trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-05-28:
Ved å selje Bergen Engines ville Russland få tilgang til den teknologien som ein brukar, anten det var til Kystvakta eller det var til Marinen. Det er ei ganske interessant forklaring forsvarsministeren kjem med, og eg må nesten smile, for i den diskusjonen handla det ikkje om om det var Kystvakta eller andre delar av Sjøforsvaret. Det handla om russisk tilgang til teknologien som er i bedrifta. Etterpå å finne opp at sidan Kystvakta var nemnd i det eine spørsmålet og ikkje i det andre, så var dette plutseleg ei heilt anna sak, er å ta alt ut av kontekst. Dette handla jo om sal av Bergen Engines og om det var kontroversielt. Det var ikkje kontroversielt den 23. Då vart det samanlikna med Volkswagen. Den 25. var det plutseleg vanskelegare enn Saab. Eg kan ikkje forskjellen mellom Volkswagen og Saab sine motorar, men kva skjedde i mellomtida?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2021-05-28:
Eg vil fyrst takke saksordføraren for eit veldig ryddig og godt arbeid, som munnar ut i ei samrøystes komitéinnstilling. Det synest me i Senterpartiet er gledeleg for saka, for ho fortener ein skikkeleg debatt i Stortinget, utan frontar, men der me diskuterer saka på breitt grunnlag. I den nasjonale trugselvurderinga for 2021 vart nettopp uønskte oppkjøp og investeringar i norsk næringsliv løfta fram som eit betydeleg trugsmål mot norske interesser. Og det er slik i mange land at dei har tette eller i beste fall uklare og lite transparente forhold mellom styresmakter og bedrifter. Norsk kontroll og eigarskap vert etter Senterpartiets syn svært viktig i tida som kjem, nettopp i lys av stormaktsrivalisering over ei sterkt aukande interesse for Noreg og spesielt nordområda våre. Dei hemmelege tenestene åtvara i trugselvurderinga mot kinesiske og russiske oppkjøp av viktige strategiske norske bedrifter, naturressursar, eigedommar og selskap. Og i nordområdemeldinga vart det òg fleirtal for å påleggje regjeringa å sikre norsk eigarskap på nettopp desse områda. Saka om Bergen Engines, som me har diskturert i salen i dag, har jo tydeleg vist at det slett ikkje er berre i nordområda at dette fokuset må styrkjast. Difor fremja Senterpartiet det lovforslaget me no behandlar, om å få framlagt ei stortingsmelding om korleis Noreg kan sikre nasjonalt eigarskap og kontroll over strategisk viktige bedrifter, naturressursar, infrastruktur og teknologiar. I den tida me no lever i, er kanskje teknologi og teknologiutvikling vorte like viktig som dei andre områda. Det skjer ei rivande utvikling, og Noreg er i tet. Me har fantastisk dyktige folk i mange bedrifter og organisasjonar, noko som gjer at me òg er interessante for andre statar. I Senterpartiet er me svært glade for den breie støtta forslaget har fått på Stortinget, og for at òg regjeringspartia, trass nokre merknader, støttar forslaget. Eg trur det er svært viktig, for det borgar for at me får gode debattar i eit viktig saksområde for landet vårt.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
I innstillingen fra utenriks- og forsvarskomiteen om det planlagte salget av Bergen Engines skapes det et inntrykk av at regjeringen ikke tar nasjonal sikkerhet på alvor. Det mener jeg selvsagt ikke er riktig, og jeg kan forsikre om at regjeringen tar sikkerhetsarbeidet på det største alvor. Implementering av sikkerhetsloven pågår nå for fullt, og departementene arbeider med dette innenfor sine ansvarsområder ut fra en felles overordnet framdriftsplan som Justis- og beredskapsdepartementet koordinerer. En oversikt over såkalte listeførte virksomheter, som Stortinget etterlyser, vil nettopp framkomme som et resultat av dette arbeidet. I løpet av 2021 skal alle departementene ha meldt inn til NSM sine grunnleggende nasjonale funksjoner, virksomheter av avgjørende og vesentlig betydning for disse funksjonene og avhengigheter til andre for at funksjonene skal være ivaretatt. Beslutningen som ble tatt om å stanse salget, var riktig. Det å bruke sikkerhetsloven i en helt legitim kommersiell transaksjon mellom to private utenlandske virksomheter er på den annen side også veldig inngripende. Da må vi ha en grundig og god begrunnelse. Det er ikke slik at det er mediene som har drevet fram saken og knyttet den opp mot det nasjonale sikkerhetsperspektivet. Regjeringen brukte nok tid, og forsvarlig tid, til å vurdere hele sakskomplekset i et nasjonalt sikkerhetsperspektiv fra midten av januar og til salget ble stanset gjennom en beslutning i statsråd 26. mars. Som det ble sagt i både redegjørelsen og høringen, har regjeringen identifisert flere læringspunkt i saken, og for ordens skyld, jeg brukte ordene «og jeg tar kritikk» både i redegjørelsen og under høringen i komiteen. Disse læringspunktene jobbes det nå aktivt med å implementere. Vi vil selvsagt komme tilbake til Stortinget på egnet måte med svar på det Stortinget ber om i innstillingen. Samtidig har regjeringen omtalt i stortingsmeldingen om samfunnssikkerhet at vi arbeider systematisk for å møte de utfordringer som kan følge av nettopp utenlandske investeringer. Det dreier seg om regelverksarbeid, forbedring av oversikter og statistikker og internasjonalt samarbeid. Vi har tatt konkrete og viktige grep. Blant annet er NSM pekt ut som det nasjonale kontaktpunktet for screening av utenlandsinvesteringer. Norge ligger altså ikke tilbake for andre lands arbeid på dette området og samarbeider aktivt både med EU og utvalgte andre land i implementeringsarbeidet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg takker for tilbakemeldingen, og jeg kan forsikre at jeg oppdaget Bergen det Herrens år 1968, da jeg ble født i Sandviken. Jeg opplever at tjenestene – og det er de som har gjort denne jobben – fikk oppdrag 13. januar om å se på situasjonen i en helhet. Fra først å ha betraktet dette som en kontrollsak, fikk de i oppdrag å vurdere dette knyttet til nasjonalt sikkerhetsperspektiv. Da oppfatter jeg at de gjorde en totalvurdering. Det var knyttet opp mot Forsvarets verdier, det var knyttet opp mot kjøper, det var knyttet opp mot det landet kjøper tilhører, hvilken kunnskap de har, og det var knyttet opp mot hvilken teknologi det var, og også den strategiske beliggenheten. Så det oppfatter jeg er en jobb som ble gjort fra 13. januar, og som ble samlet i de rapportene vi fikk.