Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2007-05-08:
Representanten Asmund Kristoffersen redegjorde for den spesielle energisituasjonen vi har i Norge med så overveldende stort innslag av vannkraft. Det betyr at vi har store svingninger i produksjonen, som igjen betyr at vi er avhengige av god utveksling ikke bare internt i landet, men også over til våre naboland, som igjen betyr at vi er avhengige av å ha et godt og sikkert ledningsnett. Vi er også på det rene med at i de siste ti årene har det vært investert for lite i et godt og sikkert overføringsnett i Norge. Vi så hva som skjedde i Sverige som opplevde at under en av de store vinterstormene var mange husholdninger over lengre tid uten strøm. Vi er interessert i å få opp investeringsnivået i nettet i Norge for å unngå liknende situasjoner. Vi ser at de utfordringene vi står overfor når det gjelder klimaet med mer ekstremt vær, gjør det enda viktigere enn tidligere å fokusere på at vi skal ha trygg overføring av strøm. Det som nå planlegges fra Statnetts side, er store naturinngrep over hele landet, fra lengst i nord til lengst i sør. Det er store naturverdier som berøres av inngrep som man ikke skal bagatellisere. Vi ser et engasjement i den saken i folkeaksjon etter folkeaksjon, som jeg vil si til representanten Ketil Solvik-Olsen, bare kan sammenlignes med den folkelige mobilisering som var mot vannkraftutbygging da den var på sitt største. Vi har sett en økt mobilisering i det siste. Det virker som om folk er glad i naturen, er i glad i den urørte naturen og setter pris på landskapet de lever og bor i. Det er et engasjement vi selvfølgelig setter stor pris på. Vi ser også at en del av prosjektene kan berøre internasjonale viktige verdier i Norge. En del av prosjektene har problematikk knyttet opp mot villrein, en ansvarsart i Norge, som vi er forpliktet til å ta vare på. I noen situasjoner, men slett ikke i alle, kan lokal energiproduksjon og energisparing, redusere behovet for nye kraftledninger. Det er slett ikke sikkert at det gjelder alltid. Det er faktisk slik at enkle fysiske lover sier at jo større den totale kraftproduksjonen i Norge vil være, jo større behov vil det også være for et godt og sikkert overføringsnett. Det er ikke slik at jo mer kraftproduksjon vi har, jo færre kraftlinjer. Den generelle sammenhengen er at jo større kraftproduksjon, jo mer behov er det for et godt og sikkert nett som den kraften skal flyte igjennom. Det er også slik at kostnader har blitt brukt som et argument mot kabling. Vi vet også at det er ca. 3,5 pst. av den gjennomsnittlige strømregningen til folk som går til sentralnettet. Vi har også sett at de økonomiske modellene for kost–nytte-vurderinger alltid har hatt problemer med å ta opp i seg hva som er verdien av urørt natur, og hva som er verdien av et landskap? Det er riktig som interpellanten sier, at på samferdselssektoren har man kommet lenger. Jeg tror at energisektoren i disse sakene har noe å lære av samferdselssektoren i møtet med arealkonflikter. Mange arealkonflikter på samferdselssektoren på begynnelsen av 1990-tallet gjorde at man tenkte nytt rundt å prøve i større grad å integrere miljøhensyn. Jeg tror det er viktig at vi noen ganger tør å si at det går ikke an å finne et tall for hva Hardangervidda eller villreinen er verdt. Noen ganger er det viktig å bare si at her er det hensyn som skal tas. Vi har også vært opptatt av en annen problemstilling knyttet til kablingen, og det er kablingen i tett befolkede områder. Det er få folk som vil bo rett under en kabel. Det er mange som er opptatt av om det er en økt kreftfare eller ikke ved å bo nær høyspentledninger. Det er også hensyn vi skal ta, som gjør at vi ikke bare kan ha én politikk for framføring av strøm. Vi må ha flere. Til slutt vil jeg si at vårt utgangspunkt er at vi ønsker en sak til sak-tilnærming. Vi ønsker at kultur- og miljøhensyn skal veie tungt, og at vi skal bli bedre til å integrere miljøkostnadene. Men vi skal også ha med oss at det er ikke alltid at kabling vil være det mest miljøvennlige alternativet. Kabling kan også ha miljøkonsekvenser, men der kabling er det mest miljøvennlige alternativet etter en god kost–nytte-betraktning, er det vår oppfatning at det må skje. Det er min spådom at det vil skje i større grad enn det har skjedd hittil i Norge.