Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2007-04-24:
I Soria Moria-erklæringen viser Regjeringen til at nordområdene vil være Regjeringens satsingsområde, også når det gjelder militær tilstedeværelse. I praksis har det så langt vist seg at det motsatte har skjedd, bl.a. har det vist seg at fra 2004 til 2006 ble antall helikopterflytimer i Kystvakten redusert med 50 pst. Kystvaktens operativitet er helt avgjørende for å opprettholde bl.a. vår suverenitet nettopp i nordområdene. Samtidig som dette skjer, ble patruljedøgn med fartøy redusert med nesten 20 pst. Dette kommer i tillegg til at Sjøforsvarets båter generelt patruljerer mindre i nordområdene. Dette minner ikke mye om satsing på tilstedeværelse i nordområdene. Det er derimot en kraftig reduksjon i vår suverenitetshevdelse og et klart tegn på en lite fast og langsiktig sikkerhets- og utenrikspolitikk. En så svak holdning når det gjelder suverenitetshevdelse, gjør også Forsvarets oppgaver vanskeligere. Det gjør det problematisk både for soldater og befolkning å tolke hva Regjeringens syn på norsk suverenitetshevdelse og tilstedeværelse faktisk er. Russland har derimot kommet med gjentatte forsikringer om at de er en maktfaktor man må ta med i sine vurderinger når det gjelder ressursfordeling og delelinjer i nordområdene. Norske sikkerhetsinteresser berøres direkte av den potensielle forurensningsfaren knyttet til nåværende og tidligere militær aktivitet i Nordvest-Russland. Dette gjelder også de russiske kjernekraftverkene. Økt olje- og gassutvinning i Barentsregionen samt omfattende transport av olje langs kysten gir økt risiko for forurensning. I tillegg er det enorme miljøproblemer på russisk side. Totalforsvarets behov og beredskapssituasjon tilsier en sterk tilstedeværelse i Finnmark. For å skape utholdenhet i oljevernberedskapen og stå imot mulige aksjoner rettet mot oljeinstallasjoner mener Fremskrittspartiet det vil være naturlig å legge en totalforsvarsbase i Finnmark. Ved en krise eller katastrofe kan det ha avgjørende betydning. Det kan nevnes at ved en oljekatastrofe i Spania hvor et fartøy på 77 000 tonn sank, ble det mobilisert 16 000 soldater fra det spanske forsvaret og også folk fra sivile organisasjoner. Dette sier mye om behovet, særlig når vi vet at fartøyene som går langs norskekysten, er mye større. Men med den størrelsen og kapasiteten vi har på Forsvaret i dag, spesielt i Finnmark, og med den beredskapen vi har, vil en ulykke, en katastrofe, et anslag eller et angrep kunne få katastrofale følger. Skal Forsvaret være i stand til hurtig å kunne stille ressurser til rådighet for å bidra til å løse slike oppgaver, må Forsvarets tilstedeværelse i Finnmark være der, noe den absolutt ikke er i dag. Regjeringens nordområdestrategi har etter Fremskrittspartiets mening latt vente på seg. Det er et politisk krav og en målsetting om en mer økonomisk rasjonell drift i Forsvaret. Behovet for større geografisk konsentrasjon av Forsvarets aktiviteter til et begrenset antall hovedområder fordelt på landsdeler og regioner forsterkes derfor også for Finnmarks del. Til slutt vil jeg spørre statsråden om hvorfor Regjeringen følger så dårlig opp sin egen erklæring om satsing på nordområdene med hensyn til militær tilstedeværelse, særlig i Finnmark. Og hvordan kan statsråden og Regjeringen sikre en bedre koordinering av norsk sikkerhets- og utenrikspolitikk for at dette skal kunne påvirke Forsvarets tilstedeværelse og aktivitet i nordområdene?