Marit Arnstad (Senterpartiet), 2015-06-10:
Dagens behandling av Prop. 97 L for 2014–2015 og Prop. 98 S for 2014–2015 omhandler en mellomvegs sjekk av utviklingen i elsertifikatmarkedet mellom Norge og Sverige. Elsertifikatene er av helt grunnleggende betydning for at vi skal kunne realisere en samlet satsing på fornybar energi i Norden. Når fristen utløper i 2020, skal vi kunne ha under utbygging 28,4 mrd. kWh mer fornybar energi, tilsvarende forbruket til over én million husholdninger. Planlagte investeringer er store når det gjelder både produksjon og infrastruktur. Det er samlet sett store industriprosjekt. Det er nå det faktisk skjer. Det er dette som er den grønne omstillingen som mange gjerne snakker om. Målet er en fornybarandel på 67,5 pst. i 2020 – det vil i så fall være den høyeste i Europa. Komiteen tilkjennegir en bekymring for at det vil bli krevende å nå dette målet, og hendelser den siste uka har ikke gjort oss mer optimistiske i så måte. Jeg regner med at flere av talerne i dagens debatt vil komme inn på dette under debatten. Det er også en av grunnene til at debatten har blitt noe utvidet i forhold til det som var det opprinnelige forslaget. Sakene Stortinget i dag skal ta stilling til, den såkalte første kontrollstasjon, innebærer ikke store endringer i elsertifikatordningen, og det er klokt. Det er viktig med stabilitet og forutsigbarhet for dem som skal investere under ordningen. Forslaget fra regjeringen innebærer at fristen for når nye anlegg må være i drift for å ha rett på elsertifikat, utvides til 31. desember 2021. På den måten vil gode prosjekt som er planlagt startet i 2020, kunne realiseres uten usikkerhet for at fristen overholdes. Hele komiteen har gitt sin tilslutning til denne endringen. Komiteen er også enig om at den neste kontrollstasjonen bør framskyndes til 2017 i stedet for 2019, som det skulle ha vært ifølge den opprinnelige avtalen med Sverige. Slik vil eventuelle lovendringer kunne tre i kraft 1. januar 2018 og få relevans for måloppnåelsen innenfor fristen i 2021. Jeg er glad for at overgangsordningen for elsertifikat med dette også vil inkludere verk som er bygd i 2004 eller senere. Arbeiderpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne ønsker ikke å gi disse verkene rett til elsertifikat, og jeg regner med at de vil begrunne sitt syn i senere innlegg under debatten. Men flertallet ser det på en slik måte at dette handler om rettferdig behandling, og det handler om småkraftverk som i dag sliter, men som har potensial til å sikre nettopp økt produksjon av fornybar energi. Senterpartiet går også inn for en ytterligere utvidelse av overgangsordningen til å omfatte noen få verk, som etter lovendringen som Stortinget vedtar i dag, fortsatt vil være utenfor ordningen. Det gjelder verk over 10 MW som er bygd før 7. september 2009, samt anlegg med økt produksjon som følge av opprustning, som også bør være inkludert i overgangsordningen for elsertifikat. Norge og Sverige har gjennomført forhandlinger om endringer av avtalen om et felles marked for elsertifikat, og resultatet er at målet for ny elproduksjon nå er 28,4 TWh. Men avtalen avhenger av at den svenske regjeringen oppfyller betingelsen om å redusere skattefordelene for svensk vindkraft gjennom at fritaket for vindkraft som ikke leveres yrkesmessig, blir fjernet. Det er en viss usikkerhet knyttet til hva som vil bli gjort på svensk side i så måte, og jeg understreker at Riksdagen må fatte et slikt vedtak, hvis ikke vil hele avtalen kunne falle bort, noe som også statsråden har bekreftet overfor Stortinget. Den siste uka har vært dramatisk i et energipolitisk perspektiv. Statkraft har gitt beskjed om at de trekker seg ut av vindkraftprosjekt i Norden, og konsekvensen er at Norges desidert største fornybarsatsing står i fare for ikke å bli realisert. Vindkraftutbyggingen på Fosen er samlet sett blant verdens største, med samlede investeringer på 15–20 mrd. kr. Vi i Senterpartiet spør oss hva konsekvensen blir for den nasjonale fornybarsatsingen og målet om 67,5 pst. fornybarandel i 2020 dersom dette prosjektet ikke realiseres. Det er også grunn til å spørre om hva som skjer med målet om å bli ledende på miljøteknologi og mindre oljeavhengig. Jeg registrerer også at Statnett nå skaper usikkerhet om hvordan det skal gå når det gjelder bygging av høyspentlinje fra Namsos til Surnadal, og om den i det hele tatt vil bli realisert. Det vil være alvorlig både relatert til fornybarmålet og fordi det norske samfunnet opplever fallende lønnsomhet i oljeindustrien og økende arbeidsledighet. Vi har av mange grunner behov for en grønn omstilling, og det må finnes vilje til å satse og ta risiko for å gjøre Norge til en stor fornybarprodusent, også utenfor vannkraften. Dette kommer til å bli en viktig side ved dagens debatt. Det er mange spørsmål det er behov for svar på. Derfor er også debatten utvidet, slik at sider ved det som har skjedd, kan belyses gjennom debatten.