Gunnar Breimo (Arbeiderpartiet), 1999-02-25:
En eller annen har sagt det slik: Om enkelte debattanter må man spørre seg selv: Hjelper de til med løsningen, eller er de en del av problemet? Dessverre er det all grunn til å stille et slikt spørsmål med tanke på flere innlegg i dag og faktisk også med tanke på næringsministerens forskjellige uttalelser i denne saken, både her i salen og ikke minst i media. Et annet sitat som jeg heller ikke kjenner opphavsmannen til, passer godt til de samme aktørenes uttalelser om Arbeiderpartiets standpunkt, nemlig følgende: Da dyttes man en mening på hvis vanvidd alle kan forstå. Jeg tenker da på deres påstander om at flertallet nærmest vil gi milliardbeløp rett i lommen på en navngitt skipsreder. Sitatet beskriver en taktikk som brukes når man slipper opp for saklige argumenter, men det er heldigvis sjelden benyttet fra statsrådsposisjon. Man forventer faktisk at en statsråd bidrar til å klarlegge fakta, ikke forkludre både sak og debatt. Statsrådens negative holdninger kommer også i et underlig lys fordi hans egne regjeringspartnere, Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, allerede i starten var med på å legge premissene for utviklingen av et IT- og kunnskapssenter på Fornebu, da saken ble behandlet av familie-, kultur- og administrasjonskomiteen. Så sent som for et par måneder siden var de samme partiene fortsatt enig med Arbeiderpartiet. Derfor blir statsrådens harde utfall mot Arbeiderpartiet også et slag under beltestedet på Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Det er både bemerkelsesverdig og skuffende at regjeringspartiene har fått kalde føtter og ikke tør å stå løpet ut. Jeg kan vanskelig se at de seks punktene i innstillingen avviker så mye fra utgangspunktet at det alene skulle tilsi en slik snuoperasjon. Jeg har ingen annen forklaring enn at næringsministeren har benyttet samme type argumentasjon innad i Regjeringen, og skremt dem bort fra deres tidligere positive holdning, for ikke å si entusiasme, og over til Høyre. Det er nesten så man kan tro at statsråden har stilt partiene overfor et ultimatum. Det har blitt hevdet at de føringene som flertallet har lagt, gjør at bare én interessent er aktuell. For det første vil jeg i likhet med andre minne om at regjeringspartiene stod bak føringene. For det andre: Hvis det skulle vise seg å bli slik, må næringsministeren ta hovedansvaret for det. Hadde statsråden fulgt opp Stortingets vedtak så offensivt som han burde, og gjort sitt beste for å få fram så mange konsept som mulig, hadde departementet helt sikkert hatt enda flere valgmuligheter i dag. Det er nemlig lenge siden premissene ble lagt. Men statsråden fant det mer hensiktsmessig å la tiden gå og i stedet forsøke å skåre billige politiske poeng gjennom en form for argumentasjon som etter mitt syn ikke er en statsråd verdig. Når man står overfor forslag til omstilling eller nye ideer, bør de vurderes ut fra to synsvinkler. For det første: Hva kan det nye bringe av positive og negative forhold? For det andre: Hva skjer hvis vi ikke går inn for det nye, eller ikke tar den foreslåtte omstillingen? Det siste spørsmålet er minst like viktig som det første. Etter mitt syn unnlater de som er mest negative i denne saken, å stille det siste spørsmålet. For det er ikke slik at bare vi sier nei til tung statlig medvirkning, vil det være problemfritt. Et IT- og kunnskapssenter vil komme under enhver omstendighet. For Arbeiderpartiet er det da helt avgjørende at staten kan være aktivt med og forme deler av senteret, slik at føringene fra Stortinget virkelig kan bli en realitet. I motsatt fall tror jeg det vil være all grunn til å frykte for både sentralisering og støvsuging av så vel de offentlige utdanningsinstitusjonene som Distrikts-Norge for kompetanse. At staten er aktivt og tungt med er den beste garantien for at senteret virkelig utvikler seg slik myndighetene og dermed høyskolene og universitetene ønsker. Arbeiderpartiet har ikke tatt standpunkt til hvilke private interessenter som skal stå for etableringen, eller hvilket konsept som skal velges. Det er ikke vår oppgave. Det må departementet gjøre. Det har hele tiden vært vår forutsetning. Om IT Fornebu har et forsprang akkurat nå, må som sagt næringsministeren ta sin del av ansvaret. Men mye kan rettes opp innen den frist stortingsflertallet har satt. IT Fornebu har vist hva som kan være mulig å få ut av et slikt senter av positiv effekt både for landet som helhet og for distriktene. Andre kan kanskje gjøre det enda bedre. Vi får bare tro at eventuelle andre interessenter ikke er skremt bort av all den vulgærargumentasjonen, for ikke å si sjikane, enkelte politiske aktører har stått for i denne saken fram til i dag.