trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-11-17:
Mitt spørsmål går til klima- og miljøminister Espen Barth Eide. Metan er en 28 ganger sterkere klimagass enn CO 2 , og å kutte metanutslipp vil kunne bremse klimaendringene ganske raskt på kort sikt. Derfor er det gledelig at regjeringen forpliktet Norge i Glasgow til et globalt initiativ med 90 andre land, der man skal redusere metanutslippene med 30 pst. innen 2030. Norge har allerede redusert våre utslipp av metan med 25 pst. fra 1990 til 2019, særlig ved kutt i avfallssektoren og i olje- og gassektoren. Det er bra, men dette nye initiativet handler om 30 pst. kutt fra 2020-nivå. Det er klart at flere grep må tas, også i Norge. I dag er det jordbruket som er den største kilden til utslipp av metan i Norge. Jordbruket har veldig høye ambisjoner på vegne av f.eks. utvikling av avl og fôr, som er viktig for å redusere metanutslipp. Samtidig vet vi at det i klimaavtalen med jordbruket ikke står noe konkret om kutt i metanutslipp. Siden 1990 har jordbruket kuttet 7 pst. sammenlignet med 25 pst. ellers. Siden regjeringen har forpliktet Norge i dette initiativet, antar jeg at det er mer enn et PR-stunt, og at man skal følge opp med konkrete tiltak. Mitt spørsmål er om klima- og miljøministeren kan fortelle hvilke konkrete nye tiltak og initiativ, kanskje særlig innenfor landbrukssektoren, som regjeringen har tenkt å ta de neste årene for at vi kan ta vår del av det kuttet.
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-11-17:
Jeg ble litt overrasket over svaret, for i forrige uke var landbruksministeren, Sandra Borch, her i spørretimen og svarte på et tilsvarende spørsmål, og da kunne landbruksministeren understreke at dette globale initiativet ikke ville endre noen ting for norsk jordbrukspolitikk, men at det var klimaavtalen med jordbruket som lå fast, og at det eneste Norge skulle bidra med, egentlig var erfaringsoverføringer til andre land om hvordan de kunne kutte sine metanutslipp. Slik jeg hører det nå, er det vel andre toner fra klima- og miljøministeren om hva man har tenkt å gjøre. Det er jo i så fall en lettelse for oss som håper at når man står i pressekonferanser i Glasgow, følger man opp her hjemme. Men da er mitt spørsmål til statsråden: Er dette omforent i regjeringen med landbruksministeren? Og mener statsråden at Norge kanskje bør ha egne mål for kutt i metanutslipp, dersom vi skal ta vår del av den avtalen vi har blitt en del av?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-11-17:
Ja, landbruket er nå i gang med veldig mye som også er oppfølging av klimaavtalen – å redusere matsvinn, effektivisering, å bedre kvaliteten på gresset som høstes, utvikling av bærekraftig fôr, og forskning, som også ministeren er inne på. Men det som overrasket meg, var beskjeden fra regjeringen etter Glasgow om at det globale initiativet vi var en del av, ikke kom til å endre vår politikk innenfor landbrukssektoren, og at det først og fremst var erfaringsoverføring vi skulle bidra med. Også i Nationen bekreftet klima- og miljøministeren at dette ikke ville skape nye forventninger eller krav til landbruket. Da er egentlig, igjen, mitt spørsmål: Hvilke nye konkrete tiltak utover klimaavtalen med landbruket, utover de tiltakene som statsråden nå nevner, som allerede ligger i klimaavtalen, ønsker han å fremme for Stortinget framover for å kunne følge opp det globale initiativet?
Mathilde Tybring-Gjedde (Høyre), 2021-11-17:
Da kan jeg følge opp statsråden litt mer konkret: Dersom det er slik at man nå ønsker å sette seg ned med landbruksministeren og se på nye tiltak innenfor landbrukssektoren utover det som ligger i klimaavtalen med jordbruket, mener statsråden at Norge bør ha egne mål for kutt i metanutslipp? Det ligger ikke inne i klimaavtalen nå. Ønsker statsråden å gjøre noe annet innen rødt kjøtt? Hva slags tiltak tenker statsråden på da? Årsaken til at jeg spør, er at jeg opplever at regjeringen kommer med f.eks. nye klimamål uten å følge opp konkret med nye klimatiltak. Nå nevnes også kutt i metanutslipp uten at det følges opp konkret, verken i målsetting eller i nye tiltak.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til finansministeren: «Da landet stengte ned, og grensene til våre naboland ble lukket som følge av pandemien, opplevde dagligvarehandelen og næringsmiddelindustrien et oppsving både i antall ansatte og i omsetning. Dette oppsvinget er nærliggende å knytte til mindre grensehandel i våre naboland. Nå som grensene i all hovedsak er åpne igjen opplever de samme næringene, særlig langs grensen, at omsetningen svikter og at grunnlaget for mange arbeidsplasser forsvinner. Hvilke grep i statsbudsjettet for 2022 har regjeringen foreslått for å bøte på dette?»
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Jeg takker for svaret. Det er veldig bra at vi nå får en avtale med SSB om en ny og forbedret grensehandelsstatistikk som vil kunne gi mer informasjon om hvordan dette foregår. Men det er jo først og fremst det det er, nemlig et verktøy for å overvåke utviklingen i grensehandelen, ikke et grep for å få ned grensehandelen, som jeg oppfatter er et mål også for finansministeren. Dette handler i bunn og grunn om norske arbeidsplasser. Og vi vet at det er særlig én ting som er viktig for om man grensehandler eller ikke, og det er prisen på varene. Prisen påvirkes av mange ting. Noe får man ikke gjort noe med, f.eks. det generelle kostnadsnivået, som er høyere i Norge enn i Sverige. Noe er det vanskelig å gjøre noe med, f.eks. tollvernet. Men noe er det ganske enkelt å gjøre noe med, og det er å senke særavgiftene på lokkevarene. Hvorfor vil ikke finansminister Slagsvold Vedum innføre lavere avgifter på lokkevarer, sånn at vi kan beholde mange av de arbeidsplassene som er skapt i Norge under pandemien, også i kommende år?
