Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2014-06-17:
Det har vært noen interessante ordvekslinger allerede, og det kan hende at det begynner å dra seg til utpå kvelden, og at sommerferien lokker. Men jeg hadde egentlig tenkt å vise kort noen av de overordnede, litt prinsipielle tingene som ligger i denne samleproposisjonen, og ikke gå inn i enkelte prosjekter som ble karakterisert som «godt og blandet» av en av representantene tidligere i debatten. Jeg viser bl.a. til det forslaget som Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti har lagt inn som et romertall II når det gjelder OPS. Nå har riktignok representanten Eirin Sund vist til det som svenskene sier, men jeg har tenkt å gjenta det og ta med litt mer av det som ble sagt. For svenskene advarer mot å bygge på krita, og det er ikke minst et poeng at det er Høyres søsterparti i Sverige ved Anders Borg som selv sier dette: Private selskaper vil låne ut penger til oss. De gjør det for at vi skal betale en høyere rente, og for at de skal få en høyere avkastning. Men det fører til at infrastrukturprosjekter blir mye, mye dyrere. Det handler om fordyringer på mellom 20 og 30 pst., som da bare er å betale en rentekostnad. Det er også interessant å se tilbake til valgkampen, da daværende samferdselsminister Marit Arnstad sto skulder ved skulder med nåværende statssekretær Bård Hoksrud mot OPS, fordi man også så konsekvensene av det fra Fremskrittspartiets side. Så noen har tydeligvis tapt, og noen har tydeligvis vunnet den kampen. Når Senterpartiet er kritisk til OPS, er det fordi det blir dyrere å bygge vei med det. Metoden som man bruker i OPS, er partiet for, og det har vi også vist gjennom behandlingen av bl.a. Helgelandspakken, der man skal se på en helt annen kontraktstruktur som egentlig er en statlig form for OPS. Det er en smart måte å gjøre det på, og som Senterpartiet fullt og helt er for. Ellers er det å si at den saken vi nå behandler, bærer preg av at man ikke har bevilget mer penger til de prosjektene man legger inn – man har omprioritert. I foregående sak fikk vi bl.a. et eksempel på hva man har omprioritert for å flytte på prosjekter. Man har i tillegg prioritert bort noe på tunnelsikring og utbygging av tunneler for å komme med penger til andre prosjekter. Alle prosjektene som ligger der, er for så vidt positive, men man burde ha funnet flere friske midler til det. Man bygger altså ikke mer vei. For ett år siden, omtrent på denne tiden, var det en debatt om Nasjonal transportplan der man la opp til mange forbedringer og effektiviseringer og til besparelser på planlegging og gjennomføring. I den debatten lovte nåværende posisjonspartier – den daværende opposisjonen – så mye, mye mer. Nå er de samme partiene i den situasjonen at de ikke bare må love, de må faktisk også levere. Derfor kommer vi til å følge svært nøye med framover. Så sier saksordføreren at vi viser liten endringsvilje. Tja. OPS har jeg grunngitt hvorfor vi er kritiske til. Vi skal se nøyere på denne rentekompensasjonsordningen for bompengelån, men det har vi ikke fått godt nok grunnlag for å ta stilling til. Når det gjelder veiselskapet, har vi heller ikke fått se hvordan man skal gjøre det, og det vil vi vite før vi sier ja eller nei takk. Poenget er at hvis det er smart, hvis det blir billigere, hvis det gir mest mulig vei, jernbane, havner, annen infrastruktur – og det ikke blir mer byråkratisk – da kan det godt hende at vi sier ja. Men hvis det motsatte er tilfellet, at det faktisk blir dyrere og gir mer byråkrati, så blir nok svaret vårt ganske klart: Nei!