Henrik Asheim (Høyre), 2014-06-12:
I en situasjon hvor den rød-grønne opposisjonen har hatt en tendens til å følge etter Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen i stort sett alt den har foreslått innenfor utdanningspolitikken, kan det virke som om behovet for å blåse opp en sak som denne er i overkant stor. Det kan noen ganger høres ut som at dette er en debatt om hvorvidt man skal tillate privatskoler og friskoler. La meg derfor begynne med å minne om at alle partiene på Stortinget er for alternativer til den offentlige skolen – både de rent kommersielle privatskolene, som ikke får statsstøtte, og som det koster 40 000–50 000 kr å gå på, og de statsstøttede friskolene. Alle disse skal få drive, det er det enstemmighet om i Stortinget. Dette har vi også sett i praktisk politikk de siste åtte årene. Stoltenberg II-regjeringen godkjente over 10 000 friskoleplasser i sin regjeringstid. Uenigheten dreier seg altså ikke om dette, men derimot om hvilke skoler som skal få lov til å starte opp, og hvilke alternativer vi ønsker skal prege friskolesektoren. I dag bestemmes dette av snevre og absolutte kriterier: Religiøse skoler, de som har en forhåndsgodkjent alternativ pedagogikk, idrettsskoler og internasjonale skoler har fått starte under den loven vi i dag har. Som en liten digresjon må jeg påpeke at Arbeiderpartiet i flere kanaler har hevdet at de sammen med Kristelig Folkeparti står for det brede kompromisset i privatskolepolitikken, og at denne dispensasjonen er med på å true et slikt kompromiss. La meg da minne om Arbeiderpartiets reaksjon, både i media og i denne sal, på søknaden om én muslimsk skole. Jeg tillater meg å gi et råd til gode venner i Kristelig Folkeparti: Om det er noe som truer det Kristelig Folkeparti er opptatt av, så er det ikke denne dispensasjonsordningen, men Arbeiderpartiets faneflukt vekk fra det kompromisset de hevder de representerer – så snart søknaden fra et trossamfunn som ikke var kristent, kom på bordet. Jeg håper Kristelig Folkeparti fulgte nøye med på den debatten. Men la meg gå tilbake til saken vi nå diskuterer, nemlig dispensasjonsordningen som Stortinget i dag kommer til å vedta. Dagens lov, som stiller disse absolutte kravene til kriterier for å bli godkjent, fører fort til at en del gode alternativer ikke slipper til. For å stille et retorisk spørsmål, men like fullt et spørsmål det er nødvendig å stille motstanderne av en fornyet lov: Kan det hende at det finnes andre tilbud som ville være gode alternativer, men som ikke går inn under disse absolutte kriteriene? Dersom man tror det kan hende, ville det ikke da være interessant å finne ut hvilke alternativer dette er? Regjeringen har varslet at det kommer et forslag til ny friskolelov, men har samtidig sagt at dette er et arbeid man vil ta seg god tid med. Det er klokt ikke å forhaste seg i denne saken, og derfor er en slik dispensasjon en svært god tilnærming til arbeidet med en ny lov. Ved å skape denne smale adgangen for enkeltskoler som i dag representerer et reelt alternativ til både offentlige og allerede godkjente friskoler, gir vi også muligheten for entusiaster der ute til å vise hvilke ideer de har for et godt tilbud til elevene. Det tjener elevene på, og det gjør norsk utdanningssektor bedre og rikere, fordi flere ideer slipper til. La meg avslutningsvis vise til hva denne dispensasjonsordningen faktisk innebærer. Den betyr at et opplæringskontor som samarbeider tett med bransjen, kan få muligheten til ikke bare å følge opp lærlingene, men å undervise dem før de skal ut i lære. Et slikt eksempel – som media har trukket frem – er Lærlingekompaniet i Oslo. De samarbeider med 80 restauranter i byen om å følge opp lærlinger innenfor servitørfag og matfag. De vet en hel del om hva bransjen ser etter, og de har nye måter å lære bort på til sine lærlinger. Med dagens lov vil en søknad fra dem om å få starte opp en liten servitørlinje, i tillegg til å følge opp lærlinger, få avslag automatisk. Men dersom Lærlingekompaniet la inn en morgenandakt og kalte seg en kristen servitørskole, skulle det med dagens lov svært mye til for å nekte dem å starte opp. Dette tror jeg de færreste mener er logisk. Derfor er det også bra at loven skal gjennomgås og tilpasses dagens behov. Dispensasjonsordningen er en god start for å få frem entusiastene som må få slippe til.