Jenny Klinge (Senterpartiet), 2008-12-11:
Det er ikkje tvil om at samferdsel er eit politikkområde som engasjerer folk flest. Same om vi køyrer personbil, trailer, syklar eller går, er vi opptekne av trygge og gode vegar. Vi ønskjer at tog og bussar, fly og ferjer skal gå ofte nok og til rett tid. I tillegg skal posten fram uansett vêr og føreforhold. Senterpartiet og dei raud-grøne partia har hatt samferdsel som eit satsingsområde denne perioden. Budsjettet for 2009 inneber ein ytterlegare auke av midlane til samferdsel, og på dette viset gjer vi det vi kan for å møte dei forventningane som folk i heile landet har til betre vegar og ein smidigare kollektivtrafikk. Vi har lagt vekt på at Nasjonal transportplan ikkje lenger berre skal vere ei urealistisk ønskeliste, men eit operativt dokument. Derfor har vi som den første regjeringa oppfylt rammene i NTP og går lenger til neste år ved at vi overoppfyller med mesta 2 milliarder kr. Likevel går det ikkje an å ha ein debatt om samferdselsbudsjettet for neste år utan å kome inn på den økonomiske situasjonen som landet vårt og verda no er inne i, og dei tiltaka som må kome i samband med denne situasjonen. Dessverre har vi vore gjennom ein periode der framskritt har vorte vurdert meir ut frå tempoet enn retninga. Forbruk har vorte sett framom forvaltning, økonomisk vekst har vore for lite basert på produksjon av reelle verdiar. Spekulasjonar og grådigheit i ein finansmarknad utan tilstrekkeleg styring har ført oss inn i ei tid med finansiell uro og bratt stigande arbeidsløyse. Dette har noko å seie for oss som syslar med samferdsel her på Stortinget òg. Fallet i aktiviteten skjer langt raskare enn venta, og spørsmålet vårt blir: Kva gjer vi for å gi ei positiv retning på framtida? Senterpartiet mener at tida no er inne for å smi. Det vi skal smi, er ein betre infrastruktur som på den eine sida inneber at vi får sysselsett mange av dei som no elles ville ha mista jobben. På den andre sida må ei større samferdselssatsing – som blir ein del av Regjeringa si krisepakke – ha eit langt perspektiv, ved at vi med betre vegar og jernbane legg til rette for ei auka verdiskaping i framtida. Eksportindustrien er blant dei som er avhengige av å få varene raskt og trygt fram. Opposisjonen yndar å kritisere Regjeringa for å vere seint ute med desse krisetiltaka. Eg er av den meining at vi skal lytte til opposisjonen ein gong iblant, og eg må innrømme at mange i Senterpartiet òg har vore utolmodige etter å kome i gang med ulike tiltak. Det er likevel viktig å understreke at dei tiltaka vi skal kome med, må vere velfunderte og ha god effekt både på kort og lang sikt. Renta må ned, og finansmarknaden må fungere igjen. Frå ulike hald har Regjeringa fått skryt nettopp for å ha bidrege til dette. Neste steg blir å sikre arbeidsplassar gjennom å investere og halde m.a. infrastrukturen ved like. Det er i bygg- og anleggsbransjen arbeidsløysa går raskast opp. Det er lett å fokusere på alle dei problema som finansuroa skapar, i og med at ho no etter kvart utviklar seg til ei større og større realøkonomisk krise. Men vi bør også sjå på dei moglegheitene som opnar seg. Vi har hatt ein lengre periode med mangel på arbeidskraft som har bidrege til eit høgt prisnivå, og redselen for å presse økonomien for hardt har vore ein hemsko for å kunne satse meir på samferdsel. No kan vi gire opp på vedlikehald og investeringar, prisane går ned, og vi får meir att for pengane. Kva er det så vi bør satse på i det året som kjem? Det er ikkje vanskeleg å finne strekningar som treng grøfting og asfaltering, bruer og tunnelar som treng vedlikehald. Slike prosjekt treng gjerne ikkje så lang planleggingstid, og dei kan starte opp raskt. Men det er òg viktig å bruke midlar på investeringar som gir god samfunnsøkonomisk effekt. Ein god del slike prosjekt er ferdig planlagde, men for å vere sikre på at vi har mange gode prosjekt som kan gjennomførast i løpet av 2009, har Regjeringa auka midlane til planlegging. Dette er eit fornuftig grep, for vi veit at det kan ta pluss/minus seks månader frå ein set i gang med å planleggje til ein kan ta til å byggje. Vidare har vi mange ferjekaier og oppstillingsplassar som er så dårlege og små at det ikkje er mogleg å leggje ferjestrekningar ut på anbod, slik intensjonen har vore. Vi håpar at anbodsutlysning skal kunne gi meir moderne og større ferjer, men til det trengst det større løyvingar til ferjekaiene, slik at det skal gå an å leggje til med større ferjer. Rassikring er eit viktig område som vi i statsbudsjettet har vist stor vilje og evne til å satse meir på. Med 650 mill. kr til dette føremålet i neste års budsjett viser Regjeringa ei tydeleg retning mot det vi i Senterpartiet så sterkt ønskjer oss: Ein rassikringsmilliard som vil gjere det mogleg å forsere viktige prosjekt som skapar tryggleik for liv og helse i rasutsette område. Ulukka på Oppdølsstranda i haust set rassikring på dagsordenen, og dette prosjektet er eitt av fleire viktige prosjekt som vi må finne ei løysing på i overskodeleg framtid. Andre trafikktryggingstiltak er også høgt prioriterte i neste års budsjett. Sjølv om det truleg er sant det som er sagt, at dei største feila trafikkpolitiet finn i bilane, er dei som sit bak rattet, er det uomtvisteleg nødvendig å bruke meir pengar på tiltak som midtdelarar og punkt- og kryssutbetringar. Vi treng også å byggje fleire gang- og sykkelvegar, som i tillegg til å gjere det tryggare for gåande og syklande å ferdast langs vegane våre skapar betre bumiljø for folk og får fleire opp frå godstolen og ut i frisk luft. Heilt til slutt: Budsjettet for 2009 er i utgangspunktet eit offensivt budsjett, men Regjeringa vil følgje opp med nødvendige tiltak for å møte den aktuelle økonomiske situasjonen. Betre framkomelege vegar og jernbaneinvesteringar vil gjere næringslivet vårt sterkare i den internasjonale konkurransen og vil både på kort og lang sikt bidra til å sikre arbeidsplassar og til å styrkje verdiskapinga, som til alle tider vil vere fundamentet i velferdssamfunnet vårt.