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Det er på dette området jeg tar kritikk. Dette er Justis- og beredskapsdepartementets ansvar. Vi fikk et varsel. Det ble ikke fulgt opp. Det skal ikke skje. Så kan man lete etter forklaringer på det. Jeg tror hovedforklaringen var at vi ikke hadde systemer for meldinger knyttet til selskaper som ikke var underlagt sikkerhetsloven, og om noe som i utgangspunktet ble oppfattet som å være en sak knyttet til eksportkontrollregelverket, for det var den oppfatningen tjenestene hadde, det var den oppfatningen mottaker i departementet hadde. Så forklaringen er rett og slett at man oppfattet dette som å være en annen sak enn det det var. Det kan skje. Det burde ikke skje, men det kan skje. Det skal ikke skje igjen, for et av læringspunktene – og det er veldig vesentlig – er jo at vi nå nettopp har fått på plass systemer også for selskaper som vi ikke har kunnskap om, og som vi ikke hadde systemer for. Det systemet er nå på plass, og det er et viktig læringspunkt fra denne saken.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg er litt forundret over det jeg har sett knyttet til en debatt om dette. Jeg tror jeg sa tre ganger i mitt innlegg at vi mottok nye opplysninger. Jeg sa også at de opplysningene inneholdt ordet «Marjata», og jeg sa at det var et møte mellom tre departementsråder knyttet til dette. Og hadde saksordføreren spurt meg, slik hun spurte næringsministeren, ville hun selvfølgelig fått utfyllende svar på dette, i den grad jeg kunne gjøre det i et åpent møte. Men det var nye opplysninger. De var usikre, de var uklare, men de inneholdt ordet «Marjata», og det gjorde at et arbeid ble iverksatt. Så har jeg også sagt at det var også andre opplysninger i dette tidsrommet. Det var et møtepunkt mellom flere departementer, i en oppfølging av den mailen som ble sendt i desember, som gjorde at Bergen Engines ville stått på dagsordenen. Det var også andre kilder underveis, hvilket ikke er uvanlig. Så jeg opplyste til komiteen at det var nye opplysninger at «Marjata» ble brukt, og mener jeg har opplyst saken så godt jeg har kunnet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Hvis jeg skal begynne med begynnelsen: Det vi får kritikk for, er å ikke ha hatt rutiner for en sak vi aldri har behandlet før. Det er en kritikk jeg har tatt. Det er rutiner vi nå får på plass. Jeg mener også at vi ikke brukte for lang tid. En må huske på at vi da – knyttet til selskaper som vi kjenner godt, og som er underlagt sikkerhetsloven – har en tidsfrist på 60 dager. Her brukte vi 65 virkedager. Så jeg mener altså at vi ikke brukte for lang tid, men vi kunne kommet raskere i gang. Så er det slik at representanten ber meg spekulere i hva som ville skjedd, slik man også etter min mening gjør i innstillingen når man slår fast at vi ikke ville gjort en jobb hvis vi ikke fikk et varsel. Jeg mener det er gode grunner for å anta at det kunne skje, fordi det var et møtepunkt mellom de instanser som hadde sendt varsler i desember, hvor Bergen Engines sto på dagsordenen. Det kom andre opplysninger, andre kilder til opplysninger, men den spekulasjonen mener jeg vi skal holde oss for gode til. Vi satte det i gang, salget ble stoppet, og jeg mener vi ikke brukte for lang tid.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Her må jeg, og vil jeg, basere meg på tjenestene våre, de opplysningene de har. De har gått grundig inn i saken og hatt tett kontakt med Rolls-Royce og Bergen Engines. De sier tydelig, både til oss og til dere i høringen, at de oppfatter at det ikke er overført teknologi av betydning i denne saken. Den var kommet for kort. Denne prosessen skulle gå gjennom hele dette året, og vi pauset den 18. mars, hvis jeg husker riktig. Jeg baserer meg på den informasjonen jeg får fra dem som har gått inn i dette. Det er ikke overført teknologi av betydning. Det er veldig bra og betyr at vi fikk stoppet dette i tide.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg mener det er to ting som er helt vesentlig her. Det ene er det arbeidet som vi er i gang med, og som vi forhåpentligvis snart vil fremme for Stortinget, nemlig revidering av sikkerhetsloven. Det er å se på utvidet meldeplikt for bedrifter som ikke er underlagt loven, men som likevel innehar verdier som har nasjonal interesse. Det er vanskelige avveininger fordi det er krevende for bedrifter å ha denne type forhold til sikkerhetsloven. Men det er en av de tingene jeg mener er ganske viktig, at vi utvider horisonten for hvem som skal melde. Det andre er knyttet til rutiner for selskaper som ikke er underlagt loven. De rutinene har vi nå på plass, slik at det ikke skal gå meldinger og informasjon som ikke blir fanget opp. Vi skal ha systemer for å koordinere det på en god måte. Dette har vi ikke gjort før. Det er en stor og alvorlig beslutning å stoppe et salg mellom to parter. Derfor må vi være sikre på måten vi jobber med dette på, og det mener jeg denne saken har vist oss.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg har bare veldig kort behov for å oppklare noe som jeg tror må være en misforståelse. Det er ikke slik at Rolls-Royce overhodet ikke ble varslet om den prosessen som var satt i gang, i den forstand at tjenestene jo fra 13. januar undersøkte saken og da var i kontakt med Bergen Engines, som er eid av Rolls-Royce. Så de var jo klar over at det pågikk et arbeid, og at det ble jobbet med dette. Regjeringen meddelte Rolls-Royce en pause 18. mars. Da stoppet all kontakt mellom kjøper og selger, og det fikk vi skriftlig bekreftet fra Rolls-Royce. Jeg vet ikke hvor 12. april og tre måneder kommer inn, men vi pauset 18. mars, når vi mente vi hadde godt nok grunnlag for det. Det er jo også en alvorlig beslutning. Senere stoppet vi det, som kjent, men fra da av var det ikke kontakt mellom partene knyttet til «due diligence».
