Bjørnar Moxnes (Rødt), 2018-12-05:
Hva regjeringen mener om abortloven, er ikke lett å få klarhet i. Men hva det norske folk mener, er heldigvis enklere. Det er veldig liten støtte der ute for å svekke abortloven, og vi har vel sjelden sett et lignende engasjement som de siste ukene og månedene. Så jeg vil gjerne takke alle som har hevet stemmen sin og gjort at dette har blitt en sak det blir veldig vanskelig for Kristelig Folkeparti å få gjennomslag for i regjeringsforhandlinger. Hvis Høyre ikke kommer Kristelig Folkeparti i møte i denne saken, handler det ikke om at Erna Solberg har en evne til å sette ned foten for særkrav, for den evnen er ganske liten, men tvert imot vil det være de som har engasjert seg landet rundt, sin ære og ingen andres. Rødt støtter abortloven. Vi støtter selvbestemmelse og skulle gjerne også utvidet grensen til uke 18. Det er det mange grunner til. Hovedgrunnen er at vi mener kvinners rett til å bestemme over egen kropp må gå foran andre hensyn. Det er kvinnen som kjenner sin egen situasjon best, og som er best i stand til å vurdere om svangerskapet bør avsluttes eller ikke. Så må hun selvfølgelig få god medisinsk oppfølging, men valget må til syvende og sist være hennes eget. Vi har respekt for at abort kan være et etisk vanskelig dilemma for noen, men det fins ingen gode alternativer til å la kvinnene selv bestemme. Straks vi går vekk fra selvbestemmelsen, får vi et samfunn som sorterer kvinners begrunnelser for å ta abort i aksepterte og ikke-aksepterte grunner, et samfunn der makt flyttes vekk fra kvinner selv, over til dem som får makt til å sortere begrunnelsene. Og de vil ikke være bedre i stand til å ta det valget enn den som selv er gravid. Så til spørsmålet om § 2 c. Det er veldig viktig at § 2 c beholdes. Med § 2 c betyr det at kvinnens selvbestemmelse i praksis også gjelder etter uke tolv i de vanskelige tilfellene hvor det er stor fare for at barnet kan få alvorlig sykdom, som det heter i loven. Saken må riktignok innom en nemnd, men kvinnen trenger ikke å møte opp, og svangerskapsavbrudd vil innvilges. Derfor kan ikke § 2 c fjernes eller endres uten å ramme kvinners selvbestemmelse, særlig med dagens regelverk, hvor det trengs tungtveiende grunner for å få abort etter uke 18. Å fjerne § 2 c vil gjøre at kvinnen må prøve å få abort på andre grunnlag i loven og trolig må stakkarsliggjøre seg eller overdrive i møte med nemnda i håp om å få innvilget abort. Det vil oppleves som en ydmykelse for den det gjelder. Siden mange oppdager misdannelser først etter uke 18, vil det for mange det gjelder, være ekstra krevende å få innvilget abort uten § 2 c. Det trengs som nevnt tungtveiende grunner. Og hva vil kvalifisere som grunn god nok hvis § 2 c fjernes? Det vet ingen sikkert, men det vi vet, er at en regel om at fosteret må være ikke levedyktig, vil skape stor usikkerhet og i praksis gi en innstramming av loven. Abortloven § 13 slår fast at den som muntlig eller skriftlig gir uriktige opplysninger i begjæring om svangerskapsavbrudd, kan straffes med bot eller fengsel i inntil to år. Har regjeringen tenkt over hva det kan føre til hvis § 2 c fjernes? Vi risikerer å få et lovverk som legger opp til at kvinner i desperasjon må tøye sannheten i håp om å få innvilget abort, samtidig som man kan straffes med bot eller fengsel om man gir feil opplysninger. Er Høyre og Kristelig Folkeparti villige til å stille gravide kvinner i en sånn situasjon? Det håper jeg virkelig ikke. Derfor ba jeg helseministeren skriftlig svare på hva regjeringen vil foreta seg dersom endring eller fjerning av § 2 c fører til at kvinner straffeforfølges etter § 13. Dessverre svarte ikke helseministeren tydelig på spørsmålet mitt. Det gjør meg ikke mindre bekymret. Derfor prøver jeg en gang til: Er Høyre virkelig villig til å stille gravide kvinner i en sånn situasjon – ja eller nei?