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Det siste året har det slett ikke vært noen avgiftshopp. Det siste året har særavgiftene på grensehandelsvarer blitt redusert med nær 5 mrd. kr på grunn av at Fremskrittspartiet prioriterte dette aller høyest da vi forhandlet statsbudsjett med Solberg-regjeringen. Avgiften på sjokolade og sukkervarer ble fjernet 1. april. I tillegg ble avgiften på snus kuttet med 25 pst., vin og øl med 10 pst., og fra 1. juli forsvant avgiften på alkoholfrie drikkevarer. Det er en veldig god start, men det er sannsynligvis ikke nok for å gjøre alt man trenger å gjøre, knyttet til det fundamentale problemet som grensehandel er. Vi er mange som husker TV 2-nyhetene for omtrent et år siden, der Slagsvold Vedum forsøkte å spøke bort problemet ved å si at for Senterpartiet var det viktigere å ha lavere avgifter på pølse og pizza enn på pjolter og pils. Men da hadde i hvert fall Senterpartiet et svar, og det var lavere moms på norsk mat. I dag står finansministeren igjen uten et eneste svar. Er det sånn at Senterpartiet og Slagsvold Vedum har glemt dem som jobber i næringsmiddelindustrien og i dagligvarehandelen?
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-17:
Regjeringen er svært opptatt av norsk matindustri, norsk varehandel og å sikre trygge norske jobber. Handelsnæringen er en næring som sysselsetter mange rundt om i hele landet. Den bidrar til levende lokalsamfunn og aktive lokalmiljø. I Hurdalsplattformen står det at regjeringspartiene vil gjennomgå grensehandelsproblematikken i lys av erfaringene fra koronapandemien og fra andre land, som Danmark, og foreslå konkrete tiltak som reduserer grensehandelen og styrker konkurransekraften til norsk næringsliv. Videre: Reiserestriksjonene som ble innført som følge av pandemien, har redusert nordmenns reiseaktivitet kraftig og bidratt til betydelig økt omsetning på f.eks. Vinmonopolet og i norske dagligvarebutikker. Årsakene til økt omsetning for aktører som Vinmonopolet og dagligvarebutikkene under pandemien er veldig sammensatte – og flere enn kun en stans i grensehandelen. Manglende muligheter til å benytte seg at taxfree-ordningen har hatt stor betydning for innenlands omsetning av alkohol og tobakksvarer. Stengte restauranter har også hatt betydning for økt omsetning for Vinmonopolet. Videre har svært mange nordmenn feriert i eget land, og mat og drikke som ellers ville vært kjøpt og forbrukt i utlandet, er i stedet kjøpt i Norge. Dette er ikke første gangen jeg som statsråd har vært borti denne problemstillingen. Forrige gang jeg satt i regjering, tok jeg selv opp kampen for norsk næringsmiddelindustri overfor EU-systemet under det som ble kalt ostetollsaken. Dette var et viktig grep som Fremskrittspartiet var svært kritisk til da det ble gjennomført. Det viser seg å ha hatt stor betydning for hele matindustrien og verdikjeden. Det har sikret arbeidsplasser og verdiskaping rundt omkring i hele Norge. Det er for tidlig å si om stengte grenser under pandemien har gitt varige endringer i handelsmønsteret. Det er også for tidlig å si hvilken effekt avgiftsreduksjonene som ble gjennomført i 2021, vil få for omfanget av grensehandelen. Da ble jo avgiftene for vin, øl og snus redusert, og avgiftene på sjokolade, sukkervarer og alkoholfrie drikkevarer, som har vært viktige grensehandelsvarer, ble også endret. Nærings- og fiskeridepartementet har inngått en avtale med SSB om en ny og bedre grensehandelsstatistikk, som vil gi mer informasjon om nordmenns handlevaner over grensa. Det vil forhåpentligvis være et nyttig verktøy for å overvåke utviklingen i grensehandelen i tiden framover. For vi er opptatt av at flest mulig arbeidsplasser skal være i Norge. I tilleggsproposisjonen til statsbudsjettet for 2022 har vi gjort små justeringer i taxfree-ordningen som vil styrke norsk handel, også norsk dagligvarehandel, samtidig som man har en taxfree-ordning som kan fungere. Det har vi klart å balansere på en måte som gjør at vi får flere arbeidsplasser og mer verdiskaping innenlands samtidig som vi også har med taxfree-ordningen videre. Så vil det være viktig for regjeringen og meg som finansminister fortløpende å vurdere hvilke grep vi kan ta for å redusere grensehandelen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-17:
Som stortingsrepresentant var jeg særdeles opptatt av en del av de ordningene som forrige regjering innførte, bl.a. at man hadde en tollfri kvote man kunne handle for på nettbutikker, som førte veldig mye av netthandelen ut av Norge og gjorde det f.eks. lønnsomt å kjøpe brus avgiftsfritt i norske nettbutikker. Vi var også veldig kritiske til de avgiftshoppene man gjorde, både på alkohol og ikke alkoholholdige drikkevarer og på sjokolade – typisk grensehandelsutsatte varer. Så for Senterpartiet har det vært viktig over tid å løfte problemstillingen, og både for Arbeiderpartiet og Senterpartiet har nettopp det å sikre arbeidsplasser og verdiskaping i norsk næringsmiddelindustri og norsk dagligvarehandel vært avgjørende viktig. Derfor var vi veldig kritiske til de avgiftsrundene som skjedde under forrige regjering. Det var veldig mye uro, som vi også tror bidro til ekstra press på norske butikker.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-17:
Nei – regjeringen har jo aktivt prioritert at vi skal ha et lavere avgiftsnivå på grensehandelsvarer neste år. Så det blir lavere avgifter og null avgift på ikke alkoholholdige drikkevarer. Sånn blir det neste år med regjeringens forslag. Det blir lavere avgifter på sjokolade i forhold til det man har vært vant til, da grensa var åpen. Det er en rekke avgifter som blir lavere, og som regjeringen nå har prioritert. Vi mener det er en riktig prioritering, og så får vi høste erfaringer når grensa nå er åpnet, hvordan det vil slå ut på handelsstatistikken mellom Norge og Sverige. Så er det heldigvis sånn at nordmenn flest har høyere lønn. Ergo er det også litt høyere kostnader for norske dagligvarebutikker og litt høyere priser. Heldigvis har vi også en norsk næringsmiddelindustri som sysselsetter titusenvis av folk, men som gjør at det er litt høyere kostnader for norske dagligvarebutikker. Når det gjelder avgifter, prioriterer regjeringen et lavere avgiftsnivå enn det vi var vant til før koronapandemien kom, og vi mener det er klokt og godt.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-17:
Nå er vi i år 2021. Da er det viktig å huske at i år 2014 var det Fremskrittspartiet som var det nest største partiet som vedtok budsjettet. I år 2015 var det Fremskrittspartiet som var det nest største partiet som var i regjering og hadde finansministeren, og i 2016 foreslo Fremskrittspartiets finansminister høyere avgiftsøkninger enn det som skjedde gjennom åtte rød-grønne år. I 2017, 2018, 2019 og i år 2020 har Fremskrittspartiet vedtatt avgiftsnivået, og det avgiftsnivået folk ser rundt omkring i Norge, er det Fremskrittspartiet som har vedtatt – verken Arbeiderpartiet eller Senterpartiet har vært noen del av et budsjettforlik de siste åtte år. Så hvis representanten Listhaug nå er sjokkert, indignert eller hoderystende over prisene på norske forbruksvarer, vil jeg si at det er jo Fremskrittspartiets makt gjennom åtte år som har ført til at vi har de prisene vi har på ulike varer i Norge. Hvis man ser på budsjettforslaget til regjeringen: Når det gjelder f.eks. biodiesel, foreslår vi å redusere avgiftene med 62 øre. Vi mener det er klokt fordi vi vet at når det gjelder vanlige biler, vil man over tid få mindre og mindre forbruk av dieselprodukter, mens f.eks. innenfor tungtransport, innenfor anlegg – den delen av transportsektoren – kommer man også framover til å bruke det mer. Derfor reduserer vi avgiftene f.eks. på biodiesel med 62 øre, noe Fremskrittspartiet økte i fjor. Tankegangen til regjeringen, som utgår fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, er at vi må klare å bruke også avgiftspolitikken til å skape ny industri og nye arbeidsplasser i Norge – derfor dette grepet. Når det gjelder dem som er avhengige av transport i dagliglivet, i hverdagslivet, gjør vi noen tunge grep. Vi reduserer bl.a. prisene på ferje fordi vi mener det er viktig å binde Norge sammen. Vi starter opp med å innfase gratis ferje på de minste sambandene og har satt av 30 mill. kr for å begynne med det. Vi forbedrer vilkårene for landets pendlere, noe som Fremskrittspartiet av en eller annen grunn, da Fremskrittspartiet satt i regjering med Høyre, gang etter gang strammet inn. Nå blir det bedre. En pendler som pendler Hamar–Oslo – det er et tenkt, godt eksempel fra mitt eget valgdistrikt – får 4 700 kr mindre i skatt hvis forslaget til Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen får flertall i Stortinget, selvfølgelig uavhengig av om du kjører bil, eller om du kjører tog. Det er en god ordning som hjelper til med å få ned transportkostnadene til folk.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-17:
Det er noen ganger litt interessant å høre på representanten Listhaug, for det som ligger i forslaget fra Arbeiderparti–Senterparti-regjeringen, er at vi foreslår 31 øre lavere avgift på diesel som blir en blanding av fossil og bio, enn det Erna Solberg, som er Fremskrittspartiets foretrukne budsjettpartner, ønsker. Så vi har et lavere avgiftsnivå enn det Høyre ønsker. Og da Fremskrittspartiet selv hadde finansministeren og la fram sitt eget forslag, foreslo Siv Jensen i 2016 en økning på 35 øre per liter. Den pumpeprisen vi ser i dag, er Fremskrittspartiets ønskede nivå, for de har jo vært med og vedtatt de budsjettene. Så har vi redusert trafikkforsikringsavgift, vi reduserer ferjepriser, vi forbedrer pendlerfradrag, og vi kommer til å gjøre mange ting for å binde Norge sammen, for vi er opptatt av å binde Norge sammen.
Trygve Slagsvold Vedum (Senterpartiet), 2021-11-17:
La meg først ta drivstoffprisene: Heldigvis er det noen av oss som klarer å fylle drivstoff når prisene ikke er på det høyeste. Jeg klarer å få mye drivstoff under 16 kr fortsatt, for jeg er bevisst når jeg fyller tanken. Det mener jeg er et godt råd til alle, at en følger med på markedsøkonomien, og at det er konkurranse også i det markedet, så en ikke lar bensinstasjonskjedene få for stor del av gevinsten. For det varierer mye i løpet av en uke. Og så til et beviselig faktum. Hva er viktige avgifter for folk? Nå er det f.eks. strøm. Det er folk bekymret for nå – strømregningen. Der foreslår regjeringen å redusere avgiftene i januar, februar og mars med 47 pst. – fra det nivået som Fremskrittspartiet har vedtatt. Men da Fremskrittspartiet hadde finansministeren, var det enda høyere avgiftsnivå. Det gikk litt ned da Jan Tore Sanner overtok – bitte litt – og så reduserer vi nå, for det var historisk høyt. I vårt budsjettforslag er det et lavere avgiftsnivå enn det Høyre foreslo, som Fremskrittspartiet har som sin foretrukne partner.
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2021-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren: «I forbindelse med integreringsstrategien fra 2019 slo Solberg-regjeringen fast at kommuner bør unngå bosetting av flyktninger i områder med en innvandrerandel på over 30 pst., samt områder med levekårsutfordringer, for å motvirke segregering, skape gode bomiljø og fremme god integrering. I Hurdalsplattformen skriver regjeringen at de vil "unngå at nyankomne flyktninger bosettes i områder med store levekårsutfordringer". Innebærer dette en endring av oppfordringen til kommunene om å ikke bosette flyktninger i områder med en innvandrerandel på over 30 pst.?»
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2021-11-17:
Jeg deler også analysen til statsråden om viktigheten av å sikre en fortsatt spredt bosetting i Norge. Det tror også Høyre er noe av det mest avgjørende for å få til god integrering. Det er også viktig for meg å understreke at i Solberg-regjeringens integreringsstrategi var dette 30 pst.-tallet heller ikke det viktigste for bosetting. Det viktigste kriteriet var kommunenes kapasitet, kommunenes evne til å integrere og da selvfølgelig arbeidsmarkedet framover. Jeg er også glad for at man får faglige råd for dette framover. Det vi har sett i noen av de tidligere årene, er at det er ikke nødvendigvis alle kommuner som har respektert eller fulgt opp de oppfordringene regjeringen har kommet med, om f.eks. å ikke bosette i områder med høy innvandrerandel. Vil det være aktuelt for statsråden å gjøre noen tiltak mot kommuner hvis hun skulle komme med nye retningslinjer i tiden framover?