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Som jeg skrev i mitt svar til Stortinget på representantforslaget, deler jeg forslagsstillernes syn om at eierskap og kontroll vil ha en sentral betydning for Norges sikkerhetspolitikk i framtiden. Jeg deler også vurderingen om at vi får langt bedre kunnskap om personer og aktører som eier eller råder over våre mest sentrale ressurser og verdier. Derfor svarte jeg til Stortinget på representantforslaget at det aller viktigste tiltaket etter regjeringens vurdering er at vi får fullført arbeidet med å implementere sikkerhetsloven og gjennomført de nødvendige endringene som vi holder på med. Vi mener at dette arbeidet burde vært prioritert framfor en stortingsmelding om nasjonalt eierskap og kontroll. Da vil vi langt på vei få en oversikt over de virksomheter, infrastrukturer og objekter som er viktige for nasjonal sikkerhet. Nasjonal kontroll kan oppnås gjennom regulatoriske virkemidler uavhengig av eierskap. Statlig eierskap kan imidlertid være viktig for å ivareta evnen til nasjonal sikkerhet på områder som krever spesiell kompetanse, eller der Norge er avhengig av å få dekket sine behov innenfor kritiske områder. Dette er begrunnelsen for å opprettholde statlig eierskap i sentrale deler av bl.a. forsvarsindustrien. Nasjonal kontroll over stedbundne eiendommer og naturressurser er ikke i samme grad avhengig av nasjonalt eierskap. Også her vil regulatoriske tiltak om forvaltning og utnyttelse av slike eiendommer og ressurser kunne bidra til å sikre nasjonal kontroll. Vi er alle enige om at det er svært viktig at vi får bedre kunnskap om og kontroll med utenlandsinvesteringer som kan true nasjonale sikkerhetsinteresser. Nasjonal sikkerhetsmyndighet er av den grunn utpekt som det nasjonale kontaktknutepunktet for slike saker. Det arbeides i tillegg med endringer i sikkerhetsloven om eierskapskontroll, og det arbeides med rutiner og veiledere for hvordan slike saker skal håndteres. Et godt samarbeid mellom departementene, EOS-tjenestene og andre myndigheter er selvsagt sentralt. Det vil også sikre at kontrollen med utenlandsinvesteringer balanserer behovet for å ivareta nasjonale sikkerhetshensyn og ønsket om å sikre gode vilkår for økonomisk utvikling gjennom slike investeringer. Avslutningsvis er det slik – og det er sikkert unødvendig å si det – at regjeringen selvsagt vil følge opp det enstemmige vedtaket om stortingsmelding som Stortinget nå fatter.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
La meg begynne med – og det er kanskje ikke så vanlig, men det er fullt fortjent i denne saken – å gi saksordføreren honnør for det store engasjementet hun har vist i denne saken. Det har også veldig mange av partiene på Stortinget, og jeg er glad for at vi nå får behandlet en sak hvor voldsoffererstatningens øvre grense skal bli enklere å forstå og oppleves mer rettferdig. Grensen varierer fra 150 000 kr til 6 mill. kr, og handlingstidspunktet avgjør hvilken grense som gjelder. Det oppleves urimelig, særlig når handlingen har skjedd langt tilbake i tid og voldsutsatte får utbetalt mye mindre enn det den ansvarlige er dømt til å betale. I Kristin-saken, som det ble referert til, ble gjerningsmannen dømt til å betale de etterlatte 4,6 mill. kr, men de fikk bare utbetalt 200 000 kr i voldsoffererstatning fordi handlingen skjedde tilbake i 1999. Saken var bakgrunnen for at det ble fremmet et representantforslag om at det i gjenopptakelsessaker skulle være tidspunktet for domfellelse som skulle avgjøre hvilke regler som kommer til anvendelse. Jeg mener det var riktig å ta seg tid til en helhetlig tilnærming til problemstillingen. En lovendring i tråd med representantforslaget ville utelukkende fått virkning for denne saken. Det har vist seg i ettertid at det er et tosifret antall voldsutsatte som ved dom er tilkjent millionerstatning av skadevolder, og som har fått voldsoffererstatningen avkortet på grunn av en lavere øvre grense. Det er ikke bare i gjenopptakelsessaker at det går lang tid før endelig domfellelse. Det kan f.eks. også skje når barn utsettes for seksuelle overgrep og anmelder først når de blir voksne, og i saker som det er komplisert å etterforske. Jeg mener det ville vært urimelig om ikke også disse voldsutsatte skulle være omfattet av lovendringen. Jeg tror vi har funnet en god løsning når vi nå forslår at det er søknadstidspunktet som avgjør hvilken øvre grense som kommer til anvendelse, og i tillegg gir den nye øvre grensen virkning for allerede behandlede saker med dom for erstatning. Jeg er glad for at vi nå kan hjelpe de etterlatte etter Kristin Juel Johannessen, men også alle de andre som har blitt utsatt for veldig alvorlige handlinger, hvor de er tilkjent høye erstatningsbeløp fra skadevolder. Jeg håper endringen vil gi disse menneskene bedre forutsetninger for å kunne komme videre i livet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Det tør jeg faktisk ikke svare på. Det er ikke slik at disse sakene vil skape et stort press på kontoret, for det er veldig få saker, og de er veldig avklart. Det er avsagt dom. Det er avsagt beløp, så det skal ikke være komplisert å behandle. Det må jeg rett og slett få lov til å komme tilbake til, og jeg vil vel tørre å si at disse sakene blir prioritert fordi de har ligget og ventet så lenge. Det skal jeg selvfølgelig undersøke nærmere, men jeg håper ikke at det blir en propp i systemet, selv om det – og det må jeg bare si på vegne av alle som jobber under vanskelige forhold nå, i karantene og på hjemmekontor, under vanskelige forhold med korona – godt kan være at også dette kontoret har hatt utfordringer, men det skal jeg altså komme tilbake til.