsmål nummer to er: Hvis det blir et flertall i 2009, under klar forutsetning av at faget er i tråd med menneskerettighetene, vil Senterpartiet da være imot å endre faget, slik at det får en større andel kristendom, eller er det virkelig dette faget Senterpartiet ønsker innerst inne?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Dette er i hvert fall ikke måten å klargjøre hva dommen sier, på. På den ene siden sier statsråden at kvantitet er lik kvalitet - det sa han i sitt innlegg - etter dommen. Så sier han at man etter dommen har lov til å ha kvantitativ forfordeling, men at det ikke er halvparten, men kanskje en tredjedel eller kompetansemålene som skal styre. Mine spørsmål er: Må navnet endres etter dommen? Vil et fag med en kvantitativ forfordeling av kristendomsfaget, om lag halvparten, være i strid med dommen? Og: Hva er det i faget anno 2008 som er i strid med den dommen vi har fått?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Valgkampstrategi for Kristelig Folkeparti: Det er med respekt å melde platt, og det er historieløst fra en statsråd og fra et parti som aldri har prøvd å få til et samlende fag - som det faget vi har i skolen i dag. Det er et parti som Kristelig Folkeparti, som var en av nøklene til det faget vi klarte å få samlet elevene i den norske skolen om i 1997, for å sette seg sammen - i respekt og dialog, med forskjellig bakgrunn - og diskutere tro. Det er et parti som har ønsket et samarbeid om denne saken fra starten av, etter at dommen falt. Det er et parti som har bedt om samtaler for å se om vi kan klare å enes om noe som vil skape ro og et bredt flertall for faget. Grunnen til at Kristelig Folkeparti har hatt behov for å si at dette er noe vi vil ta opp ved valget og se om vi får et nytt flertall etter 2009, er jo nettopp for å skape ro for alle de 80 pst. av kommunene som er urolige, og som ønsker andre endringer enn det Regjeringen foreslår. Vi ønsker å skape et fag som gjør at dere kan vente med å ønske et todelt fag i den norske skolen, for vi har ikke gitt opp kampen om å få et felles fag. Vi ønsker å si til foreldre: Dere kan vente med å sende barna deres på privatskoler for å sikre at de får et fag som man ønsker. Vi ønsker i 2009 å gjøre den jobben som Regjeringen ikke har klart, nemlig å få et fag i tråd med menneskerettighetene, men som er samlende og har et mye bredere flertall. Jeg har lyst til å minne SV-politikeren Chaudhry om at i de to evalueringene vi hadde av faget, var minoritetene fornøyd med det KRL-faget vi hadde, fordi deres kultur og deres religion ble flyttet inn i den norske skolen, og man ble møtt med respekt, dialog og forskjellighet. Jeg lytter til hva SV-politikeren Chaudhry sier her, om at man aldri ønsket faget, men jeg lyttet også til hva minoritetene sa om evalueringen. President, jeg ser at tiden fyker så fort at jeg venter med min oppsummering, og melder meg til en ny treminutter.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
I løpet av debatten har vi ikke fått svar på om Regjeringen er tilfreds med og synes det er greit å få et fag som kun regjeringspartiene står bak. En overskrift for alle partier i denne sal gjennom debatten har vært at alle ønsker et fag i tråd med menneskerettighetene, og man har gjort endringer i sine paragrafer for at det skal være i tråd med dem. Men når det gjelder navn og kvantitet, argumenterer representanter fra Regjeringen her i salen ut fra at navnet er en symbolsak, og at det ikke er på grunn av dommen at man trenger å endre det. Man siterer bispekollegiet, som også sa at dette er en symbolsak og ikke det viktigste, og så glemmer man å si at bispekollegiet sa at når det gjelder innhold i faget og mengde i faget, er det noe annet. Når det gjelder prosentmål, argumenterer man ut fra at det kun er i KRL man har prosentandel og ikke styrer etter kompetansemål - derfor opposisjonens merknad om at hvis det er problemet, må vi jo justere kompetansemålene i tråd med den undervisningen. Å få et fag hvor man er absolutt sikker på å hindre prosessrisiko og ikke er i tvil, er ord statsråden har brukt. Jurister er hyggelige folk. Vi har