Mari Holm Lønseth (Høyre), 2021-11-17:
Det er godt at man også skal ha tett dialog med kommunene i tiden framover, men spørsmålet melder seg hvis den dialogen ikke fører fram: Man har den typen bosettingskriterier, men man respekterer dem ikke. Det kan statsråden eventuelt komme tilbake til dersom det skulle vise seg å være utfordringer i tiden framover. Jeg synes det ser ut til å være en god og bred enighet om at vi fortsatt skal ha en spredt bosettingspolitikk, og det synes jeg er viktig. Når jeg allerede har statsråden her, tillater jeg meg å stille et spørsmål som delvis er litt på siden: Varsler man noen større endringer i integreringspolitikken framover, sammenliknet med den integreringsstrategien og den nylig vedtatte integreringsloven som ble fremmet fra regjeringen Solberg i Stortinget?
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det å sikra spreidd busetjing er viktig for at me skal lykkast med integreringa. Det eg trur er ein viktig grunn til at me har lykkast betre med integreringa enn mange av nabolanda våre, er at me har busett dei i heile landet. Det å ha spreidd busetjing forhindrar segregering. Det viser verdien av mangfald i heile landet, og det bidreg også til at ein formar haldningar gjennom menneskemøte og ikkje berre gjennom medieoppslag. Kor ein bur, har betyding, og dersom busetjing følgjer etniske og sosiale skiljelinjer, risikerer me å få større avstand til kvarandre og svekt tillit mellom majoritetsbefolkning og minoritetar. For å hindra segregering og å fremja integrering er det viktig at nykomne flyktningar som hovudregel ikkje vert busette i område der det er ein høg andel av innvandrarar, samtidig som det er viktig at dei ikkje vert busette i område med store levekårsutfordringar. Det er ikkje alltid at desse to tinga er synonyme, men det er viktig nokre gonger å sjå dei i samanheng. Eg meiner at det er fornuftig å ha objektive kriterium som legg tydeleg vekt på rask integrering av nykomne. For 2022 er kriteria allereie fastlagde. Det vart dei i vår. For 2023 vil eg gje eit oppdrag til IMDi om å gå gjennom oppmodingskriteria for busetjing og om å få deira vurderingar av dei kriteria frå ein fagleg ståstad. Det gjeld også kriteriet om 30 pst. Eg må innrømma at 30 pst. er ikkje eit heilag tal for meg – kvifor ikkje 31 pst. eller 29,5 pst.? Det eg er oppteken av, er at me får best mogleg effekt, raskast mogleg integrering, at nykomne flyktningar så raskt som mogleg får høve til å vera ein del av arbeidslivet vårt og verta skattebetalarar. Fristen til IMDi om å gå gjennom kriteria frå ein fagleg ståstad kjem til å vera våren 2022, og etter det vil eg ta stilling til det for 2023-busetjinga. Men eg er som sagt oppteken av at ein skal oppnå god og rask integrering av nykomne flyktningar.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er viktig at me har ein god og tett dialog med kommunane, slik at me kan sikra busetjing etter intensjonen, som då skal bety rask integrering. Det verkemiddelet me har overfor kommunane, er å oppfordra dei til å ta omsyn til dimensjonar som kan handla om innvandrarandel, levekårsutfordringar eller andre dimensjonar. Men kommunane har sjølvråderett, på den måten at dei har ein grad av sjølvråderett over kva slags prioriteringar dei gjer innanfor sin eigen kommune. Det er gjennom den tette og gode dialogen med KS at me kjem til å sikra at kriteria som vert lagde til grunn, på best mogleg vis kan verta følgde opp av kommunane.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Eg kjem ikkje til å varsla store endringar i integreringspolitikken i ordinær spørjetime.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Høg organisasjonsgrad og sterke fagforeiningar er kjernen i den norske arbeidslivsmodellen. Difor vil regjeringa bidra til å auka organisasjonsgraden og å styrkja fagforeiningane si rolle i arbeidslivet. Me har bl.a. føreslått å dobla fagforeiningsfrådraget gjennom dei neste to åra. Det er klart at på dette området, som på alle andre, kan størrelse ha noko å seia for representativitet. Meir prinsipielt handlar representanten Molberg sitt spørsmål òg om avtaleverket. Når det gjeld 17,5 pst.-kravet, går det fram av ein overeinskomst mellom Oslo kommune og arbeidstakarorganisasjonane, og det betyr at det er opp til partane i desse overeinskomstane å bestemma innhaldet i det. No har eg jo erfart at respekt for partssamarbeidet er noko som Høgre ikkje har vist som si sterkaste side, heller ikkje når dei har sete i regjering. Dei har ikkje inkludert partane i utvalsarbeid der det ville vore naturleg at arbeidslivets partar var med. Dei har gjennomført svekkingar av arbeidsmiljøloven, mot tydelege åtvaringar frå ei samrøystes arbeidstakarside og nokre gonger òg med sterke stemmer frå arbeidsgjevarsida. Men partssamarbeidet betyr at eg som arbeidsminister ikkje legg meg opp i korleis partane i Oslo kommune har lagt opp sitt forhandlingssystem, og kven som skal vera representert i dei ulike forhandlingane. Det regjeringa kjem til å gjera, er å fortsetja arbeidet med dei mange tiltaka me har varsla for å styrkja det organiserte arbeidslivet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Spørsmålet byggjer på feil premiss. Når Arbeidarpartiet og denne regjeringa ønskjer å auka organisasjonsgraden, gjeld det uavhengig av kor folk vel å vera organisert. Men det å vera organisert, og det å ha eit arbeidsliv med høg organisasjonsgrad betyr noko for oss alle saman, det betyr noko for lønsutviklinga, det betyr noko for tilliten, det betyr noko for å ha eit lågt konfliktnivå i arbeidslivet, og det betyr òg noko for produktiviteten til samfunnet vårt. Og det gjeld uavhengig av akkurat kva for arbeidstakarorganisasjon ein vel å organisera seg i. Det som er utgangspunktet for spørsmålet frå representanten Molberg, er hovudavtalen i Oslo kommune, og det kan verka som at Høgre ikkje vil respektera ein avtale mellom partane. Eg må innrømma at eg då undrar på om det er slik at Molberg og Høgre ønskjer å setja grensa i hovudavtalen ein annan plass enn 17,5 pst., som altså er einigheita mellom partane.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Eg meiner det er ganske avslørande for Høgre at desse spørsmåla vert stilte. Det er jo ikkje Oslo Arbeidarparti som opererer med ei grense; det er snakk om hovudavtalen i Oslo kommune, der ein har tydeleggjort nokre grenser. Altså: 17,5 pst.-kravet går fram av ein overeinskomst mellom Oslo kommune og arbeidstakarorganisasjonane, og det er opp til partane å ta stilling til innhaldet i den. Det er ikkje ei politisk oppgåve – verken for meg eller for representanten Molberg – å gå inn i enkeltelement i avtaleverket. Det ligg mellom partane å ta stilling til det. Og viss representanten Molberg meiner at det er galt å setja ei grense i eit avtaleverk, altså at det er galt å setja ei grense for størrelsen på fagforeiningane, så betyr det òg at representanten Molberg meiner at representativitet er heilt utan betydning. Men til og med i denne salen har ein jo valt å setja ei grense, knytt til sperregrensa for kva for politiske parti som kan vera representerte i denne salen og ikkje. Det betyr jo ingenting for den politiske fridomen i dette samfunnet.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Ja, viss dei er arbeidstakarar, vil det det.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Òg før høgreregjeringa innførte den generelle tilgangen til mellombelse tilsetjingar i 2014, fanst det studentar – til og med studentar som hadde bijobbar. Det gjekk heilt fint før det, og det kjem til å gå heilt fint når den føresegna vert fjerna.
