trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2017-12-11:
Eg deler ønsket om at me må få til ei brei einigheit om fiskeripolitikken, eller iallfall ei breiast mogleg einigheit som står seg over tid. Skal me oppnå det, trur eg det er viktig at fiskeriministeren merkar seg orda frå Kristeleg Folkeparti sin representant, som eg oppfattar slik at ein oppfordra til ei viss forsiktigheit i bruken av handlingsrommet fram til den samla gjennomgangen er føreteken. Så er det sånn at når me diskuterer Klo-saka, er det ikkje noka absolutt grense for kor Stortingets oppgåve sluttar, og kor regjeringas grense startar. Det er jo ein del av den politiske debatten. Sjølv om lova formelt legg dispensasjonsretten til statsråden, forhindrar ikkje det Stortinget i å ha meining om saker som ein meiner er viktige, og som ein ønskjer å presentera. Det er ikkje meir enn eit par timar sidan, eller kanskje éin time sidan, me diskuterte eit statsbudsjett der ein samla komité sa at Veterinærinstituttet skulle gje pengar til Norecopa. Det er heller ikkje ei oppgåve som formelt ligg til Stortinget, men det var ei sak Stortinget meinte var viktig. Skal me få til denne breie einigheita, synest eg det er eit dårleg utgangspunkt å omtala ein fleirtalsmerknad som ein nullitet. Eg er glad for at statsråden ikkje har brukt det ordet, for eg meiner at det er eit feil utgangspunkt for den prosessen me no skal ha. Eg meiner òg at pliktsaka, som me har hatt ein runde på, viser kor galt det kan gå viss ein prøver å køyra gjennom ei stor sak med minst mogleg fleirtal i Stortinget. Då vaknar ein plutseleg opp ein dag, og så har ein ikkje noko fleirtal og endar opp med å trekkja saka. Norsk fiskerinæring fortener betre. Norsk fiskerinæring fortener at me har harde diskusjonar med tydelege standpunkt, at me bryner dei, men at me heile tida har ein ibuande vilje til å finna nokre kompromiss som kan stå seg over tid. Eg ønskjer å signalisera at Senterpartiet vil bidra til det framover, men det føreset jo at ikkje alle utspela frå Senterpartiet vert møtte med at me ikkje har forstått saka. Jo, me har forstått saka, me er berre ueinige, og så får me diskutera derifrå.
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2017-12-11:
Jeg tror representanten Pollestad vil være enig med meg i at en av de viktigste tingene vi kan gjøre, er å sikre bondens rolle som selvstendig næringsdrivende gjennom gode rammevilkår. De siste årene har de hatt det, noe vi kan lese av både økning i lønnsomhet og redusert omdisponering av jord. Det er imidlertid en utfordring for dem som driver jorden, at det etter hvert er så mange regler om disponering av egen eiendom at dersom skruen nå strammes ytterligere til, vil det være et åpent spørsmål om det er bøndene som disponerer egen eiendom, eller om det er staten som disponerer den. Det er derfor med en viss undring jeg leser at Senterpartiet er med på en merknad i dette budsjettkapittelet som peker i retning av å forby opsjoner. Det er en god måte å sikre seg på når en f.eks. selger noe jord til en annen bonde og vil sikre seg, med tanke på at ikke andre kommer inn, at godkjenningen blir gitt, eller at man sikrer seg den inntekten som eventuelt en finansieringsordning kunne gi problemer med. Jeg registrerer at Senterpartiet i dette tilfellet ikke har tillit til at bøndene er i stand til å ta sånne avgjørelser om driften sin og gjøre det som er best for dem selv, matsikkerheten, gården og generasjonsperspektivet. Spørsmålet er derfor: Har Senterpartiet i forbindelse med statsbudsjettet fremmet noen forslag som vil bidra til å gi bonden større råderett over egen eiendom, eller er man bare interessert i å gjøre det vanskeligere å være herre eller …(presidenten avbryter) (presidenten avbryter)
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2017-12-11:
Vi har en alvorlig utfordring i dette landet: Vi må skape flere arbeidsplasser. Det er det som skal skape verdiene vi skal fordele – uten det, ingen verdier å fordele. Når vi møter kriser som den vi nettopp har vært gjennom, er det egentlig bare en håndfull virkemidler vi har. Vi kan redusere skattene for å redusere kostnadene for næringslivet og skape ny etterspørsel. Vi kan øke de offentlige investeringene, bl.a. i samferdsel, for å skape ny aktivitet og redusere kostnadene for næringslivet. Vi kan redusere barrierene mot jobbskaping ved å gjøre det lettere å bli gründer og gjøre det lettere å komme i jobb. Vi kan satse på forskning for å sikre framtidens arbeidsplasser. Alt dette har denne regjeringen i samarbeid med dette stortinget og samarbeidspartiene gjort. Alt går på å redusere kostnadene for næringslivet, og det fortsetter vi med i dette budsjettet. Så må vi til slutt stole på at kreative mennesker med risikovilje griper sjansen. Det står på gründerne både innenfor eksisterende virksomheter og i helt nye. Alternativet til det budsjettet som ligger foran oss i dag, er ikke et grunnlag for nye jobber og gründerskap. Regjeringens politikk og mange bedrifters innsats, ideer og kreativitet har snudd trenden. Nå kommer sakte, men sikkert flere i jobb. Måned for måned går ledigheten ned. Arbeiderpartiets alternative forslag tar gjennom formuesskatt og avgiftsøkninger ut 5,2 mrd. kr ekstra fra jobbskapende næringsliv. Det en leverer tilbake i dette forslaget til satsinger som går direkte tilbake til næringslivet, ser ut til, etter det jeg kan bedømme, å være i underkant av 1 mrd. kr. Resten sendes via diverse offentlige tiltak. Eller for å si det på en annen måte: Man tar bort 5,2 mrd. kr i arbeidsplasser fra privat sektor, og for hver femte arbeidsplass man tar bort, føres det én arbeidsplass tilbake. Dette tas av bunnlinjen til selskapene, fordi det iallfall for de 3,3 mrd. kr i økt formuesskatt er helt resultatuavhengig. Ved normal avkastning innebærer dette at man må ha 65 mrd. kr i omsetning for å komme opp i dette resultatet, og en kan da tenke seg hvor mange tusen ansattes arbeid en her skal kreve inn fruktene av, og arbeidsplasser en skal sette i fare. Det viser med all tydelighet hvor mye en slik skatteøkning kan gi av negative konsekvenser. De fleste som starter en bedrift, må først starte bedriften og kjøpe maskinene og produsere produktet før de kan få inntekten. Skatter av den typen Arbeiderpartiet her øker, er perfekt tilpasset å forhindre jobbvekst og gründerskap. Dette er en gründerskatt. I den ene hånden får du etablererstipend, i den andre økt skatteregning. Nettoen blir sjelden null. Når vi legger skatt på formue og maskiner og varelager som ikke tar hensyn til inntekt og overskudd, spiser vi av såkornet. Og som alle vet – også vedkommende jeg tidligere hadde replikkordveksling med – da blir avlingen mindre. Avlingen her er velferd og arbeidsplasser. I sin ytterste konsekvens fører det til større forskjeller fordi færre får jobb.
