Lars Sponheim (Venstre), 2006-12-19:
Innst. S. nr. 98 omhandler et representantforslag fra Jan Tore Sanner, Ine Marie Eriksen Søreide, Gunnar Gundersen, Petter Løvik og Torbjørn Hansen om en samlet strategi med konkrete tiltak for å sikre rammebetingelsene for små og mellomstore bedrifter. Det kan synes som om det er små forskjeller mellom flertallet og mindretallet i denne saken. Flertallet, altså regjeringspartiene, viser til at intensjonen i forslaget blir ivaretatt bl.a. i en innovasjonsmelding Regjeringen angivelig skal komme med vårsesjonen 2008, mens mindretallet, samtlige opposisjonspartier, støtter representantforslaget. På mange måter oppsummerer forslaget om en samlet strategi for småbedrifter en rekke forslag som har vært behandlet i Stortinget det siste året, og som regjeringspartiene, ofte uten særlig begrunnelse, har stemt ned. Slik jeg ser det, går skillelinjene i norsk politikk på dette området i det alt vesentlige på om det er behov for en egen politikk for småbedriftene, eller om all nærings- og innovasjonspolitikk er like god – eller dårlig, om en vil – uavhengig av om man er stor eller liten. Jeg har erfaring fra to ulike næringsministerposter, og for meg er det helt åpenbart at det er behov for en egen strategi for de minste bedriftene. Ikke bare er dette langt de fleste bedriftene, 97 pst. av alle bedriftene i Norge har mindre enn 20 ansatte, og 85 pst. av alle bedriftene har mindre enn fem ansatte, men disse bedriftene står også overfor helt spesielle utfordringer. Virkeligheten er som NHO så treffende beskriver det i et brev til finanskomiteen, datert 6. desember i år: «En liten eller mellomstor bedrift er ikke en stor bedrift i miniatyr. Små foretak kjennetegnes ved at lederen ivaretar alle ledelsesfunksjoner. Jo større foretaket er, jo flere personer er involvert i ledelsen. Mindre bedrifter har ikke en ledergruppe og staber med spesialister slik vi finner i større selskaper. Det betyr at det er viktig å tenke «smått først» når nye lover og regler utarbeides. Det som er bra for de små bedriftene, er stort sett også bra for de store, men ikke alltid det motsatte.» Det har ikke vært laget en samlet strategi for småbedriftenes rammevilkår siden undertegnede den 26. oktober 1995, for elleve år siden, fikk flertall i Stortinget for et forslag om å sette ned en kommisjon som kan kartlegge rammevilkårene for småbedriftene, og legge fram forslag til endringer som kan gjøre det lettere å skape flere arbeidsplasser i disse bedriftene. Den gang sa daværende næringsminister Jens Stoltenberg fra denne talerstol at forslaget bare var å sparke inn åpne dører. Han sa noe lignende det flertallet sier i dagens innstilling. Ettertiden har vist at det var så langt mer enn som så. Vi fikk Hervik-utvalget, såkalt Småbedriftsutvalget, som førte til en rekke politikkendringer på viktig områder. Der ble initiativet til forenkling tatt, som førte til prosjektet «Et enklere Norge», som har vært videreført av flere regjeringer. Det har bl.a. ført fram til at vi har fått en samlet forenkling i næringsoppgaver, for å nevne noe, og kanskje en også kunne ta med fjerning av delingsmodellen som en del av de resultater som kom etter den spesielle oppmerksomheten som Småbedriftsutvalgets, eller Hervik-utvalgets, innstilling gav. Så det er nødvendig å ha en dedikert politikk for de minste bedriftene, er erfaringen de siste årene. For Venstre er en aktiv næringspolitikk, ikke minst overfor disse små bedriftene, en av de aller viktigste sakene i politikken, fordi det er det nye kunnskapsbaserte næringslivet som er basisen for framtidens frihet og velferd, og fordi det er småbedrifter og gründere som best sikrer bosetting og aktive og spennende lokalsamfunn i hele landet, ikke en ensidig satsing på enkeltnæringer. Derfor trenger vi en aktiv næringspolitikk som forstår dynamikken i den globaliserte økonomien, som vet hva som kreves av oss av fleksibilitet, nyskaping og gründerkultur, ikke en næringspolitikk som i seg selv er en begrensende faktor for utvikling, som skjærer stor og liten over samme kam, og som er ubegrenset i sin tro på hvor bra alt skal bli, bare staten eller det offentlige virkemiddelapparatet er tungt nok inne i de ulike beslutningsprosessene. Kanskje ikke minst i en tid da det går så bra for landet, de store bedriftene gjør det bra og ekspanderer, jf. hva det siste døgns debatt har handlet om – og det er bra – og det offentlige trenger arbeidskraft til offentlige oppgaver, er det lett å la de små bedriftene komme i skvis mellom de store aktørene og det offentliges behov for arbeidskraft. Derfor er det viktig, nettopp i gode tider, å legge grunnlaget for en vekst i antall småbedrifter, og for at småbedrifter skal kunne vokse. Den utviklingen vi har hatt de siste årene, der vi i 2004 fikk et taktskifte, og der antall nye bedrifter har økt voldsomt i den oppgangskonjunkturen vi har nå, fortsetter heldigvis med denne regjering. Det er viktig å bruke disse gode tider til å legge grunnlaget for at denne veksten kan fortsette også når tidene blir dårligere og kampen om arbeidskraften hardner enda mer til. Mindretallet i denne innstillingen, altså opposisjonen, mener at det nå haster med å lage en samlet strategi for småbedriftene, og at dette ikke kan vente til en eventuell innovasjonsmelding fra Regjeringen, som kommer tidligst våren 2008. Vi har etter hvert også noen erfaringer med at stortingsmeldinger knyttet til næringspolitikk ikke akkurat kommer til Stortinget når de er varslet. Mindretallet viser også i innstillingen til at en rekke viktige tiltak overfor de minste bedriftene ikke vil omfattes av Regjeringens varslede innovasjonsmelding. Dette gjelder bl.a. så viktige områder som tilgang til kompetent arbeidskraft og behovet for et kraftig forenklet regelverk for de minste bedriftene. I tillegg til de ulike momentene forslagsstillerne mener hører hjemme i en samlet strategi for de små og mellomstore bedriftene, peker også mindretallet i innstillingen på behovet for kompetanseheving i bedriftene, utfordringer knyttet til det generasjonsskiftet som mange av disse bedriftene nå står foran, og en strategi for å sammenholde norsk regelverk med andre lands tilsvarende lover og regler. Jeg vil til slutt peke på det faktum at samtlige høringsinstanser – NHO, HSH og Bedriftsforbundet – som deltok i komitehøringer om forslaget 29. november, sterkt anbefalte forslaget om en slik samlet strategi for de små og mellomstore bedriftene. Jeg vil ta opp forslaget i innstillingen.