Hadia Tajik (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Denne regjeringa vil gjerne bidra til at det vert mogleg å få fleire heiltidsjobbar. Noko av det me kjem til å gjera, som òg er omtalt i Hurdalsplattforma, er å leggja til rette for ein heiltidspott som gjer det mogleg å få pengar til lokale heiltidsprosjekt. Me vil styrkja fortrinnsretten til heiltid i lovverket. Me vil innføra eit dokumentasjonskrav for arbeidsgjevarar som ønskjer å lysa ut deltidsstillingar, om kvifor dei valde det i staden for ei heiltidsstilling. Det er nokre eksempel på spor me ønskjer å jobba langs. I tillegg har Fougner-utvalet kome med ei rekkje anbefalingar knytte til korleis ein burde klargjera arbeidstakaromgrepet og arbeidsgjevaromgrepet i lovverket. Det har vore på høyring no fram til 1. november, og eg ser fram til å følgja det opp i åra som kjem.
Anna Molberg (Høyre), 2021-11-17:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til arbeids- og inkluderingsministeren: «I Oslo må en fagforening organisere minst 17,5 pst. av de ansatte på etatsnivå for å få rett til å forhandle om for eksempel arbeidstid, ansettelser og ferieavvikling. Nylig fremmet Høyre i Oslo bystyre et forslag om å likestille alle fagforeninger og gi dem samme rettigheter uavhengig av størrelse. Mener statsråden det er riktig å gi fagorganiserte like rettigheter uavhengig av størrelsen på fagforeningen de er medlemmer av, eller er hun enig med Oslo Arbeiderparti i denne saken?»
Anna Molberg (Høyre), 2021-11-17:
Takk for svaret. Høyre er først og fremst opptatt av at i et seriøst arbeidsliv likestiller man dem som er organisert, og så unngår man favorisering av bestemte fagforeninger, som i stor grad er en del av Arbeiderpartiets apparat. Bakgrunnen for mitt spørsmål er at Oslo Arbeiderparti stemte mot forslaget fra Høyre om å likestille alle fagforeninger i hovedstaden. Medbestemmelsesrett og forhandlingsrett vil fortsatt være forbeholdt de største fagforeningene i Oslo. Arbeiderpartiet er som kjent opptatt av å øke organisasjonsgraden i Norge, som statsråden var inne på, og i tilleggsbudsjettet ble det også lagt fram et forslag om å doble fagforeningsfradraget. Når Oslo Arbeiderparti stemmer mot et forslag om å likestille alle fagforeninger, virker det nesten litt som at ønsket om å øke organisasjonsgraden er forbeholdt de største fagforeningene, og ikke de små. Hvor kommer denne favoriseringen av enkelte fagforeninger fra?
Anna Molberg (Høyre), 2021-11-17:
Jeg vil vise til at statsråden i E24 i oktober uttalte: «De som bidrar til å motarbeide fagorganisering vil få med meg å gjøre, og det er ikke sikkert de kommer til å like det.» At Oslo Arbeiderparti ønsker å operere med en slik sperregrense, på nesten 20 pst., før organiserte får bestemte rettigheter, innebærer jo ganske åpenbart at man fortrenger mindre fagforeninger, mens de største favoriseres. Nå har statsråden vært offensiv mot motarbeidelse av fagorganisering, og da lurer jeg rett og slett bare på om vi kan forvente oss at statsråden vil foreta seg noe for å sikre forhandlingsrett og medbestemmelsesrett i Oslo for også mindre fagforeninger.
Dagfinn Henrik Olsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
«I Hurdalsplattformen står det at det er viktig å styrke arbeidstakernes rettigheter i et arbeidsliv i endring. Hele og faste stillinger skal være hovedregelen i det norske arbeidslivet. Det står videre at en ønsker å fjerne den generelle adgangen til midlertidige ansettelser, jf. arbeidsmiljøloven § 14-9 f). Vil en slik fjerning også omfatte annonse-/abonnement-selgere?»
Dagfinn Henrik Olsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Utgangspunktet for dette spørsmålet er at man er blitt kontaktet av en del studenter som bl.a. har dette som en bijobb – en jobb for å ha en inntekt mens de studerer. I mange tilfeller kan man her på gaten treffe Fjordkraft eller OneCall, hvor det står ungdom og selger et abonnement. Der har kanskje bedriften valgt å gjøre det på den måten fordi de ikke ser muligheten til å kunne ha fast ansatte som driver med den typen salg. Det står også i denne plattformen at man har til hensikt å stramme inn på muligheten til å omgå arbeidsgiveransvaret. Anser man det da som en omgåelse av arbeidsgiveransvaret at man velger å ha porteføljestyring på en sånn måte at man leier inn studenter til å gjøre en slik jobb?
Dagfinn Henrik Olsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Jeg takker for svaret. Det var betryggende å høre at det i alle fall ikke skal bli noe verre enn det har vært. Også Kommune-Norge har svært mange deltidsstillinger. Jeg deler helt klart målet om at det skal være flest mulig i hele stillinger, men det er nå slik at svært mange i kommunene velger å ha folk i deltidsstillinger for å få turnuser til å gå i hop, og enkelte ønsker faktisk også å være i en deltidsstilling. I så måte er det hensiktsmessig å vite hvilket tidsløp en ser for seg for at en slik varslet gjennomgang skal implementeres og i neste konsekvens gjøre det vanskelig å ha slike turnusstyringer som noen ganger er nødvendig med en deltidsstilling.