to hyggelige jurister i vår komite, og alle er fornøyd med dem. Men ber vi jurister om å være skråsikre, da får vi et fag som er innenfor rammen av hva menneskerettighetene sier, men det vil også være innenfor passepartouten. Det betyr at man har mer å gå på enn når en jurist vil være absolutt sikker. Jeg vet at i skolen i dag er det mange KRL-lærere som har gjort en kjempejobb i å formidle et fag på en kvalitativt god måte, hvor man har behandlet religioner med respekt. De hadde fortjent at Stortinget i dag hadde klart å samle seg om et fag hvor man hadde respekt og dialog, hvor man anerkjente vår nasjons arv og identitet, men hadde inkludering av nye religioner og uttrykk som i dag er gjeldende i skolen, og som ikke var der før. Vi i opposisjonen synes også det er mange andre gode paragrafer i opplæringsloven. Derfor kommer vi ikke til å stemme mot loven i sin helhet og overskriften på loven, men jeg tror det har gått ganske klart fram av denne debatten hva det er i denne loven som opposisjonen ikke godtar.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2008-06-12:
Jusen er det, som Anundsen sa, regjeringspartiene som har dratt opp. Jeg tror det hadde vært mye bedre om man hadde kalt en spade for en spade og kalt de villede endringer for villede endringer. Det tror jeg hadde skapt en ryddigere debatt, men det registrerer vi jo ikke har skjedd. Vi registrerte også at Regjeringsadvokatens første kommentar da dommen kom, var at vi allerede hadde gjort mange endringer i loven, og at det var loven etter 1997 som det var avsagt dom over. Men hovedgrunnen til at jeg bad om ordet, var at jeg ble beskyldt for historieforfalskning. Jeg tror jeg kan nyansere det jeg sa med å si at jeg tror Human-Etisk Forbund aldri var for faget, aldri har vært fornøyd med faget. Det var også nettopp derfor de brakte saken først til norsk domstol, hvor de tapte, og så til Menneskerettighetsdomstolen, hvor de fikk medhold. Men regjeringspartiene den gang - hvor Kristelig Folkeparti var med - lyttet til de utfordringene. Vi endret navnet, som den gang var Kristendoms-, religions- og livssynskunnskap, som kunne gi en kvalitativ favorisering av kristendommen. Vi gjorde endringer i fritaksretten, som gjorde at man skulle slippe å fortelle hvorfor man ønsket fritak når man skulle melde det. Vi lyttet til det. Men jeg må be representanten gå og lese evalueringene av faget som ble gjort i sin tid, hvor andre minoriteter var tydelige på at for første gang var deres bakgrunn blitt flyttet inn i et felles fag i skolen, og at det kjentes som en anerkjennelse, og det kjentes som godt å ha et fag hvor respekt og dialog stod sammen. Jeg tror det er noen som ikke vil bli fornøyd før faget er borte. Jeg tror ikke på skråsikre jurister som kanskje har fått beskjed om at man skal være absolutt sikker - som var ordene representanten Lena Jensen brukte om hvordan dette faget skulle tolkes sett med jusøyne. Jeg tror ikke at vi da får et fag som gir den kombinasjonen av respekt, inkludering og dialog og tydelighet på hva vår nasjon har vært og har blitt formet ut fra. Vi ønsker ikke å gå inn i valgkampen med dette som et krigstema. Vi har fra opposisjonens side prøvd å gi en håndsrekning for å få et samlende fag, men vi kan ikke slette ut K-en av KRL-en for å få det til.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
Det var en heftig salve fra representanten Dagrun Eriksen. Jeg er litt redd for at denne debatten har kommet litt ut av kurs, når en ser på hva en faktisk er enige om og hva en er uenige om. Fra vår side kan det se ut som om det er mer symbolikk enn innhold en er uenig i. Det kan også se ut som om det er betoning av kvantitet fra opposisjonens side, mens vi betoner kvalitet. En annen ting jeg blir urolig av, er at en her skaper uro i skolen som skolen ikke trenger akkurat nå, ved å bruke symbolikk og sterke argumenter i en sak hvor vi nesten er enige, og hvor vi strides om detaljer. Jeg kunne godt tenke meg noen kommentarer på disse synspunktene mine fra Dagrun Eriksen, pluss en kommentar på om hun er enig eller uenig med Bispemøtet når det gjelder navneendring.