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Deling av intime og andre krenkende bilder uten samtykke er alvorlig kriminalitet som kan få store negative konsekvenser for den som rammes. Jeg er derfor veldig glad for at en samlet justiskomité har stilt seg bak regjeringens forslag om et nytt straffebud rettet mot deling av bilder, filmer og lydopptak av krenkende eller åpenbart privat karakter. I dag bærer så å si alle med seg mobiltelefoner med kamera overalt. Vi har sett en uheldig utvikling hvor det er blitt vanligere å spre seksualiserte og andre krenkende bilder uten samtykke, f.eks. gjennom sosiale medier. Vi har også sett at deling av bilder og filmer av voldshendelser etter hvert har blitt et økende problem, særlig i enkelte ungdomsmiljøer. Vi frykter at deling av voldsfilmer bidrar til å hardne miljøer og normalisere straffbar og uakseptabel oppførsel. Deling av seksualiserte og andre krenkende bilder er i mange tilfeller straffbart også i dag. Dagens regler fanger likevel ikke opp alle situasjoner hvor krenkende bilder deles uten samtykke fra den avbildede. I tillegg er straffansvaret fordelt på flere ulike bestemmelser, og det fremgår ikke direkte av loven at deling av krenkende bilder er straffbart. Vi ser derfor at det er ønskelig med en egen bestemmelse i straffeloven som uttrykkelig forbyr deling av krenkende bilder og filmer. Under høringen var det bred støtte til å innføre en slik bestemmelse. Sammenlignet med dagens rettstilstand vil forslaget gjøre det mye tydeligere at slik deling ikke er lov. Dette vil kunne bidra til økt rettsbevissthet, særlig blant unge. Regjeringens forslag innebærer at uberettiget deling av krenkende bilder skal kunne straffes med bot eller fengsel inntil ett år. Grove overtredelser skal kunne straffes med fengsel inntil to år. Det foreslås en skjerping av straffenivået for de groveste overtredelsene. Med dette forslaget styrker vi det strafferettslige vernet mot ulovlig bildedeling. Forslaget vil ikke i seg selv kunne løse alle problemene, men vi tror at en mer spisset bestemmelse vil kunne være et nyttig virkemiddel også i det øvrige informasjons- og forebyggingsarbeidet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg er enig i at programmet i dag har høynet seg etter hvert. Jeg begynte litt tidligere enn justiskomiteen i dag, i en annen sak. Men dette er viktige saker. Jeg har litt vanskelig for å svare for hva som skjedde før 24. januar i fjor, da jeg kom til Justisdepartementet. Vi jobber ufortrødent med å få sakene unna, også i en pandemisituasjon. Men det er klart at selv om det er nokså innlysende at f.eks. deling av bilder er et stort problem, og at det kan være vanskelig å finne fram i lovjungelen, har det jo vært nødvendig med høring, og det har vært deler av forslaget som vi ikke har kunnet fremme i dag, bl.a. på grunn av innspill fra presseorganisasjoner etc. Lovarbeid er komplisert. Jeg er veldig glad for at vi likevel får dette på plass. Vi har fortsatt en jobb å gjøre på en del andre felt, som representanten vet. Det må vi jobbe litt mer med, og det må vi bruke litt mer tid på.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Ja, kriminalitet utvikler seg jo i takt med teknologien. Ny teknologi er veldig bra, men det har også sider ved seg som gir redskaper til dem som ikke har gode hensikter. Derfor er jeg, i motsetning til representantens parti, veldig for politireformen – at vi får bygget opp distrikter med sterke fagmiljøer, og at vi får ny teknologi, nye verktøy. Jeg har vært i politidistrikt der de sier at takket være ny organisering, bedre kvalitet og bedre metoder avdekker de nå overgrep som f.eks. skjer på nettet via Snapchat, og man har mobile patruljer, etc. Så det er veldig viktig at politiet både er i stand til å utvikle nye metoder og tar i bruk ny teknologi. Jeg opplever at politiet løper i takt med utviklingen, men det er krevende, og veldig ofte har vi et lovverk som ligger etter. Så vi må alle bestrebe oss på å modernisere måten vi jobber på, i takt med det de kriminelle gjør.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Helt seriøst mener jeg at politireformen er viktig i denne sammenhengen, men jeg skal heller ikke invitere til å debattere den en vakker fredag i solen. Det som er situasjonen, er at vi har en jobb å gjøre. Vi har det i lovverket, vi har det når det gjelder verktøy, og vi har det når det gjelder kompetanse. Vi ser at politiet nå – og det varslet vi i politimeldingen – også trenger annen kompetanse, ingeniørfaglig, teknisk kompetanse, for å kunne holde tritt med utviklingen til de kriminelle. Så denne jobben blir vi aldri ferdig med.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Oslo fengsel er, som mange har sagt, nedslitt, og det foreligger også et stengningsvarsel fra Statsbygg, som ikke kan garantere for videre drift etter 31. desember 2019. I tråd med statens prosjektmodell er det utredet flere alternativer for et nytt Oslo fengsel, herunder nybygg og rehabilitering. Det er også gjort et omfattende tomtesøk, hvor Statsbygg og Kriminalomsorgsdirektoratet har vurdert nærmere 180 tomter. Tilrådingen fra statsråd og ekstern kvalitetssikrer er å bygge et nytt Oslo fengsel på Bredtvet. Bredtvet er det mest samfunnsøkonomisk lønnsomme alternativet og vil, i tillegg til 290 fengselsplasser for menn, gi 50 nye fengselsplasser for kvinner fordi eksisterende fengselsbygg tas i bruk som administrasjon og fellesfunksjoner. Jeg har hatt en god dialog med byrådsleder i Oslo kommune om et nytt fengsel på Bredtvet, og har selvsagt stor forståelse for at naboer ikke ønsker et nytt fengsel i nærområdet, selv om grøntarealer i stor grad ville ha blitt bevart som i dag. Grønlandsalternativet med rehabilitering og nybygg blir, etter at vi nå har jobbet med det, uforholdsmessig dyrt, og vi vet også at Oslo kommune ønsker at fengslet flyttes ut av bykjernen. Derfor mener vi at det ikke er aktuelt å gå videre med