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2017-12-11:
Jeg vil benytte anledningen til å snakke litt om havet. For en som kommer fra en øy, er det veldig tydelig at i tillegg til store deler av historiens verdiskaping vil også den framtidige verdiskapingen og arbeidsplassene komme i samspillet med havet. Noen små, men viktige ting gjøres i dette statsbudsjettet for å sikre den framtidige verdiskapingen i hav. Noe er knyttet til verfts- og garantiordninger, og noe er knyttet til maritime pilot- og demonstrasjonsprosjekter. Men kanskje minst like viktig er satsingen på havbruksforskning på nye marine arter. I havbruk og i nye marine arter ligger et enormt potensial som den eksisterende industrien i Norge kan bygge videre på. Der er mange prognoser om hvordan vi kan øke verdiskapingen fra bl.a. havbruk, og også fra det tradisjonelle fisket. Noen snakker om summer helt opp til 500 mrd. kr i løpet av de neste 30 årene. Det er et utrolig potensial, som vi må benytte enhver anledning til å forsøke å realisere. Det realiseres ikke ved å legge nye avgifter på det som går godt i dag, og jeg vil benytte denne anledningen til å støtte fiskeriministeren i at han har gjort helt rett i ikke å fremme noe forslag om produksjonsavgift på havbruk. Jeg synes diskusjonen er veldig spesiell. For det første er den produksjonsavgiften som ble foreslått i Stortinget tidligere, rett og slett ikke gjennomførbar. Hvis den hadde vært gjennomførbar, hadde det vært den beste løsningen for å sikre at det ikke ble bearbeidet fisk i Norge fra havbruk, pga. måten den var utformet på. For det andre er det noe prinsipielt i dette. Det er et havbruksfond som skal sikre at deler av grunnrenten går tilbake igjen til den enkelte kommune og fordeles, litt på regionalt og litt på statlig nivå, men aller mest på kommunene. En innføring av denne produksjonsavgiften ville selvfølgelig redusere potensielle inntekter fra auksjon og salg av konsesjoner for havbruk. Men er det virkelig lurt å lage en så tett kobling mellom økonomi og regulering til et spesielt formål? Kommunene har, ut ifra plan- og bygningsloven, plikt til å regulere hensiktsmessig når det gjelder miljø, andre interesser og næring. Det er faktisk et eget punkt i formålet til loven som sier dette. Det å si at man ikke gjør dette i dag i kommunene, betyr at kommunene ikke følger opp sin lovpålagte rolle. Det å si at man trenger et ekstra økonomisk incentiv for å følge opp det formålet man tross alt dekker i dag, synes jeg blir feil, både prinsipielt og pragmatisk. En amerikansk president sa en gang at statens syn på økonomien kunne summeres opp ganske kort: Hvis det beveger seg, skattlegg det. Hvis det fortsetter å bevege seg, reguler det. Og hvis det stopper å bevege seg, subsidier det. Det kan fort bli situasjonen hvis en stadig innfører avgifter på de tingene som lykkes.
Tom-Christer Nilsen (Høyre), 2017-12-11:
Jeg har aldri påstått at det var Arbeiderpartiets feil at pliktmeldingen ble utsatt. Det jeg har sagt, er at vi alle har et ansvar for å sørge for forutsigbarhet og trygghet i næringen, og det blir ikke tryggere av at man sier at man ikke vet hvordan man skal gjøre det. Nå har vi hatt en ganske tøff runde om relativt små spørsmål i fiskeripolitikken. Dette er en runde som har gitt klare fronter. Men likevel, når en lytter til innleggene, er det vanskelig å høre hva som egentlig er det politiske budskapet for framtiden til fiskerinæringen – utover at noen er mer opptatt av små båter, mens noen kanskje også er opptatt av større båter, og de fleste er opptatt av begge deler samtidig. Men herfra og ut ligger det et ganske alvorlig ansvar på oss i denne sal, og det er at vi nå er nødt til å se forbi den harde retorikken som har vært i denne debatten, og innse at det ikke er levedyktig at vi ikke finner en langsiktig løsning også på kvotesystemet som kan stå seg uavhengig av skiftende politiske flertall i denne sal. Det innebærer at vi må finne en balanse mellom de forskjellige delene av fiskerinæringen som gjør det mulig å ha et stort antall i kystfiskeflåten, slik vi har i dag – den utgjør i praksis 2 000 fartøy innenfor kvoteordningen for torsk og 2 500 fartøy i åpen gruppe, til sammen over 4 000 fartøyer i den minste delen av flåten. Det blir et alvorlig ansvar. I hvert fall fra Høyres side er vi, som fiskeriministeren, innstilt på å sørge for at det blir et langvarig og bredt kompromiss som sørger for stabilitet for næringen, og at det er åpning for å gjøre de fornuftige tilpasningene som må gjøres, for å sørge for at dette også i framtiden både blir en vekstnæring og en næring som har høy lønnsomhet. En av utfordringene, når vi hører debatten her i dag, blir å forsøke å balansere mellom det man mener om at kvoteprisen er blitt for høy, og at det er et problem for rekrutteringen i næringen. Samtidig er det ingen bedre måte å sørge for at fiskeribedrifter eller fiskere går konkurs, enn ved å begynne å gjøre noe med den kvoteverdien som de faktisk har, eller å innføre et lotteri for å håndtere kvotetildelingen, som kan se ut til å være et av alternativene hvis man ser på hva mindretallet sier i en del utredninger. For min del ønsker i hvert fall jeg framover – på samme måte som representanten Reiten pekte på – å bidra til at vi får en konstruktiv diskusjon som dreier seg om hvordan vi legger grunnlaget for den framtidige verdiskapingen i denne næringen, og at det blir en næring for kystens folk, med norsk eierskap, slik vi alle er enige om.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg lurer på hvor kjempefornøyd representanten Pollestad nå er i forbindelse med statsbudsjettet. Senterpartiet har gang på gang løftet sukkeravgiften som en veldig viktig sak for dem – at den burde økes. I budsjettavtalen er det nå enighet om at det skal gjøres. Jeg regner med at representanten Pollestad da er kjempefornøyd – eller er dette en del av den sedvanlige dobbeltkommunikasjonen som Senterpartiet står for?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Nei, den tiden er absolutt ikke over. Fremskrittspartiet har vært og vil alltid være sjøfolkforkjempere, og vi prøver også å utøve det i praksis, i motsetning til Arbeiderpartiet. Vi har nå en budsjettavtale som vi forsvarer, fordi vi har blitt enige om det, og sånn er det. Vi kommer fortsatt til å forsvare den, men vi kommer også fortsatt – i motsetning til Arbeiderpartiet – til å være sjøfolkforkjempere. Vi er interessert i at vi skal ha norske sjøfolk på norske båter, og det vil også bli resultatet av vår politikk.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
