Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2010-11-12:
Jeg må si meg enig med foregående taler i at det egentlig er en underlig opplevelse å følge debatten. Man får jo et inntrykk av at man diskuterer med skylapper for øynene, og at man rygger baklengs inn i framtiden med slike for øynene. Da blir det mye bølger av det. Jeg synes det er spesielt å høre Heggø si at det ikke går an for bønder å konkurrere med rikfolk, når vi nå nettopp har sett Statskogs kjøp av Borregaards skoger, der staten har kjøpt ut rikfolk til en pris som er hinsides enhver mulighet for de fleste andre å kjøpe for. Det skal bli morsomt å se Statskogs regnskaper når de skal begynne å videreselge skog til betingelser som gjelder under konsesjonslovverket og prisreguleringene. Da tror jeg vi kan se langt etter avkastningene i statens skoger en god stund framover. Jeg må også si at det er en underlig opplevelse å se at man ikke registrerer utviklingen i næringen. Man har et landbruk som snart er basert på leilendinger – dvs. å leie – man har et landbruk som ikke klarer å rekruttere yngre inn i næringen, og man har et landbruk som ikke klarer å rekruttere investeringer – og det i en situasjon hvor landbruk egentlig kunne ha vært en suksesshistorie. Bonden har vært utrolig flink, han! Han har økt produktiviteten sin kanskje mer enn noen annen yrkesgruppe i Norge, han har til og med overlevd politiske skifter og politiske vedtak. Det er det ikke mange som klarer, de fleste flytter ut hvis man må leve med de rammebetingelsene som bonden må leve med. Han er en forskningssuksesshistorie. Bonden har frambrakt nye sorter som har gjort at næringen produserer atskillig større kvantum på det samme arealet. Alt dette er egentlig den forutsetningen Norge har for å produsere mer velferd, men landbruket har klart å gjøre det til en taperhistorie. Det er det politikken som har gjort, for man bruker alle krefter til å slåss imot den naturlige utvikling. Produktivitetsvekst betyr én ting når man holder gården i konstant størrelse: Enten må man ut av gården og finne annet arbeid der over tid, eller så må man få lov til å øke arealet, for gården vil for hvert år gi stadig mindre arbeid. Det er akkurat den utviklingen vi ser. Vi har snart ikke heltidsbønder igjen i Norge. Hvis det er den ønskede utvikling, får vi diskutere et landbruk med utgangspunkt i det, da, men da er faktisk landbruket og aktiviteten på gårdene mer avhengig av at man har alternativ sysselsetting i nærområdet, og ikke støttenivå. Støttenivå betyr også at man styrer næringen kraftig, og man har til dels styrt mange bønder inn i feilinvesteringer som det blir vanskelig – og et stort ansvar for samfunnet – å få dem ut av igjen. Det er realiteten. Bonden er svært rasjonell, han følger signalene, men staten har lagt opp til systemer som gjør at han investerer feil. Man skulle egentlig snakket om suksesshistorien norsk landbruk, men det gjør man ikke. For å arrestere landbruksministeren, som gang på gang sier at overføringsnivået rettferdiggjør reguleringene av landbruket: Jeg har sagt mange ganger til den samme landbruksministeren at skogbruk ikke omfattes av det. Skogbruk har ikke overføringer, og man kan ikke rettferdiggjøre reguleringene overfor skogbruket med det samme. Jeg hadde forventet at den proposisjonen som kom rundt Statskogs kjøp, hadde inneholdt noen tanker rundt det, men det gjør den ikke. Men det skal jeg diskutere med statsråden på torsdag til uken som kommer. Da får vi god anledning til å gå inn i det. Så til småkraft: Småkraft er også en uhyre viktig sidenæring for mange, og et stort potensial som mange kan ta tak i. Men der gjør man jo også så godt man kan ved å svekke egenkapitalgrunnlaget i bransjen. Landbruket betaler 10 pst. av formuesskatten i Norge, og der har den rød-grønne regjeringen doblet beskatningen av arbeidende kapital. Det er et paradoks i forhold til hva Senterpartiet flyr rundt og snakker om. Man har hatt løftebrudd helt siden 2005, og man ser en utvikling der profesjonelle aktører kjøper ut fallrettighetene, og bonden tør ikke å satse selv. Derfor er interpellasjonen svært betimelig. Høyre har politikk på alle disse områdene som vil skape optimisme ute blant bøndene. Jeg savner at de rød-grønne politikerne snart tar av seg skylappene og diskuterer ut fra de realitetene som er der ute.