trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Inge Lønning (Høyre), 2000-04-05:
Jeg er oppmerksom på at den interne organisering av Regjeringens arbeid er Regjeringens suverene ansvarsområde, som Stortinget ikke har noe med. Det bemerkelsesverdige denne gang er imidlertid at man ved Regjeringens tiltredelse har annonsert en ganske radikal endring, samtidig som det nå er gått tre uker uten at det er kommet noen nærmere informasjon om hvorledes denne nye ansvarsdeling skal se ut. Jeg har registrert at det råder betydelig uro i Forsknings-Norge fordi det er skapt uklarhet omkring dette, og etter mitt skjønn er det meget sterkt ønskelig at både Stortinget og Forsknings-Norge snart får beskjed om hvorledes ansvarsforholdene i fremtiden skal være.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Nå forutsetter jeg at hvordan man organiserer Regjeringens arbeid, ligger til Regjeringen, men det er helt riktig at i forbindelse med regjeringserklæringen og i de uttalelsene som senere kom fra statsminister Stoltenberg, ble det opplyst at mer forskning skal overføres til Nærings- og handelsdepartementet. Bakgrunnen for dette er at vi må knytte forskningen langt tettere opp til bedriftene, fordi det i realiteten er den næringsrettede forskningen det står dårligst til med. Hvordan dette vil bli seende ut, er det nå i gang et arbeid med under ledelse av Statsministerens kontor.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Jeg kan love representanten at det hurtig skal avklares, og for øvrig vil Regjeringen selvsagt følge opp den offensiven som et samlet storting har gått inn for, nemlig å løfte frem forskningen på en annen måte enn tidligere.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Deler av næringsforskningen ligger jo allerede i Næringsdepartementet. Nærings- og handelsdepartementet er en meget stor bidragsyter til det nåværende Forskningsrådet, som også ivaretar grunnforskningen – et område som Stortinget har vært klar på må økes, og spesielt må universitetenes rolle når det gjelder grunnforskningen, styrkes. Når det gjelder selve oppfølgingen av næringspolitikken, er Hervik-utvalgets innstilling nå ute til høring, og vi forsøker å presse det frem slik at vi så snart som mulig kan legge det frem som egen sak for Stortinget. Hva vi klarer å bli ferdige med av det til revidert nasjonalbudsjett, er det vanskelig å si akkurat nå.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Svaret på det er ja. Stortinget har jo tatt ut informasjonsteknologi som ett viktig område for forskning. Men det som også kom frem i den rapporten som Reve presenterte i går, er nettopp at vi har for lite kunnskapsinnhold i våre produkter, og at det er for dårlig kobling mellom forskningsmiljøene og næringslivet. Det må vi ta ad notam, og gjøre alvor av å få forskningsresultatene ut i bedriftene. Der henger Norge sørgelig etter.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Jeg forutsetter at Hydro, som det velrenommerte konsern det er, ut fra sine strategiplaner har gjort sine vurderinger og kommet til, ut fra de kjerneområdene de mener det er riktig for konsernet å satse på, at de vil selge ut en del, og at de samtidig har vurdert eventuelle kjøpere ut fra deres kompetanse, deres evne til utvikling og deres evne til forskning. Men Regjeringens befatning med Hydros eventuelle salg vil komme på det tidspunktet vi etter ervervsloven skal gå gjennom hvorvidt alt har gått riktig for seg – om her er slakt av bedriften, hvordan de ansatte har sett på hele situasjonen osv. Det vil nok, etter at en eventuell avtale er inngått, ta fra en til to måneder før det er en sak for Regjeringen.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Regjeringen vil gå gjennom de ulike lovverkene som gjelder denne saken, når det blir en sak for Regjeringen. Det kan være oppdrettsloven, og det kan – når det gjelder det departementet som jeg bestyrer – være lov om erverv. Men la meg også samtidig si på et helt prinsipielt grunnlag at Norge legger ikke opp til diskriminering av utenlandske kontra norske selskaper.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Staten har jo en del eierskap, og det er viktig at vi følger opp prinsippene som ikke minst er nedfelt fra denne sal om at de som styrer, skal styre, og at man gir dem den romsligheten det er å vurdere ut fra sine egne strategiplaner. Hvis man er misfornøyd med hva en del av de statlige selskapene foretar seg, har vi anledning til utskiftninger. Det er veldig viktig, slik jeg opplever det som næringsminister, at man ikke involverer seg i de vurderingene som er gjort ved et eventuelt salg, men at vi bruker det lovverket som vi skal bruke, til å gjennomgå hvordan et eventuelt salg har foregått. Når det gjelder hele den marine siden, har Stortinget nettopp vedtatt en kolossal opptrapping av forskning og utvikling for å la nettopp det området vokse.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Svaret på det er ja. Men samtidig vil vi jo også invitere utenlandske selskaper til å være med og videreutvikle også denne næringen – selvsagt. Når det gjelder mulighetene for denne næringen, vil det være viktig for forsknings- og utviklingssiden. Foreløpig har ikke akkurat den delen vært så fremtredende i næringen, så de trenger et push, og de trenger også at vi er med dem i videre utvikling.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Tilbake igjen til den helt konkrete saken: Der forutsetter jeg at Hydro underveis i det arbeidet har vurdert hvem som er mest kompetent i denne situasjonen til å føre Hydro Seafood videre. Det er flere tidligere statsråder som har tatt ordet, og den tidligere fiskeriministeren, etter at han gikk av, har hatt et stort engasjement i denne saken, som nok også til dels har vært diskutert – går jeg ut fra – i den tidligere regjering. Men mitt svar når det gjelder forsknings og utviklingsdelen, er at denne må forseres, og så langt det er mulig, må vi sikre at våre norske bedrifter er de som er fremst på dette området.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
