Martin Engeset (Høyre), 2005-04-05:
I samsvar med Grunnloven § 75 k. tilkommer det Stortinget «at udnævne fem Revisorer, der aarligen skulle gjennemse Statens Regnskaber og bekjendtgjøre Extrakter af samme ved Trykken». Slik står det skrevet. Det er hevet over enhver tvil at Stortingets hovedoppgave ved siden av å være lovgivende og bevilgende myndighet er å kontrollere Regjeringen og forvaltningen. Stortinget skal påse at Regjeringen gjennomfører de vedtakene som gjøres i Stortinget, og kontrollere at de ulike statlige forvaltningsorganene følger de retningslinjene som Stortinget har trukket opp. Med dette som utgangspunkt er det viktig å understreke at Stortingets oppgave og kompetanse må begrenses til disse hovedoppgaver, og ikke slik at Stortinget ved sin handlemåte tiltar seg makt og oppgaver som etter Grunnloven og norsk parlamentarisk praksis skal tilligge den utøvende makt, nemlig Regjeringen. Til å hjelpe seg i sin kontrolloppgave er Riksrevisjonen opprettet som Stortingets viktigste kontrollorgan. Gjennom den årlige fremleggelsen av det såkalte Dokument nr. 1 legger Riksrevisjonen frem for Stortinget antegnelser med svar og forslag til desisjon av Norges statsregnskap og regnskap for administrasjonen av Svalbard. I dag er det altså statsregnskapet for 2003 som foreligger til behandling. I mitt innlegg velger jeg å legge hovedvekten på Riksrevisjonens anførsler og revisjon av Forsvarets regnskap for 2003. Andre medlemmer av vår gruppe vil komme nærmere inn på spørsmål knyttet til opplysnings- og informasjonsplikten samt bakgrunnen for og omfanget av omstillingen av Forsvaret. Den hyppigst forekommende situasjon er at Riksrevisjonen anbefaler at de ulike regnskaper godkjennes. Når det gjelder Forsvarets totale virksomhet i 2003, var dette altså ikke tilfellet. Det er selvsagt alvorlig, noe statsråden også tydelig har gitt uttrykk for i høringer i komiteen og sikkert også vil gi uttrykk for i denne debatten. Når dette er sagt, la det for det første være nevnt at forsvarssektoren som helhet hadde et mindreforbruk i 2002. Det samlede bildet for forsvarsbudsjettet var således et mindreforbruk i 2002. Likeledes er det brakt på det rene gjennom komiteens behandling at de mye omtalte overskridelsene i 2004 ikke gjelder etterslep fra 2003. For det andre har Riksrevisjonen hatt merknader til Forsvarets regnskap alle de siste ti årene. Regnskapet for 2003 ble ikke godkjent, mens regnskapene for 2001 og 2002 i sin helhet ble godkjent, selv om de fikk antegnelser. Videre har Riksrevisjonen siden 1995 totalt underkjent 35 etatsregnskaper og et departementsregnskap, ifølge brev sendt fra Riksrevisjonen til kontroll- og konstitusjonskomiteen den 1. februar 2005. Listen er lang og finnes på side 38 i innstillingen. Dette er ikke nevnt for å bagatellisere saken, men for å sette det i perspektiv. Jeg konstaterer altså at det ikke var et merforbruk eller et mindreforbruk som var årsaken til at Riksrevisjonen ikke kunne godkjenne Forsvarets regnskap for 2003. Riksrevisjonens hovedkritikk av regnskapet for 2003 knytter seg til mangel på sporbarhet og dokumentasjon, noe som i stor grad skyldes utfordringer knyttet til innføring av nytt lønns- og regnskapssystem. Under høringen i komiteen kom det frem at Forsvarets samlede regnskap, som fra 1. august 2003 bestod av mer enn 80 ulike regnskapsførende enheter, aldri tidligere har vært dokumentert avstemt, og at det gamle økonomisystemet ikke tilfredsstilte minimumskravene i statens økonomireglement helt tilbake til 1996. Dette var selvfølgelig en situasjon som det ikke gikk an å leve med, og som det burde vært tatt tak i på et langt tidligere tidspunkt – av tidligere regjeringer. Av Innst. S. nr. 126 for 2003-2004, jf. Dokument nr. 3:7 for 2002-2003, fremgår det at Forsvarsdepartementet i 1997 søkte om en forlenget overgangsordning for tilpassing til nytt økonomiregelverk av januar 1996. Dette ble innvilget i 1998, med frist til desember 2002. Det var derfor på overtid at første trinn i innføringen av nytt system kom på plass i november 2003. Min oppriktige mening er derfor at dette var en høyst påkrevd innføring, som hastet. Ja, sågar har både Riksrevisjonen og kontroll- og konstitusjonskomiteen tidligere påpekt behovet for fremdrift samt risikoen ved tidspresset som fulgte av manglende måloppnåelse i forutgående prosjekter til Program Golf. I innstillingen fra kontroll- og konstitusjonskomiteen, Innst. S. nr. 126, heter det bl.a.: «Flertallet forstår det slik at Riksrevisjonen dermed på den ene siden gir kritikk for manglende fremdrift, mens den samtidig advarer om at tidspress kan medføre manglende synkronisering. Flertallet vil påpeke at tidspresset dels skyldes manglende måloppnåelse i forutgående prosjekter til Program Golf.» Gjennom komiteens behandling har det fremkommet god dokumentasjon på at Stortinget har vært løpende orientert om den pågående omstillingen i Forsvaret, herunder status og utfordringer i arbeidet med å nå