Rigmor Andersen Eide (Kristelig Folkeparti), 2011-02-08:
Boplikt handler om hvordan markedet for landbrukseiendommer skal reguleres, og hvorvidt vi skal ha levende bygder her i landet. Det kan det selvfølgelig være ulike meninger om, men det er ingen som tvinger noen til å bli boende på en landbrukseiendom. Begrunnelsen for reglene om boplikt er knyttet til bosettingshensynet og hensynet til en helhetlig ressursforvaltning og kulturlandskapet. Vi ønsker at det skal bo folk rundt om på gårdene her i landet, og at jorda skal dyrkes. Dette er viktige samfunnshensyn. Stortinget behandlet reglene om boplikt senest i fjor. Flertallet la til grunn at det er viktig at bosettingshensynet ivaretas på en best mulig måte. Dette innebærer at arealressursene disponeres lokalt og nyttes og utvikles til lokalsamfunnets beste. I lovendringen ble det lempet på reglene slik at boplikten bare skal gjelde for landbrukseiendommer med mer enn 25 dekar fulldyrka eller overflatedyrka jord, eller 500 dekar produktiv skog. En annen lemping var at plikten bare skal gjelde for eiendommer som er bebygd, og enten er eller har vært benyttet til helårsbolig. Kristelig Folkeparti er på lik linje med andre bekymret over fraflytting fra gårdsbruk. Det er riktignok stor variasjon mellom de ulike landsdelene. Relativt mange er bosatt på gårder i sentrale jordbrukskommuner i Mjøsområdet, rundt Oslofjorden, på Jæren og i Trøndelag, mens det er svært mange landbrukseiendommer uten fast bosetting i Nord-Norge og i mindre sentrale jordbrukskommuner. Bo- og driveplikten hindrer at det åpner seg et marked for at landbrukseiendommer blir store fritidseiendommer for kapitalsterke investorer som bare blir boende i korte perioder i ferier og lignende. Det er ikke dette Kristelig Folkeparti oppfatter som en framtidsrettet landbrukspolitikk med levende bygder. En undersøkelse fra 2008 slår fast at boplikt gir mer stabil bosetting. Ni av ti søker aldri om fritak fra boplikten, og blant disse er det over 90 pst. sjanse for at de bor på gården i over 40 år etter innflytting. Har gårdbrukeren søkt om fritak, er sjansen mye større for at gården blir fraflyttet etter at fritaksperioden er over. Dette kan tyde på at boplikten gjør at bøndene tenker nøye gjennom situasjonen før de overtar og tar et langsiktig valg. Som forskeren bak rapporten sier: «Dei kunne gitt blaffen og flytta etter den pålagde femårsperioden, men det gjer dei ikkje.» Kristelig Folkeparti mener at lovbestemt bo- og driveplikt er et viktig virkemiddel i distrikts- og landbrukspolitikken. Landbrukseiendommene utgjør ryggraden i mange bygdesamfunn og er utgangspunktet for lokal verdiskaping og lokal vekst. Landbrukseiendommer som er drivverdige, bør prissettes nettopp ut fra at de er drivverdige, og de bør være i aktiv drift. Det er ikke tvil om at boplikt faktisk virker prisdempende. Hadde ikke det vært tilfellet, hadde det heller ikke vært politisk støy om denne saken. Samtidig er det uheldig at praksis varierer fra kommune til kommune. Skal bopliktordningen ha en framtid, og det bør den, må ordningen praktiseres rimelig likt, og den må praktiseres med fornuft. Her har landbruksministeren en utfordring, ved å sørge for at boplikten bidrar til å opprettholde bosettingen og skape liv, trivsel og aktivitet rundt om i hele landet. Et annet viktig tiltak for å sikre bosetting på gårdene i distriktene, er å føre en landbrukspolitikk som gir bøndene gode og forutsigbare rammevilkår. Her er inntektsutviklingen til bøndene helt sentral. Fjerning av boplikt eller andre tiltak som vil gjøre landbruksvirksomhet og -bosetting mer usikker, er det siste norske bygder trenger akkurat nå. Kristelig Folkeparti vil gjøre sitt for at landbruket får så gode og forutsigbare rammevilkår som mulig, og for at landbrukspolitikken er mest mulig i tråd med de signalene vi får fra landbrukets organisasjoner og fra folk på bygdene.