En del av disse områder hører vel naturlig inn under finansministeren, men når det gjelder investeringsavgiften, vil den bli sett i forbindelse med moms og momssystemet, og det har finansministeren allerede signalisert at han vil fremme i forbindelse med statsbudsjettet.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Tidligere har bl.a. vår partileder og også vår statsminister signalisert at det er en aktuell problemstilling, uten at jeg her og nå kan si at svaret er et helt klart ja, fordi dette skal sees i sammenheng med hele momssystemet og fremmes som en egen sak i den forbindelse.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Når det gjelder nyskaping og spesielt de små og mellomstore bedriftene, vil denne regjeringen stå for en offensiv politikk, ikke minst på bakgrunn av også de rapportene som kom frem i går, om klyngeteorien, fra professor Torger Reve. Den store forskjellen mellom den tidligere regjeringen og den nåværende regjeringen tror jeg imidlertid vil være hele det internasjonale aspektet, i og med at selv den minste bedrift i Norge i dag ikke kan operere isolert fra omverdenen, men vil trenge mange virkemidler som dreier seg om både den nasjonale siden og den internasjonale siden. Når det gjelder formuesbeskatningen, kan jeg her begrense meg til å si hva Thorbjørn Jagland tidligere har nevnt, at den bør man se på.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Jeg er enig med representanten i at det er viktig å se på hvordan vi også skal tilrettelegge systemer som får både utenlandske investorer til å komme til Norge og utenlandske arbeidstakere med høy kompetanse til å delta i vårt arbeid. Nå holder vi på med Hervik-utvalgets innstilling, og der går det nettopp på hvordan vi skal stimulere næringslivet, f.eks. på hele nyskapingssiden, vel vitende om at det er en kunnskapsøkonomi vi befinner oss i. Men hvordan dette skal skje, om det skal skje ved skattefradrag, skattelette eller ved en stimulans direkte fra staten, har vi ennå ikke tatt standpunkt til. Når det gjelder spørsmålet om en fullstendig gjennomgang av skattesystemet, er ikke jeg den rette til å svare på det nå.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Det er et viktig spørsmål som representanten her tar opp. Det vi vet, er at selve kunnskapsinnholdet i våre bedrifter er dårlig. Samtidig har vi noen viktige clustere, som ikke minst kom frem i går i den rapporten som Torgeir Reve har hatt ansvaret for, og som dreier seg både om den marine og den maritime siden, og vi er et kjempestort energiland. Da må vi se på hvilke virkemidler vi skal være med på for å sikre bedriftene våre fortsatt vekst og bedre vilkår på kunnskapssiden. Da blir svaret forskning, utvikling, utdanning, livslang læring for arbeidstakerne slik at de hele tiden kan ajourføre seg så vi greier å bygge opp under de clusterne som finnes i Norge. Nå fikk f.eks. rederinæringen veldig gode rammevilkår, skattevilkår, men det som også kom frem i går, var at den samme næringen på utviklingssiden har et godt stykke å gå med egne krefter, slik at samspillet mellom utvikling, forskning, bedrift og utdanning vil nok være det som er mest sentralt, samtidig som vi må være aggressive overfor internasjonale miljøer og sikre våre bedrifter samme rammevilkår som man har andre steder – de samme kjøreregler. Her tenker jeg både på Verdens Handelsorganisasjon og det avtaleverket som vi er en del av gjennom EØS.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Vi vil følge opp det gode initiativet som her ble tatt av den tidligere regjering, og så får vi etter en periode komme tilbake til om ambisjonene skal være noe høyere.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Store mengder drivtømmer og rekved er et vanlig syn langs strendene på Svalbard. Tømmeret stammer i stor utstrekning fra flodene i Sibir og driver vestover med havstrømmen. Drivtømmeret har gjennom tidene vært en viktig ressurs for virksomhet på Svalbard, både til bygningsmateriale og til brensel. En stor del av Svalbards faste kulturminner, som er spredd rundt på øygruppen, er bygd nettopp av drivtømmer. Utgangspunktet for forvaltningen av drivtømmer på Svalbard er forskrift av 25. september 1931 om drivtømmer på Svalbard og Jan Mayen. Ifølge forskriften kan ingen utføre tømmer fra Svalbard uten tillatelse fra Sysselmannen. Sysselmannen gav tidligere i år Bjørn Elvenes samtykke til utførsel av drivtømmer i bearbeidet form som et prøveprosjekt for en periode på fem år. I forbindelse med denne søknaden fra Elvenes tok Sysselmannen kontakt med Nærings- og handelsdepartementet, som er forvalter av statens grunninteresse på Svalbard. Vi stiller oss positive til dette prosjektet og har samtykket til innsanking av drivtømmer i de områdene som eies av den norske stat. Dette samtykket begrenser seg til prøveperioden på fem år. Når denne er utløpt, vil vi ta stilling til om man skal forlenge dette, og eventuelt også følge opp med et mer generelt samtykke.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Det er nok noe ulik oppfatning av hvorvidt dette er et forurensende element eller en del av det totale miljøet på Svalbard. Men vi åpne. Nå er dette forsøket i gang, og jeg har også antydet overfor spørreren at hvis dette er positivt, så vil vi vurdere en mer generell adgang til en slik virksomhet som nå er kommet i stand gjennom Elvenes.
Grete Knudsen (Arbeiderpartiet), 2000-04-05:
Miljøvernmyndighetene ser jo nettopp drivtømmer som en naturlig del av Svalbard. Men nå er vi sammen kommet til at vi skal prøve ut denne virksomheten over en femårsperiode, og jeg har også signalisert til spørreren at om det er positivt, vil vi vurdere en mer generell adgang. Og lenger enn det kan jeg ikke gå på dette tidspunktet.