dette alternativet. Tomtene som Oslo kommune ellers har foreslått, er blitt vurdert på nytt. De er uaktuelle fordi de ikke tilfredsstiller ett eller flere av utvalgskriteriene. Vi må derfor jobbe nå med å finne andre løsninger. Et første trinn, som vi umiddelbart går i gang med, er å bygge ut Ullersmo med 76 plasser. Dette vil være et risikoreduserende tiltak dersom eksisterende fengsel stenger. Vi vil også igangsette grunnundersøkelser ved Romerike fengsel Kroksrud, for også der å sjekke mulighetene for en utvidelse. Representanten Aasen-Svensrud hadde gode vurderinger knyttet til lokalisering i Oslo. Jeg skal også møte de tillitsvalgte neste uke for å diskutere dette, men vi er i en situasjon hvor alle andre kommuner enn Oslo ønsker en statlig virksomhet, som et fengsel er. Og vi har altså en utfordring, og det haster med å få på plass et alternativ. Derfor har vi gitt stor prioritet til denne saken nå.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Denne saken har jeg jobbet med siden jeg kom inn i Justisdepartementet. Det har vært mange og vanskelige prosesser, det har vært møter, og jeg har hatt møter med tillitsvalgte, med KDI, med Statsbygg og ikke minst med Oslo kommune flere ganger – både administrasjonen og byrådet – i tillegg til at vi har sondert mot partigruppene i bystyret. Så dette har det vært jobbet veldig grundig med. Vi mener at det nå har vært gjort 180 tomtesøk. Vi har vært overalt i Oslo, og vi finner altså ikke egnede lokaliseringer for dette fengselet innenfor Oslo kommunes grenser, rent bortsett fra Bredtvet, som altså er det vi foretrekker. Det er ingen tvil om at det vil være det beste, det vil være det billigste, det vil være det som raskest kan gjennomføres, og vi vil også få et nytt kvinnefengsel der. Det er vinn-vinn, men når Oslo kommune ikke vil, står vi i en veldig vanskelig situasjon. Vi kan jo tvinge oss på, men det har vi ikke noe ønske om, og alle andre kommuner ønsker altså staten velkommen. Vi har en regulert tomt på Ullersmo; den benytter vi umiddelbart.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Dette var forankret i regjering. Det er en regjeringsbeslutning knyttet til hvordan vi skal jobbe videre med viktige prosjekter, slik at regjeringen har gjort en vurdering av dette. Så har jeg i dag bedt om at det blir tatt kontakt med de tillitsvalgte, for de ble i går ikke kontaktet. Det skulle de ha blitt. Det er mitt ansvar. Det ble ikke gjort av ulike grunner. Jeg har avtalt et møte med dem neste uke. Nå vil ikke tomtevurderinger og tomtealternativer bli noe som avgjøres av ansatte, men de skal informeres. Vi skal ha en god dialog, og der glapp det i går, men den håper jeg vi skal få på plass. Dette er som sagt en ny mulighet til å søke etter en egnet tomt. Den kan ikke ligge langt fra Oslo heller, det forstår alle. Men vi er i en veldig vanskelig situasjon, jeg må innrømme det. Det er litt rart, for jeg bor jo i en kommune, jeg har vært kommunalminister, og jeg vet at alle ønsker seg statlige arbeidsplasser, bortsett fra Oslo.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Det vil jeg selvsagt, og utgangspunktet her er jo at vi alle er enige. KDI er enig, Statsbygg er enig, de ansatte er enig, ledelsen er enig. Alle er enige, men ikke vertskapet for et nytt fengsel, og det er det som gjør det litt komplisert. Så ja, jeg vil absolutt lytte. Vi jobber nå under et veldig press. Derfor er det viktig i hvert fall å få i gang byggingen av 76 plasser på Ullersmo. Der har vi tomten, den er regulert. Det lar seg fort gjennomføre, og da kan vi bruke den tiden vi trenger, til å komme videre på Oslo fengsel.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg kan bare forholde meg til den jobben som er gjort, et veldig grundig arbeid, av Statsbygg, KDI og av departementet. Jeg har en statssekretær som har reist på kryss og tvers av denne byen for å se på mulige tomter. Oslo kommune har pekt på tomter øst i byen, de har vært vurdert, men vi har altså ikke funnet at de tilfredsstiller de krav vi har. Det har vært gjort en kjempegrundig jobb. Jeg tror representanten bare må forholde seg til at basert på de faglige vurderingene som er gjort av ulike tomtealternativ, har vi p.t. ikke noen annen aktuell tomt enn Bredtvet, og den ville ikke Oslo ha.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Under kap. 291 i statsbudsjettet, post 71, som gjelder tilskudd til integreringsarbeid i regi av sivilsamfunn og frivillige organisasjoner, er det i 2021 tilskudd på til sammen 153,7 mill. kr. Dette inkluderer navngitte organisasjoner med status som nasjonale ressursmiljøer samt ulike ordninger hvor organisasjoner kan søke om midler til integreringsfremmende tiltak. Tilskuddet til Human Rights Service har et tilsvarende formål og var i mange år gitt over den samme posten. Fra 2019 ble imidlertid tilskuddsordningen delt opp, slik at tilskuddet til HRS spesielt ble plassert under justisministerens ansvarsområde. Jeg er ikke enig med HRS i deres ytringer. Jeg er heller ikke alltid enig med andre organisasjoner som mottar støtte over statsbudsjettet. Det er heller ikke poenget. Støtte til HRS er ikke regjeringens prioritet, men følger av tidligere budsjettenighet i Stortinget, hvor man ble enige om å øke støtten også til andre organisasjoner med om lag 17 mill. kr. Hvorvidt tilskuddet også skal gis over statsbudsjettet for 2022, er – som jeg har gitt uttrykk for i brev til komiteen – et spørsmål som vil bli vurdert i forbindelse med at regjeringen høsten 2021 skal oversende forslag til statsbudsjett for neste år til Stortinget. Våren 2020 behandlet Stortinget reglene om oppnevning av nemndmedlemmer, og departementet redegjorde i lovproposisjonen for regelverket og for hvilke organisasjoner som hadde blitt invitert til å fremme forslag til kandidater i 