Freddy de Ruiter (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
Jeg må trekke litt på smilebåndet. Her var det mye misnøyeretorikk. Så nå skal en av de farlige røde sosialistene prøve å svare så godt han kan. Representanten Anders Anundsen brukte ordet «rasering » - det mangler vel kun en uttalelse om at han er dypt sjokkert, det var vel for så vidt det eneste som manglet av adjektiver i misnøyeretorikken. Men til det som er ett av kjernepunktene her, som opposisjonen kjører veldig hardt på, at en ikke ville bli dømt med opposisjonens forslag. Jeg lurer på, og det er mange av oss som lurer på: Hvilken juridisk kompetanse bygger dere det på? Kan du være så snill å svare konkret på det.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
KRL-faget er dømt i Den europeiske menneskerettighetsdomstol for å krenke menneskerettighetene. Det er nødvendig og viktig å ta Den europeiske menneskerettighetsdomstol på alvor. Den står over norsk lov, og det er man nødt til å ta alvorlig om man liker det eller ikke. De endringene som regjeringspartiene i dag legger fram, er absolutt nødvendige endringer for ikke å krenke menneskerettighetene, og for ikke å risikere en ny sak i Menneskerettighetsdomstolen. De forslagene som Regjeringen legger fram, er forslag som kommer fra de fremste fagmiljøene i Norge, som sier at dette er absolutte krav. Både Utenriksdepartementet, Regjeringsadvokaten og Norsk senter for menneskerettigheter har sagt at dette er absolutt nødvendige endringer for at vi ikke skal risikere at vi på nytt igjen havner i Menneskerettighetsdomstolen. Mitt spørsmål til representanten Dagrun Eriksen er: Hva slags juridisk grunnlag har opposisjonen til å si at Regjeringen går for langt i de forslagene de fremmer?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
Den europeiske menneskerettighetsdomstol har dømt KRL-faget for å være krenkende overfor menneskerettighetene. Dette er alvorlig, og om vi liker det eller ikke, er vi nødt til å forholde oss til det. Ett av de områdene som KRL-faget har fått kraftig kritikk på, er den prosentvise fordelingen som i dag er i KRL-faget, der man har 55 pst. kristendom, andre religioner skal det brukes 25 pst. av tida til, og etikk og filosofi skal man bruke 20 pst. av tida til. Det sies at den prosentvise fordelingen er en kvalitativ forskjellsbehandling av innholdet i faget, og at en skal bruke mer tid på å nå kompetansemålene innenfor kristendom enn innenfor andre livssyn. De andre fagene i skolen har læreplaner som er styrende for opplæringen for å nå kunnskapsmålene som man har. Det som skjer i forhold til det nye faget nå, er at man legger til grunn kompetansemålene, og de er ikke endret fra tidligere. Mitt spørsmål til representanten er: Hvorfor vil ikke Fremskrittspartiet gå for dette?
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
SV ønsker et fag i skolen som er i samsvar med menneskerettighetene. Jeg vil minne representanten på at grunnen til at vi står her i dag, er at vi er dømt av Den europeiske menneskerettighetsdomstolen fordi vi har et fag som krenker menneskerettighetene. Dette er alvorlig. Det RLE-faget som nå vil komme inn i skolen, vil være et fag som vil gi elevene god kunnskap om kristendommen og andre verdensreligioner og om livssyn og etikk på en kvalitativ likeverdig måte, og det vil være et fag som vil skape forståelse, respekt og dialog og bygge broer mellom ulike livssyn og religioner. Vi har ikke endret på kompetansemålene i det som tidligere var KRL-faget. Det betyr at alle de kompetansemålene som en har i læreplanen - for læreplanen er styrende for den aktiviteten som skjer innenfor hvert fag - er ikke endret på.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
Jeg vil minne representanten på at grunnen til at vi står her i dag, er at vi har en dom fra i fjor på et KRL-fag vi har i dag som krenker menneskerettighetene. Vår oppgave da er å bringe et fag inn som vil være inkluderende og ikke krenke menneskerettighetene. Vi har brukt den fremste juridiske kompetanse og ekspertise i Norge på dette området. De har gitt klare, tydelige råd med hensyn til hva man er nødt til å endre på for å være innenfor rammen for ikke å bryte menneskerettighetene. Jeg er veldig glad for det forslaget som Regjeringen legger fram i dag, som viser at vi nå vil ha et fag som vil være oppbyggende for menneskerettighetene, som vil være inkluderende, som vil skape respekt, men som også vil ha i seg den kristne kulturarven som vi har fra før av, fordi denne regjeringen ikke endrer på kompetansemålene som har ligget til grunn og alltid har vært innenfor KRL-faget.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
SV har alltid vært opptatt av at vi skal ha fag i skolen som ikke krenker menneskerettighetene, at vi skal ha fag som bygger opp hvert enkelt barn i skolen, og som skaper samhold og bygger broer. Jeg er veldig glad for at flertallet nå i dag kommer til å vedta et forslag som vi er sikre på ikke vil krenke menneskerettighetene. Vi har et fag nå som er åpent, som er inkluderende, og som vil være utrolig spennende for elevene å gå i gang med. Jeg er veldig opptatt av at det er viktig at vi fjerner prosentmålet, fordi det oppleves slik at dette gir kristendommen et kvalitativt fortrinn framfor de andre religionene. Men så vil jeg understreke at vi beholder læreplanen, og det er læreplanen som er styrende innenfor alle fag. Nå vil alle skoler få muligheten til å disponere tiden sin selv. De vil få muligheten til å velge hvilken vei de vil bruke for å nå kompetansemålene, og hvor mye tid de vil bruke på å nå dem.
