Knut Vollebæk (Kristelig Folkeparti), 1999-06-17:
Dagens debatt om de kommende WTO-forhandlingene viser så vidt jeg kan bedømme, at det er bred enighet om Regjeringens linje. Dette er selvsagt av stor betydning for de videre forberedelser. Vi står overfor store utfordringer i de kommende WTO-forhandlingene. Den største utfordringen blir å ivareta helheten i norske interesser. Ved siden av omfattende næringsinteresser og handelsmessige interesser knyttet spesielt til landbruk, fisk og tjenestesektoren omfatter Norges interesser også ivaretakelse av de kvalitative aspektene ved handelen, som helse, miljø, forbrukerhensyn og arbeidsstandarder. Hensynet til utviklingslandenes interesser i det multilaterale handelssystemet har også en sentral plass i utformingen av Regjeringens politikk på dette området. Representanten Hanssen og representanten Frost Sterri var innom Regjeringens landbrukspolitikk, og Arbeiderpartiet gav uttrykk for støtte til det som var sagt i min redegjørelse. Jeg har lyst til bare å minne om at WTOs landbruksavtale har en langsiktig målsetting om at man skal foreta betydelige, gradvise reduksjoner i støtte og vern for å oppnå en grunnleggende reform av landbrukshandelen. Det er imidlertid ikke satt noen tidsfrist for når målsettingen skal nås. Artikkel 20 representerer på ingen måte et mandat til å forhandle frem fullstendig frihandel for landbruksvarer, men – som jeg også sa i min redegjørelse – partene må forventes å gå lenger enn de eksisterende forpliktelsene. På norsk side legger vi stor vekt på at man i artikkel 20 i landbruksavtalen har en spesifikk referanse til at det i forhandlingene skal tas hensyn til bl.a. ikke-handelsmessige forhold. Sentralt i denne forbindelse står argumentasjonen om landbrukets multifunksjonelle rolle, bl.a. knyttet til matvaresikkerhet og miljøhensyn. Japan, Korea, Sveits, Island og EU legger i likhet med Norge stor vekt på landbrukets multifunksjonelle rolle, utover rollen som matprodusent. Fra Regjeringens side vil vi videreføre vårt aktive engasjement for å nå frem til enighet om en ny avtale som sikrer oss fortsatt nasjonalt handlingsrom for å nå de sentrale målsettingene som ligger til grunn for norsk landbrukspolitikk. Representanten Nybakk og representanten Frost Sterri reiste også spørsmålet om investeringer. Spørsmålet om hvorvidt det vil bli forhandlet om en investeringsavtale i WTO, er fortsatt ikke avklart. Basert på situasjonen slik den avtegner seg i dag, er det høyst usikkert om dette området vil inngå i forhandlingene. På OECDs ministerrådsmøte i slutten av mai var den forestående WTO-runden et hovedtema. Det viste seg at det ikke var mulig å komme til enighet blant OECD-landene om omtalen av investeringer i kommunikeet fra møtet, slik at investeringsavsnittet ble tatt ut i sin helhet. Jeg vil imidlertid understreke at dersom det etableres en konsensus om å igangsette forhandlinger om et internasjonalt regelverk for investeringer, vil Regjeringen selvsagt delta aktivt i slike forhandlinger. Representanten Solheim har på vegne av Sosialistisk Venstreparti satt frem en rekke forslag, og jeg skal prøve raskt å kommentere dem. Når det gjelder spørsmålet om forholdet til FNs organer, er det visse formelle problemstillinger, som jeg går ut fra at representanten Solheim er kjent med. Når det gjelder spørsmålet om å arbeide for internasjonale drivstoffavgifter, er dette et spørsmål, som også representanten Solheim viste til, som nok snarere hører hjemme i internasjonale særorganisasjoner, som f.eks. ICAO. Når det gjelder spørsmålet om åpenhet, er Regjeringen selvsagt, som også representanten Solheim vil være kjent med, innstilt på og ønsker størst mulig grad av åpenhet. Vi har derfor tatt initiativ på norsk side til et nært samarbeid med arbeidslivets parter. Det er også tatt initiativ til at ikke-statlige, frivillige organisasjoner skal delta i forberedelsesarbeidet foran ministerkonferansen i Seattle. Så vi vil aktivt arbeide for åpenhet her. Når det gjelder spørsmålet som går på matkvalitet, kan jeg vise til at dette også er et spørsmål som vi er opptatt av fra norsk side. Vi vil aktivt delta i de ulike internasjonale standardiseringsorganene med sikte på å få satt en høyere standard. Når det til slutt gjelder spørsmålet om arbeidsstandarder, er dette også et spørsmål som Norge har engasjert seg i. Det er kjent at dette er et vanskelig spørsmål, bl.a. fordi utviklingslandene er skeptisk til det. Vi har derfor ikke minst rettet vår oppmerksomhet mot utviklingslandene og tatt initiativ til seminarer for å skape en større forståelse for betydningen av arbeidsstandarder. Det vil vi fortsette med i WTO, samtidig som vi vil arbeide aktivt med dette spørsmålet innen ILO, som jo er det organet som har dette som sitt hovedarbeidsområde.