Laila Dåvøy (Kristelig Folkeparti), 2009-11-27:
Jeg vil takke interpellanten for å ha reist denne viktige debatten her i dag. For meg dreier dette seg også veldig mye om kompetansen i sykehjemmene. Vi vet at i sykehjemmene våre er det 40 pst. ufaglærte, og noen steder enda mer. Vi vet også at i store deler av døgnet opplever mange å være uten fagkompetanse i det hele tatt, det kan være på nattetid, og det kan være på ettermiddagstid, som oftest. En del steder har de heller ikke noen fagpersoner å ringe til hvis noe skulle skje. Man har ikke gode nok systemer alle steder. Jeg er veldig enig med representanten Andersen i at et av de største problemene kanskje er overmedisinering og feilmedisinering. Det finner vi også i sykehjemmene. Et annet punkt er at det også kan være undermedisinering. Jeg har lyst til å nevne det, for hos eldre og i psykisk helse, f.eks., opplever vi at mange kanskje ikke får undersøkelser. Mange kan være deprimerte og kan i den forbindelse ha behov for medikamenter, noe som ikke fanges opp. Somatisk sykdom er også relevant. Når det gjelder mine egne erfaringer som gammel sykepleier – det er mange år siden jeg var i klinikken – kom jeg i en periode inn i en institusjon hvor det var veldig mye bruk av medisiner. Det var faktisk en del som gikk rundt og var ganske sløve, hvorpå tilsynslegen og vi andre som var i ledelsen, i løpet av noen måneder gikk igjennom medikamentbruken og mer enn halverte den. Jeg tror dette kan gjøres veldig mange steder, hvis man går systematisk gjennom dette. Ett tema som kanskje ikke har vært så veldig mye oppe, er at bemanningen i sykehjemmene våre er utrolig lav – nå ser jeg at arbeidsministeren også sitter her. Sykefraværet innenfor helsesektoren er skyhøyt – det er helt vanlig med 10–15 pst. i sykehjemmene våre. Det sies at tempoet er så høyt, man blir ganske fort sliten. I tillegg er vikarbudsjettene skyhøye fordi man har så høyt sykefravær – det blir ineffektiv drift. Det er ikke lenge siden jeg var på et sykehjem der avdelingssykepleieren sa: Jeg bruker faktisk 90 pst. av tiden min på å ringe etter vikarer. Så det å se på vikarbudsjettene på sykehjemmene kan være lurt, og kanskje ta en vurdering av om man skal øke bemanningen noe. Det kan hende det svarer seg. Jeg er veldig enig med Fagforbundet i den debatten de har reist rundt sykefraværet, om at bemanningen er noe man faktisk må se på, i alle fall i helsesektoren. Har man lav bemanning, har man heller ikke tid til verken å observere godt nok eller gjøre selve medikamenthåndteringen på en bedre måte. Det er ikke bare å sette en pille fra seg, man skal håndtere det på en god måte, lage det til riktig, passe på inntaket og observere både bivirkninger og at medisinen tas på riktig måte. Jevnlig gjennomgang og helheten, som statsråden også var inne på, tror jeg er utrolig viktig. Når det gjelder kompetansen og sammensetningen, må vi ha flere leger på sykehjemmene. Det jobbes det med, og alle er enige i det. Men mitt anliggende er også at vi må ha mer faste legestillinger. Vi må ha noen som kjenner pasientene over tid, noen man kan ringe til – den samme legen, som kjenner pasienten. Vi har ikke det i sykehjemmene våre i dag, i alle fall ikke i alle. Selvsagt finnes det gode unntak. Til og med i Bergen der jeg og statsråden kommer fra, har vi et fantastisk sykehjem med bare faste legestillinger. Vi leste i går i avisene at det i sykehusene våre manglet utrolig mye prosedyrer. Det tror jeg det gjør når det gjelder medikamenthåndtering i sykehjem også. Jeg håper at vi ikke må vente på flere tilsyn før det blir gjort noe med dette. Til slutt har jeg lyst til å nevne farmasøyter, som interpellanten var inne på. Jeg tror det var en del av det interpellanten faktisk sterkt ønsket å reise en debatt om, og det er jeg enig i. Her kan vi jo gjøre noe raskt. De er på alle apotek, og de har lyst til å bidra. Det er flott med den nye utdanningen som har startet. Her kan man faktisk i stedet for å vente på neste tilsyn ta i bruk kompetansen umiddelbart og lage et system for det.