trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2015-02-18:
Jeg takker for spørsmålet og for invitasjonen fra representanten Lundteigen. Jeg vil gjøre mitt ytterste for at vi skal bringe frem de tallene og de grupperingene som etterlyses. La meg samtidig få lov til å si at jeg er helt enig med representanten Lundteigen i at når man legger frem en reform som innebærer endringer, så betyr det endringer, det betyr ikke at man forholder seg i hvileposisjon og beholder alt som er i det gamle systemet. Av de som taper, er det, som jeg forklarte i det forrige svaret, folk med tjenestepensjoner, høy gjeld, kanskje kombinert med arbeidsinntekt, og ektefelle med høy inntekt. Hvordan dette slår ut 100 pst., vet vi ikke før vi får skatteoppgjøret. Blant annet vil mange av disse nå få halv skatt i én måned, noe de ikke har fått tidligere. Samtidig vil det bli andre endringer når det gjelder kombinasjon med jobb. La meg helt til slutt si at alle minstepensjonister, med minsteytelsen, med gjeld kommer bedre ut enn de gjorde i det gamle systemet.
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Jeg har lyst til å starte med å si at jeg synes det er veldig positivt at statsråden har en åpen holdning til at Stortinget sammen kan finne gode ordninger som tar høyde for uforutsette effekter av uførereformen. Jeg har merket meg at statsråden har vært inne på det tidligere, bl.a. i Tønsbergs Blad 7. februar, hvor han sier at vi er «villig til å vurdere målrettede tiltak for de som blir rammet, og da spesielt uføre som har forsørgelsesansvar for barn». Nå hadde vi jo en ganske opphetet debatt om forslaget til kutt i barnetillegget, som et flertall i Stortinget heldigvis stoppet, men betyr det at statsråden nå tar sjølkritikk på de omfattende kutt som han foreslo for barnefamilier der forsørgeren er ufør, og at vi kan regne med at den typen forslag ikke kommer opp igjen?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-02-18:
Jeg tror det er mange som spør seg – når man har vedtatt en reform her i Stortinget for over fire år siden – at det fram til utbetalingstidspunktet er ukjent for dem som skal motta ytelsen, hva den nye ytelsen blir, og at man ved henvendelser til de relevante offentlige etatene knapt får et godt svar. Det må være et tankekors for alle i denne salen at reformer synes såpass dårlig forberedt i det leddet som skal informere dem som faktisk blir berørt. I budsjettavtalen er det også en enighet om at man må se på mulige utilsiktede konsekvenser av denne reformen. Jeg har lyst til å spørre statsråden: Har han p.t. sett noen utilsiktede konsekvenser han mener det faktisk er grunn til å gjøre noe med?
Hans Olav Syversen (Kristelig Folkeparti), 2015-02-18:
Mitt tilleggsspørsmål går til utenriksministeren. I etterkant av de tragiske hendelsene vi har sett i Paris og i København, kan man ikke komme utenom at en særskilt gruppe angripes kun fordi man har den etnisiteten eller den troen man har, nemlig jødene i Europa. Det er ikke noe nytt for så vidt med Paris eller København, det samme har vært tilfellet i Brussel og i Toulouse, og vi ser også strømninger i andre land, kanskje hvis man går litt østover, hvor dette infiltreres også i ren partipolitikk. Så mitt spørsmål til utenriksministeren, som møter mange av sine kolleger i mange sammenhenger, er: På hvilken måte vil vi fra norsk side følge opp, slik at det skal være trygt å være jøde i Europa i 2015?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
Ny uføretrygd er behandlet i mange saker her i Stortinget. Det har vært bred enighet. Den rød-grønne regjeringa la fram forslag som ble vedtatt, og den nåværende regjeringa la fram forslag om en overgangsordning over tre år. Arbeids- og sosialkomiteen skal gå grundig inn i dette. Så Stortinget har gjort en solid jobb her. Likevel viser nå tall fra Skattedirektoratet, basert på best tilgjengelige selvangivelser og skatteopplysninger, at 94 000 mennesker får en økning i nettoinntekten på over 6 000 kr, at 176 000 mennesker får pluss/minus 6 000 kr per år, og at over 14 000 er anslått å få en nedgang på over 6 000 kr. Mitt spørsmål til statsråden er: Kan statsråden komme med en fordeling av de 14 000 som får mer enn 6 000 kr på inntektsintervaller som en taper, og hva er den viktigste begrunnelsen for at en taper? Dette vil være opplysende for videre behandling av saken.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
Det er et spørsmål til statsråd Eriksson. Fast og midlertidig ansettelse er de to formene for ansettelse som er regulert i arbeidsmiljøloven. Antall bemanningsforetak, selskap som leier ut arbeidsfolk til arbeid i andres tjeneste, øker. Stadig flere mennesker får arbeidskontrakt med slike bemanningsforetak. Bemanningsforetak er regulert i arbeidsmiljøloven § 14-12, spesielt punkt 1, og det gjelder «Innleie fra virksomhet som har til formål å drive utleie(bemanningsforetak) (bemanningsforetak) Mitt enkle spørsmål og formålet med hele spørsmålet er: Vil statsråden avklare om det skal være sånn i norsk arbeidsliv: fast ansettelse uten lønn mellom oppdrag?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
Det er korrekt at det er regulert i loven, det er altså i arbeidsmiljøloven § 14-12, spesielt punkt 1, hvor det heter: «Innleie av arbeidstaker fra virksomhet som har til formål å drive utleie er tillatt i samme utstrekning som det kan avtales midlertidig ansettelse etter § 14-9 første ledd.» Det er regulert, men det skaper altså en rekke konflikter og uklarheter. Hittil har det vært unødvendig å avklare hva som er fast ansettelse, men det blir det nå behov for. Med fast ansettelse forstår folk flest bestemt arbeidstid, rett og plikt til å utføre et bestemt arbeid med en tilhørende stillingsstørrelse og lønn. Her har vi arbeidskontrakter som verken bestemmer arbeidstid, stillingsstørrelse eller rett og plikt til å utføre et bestemt arbeid. Kan statsråden mene at slike kontrakter er fast ansettelse?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
Det er mange som er opptatt av dette. Det er viktig, og da er det viktig at vi fører en debatt på det riktige grunnlaget. Det var enighet da en gikk inn i denne reformen, om at en skulle ha en endring. Det ble da sagt fra alle hold at det var ingen garanti for at ingen kunne tape. Det er vesentlig å få fram, sånn at vi kan ha en ordentlig diskusjon. Enhver endring av et system vil innebære endring, altså ikke status qou. Da er det logiske svaret at det vil være noen som vil kunne tape, og noen som vil kunne vinne. Det som er spørsmålet, er hvor mye de taper, de som taper. Jeg vil be om at statsråden grupperer dem som taper: mer enn 6 000 kr, 6 000–12 000 kr, 12 000–18 000 kr, 18 000–24 000 kr og over 24 000 kr per år, og fortelle hva som er grunnen til at de taper, slik at vi kan få en opplyst debatt videre.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