Lena Jensen (Sosialistisk Venstreparti), 2008-06-12:
Først vil jeg bare takke Venstre for at man er med på et av Regjeringens forslag, dette med navneendring, dette med å ønske et nytt navn på KRL-faget, som religion, livssyn og etikk. Venstre snakker ofte om kunnskap og læreplan, og de kunnskapsmålene man har i læreplanen, som er utrolig viktige å oppnå. Den endringen som flertallet i denne sal kommer til å gjøre i dag, er å fjerne den prosentvise andelen som man i dag sier at de ulike religionene skal ha. Her støtter ikke Venstre regjeringspartiene. Det er jo slik at de kunnskapsmålene og den læreplanen man har hatt for det tidligere KRL-faget, ligger fast, dvs. at man vil ha flere kunnskapsmål når det gjelder kristendommen, enn når det gjelder andre livssyn og andre religioner. Dette er naturlig. Hvorfor støtter ikke Venstre dette?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-12:
Kristelig Folkeparti sier at de skal gå til valg på dette med å endre RLE til KRL. Jeg har litt problemer med å få fatt i hvor forskjellen egentlig er. Ved å endre den prosentvise delen av kristendomsundervisningen endrer en jo ikke kompetansemålene. Hva er det som er viktigst i dette? Er ikke det å ha kompetansemålene klare og gode? Er ikke den prosentvise andelen mer uvesentlig oppi dette? Det andre spørsmålet gjelder navnet. Du sier at dette er en symbolsak. Betyr det at Kristelig Folkeparti skal gå til valg i 2009 på symboler?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-12:
Først har jeg lyst til å prøve å korrigere representanten i forhold til at Senterpartiet blir kalt et rødt parti og et sosialistisk parti. Vi er altså et grønt parti, og vi er et sentrumsparti - bare så det er slått fast. Vi har masse felles verdier med de andre sentrumspartier her i Stortinget. Det må ikke være noen tvil om det. Jeg har bare lyst til å stille spørsmål om de kristne grunnverdiene. Representanten bruker ganske kraftige ord når han sier at Regjeringen vil tvinge de kristne grunnverdiene ut av skolen. Jeg sitter ikke i komiteen, men jeg har lest innstillingen, og jeg ser ikke de enormt store forskjellene på det som skrives. Så hva mener representanten med at Regjeringen vil tvinge de kristne grunnverdiene ut av skolen?
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-12:
Jeg er veldig komfortabel med Senterpartiet i regjering og med det denne regjeringen får til. Jeg er også veldig komfortabel - noe jeg håper representanten hørte - med forslaget knyttet til RLE-faget som det i dag skal stemmes over. Jeg synes det blir svært mye symbolpolitikk og svært lite konsistens i det representanten stiller spørsmål om. Jeg savner en konkretisering fra Fremskrittspartiet av hva de kristne grunnverdiene er, og hva det er ved denne lovendringen som rokker ved de kristne grunnverdiene, slik representanten gav uttrykk for både i innlegget sitt og i et tidligere svar.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-12:
Det lovforslaget som vi i dag får flertall for her i Odelstinget, er det gjort endringer i i forhold til det høringsbrevet som gikk ut. Senterpartiets stortingsgruppe er godt fornøyd med det forslaget til lovvedtak som Odelstinget i dag skal stemme over.
Rune J. Skjælaaen (Senterpartiet), 2008-06-12:
Senterpartiet har aldri uttalt at vi vil gå til valg på å endre et lovforslag som i dag kommer til å bli vedtatt her i Odelstinget. Vi er faktisk opptatt av at dette faget skal få ro. Jeg tror ikke at dette faget vil tåle så veldig mange omkamper. Jeg er opptatt av, slik representanten Ine Marie Eriksen Søreide også var det, at dette faget trenger ro. Så jeg er overbevist om at det vi kommer til å vedta her i kveld, kommer til å bli stående i lang tid framover. Jeg synes det ville være trist om noen skulle ta omkamp om det som Kristelig Folkeparti tidligere også har omtalt som en viss symbolikk, bl.a. i forhold til navn osv. Jeg har faktisk litt problemer med å se de enormt store forskjellene, som skulle kreve en omkamp om dette faget.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
For regjeringspartiene har det vært viktig at vi med de endringene vi gjør i faget, sørger for at vi får et fag som er i tråd med det dommen fra EMD har satt som et minimum. Så er det jo sånn at selv om man fjerner den prosentvise fordelingen, anerkjenner man fortsatt at kristendommen har en sentral plass i Norge, og at det skal undervises i det. Det er jo ikke det kvantitative som har vært det viktige her, det er det kvalitative. Så vil jeg også påpeke at det ikke bare er i faget RLE man møter kristendom. Har man norsk, har man historie, så møter man mye som sier noe om den kristne tradisjonen vi har i Norge. Så at man fokuserer bare på dette faget, blir ikke riktig, med det mangfoldet av fag i skolen som også kan si noe om vår kristne arv.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
