Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Det er mange av de synspunktene saksordføreren framførte, som jeg slutter meg til. Jeg er ganske sikker på at vi kan enes om at demokratiet hviler på folkets og velgernes engasjement i samfunnet på alle vis. Bevissthet og engasjement i alle spørsmål og konflikter er bra, og en forutsetning for et levende demokrati. Deltakelsen og engasjementet ved valg er en grunnmur i et sterkt demokrati. Vi må alle være aktpågivende på dette punktet – og det er vi alle. Arbeiderpartiet er det – tidligere og nå. Velgernes oppfatning av partiet og vår politikk tar vi på det største alvor. Den saken vi behandler i Stortinget i dag, berører et viktig område i vårt politiske system, nemlig balansen mellom velgernes og partienes innflytelse på hvem som skal representere dem i våre folkevalgte forsamlinger. Det har – som mange kjenner til, og som saksordføreren også helt riktig sa – vært en diskusjon som har pågått lenge, helt tilbake til 2002, om det såkalte valglovutvalget og dets innstilling. Det er også blitt behandlet i Stortinget ved flere anledninger, men er altså blitt avvist slik som forslaget nå foreligger. Jeg sier det slik: Partiene sammen med velgerne er bærerne av demokratiet. Partiene gjennomfører gode nominasjonsprosesser til stortingsvalget. For alle partier er det lange og omstendelige prosesser om kandidatenes personlige kvalifikasjoner, kjønn, yrkesbakgrunn, alder og ikke minst geografi. Det blir skapt en balanse mellom alle disse hensynene i partienes nominasjoner. Slik lovforslaget fra regjeringen nå foreligger, vil det til en viss grad svekke partienes mulighet til å skape og beholde en slik balanse. Riktig nok legges det inn – som saksordføreren sa, og som det framgår av dokumentene – en sperregrense på 8 pst. før velgernes innflytelse på listene skal bli gjort gjeldende. Men i mange tilfeller, og for alle partier, representerer dette en situasjon hvor de som partiet mener er best kvalifisert, kan bli erstattet av andre eller satt til side. Det vi må forholde oss til, og som framkommer av den gode proposisjonen – vil jeg si – som foreligger når det gjelder å forklare hva dette betyr, er at en relativt liten andel, altså 8 pst. av velgerne, da kan overstyre det store flertallet. Det vil, ved siden av den utviklingen vi kan få ved at de enkelte kandidatene vil framheve seg selv mer enn de framhever partiet og partiets politikk, forandre partienes kultur og norsk politisk kultur på flere punkter. Et lite mindretall kan nemlig overstyre et flertall, og dette mindretallet kan gjennom aktivistisk virksomhet, på geografisk eller annet grunnlag, forrykke den balansen som partienes nominasjonsprosesser representerer. Men det er et stort men her, for velgernes mening og preferanser er svært viktige – noe også Arbeiderpartiet mener. Innstillingen inneholder to andre forslag, fra SV og fra Kristelig Folkeparti, som vil gi velgerinnflytelse, men med et balansepunkt som er et noe annet enn det regjeringen foreslår. Som det framkommer, foreslår Senterpartiet at regjeringen gis i oppdrag å utrede også disse forslagene i kombinasjon med regjeringens forslag slik som det foreligger. I kombinasjon med – jeg understreker det. Arbeiderpartiets gruppe er av den oppfatning at balansen er bra slik den er i dag. Det er vårt primære standpunkt. Men i likhet med saksordføreren vil Arbeiderpartiet på dette grunnlaget stemme for Senterpartiets forslag i en subsidiær stemmegivning. For øvrig slutter Arbeiderpartiet seg til saksordførerens framstilling av de øvrige forslagene i innstillingen, og vi stemmer for dem slik de foreligger.