I forbindelse med budsjettavtalen har vi nå blitt enige om en økt merverdiavgift på reiselivsnæringen. Mye av den økningen vil kunne tas på pris, men selvfølgelig ikke alt, og det vil være varierende ut fra hvilke reiselivsbedrifter det gjelder. Men samtidig har vi gjort endringer når det gjelder skatteregler, når det gjelder eiendomsskatt f.eks., som i sum vil være med og bidra til at reiselivet i Norge vil utvikle seg på en enda mer positiv måte enn det det har gjort tidligere. Jeg tror at de endringene vi har gjort nå og tidligere, vil kompensere for dette og sørge for at norsk reiseliv fortsatt vil bestå og kunne utvikle seg som gode bedrifter, og ikke bli skattet i hjel, slik SV ønsker.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Nå har Fremskrittspartiet vært med i flere budsjettenigheter på dette huset, og vi er stolte av det vi har gjort for næringslivet i Norge og reiselivet i Norge. Vi har sørget for skattelettelser på godt over 24 mrd. kr for næringslivet. Det vil også reiselivsnæringen nyte godt av. Når det gjelder Pollestads spørsmål om Fremskrittspartiet vil jobbe for å øke skatter og avgifter for norsk reiselivsnæring, er svaret nei.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Jeg vil knytte en liten kommentar til et innlegg fra representanten Gharahkhani fra Arbeiderpartiet. Jeg er faktisk veldig enig med han når han sier at framtidas arbeidsplasser ligger i skogen. Han sier videre at vi trenger en videreforedling av norske skogprodukter for å skape mer verdier, og han sier at det produseres for lite i Norge. Der begynner uenigheten. Jeg er også enig i at en hel haug med treforedlingsbedrifter har forsvunnet opp gjennom årene, med god hjelp fra partiet til representanten, Arbeiderpartiet. Det har seg slik at skogeiere solgte i overkant av 10 mill. m 3 tømmer til industriformål i 2016. Det har ikke vært hogd ut så mye tømmer siden slutten av 1980-årene her i Norge. Tall for utenrikshandel med varer viser at 3,5 mill. m 3 ble eksportert. Det er 500 000 m 3 mindre enn året før. Eksporten avtar altså, det videreforedles mer i Norge, og det hogges mer tømmer. Det som er så fint, er å vite at denne regjeringen har bidratt til at skogeierne har fått mulighet til å ta ut mer tømmer. Vi økte bevilgningen for bygging av skogsveier med 66 mill. kr, fra 69 mill. kr til 135 mill. kr. Samtidig økte vi bevilgningen til bygging av tømmerkaier med 45 mill. kr, fra 30 mill. kr til 75 mill. kr. Vi har også åpnet for bruk av modulvogner på norske veier, som er egnet for dette. Samtidig har vi også endret mandatet til Investinor, slik at bedrifter som representanten fra Arbeiderpartiet nevnte, nemlig Splitkon, har mulighet til å søke tilskudd og være med og videreforedle produkter i Norge og øke verdiskapingen. Dette kommer vi til å se mer av, for denne regjeringen leverer nemlig det de sier: flere arbeidsplasser, mer produksjon, mer uttak i skogen.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Jeg er enig i at det er relativt forutsigbart, det Senterpartiet kommer med, for klagesangen er stort sett den samme, uansett forum. Det som jeg synes er litt spesielt, er at ut fra det jeg trodde om Senterpartiet før dette budsjettet og før i år – og nå ble kinesere nevnt, og jeg er godt kjent med det prosjektet som har vært i Nord-Trøndelag, for å si det litt enkelt – er det litt overraskende at det nå plutselig ikke er så nøye hvor mange meter vei som blir bygd. Det er ikke gjenkjennelig, selv om det kanskje i større grad var et problem at fylkesrådet i Nord-Trøndelag ikke skjønte hvordan anbudssystemene skulle utformes, og at Senterpartiet da var i ferd med å kunne få vesentlig mindre vei for pengene. Er det den nye politikken fra Senterpartiet nå, at en gjerne roper om mer vei i noen sammenhenger, men når det kommer til stykket, er det ikke så nøye?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Jeg syntes det var interessant, det som ble sagt av forrige replikant. Jeg kunne tenke meg å gi representanten Aasland en mulighet til å utdype litt videre hva prosentandelene er, og hvordan man har kommet fram til dem med det eierskapet hvis en er så til de grader imot – han kaller det dynamisk, jeg er litt usikker på hvilken prosentandel det skulle ligge på. Hva er egentlig det overordnede målet for Arbeiderpartiet? Er det å være med og skape, eller er det at alt eierskap skal være statlig?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Representanten Boel Gregussen pratet en del om fisk, så jeg kunne gjerne tenke meg å utfordre henne litt med hensyn til produksjonsavgift eller arealavgift. Representanten Knag Fylkesnes har tidligere gått inn for å øke den til 25 øre per kilo. Da lurer jeg litt på: Hvordan vil det virke når næringen innimellom ikke har så sterke år som det den har hatt i den senere tid? Hadde det ikke kanskje vært mer fornuftig at en hadde hatt noen svingninger i forhold til hvordan næringen går? Og er det så sikkert at 25 øre – som Knag Fylkesnes tidligere har påpekt – er den rette inngangen til det?