Petter Løvik (Høyre), 2000-04-05:
Frå Høgre si side har vi stadig peika på kor viktig det er å få ein sterk auke i forskinga, og no skal delar av dette ligge til statsråd Knudsens departement. Eg har eit par små spørsmål om dette. Det eine er: Kan vi vente at Regjeringa i revidert nasjonalbudsjett vil legge fram ein forpliktande og konkret opptrappingsplan for norsk forsking framover, og at denne blir følgd opp med løyvingar? Vi har nemleg litt forskjellige erfaringar med dei forpliktingane som har vore tidlegare. Det andre har tilknyting til sjølve organiseringa. Som representanten Lønning er eg litt forundra over at dette ikkje er avklara, sjølv om det er Regjeringa sitt område å avklare korleis dette skal organiserast. Men kan det vere aktuelt at koordineringa, altså forskingsavdelinga i Kyrkje-, utdannings- og forskingsdepartementet, blir overført til Næringsdepartementet? Er det eit av dei alternativa som ein jobbar med?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
I går informerte Torger Reve, rektor ved Handelshøyskolen BI, om prosjektet som han er leder for – «Et verdiskapende Norge». Han konstaterte at vi lå dårligst an i Europa når det gjaldt produktivitetsvekst, og også lavt når det gjaldt innovasjon. Han kom inn på nettopp dette med forskning og utvikling i norsk næringsliv, og han sa at våre naboland ligger langt foran oss. Han presiserte at det er spesielt innenfor høyteknologiområdene Norge bør satse. Ønsker statsråden å følge dette opp når man nå skal intensivere forskning og utvikling, og spesielt satse på næringsklynger innenfor høyteknologiområdene?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg har et spørsmål til vår ærede nærings- og handelsminister. Den største næringspolitiske utfordringen vi har i dette landet, er at mange tradisjonelle bedrifter forvitrer uten at vi klarer å erstatte den verdiskapingen og de arbeidsplassene som går tapt. Det internasjonalt kjente analysebyrået Morgan Stanley Dean Witter sier at de billigste aksjer i Europa kjøpes på Oslo Børs. Det vil si at norske bedrifter går på billigsalg ved siden av at de fusjonerer, legger ned sin virksomhet osv. Bondevik-regjeringen gjorde svært lite for å beholde attraktive bedrifter i Norge. Jeg vil heller si at de administrerte en næringspolitikk for utflytting av norske virksomheter. Hvilke nye grep vil vår nye næringsminister og arbeiderpartiregjeringen foreta for å motvirke at attraktive bedrifter flytter ut av landet?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg er enig i at det er et knippe virkemidler som må til for å bedre forutsetningene for konkurransedyktigheten i Norge. En av de tingene som statsråden ikke nevnte, er skjemaveldet og registreringsplikten, særlig for små og mellomstore bedrifter. Der startet jo Bondevik-regjeringen et program, men det første året klarte de bare å redusere skjemaveldet med 6 promille. Men de satte seg et mål om en reduksjon på 25 pst. i løpet av to år. Statsråden har stilt seg positiv til dette programmet. Jeg regner nå med at hun ikke vil være dårligere enn den tidligere nærings- og handelsministeren. Vil hun opprettholde målene om en reduksjon på 25 pst. i løpet av to år?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg har følgende spørsmål til vår ærede landbruksminister: «Gilde er avslørt i å ha dypfryst opptil 2,5 tonn ferskt bankekjøtt tre dager før holdbarhetsdatoen gikk ut. Kjøttet er deretter solgt som frysevare til Spar-kjeden. I fjor solgte Gilde 34 tonn «gammelt» dypfryst svinekjøtt som nye ferske grillskiver. I begge tilfellene havner Gilde Agro Fellesslakteri i Lillesand i klemme. Vil statsråden vurdere nye kontrollrutiner som kan gi forbrukerne større sikkerhet?»
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for svaret, som jeg er ganske godt fornøyd med. Gilde er jo en sentral aktør og skal kjenne regelverket, i og med at de er profesjonelle. Likevel har de vært involvert negativt i disse historiene flere ganger. Derfor er det grunn til å reagere når de ikke har tatt lærdom av hva som har skjedd tidligere. Det har kommet mange henvendelser i denne saken, særlig fra Sørlandet. Forbrukerne reagerer kraftig fordi de får en vare som er en annen enn den regelverket tilsier, og fordi de kanskje tar en helsemessig risiko som det ikke er nødvendig å ta. Ifølge markedssjefen i Gilde Norge er dette en vanlig måte å kvitte seg med eldre kjøttpartier på, og da er det jo grunn til å reagere. Slakteriforskriften er klinkende klar: Kjøtt som er bestemt for innfrysing, skal innfryses med en gang det er ferdig skåret og modnet. Bankekjøttet fra Gilde Agro ble først produsert, pakket og merket som vanlig kjølevare. Mener ikke statsråden at det da er en uforsvarlig praksis som er blitt fulgt her, særlig når man også sier at dette er en vanlig måte å gjøre det på?
Øystein Hedstrøm (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for tilleggssvaret. I debatten om næringsmiddelkontroll er det nevnt at SNT og andre kontrollinstanser som i dag er underlagt Landbruksdepartementet, burde vært underlagt f.eks. Helsedepartementet, fordi det er helsemessige aspekter som det er viktig å fokusere på i denne sammenheng. Hva mener statsråden om å plassere SNT og andre kontrollinstitusjoner under et annet departements ansvarsområde?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg vil gjerne få stille arbeids- og administrasjonsministeren et spørsmål. Jeg har først og fremst i diverse avisartikler i det siste registrert med glede statsrådens ønske om å rydde opp og øke effektiviteten i offentlig sektor. Det statsråden indirekte sier, er vel det som Fremskrittspartiet i lang tid har sagt – og delvis blitt kritisert for – nemlig at folk ikke lenger vil finne seg i å bli styrt i sitt valg av velferdsgoder. Det er vanskelig å se at Arbeiderpartiet skal ha noen slags troverdighet i denne målsettingen. Derfor kunne det være interessant å spørre statsråden hva slags fremdrift han har i tankene med hensyn til å få gjennomført en sånn effektivisering. Skal det igjen nedsettes en rekke byråkratiske utvalg over flere år for å skape enda flere utredninger uten konkrete tiltak, eller kommer statsråden nå med egne konkrete forslag?