Det vi gjør nå, er å endre faget slik at det blir mer i samsvar med dommen fra EMD. Som jeg sa i mitt innlegg, mener jeg at disse endringene er riktige, uavhengig av det, for å sikre at vi har et fag - RLE - som kvalitativt likebehandler alle religioner, alle livssyn og også etikkdelen. Så er det spørsmål om det prosentvise anslaget. Det er vel ingen andre fag i skolen som har en bestemmelse om at man skal undervise prosentvis i enkeltelementer av faget. Det har vært noe som har gitt KRL-faget en særstilling. Så fjerner man bestemmelsen om 55 pst. Men det betyr ikke at ikke kristendommen fortsatt har en kvantitativ større andel enn de andre religionene, men det skal undervises på en objektiv, pluralistisk måte som er kvalitativt lik.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
Det var viktig for regjeringspartiene å få til en bred enighet om dette. Som representanten Eriksen sikkert husker, var det forhandlinger om å komme fram til en enighet om dette. Så ble det sånn at opposisjonen satte ned foten og ikke ville være med på Regjeringens forslag. Jeg mener at Regjeringens forslag er et godt forslag for å sikre at faget er i tråd med våre internasjonale menneskerettighetsforpliktelser. Arbeiderpartiet har tidligere forsvart KRL-faget. Men så har vi innsett at det KRL-faget vi hadde, ikke var i overensstemmelse med de internasjonale menneskerettighetsforpliktelsene vi har. Da forandrer vi syn på det og tilpasser oss de nye realitetene, på lik linje med at vi i går fikk et klart bevis på at Kristelig Folkeparti har tilpasset seg nye realiteter og nå er tilhengere av partnerskapsloven. Så man skifter syn og får nye realiteter inn over seg underveis.
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
Som representanten Eriksen Søreide var inne på, var det forhandlinger mellom regjeringspartiene og opposisjonen, initiert av saksordføreren. Det hadde vært viktig ikke minst for skolen om det hadde blitt et bredt flertall i denne saken. Det er helheten som gjør at faget ikke er «objektivt, kritisk og pluralistisk », som gjør at Regjeringen fremmer endringsforslagene. Høyre er vanligvis et ansvarlig parti, og jeg trodde de ville være enige med oss i at det var viktig å følge opp og ta på alvor de dommer vi får fra Menneskerettighetsdomstolen. Derfor overrasker det meg at Høyre her finner sammen med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti i deres symbolske syn. Er dette Høyres eget syn, eller er det noe de gjør for å tekkes Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet? Er det slik at det er Kristelig Folkeparti som er avgjørende for hva Høyre skal mene, og vil Høyre i likhet med Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet og det de har varslet, ta en omkamp om faget i forbindelse med valget 2009?
Gorm Kjernli (Arbeiderpartiet), 2008-06-12:
Nå fikk jeg jo en direkte utfordring, jeg ble kommentert direkte her. Men først vil jeg si at den beskrivelsen representanten Gåsvatn gav i sitt innlegg om hvordan situasjonen kunne ha vært i Norge hvis man ikke hadde fått kristningen av Norge, er et forsøk på kontrafaktisk historieskrivning som i beste fall får oss til å trekke på smilebåndet. Hvis det var ment i fullt alvor, blir det mer synsing. Hvis jeg skal legge meg på representanten Gåsvatns nivå, kan jeg bare minne han på på hvilken måte og med hvilke metoder Norge ble kristnet. Det var definitivt ingen søndagsskole - ei heller korstogene eller heksebrenningene. Men jeg skal la den mimikken ligge. Endringene gjøres på bakgrunn av dommen i EMD. Det gjorde jeg også klart i mitt første innlegg. Sånn sett sammenfaller mitt personlige syn med dommen fra EMD. Det som dommen fra EMD bl.a. peker på, og som er overordnet, er at de totale rammene rundt faget er uklare. Helhetlig sett peker dommen på at det er uklart på hvilken måte man kan nå målet om et samlet skolefag for respekt, dialog og toleranse, slik rammene rundt faget er. For regjeringspartiene - med støtte i juridisk ekspertise - betyr det at vi trenger å gjøre de endringene som vi nå gjør, i tillegg til de endringene som allerede er gjort. Vi står for de endringene vi foreslår. Opposisjonen mener vi går for langt, og bygger det på sin egen tolkning av dommen. Vi driver politikk i denne sal, men når det gjelder en så alvorlig sak som en bindende dom, velger vi også å støtte oss til hva juridisk ekspertise sier.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
«Faget skal fortsatt være en blanding av livssyn, etikk og religion. Men det skal ikke gi kristendommen noen særstilling, » sa Arbeiderpartiets fraksjonsleder, Gerd Janne Kristoffersen, til NTB den 23. april i år. Regjeringspartiene vil nå fjerne den prosentvise fordelingen som går ut på at kristendomskunnskap skal utgjøre 55 pst. av undervisningen. Mitt spørsmål blir da: Hva mener Arbeiderpartiet med at kristendommen ikke skal ha en særstilling? Og hvordan vil Arbeiderpartiet samtidig sikre at kristendomskunnskap utgjør over halvparten av undervisningen i RLE-faget, slik som de sier i merknadene sine?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
