Ivar Kristiansen (Høyre), 2003-06-17:
Representanten Grethe Fossli har på en utmerket måte redegjort for komiteens innstilling, for patentlovgivningens forslag som går på å implementere patentdirektivet i norsk lovgivning, og også for hvordan vi skal regulere adgangen til å få enerett, altså patent, på oppfinnelser knyttet til biologisk materiale. Det er ikke til å stikke under stol at dette direktivet har en forhistorie som er vel kjent i det politiske miljøet, ikke bare i Norge, men i samtlige land som har vært nødt til å sette dette patentdirektivet på sin dagsorden. Prosessen i disse landene har brakt saken opp og frem og har medført at mange av de spørsmålene som i sin tid var svært kontroversielle og vanskelige å ta stilling til, etter hvert har fått sin behandling. De hensyn som skulle og burde bli ivaretatt, er blitt ivaretatt på en såpass betryggende måte at jeg tror at vi i dag trygt kan slå fast at vi gjennom dette forarbeidet, som ikke minst har vært foretatt i de andre EØS- og EU-land, har oppnådd å få et sluttresultat som er å anse som meget tilfredsstillende. Jeg tror det er vel verdt å være klar over at et patent i seg selv ikke gir rett til å utnytte eller utøve selve oppfinnelsen. Utøvelse av patent på bioteknologisk oppfinnelse er dekket gjennom en rekke nasjonale lover og forskrifter, som representanten Fossli så vidt var inne på. Vi har i Norge bl.a. bioteknologiloven, genteknologiloven, lover for legemidler og dyrevern, produktkontroll, forurensningsloven m.v. Dette er lover som i denne sammenhengen vil stå over patentloven hva gjelder utøvelsesrett. Det er ved hjelp av disse lovene vi først og fremst skal beskytte oss mot de ting som jeg vil formode sikkert kommer til å bli nevnt av uetiske og uønskede konsekvensers art litt lenger ut i debatten. Jeg er i denne forbindelse glad for at Regjeringen legger opp til å utøve en god kontroll med alle genmodifiserte produkter, slik at forbrukeren heller ikke i Norge skal ha noen grunn til å engste seg som følge av implementeringen av direktivet i norsk lovverk. Fra Høyres side er det en selvfølgelig målsetting at Norge skal fremstå som et attraktivt land for forskning og produktutvikling på bioteknologiområdet. På dette området er faktisk patentdirektivet et viktig bidrag. Bioteknologinæringen har fremhevet at Norge er nødt til å ha like gode rammebetingelser på dette området som de land vi skal konkurrere med. En svakere patentbeskyttelse i Norge enn i EU og andre vestlige land kan naturlig nok føre til at Norge taper terreng på dette området. Derfor har det nærmest vært en unison tilbakemelding fra det norske bioteknologiske miljø, fra næringsorganisasjoner og fra norske eksperter på patentrett om at vi trygt kan gå inn for å implementere direktivet i norsk lovgivning. EØS-avtalen skal sikre at det norske næringslivet i EØS-landene har likeverdig adgang til det indre markedet gjennom felles regler og lovgivning. Og ved å innlemme patentdirektivet i EØS-avtalen, vil vi oppnå like konkurransevilkår og de samme juridiske rammevilkår som innen EØS-området. En parallell utvikling av regelverket er en forutsetning for et fungerende indre marked. Å stå utenfor en slik innlemming av direktivet vil kunne skade norsk bioteknologinæring i betydelig grad. Skal vi i det hele tatt komme i nærheten av å ha den felles målsetting vi alle har satt om at Norge skal bli et av verdens mest nyskapende land, må vi gi denne næringen gode vilkår. Vi må rett og slett forbedre rammebetingelsene for den kunnskapsintensive industri, den kunnskapsintensive næring. Og vilkår for patentering er på dette området alfa og omega. Vi vil bli hardt rammet dersom vi må oppleve at betingelsene for patentering vil bli vesentlig bedre i våre naboland, i våre konkurrentland, enn i Norge. Vi vet alle sammen at den såkalte «life science»-industrien er en næring som vokser årlig med 15–20 pst. uavhengig av konjunkturbildet rundt seg. Og allerede i dag er Norge på dette området svært lite, sammenlignet med våre naboland. Vi kan trekke frem Danmark og Finland som to eksempler her. Ved å stå utenfor vil vi oppleve at vi vil få et kostnadsbilde på patentering som stiller oss i en svært vanskelig situasjon kostnadsmessig. Allerede i dag ser vi at patentering i Norge har en snittpris som ligger ca. 100 000 norske kroner over gjennomsnittlige EU-kostnader. Til sammenligning vet vi at patentering i USA ligger på 1/3 av kostnadene i EU. Og når vi vet at en liten, moderne og moden bioteknologibedrift i Norge ofte har rundt 14–16 patenter, forstår vi godt at kostnadsbildet betyr svært mye i denne sammenheng. Som det fremgår av den norske erklæringen ved innlemmelsen i EØS-avtalen, gir flere bestemmelser i direktivet et visst spillerom for gjennomføring. Det var også Grethe Fossli på en betryggende måte inne på. Jeg vil bare avslutningsvis gå inn på at det er internasjonal enighet om at bioteknologiområdet er svært viktig av hensyn til utviklingen på det medisinske området, på helsesektoren, innenfor matvareproduksjonen og på marin sektor. Det er også viktig at vi gir disse næringene, våre fagmyndigheter og vår industri de samme muligheter på dette området som andre har. Det er etter Høyres oppfatning ikke noe særlig fornuftig om et høyteknologisk, moderne land som Norge skulle bli det eneste vestlige land som vil begrense de industrielle rammevilkår for bioteknologinæring. Vi er inne i en vitenskapelig revolusjon knyttet til biologi som følge av de nye teknologiene, og Norge vil bli akterutseilt kulturelt og industrielt dersom vi med dette skulle takke nei til å innlemme dette direktivet. Jeg vil også nevne miljøvernområdet – og miljøteknologi – som et område som fremtidig i større grad vil komme til å bli involvert under bioteknologibegrepet. Og til slutt: Med alle de motforestillinger som er kommet her, tror jeg vi må tenke oss svært nøye om med hensyn til hva slags virkning det skulle ha i den store verden at lille Norge, med 4,5 mill. mennesker, som nærmest det eneste landet i den moderne vestlige verden skulle stille seg utenfor. Det vil ikke være til gunst for oss, og det vil heller ikke være til gunst for den del av verden som har behov for vår kunnskap og vår hjelp.