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
I disse juletider, som representanten Ruth Grung sier, er også Ruth Grung veldig klar over at det ikke har vært noe primærønske fra Venstre å øke nettopp sukkeravgiften. Men gjennom et forlik, som vi også står ved, har dette blitt til i en totalitet. Og som jeg også sa i mitt innlegg, er det et godt budsjett. Jeg skjønner at dette selvfølgelig vil være en utfordring, ikke minst for de lokale bakeribedriftene. Også innenfor bryggerinæringen skjønner jeg at dette vil være en utfordring. For min del er det på mange måter et paradoks når jeg ser hvor opptatt folk er av godt og sunt kosthold, at en ikke er med og tenker litt bredere når det gjelder opplysningskontorene – at vi framover kan få inn litt mer kostholdsekspertise og se på dette. Jeg deler oppfatningen om at det er mange måter å gjøre dette på, men vi står for et forlik som vi har inngått sammen med flere.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Jeg tror at Mattilsynet og det nye dyrepolitiet vil sitte inne med mye god kompetanse. Det er ikke til å komme bort fra at Mattilsynet i større grad nå kanskje også må vektlegge muligheten for veiledning. Slike katastrofer, eller uheldige episoder, som bl.a. den i Rogaland, kommer ikke bare av for dårlig kunnskap, de kommer kanskje av at det ligger noe personlig bak. Jeg tror også at veiledningsekspertisen i Mattilsynet bør vurderes i dette. Men det er klart at dette er et kutt. På samme måte som vi effektiviserer resten av den norske staten, er det naturlig at også Mattilsynet tar sin del. Men jeg hadde nok håpet at vi over tid også kunne hatt et mattilsyn som hadde praktisert likt i de ulike regionene. Det tror jeg at en kan få til gjennom å se på dette på en bedre måte etter hvert.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Som jeg også sa i mitt forrige innlegg, betyr dyrevelferd mye for Venstre – det at dyrene har det godt, ikke minst. Men det krever også at de som skal stelle dem, har den nødvendige kompetansen. Som jeg også har sagt tidligere, tror jeg at man ikke bare kan utøve et tilsyn ved bare å drive med kontroll, jeg tror man i større grad også må drive veiledning. Veiledningsbiten tror jeg det er fullt mulig å få til med noe mindre rammer. Så tror jeg helt spesifikt at regelverket, både innenfor fiske og innenfor landbruk, i større grad enn i dag må samordnes mellom regionene.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Landbruket er en langsiktig næring som krever stabile rammevilkår. Det må være lønnsomt å produsere mat i Norge. Det skal være aktivt jordbruk over hele landet for å sikre en trygg matproduksjon med god plante- og dyrehelse og dyrevelferd. Bruk av jorda til å produsere mat er jordvern, og vi ønsker å hindre irreversible endringer av matjord. En må tilrettelegge for differensiert landbruk med variert bruksstruktur, og rekrutteringen må styrkes. Dette har Venstre vært for lenge, og det vil vi fortsette å være. Venstre er også for at investeringsvirkemidlene brukes bevisst for å bidra til såkalt differensiert landbruk og husdyrhold over hele landet. Jordbruk skal øke verdiskapingen ved produksjon tilpasset klima, miljø og forbruk. Utdanning, rådgivning og forskning må styrkes og tilpasses klimaendringer, teknologiutvikling og økt kunnskap. Fortrinn vi har gjennom norsk avl, lavt forbruk av antibiotika og plantevernmidler, god dyrehelse og dyrevelferd og produksjon i små enheter, bidrar til økt verdiskaping. Det må være en åpen og transparent markedsbalansering og produksjonsregulering, sånn at det er forståelse og aksept for at det skal virke etter hensikten. Venstre ønsker forenklingstiltak av alle typer for næringsdrivende, men forenkling av jordbruket må ikke gå på bekostning av formålet med ordningene. Satsingen som ble startet under Venstres statsråd Lars Sponheim for å styrke produksjon og foredling av lokalmat, har virket. Synergien mellom reiseliv, matkultur, helse og omsorg og øvrige entreprenørvirksomheter og jordbruket bør forsterkes videre. Norge er en matnasjon med unike råvarer og dyktige yrkesutøvere og gründere. Derfor må vi også hegne om det. Landbruket har en særs viktig plass i framtidens Norge. Venstre vil ha et innovativt, bærekraftig og miljøvennlig landbruk. Det må føres en klimapolitikk hvor distrikts- og landbrukspolitiske målsettinger ivaretas basert på kunnskap og målrettede tiltak, og forurensningen i landbruket må reduseres. Jeg mener også at frivillighetssektoren i Norge gir et viktig bidrag til norsk landbruks- og matkultur, og jeg er fornøyd med at tilskuddene til frivillige organisasjoner blir videreført i budsjettforliket. I tillegg er jeg fornøyd med at arbeidet med matglede og matkultur styrkes ved de nye matkultursentrene for barn og unge som er under etablering i Brumunddal og Kristiansand. Nå springer jeg litt i denne debatten, men jeg må få lov til å si at jeg er litt bekymret med tanke på den debatten vi hadde i vår, at vi skal inn og direktestyre inn mot jordbruksforhandlingene. Jeg hører at representanten Pollestad stort sett peker bakover, men begynner vi nå å direktestyre dette opp mot målpris, så får man fort en overproduksjon som landbruket definitivt ikke nyter noe godt av, da vil det bli en dårligere utvikling. Jeg håper også at representanten Pollestad mfl. tar dette inn over seg.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
Næringspolitikk må være forutsigbar, også når det gjelder fiskeripolitikk. Forutsigbarhet er også en nøkkel for at ungdommen skal velge å se på dette. Jeg har etter valget i høst vært på mange turer langs kysten, og ungdommens vilkår går igjen, og ikke minst dette med forutsigbarhet. For sjømatnæringen er en av de virkelig store, og en av de viktigste, næringene vi har. Så er dette selvfølgelig en balanse mellom de tiltakene vi gjør. Lys i husene, som representanten Myrseth nevner, er jeg enig i er viktig, og det er noe vi kjemper for på mange arenaer. Men fisk handler ikke bare om det. Det handler også om en balanse mellom kyst og det havgående, men også – ikke minst – om hvordan vi får nok råstofftilgang til landanleggene. Dette er krevende, og det har jeg stor forståelse for, også gjennom å ha møtt mange representanter i løpet av denne høsten. Hvordan håndterer man dette framover? Da er det slik, som vi også har uttrykt i en komitémerknad, at når en gir dispensasjon, må det definitivt være unntaket. En dispensasjon er et unntak. Derfor uttrykker vi at dette ikke kan danne noen presedens, for vår bekymring er at en nå begynner å uthule deltakerloven. Det er noe vi er kritisk til. For noe av det vi står overfor, og noe av det som blir problematisert mest når jeg er rundt omkring, er råstofftilgangen til landanleggene. Oppe i dette tror jeg at det SVs representant var innom i stad, er feil medisin her. Jeg tror at en i større grad også må være villig til faktisk å prate med innestemme, ikke stå på dekk og prate med utestemme til enhver tid. Jeg tror ikke man løser det utfordringsbildet som foreligger, med det. For dette er komplekst, og da krever det at også vi her i denne salen må ta høyde for det.