Olve Grotle (Høyre), 2021-11-17:
«Regjeringa har i Hurdalsplattformen og i utsegn tillyst ei kvotemelding 2.0. Kan statsråden seie noko om kor tid regjeringa planlegg å setje i gang arbeidet med meldinga, og kor tid han ser for seg å legge meldinga fram for Stortinget?»
Olve Grotle (Høyre), 2021-11-17:
Eg takkar for svaret. Statsråden svarte allereie på eit oppfølgingsspørsmål eg hadde, knytt til prosessen framover – eg takkar også for det. Men til sist: Kan statsråden seie noko om kor omfattande denne meldinga blir? Eller sagt på ein annan måte: Er det meir tale om å supplere den eksisterande meldinga, kome med endringar, eller tenkjer ein at det på ein måte blir ei heilt ny melding?
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Først vil jeg si at jeg allerede har fått spørsmål til skriftlig besvarelse om framdriften i arbeidet med ny melding til Stortinget om kvotesystemet, fra representanten Strifeldt. Som jeg svarte den 28. oktober, har jeg allerede satt i gang arbeidet med en ny kvotemelding. Regjeringen har store ambisjoner for videre utvikling av fiskeindustrien. Det innebærer bl.a. å skape flere trygge helårige arbeidsplasser på land, og det fordrer en variert fiskeflåte. Vi vil fortsatt ha bærekraft og lønnsomhet. Men det er også viktig å ivareta de distriktspolitiske målsettingene i fiskerilovgivningen om arbeidsplasser og bosetting i kystsamfunnene. Vi har derfor sagt at vi vil lage en ny kvotemelding. Vi er i gang med en plan for dette arbeidet som skal sikre en god prosess framover. Det er for det første behov for å se på en del problemstillinger som Solberg-regjeringen ikke kom i mål med, hvor det fremdeles er behov for avklaring. Fordeling av strukturgevinst er en slik problemstilling. For det andre skal vi se til at kvotene fordeles på en forutsigbar og mer rettferdig måte. Så vil rekruttering og likestilling bli naturlige tema framover. Det er også andre elementer som det kan være naturlig å inkludere i arbeidet. Det vil være viktig for meg å ha god dialog med næringen i arbeidet med den nye kvotemeldingen for å sikre nødvendig aksept for aktørenes næringsvilkår. Videre vil det være en viktig målsetting å søke bred politisk forankring i Stortinget for å sikre næringen størst mulig stabilitet i rammevilkårene.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Dette er en prioritert oppgave for regjeringen. Jeg vil sikre at det brukes tilstrekkelig med tid på å utarbeide en god plan for det videre arbeidet. Så får jeg heller bidra til, med måten jeg svarer her i Stortinget, at spørretimen blir mest mulig rasjonell. Vi har varslet en kvotemelding 2.0. Det vil være en selvstendig melding, men det vil også være slik at mye av det grunnlagsarbeidet som ligger i kvotemeldingen fra den forrige regjeringen, vil være nyttig i det arbeidet som vi nå er i gang med.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Som representanten Alfred Jens Bjørlo viser til, har regjeringen i tilleggsnummeret til budsjettproposisjonen foreslått å redusere bevilgningen til Stad skipstunnel med 365 mill. kr i 2022. Jeg vil understreke at dette ikke har betydning for regjeringens mål om å gjennomføre prosjektet så raskt som mulig. Det har imidlertid vist seg at det trengs noe mer tid til å gjennomføre anskaffelsesprosessen. Kontraktinngåelsen blir derfor forskjøvet til 2023. Det er viktig å få på plass det nødvendige grunnlagsmaterialet. Dette reduserer risikoen for kostnadsoverskridelser og forsinkelser på et senere stadium. Når kontraktinngåelsen er forsinket med anslagsvis et halvt år, vil naturlig nok byggestart bli tilsvarende forsinket. Det er for tidlig å konkludere hvordan dette vil påvirke ferdigstillingstidspunktet, men kostnad, kvalitet og tid er viktige faktorer i valg av entreprenør. Når det gjelder representantens spørsmål om konsekvensene av å flytte prosjektet til et nytt departement, vil jeg opplyse om at forsinkelsen som vi nå snakker om, er uavhengig av denne flyttingen, og for så vidt også av regjeringsskiftet. Jeg har som fiskeri- og havminister fått ansvaret for Kystverket, som bl.a. forvalter viktig infrastruktur og tjenester for trygg og sikker seilas langs kysten. Kystverket skal også stå for byggingen av Stad skipstunnel. Jeg føler meg trygg på at etaten har de nødvendige forutsetninger for å gjennomføre denne oppgaven på en god måte. Videre er den avdelingen som har ansvaret for etatsstyringen av Kystverket, herunder oppfølgingen av Kystverkets arbeid med Stad skipstunnel, også overført til mitt ansvarsområde. Kompetansen og kapasiteten på departementsnivå til å følge opp Kystverket blir dermed videreført i Nærings- og fiskeridepartementet. Så vil jeg på egnet måte komme tilbake til Stortinget når det foreligger nye og oppdaterte opplysninger om prosjektet Stad skipstunnel.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det har vært nødvendig å bruke noe mer tid på å utarbeide konkurransegrunnlaget for å redusere risikoen knyttet til mulige forsinkelser og til kostnadsoverskridelser i prosjektet. Det er også ønskelig å bruke løsmasser fra tunnelprosjektet til etablering av næringsarealer i nærområdet. Kommunene som ønsker dette, trenger noe tid for å gjennomføre alle nødvendige planprosesser. Så må jeg få understreke at Stad skipstunnel ble vedtatt i Nasjonal transportplan for første gang i 2013, under den forrige rød-grønne regjeringen, med planlagt oppstart i 2018. Forsinkelsen fra 2018 tenker jeg at det blir vanskelig for meg å stå i Stortinget og ta ansvar for, da det skjedde under en regjering som Bjørlos parti enten støttet eller satt i. Forsinkelsen som nå er på et halvt år, ble vi kjent med kort tid etter at vi tiltrådte.