Jeg oppdaget at SVs representant fortsatt snakker om et KRL-fag som vi ikke har hatt i norsk skole siden 2002. Men mitt spørsmål går på at SV vil ha en religionsnøytral barnehage og skole hvor alle religioner og livssyn er likestilt. Hvordan har SV tenkt at dette skal praktiseres, og hvordan vil SV på den bakgrunnen sikre at kristendommen fortsatt utgjør den kvantitativt største delen av faget?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
I motsetning til SV er jeg stolt av å leve i en rettsstat. Jeg nærer ingen frykt av den grunn. Jeg er stolt av at vi praktiserer maktfordelingsprinsippet, at vi har en lovgivende forsamling, en utøvende makt og en dømmende - jeg gjentar: en dømmende - makt. Mitt spørsmål til statsråden: Hvilken juridisk kompetanse støtter statsråden seg på, når han hevder at det KRL-faget vi har hatt siden 2001, enn si 2005, faktisk bryter menneskerettighetene?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Representanten Gorm Kjernli sa i sin innledning at endringene som nå gjøres, ville vært på sin plass uavhengig av dommen. Her er vi vel ved en kjerne. De endringene som foreslås, foreslås nettopp helt uavhengig av dommen. Mitt spørsmål til representanten Gorm Kjernli er egentlig veldig enkelt: Hvis det er sånn at det er behov for å endre navnet for å oppfylle dommen, hvis det er sånn at det behov for å endre kvantiteten kristendommen har i faget for å oppfylle dommen, hvorfor er da ikke de punktene nevnt som nødvendige kriterier i dommen?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Høyre har alltid vært og er fortsatt et ansvarlig parti, og det er nettopp det vi viser gjennom den innstillingen vi nå leverer. Vi viser at vi tar på alvor alle de kritiske røstene som har kommet, og vi viser at vi tar på alvor dommen fra EMD. Vi er jo sammen med Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti - og for så vidt også Venstre, som kommer til å stemme imot Regjeringas lovendringsforslag - de som tar ansvaret for at det som faktisk står i dommen, blir oppfylt. Det regjeringspartiene forsøker å gjøre, og hele tida har forsøkt å gjøre, er å gå mye lenger enn det dommen krever. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå at det er mer ansvarlig av et regjeringsparti å sette seg utover det dommen krever, innføre endringer som er sterkt omstridte, og skape stor uro om et skolefag som skal være samlende for alle, enn å sørge for at det som faktisk står i dommen, blir ivaretatt gjennom de forslagene som opposisjonspartiene leverer inn.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Selvfølgelig er det alvorlig at Norge har blitt dømt i EMD, men det har jo også tidligere regjeringer tatt konsekvensen av gjennom de endringene som ble gjort i 2002 og 2005, som direkte adresserer det domstolen mener er noen av de mest kritiske faktorene, nemlig koblingen mellom en kristen formålsparagraf og et KRL-fag, og en begrenset fritaksmulighet som gjorde at man måtte søke om fritak, og ikke mellomfritak, og dermed også begrunne hvorfor man ønsket fritak. Det er allerede ryddet opp i. Det anser jeg derfor som ivaretatt gjennom de endringene som tidligere regjeringer har gjort. Når det så gjelder representanten Elviks forsøk på å si at man nå skal fjerne all mulig tvil om at faget er menneskerettighetsstridig, er jeg av den oppfatning, og det er også de andre opposisjonspartiene, at de endringene vi nå foreslår, gjør at faget er godt i tråd med menneskerettighetene. Det som er problemet med det regjeringspartiene legger fram, er jo at de skal fjerne all mulig tvil om at det noen sinne kommer til å bli reist sak igjen eller noensinne blir dømt i domstolen. Det kan man aldri under noen omstendighet gjøre, og hvis det er utgangspunktet, kan vi like godt bare droppe hele KRL-faget.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Da må også jeg gjenta mitt svar: Jeg mener at de endringene som Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet, og også Venstre, har foreslått, er godt i tråd med det som kreves i forhold til dommen. Det kreves ikke i dommen at man må endre navnet, det kreves ikke i dommen at man må endre den kvantitative forrangen som kristendommen har, og det kreves heller ikke at man gjør om på reglene om at man kan skyve kompetansemål opp til andre klassetrinn. Poenget mitt er bare å si at de endringene vi gjør, er godt i tråd med det domstolen krever. Det som er av juridisk ekspertise og uttalelser som Regjeringa støtter seg på, er jo knyttet til faget slik det var i 1997-2001. Det faget eksisterer ikke lenger. Det faget er ute av norsk skole nettopp fordi det er gjort så pass store endringer i ettertid både med fritaksretten og den koblingen mellom formålsparagraf og KRL-fag som eksisterte før 2005.