André N. Skjelstad (Venstre), 2017-12-11:
En liten betraktning som jeg kunne tenke meg å høre ministeren svare på: Det vi vedtar i dag, kan jo se ut som noe som er med på å svekke likestillingen, ikke minst med tanke på kvinner og tap av framtidige pensjonsinntekter. Vi var alle enige om dette med behovet for å pleie syke barn, men hvordan mener statsråden at dette vil kunne slå ut i et likestillingsperspektiv? Det kunne jeg tenke meg å høre.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Takk for spørsmålet. La meg aller først si at Arbeiderpartiets eierskapspolitikk bygger på at vi skal ha en fleksibel og dynamisk eierutøvelse og også en slik holdning til eierskapet. Vi har ikke skrevet at den eierandelen som er nå, er helt perfekt. Tvert om mener vi at det er grunnlag for å tenke justeringer, se på dette i en større sammenheng. Men vi mener at de fullmaktene som blir gitt blanko til regjeringen for nedsalg helt eller delvis, kan regjeringen legge fram for Stortinget hvis det er enkeltsaker det er snakk om. Når det gjelder SAS, mener vi at den er fornuftig og opplagt. Det har vært så krevende for den norske stat over lang tid at det nå er riktig å opprettholde den salgsfullmakten som der ligger. Arbeiderpartiet har som sagt ikke sagt at akkurat det eierskapet vi har i dag, er perfekt. Vi går tvert imot inn for en både fleksibel og dynamisk inngang til eierskapet, men det må tjene industri og næringsutvikling for Norge.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
La meg slå fast at for Arbeiderpartiet er det statlige eierskapet en viktig del av næringspolitikken. Det er gjennom statlig eierskap og hvordan vi rigger det statlige eierskapet, vi kan utvikle mye av norsk næringsliv. Vi har ikke tatt stilling til noen prosentandel, og det går jeg ut fra at heller ikke Venstre har gjort. Hvilke prosentandeler har i hvert fall heller ikke Venstre tilkjennegitt. Jeg har ikke sagt at vi skal rangere selskapene eller sette en eksakt prosentandel for dem. Vi har sagt at vi ønsker en dynamisk og fleksibel tilnærming til eierskapet, men det må særskilt begrunnes i hvert enkelt tilfelle. Den generelle fullmakten som blir gitt regjeringen, synes vi ikke det er god nok begrunnelse for. Derfor ønsker vi ikke å gi den generelle adgangen til utsalg og nedsalg som ligger til regjeringen, og det fullmaktforslaget. Vi ønsker tvert om eventuelt å behandle det i hvert enkelt tilfelle, slik at vi ser helheten i sakene, og slik at vi også kan vurdere hvor stor eierandel staten eventuelt bør ha i hvert enkelt tilfelle, på en bedre måte enn det vi kan gjøre i en budsjettinnstilling.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Det bør ikke være tvil om at Arbeiderpartiet har hatt mange diskusjoner i kjølvannet av den saken fra 2010. Det er ikke opplagt at det var en god løsning, tvert om tror jeg at de diskusjonene som har vært der, tyder på at dette var en omdiskutert løsning også i Arbeiderpartiet.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Tidligere har Fremskrittspartiet hatt en veldig tydelig linje når det gjelder debatten i næringspolitikken og om næringskomiteens budsjett, og det er sjøfolkene. Nå hørte vi ikke et eneste ord om sjøfolkene og betydningen av norske sjøfolk om bord i norske skip. Det kan være flere årsaker til det, og det kan være greit å høre litt om hvordan Fremskrittspartiet tenker om dette. Det er kanskje til å forstå at de ikke nevner sjøfolk, i og med at de fjerner det skattefrie hyretillegget. Og de kommer nå mest sannsynlig til å bruke titalls millioner kroner av skattebetalernes penger til å subsidiere en ordning hvor norske sjøfolk går i land, og andre EØS-borgere kommer om bord. Mitt spørsmål blir da: Er Fremskrittspartiet fornøyd med disse to ordningene, og er det sånn at den tiden da Fremskrittspartiet var et parti for norske sjøfolk, er over?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Det som gir grunn til alvorlig bekymring, er at uavhengig av hvor mange stortingsmeldinger og strategier denne regjeringen legger fram, er jobbveksten like lav. Det er en betydelig utfordring. Men det er ikke det jeg skal stille statsråden et spørsmål om. Jeg tenkte jeg også kunne utfordre næringsministeren på sjøfolkenes situasjon. Dersom Color Line velger å gå fra NOR til NIS, kan en komme i en situasjon hvor en ender opp med å bruke reelt sett flere titalls millioner kroner over statsbudsjettet for å lage en ordning hvor norske sjøfolk går i land, og hvor EØS-borgere kommer om bord. Er statsråden tilfreds med en sånn ordning?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
For det første er det næringsministeren og regjeringen som har ansvaret for hvilket regelverk som gjelder. Så hvis næringsministeren ikke ønsker at omflagging fra NOR til NIS skal foregå for disse Color Line-skipene, har hun full mulighet til å gjøre noe, det er hennes ansvar. Så fikk jeg ikke svar på spørsmålet. Jeg anerkjenner også Fartsområdeutvalget, og mye er gjort bra for norske sjøfolk, og en har fått en bedre nettolønnsordning etter at Fartsområdeutvalget poengterte denne problemstillingen. Derfor spør jeg igjen, nå med bakgrunn i den ordningen som nå foreligger: Synes næringsministeren det er riktig å bruke flere titalls millioner kroner av skattebetalernes penger – for å være litt tabloid på det – for å sørge for at norske sjøfolk går i land, mens EØS-borgere går om bord? Er det en ordning som næringsministeren er tilfreds med? Hun sitter fullt og helt med ansvaret for å åpne opp for at den anledningen skal kunne komme.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Den adgangen som åpner seg for å gå fra NOR til NIS og nettolønnsordningen og sånt for disse skipene, sitter næringsministeren med et betydelig ansvar for. Men jeg skal spørre på en annen måte, for å prøve å få et svar i retning av det jeg spør om: Når vi nå mest sannsynlig kommer til å bruke titalls millioner kroner av skattebetalernes penger for å sette norske sjøfolk i land mens EØS-borgere går om bord, er det kanskje en svekkelse – i hvert fall en redusert tanke – av legitimiteten i den norske befolkningen når det gjelder nettolønnsordningen. Ser næringsministeren at en kan svekke legitimiteten til nettolønnsordningen, sånn som den i dag er utformet, ved å gjøre de endringene som nå kommer til å skje i løpet av 2018?