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker for svaret. Jeg registrerer at jeg mottar et godt innpakket svar – jeg kan vel kanskje ikke forvente noe annet heller, nå. Men jeg prøver meg på en annen spørsmålsvinkling. Arbeiderpartiet presenterte i går en ny debattbok om fremtidens sosialdemokrati. Her skriver Tom Therkildsen, en av statsminister Stoltenbergs fremste rådgivere i tidligere regjeringer, at han er «lei av alle dem som sier vi må stanse utviklingen og tenke helt annerledes». Ifølge Aftenposten i går tar han også et sterkt oppgjør med dem i Arbeiderpartiet som snakker med forakt om markedet. «Vi må bruke markedet aktivt for å skape nye løsninger og å sikre effektiv ressursbruk.» Videre sier han: «Vi må få en politikk som åpner for mer mangfold og mer valgfrihet. Vi må se positivt på folks ønske om mangfold.» Dette er jo som å høre Fremskrittspartiets programerklæringer. Mitt spørsmål er: Er dette også statsrådens vyer om nytenkning og modernisering av offentlig sektor?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg ønsker å stille statsråden et tilleggsspørsmål i forbindelse med statsrådens ønske om å rydde opp og øke effektiviteten i offentlig sektor. I en artikkel i Vårt Land 31. mars 2000 sier statsråd Kosmo følgende: «Det skal ikke være noen ulempe å være innvandrer». Dette er Fremskrittspartiet enig i. Ingen skal forskjellsbehandles på grunn av rase, religion eller etnisk opprinnelse. Men det jeg reagerer på i nevnte artikkel, er statsrådens mål om å oppfylle Regjeringens ønske om å gi mer makt til innvandrere. Det er allerede nedsatt et utvalg som skal drive rekruttering av innvandrere til statlig sektor samt hjelpe offentlige etater ved ansettelse av nettopp innvandrere. Er ikke statsråden redd for at denne snillismen kan føre galt av sted, når man så spesifikt går inn for å hjelpe en gruppe til å få arbeid innenfor statlig sektor, og enda mer spesifikt innenfor mellomlederstillinger?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Hedmarks-bedriftene ViaCon as og Pecor AS på Matrand blir nektet av NSB å bruke fabrikksporet inn til rørbedriften. Lasting og lossing av gods må derimot skje på Kongsvinger. Dette samsvarer dårlig med det politiske ønsket om at mest mulig gods skal sendes med jernbane. Kan statsråden gjøre noe for at disse bedriftene, som ønsker å benytte jernbanen til transport av sine produkter, får mulighet til dette?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for svaret. I 1999 gikk det 645 lastebiler ut fra rørfabrikken med last. I 1998 gikk det 478, noe som viser litt hvordan godstrafikk på vei økte etter at betjeningen på trafikksporet ble nedlagt. Bedriften mener at den i år kunne tatt imot og sendt av gårde 100 godsvogner hvis sidesporet hadde vært i bruk. 100 godsvogner burde etter min mening være et tilfredsstillende antall for NSB. Hva mener statsråden vil være et tilfredsstillende antall godsvogner for at sidesporet i dette tilfellet bør kunne være i drift?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for det jeg tolker som et positivt svar. Rikspolitikerne har signalisert at mer godstrafikk må gå på jernbane framfor vei, jf. samferdselsmeldingen. For at bedrifter skal kunne klare dette må også NSB vise fleksibilitet. Dessuten dreier ikke dette seg bare om selve transporten, men også om arbeidsplasser ute i distriktene, miljøforurensning m.m. Her må som sagt NSB som et statlig organ være med på å ivareta og tilrettelegge for distriktene, når det økonomiske burde gå i balanse når det gjelder NSB. Hva er statsrådens syn på dette?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg ønsker å stille miljøvernministeren følgende spørsmål: «I Hedmark er mange engstelige for den såkalte soneplanen for ulv. Vil statsråden ta hensyn til blant annet barn og foreldre, bufedrivere, jegere og andre som er svært negative til at vi får områder hvor ulven kan ferdes fritt, samt tror statsråden at rovdyra vil holde seg innenfor denne sonen til enhver tid?»
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for svaret og for hennes positive engasjement, men jeg tror kanskje ikke bufedriverne blir helt beroliget av svaret. Synes ikke statsråden at de som f.eks. driver med bufe, får svært kort tid til å innrette seg etter en eventuell ulvesone? Det å finne nye beiteområder samt mange andre praktiske ting vil nødvendigvis ta noe tid. Er statsråden innforstått med disse problemene, og hva vil statsråden konkret gjøre for å avbøte dem?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden nok en gang for svaret, og jeg er glad for at hun i ukene som kommer, skal ha møte med interessenter både i Hedmark og Østfold, to fylker som blir sterkt berørt av dette. Det er mange ting i denne saken som kan diskuteres. Jeg skal trekke fram én konkret ting, og det er erstatning for tap av beiterettigheter og den praktiske beitebruken. Er statsråden innforstått med at det kan komme rettssaker i forbindelse med slike tap?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-04-05:
Jeg tillater meg å stille dette tilleggsspørsmålet til statsråden: Statsråden har stadfestet at han vil holde fast på den tidligere regjeringens satsing på et enklere Norge, på servicekontor og på åpenhet i forvaltningen. Kan statsråden bekrefte at også arbeidet med serviceerklæringer, som er helt nødvendig for at borgerne skal føle trygghet for kvaliteten på offentlige tjenester, også vil bli videreført?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-04-05:
Jeg har et spørsmål til nærings- og handelsministeren. I Regjeringens tiltredelseserklæring legges det stor vekt på nyskaping, betydningen av å bygge kompetanse, og statsråden har selv markert det sterkt i en rekke sammenhenger. Da blir virkemidlene viktige. Den regjeringen som jeg satt i, gjorde det helt klart at man før sommeren ville avskaffe den særskatten man nå har på nyskaping, nemlig investeringsavgiften. Som alle vet, er den avskaffet for industri og landbruk, og mitt spørsmål til statsråden er om statsråden og Regjeringen vil fremme initiativ, slik at investeringsavgiften som nå tynger de næringer som trenger utviklingsstimulanser, vil bli avskaffet.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-04-05:
Skal dette i klartekst oppfattes som at det man vil fremme, ikke bare er en vurdering, men et konkret forslag om å avskaffe investeringsavgiften?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-04-05:
Jeg tillater meg å stille dette spørsmålet til samferdselsministeren: «E6 mellom Ryenkrysset og Bryn i Oslo er antakelig den stamveistrekningen der flest mennesker utsettes for støy. Hvilke tiltak vil bli fremmet for å avbøte situasjonen?»
