Anneliese Dørum (Arbeiderpartiet), 2000-05-18:
Når jeg hører representantene fra Høyre og Fremskrittspartiet på talerstolen her, skulle jeg ønske at de kunne ha fått litt opplæring i hvordan mennesker lærer, for det er en komplisert mekanisme. En lærer ikke godt bare ved bruk av straff, belønning, karakterer, prøver og skolepoliti. Det er en komplisert mekanisme, og mennesket må være trygt og lykkelig i situasjonen hvis det skal kunne tilegne seg kunnskap. Arbeiderpartiet ønsker en skole av høy kvalitet. I motsetning til Høyre, som mener at vi kun kan få kvalitet ved å ha et skolepoliti som sørger for at skolene fungerer slik som Høyre mener de skal fungere, tror vi at skolens viktigste utfordring er å utvikle et inkluderende arbeidsfellesskap, hvor elever, skolens personale og foreldre kan legge til rette for et læringsmiljø hvor den enkelte elev i samarbeid med andre kan få utvikle sine beste egenskaper. En forutsetning for dette er at skolen organiseres på en måte som gir rom for ulike måter å lære på, og ulike måter å møte lærestoffet på praktisk og teoretisk. Læreplanene våre oppmuntrer til en slik måte å organisere læringen og skolehverdagen på, og skolene har stor grad av frihet til å organisere opplæringen slik de vil. Allikevel lykkes vi ikke slik som vi skulle ønske. Det kreves selvfølgelig tiltak for at vi skal få en slik skole – en skole for alle, også for de problematiske elevene, for elever med vanskelig sosial bakgrunn, for elever som kommer fra ulike kulturer og andre kulturer enn vår egen. De må også finne sin plass og trives i skolen. Det blir en sentral oppgave for skolen å tilrettelegge læring på en måte som fører til at elevene går ut av skolen med en grunnleggende tro på at de er verdifulle mennesker som samfunnet har bruk for. Skolen må ha en struktur der elevene lykkes mer enn de mislykkes. Først da vil de også kunne ta – og vokse på – nederlag. Mye av den uroen vi ser i skolen i dag, skyldes at skolen ikke har klart å ta innover seg opplæringslovens krav om at opplæringen skal tilpasses den enkelte elevs evner og forutsetninger. Her må det innsats til på flere områder, som jeg nevnte i stad. Skolen må få flere ressurser. Lærerne må føle at de oppvurderes – yrket deres må oppvurderes av samfunnet på flere måter. Vi må følge opp det som Stortinget sa når det gjaldt meldingen om lærerrekruttering, og vi må ha pedagogisk utviklingsarbeid. Vi har nå fått et statlig utviklingssenter, som skal ha som oppgave bl.a. å bistå den enkelte skole med å vurdere hvordan de løser oppgavene de har, og med å sette i gang forsøk og utvikle skolen til å bli en bedre arbeidsplass for elever og lærere. Vi har mange oppgaver foran oss, men vi må ikke glemme at vi har en god skole, og at det drives mange gode og interessante forsøk rundt om i Norges land. Jeg har lyst til å nevne Oppegård kommune, som har ansatt to miljøarbeidere ved hver ungdomsskole. Disse er på skolen, jobber med elevene i friminuttene og har også kontakt med dem i fritiden. De er med på å skape et godt miljø i skolen. Vi tror det må flere voksne inn i skolen. Dette er en måte å gjøre det på. Så vil jeg til slutt si meg glad for at statsråden tok opp dette med reklame i skolen. Vi vet hvordan det har gått i USA og Canada, hvor de store multinasjonale selskapene og store TV-selskapene sørger for å komme inn i skolen ved å gi løfte om støtte til teknisk utstyr mv., og som belønning får påvirke elevene med sine produkter.