«Den politiske ledelsen i Helse- og omsorgsdepartementet har uttalt at sykehusene i Kirkenes, Hammerfest og Tynset skal ha kirurgisk akuttberedskap. Vil statsråden bekrefte dette overfor helseforetakene ved beslutning i foretaksmøte?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
Det er viktig at ministeren sier hva han mener. Jeg har aldri angrepet det. Det som er poenget, er å ha ryddighet i forhold til helseforetaksloven. Vi snakker her om en viktig oppgave, nemlig akuttberedskap, og jeg er glad for at statsråden nå sier at det er helt uaktuelt ikke å ha kirurgisk akuttberedskap i Kirkenes, Hammerfest og på Tynset. Det er avklarende. Da regner jeg også med at det som statssekretær Erlandsen sa i Østlendingen 13. januar 2015, er noe statsråden kan slutte seg til. Statssekretæren sier der avslutningsvis at det hun har sett og hørt, er musikk i hennes ører, og hun har full tillit til at sjukehuset på Tynset driver faglig forsvarlig, sjøl om kravene endrer seg. «Det må de fortsette med. Det omfanget de har på akuttkirurgi ser riktig ut for innbyggerne som sokner til sjukehuset på Tynset, og for skadede som får behandling». Er statsråden enig i uttalelsen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2015-02-18:
I protollen fra Sykehuset Innlandet HF av 22. januar i år fremmet direktør Morten Lang-Ree, med bakgrunn i uttalelsene fra statssekretæren, en presisering i arbeidsgruppas mandat, hvor det heter: «Akuttkirurgien på Tynset opprettholdes som i dag i tråd med føringer og begrunnelse fra helseministeren slik det er uttrykt i intervju med statssekretær Erlandsen i Østlendingen den 13. januar 2015.» Nå har vi fått ytterligere presisert fra statsråden på Stortingets talerstol at det er helt uaktuelt ikke å ha kirurgisk akuttberedskap på Tynset, i Kirkenes og Hammerfest. Er det ikke Stortingets vilje at en slik beslutning skal fattes i foretaksmøtet for dermed å skape den nødvendige juridiske trygghet, slik som er etterlyst i mange saker om disse temaene?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-02-18:
Venstre støttar uførereforma og meiner ho er viktig for at det skal vere enkelt å kombinere arbeid og trygd, og viktig for berekrafta til systemet. For den enkelte Nav-brukar og den enkelte uføretrygda handlar ikkje dette om kva den eine eller den andre regjeringa har gjort og sagt, det handlar i stor grad om forholdet til Nav, som er ein etat som mange opplever stor avstand til. Like før jul fekk eg tilsendt eit brev som ein uføretrygda hadde fått tilsendt frå Nav, som informerte om endringane i systemet. Ho sa at ho forstod ikkje det brevet – ho lurte på om eg forstod det. Etter å ha lese det eit par gonger måtte eg innrømme at det gjorde ikkje eg heller. Regjeringa har snakka mykje om at ho ønskjer å – som det heiter – fornye, forenkle og forbetre offentleg sektor. Kunne ein plass å starte vere å fornye, forenkle og forbetre språket til Nav?(Munterheit i salen) (Munterheit i salen)
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-02-18:
Det er ei rekkje butikkar som har søndagsope i dag, avhengig av kvadratmeterstørrelse, varesortiment og talet på turistar i kommunen. Men det er klart at det å ha ei meir generell opning vil sjølvsagt kunne ha påverknad på viktige spørsmål som sysselsetjing, butikkstruktur, arbeidsliv m.m. Så eg har forståing for at mange representantar her etterlyser kunnskap. Men då vil eg innvende at den beste måten å få kunnskap på, neppe er å setje kulturministeren i gang med å skrive ei lang utgreiing. Det er å hauste faktisk erfaring. Eg trur nok at mange i denne salen kunne – og burde kunne – slå seg til ro med det som jo er den beste måten å løyse dette på, nemleg å la kommunane bestemme det sjølve og ha den debatten i dei ulike kommunestyresalane i dette landet og ikkje i denne salen. Då vil nokre halde ope, då vil andre halde stengt. Og så kan vi hauste faktiske erfaringar der ute. Er kulturministeren einig i den vurderinga?
Sveinung Rotevatn (Venstre), 2015-02-18:
Eg trur ikkje nokon i denne salen er mot bemanningsbransjen eller ikkje forstår behovet for innleige av arbeidskraft, minst av alle dei raud-grøne partia som innførte EUs vikarbyrådirektiv i Noreg. Bemanningsbransjen er viktig, men det er klart at han skal spele ei supplerande rolle i arbeidslivet og tilby fleksibilitet. No har regjeringa føreslått endringar i arbeidsmiljølova. Ei av dei endringane handlar om det generelle høvet til midlertidige tilsetjingar. I høyringane vi har gjennomført her på Stortinget, har bl.a. bemanningsbransjen gjeve uttrykk for at dei er misfornøgde med ein del av dette, og dei ønskjer å bli likebehandla. Så kan ein reflektere over kva det er eit uttrykk for. Men mitt spørsmål til statsråden er: Trur han at det å gje eit generelt høve til midlertidige tilsetjingar vil kunne minske behovet for innleige av arbeidskraft for ein del bedrifter?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-18:
Tallenes tale er tydelig når folk nå får uføretrygden inn på konto. Veldig mange taper. Vi ser at det kan være så mange som to av ti som har tapt på omleggingen, selv om det er stor usikkerhet rundt tallene og rundt hva som har skjedd. Til grunn for uførereformen lå det en enstemmighet om at folk ikke skulle tape, men få omtrent de samme pengene som før. Dermed må vi si at det er en del utilsiktede konsekvenser, og det er sittende statsråds ansvar å rydde opp. Derfor lurer jeg på om statsråden vil komme til Stortinget med endringer som gjør at uføre ikke vil tape.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-18:
Nettopp situasjonen i bemanningsbransjen var utgangspunktet for at kollektiv søksmålsrett ble innført som ett av flere virkemidler for å bekjempe sosial dumping. Nå foreslår regjeringen å fjerne den med begrunnelse i at det er betenkelig at fagforeninger kan reise sak uten at den enkelte ansatte som er utsatt, nødvendigvis ønsker det. Jeg lurer på om statsråden mener at det er viktigere å beskytte utsatte arbeidstakere mot kollektive avtaler og ordninger enn mot useriøse arbeidsgivere.