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Han og jeg har en felles virkelighetsbeskrivelse av strekningen. Jeg velger å ta opp denne strekningen fordi vi i Stortinget ofte behandler stamveistrekninger – som er viktige nok – som går gjennom områder hvor det bor langt færre mennesker, og hvor det ofte er vilje til å bruke betydelige midler for å sørge for at man ikke skal belaste miljøet. Mitt spørsmål går på om statsråden er beredt til å vurdere om det kunne være egnet å legge veien mellom Ryenkrysset og Bryn i en tunnel for å avlaste dette området, og la det være et element i det vurderingsgrunnlag som inngår i det arbeidet som jeg oppfatter prisverdig er satt i gang, og som jeg er enig med ham i når det gjelder det kortsiktige, og hva som er gjort. Mitt spørsmål er: Må ikke en slik miljøtunnel innenfor dette området – nettopp fordi det er en stamvei, og fordi vi vet at tunneler diskuteres på stamveistrekninger andre steder – også være relevant i storbyen Oslo, når det er så mange mennesker det er snakk om?
Odd Einar Dørum (Venstre), 2000-04-05:
Jeg har dyp forståelse for at statsråden ikke kan svare på spørsmålet om tunnel, for det er knapt nok utredet. Men tanken må jo fødes et sted, og den er født lokalt blant engasjerte mennesker. Jeg vet at Statens vegvesen Oslo er opptatt av å foreta en konsekvensvurdering i området, og jeg oppfatter statsrådens prinsipielle svar som også å akseptere de miljøutfordringer som eksisterer i storbyområder. Jeg vil nøye meg med – jeg har ikke noe tilleggsspørsmål – å formulere det på følgende måte: Jeg håper at statsråden kan ta med seg nettopp en slik vurdering – det kan tenkes at det alt i alt er det riktige. Det er svært spesielt at man har en stamveistrekning gjennom et storbyområde, fordi det er så mange mennesker som utsettes for miljøbelastning. Det var derfor jeg dristet meg til å si «antakelig den stamveistrekningen» hvor dette er tilfellet. På andre stamveistrekninger er det andre belastninger. Ofte kommer disse i fokus når de f.eks. splitter små bygdesamfunn – det gjelder bl.a. E16 i Hordaland – men jeg føler også at når man splitter bysamfunn, er det svært viktig at problemstillingen om å verge dette bymiljøet blir satt på dagsordenen, og jeg oppfordrer statsråden til å ta det med seg.
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg har et tilleggsspørsmål til statsråden. Vi i SV støtter fullt opp om statsrådens ønske om å fornye offentlig sektor, for dermed å skape tillit i forhold til offentlig sektor. Men vi har også utfordret arbeiderpartiregjeringen om å parkere tanken om privatisering. Nå kommer det ulike signaler om hva privatisering egentlig er i statsrådens øyne, i hvert fall i Regjeringens øyne. Vi vil gjerne høre om statsråden mener at konkurranseutsetting er det samme som privatisering. Tar statsråden avstand fra økende bruk av konkurranseutsetting? Ser ikke statsråden at konkurranseutsetting fører til en oppsplitting av tjenester og dermed hindrer folk i å samarbeide på tvers av forskjellige sektorer, og at det også fører til byråkratisering?
Vidar Kleppe (Fremskrittspartiet), 2000-04-05:
Det er jo betryggende å høre at arbeidet med offentlige servicekontor og gjennomgangen av offentlig sektor skal videreføres av statsråd Kosmo og regjeringen Stoltenberg. Men det som jeg og mitt parti, Fremskrittspartiet, er litt opptatt av, er de mer konkrete og håndfaste tingene som gir resultater. Selv om en må tenkte langsiktig, må en også gjøre noen grep på kort sikt. Mitt spørsmål til statsråd Kosmo er: Når vil han starte arbeidet med å nedlegge fylkeskommunen som et eget forvaltningsledd? Jeg har registrert at statsråd Kosmo tok til orde for dette da han tidligere var stortingsrepresentant. Kan jeg regne med at han vil sette fullt trykk på dette fram mot behandlingen på landsmøtet i Arbeiderpartiet, slik at vi kan få kuttet ut ett forvaltningsledd i Norge, noe som vil gi store besparelser og fordele ansvaret mellom kommunene og staten på en helt annen måte enn i dag?
Morten Lund (Senterpartiet), 2000-04-05:
Jeg har et spørsmål til nærings- og IT-minister Grete Knudsen om norsk eierskap i Hydro Seafood. Partileder Jagland etterlyste en strategi mot bitvis salg av Norge. Nå ønsker man å selge en kjempestor bit av Norge til et konsern som for tiden har hovedkontor i Nederland, til tross for at det påstås at det foreligger to like gode tilbud fra norske grupperinger. Det har vært meget kraftige reaksjoner på dette her på Stortinget – tverrpolitisk. Også innenfor næringen selv har det vært sterke reaksjoner. En har sagt at dette er som om vi skulle ha solgt oljeressursene i Norge til utlandet på 1970-tallet. Hydro Seafood har fått vokse så sterkt og har fått ta hånd om så store naturressurser i tillit til at Hydro tenker norsk. Hva vil Regjeringen foreta seg for å sikre norsk eierskap i Hydro Seafood og opptre i samsvar med det som Jagland og andre sentrale arbeiderpartifolk har sagt?