omstillingsmålene Stortinget har fastsatt. Dette har skjedd gjennom årlige budsjettproposisjoner, Forsvarets langtidsplaner, høringer og svar til forsvarskomiteen mv. Spesielt er det grunn til å vise til den omfattende informasjonen Stortinget fikk i St.prp. nr. 1 for 2003-2004 om utfordringer knyttet til nedbemanningen i Forsvaret. I forsvarskomiteens budsjettinnstilling viste flertallet til vedtaket om en nedbemanning på 5 000 personer og uttalte: «Flertallet understreker videre viktigheten av at det planlagte tempo i omleggingen opprettholdes, og at de personellmessige mål opprettholdes.» Gjennom behandlingen av denne saken i komiteen er vi også blitt gjort kjent med det betydelige antall tiltak som er iverksatt for oppfølging av Riksrevisjonens merknader. Dette viser at Forsvaret har tatt Riksrevisjonens merknader til 2003-regnskapet alvorlig. Videre er det positivt at Forsvarsdepartementet har iverksatt ytterligere ekstraordinære tiltak utover de tiltakene Forsvaret selv har iverksatt, som innbefatter innleie av ekstern hjelp for å gjennomgå så vel økonomirutiner som regnskapsførsel og revisjonsrådgivning, styrking av departementets arbeid med oppfølging av Riksrevisjonens antegnelser ved å tilføre årsverk til den oppgaven, avsetting av 10 mill. kr til ekstraordinære opplæringstiltak i Forsvaret presentert i høstens statsbudsjett, beslutning om at økonomiforvaltning blir viktigere for karriereutvikling i Forsvaret og opprettelse av egen stilling som økonomisjef i Forsvaret. På flere viktige områder er det oppnådd en dokumenterbar effekt: Antallet inkassosaker er redusert fra 670 i februar 2004 til 40 registrerte saker i desember.Antallet utestående forfalte regninger er redusert fra 12 000 til 2 600.Det er etablert visitasjonsprotokoll ved alle avdelinger, som skal sikre korrekt lagertelling med kvartalsvis rapportering.Det er innført såkalt horisontal samhandel, slik at man ikke lenger skal kunne bestille fra egen organisasjon uten å måtte ta hensyn til de kostnader som faktisk følger med.Det er etablert felles faktureringsrutiner.Det er innført nytt datastøtteverktøy. Det vil selvfølgelig være slik at mange av de tiltakene som er iverksatt for å rette opp feil, også bidrar til å forebygge nye feil. Like selvfølgelig er det at ikke alle tiltak vil virke fullt ut umiddelbart, men vil måtte virke over tid. Det er grunn til å minne om at Riksrevisjonen ikke har gitt noen uttalelse om Forsvarets regnskap for 2004, og at det dermed ikke foreligger et grunnlag for uttalelser om dette fra kontroll- og konstitusjonskomiteen på det nåværende tidspunkt. Regjeringen har varslet en sak for Stortinget om årsaker til og konsekvenser av det regnskapsmessige overforbruket innenfor Hæren og logistikkorganisasjonen i 2004. Jeg viser til Riksrevisjonens uttalelse der det heter: «Riksrevisjonen ser positivt på de tiltak som er, eller som vil bli iverksatt.» Så noen ord om det mye omtalte brevet av 18. november 2003, som av enkelte representanter i media har vært fremstilt som om Forsvarsstaben advarte mot tempoet i omstillingen. Dette er i beste fall en grov misforståelse og i verste fall et bevisst forsøk på misbruk av informasjon. Gjennom komiteens høringer kom det klart frem at verken avsender av brevet, Forsvarsstaben, eller mottaker av brevet, Forsvarsdepartementet, mente eller mener at brevets innhold burde medføre endringer i budsjettet for 2004. Det var enighet om nedbemanning og omstillingskrav for 2004. Det brevet av 18. november faktisk dreide seg om, var beregningen av nedbemanningen i hele perioden 2002-2005 og hadde således intet med budsjettet for 2004 å gjøre. Dette ble da også bekreftet av sjefen for Forsvarsstaben i høringen. Midt oppe i den betydelige politiske støy og mediemessige oppmerksomhet som har vært knyttet til merforbruket i 2004, er det all grunn til å minne om at dette ikke er penger som er kastet ut av vinduet. Jeg vil her vise til uttalelse fra tidligere forsvarssjef Sigurd Frisvold i høringen i komiteen: «Jeg vil si vi har gått en riktig vei, og vi oppnår gode resultater. Framfor alt får vi veldig positiv tilbakemelding fra NATO i forhold til de operative kapasitetene.» Gjennom Forsvarssjefens årsrapport for 2004 omtales Forsvarets økte operative evne, og det vises til de ulike kapasiteter og forbedringer man har oppnådd: Forsvarets F-16 kampfly har fått luft-til-bakke-kapasitet med bedre presisjon og virkning, og kan operere i mørket. Hæren har fått beskyttelse, ildkraft og mobilitet gjennom etableringen av mekaniserte avdelinger. Forsvaret har videreutviklet en rekke felleskapasiteter med høy kvalitet, som spesialstyrker, deployerbare kommunikasjonsmoduler, kirurgisk enhet, Air Control Unit og forward air controller for luft-til-bakke-støtte. Dette må sies å være et ganske imponerende resultat når utgangspunktet ifølge tidligere forsvarsminister Bjørn Tore Godal, fra Arbeiderpartiet, var at «Forsvaret befinner seg i en dyp og vedvarende strukturell krise».