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Representanten Lena Jensen refererer stadig vekk til at vi har et fag som er i strid med menneskerettighetene. Men vi hadde et fag som var i strid med menneskerettighetene mellom 1997 og 2001. Den situasjonen er nå opphørt. Men det har vært mye diskusjon om dommen og hva dommen sier. Da har jeg to veldig enkle spørsmål som burde være særdeles enkle å svare på for representanten Jensen. Det første spørsmålet er: Krever dommen endring av navnet for at faget skal være i tråd med menneskerettighetene? Det andre spørsmålet er: Krever dommen en endring av kvantiteten kristendommen får, for å være i tråd med menneskerettighetene?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Ikke nok med at representanten Skjælaaen neppe kan ha diskutert standpunktene sine med SV. Han kan ikke ha diskutert dem særlig godt med egne partifeller heller, for mens representanten Skjælaaen mener at dette er nødvendige endringer som på en god måte ivaretar intensjonene i faget og gjør faget mer robust, mener hans partikollegaer i denne sal det stikk motsatte. I Vårt Land 11. desember 2007 kunne vi lese at senterpartitopper bad om hjelp utenfra for å få igjen kristenarven som tung basis i det nye livssynsfaget. Hedmark-representant Trygve Magnus Slagsvold Vedum svarer slik på om han støtter endringen: «Nei ». Og kollega Per Olaf Lundteigen er like kontant: «Jeg ser ikke behov for en endring av KRL-faget ». Da er jo spørsmålet veldig enkelt: Hvilket Senterparti er det vi skal lytte til? Er det det Senterpartiet som har grasrota i Senterpartiet med seg på å være opposisjonelle i forhold til de endringene regjeringspartiene foreslår, eller er det det Senterpartiet som står foran meg på talerstolen i dag, som plutselig mener at dette er helt nødvendige endringer som styrker faget og gjør det mer robust?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Jeg tror det må herske en åpenbar forvirring om hva dommen sier, for statsråden er veldig opptatt av å referere til avsnitt - eller § - 92 i dommen. Det kan vi gjerne gjøre. Først sier statsråden i sitt innlegg at man ikke endrer antallet kompetansemål. Det står fast. Det som statsråden så refererer til i avsnitt 92 i dommen, er at domstolen refererer til at læreplanene reflekterer at omtrent halvparten av temaene som er opplistet i læreplanene, altså halvparten av kompetansemålene, refererer seg til kristendom. Det er det som står i dommen. Hvis det er slik at det er det som er problemet, løser jo ikke Regjeringens forslag problemet i forhold til dommen, for det gjøres jo ingen endring i kompetansemålene. Da er egentlig spørsmålet: Hva er det som er nødvendig å endre i forhold til dommen som ikke allerede er endret i dag?
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2008-06-12:
Det har vært mange interessante innlegg i denne debatten. Det vi ser i debatten som er interessant, er jo at SV og Senterpartiet åpenbart ikke er enige seg imellom om hva som kreves i dommen. Mens representanten Lena Jensen med stor tyngde mener at det kreves en endring både av navnet og av kvantiteten i faget, mener tvert imot representanten Rune J. Skjælaaen fra Senterpartiet at domstolen ikke angriper den kvantitative forrangen for kristendommen. Så man kan jo lure på hvordan Regjeringa har kommet fram til sitt standpunkt. Opposisjonspartiene har prøvd i flere omganger å få svar på helt enkle spørsmål i replikkordskiftene. To av spørsmålene har vært enkle. Det ene har vært så enkelt som dette: Hvor i dommen står det at det kreves en navneendring for å bringe faget i samsvar med menneskerettighetene? Det andre spørsmålet: Hvor i dommen står det at det kreves en endring av kvantiteten, altså om lag halvparten av faget brukt til kristendom, for å bringe faget i samsvar med menneskerettighetene? Ingen av oss i opposisjonen har fått svar på noen av disse spørsmålene, som jo burde være meget enkle å svare på siden de åpenbart ligger til grunn for det Regjeringa beslutter i dag. Jeg syns representanten Gorm Kjernli var den som var mest befriende og ærlig. Han sa det som det var i sitt første innlegg: «endringene ville vært på sin plass uavhengig av dommen ». Her er vi jo nettopp ved kjernen. Helt uavhengig av dommen ønsker regjeringspartiene å svekke den kristne og humanistiske arven og fundamentet i KRL-faget, nettopp fordi man kan se bort fra dommen og hva dommen sier når man utformer et nytt fag. Det er jo det Arbeiderpartiets representant sier, og det er det som åpenbart har fått gjennomslag i Regjeringa. Når man leser både den norske og den engelske versjonen av dommen, ser man altså at de punktene domstolen påpeker som kritikkverdige i Norge, er punkter som er endret. Det