Anders B. Werp (Høyre), 2016-05-12:
Proposisjonen gjelder endringer i straffeloven som tar sikte på å motvirke at privatpersoner deltar i stridshandlinger i en væpnet konflikt. Framveksten av radikaliserte enkeltpersoner, miljøer og fremmedkrigere gir grunn til bekymring. Denne utviklingen er tydelig beskrevet i de siste års trusselvurderinger fra PST og Etterretningstjenesten. Flere terroraksjoner i Europa og i verden for øvrig bekrefter alvoret i og det store voldspotensialet som følge av denne utviklingen. Regjeringens handlingsplan mot radikalisering og voldelig ekstremisme har høstet bred og internasjonal anerkjennelse. Denne handlingsplanen skal forebygge framvekst av radikaliserte enkeltpersoner og miljøer som har ønske om eller intensjon om å begå voldelige aksjoner. Den foreliggende proposisjonen er oppfølging av denne handlingsplanen, eksakt tiltak nummer 20. Proposisjonen er i all hovedsak tredelt. For det første foreslås det å kriminalisere angrep begått av norske borgere eller personer bosatt i Norge, mot norske militære styrker. Også angrep på styrker fra andre land som deltar i en internasjonal operasjon sammen med norske styrker, vil rammes. Inngåelse av forbund knyttet til slike angrep skal også rammes som en straffbar form for forberedelse. For det andre foreslås det å kriminalisere militær deltakelse i væpnet konflikt i utlandet, med mindre den stridende kan anses for å ha privilegier etter humanitærretten, eller deltakelsen skjer på vegne av en statlig styrke. Ulike typer forberedelser til slik deltakelse, herunder utreise til konfliktområder, vil kunne være straffbart som følge av at forsøksansvaret utvides. Forbudet er ment å være rettet mot norske borgere og personer bosatt i Norge. For det tredje foreslås det å kriminalisere rekruttering til ulovlig militær deltakelse i væpnet konflikt. Proposisjonen understreker viktigheten av ikke å gå utenfor de skranker som legalitetsprinsippet setter. Dette er en viktig rettssikkerhetsgaranti, som er hjemlet både i Grunnloven og folkeretten. Komiteen stiller seg bak dette og legger til grunn at lovforslagene i proposisjonen tydeliggjør og klargjør lovgivers intensjon om å strafferegulere privatpersoners deltakelse i væpnet konflikt. Jeg vil knytte noen særskilte merknader til enkelte av forslagene. Lovbestemmelsen om å kriminalisere angrep av norske borgere eller personer bosatt i Norge, mot norske militære styrker, er en viktig grensedragning. Den er et tydelig uttrykk for norske borgeres lojalitetsplikt til sitt eget land og egne soldater – også om soldatene tjenestegjør i utlandet. Lojalitetsplikten er en naturlig følge av de omfattende demokratiske rettigheter norske borgere nyter godt av, og at norske styrkers deltakelse i utenlandske operasjoner er et resultat av demokratiske beslutningsprosesser forankret i Grunnloven og folkeretten. Komiteen understreker at det skal reageres strengt fra myndighetenes side i slike situasjoner, og at det om nødvendig bør vurderes om slike angrep skal likestilles med grovt landssvik. Lovbestemmelsen om å kriminalisere militær deltakelse i væpnet konflikt i utlandet innebærer viktige og vanskelige avgrensningsspørsmål. Komiteen understreker at påtale av handlinger som er begått i utlandet, bare kan skje når allmenne hensyn taler for det. Dette innebærer at hvorvidt deltakelse i væpnet konflikt i utlandet skal forfølges strafferettslig, må vurderes særskilt av påtalemyndigheten. Komiteen slutter seg til proposisjonens anvisninger av hvilke vurderingskriterier påtalemyndigheten skal vektlegge. Bakteppet for denne proposisjonen er svært alvorlig. Komiteens understrekning av lovforslagenes forebyggende effekt er viktig. Det er en samlet komité som står bak proposisjonen.