Morten Lund (Senterpartiet), 2000-04-05:
Når en skal behandle denne saken ut fra det lovverket vi har, både oppdrettslov og ervervslov, går jeg ut fra at Regjeringen vil følge opp det som nå er sagt om at Regjeringen skal være folkets tjenere og lytte til folkets vilje. Det er stor uro rundt i landet når det gjelder dette. Folk vil ikke at matproduksjonen langs kysten vår skal kontrolleres av utenlandske konsern. De vil at statlig eierskap skal være til fordel for Norge, og havbrukskompetansen er altså utviklet her hos oss og skulle være til vår fordel. Regjeringen må etter min mening reagere i denne saken. Hvis ikke, vil løpet være lagt for utflagging av resten av næringen også. Vi trenger stor lokal velvilje når det gjelder havbruksnæringen og når det gjelder å frigi nye lokaliteter i årene framover, for at næringen skal bli så stor som vi tror den kan bli, og den lokale velviljen tror jeg blir mindre hvis søknadene om lokaliteter kommer fra London eller Zürich. Er statsråden i tvil om hva folket vil, og er folkets vilje fortsatt viktigst for Regjeringen?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Det er gjort kjent i dag at Hydro har inngått en forpliktende salgsavtale med Nutreco, noe som betyr at denne saken er kommet mye nærmere en behandling i Næringsdepartementet enn den kanskje var for kort tid tilbake. Jeg legger merke til at næringsministeren legger vekt på Hydros strategiplaner, og det er jeg enig i. Stortinget skal for så vidt ikke blande seg opp i Hydros egne strategiplaner. Men det Stortinget og Regjeringen i høyeste grad skal blande seg bort i, er strategiplanene for den nasjonen vi er satt til å lede. Og når Hydro ønsker å selge en så viktig bit av norsk næringsliv og norsk næringsvekst uten at storting og regjering skal ha en mening om det, så er det unnfallenhet. Mitt spørsmål til næringsministeren er da: Når nå Hydro ønsker å selge, burde ikke den norske regjering ha vært langt mer aktiv, også i kraft av sitt eierskap i Hydro, når det gjelder å sørge for at ringvirkningene kommer det norske samfunn og norske selskap til gode, og at dette ikke bare selges ut til høystbydende, eller uansett selges ut til et utenlandsk firma?
Odd Roger Enoksen (Senterpartiet), 2000-04-05:
I den studien som ble presentert i går om framtidig næringsutvikling i landet, er marin sektor utpekt som nr. 1 – før olje og gass, før maritim sektor og før IT-næringen som nr. 4. Det betyr at vi her snakker om en av de aller viktigste næringene for utvikling av verdiskaping i landet i tiden framover. Etter min oppfatning bør man vektlegge forskning, produktutvikling og foredling når man tar stilling til hvem som skal eie disse næringene i tiden framover, og jeg er helt overbevist om at det best vil komme til å skje innenfor rammen av nasjonalt eierskap. Oppdrettslokaliteter er en begrensende faktor. Vi snakker her om et selskap som i sum eier en åttendedel av alle oppdrettskonsesjoner i landet, ca. 100 konsesjoner. Det betyr altså at vi selger ut av landet en betydelig del av de lokaliteter som skal sørge for den framtidige verdiskaping. Mitt spørsmål til statsråden går da på et mer generelt grunnlag: Ser statsråden det i det hele tatt som viktig å legge til rette for at vi skal ha nasjonal kontroll med denne ressursen i framtiden?
Jon Lilletun (Kristelig Folkeparti), 2000-04-05:
I den tidlegare nemnde utgreiinga, leidd av Torger Reve, er sjømat sett som det området der ein kan vekse mest. I den same utgreiinga seier dei òg at ein bør satse på det ein er best til frå før – det bør ein utvikle vidare, ikkje minst på forskingssida. Det har vore ganske stor semje i det norske politiske miljøet om at eigarskap er viktig når det gjeld område der vi er best, og det vi har sett, er at når det vert utanlandsk eigarskap, er det veldig lett at forskinga vert lagd andre plassar enn i Noreg. Hovudtalsmannen for Arbeidarpartiet på Stortinget i næringsspørsmål, Kjell Opseth, Rita Tveiten og ei rekkje andre har vore veldig tydelege på at det er ynskjeleg at eigarskapen til denne motoren innanfor oppdrett som dette er, vert verande på norske hender. Utan å ta stilling til saka: Deler statsråd Knudsen det synet som representanten Opseth har hatt, at ein så viktig faktor som dette er innan denne næringa, skulle ha vore på norske hender?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg vil få stille et spørsmål til arbeids- og administrasjonsminister Kosmo. Dagens debatt, med ensidig fokusering på og frykt for folketrygdens utgiftsforpliktelser, er en farlig forbigåelse av den største utfordringen vi har framover, nemlig å få frambrakt nok omsorgs- og tilsynstjenester og en god nok skole. Det dreier seg altså om å skaffe nok sykepleiere, lærere, hjelpepleiere, omsorgsarbeidere osv., og disse menneskene må trekkes til disse yrkene i et arbeidsmarked som heller vil utvikle flere enn færre gode, nye, interessante og godt betalte jobber i andre sektorer. Det er på tide med en ny og aktiv, offensiv og kraftfull offentlig lønns- og arbeidsgiverpolitikk istedenfor en passiv og dilte etter-holdning som man har nå. Vil statsråden ta initiativ til en slik offensiv lønns- og arbeidsgiverpolitikk i offentlig sektor, slik at vi kan få løst de viktigste oppgavene vi har?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Statistisk sentralbyrå har beregnet at det trengs ca. 85 000 nye årsverk i offentlig sektor hvis vi skal greie å gjennomføre de reformene som vi allerede har vedtatt, og det er mer arbeidskraft enn det er rom for i makroøkonomien. Det må jo bety at man må ty til ganske mye sterkere virkemidler for å klare den tøffe konkurransen som vi står overfor. Er det ikke farligere å ikke gi signaler nå som kan gjøre at folk tør å satse på disse yrkene, ikke leser stillingsannonser hver dag, og ikke forsøker å finne seg andre jobber, enn å gi noen positive signaler i dag som kan gi håp om at dette er framtidsyrkene som også vil bli belønnet med god lønn og skikkelige arbeidsforhold, fordi den store arbeidsgiveren, nemlig staten, og politikerne har skjønt at her må man inn med tiltak hvis vi skal løse oppgavene?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg vil stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «Tomtemangel og høye tomtepriser er viktige årsaker til at nye boliger blir svært dyre og boligbehovet for folk med små eller ingen inntekt ikke blir løst. Staten er en stor eiendomsbesitter, og kan gjennom sin tomte- og eiendomspolitikk bidra til å få fart i den sosiale boligbygginga. Vil statsråden ta initiativ til at staten går igjennom statlig tomteareal og eiendomsmasse for å kunne bruke disse som innsatsmidler i en boligsatsing for unge og vanskeligstilte?»