Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-08:
Jeg vil takke regjeringen for at den legger fram dette forslaget som en oppfølging av Soria Moria-erklæringen. Det er et forslag som er godt, og som handler om noe vi alle sammen er enige om – nemlig å styrke norskundervisningen for folk som kommer til Norge. Jeg blir litt matt av at enhver debatt som handler om integrering, startes med at Fremskrittspartiet sier at de var førstemann ute til å stille krav om norskopplæring. Ja, det er mulig det kan tas en debatt mellom partier om hvem som var først ute. Men det er sånn at de siste knappe 20 årene har det vært en bred enighet om at språk er avgjørende, og at man skal stille krav om å lære norsk. Det var et enstemmig storting, som jeg selv var med i, den gang vi innførte denne loven, som stiller både krav om rett og plikt til deltakelse på norskopplæring, under kommunalminister Erna Solberg. Så skjønner jeg selvfølgelig at Per-Willy Amundsen og Fremskrittspartiet på dalende meningsmålinger ønsker seg tilbake igjen til en tid da Carl I. Hagen var leder for partiet, og Fremskrittspartiet mottok valgkampstøtte fra Sør-Afrika og apartheidregimet der. Men vi andre går videre, og det synes jeg også at Fremskrittspartiet bør gjøre. Til det Trond Helleland tok opp når det gjelder norskopplæring og samfunnsfagopplæring: Jeg synes også at det er et viktigere poeng at folk får med seg hva det er man skal lære om det norske samfunnet man kommer til, enn at det skjer på norsk. Jeg tror at hvis Fremskrittspartiet tenker seg om, er de også enige i det. Så er det et mål at alle skal forstå dette på norsk etter hvert. Men det er ingen tvil om at en av de tingene vi ser med folk som har et begrenset ordforråd på norsk, er at dybdeforståelsen av ord forsvinner, og dem får man ikke med seg. Derfor er det å få opplæring i samfunn, og hvordan tingene virker, på et språk man forstår i dybden, helt avgjørende for at dette skal være reell opplæring i samfunnet. Vi har sagt veldig klart fra komiteen at vårt utgangspunkt, som er regjeringens utgangspunkt, også i Soria Moria-erklæringen, er at alle reformer skal være fullfinansierte. Vi har sagt fra komiteens side at vi ønsker å følge med på utviklingen på dette området. Vi legger selvfølgelig til grunn regjeringens påpeking av at de samlede overføringene til kommunene skal være tilstrekkelig til å gi det tilbudet som vi nå legger til grunn, i norskopplæringen og i overføringene til norskopplæring. Det får vi bare ha en dialog på med KS i tiden som kommer, for å se at det faktisk følges opp også fra kommunene. Jeg vil benytte anledningen, når vi nå innfører denne ordningen og denne styrkingen av norskopplæringen, til å peke på et par ting som jeg synes det er grunn for regjeringen til å ta med seg og vurdere videre. Det har vært mye snakk om Drammen her i dag. Nå er det sånn at den nye rådmannen i Drammen også har sittet som leder i integreringsutvalget. Så jeg regner med at her blir det bånn gass i Drammen på dette feltet også i tiden som kommer. Men jeg regner med at de også kommer til å ta opp noe av den diskusjonen og de tingene som jeg nå tar opp. Det viser seg at det er stor forskjell i hvor mye norskopplæring kommunene tilbyr folk som kommer til Norge og får opplæring. Og det er ingen tvil om at de kommunene som tilbyr mest norskopplæring i løpet av uken, og har et fullt og helt og godt introduksjonsprogram som gir mye norskopplæring, også er de kommunene der studentene eller elevene eller deltakerne på programmet lærer seg best norsk. Det er viktig å følge opp overfor de kommunene som tilbyr mindre norskopplæring. Det er også sånn at det er en vesentlig forskjell på noen av flyktningene som kommer til Norge nå, i forhold til tidligere. Det meldes tilbake at folk som har høy utdannelse fra Tsjetsjenia eller Bosnia eller Kosovo, som kom tidligere, har en helt annen språkforståelse og språkkompetanse i bunn enn noen av dem som kommer og som er analfabeter, fra land der det har vært krig, og utdanningssystemene har vært ødelagt. Det gir noen utfordringer når det gjelder varigheten av deltakelse i norskopplæring. To år vil antakeligvis for en del av dem være for kort tid, og derved bør man antakeligvis vurdere å utvide introduksjonsprogrammet for disse flyktningene. Men det gir også en utfordring på ett område til, som vi kanskje i mindre grad har hatt tidligere, og som er blitt viktigere nå, nemlig at folk må få grunnskole som en del av utdanningen sin – grunnskole og videregående skole. For uten de tingene kommer man ikke noen vei inn i jobb og utdanning senere, og det ser vi også av statistikken.