Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2004-03-05:
Hva er globalisering? Det er å flytte beslutningsmyndighet bort fra nasjonalstaten og over til globale og regionale aktører. Hensikten er å fremme fri flyt av varer, tjenester og kapital over landegrensene. Noen vil kanskje hevde at regionale enheter som f.eks. EU ikke er en del av globaliseringen. Men så lenge EU fokuserer på å bygge ned nasjonalstaten og fremme fri flyt, vil unionen bare fungere som en etappe på vegen til videre globalisering. Noen vil hevde at globalisering er et slags naturgitt fenomen som tvinger seg fram, og som man bare må godta. Men faktum er at globalisering er resultat av politiske beslutninger på nasjonalt og internasjonalt nivå. Slike beslutninger kan omgjøres hvis den politiske viljen er til stede. Kystpartiet går inn for å opprettholde og styrke nasjonalstaten som den mest effektive beskytter av egne borgeres økonomiske, sosiale og demokratiske rettigheter. Ved å sikre nasjonalstaten råderett over egne naturressurser skaffer man grunnlag for et lokalt næringsliv der utbyttet kommer egen befolkning til gode. Nasjonalstaten er best egnet til å fordele ressursene i samfunnet på en rettferdig måte. Kystpartiet ønsker et internasjonalt samarbeid mellom selvstendige og folkestyrte nasjonalstater. Vi vil bidra til å utvikle internasjonale avtaleverk som styrker og ikke svekker nasjonalstatens muligheter for å sikre egne borgere et verdig liv, og bidra til en bæredyktig og demokratisk utvikling. For Kystpartiet er det naturlig å framheve den internasjonale havretten som et godt eksempel på et avtaleverk som styrker nasjonalstaten. Her gis den enkelte kyststat full råderett over ressursene i en økonomisk sone på 200 nautiske mil utenfor kysten. Kyststaten får dermed en egeninteresse av å forvalte fiskeressursene på en bæredyktig måte. I EU bryter man med dette prinsippet ved å frata det enkelte medlemsland forvaltningsretten over fisken. Det fører til alles kamp mot alle om fisken i den felles EU-sonen. Resultatet er overfiske og ødeleggelse av fiskebestanden. EU bryter også med intensjonen i havrettsavtalen ved å kjøpe opp fiskerettigheter i den økonomiske sonen til fattige afrikanske land. Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og regjeringspartiene baserer seg på at norsk medlemskap i EØS skal fortsette. Det innebærer fri flyt av varer, tjenester, kapital og arbeidstakere i et indre EU-marked på 450 millioner mennesker. Dermed er de med på et globaliseringsprosjekt som gjør Norge til en vasallstat under EU. Kystpartiet ønsker en norsk utmelding av EØS og gjenoppbygging av Norge som et selvstendig land. Kystpartiet ønsker en verdenshandel som gir rom for en naturlig utveksling av varer og visse tjenester. Norge har f.eks. stor produksjon av fisk, mens andre land har stort behov for å kjøpe fiskeprodukter på det internasjonale markedet. Det finnes utallige eksempler på slike gjensidige handelsinteresser som ikke undergraver den enkelte stats suverenitet. Det burde være mulig å organisere verdenshandelen slik at ikke de rike landene med subsidierte eksportvarer utkonkurrerer fattige land. Det burde være mulig å lage kjøreregler for handel med landbruksvarer som respekterer alle lands legitime rett til å ha sin egen landbruksproduksjon. Det burde være mulig å finne felles regler for et bæredyktig næringsliv, slik at et lands industriutslipp ikke ødelegger miljøet og inntektsgrunnlaget for andre land. Handelen med tjenester og kapital bør reguleres slik at nasjonalt eierskap til nøkkelbedrifter ikke gjøres umulig, og at enkeltland ikke kan drives til konkurs på grunn av ren valutaspekulasjon. Flyten av arbeidskraft over landegrensene bør reduseres kraftig. Land med stort overskudd på kapital bør heller investere i fattige land og gi arbeid til folk der, framfor å importere billig arbeidskraft – altså, flytt kapital, ikke mennesker. Fremskrittspartiets komitemerknad inneholder et sterkt forsvar for liberalisering og deregulering på alle plan. Det påstås at jo høgere grad av økonomisk liberalisme man har i et land, desto større sjanse har det til å nå høg velstand. Men sannheten er at land med sentrumsorientert blandingsøkonomi har langt høgere levestandard enn land med høyreliberalistisk markedsøkonomi, eller venstresosialistisk kommandoøkonomi – la oss kalle det planøkonomi. I Kystpartiet er vi stolte over norsk blandingsøkonomi som tillater markedskreftene å virke innenfor politisk bestemte rammer. Det gjør det mulig å opprettholde velferdsstaten uten å knekke det private initiativ og den private eiendomsrett. Kystpartiet ønsker at et selvstendig Norge skal være et eksempel til etterfølgelse for andre land, heller enn at vi skal underlegge oss de internasjonale markedskreftene. Det finnes en veg ut av globaliseringens umyndiggjøring av menneskene. Det er at nasjonalstaten tar tilbake sin rett til å ivareta sine borgeres legitime interesser.