Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2016-06-10:
Prop. 124 L for 2015–2016 er et svar på de krav som LO og NHO hadde i årets lønnsoppgjør, der partene ikke bare var opptatt av lønnstillegg, men også viste et stort samfunnsansvar ved å kreve utvidelse av hvor lenge en ansatt kan være permittert. Endringen ivaretar de bedriftene som opplever nedgang i aktivitet, men som samtidig har utsikter til å få nye arbeidsoppdrag i framtiden, arbeidsoppdrag som er avhengig av at bedriften beholder fagkompetansen og arbeidsstokken. Proposisjonen er et eksempel på den norske modellen, som er viktig for både arbeidsgivere og arbeidstagere ved at den tar i bruk et velkjent virkemiddel når arbeidsledigheten øker: bedriftens adgang til å permittere utvides i krevende tider. Det er næringslivet tjent med, og det er med på å sikre arbeidsfolk – arbeidsfolk som samtidig kan bruke tid på å oppdatere kompetansen sin for å være enda bedre rustet til innsats når nye oppdrag kommer. Derfor er det en enstemmig komité som støtter utvidelsen av perioden en ansatt kan være permittert, til 52 uker. Komiteen har behandlet saken raskt, sånn at bestemmelsen kan trå i kraft fra 1. juli i år. Det er viktig fordi vi har den høyeste ledigheten på 23 år, og mange bedrifter vil måtte si opp ansatte hvis loven ikke endres. Men her slutter enigheten i komiteen. Utvidet adgang til å permittere og kortere arbeidsgiverperiode ble brukt sist gang av regjeringen Stoltenberg under finanskrisen, selv om ledigheten da var på et lavere nivå og ikke så geografisk konsentrert som i dag. Da sysselsettingssituasjonen den gangen ble bedre, reduserte vi permitteringslengden. Sånn fungerer ordningen godt, i tråd med de utfordringer som til enhver tid er på arbeidsmarkedet. Nå er det mange bedrifter som sliter. Oppdragene er borte, og inntektene forsvinner. Da mener Arbeiderpartiet det er feil å belaste bedriftene med en ny arbeidsgiverperiode etter 30 uker. Vi tror bedre om norske arbeidsgivere og arbeidstakere enn at de permitterer for å permittere. Permitteringer har vært brukt som virkemiddel i Norge i mange tiår, og i statsbudsjettet er det redegjort for at 90 pst. kommer tilbake i jobb etter endt permittering. Som en håndsrekning til disse bedriftene og deres ansatte mener vi det er grunn til å lette på bedriftenes egenandel ved permitteringer. Derfor foreslår vi å redusere antallet dager som bedrifter må betale ut lønn før den ansatte får ytelser fra folketrygden, til fem dager. På samme måte mener Arbeiderpartiet at det riktig å godta delvise permitteringer på 40 pst., sånn at bedriftene kan tilpasse bemanning og oppdrag på en bedre måte. Oppsummert: Arbeiderpartiet støtter forslaget om å utvide antallet uker en ansatt kan være permittert, til 52 uker, som vi foreslo allerede i vårt alternative statsbudsjett for 2016. Da foreslo vi også å redusere arbeidsgiverperioden til fem dager samt å godta delvis permittering på 40 pst. Disse forslagene gjentar vi i dag, og de er også innbakt i vårt forslag til revidert statsbudsjett for 2016. I tillegg går vi imot å påføre bedriftene en ny arbeidsgiverperiode etter 30 uker. Vi har som sagt tiltro til arbeidsgiverne og mener det er feil å påføre dem en ny, økt kostnad, sånn som situasjonen er nå. En ny arbeidsgiverperiode vil også være byråkratiserende. Våre forslag betyr over 100 mill. kr i mindre utgifter til bedriftene – bedrifter som sliter. Det mener vi er en riktig bruk av penger i en situasjon der vi har over 130 000 arbeidsledige. Derfor vil Arbeiderpartiet i dag stemme imot § 3 tredje ledd. Jeg vil også ta opp våre forslag, som sier henholdsvis at permitteringsloven skal endres, slik at arbeidsgiverperioden settes til fem dager, og at inngangsvilkåret i folketrygdloven reduseres sånn at man har rett på å få dagpenger dersom arbeidstiden er redusert med minst 40 pst.