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg takker for svaret, som var positivt. Det er kanskje ikke så rart, fordi Arbeiderpartiet og SV har før fremmet forslag sammen om en slik gjennomgang. Nå er Arbeiderpartiet i regjering og har mulighet til å ta tak i dette temaet på egen kjøl, og jeg er glad for at de gjør det. Statsråden sa at tomteprisene nå er svært høye – og det er riktig – og at kommunene nå selger til markedspris. Det er kanskje ikke så rart, fordi det er en viktig verdi som kommunene har, og kommunesektoren har som kjent et stort underskudd for tida. Problemet er jo at staten oppfører seg på samme måten, ved også å selge til høystbydende. Og tomtene blir jo ikke særlig mye rimeligere av den grunn. Mitt oppfølgingsspørsmål må bli: Når staten går igjennom eiendomsmassen og tomtearealene sine, er det med sikte på å kunne tilby disse tomtene eller eiendomsmassen billigere, under markedspris, slik at prisen på prosjektene blir lavere?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg vil igjen takke for det positive svaret. Det høres ut som det kanskje skal bli en ny giv i boligpolitikken. Det trengs sannelig, fordi den har nå smuldret bort helt siden begynnelsen på 1990-tallet. Poenget med å fokusere på tomter er jo at det er en mangelvare. Når tomteprisen er høy, er det også stor omsetning av dem. Det er mange som er ute etter tomter i dag. Det betyr at hvis man ikke fra statens side nå ganske raskt får en slik gjennomgang på plass, og får på plass en ny holdning til dette i statlig sektor, kan mye av tomtearealene allerede være borte. Er det slik at statsråden nå vil sette bom for at statlig areal skal avhendes og selges i perioden fram til man har fått denne gjennomgangen, slik at man ikke kvitter seg med det man kunne ha som innsatsfaktor i en slik boligsatsing?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg vil få stille følgende spørsmål til kommunal- og regionalministeren: «I Norge er det få sosiale utleieboliger. De fleste er i kommunalt eie. Gjennom åra har mange av disse boligene blitt nedbetalt, delvis av subsidierte lån/tilskudd fra Husbanken, og med den enkelte leietakers trygd, sosialhjelp og bostøtte. Nå selges eller leies slike boliger ut til markedspris. Er statsråden enig i at det må lages regler som sikrer at beholdningen av sosiale boliger ikke synker, og at statlige penger til sosial boligbygging sikrer varige botilbud til unge og vanskeligstilte?»
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg takker for svaret, men jeg er litt usikker på hva statsråden egentlig mente om spørsmålet som ble stilt, nemlig: Trenger vi nye mekanismer som sikrer at offentlige tilskudd som blir gitt for å øke beholdningen av sosiale boliger, blir i boligene, slik at de ikke blir en slags egenkapital for f.eks. en kommune som ønsker å opptre nærmest som hushai? 10 pst. over ti år, som Husbanken har som grense, er jo ganske kort tid. Problemet er at vi har veldig få sosiale utleieboliger. Hvis vi ikke sørger for en lengre tidsbegrensning på dette, vil man kunne pøse inn statlige midler uten at antall sosiale utleieboliger øker. At vi trenger å øke dem, tror jeg at Arbeiderpartiet og SV er enige om. Så da er spørsmålet: Trenger vi noen nye mekanismer for å sikre disse pengene bedre enn i dag?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2000-04-05:
Jeg takker for svaret, og takker for at statsråden er åpen for å se om det kanskje trengs noen nye mekanismer. Det er ingen hemmelighet at utgangspunktet for spørsmålet er situasjonen i Oslo. Oslo kommune eier en stor andel av de sosiale utleieboliger. At de selger unna, og at de også legger seg på en prispolitikk som gjør at de nå nærmer seg både gjengs leie og markedsleie, betyr at den innsatsfaktoren vi har for å avhjelpe folks boligbehov, egentlig ikke blir virkningsfull i det hele tatt. Jeg ser at noen ønsker seg ordninger med økt bostøtte enten på kommunalt nivå eller – sikkert helst – på statlig nivå. Det ville jo bare være en rein driftsutgift og ville ikke sørge for at antall boliger øker. Ser statsråden for seg at man kan ta et initiativ til et møte f.eks. med Oslo kommune for å drøfte disse problemstillingene, slik at man kan få et bedre grep om situasjonen raskt?
Gunnar Kvassheim (Venstre), 2000-04-05:
På en rekke områder nyorienterer Arbeiderpartiet seg nå. De legger seg på en annen politikk enn den de hadde i opposisjon. Mitt spørsmål blir om dette også er tilfellet når det gjelder næringspolitikken og rammevilkårene for småbedriftene ikke minst. Arbeiderpartiet har sagt at de ønsker å kutte ut aksjerabatten, stramme inn delingsmodellen osv. Spørsmålet er om de holder fast ved sin tidligere politikk på dette området. Spørsmål nr. 2: Når en ikke kunne gi et svar på spørsmålet om investeringsavgiften, ser en at formuesbeskatningen er et problem i forhold til å sikre utviklingen i norske bedrifter? Er en innstilt på å endre opplegget for formuesbeskatningen, slik den avgåtte regjeringen bebudet at den ville gjøre?
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Hovedspørsmålet dreide seg om skattesystemets forhold til den såkalte nye økonomien, eller den nye type bedrifter. Det er et gjennomgående trekk at skattesystemet vårt er basert på å tenke på kapital i form av fysisk eller pengemessig kapital, og ikke de såkalte humankapitalene. For eksempel har mellompartiene og Arbeiderpartiet sørget for at det å drive forsknings- og utviklingsarbeid i egne aktive selskaper i dette landet er ansett som et liberalt yrke, og altså får høyeste marginalsats i skattesystemet. Det er også sørget for at goodwill og en del andre humankapitalbiter ikke er fratrekkbare i delingsmodellen. Det er en rekke slike eksempler på at alle rammebetingelsene i Norge i dag stort sett er til ugunst for bedrifter som jobber innenfor IT, innenfor ny teknologi og innenfor kunnskapsbasert industri. Synes statsråden det er på tide å foreta en total gjennomgang nettopp av rammebetingelsene for denne typen bedrifter når man ser på både investeringsavgiften, formuesskatten og de andre bitene i delingsmodellen, for å motivere disse istedenfor å motvirke?
