Jan Simonsen (Fremskrittspartiet), 1999-05-04:
14. april gikk politimesteren i Follo, Stein Ulrich, ut i VG med en kraftig advarsel mot dagens superliberale kriminalpolitikk, som ifølge politimesteren fører til at vanekriminelle ofte lever «i sus og dus utenfor fengslene». Politimesteren slår bl.a. fast følgende: «Kriminalpolitikkens viktigste funksjon i dag er» … «å legge forholdene godt til rette for alle som vil begå lovbrudd. » «Store politiressurser er bundet opp til å «jakte på» hyperaktive som går ut og inn av fengslene.» Kjernen av innsatte i dagens fengsler er «i realiteten vaneforbrytere og «yrkeskriminelle» – som ikke ønsker rehabilitering.» Politimester Stein Ulrich hevder at den kvantumsrabatten som er et resultat av straffeloven § 62, fører til at lovbryteren premieres for trenering og unnvikelse, og at lovbryteren like gjerne kan begå 30 lovbrudd ekstra hvis han først har begått 20, ettersom straffen likevel blir omtrent den samme. Politimesteren får støtte for sine synspunkter fra flere andre erfarne politiledere. Kriminalsjef Bjørn Andersen i Stavanger sier bl.a. at «dagens praksis kan virke demotiverende på tjenestemenn». Politiadvokat Karsten Monsen i Rogaland politidistrikt sier til VG 15. april: «Det er en utrolig naivitet i politiske miljøer.»...«Det lave straffenivået, prøveløslatelsene og rabattsystemet koster oss utrolig mange ressurser. Det er frustrerende. Folk slutter i politiet fordi de mister motivasjonen som en konsekvens av dagens system.» Også politimester Karl Henrik Sjursen ved Haugesund politidistrikt er enig med Ulrich. Vi politikere bør av og til lytte til de personene som føler problemene på kroppen, og som på grunn av sin yrkesbakgrunn har en helt annen forståelse av og bedre detaljkunnskaper om problemene enn det vi har. Det er nettopp det Fremskrittspartiet har gjort når vi har foreslått å fjerne denne kvantumsrabattordningen, som i praksis betyr at en kriminell ikke blir dømt for mer enn en liten del av de kriminelle handlingene han har begått. Eller sagt på en annen måte: Dess flere kriminelle handlinger han begår, dess mindre straff får han gjennomsnittlig for hver enkelt kriminell handling. Også i forrige stortingsperiode foreslo Fremskrittspartiet å fjerne denne ordningen og isteden innføre en ordning hvor en kriminell som blir dømt for mange kriminelle handlinger samtidig, får utmålt en straff for hvert enkelt lovbrudd, for derpå å få lagt disse straffene oppå hverandre ved den endelige straffeutmålingen. Det må jo være det eneste logiske og det eneste rettferdige. I USA er det langt på vei slik – ja, faktisk enda bedre. Der kan en forbryter bli straffet for brudd på flere lovparagrafer i forbindelse med samme handling og få straffeutmåling for hvert enkelt lovbrudd som er begått. I praksis kan enkelte da bli dømt til fengsel i en lengre periode enn de forventes å leve, og må med andre ord tilbringe resten av livet bak lås og slå – til stor glede for landets lovlydige innbyggere, som blir forskånet for all den elendigheten disse sannsynligvis ville påført andre mennesker dersom de hadde sluppet ut av fengslet igjen. Når Fremskrittspartiet har gjentatt sitt tidligere forslag, har vi denne gangen moderert det kraftig i håp om å få et enstemmig storting i ryggen. Vi har satt en øvre grense for den samlede straffeutmålingen på 21 år. Selv ville jeg nok foretrukket det amerikanske systemet i sin helhet. Men selv et så moderat forslag kan altså de øvrige partiene ikke støtte, selv om det er fremsatt i en periode hvor samtlige partier påstår at de ønsker strengere regime i forhold til kriminelle, i en periode hvor Høyre forsøker å markedsføre «Tøffe-Jan», og Venstre er begynt å markedsføre «Tøffe-Dørum». I stedet for å fjerne den urimelige og ødeleggende kvantumsrabattordningen samler regjeringspartiene, Høyre og Arbeiderpartiet seg om et forslag hvor Regjeringen blir bedt om å vurdere en mindre justering av ordningen. Her er det sannelig ikke mye tøffhet, ingen hardhet mot de kriminelle. Dette er med respekt å melde ganske slapt. Høyre og de andre partiene mangler totalt kriminalpolitisk potens. Høyres argumentasjon er utrolig nok at forslaget om at en kriminell skal få dom for samtlige av de kriminelle handlingene han begår, fører til for streng straffeutmåling! Ja, det må jo være en argumentasjon som får landets kriminelle til å juble. Kvantumsrabattordningen har, slik politimester Stein Ulrich har påpekt i VG, vært til de kriminelles fordel. For andre gang slipper de nå å oppleve at rabatten blir inndratt. De vil fortsatt slippe billig unna sine innbruddsserier, takket være Arbeiderpartiet, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Høyre, og sannsynligvis også Venstre og Sosialistisk Venstreparti. Jeg har hørt påstått at forslaget vil føre til at en innbruddsserie kan føre til like lang straff som drap. Jeg får vel ikke lov av presidenten til å si at dette er det reneste sprøyt, så jeg skal nøye meg med å minne om at knapt noen innbruddstyver i dag får ubetingede straffer, og at det finnes eksempler på at personer som har begått over 60 innbrudd, har sluppet unna med 40 dagers samfunnstjeneste. Da skal det nok noen hundre innbrudd til for å komme opp i en slik straffeutmåling, med mindre man velger å stjele et Munch-maleri. Men selvsagt er det slik at mange mindre forbrytelser vil føre til samme straff som én alvorlig kriminell handling – mange bekker små gjør en stor å. Det må være både riktig, rettferdig og logisk. Dersom noen mener at det er et problem, kan vi bare følge opp med langt strengere straffer for drap og eksempelvis fjerne 21-årsgrensen. Det er grunn til å gjenta mitt sitat fra politiadjutant Karsten Monsen ved Rogaland politidistrikt: «Det er en utrolig naivitet i politiske miljøer.» Dessverre fører det til at mange mennesker unødvendig får sine hjem endevendt av innbruddstyver, og at mange unødvendig blir utsatt for ran og kanskje også for voldshandlinger. 54 pst. av velgerne sier i en meningsmåling at Fremskrittspartiet er det partiet de er mest enig med i kriminalpolitikken. Det burde kanskje ha fått andre politikere til å tenke. Likevel fortsetter de å svikte sine velgere. Jeg setter pris på de velgerne det gir Fremskrittspartiet. Men mest av alt beklager jeg på vegne av fremtidens ofre, som kunne vært forskånet for kriminelle handlinger begått av personer som burde sittet trygt og godt bak fengselsmurene. Til slutt tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag, som er gjengitt i innstillingen.