Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2009-06-09:
Da vet jeg at representanten Nordtun kommer til å lytte, for nå starter den debatten. For det er helt riktig at mye av det som er fremmet i energiloven nå, går gjennom uten debatt. Alle er enige. Men det viser jo bare at det Regjeringen har kommet med, er et slags minste felles multiplum, som altså er fullstendig ukontroversielt og hyggelig å høre på. Men det er ikke det vi trenger for å få energipolitikken videre. Hvis en går tilbake de siste tre–fire årene og husker hva rød-grønne politikere snakket om på stort sett alle energikonferanser, var det at når vi bare fikk evaluert energiloven, skulle det bli «Ordnung muss sein». Vannkraften skulle få bedre distribusjon, en skulle få bedre ordning på nettselskapene, en skulle få bedre kontroll med kraft, eksport, import og hele pakken. Så kommer altså denne evalueringen – jeg kan ikke huske at det har vært så mange andre saker av betydning for energiloven – og en ser at en nøyer seg med lite grann om nettpolitikk. Dette med vannkraftmagasinering og kontroll på det, som Senterpartiet til og med fremmet forslag om da de satt i opposisjon, har det ikke vært ett ord om i denne saken – for så vidt greit nok. Mye av det andre som en også hadde forventet i forhold til endringer i energiloven, som gjør noe med prissystemet, og som gjør at dette blir mer sosialistisk, er fullstendig utelatt. Det er også for så vidt greit nok. Men problemet er jo at det taktskiftet som vi forventer innenfor nettpolitikken, har ikke framkommet – ikke i det hele tatt. Det er det jo ikke bare opposisjonen, eller Fremskrittspartiet, som sier, men det sa jo til og med Energibedriftenes Landsforening i sin pressemelding da proposisjonen ble framlagt. Denne proposisjonen gir ikke det taktskiftet vi trenger i energipolitikken. Regjeringen gir en grei beskrivelse av status på nettpolitikken og energiloven, og ære være den for det. Det viser jo gjerne at en har fått en viss voksenopplæring i regjeringskontorene, som SV og Senterpartiet ikke hadde fått da de satt i opposisjon. Men jeg savner strategien framover. Alle er enige om at vi skal satse på fornybar energi – politisk. Men når en snakker med bransjen, sier bransjen: Det er en viss utfordring. Det ene er at det skal være lønnsomt for bransjen å bygge ut. Det andre er at kraftbalansen i Norge tilsier at prisene ikke vil gå opp med mindre du har en større eksportmulighet. Problemet med eksportmuligheten er at så fort du begynner å bygge nedover mot kontinentet, treffer du et vindkraftbelte, der prisene fort kan bli minst like lave som de er i Norge, og da har du heller ikke noe nytte av eksporten. Den problemstillingen drøftes ikke i denne proposisjonen i særlig grad i det hele tatt. Det burde Regjeringen gjort, for når en ikke diskuterer hvilken rolle Statnett egentlig skal ha, hvilken strategi en skal ha for kabling til utlandet, gir en ikke de avklaringene som norsk kraftbransje trenger for å vite om det er penger i å bygge ny kraft i Norge de neste 10, 15, 20 årene. Når en ikke gir svaret på det, kan vi stå og snakke så mye vi vil om at vi ønsker mer fornybar energi, men ingen kommer til å investere. Da kommer vi til slutt til å måtte opprette Senterparti-selskap, med statvind og statsmåkraft og statvannkraft og statlig energi over alt for at det i det hele tatt skal kunne være en tilnærming til å kunne bygge ut noe. Men det vil ikke være lønnsomt, det vil måtte subsidieres av skattebetalerne, og det er ikke positivt. Inntektsrammesystemet burde vært drøftet i denne saken. Det nytter ikke å snakke om tilknytningsplikt når en ikke tar for seg kostnadsfordelingen, og det nytter ikke å snakke om behovet for å bedre nettstrukturen når en ikke tar diskusjonen som representanten Nordtun reiste, nemlig hvor mange nettselskap skal du ha, og hvordan skal inntekten deres bestemmes. I Bergens Tidende i går var forsiden «Taper stort på lite utbygd strømnett». BKK Nett viser til at det er betydelig småkraftpotensial i deres konsesjonsområde, men skal de bygge ut strømnettet for å ta dette inn, vil de tape penger på det. Lokalområdene mister verdiskaping for 300–400 mill. kr i året fordi BKK ikke vil tjene penger på en strømlinje som vil koste ca. 300 mill. kr, fordi effektiviteten deres vil bli redusert som følge av investeringen, og det gjør at de mister inntekter. Dermed blir altså lønnsomme småkraftprosjekter satt på vent. Også samfunnsøkonomisk lønnsomme nettinvesteringer blir satt på vent, fordi det bedriftsøkonomisk blir ulønnsomt. Det burde vært den viktige debatten som vi tok her, ikke sånne skalkeskjulgreier rundt tilknytningsplikt der avklaringene ikke finnes, heller ikke noen skalkeskjuldebatt om at nå skal vi kable distribusjonsnettet, noe som jeg tror stort sett har vært praksis over alt i det siste. Det vi vet, er imidlertid at konfliktene går på sentralnett og kabling, men der har jo Statnett sagt at de opplever ikke at det er noen nye signaler i denne saken i det hele tatt. Det sa de i hvert fall på høring i energi- og miljøkomiteen. En tar ikke diskusjonen om antall nettselskap. Vi fikk et spørsmål fra Høyre i forhold til Statkraft, som nå begynner å kjøpe opp nettselskap. Hvis Regjeringen har en policy på at en bør få færre, bør en få det opp i det åpne, slik at alle er klar over hva Regjeringen egentlig ønsker.