Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2000-12-19:
Det har ikke vært vanlig at det har vært mye diskusjon knyttet til det som er sak nr. 1 på dagens dagsorden, nysaldering av inneværende års budsjett. Det er for så vidt litt synd, for det er store tall det er snakk om, og nysalderingen sier mye om hvordan den økonomiske styringen har vært i løpet av det året som snart er slutt. Denne gangen er det også store bevegelser. Det er økte kostnader på 6 milliarder kr, når vi holder ekstrabevilgningen til Gardermobanen og økte renter utenfor. Det refererer seg delvis til de endringer som ble gjort i revidert budsjett og inndekt der, men også til de tiltak som senere har blitt satt inn i forhold til å kompensere kommunene for avsetning på grunnlag av utvidet ferie og det spesielt gode lønnsoppgjøret for lærerne. I tillegg til det har man også betydelige beløp som en følge av veksten i folketrygdens utgifter. Vi har reduserte inntekter fordi inntekter fra bankaksjesalg først blir bokført til neste år, men på den annen side har vi også store økte inntekter. Skatte- og avgiftsanslaget blir økt med 17,2 milliarder kr. Det er jo et stort beløp, og noen kan kanskje lure på hvorfor i all verden vi da må beholde de nivåene vi har på skatter og avgifter i Norge. Men grunnen til at inntektene har økt, er jo ikke at skatte- eller avgiftssystemet er endret, men at vi har fått inn mer penger enn beregnet med de satser og nivåer som vi har. Dette er delvis på grunn av at regnskapet for 1999 ble høyere enn vi regnet med da vi behandlet nasjonalbudsjettet for 2000, altså at inngangen til året var høyere enn beregnet, delvis på grunn av at resultatet for ligningen av de etterskuddspliktige i 1999 gav det samme resultatet, altså at det ble høyere enn beregnet og inntektsført i år, og – ikke minst – på grunn av at pris- og lønnsutviklingen i år har vært noe høyere enn det man la til grunn. Når lønningene øker, øker naturlig nok også skatteinntektene. Summa summarum ender nysalderingen denne gangen med at vi styrker budsjettbalansen med 3,8 milliarder kr, dvs. at det oljekorrigerte underskuddet blir redusert med 3,8 milliarder kr. I fjor da vi diskuterte nysalderingen, var det omvendt. Da var det en sprekk. Det var en økt bruk av oljepenger på 5,1 milliarder kr. I nysalderingen i år ser vi at den underliggende utgiftsveksten som var beregnet til 2 ½ pst., nå kan beregnes til 2 ¼ pst., dvs. at utgiftsveksten er noe redusert. Det gjør at forskjellen i forhold til fjorårets debatt – da det for en gangs skyld var ganske mange som holdt innlegg knyttet til nysalderingen – er ganske stor. I fjor var et klart flertall i Stortinget kritisk til Regjeringens nysalderingsproposisjon, delvis fordi styringen gjennom året hadde redusert innstrammingseffekten av budsjettet fra 1 pst. til ½ pst., delvis fordi den underliggende utgiftsveksten økte fra 1 til 2 pst., og delvis fordi nysalderingen etter manges oppfatning ble brukt til å fylle på det man ikke hadde klart å få til for etterfølgende års budsjett. Det var på dette området den sterkeste kritikken kom. Både representanten Foss, representanten Hill-Marta Solberg og andre var i sine innlegg i fjor inne på hvilken betydning dette hadde for gjennomføringen av den vedtatte budsjettreformen fra 1997, og det var helt riktige og betimelige kommentarer. For skal intensjonen i den ansvarlighet som er lagt til grunn i budsjettreformen slik som vi nå praktiserer den, være realistisk, forutsetter det selvfølgelig at man ikke bruker nysalderingen til å fylle på det man ikke klarte å finne rom til ved den ordinære budsjettbehandlingen. I år har vi altså holdt et nøytralt budsjett, som vedtatt. Den underliggende utgiftsveksten er redusert, og i nysalderingen er det ingen forsøk på å fylle på det man ikke fikk plass til i den ordinære budsjettbehandlingen for 2000, dvs. å finne på bevilgninger som gjøres overførbare, for å komme rundt de trange budsjettrammer som man gjennom forhandlinger prøver å forholde seg til. Det er en kommentar i innstillingen som kan tyde på det motsatte. Det gjelder Luftforsvaret og bevilgningen på 123 mill. kr til kjøp av drivstoff, som vi kjøper fra våre allierte. Men det blir en aldeles feil sammenligning, fordi det faktisk er en bevilgning for inneværende år, det er en bevilgning som brukes i inneværende år, og det er en bevilgning som var planlagt og ville kommet uavhengig av det vedtatte budsjettet for 2001. Det er to unntak fra budsjettet denne gangen. Det ene gjelder det Regjeringen foreslo når det gjaldt å inndra ikke-benyttede midler til bygging av nytt forskningsskip. Et flertall foreslår at bevilgningen skal stå. Men dette er en post som er overførbar, og alle er kjent med at det beløpet ikke kommer til å bli brukt inneværende år. Det andre er den mye omtalte posten som gjelder operasjoner i utlandet. På det tidspunkt dette ble diskutert, var det ganske mange som innså at midlene ikke kunne benyttes fullt ut i år 2000, noe også anslag på regnskapet viser. Disse midlene er gjort overførbare. Men denne gangen er det i hvert fall slik at det fra Regjeringens side ikke er lagt fram nye tiltak og bevilgningsforslag i nysalderingen som følges av merknaden «kan overføres». Slik sett er jeg enig i at det ble rettet mye kritikk mot den runden vi hadde i nysalderingen i fjor. Når man har det som bakgrunn, er det grunn til å gi ros til Regjeringen for både gjennomføringen av det økonomiske opplegget og nysalderingen og proposisjonen, slik den nå foreligger. Hadde det vært den samme regjering som hadde så stor forskjell fra forslaget i fjor til forslaget i år, ville jeg gratulert med utviklingen. Hovedforklaringen til den mer solide nysalderingsproposisjonen som vi har i år, er sannsynligvis at vi har byttet regjering.