Borghild Tenden (Venstre), 2011-05-19:
Takk til saksordføreren for en god gjennomgang og også takk til siste taler, som jeg følte støtte fra. Venstre har et sterkt engasjement for å få til forenkling og redusere rapporteringsplikt og skjemavelde for norsk næringsliv. Derfor har vi bare det siste året foreslått å tallfeste en samlet målsetting om å redusere næringslivets skjemavelde med 25 pst. Derfor har vi foreslått å opprette et eget regelråd etter suksessen i Sverige. Derfor har vi foreslått å gjøre det enklere og billigere å starte nye bedrifter. Og derfor har vi foreslått å heve omsetningsgrensene for å få rett til årlig oppgavetermin når det gjelder merverdiavgift. Den saken vi nå behandler, er ikke verdens største og viktigste sak, men et skritt i rett retning når det gjelder forenkling for næringslivet generelt og for de minste bedriftene spesielt. Det er to elementer vi vil ha på plass. Det første er en fornuftig økning av dagens omsetningsgrense, fra 1 mill. kr til 2 mill. kr. Dagens grense har stått stille siden ordningen ble innført for ti år siden. Det andre er at det skal være en tilnærmet automatikk i at alle som har en omsetning under den fastsatte grensen, får rett til en årlig omsetningsoppgave. Når det gjelder det siste, har det i løpet av komitébehandlingen blitt fremsatt fornuftige innvendinger – som saksordføreren og flere har vært inne på – mot Venstres opprinnelige forslag om at alle skal ha en årlig omsetningsoppgave, etter modell fra landbruket. Vi har derfor endret på det opprinnelige forslaget, slik at alle som vil, skal ha rett til en årlig omsetningsoppgave, men at de som ønsker det, f.eks. av likviditetsmessige årsaker, fortsatt kan levere omsetningsoppgave hver annen måned. Som vanlig i slike saker viser flertallet i innstillingen til brevet fra statsråden – punktum – ingen argumentasjon utover det. Dette er, for å si det forsiktig, ikke første gang. I innstillingen fremhever flertallet – på vegne av statsråden – to motforestillinger mot forslaget. Det første er at det angivelig skulle føre til mer økonomisk kriminalitet. Det har vi også hørt flere har vært inne på her. Dersom dette var en reell motforestilling, burde hele ordningen med årlig oppgavetermin avvikles. Vi burde i hvert fall ikke innført fritak for revisjonsplikt for de minste bedriftene. Dette er i beste fall et svært vikarierende argument, slik Venstre ser det, ikke minst med tanke på at de bedriftene som har en omsetning på mellom 1 mill. kr og 2 mill. kr, og som vil bli omfattet av forslaget som Venstre har fremmet her i dag, som regel er bedrifter som har eksistert en stund, men som sakte, men sikkert har opparbeidet seg en litt større omsetning. At disse plutselig skulle utgjøre en trussel som undergraver regjeringens arbeid mot økonomisk kriminalitet fordi de får rett til å levere én omsetningsoppgave i året istedenfor seks, er for meg en litt underlig argumentasjon. Det andre motargumentet som fremføres, er at forslaget vil ha budsjettmessig virkning og dermed prinsipielt burde behandles i ordinære budsjettbehandlinger. De budsjettmessige virkningene av forslaget er minimale, og det er uansett bare snakk om en utsettelse på maksimalt noen måneder før merverdiavgiftsoppgjøret finner sted. Dessuten gjør Stortinget stadig vekk vedtak som vil ha budsjettmessige virkninger, utenom de ordinære budsjettbehandlingene. Så langt i år dreier dette seg om totalt 1,3 mrd. kr. I den sammenheng er dette forslaget helt ubetydelig. Rett før jul ble undersøkelsen «Paying Taxes 2010» lagt fram. I denne undersøkelsen fremgikk det, positivt nok, at de administrative kostnadene for næringslivet knyttet til det norske skatte- og avgiftssystemet, relativt sett er små, med ett unntak: momssystemet. Blant annet viste undersøkelsen at innbetalingsfrekvens og skjemalengde var avgjørende faktorer når det gjaldt de administrative byrdene knyttet til håndtering og oppfølging av regelverket. Vårt forslag, som vi nå behandler, vil være et skritt i retning av nettopp å minske de administrative kostnadene også på dette området. Dessverre konstaterer jeg nok en gang at det er langt fra retorikk til reell politisk vilje.