2015. Det ble herunder vist til at dette omfattet HRS. Stortinget gikk inn for enkelte lovendringer. Det er ikke lenger Kongen i statsråd, men departementet som oppnevner nemndmedlemmer. Videre fremmer verken Justis- og beredskapsdepartementet eller Utenriksdepartementet lenger forslag til nemndmedlemmer. Deres oppgave i denne forbindelse er overført til Samfunnsviterne og statsforvalterne. Stortinget gikk imidlertid ikke inn for noen endringer i reglene om at det innenfor kategorien «humanitære organisasjoner» er organisasjoner som arbeider på flyktning-, asyl- eller innvandringsområdet som skal kunne fremme forslag til nemndmedlemmer. Utvelgelse av konkrete organisasjoner ble derfor også høsten 2020 overlatt til en vurdering fra departementets side innenfor rammen av forskriften. Da departementet våren 2020 valgte ut organisasjoner som skulle inviteres til å fremme forslag, fulgte man praksisen fra 2015 med å invitere organisasjoner som på det tidspunktet mottok tilskudd til organisasjoner som arbeider på feltet. Når det gjelder spørsmålet om hvilke organisasjoner departementet bør invitere til å foreslå nemndmedlemmer i 2024, mener jeg at det ikke er en drøfting vi trenger å ta nå. Vi ønsker å foreta en evaluering av fjorårets oppnevningsprosess, som altså skjedde med grunnlag i de nylig endrede prosedyrene. Det er da også naturlig å vurdere om det er grunn til ytterligere justeringer i regelverket, herunder om det er grunn til å endre kriteriene for hvilke humanitære organisasjoner som kan gis forslagsrett. Og det vil i så fall bli lagt opp til en høring om det i god tid før neste oppnevning i 2024.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Som jeg har sagt mange ganger i disse debattene, har ikke dette vært regjeringens prioritet, men regjeringen tar fullt ansvar for å ha fremmet forslaget. Det var en avtale som ble gjort med Fremskrittspartiet, og som medførte en økning til andre organisasjoner på i overkant av 17 mill. kr. Da var vår vurdering at skulle vi ta ut HRS, ville vi også måtte ta ned det økte bidraget. Vi måtte ikke, men det er noe med at vi står for avtaler, og vi har respekt for dem vi har avtaler med. Jeg er for mangfold, jeg er for ytringsfrihet, og jeg er for å støtte også organisasjoner som jeg er dypt uenig med. Når det gjelder HRS’ bidrag på innvandringsfeltet, kan representanten mene hva han vil, men det er på dette feltet de diskuterer. De setter dagsordenen for vanskelige debatter og med meninger som veldig mange av oss tar sterkt avstand fra. Det er ikke poenget. Poenget er å ta ansvar også for organisasjoner som mener noe annet enn det mange av oss gjør.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Denne opptattheten av avtale er veldig uviktig. Poenget er at vi gjør en budsjettavtale med et parti. Vi sitter i mindretall og gjør en budsjettavtale. Det medfører økninger, det medfører noen justeringer. Den avtalen valgte vi også å forholde oss til da vi la fram statsbudsjettet for i år, fordi planen var å inngå samarbeid med det samme partiet. Om man kaller det en avtale eller ikke – jeg innestår for at vi har levert et statsbudsjett, og jeg forsøker å forklare bakgrunnen for det. Jeg forstår at representanten ikke liker det og har en rekke premisser for sitt spørsmål, som jeg ikke innestår for. Jeg tar sterkt avstand fra hatefulle ytringer. Så ønsker ikke representanten at jeg forholder meg til rammeverket i loven. Jo, det gjør jeg. Jeg forholder meg til at vi har ytringsfrihet, og at den også er av et slag som mange av oss kan føle kan gå veldig langt, men det er domstolene som tolker loven, og det er domstolene jeg forholder meg til. Hva som står på statsbudsjettet neste år, får vi ikke vite før vi legger fram statsbudsjettet.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Bare for å gjøre det klinkende klart: Det er ingen menneskerett for noen å få statsstøtte. Det er en vurdering vi må gjøre, og det er en vurdering vi gjør. Det er ingen menneskerett å få det. Det er en konkret vurdering som må gjøres for hvert eneste statsbudsjett, og det kan jeg love at vi skal gjøre også i neste års statsbudsjett. Representanten hopper glatt over at også i de rød-grønnes tid fikk HRS statsstøtte. Det høres ut som det er en nykomling med denne regjeringen, men det er det jo slett ikke. Det har de også fått tidligere, antakeligvis også ut fra begrunnelsen at man støtter også dem man er dypt uenig med. Når det gjelder hvem som fremmer forslag til nemndmedlemmer, mener jeg det er helt grunnleggende at takhøyden for hvem som kan fremme forslag, bør være kjempehøy. Egentlig burde alle kunne fremme forslag til nemndmedlemmer. Det er ikke poenget. Poenget er hvem som velges ut som nemndmedlemmer. Det er det altså vi som gjør, og det innestår vi for, men jeg mener takhøyden for å melde inn forslag bør være kjempehøy.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg kjenner ikke rapporten og ikke kilden for rapporten. Generelt vil jeg svare slik som jeg har gjort tidligere i dag. Det er ingen menneskerett for noen å få statsstøtte. Det er en vurdering man bør gjøre konkret hvert eneste år, og som regjeringen skal gjøre. Det inkluderer alle, enten man er enig eller uenig med dem.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Jeg synes det er ganske åpenbart at vi ikke skal støtte organisasjoner som begår straffbare handlinger og som dømmes for det. Ellers mener jeg at vi skal ha gode rutiner for å følge opp hvordan statlige penger blir brukt, uansett hvem som mottar dem, at de blir brukt i tråd med formålet, at man følger regnskapsprinsippene, at man leverer inn rapporter etc. Generelt mener jeg vi bør gjennomgå dette hvert eneste år. Så er det til slutt regjeringen, og deretter Stortinget, som må vurdere hvilke organisasjoner som får statsstøtte.
