Ingalill Olsen (Arbeiderpartiet), 2012-05-31:
Stortingsmeldingen om forholdet mellom stat og kommune er viktig for hele Kommune-Norge. I kommunene virkeliggjøres politikken som vedtas i storting og regjering. For Arbeiderpartiet er målet at de store oppgavene skal løses gjennom å satse på fellesskapsløsninger, og det å drive Kommune-Norge er en stor politisk oppgave. Hvorfor er fellesskap og fellesskapsløsninger så viktige for oss i Arbeiderpartiet? Jo, fordi vi tror at det å sikre enkeltmennesket trygghet og større personlig frihet lettere oppnås gjennom fellesskap enn hva vi klarer en og en. Vi tror på styrken i å forbedre tilbud for alle, ikke bare for noen få. Arbeiderpartiet ønsker ikke at grunnleggende velferdstjenester skal privatiseres eller kommersialiseres. Det betyr ikke at ikke private aktører har en plass i Kommune-Norge. Vi har et stort antall private barnehager, vi har privatdrevne sykehjem og private renovasjonsselskaper, for å nevne noe. Vi ønsker at det offentlige skal ha kontroll over egen virksomhet, og at det er kommunenes ansvar å sørge for at tjenester rettet mot innbyggerne blir av best mulig kvalitet. Vi har likhet for loven i Norge. For Arbeiderpartiet er det viktig at vi får tilnærmet likeverdige tjenester over hele landet – tilnærmet, fordi dette landet er langt og har stor innbyrdes ulikhet på mange områder. Arbeiderpartiet vil være en pådriver for å fornye, forsterke og forbedre tjenestetilbudet i norske kommuner. Vårt mål er at alle kommuner og bydeler skal gi innbyggerne tjenester av god kvalitet. Offentlig sektor må være rustet til å møte nye tider og nye behov. Fornying av offentlig sektor er nødvendig for å oppnå mer velferd og mindre administrasjon, mer lokal frihet og mindre detaljstyring. Kommunene er til for innbyggerne og skal kjennetegnes av tilgjengelighet og smidighet, tilpasset innbyggernes behov. Samtidig skal norske kommuner og fylkeskommuner være en god arbeidsplass for de ansatte. Som et ledd i dette fornyingsarbeidet har statsråd Rigmor Aasrud igangsatt et stort digitaliseringsprosjekt for å få søknader og tjenester på nett. Målene for prosjektet «På nett med innbyggerne» er ambisiøse, men viktige å følge opp. Kommunesektoren er også en stor arbeidsgiver med et betydelig arbeidsgiveransvar. Sammen med ansatte, innbyggere og politikere kan Kommune-Norge utvikle kvalitet og innhold i tjenestene og på den måten styrke trepartssamarbeidet og arbeidsgiverpolitikken. Regjeringens standpunkt er at kommunesammenslåing skal være frivillig, og en har i inneværende periode styrket incentivene for at det skal være mindre ulønnsomt økonomisk å slå seg sammen. Bakgrunnen for det er bl.a. at Arbeiderpartiet ser at det er behov for endring i kommunestrukturen – enkelte steder fordi kommunikasjonene har endret seg, andre steder fordi bosettingsmønsteret har endret seg. Noen kommuner har mangel på areal til næringsutvikling eller boligbygging, og enkelte kommuner har få innbyggere og problemer med å rekruttere fagfolk slik at de kan ivareta alle sine oppgaver som egen kommune. Meldingen illustrerer godt dette mangfoldet med følgende to setninger: «Halvparten av kommunane har under 5000 innbyggjarar, og den minste har vel 200. I areal har den største kommunen over 9000 kvadratkilometer til disposisjon, medan den minste har seks.» Vi har generalistkommuneprinsippet i Norge, hvor alle kommuner har det samme ansvar uansett størrelse. Meldingen legger opp til at dette prinsippet skal videreføres, og det er Arbeiderpartiet selvsagt enig i. Begrepet «statlig styring» brukes av og til nesten som et skjellsord. Vi mener at vi skal ha et kritisk blikk på om staten styrer for mye på enkelte områder, eller for lite på områder der det er påkrevd. De fleste kommuner ønsker mer lokal frihet, og det kan være gode grunner til det. I en vurdering av statlig styring må en samtidig holde fast ved at alle innbyggerne i Norge har like rettigheter, slik at det finnes grenser for lokal handlefrihet som ikke kan overskrides. Staten har mange roller, og kommunene kan oppfatte staten som ukoordinert i eksempelvis arealspørsmål, innsigelser som spriker, alt etter hvilket statlig organ som uttaler seg. Statens kontrollrolle må også ses på med kritisk blikk, ikke for å unndra seg kontroll og tilsyn, men fordi ressursbruken ofte ikke står i forhold til nytteverdien. Det er en viktig og ofte vanskelig avveining mellom lokal frihet på den ene siden og verdier som rettssikkerhet og likeverdige tjenester på den andre siden. Kommuneøkonomi er viktig for å realisere god kommunal velferd. Staten skal sørge for at det avsettes tilstrekkelig med midler til kommunene og fylkeskommunene, slik at de kan gjennomføre de oppgavene de er pålagt. Det er allikevel kommunen selv som disponerer pengene og har det endelige ansvaret for styring av eget budsjett og egne låneopptak. Oppgaver og medfølgende ressurser må følges ad dersom kommunene skal kunne gjennomføre og drifte nye oppgaver. Kommuneøkonomien utgjør faktisk 18 pst. av fastlands-BNP, brutto nasjonalprodukt, i Norge i 2010, og 20 pst. av de sysselsatte i landet var ansatt innen kommunesektoren. Disse tallene viser hvor stor del av norsk økonomi kommunesektoren er. Fra 2005 til 2010 har sysselsettingen økt med knapt 72 000 personer, noe som tilsvarer 16 pst. Investeringene innen kommunesektoren steg reelt med 40 pst. fra 2005 til 2009. Disse tallene synliggjør hvilken ekspansiv utvikling Kommune-Norge har vært gjennom fra 2005 og til i dag. Kommunesektoren har hatt mange og store reformer opp gjennom tidene. I den rød-grønne regjeringstiden, fra 2005 og til i dag, er det gjennomført en stor og omfattende barnehagereform, med en storstilt utbygging av barnehageplasser. Det er en viktig reform for barnehagebarna, men også for foreldre og for norsk arbeidsliv. Norge har en av de høyeste yrkesdeltakelsene for kvinner i Europa. Dette hadde faktisk ikke vært mulig uten regjeringens satsing på barnehageutbygging. Vårt neste store mål er 12 000 sykehjemsplasser/omsorgsboliger innen 2015. Også på dette området er kommunenes innsats helt avgjørende. Forholdet mellom stat og kommune kan karakteriseres som en symbiose – de er gjensidig avhengig av hverandre for at norsk politikk skal realiseres til beste for innbyggerne. Jeg tillater meg å beskrive denne symbiosen med følgende ord fra kirkefader Augustin, fra 300-tallet: «Fasthet i det sentrale, frihet i det perifere, kjærlighet i alt.»