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-18:
Mitt spørsmål går til arbeidsministeren. Hensikten med uførereformen var å oppnå lavere barrierer for å jobbe for dem som klarer det. Forutsetningen for at SV ble med på uførereformen, var at ingen skulle tape, og det var også utgangspunktet for stortingsflertallet bak uførereformen. Folk skulle ikke tape trygd, og folk skulle heller ikke miste bostøtte. Nå skjer begge deler. Arbeidsministeren har ansvaret for noen av de aller viktigste områdene i folks liv. Det er grunnlaget for folks trygghet som forvaltes i velferdsstaten, og da er det spesielt å se ministeren svare til Tønsbergs Blad den 7. februar i år at «uførereformen har ingenting med dagens regjering sin politikk å gjøre». Da vil jeg minne om at det er dagens regjering som er ansvarlig for dagens budsjett, og at det er dagens regjering som er ansvarlig for de overgangsordningene, og det er dagens regjering som er ansvarlig også for midler til bostøtte eller kutt i den. SV er med på å finne løsninger, og vi har også fremmet flere i budsjettrunden sist, men vi undrer oss over den ansvarsfraskrivelsen og ønsker en tydelighet i forhold til det. Jeg lurer på: Ser statsråden sitt ansvar i saken, og vil han gjøre noe med det?
Kirsti Bergstø (Sosialistisk Venstreparti), 2015-02-18:
Jeg er glad for at statsråden er åpen på at det har vært utilsiktede virkninger. Jeg lurer på hva statsråden vil gjøre for at virkningene av reformen skal bli tilstrekkelig kartlagt og for at all informasjon om hvordan det virker for den enkelte som mottar uføretrygd i dag, skal komme på bordet. Ikke minst lurer jeg på hva statsråden skal gjøre for å rette opp i den uholdbare situasjonen som landets uføre har havnet i. Jeg vil legge til at jeg er glad for imøtekommenheten når det gjelder framtidige løsninger.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-02-18:
Mitt spørsmål er til kulturministeren. Regjeringa har sagt at ho vil innføre søndagsopne butikkar. Derfor har Kristeleg Folkeparti spurt om konsekvensane av regjeringas politikk på dette området. Me har stilt eit spørsmål til miljøministeren om kva konsekvensane er for klima og miljø, og svaret er at «det er vanskelig å anslå de samlede konsekvensene av den foreslåtte dereguleringen». Så har me spurt arbeidsministeren om kva konsekvensane er for arbeidstakarane, og svaret me har fått, er at det er vanskeleg presist å anslå konsekvensar av forslaget. Så har me spurt kulturministeren om kva konsekvensane er for søndagen som ein annleis dag for fellesskapet. Svaret er òg her at det er det «vanskelig å si noe sikkert om nå». Altså er konklusjonen: Regjeringa seier at det er vanskeleg å seie noko om konsekvensane av det forslaget som ein no ønskjer å sende på høyring. Så seier òg kulturministeren i sitt svar: «Både de næringsdrivende og forbrukerne vil få større valgfrihet, men denne friheten behøver ikke å endre den enkeltes prioriteringer og tidsbruk.» Det vil altså seie at den enkeltes tidsbruk og prioriteringar ikkje treng å bli endra. Vil det òg gjelde for dei 370 000 som jobbar i varehandelen? Vil det òg gjelde familiane til dei 370 000 som jobbar i varehandelen, at ein ikkje treng å gjere nokon endringar? Per Arne Dahl har sagt: «Regjeringen har lovet å innføre søndagsåpne butikker(…) (…) Mitt spørsmål er: Har regjeringa gjort det?
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2015-02-18:
Eg takkar for svaret, men eg registrerer òg at regjeringa seier veldig tydeleg at dei ikkje anar konsekvensane av det forslaget dei legg fram. Dei vil heller ikkje finne ut kva konsekvensar det vil ha. Som statsråden sjølv seier – dette er ein politisk argumentasjon, ein ønskjer ikkje å få ein fagleg dokumentasjon, verken for betydninga for enkeltmenneske, for miljø, for arbeidstakarar eller for distrikta i denne saka. Det synest eg er veldig alvorleg. Vi skal gjerne ta ideologiske debattar, men eg trur det er viktig at vi veit kva det vil medføre. Statsråden seier at me har behov for kviledagar, men spør om det er slik at vi treng å ha det same dag alle saman. Eg trur det er viktig at ein familie kan ha ein felles dag der dei får tid til kvarandre, og at ein ikkje splittar det opp. Det å tru at det andre personar gjer, ikkje har betydning, trur eg er naivt.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Det er ingenting å legge skjul på at dette er et politisk synspunkt som regjeringen har. Vi har hatt det med i vår erklæring fra vi tiltrådte, at vi ønsker å legge forholdene til rette for å få til mer åpent på søndagene, slik at det ikke er den forskjellsbehandlingen som er der i dag. Jeg har registrert at det er veldig mange som engasjerer seg i denne debatten, og som spesielt er opptatt av konsekvensutredninger og av hvilke manglende konsekvensutredninger som måtte finnes. Vi ser ikke at det er noe grunnlag for å foreta noen konsekvensutredninger – av følgende grunner: For det første er det sånn at butikkene ikke kommer til å få noe pålegg om at de må ha åpent. Det kommer til å være en valgfrihet for alle butikkene til å gjøre selvstendige vurderinger. Det er også sånn at det blir valgfrihet for de av oss som måtte velge som forbrukere å handle på søndager. Jeg synes kanskje at hvis man skulle gjøre noen konsekvensvurderinger, måtte man ta for seg de butikkene som har åpent i dag, og se på hvilke konsekvenser det har fått for miljøet, om det har gått ut over den tiden man har hatt til å hvile, eller andre argumenter som har vært brukt. En forutsetning for å kunne gjøre de nødvendige vurderingene måtte jo nesten vært at man hadde gått tilbake igjen og ikke hatt åpent. Jeg synes det er ganske vanskelig å forestille seg at man har noen mulighet for å gjøre den type vurderinger. Jeg gjentar: Dette er et valgfritt tilbud. Det er ikke noe pålegg, men en valgfri mulighet – en mulighet for å holde åpent for de butikkene som vil det, og også for dem som velger å handle.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Når vi sender dette forslaget ut på høring, er det fordi vi vil ha tilbakemeldinger fra både næringer og institusjoner og dem som ønsker å bli hørt. De tilbakemeldingene som måtte komme, vil f.eks. kanskje gi viktige svar om ulike konsekvenser, og da får regjeringen ta det med i vurderingen før vi eventuelt fremmer denne saken for Stortinget, eller før vi konkluderer. Vi må også tenke på at utgangspunktet vårt er at vi ønsker å få til likebehandling. Det er en stor forskjellsbehandling i dag. For eksempel er det turiststeder hvor butikkene faktisk har åpent også på søndager, 1. juledag, 1. pinsedag og alle disse særskilte helligdagene, mens det 20 minutter lenger ned i bygda er stengt. Det er også mange gode eksempler her i byen på at noen butikker får ha anledning til å ha åpent, mens andre ikke får det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
