Jan Olav Olsen (Høyre), 2002-06-14:
Dette er den fjerde saken i denne salen i løpet av en uke med tilknytning til kvalitetsreformen i høyere utdanning. Også i denne saken vil Stortinget, eller Odelstinget denne gang, slutte seg til proposisjonen. Denne gangen er komiteens tilråding fullstendig lik Regjeringens forslag, riktignok med noe varierende flertallssammensetninger. For Høyre ligger noen grunnleggende prinsipper til grunn, for det første likeverd i behandlingen av offentlige og private utdanningstilbud. Å sikre likeverd i behandlingen er en klar oppfylling av Innst. S. nr. 337 for 2000-2001. For det andre ligger til grunn erkjennelsen av at de private høyskoler er viktige aktører på mange områder innenfor utdanningssektoren. Det er områder hvor det offentlige tilbud mangler, og det er enda flere områder hvor det offentlige tilbud er mangelfullt. For det tredje må eierne av institusjonene gis mulighet til å ivareta disse institusjonenes egenart. Saksordføreren har på en grei måte gjort rede for flertallets syn, derfor vil jeg kommentere noen punkter som det har vært uenighet om i komiteen, og jeg vil gjerne få begrunne Høyres syn. Vi støtter Regjeringens forslag om styresammensetning, som går ut på at det her ikke skjer noen endring i forhold til dagens lov. Gjeldende lov gir både ansatte og studenter representasjon i styret. For oss er det viktig at dette videreføres for å sikre eierne nødvendig styringsmulighet. Noe annet ville være meningsløst. Vi må ikke lage et system der styret vil få et uhensiktsmessig volum for at eiernes naturlige styringsrett skal kunne ivaretas. Jeg viser for øvrig også til flertallsmerknaden om at vi vil komme tilbake til dette spørsmålet og vurdere det i en helhetlig sammenheng når en felles lov for statlige og private institusjoner kommer til behandling. Høyre støtter derfor ikke endringsforslagene til § 3, fra Arbeiderpartiet og SV. La meg også få kommentere flertallsmerknaden om en smidig saksbehandling i departementet når det gjelder godkjenning av nye studietilbud. Skal prinsippet om likeverdig behandling kunne oppfylles, må de private høyskolene gis mulighet til å markedsføre sine tilbud på et så tidlig tidspunkt at studentene gis reell valgmulighet. Det er svært prisverdig at godkjenningsreglene ble vesentlig forenklet i januar 2002, og at målsettingen har vært å gjøre systemet så enkelt som mulig. Flere av institusjonene har likevel i sine høringsuttalelser uttrykt bekymring for de private høyskolenes situasjon for studieåret 2003–2004. Flertallsmerknaden om dette punktet er derfor viktig og gir et klart uttrykk for at privathøyskolesaker skal prioriteres i departementet. Fra Høyres side er vi fornøyd med at departementet vil komme tilbake med forslag til finansieringssystem for private høyskoler i sitt forslag til statsbudsjett for 2003. Vi er likevel klare på at finansieringssystemet for private høyskoler bør bygge på det samme prinsippet som for de statlige høyskoler. De samme prinsipper bør ligge til grunn. Med det sier vi ikke noe om omfanget av den statlige finansieringen, kun om hvilket system finansieringen skal bygge på. Vi mener dette er solide prinsipper og avventer for øvrig forslag til statsbudsjett for 2003. Regjeringen får som nevnt fullt gjennomslag for sine forslag. Det sikrer en lov for private høyskoler som har parallellitet til universitets- og høyskoleloven, som ble behandlet i Odelstinget for en uke siden. Vi får parallellitet både i forhold til akkreditering og i forhold til studentenes læringsmiljø. La meg til slutt uttrykke tilfredshet med at mens vi tidligere har hatt en lov om eksamensrett for og statstilskudd til private høyskoler, får vi nå en lov om private høyskoler. Det sier også noe om at likeverd i behandlingen av ulike tilbud er i ferd med å bli en realitet. Etter min mening får vi nå en god lov for de private høyskoler. Vi har fått en god lov for de statlige universiteter og høyskoler, og nå gjenstår arbeidet med å samle dette i et felles lovverk. I proposisjonen varsles det at dette arbeidet vil starte i løpet av 2002. Det blir et viktig arbeid. Jeg tror det har vært en klok og riktig strategi å gjennomføre prosessen med felles lov i to trinn, slik også opplegget var fra den tidligere regjering. Nå er første trinn ferdig. Andre trinn gjenstår nå før Stortingets vedtak fra Innst. S. nr. 337 for 2000–2001 er gjennomført. Jeg har stor tro på et godt endelig resultat.