Ola D. Gløtvold (Senterpartiet), 2003-01-23:
Praktisk talt alle høringsinstansene har understreket behovet for en helhetlig løsning og en samlet vurdering av behandling av alle tiltak for rusmiddelmisbrukere. Rusmiddelmisbrukerne er ingen ensartet gruppe, og det er derfor slik at en samlet komite peker på at det må være et mangfold av institusjoner og tiltak i rusomsorgen. Den behandlende rusomsorgen må bl.a. inneholde både akuttiltak, korte og intensive avrusningsopplegg, behandling der det helsefaglige er avgjørende, behandling der tverrfaglig tiltaksplan er avgjørende, langvarig behandling og omsorg der de sosialfaglige aspektene er avgjørende, ofte i samarbeid med god og målrettet nettverksbygging lokalt. Vi er, sammen med Arbeiderpartiet og SV, redd for at en stykkevis og delt overføring til staten kan føre til uheldige følger for rusmiddelomsorgen. Blant annet er vi redde for at vi kan få en todeling ut fra ulike finansieringssystemer og lovhjemling. Det kan bl.a. være slik at det er de tyngste rusmiddelmisbrukerne som sikrest får hjelp og behandling, mens tidlig intervenering når det gjelder barns og unges adferd ved eventuelt rusmiddelmisbruk og langvarig oppfølging av mennesker med et sammensatt og langvarig rusmiddelproblem, vil bli vanskelig. Disse siste kategoriene vil måtte slåss innenfor relativt trange økonomiske rammer, først og fremst på kommunebudsjettet, og disse gruppene vil også ha en dårligere status i forhold til å komme raskt inn i spesialisthelsetjenesten. Det er viktig at man har gode behandlingstilbud på spesialisthelsenivå hvis kommunene skal lykkes i sitt arbeid med rusmiddelomsorg – behandling, avvenning og sosialisering tilbake til et mest mulig normalt liv. I den sammenheng er det også klart at det er behandlingstilbud både på første- og annenlinjenivå som skal til, og man må her minne om kommunenes økonomi og ressurstilgang. Senterpartiet er veldig opptatt av at dette spesialisthelsebegrepet også må inneholde den sosialfaglige dimensjon sammen med den helsefaglige dimensjon. Vi viser her bl.a. til en høringsuttalelse fra Rogaland A-senter. Vi er opptatt av at spesialisthelsetjenestens overtakelse av rusomsorgen må være slik at man får en helhet og ikke en slagside – den andre veien – i forhold til det man har hatt til nå. I innstillingen viser vi bl.a. til at vel 70 pst. av tiltakene i rusomsorgen er hjemlet i sosialtjenesteloven, og 29 pst. i spesialisthelsetjenesteloven. Da er det viktig at man har dette sosialfaglige aspektet på plass både i forhold til rusbehandlingen og til kommende lovverk og behandlingstilbud. Vi mener at det er noe fraværende i det lovforslaget som ligger her. Vi er opptatt av at dette også skal komme inn i pasientrettighetslovgivningen. I pasientrettighetslovgivningen har vi i dag tre hovedkriterier: det er alvorlighetsgrad når det gjelder tilstand, den forventede nytte av tiltak og kostandseffektiviteten av tiltak. Vi mener også at sosiale behov må legges til grunn ved prioritering av tiltak i helsetjenesteloven, spesielt når det gjelder rusomsorgen. Pasientrettighetsloven må avspeile disse tre hovedkriteriene som jeg nevnte. Samtidig må den videreutvikles i den forstand at man legger vekt på sosial og geografisk rettferdighet for å sikre at den blir et godt nok prioriteringsverktøy også for rusmiddelmisbrukerne. I den sammenheng er det grunn til å nevne at medlemmene fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti og jeg på vegne av Senterpartiet sier at Oslo-forhold ikke alltid er overførbare til andre forhold. Oslo er både en kommune og en fylkeskommune og har et spesielt press på seg når det gjelder rusomsorg og behandlingstilbud. Så en må kunne differensiere noe mer her.