Kristin Krohn Devold (Høyre), 2000-11-24:
Jeg er i grunnen glad for at denne debatten gir oss muligheter til å se et tema i forhold til to komiteer. Det å drive resultatkontroll av det vi faktisk oppnår over justisbudsjettet, har justiskomiteen vist økt oppmerksomhet. Slik sett er denne innstillingen viktig, og det er viktig at også justispolitikerne engasjerer seg. Jeg vil kort si følgende: Selvsagt skal politiet prioritere det viktigste først. Det har ikke vært noen uenighet om det i justiskomiteen, og hva som er de viktigste kriminalpolitiske oppgaver, står både i justisinnstillingen og i justisbudsjettet. Det handler om drap, grov vold, seksuelle overgrep, pedofili, gjenganger/vinningskriminalitet, angrep på liv, helse og privat eiendom og selvfølgelig også internasjonal kriminalitet. I tillegg nevner vi barne- og ungdomskriminalitet, som er i fremvekst. Dette har vært de samme områdene som justiskomiteen har dratt frem hele denne perioden. Det er klart at politi- og lensmannssektoren skal gjøre disse oppgavene først. Slik oppfatter jeg også Gunnar Skaug. Uten at vi behøver å konkretisere hva man ikke skal prioritere først, sier det seg selv at en del andre oppgaver da vil få en lavere prioritering. Så vil jeg benytte anledningen til å ta riksadvokaten litt i forsvar siden han ikke har adgang til Stortingets talerstol. Riksadvokaten uttalte seg om f.eks. promilleloven fordi han ble bedt om å uttale seg, først fra Justisdepartementet, da de sendte saken på høring, senere fra justiskomiteen, da vi hadde vår høringsrunde. Det var ikke bare riksadvokaten som var krystallklart negativ i sin anbefaling i 0,2-saken. Både Politiets Fellesforbund, Advokatforeningen og vanlige arbeidstakere via LO gav et klart råd om ikke å vedta 0,2-loven. Litt kort fortalt kan man si at fra justissektoren var det veldig mange advarsler mot denne loven, nettopp på bakgrunn av det generelle tema som vi diskuterer her i dag, at politiet må gjøre det viktigste først. Det er ingen hemmelighet at det var interesser på samferdselssektoren mer enn på justissektoren, også på regjeringshold, som syntes at dette var en veldig viktig sak å kjøre gjennom Stortinget. 0,2-saken har også en side til et helt parallelt tema, nemlig kontroll av bilførere som er narkotikapåvirket. Grunnen til at politiet var skeptisk, var at de var i tvil om at dette ville gå ut over politiets muligheter til å ha en effektiv kontroll av narkotikapåvirkede bilførere. Jeg skal ikke dvele mer ved 0,2-saken, fordi den er tilbakelagt, men jeg vil gjenta at de høringsuttalelsene som ble gitt, bl.a. fra riksadvokaten, har kommet etter en klar oppfordring både fra regjering og storting. Så til slutt: Det er bra at Riksrevisjonen gir oss en anledning til i større grad å drive kontroll av det politi- og lensmannsetaten gjør. Det er bra at justisministeren sier at de har et utvalg som skal gjennomgå disse tingene, og at det vil være enkelte lover som vil bli endret som følge av det. Jeg har også oppfattet at barne- og familieministeren tenker på å avvikle Brustad-bua. Da er vi også et steg i riktig retning, og det er positivt at Regjeringen kan snu på enkelte slike punkt. Selvfølgelig er det også bra at politiet følger prioriteringen om å gjøre det viktigste først, og så får vi politikere ta innover oss at det betyr at enkelte ting vi vedtar her i huset, kommer nokså lavt ned på prioriteringslisten.