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Når jeg sitter og hører debatten, kanskje spesielt statsrådene, kommer jeg i hug noen ord fra en tidligere sentral Høyre-person, Willoch: Nu går alt så meget bedre. Næringsministeren hadde en tilsvarende selvtilfredshet i sitt innlegg. Det er egentlig en ganske krevende posisjon å ta så lenge ikke alt går veldig bra, så lenge det fortsatt er ganske krevende tider for mange. Det er også problematisk at man tilnærmet begynner å friskmelde norsk økonomi når det gjelder næringslivet og den jobbveksten og de sysselsettingsmulighetene som ligger der. Det blir litt underlig. Bare for å komme opp på samme nivå som i 2013, må man i 2019 – utover det regjeringen har sagt – skape 50 000 flere arbeidsplasser. Det forteller litt om hvor vi er, og hvor vi bør komme. Øystein Dørum, sjeføkonom i NHO, sa til NBFs årskonferanse: Vi bygger vei og bolig, ikke bedrifter for framtiden. Det ser ikke ut som at slike uttalelser bekymrer næringsministeren overhodet. Problemet er nettopp at investeringene som gjøres, er altfor lave, og de går kanskje ikke inn mot framtidsrettede arbeidsplasser. Det samme gjelder for skog. Det er ikke riktig som landbruksministeren sier, at det investeres og er stor optimisme. Tvert om er det ganske store utfordringer knyttet til det å få investeringer på plass i ny skogindustri. Det burde bekymre landbruksministeren mye mer at en ikke avvirker mer enn en gjør, og at mye av den avvirkingen som faktisk foregår, går ut av landet, ikke til å underbygge investeringer og norsk verdiskaping i Norge. Det burde bekymre landbruksministeren – akkurat på samme måte som at 700 norske sjøfolk settes i land, burde bekymre næringsministeren. Det er ikke noe glansbildeaktig over maritim industri og f.eks. verftsnæringen langs kysten i disse dager – tvert om er det ganske stor frustrasjon knyttet til lav aktivitet. Regjeringen bidrar til ytterligere å sette aktiviteten ned når de øker CO 2 -avgiften på LNG, som kunne vært en mulighet for å bygge framtidsrettede skip i en overgangsfase inn mot lavutslippssamfunnet. Det er mange ting som tilsier at ikke norsk økonomi er friskmeldt, og det er en stor grunn til bekymring at det ikke investeres mer i norsk næringsliv enn det det legges opp til. Regjeringens politikk på de områdene er totalt feilslått. Den skattepolitikken som har vært ført, bidrar ikke til økte investeringer, og ikke til flere arbeidsplasser. Det er et problem som regjeringen burde tatt tak i.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Selv om en er veldig opptatt av både dynamiske bevegelser og dynamikk, har en nok aldri så stor kjærlighet til dynamikken at en er for all den dynamikken Sandberg har i seg til enhver tid – bare for å understreke det. Jeg tror den faren som ligger i den selvtilfredsheten som han utviser, er ganske opplagt. Det er krevende. Det er ikke entydig positivt langs kysten. Og litt av det samme til landbruksministeren. Spørsmålet er: Burde ikke aktiviteten vært større? Er det ikke en grunn til bekymring at så mye eksporteres, at så mye av aktiviteten i norsk skog understøttes nettopp av eksporten og ikke av underbygging av investeringer i egen skogindustri? Det er det som burde bekymre. Istedenfor å innta en slik selvtilfredshetsglorie burde han vært mer opptatt av hvordan en skal skape nye arbeidsplasser, framtidsrettede arbeidsplasser, og ikke minst sørge for at det investeres mer i norsk næringsliv i framtida, i likhet med det Dørum uttrykte bekymring for.
Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
La meg bare innledningsvis si at Arbeiderpartiet i høyeste grad vil bidra til en konstruktiv diskusjon om de viktige ressursene som er ute i havet, og hvordan vi skal utnytte dem på en best mulig måte for både nasjonens og kystens befolkning. Vi har en veldig god tradisjon for det i Arbeiderpartiet. En kunne nesten ha snudd på spørsmålet i det siste innlegget, fra representanten Tom-Christer Nilsen, men jeg skal ikke gjøre det. Jeg skal understreke – punkt 1: De fleste fiskeridiskusjonene som pågår enten i denne salen nå eller på utsiden av dette rommet, tilsier at vi trenger en stortingsmelding, og at vi trenger den raskt, nettopp for å få en god diskusjon og se på om det er mulig å lande en felles forståelse av det som er utfordringene i tiden framover. For Arbeiderpartiet er det veldig tydelig hva vi setter veldig høyt. Det er deltakerloven og havressursloven. Det vi egentlig sier i det forslaget som ikke får flertall i dag, er at de overordnede hensyn i deltakerloven og havressursloven ønsker vi ikke å endre på. Det gjelder også for hvordan en ny stortingsmelding ville få innvirkning på det. Så det er ingen tvil om hva Arbeiderpartiet vil. Men jeg er også litt undrende til at Stortinget nå ikke faktisk slår fast at fram til vi får en stortingsmelding på bordet, vil det premisset ligge fast. Det hadde vært en klok tilnærming for å skape forutsigbarhet og trygghet i en næring som trenger det. Så til merknaden om Klo: Vi har ikke tatt tilbake noen fullmakter eller gått inn i diskusjonene til fiskeriministeren. Vi har bare slått fast at vår lesning av forarbeidene ikke er slik at den åpner for at industrien kan eie kystfiskeflåten. Så sier statsråden at forarbeidene er gjort tilbake i 1998. Ja, det er lenge siden, så en kan kanskje tolke det helt fritt nå? Nei, en kan ikke det. Men vi er veldig tydelig på at det å åpne for at industrien skal eie kystfiskeflåten, er vi skeptisk til. Det er det vi sier i den merknaden, og derfor er vi veldig tydelige i avslutningen av merknaden, som er en flertallsmerknad. Jeg håper at statsråden ikke benytter denne flertallsmerknaden slik representanten Nilsen egentlig så den – som en nullitet. Det er en flertallsmerknad, den står fast, og jeg håper at fiskeriministeren kan komme opp hit med en kort avslutning og bekrefte at den flertallsmerknaden kommer han til å følge.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2017-12-11:
Arbeiderpartiet har en merknad hvor de varsler at de vil stemme imot alle forslag om fullmakter til utsalg og nedsalg av statlig eierskap, unntatt salget av SAS, som er ubegrunnet. Arbeiderpartiet mener med andre ord at dagens eierskap er perfekt, man har funnet en likevekt, og denne skal sementeres for all fremtid. Jeg lurer på: Hvordan har Arbeiderpartiet kommet frem til dette? Hvilke teorier eller hvilken modell er det som ligger bak beregninger som gjør at Arbeiderpartiet kan konkludere med at det statlige eierskapet er akkurat der det skal være? Bruk gjerne et eksempel: Hvorfor er det helt perfekt med 49,72 pst. eierandel i Entra – hvorfor ville ikke 49,5 eller 50,5 pst. vært riktig? Og hvis representanten har tid i svaret sitt, hvorfor gjelder denne motstanden mot nedsalg og utsalg ikke SAS?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2017-12-11:
Jeg vil knytte noen kommentarer til noe av det som er blitt sagt i debatten – litt for å klargjøre og i alle fall for at Høyres syn skal være kjent. Aller først til Arbeiderpartiet. Det er tre ting. Det ene gjelder i replikkvekslingen jeg hadde med representanten Aasland om nedsalg og utsalg av statlige bedrifter. Nå vet vi alle at den rød-grønne regjeringen vant norgesmesterskapet i nedsalg av statlig eierskap, men jeg må likevel spørre om hvordan det kan kalles dynamisk, som representanten kalte det, når man skriver at man vil stemme mot alle forslag om nedsalg og utsalg. Videre, også til Arbeiderpartiet – bare en understreking av poenget som de hadde i et av sine innlegg, nemlig at to av tre arbeidsplasser kom i privat næringsliv under den rød-grønne regjeringen. Ja, det har det også gjort med denne regjeringen. Fra 2013 til 2017 har to av tre arbeidsplasser blitt skapt i privat næringsliv, og det med et bakteppe hvor 50 000 private jobber forsvant nærmest over natten. Det siste til Arbeiderpartiet. Det var representanten fra Buskerud som påpekte i sitt innlegg som handlet om skog – selv er jeg vokst opp i et annet skogfylke, nemlig Hedmark – at markedet aldri har vært svaret for skogbruk. Det tror jeg nok ikke er helt historisk korrekt. Fra 1500-tallet og drøyt 300 år fremover var det så til de grader markedet som var svaret for skogbruk, både med bergverksindustrien, med eksport av tømmer og med foredling. Ja, man fikk til og med det man kalte plankeadel. Og det ble behov for en regulering. Det er noe også Høyre ser, at det er en næring som definitivt må rette seg mot markedet, men hvor det er behov for regulering fra tid til annen. Helt til slutt i mitt innlegg vil jeg gjøre en visitt til Senterpartiet. Jeg må si at jeg synes retorikken ikke alltid er helt godartet når man kaller det målrettede tiltak for å svekke – eller som vi hørte i finansdebatten: bevisste angrep på næringslivet. Men det til side – det er viktig å forholde seg til faktum. Og faktum er at antallet utenlandske tilbydere innenfor vei- og banebygging i Norge er lavere enn på lang tid. Da vi tok over i regjering, var det opp mot en fjerdedel av kontraktsverdien som kunne gå til utenlandske tilbydere, mens det i 2017 ser ut til å havne på under 5 pst., altså en voldsom tilbakegang og selvfølgelig positivt for norske kontraktører. Så hvis representanten Pollestad etterlyste regjeringens strategi, må åpenbart tallene fra 2013 til 2017 vise at strategien har vært at norske tilbydere i all hovedsak får lov til å bygge ut både vei og bane i Norge, hvis man måler det i kontraktsverdi.
Kjell-Børge Freiberg (Fremskrittspartiet), 2017-12-11:
Den 9. august 2010 fikk Aker Seafoods fra daværende fiskeriminister fra Arbeiderpartiet godkjenning til å restrukturere sin virksomhet. Aker Seafoods ble etter godkjenningen splittet i to aksjeselskaper gjennom Havfisk ASA og Norway Seafoods AS. Man skilte altså sjøsiden fra landsiden. Dette medførte igjen at trålerrederiet som var administrert fra Melbu og Stamsund, nå er lokalisert på Vestlandet og i Ålesund. Når Arbeiderpartiet er så tydelig på satsingen på havrommet, mener representanten Aasland at dette var en beslutning som var bra for havrommet, Nord-Norge og kystsamfunnene?
