Sofie Marhaug (Rødt), 2022-03-03:
Det er riktig, som interpellanten har pekt på, at Norges vassdrags- og energidirektorat spår høye priser ut året. Det gjorde de også før krigen brøt ut. Kraftanalyseselskapene anslår også at prisen vil være på over 70 øre/kWh i lang tid framover. Dette er det samme beløpet som har utløst strømstøtte i regjeringens egen strømpakke. Den gangen, altså i desember i fjor, betegnet regjeringen priser over 70 øre/kWh som ekstraordinært høye. Det er en beskrivelse som vi i Rødt deler. Det er ekstraordinært høye strømpriser når prisen overstiger 70 øre/kWh i Norge, og det høres rart ut i lys av den utviklingen som har skjedd siden oktober, november, desember i fjor. Verken lønn eller trygdeytelser har vokst like mye som strømprisene, som jeg var inne på i forrige debatt også. Vi har med andre ord opplevd reallønnsnedgang for vanlige folk og folk med dårlig råd fra før. Strømprisene forsterker forskjeller og skaper fattigdom, og det er ingen grunn til å tro at disse prisene vil gå ned med det første så lenge det er markedet som styrer prisene, heller ikke i lys av den siste ukens hendelser, energikrisen som potensielt kan komme som følge av Putins angrep på Ukraina, og tilhørende sanksjoner. Rødt mener at vi må regulere prisen på produksjonssiden. Vårt forslag om makspris på strøm på 35 øre/kWh – altså tre ganger konsesjonsprisen på strøm, det det koster å produsere fornybar kraft i Norge i dag – må kombineres med oppdekningsplikt for produsentene og strengere regulering av eksporten når vannmagasinene er stramme. Vi går en mørk framtid i møte, ikke bare i overført betydning. Folk risikerer i enda større grad og over tid å måtte slukke lysene og senke temperaturen. Sånn kan vi ikke ha det, for energi er fortsatt, selv i krisetid, et helt grunnleggende behov. Derfor må kraftproduksjonen reguleres langt strengere enn i dag, og vi må ta tilbake den politiske, demokratiske kontrollen. Så til interpellasjonsteksten og forslaget fra SV: Vi i Rødt mener at det byr på noen problemer, og jeg skal beskrive dem. Vi har allerede to statlige selskaper som forvalter kraft i dag, Statnett og Statkraft, med lederlønninger som mildt sagt er rause, så jeg forstår ikke hvorfor SV ikke heller vil ta strengere kontroll og styre disse selskapene strengere politisk enn å opprette enda en statlig aktør for at staten skal forhandle med staten. Raymond Johansen i Oslo, fra Arbeiderpartiet, har til sammenlikning tatt til orde for å ta mer direkte kontroll over Hafslund, som Oslo kommune er eier av. Det andre og egentlig mer fundamentale problemet med å bruke den markedsmakten som representanten Haltbrekken tar til orde for, er at den vil være begrenset så lenge vi er knyttet til større og dyrere prisområder enn dem vi har vært vant til når vi har hatt utveksling med andre nordiske land, og ikke i like stor grad med Europa – England, Tyskland og Nederland. Når prisene går opp, går også fastprisen opp. Det er dette den kraftforedlende industrien også frykter akkurat nå. Selv om de har fastpriskontrakter, skal de reforhandles, og hvis prisene fortsatt er høye og ustabile, vil de nye fastprisene også bli unormalt høye. Vi kan bygge ned naturen, legge alle vernede vassdrag i rør, og det vil fortsatt ikke være nok til å få prisene ned på det nivået som de har vært på, som har tjent fastlandsindustrien, som er elektrifisert fra før av. Strømprisen går ikke over. Situasjonen vi er i nå, krever større demokratisk, politisk kontroll, ikke mindre. Hensynet til en rettferdig fordeling og forsyningssikkerhet må ikke vike for markedsliberalismens herjinger og angrep på naturen, som mer kraftproduksjon dessverre vil innebære.