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Mindreårige asylsøkere skal få oppnevnt verge av overformynderiet. Vergen har flere oppgaver, blant annet å være representant for den mindreårige overfor myndighetene, yte personlig støtte og forklare forhold som myndlingen ikke skjønner. Ifølge Redd Barna er situasjonen slik at en rekke mindreårige asylsøkere ikke vet at de har verge eller hvem som er det. Samme verge kan være oppnevnt for opptil 50-100 mindreårige asylsøkere. Mener statsråden vergeordningen fungerer etter lovens intensjoner slik dagens praksis er?»
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er glad for både at vergemålsloven skal gjennomgå en evaluering, og at man nå vil se kanskje spesielt på forholdene til mindreårige asylsøkere. Problemet med å gjennomgå hele loven er at det tradisjonelt sett kommer til å ta lang tid, og vi befinner oss faktisk i en akutt situasjon med svært mange mindreårige asylsøkere, som sitter i mottak veldig lenge. Selv om de er prioriterte, er vi i den situasjon at mange kommuner av ulike grunner ikke ønsker å ta imot dem, bl.a. er de kanskje redde for at det medfører økte kostnader å motta mindreårige asylsøkere. Mitt spørsmål er derfor om det er mulig å få gjort noe arbeid knyttet til denne vergeordningen, litt hurtigere, eventuelt å fjerne vergeordningen og finne frem til andre støtteordninger som er bedre egnet til å ivareta de tingene som en advokat ikke gjør overfor mindreårige asylsøkere. Det er klart at mange mindreårige asylsøkere har behov for noen som kan hjelpe dem også i forhold til rettighetene deres i det norske systemet. Det er noe som en verge kunne ha gjort, men det fungerer ikke.
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Det var ikke noen misforståelse. Jeg vil bare understreke at det at bosettingen tar så lang tid, betyr at vergens rolle blir større i perioden før man er bosatt. I det øyeblikket mindreårige asylsøkere blir bosatt, er det fremdeles behov for verge, men da vil man være innenfor et helt annet nettverk av tiltak og støttefunksjoner, f.eks. etablert med skole og andre omsorgsfunksjoner, som eksisterer innenfor kommunen. Problemet som oppstår ved at man sitter i mottak, er at ingen på en måte har ansvar utover mottakets personale. Det gjør at vergen har en mye større rolle jo lengre tid den mindreårige blir sittende i mottak før han blir bosatt ute, slik at hvis man ikke nå får gjort noe for å få behandlingstiden ned i form av å få bosettingen opp når det gjelder mindreårige asylsøkere, så er det altså et større akuttbehov for at vergeordningen må fungere bedre. Ett av problemene knyttet til vergeordningen er at man etablerer én verge i det øyeblikket den mindreårige kommer til landet, og så flyttes stort sett alle asylsøkere kort tid etter de første avhørene til andre mottak, og så blir det nye verger igjen.
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til barne- og familieministeren: «Da Stortinget i 1992 vedtok ny lov om barnevernstjenester, vedtok flertallet at det skulle innføres en ordning med en talsperson for barn i slike saker. Opprinnelig ville flertallet ha en obligatorisk ordning, men ved lovutformingen i 1993 vedtok man å gi fylkesnemndene mulighet til å oppnevne slike talsmenn i enkeltsaker. Samtidig ble det understreket at ordningen i løpet av et par år skulle evalueres og evalueringen legges frem for Stortinget. Åtte år har nå gått. Når kommer evalueringen til Stortinget?»
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Det er ingen grunn til å legge skjul på at etableringen av ordningen med en egen talsperson for barn i disse sakene ble gjort på tross av daværende barne- og familieminister Grete Bergets ønske, og som et initiativ fra alle øvrige partier på Stortinget den gangen, fordi man ønsket å ha en uhildet person som ikke var beregnet som sakkyndig, men som skulle kunne kjenne barnet og representere barnet i fylkesnemndene. Som også nevnt i spørsmålet, var det primære ønsket å gjøre denne ordningen obligatorisk. Det ble den ikke – for å finne frem til en samlet løsning – fordi det var en del områder hvor det også kunne stilles spørsmål ved om man ønsket en obligatorisk ordning. Men på bakgrunn av det ønsket komiteen den gang at Stortinget innen tre år skulle få seg forelagt en evaluering av denne ordningen, bl.a. for å vurdere den praksis som utviklet seg med hensyn til bruk av barnets talsperson ved de ulike fylkesnemndene. Det gjør at jeg synes at statsråden burde vurdere om hun ikke burde komme raskere tilbake, basert på denne evalueringsrapporten, til Stortinget, og ikke vente på evalueringen av hele barnevernsloven.
Erna Solberg (Høyre), 2000-04-05:
Jeg gjør ikke den nåværende statsråden ansvarlig for at dette har tatt lang tid. Det er selvfølgelig grenser for hvor fort man kan få snudd tingene og komme tilbake med saker til Stortinget. Men jeg har lyst til å understreke at grunnen til at man ønsket denne saken evaluert uavhengig av den generelle evalueringen av barnevernsloven, var nettopp fordi man var redd for den ulike behandlingen som kunne skje ved ulike fylkesnemnder, og at man anså det at man ikke gjorde ordningen obligatorisk – i alle fall vurderte flertallet av partier på Stortinget det slik – rett og slett som en form for prøveordning. Hvis det nå skal dra ut med en evaluering, og man eventuelt får et helt juridisk arbeid på endringene i barnevernsloven ellers, vil jeg fremdeles anbefale statsråden å komme tilbake med en delevaluering av dette, hvis det da ikke er rimelig kort tid før Befring-utvalgets ferdigbehandling eventuelt kommer til departementet. Jeg tror at det for barnets skyld i disse sakene er viktig å ha noen uavhengige talspersoner som ikke har med seg den ballasten som en del sakkyndige har, og som ikke er i den av og til litt vanskelige situasjon barnevernet er i, med forelsk for sine egne vedtak.