Bjørnar Skjæran (Arbeiderpartiet), 2021-11-17:
Det er nok ikke slik at begrunnelsen for at denne oppgaven er overført til fiskeri- og havministeren, spesifikt knytter seg til prosjektet Stad skipstunnel. Det handler om at denne regjeringen ønsker en helhetlig tilnærming til havpolitikken, og vi tror at vi kan få til mer, vi tror at vi kan få ut synergier, og at det å ha en helhetlig havpolitikk under én ansvarlig statsråd er en klok tilnærming. Så vil prosjektet Stad skipstunnel ha stor betydning for trafikken i dette området, og den vil – slik jeg ser det – også åpne mange nye muligheter. Så får vi komme tilbake til ferdigstillelsen. Jeg har sagt det flere ganger, og jeg kan gjerne gjenta det: Den forsinkelsen på et halvt år ble jeg kjent med rett etter at jeg tiltrådte. Vi skal gjøre det vi kan for å få dette prosjektet ferdig så fort som mulig, og med den kvaliteten i gjennomføringen som vi kan være bekjent av.
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2021-11-17:
«Regjeringa foreslår i tilleggsproposisjonen til statsbudsjettet å redusere løyvinga til Stad skipstunnel, det største infrastrukturtiltaket for sjøtransport nokon gong, med 365 mill. kroner i 2022. Kan statsråden forsikre om at prosjektet likevel vil bli gjennomført i tråd med tidsplanen, byggjestart i 2023 og ferdigstilling i 2026, og kva følgjer vil det få for prosjektet at ansvaret no blir flytta til eit departement utan røynsle med gjennomføring av store infrastrukturprosjekt?»
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2021-11-17:
Eg takkar statsråden for svaret, og eg må få lov til å gratulere med ansvaret for dette historiske prosjektet. I 2024 er det 150-årsjubileum for ideen om Stad skipstunnel, så det kan vi iallfall feire på vegen mot byggestart. Men eg konstaterer at det per no er uvisse om ferdigstillingstidspunkt. På Kystverkets eigne heimesider står det at ein tek sikte på ferdigstilling i 2026. I ei litt kryptisk pressemelding i samband med tilleggsnummeret står det at forseinkinga ikkje er «ensbetydende med […] forsinkelse i ferdigstillingen», og så har vi nett no i dag òg motteke eit skriftleg svar frå regjeringa, der det står rett ut at det som følgje av forseinkinga ikkje kan utelukkast at prosjektet først blir ferdigstilt i 2027. Så eg oppfattar at det er uvisse om ferdigstillinga. Då vil eg spørje: Kan statsråden forsikre om at dei nødvendige løyvingane vil kome i statsbudsjettet i 2023, for å sikre at vi kjem i gang for fullt i 2023 og får så rask framdrift som er nødvendig?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2021-11-17:
Det er rett at det blei lagt inn ei lita oppstartsløyving i andre del av NTP heilt tilbake i 2013, men eg må få påpeike at det er etter det jobben er gjort med først å få prosjektet fram frå andre periode til første periode, og deretter prioritert inn og gjort klart til byggjestart. Den jobben blei gjort under det fleirtalet som var i den førre stortingsperioden. Eg takkar uansett for svaret, og eg trur at vi ikkje kjem lenger per no. Eg oppfattar at det no er eit siktemål å kome i gang i 2023, at tunnelen vil bli ferdigstilt anten i 2026 eller i 2027, og at statsråden no gjev dei garantiane som er mogleg å gje på dette tidspunktet. Men eg vil stille eit kort oppfølgingsspørsmål. Når no ansvaret er overført, reknar eg jo med at det er eit poeng med det. Noko av poenget med det må jo vere å sjå Stad skipstunnel i ein større samanheng, ved å utvikle effektar av tunnelen og få størst mogleg ringverknader knytte til å få meir gods frå veg til sjø, til å knyte saman Vestlandet og til å ta ut alle dei store effektane av dette prosjektet. Kan statsråden seie litt meir om ambisjonane sine no når han har fått ansvar for dette prosjektet?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2021-11-17:
«Etter 2023 er Noreg saman med Papua Ny-Guinea og Tyrkia dei einaste landa i verda som opnar for dumping av gruveavfall i sjø, med dei skadeverknadene det fører med seg for sårbare fjord- og havmiljø. Ser statsråden det som aktuell politikk å gje nye løyve til dumping av gruveavfall i sjø(sjødeponi) i komande stortingsperiode?» (sjødeponi)
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2021-11-17:
Eg merkar meg i alle fall at dette er eitt av kanskje fleire område innanfor naturvernfeltet der vi etter mitt syn ser ei endring til det negative frå den førre regjeringa til denne. Regjeringa Solberg var, etter påtrykk frå Venstre, tydeleg på at å dumpe gruveavfall i sjø høyrer til fortida. No bekreftar statsråden at denne regjeringa ikkje konsekvent vil seie nei til det, men vil vurdere det frå sak til sak. I eit internasjonalt perspektiv er det ganske oppsiktsvekkjande. Den internasjonale naturvernkongressen, IUCN-kongressen, har i 2016 bedt alle statar om å forby deponering av gruveavfall i sjø for nye gruver så snart som mogleg. Chile – eit av dei landa som har liknande topografi som Noreg – har no vedteke å stoppe denne praksisen frå 2023. Eg vil gjerne utfordre statsråden litt tydelegare på dette, når den oppfatninga som statsråden gjev uttrykk for, er så lite utbreidd internasjonalt, for å seie det litt diplomatisk. Ser han at dette kan vere eit omdømeproblem for Noreg internasjonalt i den nye, grøne økonomien vi skal inn i, der vi er einige om at vi må stille strenge miljøkrav på alle område?
Alfred Jens Bjørlo (Venstre), 2021-11-17:
Eg trur berre eg får konstatere at på dette området er Venstre og Arbeidarpartiet–Senterpartiet usamde. I det internasjonale klimaet vi har – der statsråden stadfester at dette er ein praksis som er lite brukt og i ferd med å bli endå mindre brukt internasjonalt – meiner vi at her bør Noreg vere tydelege. Eg trur det vil bli eit omdømeproblem for Noreg på sikt om vi held på denne praksisen. Eg har lyst til å stille statsråden eit anna spørsmål. Det er sagt noko i Hurdalsplattforma om at ein vil vurdere å innføre ein type avgift på deponering generelt, som eit verkemiddel for òg å få mest mogleg miljøvenleg praksis for bruk av avfallsprodukt frå gruver, noko eg trur blir eit enormt viktig område framover. Eg trur det er rett å innføre denne typen avgifter. Kan statsråden seie noko meir om framdrifta i det arbeidet? Kan vi vente oss nokre raske avklaringar for å leggje press på industrien om at deponi og deponering er noko vi raskast mogleg må få fasa ut? Vi må få brukt alt av dei tilgjengelege ressursane, som det gruveutvinna materialet er.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-11-17:
«I tillegget til statsbudsjettet foreslås hele kap. 164 post 73 Sårbare grupper, avviklet, og midlene på 299,4 mill. kroner flyttet til kap. 170 post 70 Sivilt samfunn, og benyttes «i dialog med sivilsamfunnet». Den videre fordelingen av midlene er altså ikke avklart. Hva var begrunnelsen for denne omdisponeringen?»
