Rannveig Kvifte Andresen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-03-07:
Idrett omfatter så godt som alle. Vi har barneidrett, ungdomsidrett, lagidrett, individuell idrett – muligheten for løpeturen eller skituren på tilrettelagte løyper, eller på gjengrodde stier for den saks skyld – toppidrett, sofaidrett, ja, de som entusiastisk følger toppidrettsutøverne på skjermen og det mer allmenne: fysisk aktivitet. Betegnelsen «fysisk aktivitet» er et vidt begrep. I dette inngår f.eks. arbeid, mosjon, friluftsliv, lek, trening og trim – og selvfølgelig de ulike idrettsformene jeg allerede har snakket om, ja, kanskje bortsett fra sofaidretten, da. Før jeg går videre vil jeg også støtte opp om hyllesten til frivilligheten, ildsjeler, friluftsorganisasjoner og Idrettsforbundet. For SV er det viktig å framheve breddeidretten og det forebyggende helsearbeidet som idretten eller den fysiske aktiviteten kan gi, bl.a. gjennom et godt tilrettelagt friluftsliv og tiltak som kan nå de inaktive. Derfor vier jeg innlegget til nettopp dette. Meldinga svarer godt på dette, og hovedintensjonen er at alle skal ha mulighet til å delta i idrett og fysisk aktivitet. Vi er usannsynlig heldige i Norge. Vi har en fantastisk natur, og de fleste av oss har unike muligheter til å være aktive i flotte omgivelser i nærmiljøet. I tillegg har vi mulighet og politisk vilje til å bruke mye penger på tilrettelegging for organisert og egenorganisert idrett. Baksida av medaljen er at hverdagsaktiviteten har gått ned, og at stadig flere blir inaktive. Det handler bl.a. om at vi har mer stillesittende arbeid og lett tilgang til bil. Innkjøp og forflytning på selv små distanser gjøres ofte med bil. Og hvor mange kjører ikke bil den ene kilometeren for å trene på treningssenteret? Ifølge SINTEF kunne 95 000 nordmenn defineres som fullstendig inaktive i 2010. Når vi vet at inaktivitet er en stor helseutfordring, er det viktig å ta dette på alvor. Da er det viktig og riktig at regjeringa framhever at arbeidet for økt aktivitet i befolkninga er en viktig del av det overordnede folkehelsearbeidet. Forskning viser at tidlig etablert atferd er viktig for seinere valg. Har du en oppvekst preget av mye aktivitet, er sannsynligheten mindre for at du blir en inaktiv voksen. Her kan vi bidra til å tilrettelegge en god kultur for aktivitet og bevegelse. Mitt barnebarn er i dag ett år gammel. Jeg misunner henne den energien og aktivitetsiveren hun har. Jeg håper hun møter en barnehage som bidrar til opprettholdelse av og økt lyst til aktivitet, og at hun får mulighet til å gå til skolen, og at hun møter en skolehverdag hvor fysisk aktivitet er en naturlig del med et godt samarbeid mellom SFO og idretten, og at godt tilrettelagte nærområder for egenorganisert aktivitet, turer i grøntområder med f.eks. bestemor eller organisert aktivitet vekker hennes nysgjerrighet og interesse. Skal hun oppleve dette, må vi fortsette den offensive interessen vi har for idrett og friluftsliv i dag. Det krever bl.a. støtte til idretten, til friluftslivet og en satsing for å bidra til å ta vare på friluftsområder i nærheten av der folk bor. Da legger vi et godt grunnlag for å hindre at dagens aktive barn blir morgendagens inaktive voksne. Aktivitet er god forebygging både når det gjelder fysisk og psykisk helse. Men fysisk aktivitet er også godt reparerende arbeid. Jeg har en psykisk syk samboer. En del av behandlingsopplegget for ham er bevegelse, både gjennom øvelser for å styrke balanse og kroppsbeherskelse, men også gjennom, enkelt og greit, å gå turer. Når han blir friskere enn det han er i dag, kan kanskje Aktiv på dagtid være et godt tilbud – et tilrettelagt tilbud om fysisk aktivitet på dagtid for dem som mottar en eller annen form for trygd eller sosial stønad. Dette er som regel samarbeidsløsninger mellom det offentlige og idretten, og det kan rapporteres om godt utbytte for deltakerne, og at de kommer i bedre form og blir fornøyd med seg selv. Dette er på mange måter et både reparerende og forebyggende konsept, som kan bidra til at man kommer ut av gruppa inaktiv. Det er mye å glede seg over i idrettsmeldinga. Jeg vil framholde min begeistring for satsing på inaktive. Det er mest sannsynlig at lavterskeltilbud i naturen og nærmiljøet appellerer mest til denne gruppa. Friluftslivet blir enda viktigere i åra som kommer, og denne delen av idrettspolitikken bør få økt oppmerksomhet og økte rammer framover, slik som det framkommer i meldinga. Jeg er glad for at det tas sikte på variert og målrettet virkemiddelbruk for å nå flere inaktive, og at satsinga på friluftsliv styrkes, og at Kulturdepartementet vil prioritere anlegg for egenorganisert aktivitet. En kan si at fysisk aktivitet er et personlig anliggende, men vi lever heldigvis i et samfunn hvor det er bred enighet om at vi skal legge til rette for at alle skal kunne delta – det være seg konkurransemennesket, ettåringen som står i startgropa eller samboeren som trenger hjelp for å komme seg tilbake til å være en aktiv bruker av friluftslivet.