Margunn Ebbesen (Høyre), 2017-12-11:
Jeg takker for spørsmålet. Det er jo veldig bra at Arbeiderpartiet også er opptatt av forskning. Når vi ser budsjettforslaget og det resultatet vi har i dag, med en styrking på 4,5 mrd. kr til innovasjon, til forskning, til verdiskaping, og når vi ser den satsingen som skjer innen forenklinger for næringslivet, ja, så har vi all grunn til å være fornøyd med resultatet. Det skal jobbes videre. Jeg er veldig glad for at Arbeiderpartiet er med på at styrking av forskning og innovasjon er viktig. Det følger dette budsjettet opp.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2017-12-11:
Den økningen av momsen som ble gjort, er på en måte et resultat som lå i skatteforliket som ble inngått. Det var en anbefaling med hensyn til å ha en flat moms, som er med på å bidra til forenklinger. Så har vi også sagt at vi skal ha en verdsettelsesrabatt som vil komme hotellene til gode. I tillegg har vi alle de andre skatte- og avgiftsøkningene som regjeringen har foreslått. 26 mrd. kr. Det merkes også for reiselivsbedriftene at de får 26 mrd. kr. De er blant dem som nyter godt av den reduserte skatten. I tillegg gjør vi mye innen samferdsel. Det er reiselivsaktørene veldig opptatt av. Det å ha gode veier, sørge for at turistene kommer seg fram til sine destinasjoner, er utrolig viktig. Så det gjøres veldig mye, og ikke bare i forbindelse med at man har den skjerpingen der. Det er også mange andre lettelser og forbedringer, som også næringslivet og turistvirksomheten får med seg.
Margunn Ebbesen (Høyre), 2017-12-11:
Det er mange tiltak som er viktige for industrien, også dette med karbonfangst, men når vi har sagt at vi ikke skal ha en avgiftslette, er det fordi vi mener at det skal likestilles med annet næringsliv. Ellers er det mange tiltak i vårt budsjett – og i våre tidligere budsjetter – som bidrar til å få en grønn industri, og det er viktig også i fortsettelsen.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
Et av de få valgløftene Høyre ga under valgkampen når det gjelder næringspolitikk, var å øke offentlige investeringer innen forskning og utvikling tilsvarende 1,25 pst. av BNP. Men i regjeringens budsjettforslag går andelen ned, ikke opp. Det skal også brukes minst 1 mrd. kr på muliggjørende teknologi; det kommer en liten økning, men der er det heller ikke nok. Bevilgninger til Forskningsrådet går ned. Hvorfor følger ikke Høyre engang opp egne valgløfter? Er næringspolitikken så lavt prioritert for Høyre?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2017-12-11:
I budsjetthøringen fikk vi innblikk i hvor komplisert det er for de 360 små og mellomstore bakeri- og konditorbedrifter vi har i Norge, å rapportere på sjokoladeavgiften. De måtte skille produksjonsprosesser, de måtte ha eget lager for det som skulle i prosessen, det som skulle rapporteres osv. Så vidt vi har registrert, er i hvert fall Venstre veldig opptatt av rammevilkårene for små og mellomstore bedrifter, men kanskje ikke like opptatt av bakeri og håndverk, som, i alle fall slik de la det fram, må importere marsipan – og heller ville brukt tiden til å skape flere arbeidsplasser. Spørsmålet i disse juletider er: Hvorfor ville ikke Venstre støtte Arbeiderpartiets forslag, slik at vi fikk en vurdering både av en forenkling og av om en kunne sette et tak for de små og mellomstore bakeriene og konditorbedriftene her i landet?
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
Høyre er et av partiene som har snakket mye om forutsigbarhet for næringslivet. Samtidig har de snakket mye om det grønne skiftet. Et av de viktigste tiltakene for et grønt skifte i industrien er å få på plass en teknologi for karbonfangst og lagring, men i dette budsjettet sår regjeringen tvil om hele satsingen og setter industrien i en vanskelig situasjon når Høyre nå setter satsingen på pause. Mener Høyre at tiltaket bidrar til forutsigbarhet for industrien?
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
I årets statsbudsjett øker regjeringen reiselivsmomsen. Det er en politikk som kommer til å svekke distriktsarbeidsplasser over hele landet. Mange hoteller og andre reiselivsbedrifter har så små marginer at det er så vidt de klarer å få det til å gå rundt. Samtidig sikrer de mange viktige arbeidsplasser for lokalsamfunn i hele landet. Men med nok en økning i reiselivsmomsen fra denne regjeringen vil det nå kunne bli kroken på døra for mange av de bedriftene. I regjeringserklæringen fra Høyre og Fremskrittspartiet står det at de vil sikre «gode og forutsigbare rammevilkår» for reiselivet. Hvorfor har Fremskrittspartiet gått bort fra det løftet?
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
Jeg tenker at det viktigste i denne saken må være å snakke om hvordan oppdrettsselskapene kan gi noe tilbake til de lokalsamfunnene de arbeider i og tar ut råstoffer fra. Akkurat hvor stor en slik avgift skal være, må jeg bare innrømme at jeg har litt for lite kunnskap om, men jeg tenker at det viktigste er at de bidrar i form av at de betaler tilbake til de lokalsamfunnene som de er i. I dag ser vi at de kommer og gjør en veldig stor jobb. Vi ser at det blir tatt ut store verdier og ressurser fra små samfunn. Men det eneste vi ser som blir lagt igjen, er miljøgriseri og en tilgriset havbunn – ja, dårlige miljøkonsekvenser. Vi i SV ønsker å jobbe imot det og sørge for at det skal bli en mer miljøvennlig næring, og at alle skal nyte godt av det som skjer langs kysten.
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
I SV er vi opptatt av at vi skal produsere mat basert på arealressursene våre i hele landet, og at vi skal ha en god dyrevelferd over hele landet. For å få det til må vi ha et sterkt mattilsyn. Når de nå får et stort kutt, kommer det til å gå ut over Mattilsynets mulighet til å styrke dyrevelferd og mathelse. De risikerer å måtte legge ned kontorer. Vi har nylig fått en historie fra Rogaland om en svinebesetning som ikke hadde det godt, og takket være kontroll fra Mattilsynet ble det tatt tak i. Venstre er også opptatt av dyrevelferd, så hvordan kan man da forsvare dette kuttet?
Katrine Boel Gregussen (Sosialistisk Venstreparti), 2017-12-11:
Kristelig Folkeparti og SV sto i lag i merknadene om opplysningskontorene i innstillingen til jordbruksmeldingen i vår. Der stod det bl.a. i våre felles merknader at det «er behov for mer forbrukerinformasjon om bl.a. klima, matsvinn, kosthold og helse». Derfor ble jeg så overrasket da jeg så at Kristelig Folkeparti ikke var med på forslagene i denne innstillingen om å utrede hvordan opplysningskontorene i større grad kan bidra til informasjon om bl.a. miljø, klima og helse. Så nå håper jeg at det ikke er for sent. Jeg vil derfor invitere Kristelig Folkeparti til på nytt å bli med på dette forslaget. Ønsker Kristelig Folkeparti å bli med på det?