For det første er det ikke meg bekjent at et flertall i Stortinget nødvendigvis er imot. Det gjenstår å se når vi kommer til Stortinget med saken, hvordan det vil komme til uttrykk. Jeg er veldig opptatt av at vi skal ha likebehandling i samfunnet vårt, og i dag er det forskjellsbehandling. Det er det som er grunnlaget for at regjeringen har tatt opp dette spørsmålet og ønsker å åpne opp for at vi skal få til en moderat reformutvikling på dette området. I det forslaget som vi har tenkt å sende på høring, vil vi fremdeles holde noen av de særskilte helligdagene skjermet. Jeg mener det er godt grunnlag for å åpne opp for å få bort den forskjellsbehandlingen som er der. Jeg registrerer jo at mange benytter seg av de mulighetene. Jeg kan ikke skjønne at det er kvadratmeterstørrelse eller det å være turiststed som skal være grunnlaget for at hviledagen skal holdes hellig.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Regjeringen jobber med dette forslaget, og det vil i løpet av den nærmeste framtiden bli sendt ut på høring. Det er ikke sånn at det kommer til å bli en «handletvang». Det er jo å sette ting aldeles på hodet. Jeg sa jo nettopp at vi åpner opp for at butikkeiere og de av oss som ønsker å handle på en søndag, får valgfrihet. Det er ikke noe påbud om at man må holde butikkene åpne, eller at man er nødt til å handle. Det er også slik i dag at en vesentlig del av butikkene faktisk har åpent på søndager, som jeg allerede har nevnt, hvis en ser på turiststedene. Og da favoriserer en altså noen turiststeder, f.eks. på fjellet. Jeg tilbringer deler av tiden min på Beitostølen, og der kan en handle på 1. pinsedag, en kan handle hver søndag, og en kan handle på både butikker som selger sportsutstyr og butikker som selger mat. Men kjører en ned i bygda, 20 minutter ned til Fagernes, er alt stengt. Jeg registrerer at den forrige regjeringens politikk har vært at en skal begrense denne muligheten til å kunne handle. Da er en med på å bidra til en forskjellsbehandling, noe som vi ønsker å rydde opp i.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
For det første sa jeg i et tidligere innlegg at det er mulig at det er de som mener at dette kommer til å få store konsekvenser. Det er jo det som er meningen når man sender noe ut på høring, å få tilbakemeldinger på det som faktisk måtte være negativt. Så får regjeringen vurdere det når vi skal konkludere i denne saken. For øvrig er utenriksministeren og undertegnede enig i de fleste vurderingene når det gjelder hvor langt man skal gå for å liberalisere det samfunnet vi lever i. Vi står bak dette punktet i Sundvolden-erklæringen, og vi er innstilt på å bidra til at dette blir gjort. Jeg gjentar: Det er ikke noen tvang for butikkene til å holde søndagsåpent, det er en mulighet. Det er også en mulighet for den enkelte av oss til å kunne gjøre de nødvendige valgene, og til å kunne handle på søndagen dersom vi trenger noe. For meg er det et stort paradoks at det i dag er en stor forskjellsbehandling mellom dem som har mulighet for å kunne ha åpent, spesielt butikker som selger varer, de ulike stedene som selger blomster osv.,(presidenten klubber) og dem som kanskje lever av det, men ikke har anledning til det. (presidenten klubber)
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Regjeringen har selvfølgelig også vurdert den muligheten, men vi har nå fremmet vårt forslag fordi vi ønsker gjennom loven å åpne opp for at det skal bli muligheter for flere til å kunne ha åpent på søndager. Men vi har gjort visse unntak. Jeg har registrert at Venstres forslag er å la kommunene bestemme dette. Så må det bli opp til Stortinget når regjeringen har hatt dette ute på høring og tatt hensyn til og vurdert de høringsuttalelsene som kommer. Før regjeringen konkluderer i saken, får vi vurdere hva vi eventuelt skal sende til Stortinget.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Det er faktisk et stort arbeid som gjøres når det gjelder dialog rundt omkring i samfunnet vårt. De tidligere dialogforumene som var underlagt kirkene, er i dag gått veldig mye inn i dette som har å gjøre med Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn rundt omkring. Jeg har fått anledning til å besøke flere av disse miljøene, jeg har vært i Sarpsborg, jeg har vært i Tromsø, og jeg var i Stavanger for et par uker siden. Det er en stor aktivitet, og jeg tror det er veldig viktig. Det er undervurdert hva dialog egentlig betyr. Det at man kan sette seg sammen, lære å forstå hverandres religioner, er med på å øke toleransen og respekten for hverandre, og det er en forutsetning for at vi skal kunne leve i fred med hverandre at vi faktisk også respekterer hverandres tros- og livssyn.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
For det første så tror jeg det er viktig at vi kan enes om at en forutsetning for religionsfrihet faktisk er at det finnes ytringsfrihet. Det må ligge i bunnen. Vi kan ikke ha et samfunn hvor det skal være en selvsensur overfor pressen, eller at en skal hindre at det skal være mulig å komme med ytringer. Det kan ikke være sånn at samfunnsdebatten ikke kan få lov å utvikle seg – det er utrolig viktig – men vi må lære oss å ha toleranse for hverandres ståsted, spesielt når det gjelder tros- og livssyn. Vi har midler i vårt departement som deles ut til dialogforum. Vi har faktisk også flere møter i året med Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn hvor disse ulike synspunktene blir diskutert. Jeg har vært på besøk i en del av disse møtene med de ulike institusjonene og også de ulike trossamfunnene. Jeg tror det er utrolig viktig at det skapes en åpenhet for at man har rom for å kunne diskutere dette.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Som representanten er kjent med, er det ulovlig for de utenlandske selskapene å drive markedsføring i Norge for disse spillene. Vi har fulgt opp den saken, på akkurat samme måte som Stoltenberg-regjeringen gjorde i sin tid, da de satt i regjering. Dette er krevende problemstillinger som man må følge opp, og vi jobber hver dag for å se om det er noe mer vi kunne gjort for å forhindre det.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Som representanten også er kjent med, står det i Sundvolden-erklæringen at vi vil vurdere å åpne opp for private lotterier på utsiden av Norsk Tipping. Det står også i Sundvolden-erklæringen at vi vil utrede spørsmålet om en lisensordning for utenlandske pengespill for å se om det er mulig å kombinere de sosialpolitiske hensyn og de økte totale inntektene til frivilligheten innenfor EØS-avtalens rammer. Det har vi fått en delrapport på. De økonomiske konsekvensene er så klare at jeg ser at det vil være nesten umulig å gå videre med det. Det vil få store konsekvenser for dem som er spilleavhengige – det har vi bedt om å få en ekstra rapport på nå, for å sjekke både det kriminalpolitiske og det sosialpolitiske – men når det gjelder de økonomiske forholdene, så vil det i verste fall være et svært omfattende tap for frivilligheten i Norge, bortimot 720 mill. kr, noe vi vil advare sterkt imot.
