Heidi Greni (Senterpartiet), 2014-11-13:
Vi som står bak forslaget om å styrke barnevernet gjennom en ny organisasjonsmodell, merker oss med glede at vi får støtte til vårt ønske om å gå igjennom strukturen i barnevernet og til forslaget om å styrke kommunenes ansvar. Både komiteen og statsråden deler disse vurderingene. Problemet er at det er liten vilje til å drøfte løsningene som kan gi vanskeligstilte unger bedre og mer helhetlige tjenester. Statsråden sier i sitt brev til komiteen at kommunene «skal gis et reelt hovedansvar for barnevernet». Jeg ser fram til den store gjennomgangen av strukturen i barnevernet, som statsråden varsler. Det vises til Sundvolden-erklæringen, som legger stor vekt på større frihet til å konkurranseutsette barnevernet. Jeg vil advare mot at dette skal få hovedfokus i regjeringens arbeid. Vi har allerede et stort innslag av private institusjoner i barnevernet, og det er ikke slik at barnevernstjenesten roper etter mer frihet til å konkurranseutsette. Senterpartiet mener fylkeskommunene igjen må gis en større rolle i barnevernet. Kommunene har i dag flere statlige etater som uklare samarbeidspartnere. Bufdir, Bufetat og Fylkesmannen er alle underlagt Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet. Det er, når sant skal sies, stor tvil om hvorvidt reformen vi gjennomførte først på 2000-tallet, har svart til forventningene. Statsråden viser i sitt brev til at mangler ved fylkeskommunenes bistand til kommunene var en sentral begrunnelse for reformen. Det var vel heller mangel på kostnadskontroll som var begrunnelsen. Spørsmålet er om statsråden har rett når hun mener at alt oppleves så mye bedre nå. Jeg har ikke inntrykk av det. Jeg har inntrykk av at kommunene og brukerne opplever det stikk motsatte. Manglende samarbeid og statlig overstyring av kommunale vedtak er noen av tilbakemeldingene jeg får. Hvis fylkeskommunene hadde tatt over dette, ville det bli en bedre dialog og et mer likeverdig samarbeid mellom de to samarbeidspartnerne. Jeg ser at statsråden i sitt brev til komiteen setter sin lit til at regjeringens kommunereform skal fjerne smådriftsulempene de minste kommunene har med å løse sammensatte og komplekse faglige utfordringer innen barnevernet. Kommunereformen gjøres nå til løsningen på de fleste av de styrings- og samordningsutfordringene vi står overfor i samfunnet. Dette er bare en unnskyldning for å skyve utfordringene foran seg. Storkommuner vil gi verken mer ressurser eller bedre styring av velferdstjenestene våre. Særlig når vi ser at brukerne er mest fornøyd også med barnevernstjenesten i de minste kommunene, ser dette litt underlig ut. En kommunestruktur der det settes som mål at en kommune skal ha minimum 15 000–20 000 innbyggere, slik det legges opp til, vil ikke løse mange utfordringer i barnevernet. Den sterke framveksten av interkommunalt samarbeid har allerede bidratt til at smådriftsulempene innen barnevernet langt på vei er håndtert. Dessuten har også store kommuner problemer med å fylle sin rolle innen barnevernet, bl.a. som veileder for fosterhjem og ved å stille ressurser til disposisjon for avlastning. Også store kommuner klager på at Bufetat overprøver kommunale vedtak. Overtakelsen av de oppgavene som i dag er lagt til Bufetat, som etablering og kvalitetssikring av institusjonsplasser, krever større enheter enn det som vil kunne følge av regjeringens kommunereform. Den naturlige samarbeidspartner for kommunene i dette tilfellet vil være fylkeskommunene. Jeg og de andre forslagsstillerne bak Dokument 8-forslaget mener det er uheldig når staten i dag har ansvar for både drift, tilsyn og kontroll innen barnevernet. Det er ulike etater, Bufdir, Bufetat og Fylkesmannen, der det lett kan oppstå rolleblanding. Prinsippet om «armlengdes avstand» er dårlig ivaretatt i dagens organisering av det statlige barnevernet. I Dokument 8-forslaget lanserer vi en forvaltningsmodell som Senterpartiet mener vil styrke barnevernet: For det første understreker vi at kommunenes lovpålagte ansvar videreføres og styrkes gjennom en tydeliggjøring av oppgavedelingen med regional barnevernsmyndighet. For det andre foreslår vi at Bufetats oppgaver overføres til fylkeskommunen. For det tredje foreslår vi at Bufdir legges ned, slik at Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet gis et samlet ansvar som lovgiver, budsjettansvarlig og tilrettelegger av kontroll- og tilsynsoppgaver. For det fjerde mener vi at Fylkesmannens rolle som Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementets regionale kontroll- og tilsynsorgan skal videreføres. Jeg tar med dette opp forslag nr. 1, som er gjort tilgjengelig for representantene.