Monica Mæland (Høyre), 2021-05-28:
Innledningsvis vil jeg få gjøre det helt klart at bruk av brannbomber og andre angrep mot politiet er svært alvorlige lovbrudd som må straffes strengt. Politiet har et særlig samfunnsoppdrag i å bevare offentlig ro og orden, og slike lovbrudd påvirker politiets mulighet til å utføre tjenesteoppdrag og beskytte befolkningen. Slike handlinger representerer også en betydelig fare for tap av liv eller alvorlig skade. Jeg vil derfor understreke betydningen av at denne typen kriminalitet bekjempes. Etter forslag fra regjeringen vedtok Stortinget i fjor å skjerpe strafferammen for angrep mot politiet. Angrep mot en polititjenestemann ved bruk av skytevåpen eller sprengstoff gir en minstestraff på ett års fengsel, men kan medføre fengsel i inntil ti år. Dersom drapsforsett kan bevises, kan handlingen straffes som forsøk på drap, som kan ha en strafferamme på fengsel i inntil 21 år. Strafferammene er tilstrekkelig vide til å gi domstolene fleksibilitet til å utmåle en straff som i det konkrete tilfellet gjenspeiler lovbruddets alvor, utvist skyld og andre relevante omstendigheter. For å kunne straffes for en terrorhandling må gjerningspersonen ha begått nærmere angitte straffbare handlinger, f.eks. drap eller kroppsskade, med terrorhensikt. Vilkårene er veldig strenge. Strafferammen er fengsel inntil 21 år, og straffenivået ligger meget høyt. Terrorhandlinger begås som oftest med overlegg og etter grundige forberedelser og planlegging. For de groveste terrorhandlingene er strafferammen fengsel i inntil 30 år. Alvorlige terrorhandlinger står i en særstilling for så vidt gjelder straffverdighet, og den hevede strafferammen er forbeholdt ekstraordinære tilfeller. Jeg har merket meg at et solid flertall i justiskomiteen mener at en maksimumsstraff på 30 år i straffeloven bør forbeholdes grove terrorhandlinger og folkemord, krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Det er vi enig i.
Ingjerd Schou (Høyre), 2021-05-28:
Både regjeringen og vi her på Stortinget tar sikkerhet og beredskap på største alvor. I dag betyr det mer enn forsvar, kontroll over grensene og gode allierte. Sikkerhet i vår tid handler om kommunikasjon, kontroll over høyteknologi og over strategisk viktige bedrifter og infrastruktur. Forrige sak har nettopp vist det. Vi har fått et godt innblikk i nettopp den kompleksiteten ved debatten, som også forrige taler viste til, om redegjørelsen om Bergen Engines. Som det har fremkommet der, har regjeringen innført den viktige, nye sikkerhetsloven, som bl.a. er ment å gi oss de juridiske redskapene for å håndtere eierskap over viktige selskaper og infrastruktur ut fra et nasjonalt sikkerhetshensyn. Vi mener det er viktig med en bred politisk drøfting av nasjonens holdning til utenlandske oppkjøp, oppfølging av den nye sikkerhetsloven, og ikke minst en oversikt over eventuelle sårbarheter. Ikke alle utenlandske kjøp er det, eller hører hjemme her. Derfor støtter en samlet komité det foreliggende representantforslaget. Jeg vil likevel komme med noen presiseringer fra Høyre og på regjeringspartienes vegne, og som fremkommer i våre fellesmerknader i denne saken. Vi mener representantforslaget i sin ordlyd ikke i tilstrekkelig grad skiller mellom statlig kontroll og statlig eierskap. Det gis heller ingen klar definisjon av hva som er ansett som strategisk, eller hvilke deler av naturressursene som bør falle innenfor en slik definisjon. I våre merknader har vi vist til den pågående oppfølgingen av lovgivningen for screening av eierskap og bedrifter i EU. Det er både vårt ønske til norsk praksis og en forventning til en kommende stortingsmelding, at praksis i EU løftes frem. Det er i norsk sikkerhetsinteresse at vår egen lovgivning er mest mulig sammenfallende med EU i spørsmål om strategisk kontroll. Når vi støtter forslaget, er ikke dette et signal om at vi mener foreliggende praksis i Norge er uforsvarlig, eller at regjeringen ikke er godt i gang med å følge opp implementeringen av den nye sikkerhetsloven, eller av andre relevante bestemmelser. Vi mener helt enkelt at dette spørsmålet er av så stor betydning at det øker i relevans. På dette grunnlag ser vi frem til en stortingsmelding om spørsmålet, som vi da kan behandle i fellesskap, og nok en gang belyse og aktualisere den tematikken som både forrige sak og denne saken viser.
Martin Kolberg (Arbeiderpartiet), 2021-05-28:
Den kritikken som rettes mot regjeringen i denne saken, bør regjeringen i sin alminnelighet og statsministeren i særdeleshet ta inn over seg, vil jeg si. Jeg slutter meg til dem som ellers i denne debatten har sagt at det ville tjent regjeringen i sin alminnelighet og statsministeren i særdeleshet å si: Dette var rett og slett ikke godt nok. Dette skulle ikke ha skjedd på denne måten. Vi ser at opposisjonen har hatt rett og har rett, og det var derfor vi snudde og brukte sikkerhetsloven og stanset salget. Vi beklager, burde regjeringen sagt. Med et visst forbehold for justisminister Mæland gjør de altså ikke det. Ikke regjeringspartiene her i salen heller – de presenterer det jeg vil kalle for omgående politisk argumentasjon for å forsøke delvis å dekke over manglende oppmerksomhet om sikkerhetsarbeidet, som saken har avdekket, og selvfølgelig den forvirrende informasjonen som er gitt til Stortinget, og som forsvarsministeren har et særlig ansvar for. Det er grunn til bare å si veldig tydelig at denne saken er skapt av regjeringen selv. Det er urovekkende å se at det manglende arbeidet med sikkerhetsspørsmål er avdekket fordi det er svikt. Det er regjeringen selv, selvfølgelig, som har stått for dette – også fordi de har gitt Stortinget forvirrende informasjon – og som har bidratt til sakens politiske temperatur. Så vil jeg si dette, også med bakgrunn i mitt tidligere arbeid i kontroll- og konstitusjonskomiteen: Jeg minnes og minner om statsministerens uttalte kritikk av den tidligere regjeringen om sikkerhetsarbeidet. Alt skulle bli så mye bedre med henne som statsminister. Samordningen skulle komme i fokus og skulle forsterkes. Det er jo det som nettopp er avslørt i denne saken, at samordningen har sviktet, at oppmerksomheten har sviktet. Og det ville tjent denne debatten om statsministeren kom opp og kommenterte akkurat dette. Dessuten: Det ser rart ut og er uforståelig at regjeringspartiene ikke kan slutte opp om ønsket om en grundig gjennomgang av saken, slik det ble foreslått av opposisjonen.
