Anniken Hauglie (Høyre), 2016-04-05:
Jeg vil først få takke forslagsstillerne for å bidra til debatt om en viktig sak. Jeg opplever at det er bred enighet om at vi skal ha et godt varslervern i Norge. Vi har sett flere eksempler, også helt nylig, på at varsling kan være helt avgjørende for å få rettet opp i feil og mangler. Regler og andre tiltak som settes i verk for å beskytte varslerne, må sikre arbeidstakerne et sterkt rettslig vern. Reglene må også gi et tydelig signal om at varsling om kritikkverdige forhold er noe vi faktisk ønsker. Da varslingsreglene kom i 2006, var det en forutsetning at reglene skulle evalueres etter at de hadde virket en stund. En bred evaluering ble gjennomført i perioden 2013–2014. Evalueringen konkluderte med at lovreglene i all hovedsak fungerer etter hensikten. Det er jeg glad for. Men som komiteen peker på, er det ikke risikofritt å varsle. Evalueringen viser også at det fortsatt er et forbedringspotensial, og at det er behov for å utrede ytterligere tiltak for å bedre varslernes situasjon. I den forbindelse vil jeg også understreke at det gjør inntrykk når jeg leser at det er tillitsvalgte som advarer sine kollegaer mot å varsle, fordi de mener at belastningen som følger med, er for stor. Slik vil vi ikke ha det, og slik kan det heller ikke være i norsk arbeidsliv. Departementet er i gang med å utrede lovendringer og andre tiltak som skal styrke varslernes situasjon. Vi arbeider med forslag om å gjøre plikten til å ha interne varslingsrutiner obligatorisk, og om det skal stilles minimumskrav til innholdet i varslingsrutinene. Det vurderes også om varslervernet skal utvides til innleide arbeidstakere og selvstendige oppdragstakere. Vi ser på hvordan varslernes identitet best kan ivaretas, og dessuten at retten til å varsle ikke må begrenses av f.eks. en virksomhets interne varslingsrutiner, slik også flere har vært inne på. Evalueringsrapportene viser at endringer i lovverket alene ikke er tilstrekkelig for å styrke varslervernet. Hvordan man arbeider med varsling på arbeidsplassen, er vel så viktig. Å si ifra om feil og mangler må være en naturlig del av bedriftskulturen i alle deler av arbeidslivet. Kultur og holdninger til åpenhet og ytringsfrihet er viktige forutsetninger for et godt varslervern. Jeg tillater meg derfor å peke på at det er behov for at dette oftere og tydeligere settes på dagsordenen ute i virksomhetene. Hvordan det kan gjøres, er det nærliggende å se nærmere på sammen med partene i arbeidslivet. En annen dimensjon er at offentlige myndigheter kan bli bedre på å gi god informasjon, og til å ta imot varslerne på en god måte. Departementet har derfor gitt Arbeidstilsynet i oppdrag å lede et prosjekt sammen med andre relevante tilsynsmyndigheter med dette som formål. Arbeidstilsynet skal levere en rapport om prosjektet innen 1. september i år. Jeg har merket meg ønsket fra flertallet i komiteen om en bredt sammensatt ekspertgruppe som skal gjennomgå dagens regler om varsling, og komme med forslag til hvordan varslervernet kan styrkes. Dette vil jeg naturligvis følge opp. Jeg merker meg også at komitéflertallet ber om at regjeringen vurderer om grunnbegrepene i gjeldende regler – forsvarlig varsling og kritikkverdige forhold – skaper en for høy terskel for varsling. Det er naturlig at departementets pågående utredning og varslede høring inngår som en del av ekspertgruppens arbeid. Jeg tar sikte på å komme tilbake til Stortinget etter at ekspertgruppens anbefalinger foreligger.