Marianne Marthinsen (Arbeiderpartiet), 2010-03-23:
Da kan jeg begynne med å berolige med at jeg overhodet ikke har tenkt å snakke om TEK-en. Interpellanten reiser en viktig og betimelig debatt. I det offentlige ordskiftet har det vært mye debatt og mange synspunkter knyttet til bygging av ny energi som ett ledd i energiomlegging. Men det er for lite diskusjon om det som fungerer best av alt, nemlig energieffektivisering. Jeg mener nok òg at opposisjonen selv har vært en viktig bidragsyter til den skjeve fordelingen i den offentlige debatten i forholdet mellom spart og produsert energi. Hvis man sammenlikner initiativ fra opposisjonens side knyttet til energieffektivisering og forslag til produksjon av ny energi, våger jeg nok å påstå at den samme ubalansen vil gjøre seg gjeldende her som ellers i samfunnsdebatten. En kilowattime spart er ikke bare like mye verdt som en kilowattime produsert. Den er etter min mening mer verdt, fordi den ikke krever nye tekniske installasjoner og de inngrepene som alltid følger med. Når vår regjering har brukt mange ganger så mye penger på Enova som forrige regjering, er ikke det penger ensidig bevilget til bygging av ny energi. Enovas oppgave er å forvalte disse pengene, både til bygging av ny energi og energieffektivisering. Det er faktisk slik at dersom man legger kostnadseffektivitet til grunn, får man mest energi tilbake pr. krone ved energieffektiviseringstiltak rettet mot industrien. Ifølge tall fra Enova selv gir en krone brukt opp mot industrien over tre ganger så mye energi tilbake som støtte til vindkraft. Ut fra det er det veldig enkelt å argumentere for at man ikke skal bruke penger på vindkraft i det hele tatt, men vi har valgt å ha flere tanker i hodet samtidig. Hvorfor har vi valgt dette? Vi i Arbeiderpartiet er opptatt av å forvalte den kunnskapen som ligger på energisiden i Norge, i et framtidsperspektiv. Norge har stor kunnskap og kompetanse på energisiden, som det ville være galt ikke å bringe videre til fornybare energiformer. Hvis vi i Norge fortsatt skal ha ambisjoner om å være en energistormakt framover, må vi være villig til å satse på den energien som hele verden vil etterspørre. Framtidstoget knyttet til fornybar energi handler om teknologiutvikling og om næringsutvikling – framtidig verdiskaping og tusenvis av arbeidsplasser i en næring der vi her i Norge har alle forutsetninger for å lykkes. Derfor ville det være en unnlatelsessynd ikke å klare å ha to tanker i hodet samtidig, både energieffektivisering og energiomlegging. Det betyr f.eks. at man kan bygge ut fjernvarme samtidig som man reviderer byggforskriften. Men man må vite hva man gjør, ha en bevissthet rundt hva man holder på med, slik at ikke det ene slår det andre i hjel. Da er det naturlig for meg å vise til Oslo. I Oslo kommune har man hatt en debatt om tilknytningskrav for fjernvarme, men valgt å gjøre unntak for passivhus. Det ville jo være ganske ufornuftig ikke å knytte en enorm bygningsmasse som ligger der klar for tilknytning, store borettslag og kommunale bygg, til fjernvarme, selv om utviklingen for nye bygg går i retning av mindre energikrevende bygg. Vi har gjort mye i arbeidet med energieffektivisering. Potensialet for energieffektivisering i industrien er særlig stort. Fra 2006 til og med 2008 har Enova vært inne med tilskudd i om lag 100 industriprosjekter, og regner med å spare over to terrawattimer pr. år gjennom det arbeidet. Det er like mye som den årlige produksjonen i Norges største vannkraftverk, som er Rana i Nordland. Sammenliknet med siste regjeringsperiode er det dobbelt så mye. Støtten til energieffektivisering og varmeomlegging i Norge er mangedoblet. Det vil gjøre samfunnet mer klimavennlig og konkurransedyktig, og det bedrer forsyningssikkerheten. Over 8 000 små og store tiltak har fått støtte fra staten gjennom Enova de siste fire årene. De aller beste prosjektene finner vi altså i industrien. Ett av dem er Elkem Thamshavn på Orkanger. Enova ga i 2009 tilsagn om 90 mill. kr i støtte til et energigjenvinningsprosjekt der, som vil spare energiforbruket tilsvarende om lag 9 000 husstander. Finnfjord smelteverk ble omtalt av representanten Strøm i forrige interpellasjonsdebatt og er også et flott eksempel på dette. Det er mye som er gjort, men også mye som gjenstår. Fra Arbeiderpartiets side kan jeg forsikre om at vi prioriterer arbeidet med energieffektivisering svært høyt. Det må imidlertid understrekes at dette arbeidet skal gå hånd i hånd med energiomleggingsarbeidet og jobben for å øke produksjonen og utbyggingen av mer fornybar energi. Vi i Arbeiderpartiet evner å ha flere tanker i hodet samtidig, og det er ofte en fordel.