handler om koblingen mellom KRL-faget og den kristne formålsparagrafen. Det handler om fritaksbestemmelsen, som ikke tidligere var av en slik karakter at det holdt å melde om fritak, men man måtte søke om fritak. Alle disse tingene er endret i 2002 og 2005. Det faget vi i dag står og diskuterer, har ganske lite å gjøre med det faget som er dømt av EMD. Det burde regjeringspartienes representanter også være modige nok til å innrømme. Så kan vi gjerne ha en diskusjon om vi burde endre faget helt uavhengig av dommen, som representanten Gorm Kjernli var inne på i sitt åpningsinnlegg. Det er en helt all right debatt, men ikke dekk debatten bak et forsøk på å si at domstolen krever en navneendring, og domstolen krever en kvantitetsendring, for det gjør den ikke.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
Det er alltid hyggelig å kunne bidra til at representanten de Ruiter drar på smilebåndet, og det er hyggelig at jeg kunne gjøre det. Det er også morsomt at han hevder at han skulle svare på utfordringene i replikken til meg. Jeg synes ikke han gjorde det spesielt godt, så jeg ønsker ham bedre lykke med det i innlegget sitt. Så er det slik at jeg ikke så lett lar meg sjokkere, og jeg lar meg rett og slett ikke sjokkere over at en regjering som bl.a. består av Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet, evner å legge frem så mange forslag som bidrar til å tvinge de kristne grunnverdiene ut av viktige fag i skolen og også ut av store deler av andre fag, og gjennomfører reformer som det norske folk nok vil rynke ganske kraftig på nesen av. Når det gjelder den juridiske kompetansen, tror jeg at jeg gjorde ganske godt rede for noen av de momentene i mitt innlegg. Når denne debatten er ferdig, kan representanten gå tilbake og ta utskrift av det jeg sa, så får han svaret der.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
Premissene fra spørrerens side er feil. Det er ikke det KRL-faget som nå er i bruk i våre skoler, som er dømt i EMD, det er det faget som opprinnelig ble vedtatt i 1997. Som representanten er kjent med, er det etter det gjennomført flere viktige endringer som i hovedsak tilfredsstiller de kritiske punktene som Den europeiske menneskerettighetsdomstol har påpekt. Hvis representanten hadde tatt seg tid til å lese hele dommen, ikke bare noen få avsnitt av den, ville hun også sett at vektleggingen av kvantitet i dette faget er legitimert gjennom dommen. Det står helt konkret at på bakgrunn av den historiske situasjonen Norge er i i forhold til kristendommen, er det akseptert at vi kan ha en kvantitativ forskjellsbehandling, uten at det betyr at det er en kvalitativ forskjellsbehandling. Derfor er det representanten Lena Jensen som bør gå i seg selv og lure på hvorfor ikke hun kan støtte opposisjonens forslag i denne saken.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
Aller først: Jeg er klar over at Senterpartiet ikke liker å bli kalt et rødt parti, og at de vil fremstå som grønne og som et sentrumsparti. Men virkeligheten taler nok dessverre for seg: Senterpartiet var et grønt parti, nå er det blitt rødt, og det blir stadig rødere. Det ser vi også på det denne regjeringen nå tvinger igjennom i viktige verdispørsmål. Når jeg i mitt innlegg sa at det er et angrep på de kristne verdiene i skolen, skyldes ikke det bare denne saken, men det skyldes f.eks. Regjeringens forslag til endringer i formålsparagrafen, hvor en totalt raderer ut det som har vært det kristne og humanistiske verdigrunnlaget i norsk skole. Jeg forstår at Skjælaaen uten å ha sett forslaget til formålsparagraf fra Regjeringen ikke ser den store forskjellen her. Men når man ser disse sakene i sammenheng, er det et klart angrep på det som er de tradisjonelle kristne og humanistiske verdiene i norsk skole.
Anders Anundsen (Fremskrittspartiet), 2008-06-12:
Representanten Skjælaaen kan ikke ha diskutert denne problemstillingen mye med sine kolleger i Sosialistisk Venstreparti iallfall, for deres konklusjon er fullstendig motsatt av konklusjonen til Skjælaaen mot slutten her, nemlig at den kvantitative andelen opprettholdes. Realiteten er at når en nå fjerner 55 prosent-regelen, går man tilbake til kompetansemålene som styrende, og de vil gi rom for at 33 pst. av undervisningstiden skal brukes på kristendom. Så det er helt åpenbart at Skjælaaens konklusjon på dette området er feil. Jeg må si jeg er litt skuffet over Senterpartiet, for de sier at de ikke vil være røde, men at de skal beholde sentrumspartipreget av å være grønne. Men de går altså hånd i hånd med Sosialistisk Venstreparti også på dette området for å radere ut store deler av det som har vært kristendommens særstilling i skolen, og de gjør det også når det gjelder forslaget fra Regjeringen om den nye formålsparagrafen. Er representanten Skjælaaen bekvem med det selskap Senterpartiet er i i disse spørsmålene?