Thorhild Widvey (Høyre), 2015-02-18:
Som jeg har sagt, har regjeringen vurdert to forhold. Den ene saken har vi hatt ute på en omfattende høring. Det gjelder endring av lotteriregelverket, og går på at man åpner opp for en mulighet for å kunne ha lotterier på utsiden av Norsk Tipping. Grunnlaget for det kjenner representanten veldig godt til. Det er fordi den forrige regjeringen bidro til å åpne opp for lotterier på utsiden, med et uklart regelverk, som har resultert i at vi har fått et brev fra EFTAs overvåkingsorgan, ESA, som i fjor åpnet en sak mot Kulturdepartementet etter en klage fra et lotteri som opplevde forskjellsbehandling med den rød-grønne regjeringen. Jeg har fått en veldig klar anmodning fra ESA om at dette må vi ordne opp i, og det er vi i ferd med å gjøre. Det er det som er bakgrunnen for at vi har fremmet forslag om å lage et regelverk, slik at det faktisk er likebehandling, så det er mulig ikke å utfordre denne enerettsmodellen som alle slår ring om.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2015-02-18:
Regjeringen har mange imot seg i sitt politiske synspunkt når det gjelder søndagsåpne butikker. Kundene er imot, de butikkansatte er imot, butikksjefene er imot, arbeidstakerne er imot, arbeidsgiverne er imot – ja, stortingsflertallet er vel også imot. Å fjerne søndagen som en annerledes dag er en betydelig omveltning av samfunnsstrukturen. Så snakker regjeringen om frivillighet. Men regjeringens frivillighetsreform blir i realiteten en tvangsreform, for det er slik markedet fungerer, at hvis én butikk holder åpent på søndagen, så må nok også nabobutikken holde åpent på søndagen, når den har mulighet for det. Mitt spørsmål til statsråden er om statsråden mener at regjeringens tvangsreform, med omfattende endringer av samfunnsstrukturen på tvers av folkets vilje og stortingsflertallet – med uante konsekvenser, som vi har hørt – er i tråd med den verdikonservative tankegangen som regjeringen bygger sin politikk på.
Arild Grande (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Det er åpenbart at regjeringen i saken om søndagsåpne butikker har forvekslet uttrykket «handlekraft» med «handletvang», for selv om regjeringen nekter å konsekvensutrede virkningene av søndagsåpning, vet vi likevel mye om hvordan dette vil påvirke livet til folk. Vi hører det fra ansatte i butikkene, som frykter at de blir tvunget på jobb. Vi hører det fra butikkeiere, som frykter for nedleggelser som følge av at de føler seg tvunget til å holde åpent. Og vi hører det fra frivilligheten, som frykter for aktiviteten. Det siste er at også aleneforeldre ønsker å engasjere seg i dette, for som en samværspappa nylig sa: Hva er vitsen for meg å ha fri på onsdag når ungene mine har fri på søndag? Nå har det gått mange uker siden regjeringen varslet at de skulle sende denne saken ut på høring, men siden har vi verken sett eller hørt noe. Betyr det at saken er så forsinket at regjeringen innser at høyrepolitikk ikke tåler møtet med hverdagslivet til folk?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-02-18:
Dette tyder mer og mer på å bli en nokså merkverdig reform. Det er en reform der det er vanskelig å si noe om konsekvensene, men der en heller ikke vil utrede konsekvensene. Det er en reform som nesten ingen vil ha – ikke de 370 000 arbeidstakerne, ikke handelsstanden, ikke de frivillige organisasjonene, ikke Kirken. Det vi står igjen med da, er egentlig ren ideologi, så vidt jeg kan forstå. Nå fins det noen refleksjoner om markedsideologi hos regjeringen også. Statsrådens kollega utdanningsministeren har advart i en artikkel mot at «liberalismen skal få kolonisere alle livets sfærer», og sagt at «konservative har forsømt kulturkritikken», og at det «har banet vei for(…) kommersialisering og markedstenkning på områder hvor det ikke hører hjemme». Det er interessante betraktninger også i forhold til spørsmålet om søndagsåpne butikker. (…) Når dette nå virker som ren ideologi, hvordan ser statsråden på den typen tenkning som hennes kollega gir uttrykk for, i relasjon til spørsmålet om åpne butikker på søndager?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-02-18:
Den økende antisemittismen er et stort problem – og også det at en ser at jødiske mål blir angrepet, både i Paris og i København. Jeg tror det er veldig viktig – som enkelte har vært inne på her – både å fokusere på verdier som samler oss, og å unngå at dette blir en kamp mellom religioner, og også bidra til økt dialog mellom trossamfunn. Det er også viktig at norske politikere besinner seg når det gjelder å bidra til forhold som kan være uheldig. Noe av det som spiller litt på den situasjonen som nå har skjedd, er når talsmenn for et av regjeringspartiene kommer med uttalelser både om muslimer og om norske politikere og deres forhold til staten Israel. En av dem er Erlend Wiborg, som mener at tidligere statsminister fra Høyre, Kåre Willoch, bidrar til jødehat. Hvordan ser utenriksministeren på den type uttalelser, som har kommet fra norske politikere de siste dagene?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-02-18:
Statsråden har gjennom det føregåande svaret til representanten Lundteigen stadfesta tidlegare svar til Stortinget om at statsråden ikkje ynskjer å gi eit innhald til omgrepet «fast tilsetjing» i arbeidsmiljølova. Det bør me merke oss. Delar av norsk arbeidsliv er i dramatisk endring som fylgje av svekte løns- og arbeidsvilkår gjennom EØS-avtalen. Me importerer regelverk utarbeidde av byråkratar og lobbyistar i Brussel, og det undergrev det norske folkestyret. Den frie flyten av eit nærast utømmeleg tilbod av billeg arbeidskraft pressar norske arbeidarar ut av arbeidslivet. Altfor få i dette huset ynskjer å få fram det faktumet. Omfanget av den føretrekte tilsetjingsforma til bemanningsbransjen, fast tilsetjing utan løn mellom oppdrag – utarbeidd og forsvart offentleg av NHO Service – er drive fram i ei tid då tilbodet av billeg arbeidskraft er så stort. Vil statsråden forsvare at bemanningsføretak skal kunne tilsetje ungdomane våre på slike lausarbeidarkontraktar – utan fast løn og utan løn mellom oppdrag?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-02-18:
Eg tillèt meg å stille følgjande spørsmål til samferdsleministeren: «I Nasjonal transportplan er det sett av 350 mill. kr til parsellen Bjørset–Skei på E39 i Sogn og Fjordane. Planane er klare, og ein hadde håpa på oppstartsløyving i 2015. Anlegget er ei transportåre med over 3 000 ÅDT. Det medfører at arbeidet vil ta lengre tid enn normalt, og at midlane som er avsett i 2014–2017, ikkje blir brukte fullt ut. Vegparsellen kan dermed bli forsinka i høve planane i NTP. Korleis vil statsråden sikre at framdrifta vert som føresett, og når kan prosjektet forvente oppstartsløyving?»
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-02-18:
Eg takkar for svaret. Statssekretær Aarseth sa på ein pressekonferanse i Førde 8. oktober i fjor at framdrifta for vegprosjektet Bjørset–Skei går etter planane med oppstart i 2016/2017, når planane er klare. Statssekretæren synte truleg til forslaget i handlingsprogrammet 2014–2017, Rute 4a Stavanger–Bergen–Ålesund med tilknytninger, frå Statens vegvesen. Der er det oppstart i 2016. Det er med argument i at reguleringsplanen for den 11 km lange parsellen var omfattande og komplisert. Ein trudde at planarbeidet tok lengre tid. Det synte seg å vere feil. Samarbeidet mellom kommunar, grunneigarar og Statens vegvesen har vore særdeles godt, og reguleringsplanen vart godkjend etter ein høyringsrunde og ferdig alt i 2013. Ifølgje Statens vegvesen er alt klart til oppstart, og vegparsellen kan startast. Ein ventar berre med oppstartsvedtak, ifølgje avdelingsleiaren i Statens vegvesen. Kva vil statsråden gjere – når alt er klart? Statsråden har sagt at han skal ha auka framdrift for prosjektet for å få dette i gang så fort som mogleg.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2015-02-18:
Eg merkar lite til den offensiviteten i Sogn og Fjordane. Så langt har eg merka at det er kutt på tunnelvedlikehald og kutt på E16. Det er det som er fasiten så langt. Og dette prosjektet er ferdig. Det var ferdig planlagt i 2013. Det står gryteklart til oppstart. Det ventar berre på eit signal frå statsråden. Dette vil påverke heile framdrifta av E39 gjennom Sogn og Fjordane. Det er eit prosjekt der trafikken skal avviklast samtidig med at ein skal byggje ut. Viss ein ikkje begynner før i 2016, seier dei som har greie på sånt, at ein nok ikkje vil rekke å bruke opp midlane som ligg i Nasjonal transportplan i perioden fram til oppstart i 2017, fordi ein må rekne med noko lengre tid på eit prosjekt som skal avviklast samtidig med at ein avviklar ein stor trafikk. Det er utfordringa, og utfordringa til statsråden er å kome med signal i år som gjer at ein kan starte opp eit komplisert arbeid som er veldig viktig å få gjort.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Statsråden tek ikkje dette på alvor. Såkalla fast tilsetjing utan garantiløn er ein uskikk i norsk arbeidsliv. Det breier meir og meir om seg, og vi får det som liknar reine lausarbeidarbransjen. Dette er ikkje noko anna enn kamuflering av gjentekne mellombelse tilsetjingar, og i realiteten står ikkje ein slik arbeidstakar sterkare en ein ringevikar. Her er det behov for innstramming, og her er det behov for presisering. Denne praksisen utfordrar formålsparagrafen i arbeidsmiljølova om trygge tilsetjingsvilkår, og eg synest det er noko ansvarsfråskrivande å skulle overlate dette til domstolane. Korleis ser statsråden føre seg at ein nyutdanna 20-åring i ein bemanningsbransje med låg organisasjonsgrad, der regjeringa endatil vil fjerne kollektiv søksmålsrett, skal kunne tore eller ha råd til å gå til sak mot ein arbeidsgjevar for å finne ut om dette er i strid med lova?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Statsminister Erna Solberg sa at regjeringa tek støyten for det som vart vedteke i 2011. Det skil seg veldig frå det statsråd Eriksson sa til Tønsbergs Blad 7. februar, at reforma ikkje har noko med politikken til dagens regjering å gjere. I den samanhengen vil eg minne om at denne reforma var einstemmig, og at statsråden frivillig har gått inn i ei regjering som står på uførereforma. Men så vil eg seie at signala som statsråden kjem med i dagens spørjetime, er positive og konstruktive, og eg oppfattar at han er villig til å gå inn i ein dialog. Derfor har eg lyst til å spørje om vi kan slå fast at statsråden no har endra oppfatning éin gong for alle. Han vil ta ansvar for reforma, men vil han også la vere å fremje ein politikk som gjev dei uføre tilleggsbelastningar, slik det går fram av statsbudsjettet for 2015?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
«Det går nå føre seg ein debatt om struktur mellom institusjonane i høgare utdanning. Høgskulen i Volda ynskjer primært å halde fram åleine, men opplever eit sterkt press frå statråden om å fusjonere. Høgskulen etterlyser fagleg grunnlag for at fusjonen er det einaste alternativet. Kva fagleg grunnlag har statsråden som Høgskulen i Volda ikkje kjenner til?»