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-11-17:
Jeg får fortsatt ikke helt tak i begrunnelsen, annet enn at man skal vanne ut og føre ting over på klima og miljø. La meg spørre: I tilleggsproposisjonen forklarer regjeringen at hele posten for sårbare grupper skal avvikles, men at en mindre del skal omdisponeres til andre poster for å oppfylle målet om å hjelpe sårbare grupper. På hvilken måte mener statsråden at en oppstykking og omdisponering vil komme sårbare grupper til gode?
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-11-17:
La meg følge opp med følgende spørsmål: Regjeringen foretar, slik Høyre og jeg ser det, noe bemerkelsesverdig på utviklingsbudsjettet. Regjeringen foreslår et stort kutt på 1,5 mrd. kr til nødhjelp og 200 mill. kr til Verdens matvareprogram og – kanskje mest dramatisk av alt – et voldsomt kutt på 662 mill. kr til utdanning. Felles for alle disse kuttene er at sårbare grupper rammes, og at bistanden vris vekk fra dem som trenger det mest. Hvordan kan regjeringen forsvare en slik omlegging?
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-11-17:
Regjeringen har store ambisjoner i utviklingspolitikken. Vi skal bekjempe fattigdom og forbedre samfunn. Vi skal videreføre mye av det beste som tidligere regjeringer har gjort før oss – og i tillegg utløse ny energi der resultatene kan bli størst. Framgang på satsingsområder som klimatilpassing, matsikkerhet og fornybar energi vil kunne skape framskritt også på andre områder. Derfor har vi nettopp foreslått å bruke 500 mill. kr mer på matsikkerhet og klimasmart landbruk og ytterligere en halv milliard kroner for å sikre de fattigste tilgang på fornybar energi. For det er fortsatt dem utviklingspolitikken handler om – de fattigste, de mest sårbare. Det er fortsatt ofre for barnearbeid og tvangsekteskap, personer med funksjonsnedsettelser og alle de andre utsatte, sårbare gruppene det skal handle om. Spørsmålet er hvordan vi best treffer de tiltakene som gjør det mulig å få dem ut av fattigdom. Jeg tror vi når dem best gjennom en framtidsrettet utviklingspolitikk som bidrar til positiv samfunnsendring, og som styrker våre partneres evne til å vokse av egen kraft, gjennom en politikk hvor vi jobber for å endre strukturer for å få til varige endringer, en politikk hvor vi fremmer demokrati, kvinners deltakelse, økonomisk likhet, anstendig arbeidsliv og god helse, fordi de er selvfølgelige rettigheter og skaper muligheter for utvikling. Det er for å sikre en slik helhetlig tilnærming snarere enn enkelttiltak overfor enkeltgrupper i enkeltland at budsjettposten for sårbare grupper foreslås avviklet. Dette frigjør også midler til regjeringens hovedprioriteringer. Alle inngåtte avtaler og forpliktelser knyttet til budsjettposten som avvikles, skal bli overholdt. Vi skal fortsatt arbeide mot moderne slaveri. Norge skal fortsatt være vertskap for Global Disability Summit i februar – og holde inkludering høyt på dagsordenen. Disse tiltakene står og faller ikke med hvilken budsjettpost de teknisk sett er tilknyttet. Nå går vi inn i en tett dialog med frivillige organisasjoner som er øyne og ører og viktige iverksettere innen bistanden, om hvordan midlene våre best kan føre til mulige gode ringvirkninger og resultater, slik at veksten kommer nedenfra.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-11-17:
Det er riktig at budsjettlinjen kalt Sårbare grupper, som ble opprettet av min forgjenger, avvikles. Alle avtaler som er inngått under posten, videreføres på andre budsjettposter. Avtaler med sivilsamfunnet flyttes over på posten for sivilsamfunn, hvor vi mener det mer naturlig hører hjemme, også for å skape en bedre oversikt over regjeringens satsinger. Jeg vil bare understreke at dette innebærer ingen nedprioritering av eksisterende initiativer.
Anne Beathe Tvinnereim (Senterpartiet), 2021-11-17:
Som jeg redegjorde for i mitt første innlegg, vrir regjeringen innsatsen innen bistanden inn mot områder hvor vi vet at det kan skape positive ringvirkninger og varige samfunnsendringer. Derfor er bl.a. klimatilpassing og matsikkerhet løftet høyt. Det finnes ikke noe hevd på hva som kan defineres som en sårbar gruppe. Derfor vil jeg understreke at all vår bistand går til de fattigste, de sårbare, men vi har en annen og – mener jeg– mer hensiktsmessig innretning på vår bistand.
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
«Det synes som Enova den siste perioden støtter flest store signalprosjekter, mens tiltak for boligeiere og tiltak i mindre skala ikke støttes i særlig grad. Kan statsråden avklare om det er slik å forstå at Enovas formål er endret, og at det nå er blitt slik at norske husholdninger via strømregningen er mer som en innkrevingsmodell fra private strømforbrukere, for hovedsakelig å støtte storskala industri og bedriftstiltak?»
Marius Arion Nilsen (Fremskrittspartiet), 2021-11-17:
Det er godt å høre at det skal bevilges mer penger til dette. Men nå er vi allerede kommet til november, og da vi talte i slutten av oktober, hadde Enova kun betalt ut 100 mill. kr av de 400 mill. kr som betales inn – med 300 mill. kr som da skal disponeres til private husholdninger. Samtidig fjernet og reduserte statsforetaket Enova fra 1. juli støtten til flere populære energisparetiltak, mens man økte prioriteringen av tiltak som utslippsfrie bygge- og anleggsplasser, på bekostning av sånne tiltak som vi etterlyser. Mener ministeren at dette nivået på utbetaling til husholdninger – og prioriteringen av midlene – er akseptabelt og ønskelig?