Iselin Nybø (Venstre), 2021-05-28:
La meg først benytte anledningen til å rette opp i en feil eller en unøyaktighet i innstillingen. Det var en ekstern aktør som tok kontakt med min departementsråd per telefon den 11. januar. I den samtalen framkom ikke noe informasjon, men det ble avtalt et møte to dager senere, den 13. januar, hvor vi fikk denne nevnte informasjonen og tok saken videre – bare så de datoene er oppklart. Jeg har ved flere anledninger kommentert min statssekretærs uttalelse som stod på trykk i Bergens Tidende, og jeg har erkjent at det har falt uheldig ut. Som jeg tidligere har sagt, var ikke statssekretæren min på det tidspunkt kjent med de undersøkelsene som var igangsatt. Jeg ønsker å presisere for Stortinget at i Nærings- og fiskeridepartementet er det ikke sånn at alle ansatte – heller ikke i politisk ledelse – kjenner til all børssensitiv informasjon eller sikkerhetsklarert informasjon, og sånn vil det også være i framtiden. Så litt om framtiden til Bergen Engines: Jeg har stor forståelse for den usikkerheten de ansatte i selskapet opplever, og jeg har stor forståelse for at det har samfunnsinteresse, særlig lokalt i Bergen. Vi vet imidlertid ikke konsekvensene denne stansen av salget har for Bergen Engines, ikke for virksomheten som sådan, heller ikke for de ansatte, for dette er et privateid selskap, og det er selskapet selv som må svare for framtiden og hvilke planer de har for Bergen Engines framover. Jeg har selv hatt to møter med tillitsvalgte ved Bergen Engines. Jeg har hørt på deres bekymringer, og jeg har hørt på deres ambisjoner og tanker for framtiden. Jeg har sagt at min dør er åpen hvis de ønsker flere møter, men samtidig har jeg understreket at akkurat nå er det Rolls-Royce som sitter med kortene. Mitt embetsverk skal i neste uke ha et møte med Rolls-Royce om Bergen Engines og hvilke muligheter som finnes i tråd med norsk næringspolitikk og eksisterende virkemidler for en eventuell omstilling av virksomheten framover. Jeg vil selvfølgelig også følge det arbeidet tett framover.
Erna Solberg (Høyre), 2021-05-28:
La meg bare få kommentere et par punkter. Regjeringen har sagt at vi har noen tydelige læringspunkter etter denne saken. Det er første gangen vi bruker sikkerhetsloven til å stanse et oppkjøp. Det ville være unaturlig hvis vi ikke hadde læringspunkter etter første gang vi brukte en lov, og det er noen tydelige læringspunkter etter denne. Det ene er selvfølgelig – som justisministeren også har understreket – at det er behov for å ha et tydelig og klart kontaktpunkt også i Justisdepartementet for å håndtere disse sakene, slik at saker som det ikke er en forhåndsforståelse av, nemlig selskaper som allerede ligger under sikkerhetsloven, og som er listeført, blir fanget opp. Det har vi sagt at vi har forbedringspunkter på. Det tok for lang tid før vi begynte på det arbeidet, og der ser vi at det er mangler ved det arbeidet vi har gjort. Det er også noen andre viktige læringspunkter. Det er tidsaspektet i slike saker. Jeg hører mange som sier at det tar lang tid. Dette er altså en sak om et selskap som ikke er listeført. Det er en sak der vi trenger å se på teknologien på flere nivåer, forsvarsleveransene deres, den internasjonale situasjonen, spørsmål knyttet til hvilken teknologi som er tilgjengelig, og spørsmål om eierforhold. I selskaper som allerede er kjent, har Stortinget vedtatt at regjeringen skal gjøre dette på 60 dager. I et selskap som vi ikke kjenner, har vi brukt 65 dager første gang vi gjør det, og vi innrømmer at vi har gjort en feil. Vi har ikke brukt lang tid, vi har brukt veldig kort tid på å avklare dette. Det er fordi det er jobbet på høytrykk siden 13. januar. Ja, det var en ekstern opplysning som gjorde at man fikk satt fullt trykk på det fra 13. januar ved at departementsrådene tok tak i det etter informasjonen som kom om at dette kunne være knyttet til leveranser. Men det er også sånn at 13. januar, som Stortinget er informert om i brev fra meg, var det et oppfølgingsmøte i eksportkontrollutvalget der denne saken sto på dagsordenen, og der tjenestene noterte seg at de kom til å jobbe videre med denne. Sporet det gikk i, var selvfølgelig at det var en tydelig bestilling. Det er ikke sånn at det er uklart om det ville kommet i gang på annen måte. Det har jeg skrevet til Stortinget at det ville, det har E-sjefen også faktisk sagt i den høringen som var, og vi har oppklart de spørsmålene. Så har det vært jobbet med fullt trykk fremover. Det er noen som mener at statsministeren skal være informert om alt som foregår i alle spor. Det viktigste er faktisk at sporene fungerer, at det fungerer når det er fullt trykk på det. Derfor tok vi kontakt da det kom opp, og hørte om de jobbet med det, og da jobbet de iherdig med å fremme en sak til Regjeringens sikkerhetsutvalg. I disse fasene mener jeg at det har vært riktig å si det. Hvis jeg også kan få lov til å si noe om oppfølgingen – jeg må kanskje tegne meg til senere?
Erna Solberg (Høyre), 2021-05-28:
Jeg vil bare si at når det gjelder samfunnssikkerhet, skal vi oppfylle alt dette. Jeg har bare lyst til å understreke én ting. Hvert eneste år gjennomgår vi sikkerhetsnivået i departementene. Stortinget ble også informert om det i budsjettarbeidet i 2017–2018. Det er NSM som gjør det. Så det er ikke sånn at vi ikke gjør en gjennomgang av sikkerhetsarbeidet og kvaliteten og kunnskapen i departementene. Det gjør vi i en årlig revisjon for å være sikre.