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Ut frå svaret frå statsråden kan det verke som om fusjonen er målet snarare enn verkemiddelet, og iallfall det einaste verkemiddelet regjeringa er villig til å ta i bruk for å styrkje høgskulane. Eg tolkar svaret dit at det i beste fall er mangelfull dokumentasjon på at fusjonerte utdanningsinstitusjonar gjev betre kvalitet og er økonomisk lønsame. Regjeringa slo tidleg fast at formålet med strukturendringane skulle vere auka kvalitet. Ja vel. Men er ikkje regjeringa i det heile uroleg for å presse gjennom fusjonar før det finst faktagrunnlag for at dei verkeleg fører til kvalitetsheving? Og vil det ikkje vere klokt å evaluere verknadene av neste års frivillige fusjonar før ein går vidare med fleire samanslåingar i sektoren?
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2015-02-18:
Når nullalternativet ikkje er akseptert, får ein eit inntrykk av at dette kanskje først og fremst er ei omfattande sentraliseringsreform som kjem ovanfrå og ned. Det kan vere nærliggjande å tru at grunngjevinga for dette like godt er økonomisk som noko anna. Eit interessant spørsmål, som eg ikkje har fått svar på, er: Korleis skal ein få betre ressursutnytting ved fusjon utan å redusere talet på studiestader eller utdanningstilbod? Ynskjer i realiteten regjeringa færre campus?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2015-02-18:
En kan alltid mene at fast ansettelse i et ordinært ansettelsesforhold er det beste, men hver eneste dag er det tusenvis av ansatte som jobber i bemanningsbyrå, som stepper inn på veldig kort varsel for å sikre at det er noen helsearbeidere til stede, som tar de jobbene som det dessverre ikke er noen andre til å ta. Da løser de et veldig viktig samfunnsoppdrag. En skal hele tida balansere, men det som jeg opplever at hovedspørreren er opptatt av, er at dette er mennesker som er fast ansatt, og som har dager da de ikke får lønn. Da vikarbyrådirektivet ble innført, var det en åpning for å kunne gi et unntak fra likebehandlingsprinsippet, at du som innleid skal ha lik lønn som de andre ansatte i firmaet. Hvis du er fast ansatt, kan du få en garantilønn og få lønn selv om du ikke har oppdrag, men da skal det også aksepteres at lønnen er noe lavere enn for dem som jobber i bedriften. Er det en ordning som statsråden ønsker å se på?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-02-18:
Jeg syns det er rimelig at vi også spør utenriksministeren om noe. Jeg syns også det er rimelig at vi tar opp de hendelsene som har skjedd ganske nær oss de siste dagene, for i helga ble Danmark rammet av terror. Utenriksministeren var sjøl til stede på minnemarkeringa. Jeg regner med at hans jobb der, under den markeringa, var å representere oss alle, og jeg følte at han gjorde det. Den 16. februar sendte også stortingspresidenten et brev til Folketingets president der han uttrykte viktigheten av å stå sammen, av å løfte demokratiet og ytringsfriheten, og vise at vi uttrykker vår medfølelse. Jeg følte også at stortingspresidenten representerte oss alle i sitt brev. Det er viktig å stå sammen når vi møter ekstremisme. Det har Norge følt på tidligere også. Helle Thorning-Schmidt sa i sin tale, da utenriksministeren var til stede: «Det er ikke en kamp med muslimer og ikke-muslimer. Det er en kamp mellom verdier som bygger på frihet for den enkelte og en mørk ideologi.» Hvilke verdier syns utenriksministeren vi bør legge til grunn når vi skal diskutere det som har skjedd i Danmark?
Trine Skei Grande (Venstre), 2015-02-18:
Jeg deler nok alle de tankene som utenriksministeren la fram i dag. Det er viktig å si at man skal kjempe mot de ekstreme tankene, at man skal kjempe for de verdiene som vi står for, men også at det ikke er en kamp mellom religioner vi nå ser. I dagens VG sier en tidligere stortingsrepresentant fra et av regjeringspartiene at dette er islamske myrderier, og at også andre må bli drept før man forstår at dette «gjelder snikislamiseringen og den voksende ettergivenhet for press fra ulike islamske pressgrupper». Dette har han også fått støtte for at er dekkende begrep, fra stortingsrepresentanter som er valgt inn i denne sal nå. Syns utenriksministeren at begrep som islamske myrderier og snikislamisering er dekkende begrep for å møte den diskusjonen som vi nå har foran oss?
Børge Brende (Høyre), 2015-02-18:
Hendelsene og terroren i København føyer seg inn i rekken av terror vi har opplevd både i Europa og i andre verdensdeler. Det rammer barn, det rammer minoriteter, og det er en grotesk og veldig utspekulert form for terror vi står overfor. Jeg er helt enig med Danmarks statsminister Helle Thorning-Schmidt når hun understreker at dette er en betimelig påminnelse om at vi må stå opp for de verdiene som vi har bygd våre åpne samfunn på. Det er toleranse, det er ytringsfrihet, det er det frie ord, det er pressefrihet, det er å tåle at andre uttrykker meninger som man ikke er enig i, og så kan man komme med sine motargumenter. Det er også slik at de som kommer til Europa, til våre samfunn, på mange måter aksepterer en kontrakt som innebærer at her har vi fri meningsbrytning. Det er navet, bl.a., i våre samfunn. Det vi også har sett, som bekymrer meg veldig, er dette at barn nå har blitt utsatt for angrep fra terrorister og ekstremister. Det er faktisk noe helt nytt. Angrepet på skolen i Peshawar, hvor over 130 barn ble drept på en bestialsk måte før jul, var en påminnelse, og Boko Harams herjinger, ikke bare i Nigeria, men nå i Kamerun og i Niger, hvor unge skolejenter, som har som sitt eneste ønske å lære seg å lese og skrive, blir tatt til fange og utnyttet seksuelt. Dette er ikke noe vi kan stille oss likegyldige til. Det arbeidet som nå drives internasjonalt, og som vi også skal støtte fullt opp om, å bekjempe terrorisme og ekstremisme på bred front, er helt avgjørende i årene fremover.
