Thor Lillehovde (Arbeiderpartiet), 2010-06-08:
Regjeringen har gjennom sak i Stortinget våren 2009 sørget for at det allerede er innført kommunal beredskapsplikt. Den trådte i kraft 1. januar 2010. Kommunene er det lokale fundamentet i den nasjonale beredskapen. Vi ønsker med dette å styrke kommunenes rolle i beredskapsarbeidet, slik at befolkningen gis best mulig vern mot kriser og katastrofer. Kommunene er i dag pålagt lovmessige krav til beredskapsforberedelser på ulike sektorområder, men det foreligger ingen krav i dagens lovgivning som pålegger kommunene å se hele kommunens beredskapsarbeid i sammenheng. Dagens trusselbilde er helt forskjellig fra det trusselbildet vi hadde i etterkrigstidens Norge. Da var sivilforsvarsloven en viktig og helt nødvendig lov som var tilpasset det trusselbildet. Sivilforsvarsloven er en av flere lover med bakgrunn i og med erfaringer fra annen verdenskrig. Med dagens lovbehandling lovfestes Sivilforsvaret som statens hjelpeorganisasjon med ansvar for å planlegge og iverksette tiltak av ikke-militær art for å beskytte sivilbefolkningen når landet er i krig. Som et tillegg åpner loven for at Sivilforsvaret også skal kunne hjelpe til med å forebygge og redusere mulighetene for skader som ikke skyldes krigshandlinger. Risikoen for uønskede hendelser i fredstid er i dag langt større enn risikoen for ødeleggelser gjennom fiendtlige krigshandlinger. Dette tilsier at lovens bestemmelser bør moderniseres og tilpasses de nye utfordringer vi står overfor når det gjelder nasjonens beredskapsarbeid – med særlig blikk på Sivilforsvarets fredstidsfunksjoner. Jeg tenker da på innsats ved rasulykker, flom, dambrudd, akutt forurensning, fjellskred og andre ulykker vi ikke kan forutse. Folkerettens regler gir innbyggerne rett til beskyttelse i krig, og sentrale elementer som varsling av fare, evakuering og tilfluktsromstjenester videreføres som viktige oppgaver for Sivilforsvaret også i framtiden. Kommunenes rolle i det nasjonale beredskapsbildet forblir uendret. De vil fortsatt ha et generelt og grunnleggende ansvar for ivaretakelse av befolkningens sikkerhet og trygghet innenfor sine geografiske områder. Gjennom denne proposisjonen foreslås en videreføring av kommunal beredskapsplikt hvor et av de viktigste elementene er at det gjennomføres en helhetlig risiko- og sårbarhetsanalyse i hver enkelt kommune for å kartlegge hvilke uønskede hendelser som kan inntreffe. Dette er en viktig prosess i alle kommuner, fordi utfordringene og risikobildet vil variere fra kommune til kommune. Det er viktig for denne prosessen at vi bevisstgjør og opplyser både lokalpolitikere, innbyggere og næringslivet om hvilke farer som kan true nettopp deres lokalmiljø. I tillegg må kommunene i denne omgang vurdere sannsynligheten av, og risikoen for, at disse hendelser også vil kunne ramme deres nærområde. Lov om kommunal beredskapsplikt, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret kan virke som en uvesentlig sak i en hektisk sommerinnspurt. Men når kriser eller uønskede hendelser oppstår, er det viktig at landets kommuner, fylkesmenn, Sivilforsvarets ledelse og mannskaper, sammen med frivillige krefter, er øvede og vet hvordan de skal reagere. Vi ønsker fortsatt å beholde dugnadsånd og vise det felles ansvaret vi har for hverandre. Jeg er glad for at det under behandlingen av saken har vært bred enighet i komiteen om både det kommunale beredskapsarbeidet, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret, og at tiltakene i proposisjonen i sum skal gi et bedre og tryggere lokalsamfunn.