Sigbjørn Molvik (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-18:
Disse sakene handler, som flere har vært inne på, om endringer på inneværende års statsbudsjett, og i alt vesentlig på overslagsposter i dette budsjettet. Så da skulle en kanskje tro at det var en sak med lite politikk i, men det er likevel et par punkter som det er grunn til å vie oppmerksomhet, fordi det kan stilles spørsmål ved hva som ligger bak tallene. Det gjelder for det første kap. 2650, som viser en nedgang i sykepengeutbetalingene på i overkant av 1 milliard kr. Dette er det sjølsagt all grunn til å være fornøyd med. Men samtidig har det skjedd en økning i utbetaling av dagpenger sammenlignet med overslagsbevilgning for i år. Det samme har funnet sted når det gjelder sosialhjelp. Det er derfor grunn til å peke på de nære innbyrdes sammenhengene det ser ut til å være mellom disse tre ytelsene. Når personer ikke lenger kan forsørge seg via arbeidsinntekt, vil en være avhengig av ytelser i en eller annen form, og da er sykepenger, dagpenger og sosialhjelp sentrale ytelser. Det vil også være slik at i perioder med høy sysselsetting vil sykepengeutbetalingene også være relativt høye, mens dagpengeutbetalingene og sosialhjelpsytelsene kan forventes å gå ned. Disse indre sammenhengene er etter vårt syn ikke godt nok kartlagt, og det vil være ønskelig med en nærmere kartlegging av disse sammenhengene, slik også saksordføreren var inne på i sitt innlegg. Det andre området som opptar oss i SV, er nedgangen i stønad til enslige forsørgere, på kap. 2683. Her forventes det en reduksjon i overgangsstønad og utdanningsstønad på til sammen 109 mill. kr i forhold til det som er budsjettert. Proposisjonen fra Regjeringa gir ikke noe svar på hva denne nedgangen skyldes. Hvis det er slik at flere enslige forsørgere med barn over tre år er kommet i arbeid, er det sjølsagt all grunn til å glede seg over det. Hvis nedgangen derimot skyldes at flere har mistet retten til overgangsstønad, men ikke er blitt yrkesaktive, er vi i SV sterkt bekymret over en slik utvikling. Jeg vil i den sammenheng vise til de innstramminger som ble gjort i reglene for overgangsstønad til forsørgere med yngste barn over tre år, og som fikk full effekt fra 1. januar i inneværende år. Disse innstrammingene var SV imot, nettopp fordi vi fryktet at de ville kunne føre til at folk mistet retten til stønad uten å ha kommet seg i arbeid. Jeg vil også vise til en undersøkelse utført av Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring, NOVA, som viser at de fleste enslige forsørgere med barn over tre år har fått det vanskeligere nå enn tidligere. En nedgang i antall stønadsmottakere på 35 pst. fra i fjor til i år gir grunn til å spørre hva dette skyldes. Jeg frykter at mange av disse ikke er kommet i lønnet arbeid, men har mistet retten til stønad på grunn av de innstramminger som ble foretatt, og at disse nå er henvist til sosialhjelp. Hvis dette er riktig, er det en utvikling som burde bekymre alle, ikke bare oss i SV. SV vil derfor be Regjeringa om en nærmere redegjørelse for årsakene til den store nedgangen i antall mottakere av overgangsstønad og legge den fram for Stortinget. I tråd med dette tar jeg opp det forslaget som Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet har fremmet, og som er tatt inn i innstillingen på side 3.