Børge Brende (Høyre), 2015-02-18:
Jeg tror representanten Skei Grande og jeg bruker de uttrykkene vi synes er riktig for å beskrive det vi nå står overfor, og jeg er enig i de betraktningene som representanten gjorde i sitt første innlegg, rundt viktigheten av å verne om ytringsfriheten og om toleranse. Så ser vi nå at det er et misbruk av religion blant ekstremister, voldelige og terrorister. Dette er ikke et ukjent fenomen opp gjennom historien. Det har vært andre som har misbrukt andre religioner tidligere – når det gjelder heksebrenning og annen type virksomhet, har man misbrukt religionen. Når man roper islamske ord og uttrykk i det øyeblikket man gjennomfører grusomme terrorhandlinger, er det misbruk av religion, misbruk av islam.
Børge Brende (Høyre), 2015-02-18:
Det er de siste dagene gjennomført en rekke tiltak fra PST når det gjelder å sikre bl.a. Det Mosaiske Trossamfund i Oslo, barnehage – og andre sikkerhetstiltak. Men det representanten tar opp, er et mye bredere spørsmål. Det er skremmende at i det 21. århundre ser vi nå en fremvekst av en antisemittisme som vi ikke har sett på mange tiår. Det er bare noen uker siden man markerte i Auschwitz-Birkenau at seks millioner jøder ble gasset i hjel av Hitler og nazistene under annen verdenskrig, og så ser man oppblomstringen av noen av de samme typer holdninger. Dette må det slås beinhardt tilbake på. Det første jeg gjorde da jeg kom til København, var å besøke synagogen, legge ned blomster, og jeg hadde samtale med Melchior. Fra norske myndigheters side vil det være en klar prioritering i årene fremover å bidra i en internasjonal allianse mot vekst i antisemittisme.
Børge Brende (Høyre), 2015-02-18:
Først vil jeg si meg helt enig med representanten Arnstad i at interreligiøs dialog er viktigere enn noen gang, det at religiøse ledere snakker sammen og forstår hverandre. Så er det viktig at religiøse ledere også sender klare signaler om at det man opplever nå, tar man sterkt avstand fra. Vi har som politikere et ansvar nå for å understreke de verdiene som samler oss, og som vi er enige om – ytringsfrihet, religionsfrihet, dette med toleranse, toleranse for dem som er annerledes, og toleranse for dem som tilhører andre religioner enn vi selv. Det er et misbruk av religion vi nå ser. Man skyver religionen foran seg og påberoper seg den som årsaken til terrorhandlinger, ekstremistiske handlinger. Dette skaper veldig sårhet og såre følelser hos dem som tilhører de religionene som man skyver foran seg.
Børge Brende (Høyre), 2015-02-18:
Jeg synes jeg har vært krystallklar i det jeg har sagt om ytringsfrihet, om tros- og religionsfrihet og om å slå hardt ned på det som dreier seg om intoleranse. På forrige spørsmål rakk jeg ikke å svare på dette med beskyldningene mot Willoch, som jeg synes er grunnløse. I stedet for at vi nå skal polarisere debatten ytterligere, synes jeg vi skal stå opp for de verdiene som samler oss. Men alle har et ansvar – både religiøse ledere og politiske ledere – for å understreke hva som samler oss, og hvilke prinsipper som er basis for vårt samfunn. Vi står for åpenhet. Hvis det deltar folk i den norske samfunnsdebatten som ønsker å begrense dette, er det i strid med det som er fundamentet for vårt samfunn. Vi tåler å høre argumenter og synspunkter som vi er uenig i. Det gir oss en mulighet til å argumentere imot. Konspirasjonsteorier – hvor mye jeg enn misliker dem – er det greit å få på bordet, slik at vi kan slå hardt tilbake.
Iselin Nybø (Venstre), 2015-02-18:
Mitt oppfølgingsspørsmål går til kulturministeren, for etter de siste hendelsene i Europa tror jeg vi alle kan være enige om at det er viktig med dialog mellom trossamfunn. Det samme så vi tilbake i 2006, da vi hadde denne karikaturstriden. Der så vi at her i Norge klarte vi å ha en god dialog mellom trossamfunnene. Mens imamene i Danmark pisket opp stemningen og reiste ned til Midtøsten, så hadde våre imamer og våre biskoper en helt annen tilnærming. De snakket sammen, de hadde god dialog, de reiste sammen ned til Midtøsten for å roe gemyttene. Hva ser statsråden for seg at hun kan gjøre for å sikre at vi har god dialog mellom trossamfunnene videre nå i den krevende tiden som vi står i?
Iselin Nybø (Venstre), 2015-02-18:
«Foreningen !les har vært del av ulike lesestrategier siden 2003. Foreningen har imidlertid fått vite at deres tiltak ikke vil være en del av Lesestrategi 2015–2019. Dette vil medføre at 180 000 elever og om lag 5 000 lærere kan miste tiltak som har vært en del av norsk skole de siste 17 årene. Hva er begrunnelsen for at Foreningen !les ikke lenger skal være del av lesestrategien, og hvordan ser statsråden for seg at arbeidet i Foreningen !les kan videreføres utenfor strategien?»
Iselin Nybø (Venstre), 2015-02-18:
Jeg takker for svaret. Regjeringen og stortingsflertallet har vært opptatt av å samarbeide med frivillige og private aktører. Foreningen !les har i mange år vært en viktig bidragsyter i arbeidet med dysleksi og generelle leseferdigheter. Foreningen driver svært effektivt fordi den har erfaring, har sterke bånd til bokbransjen og bidrar betydelig gjennom både støtte, sterkt redusert honorering, gratis bøker og gode distribusjonsavtaler. Dette samarbeidet har gitt skoler over hele landet mulighet til å dra fordeler av en frivillig organisasjons nettverk, kompetanse og erfaring, noe som igjen har kommet elevene til gode gjennom en bedre og mer tilrettelagt undervisning. Er statsråden enig i at denne type samarbeid er noe man bør ha mer av? Og hvordan vil han – i arbeidet med Lesestrategien og på andre måter – bidra til at frivillige og private aktører som har verdifull kompetanse å bidra med, får mulighet til det?