Mari Holm Lønseth (Høyre), 2019-10-03:
Det er mye som har gått i riktig retning etter at Høyre kom i regjering: Barna lærer mer i skolen, fraværet går ned, ventetidene i helsetjenestene er redusert, arbeidsledigheten er den laveste på mange år, antallet bostedsløse er rekordlavt, og samferdselsbudsjettene har økt. Men i årene som kommer, kommer vi til å møte noen tøffe trender: Inntektene fra olje og gass kommer til å gå ned. Arbeidslivet vil endre seg i møte med digitalisering og automatisering. Klimaet kommer til å endre seg dramatisk. Vi blir flere eldre, og antallet yrkesaktive per pensjonist kommer til å gå ned. Dette er utfordringer vi som folkevalgte er nødt til å ta på alvor. Det er jeg glad for at Høyre gjør. Vi skal ikke forandre oss for forandringens skyld, men når verden endrer seg, må også politikken endre seg. Skal vi bevare Norge som et samfunn med små forskjeller og høy tillit mellom folk, må vi endre oss. Da trenger vi noen reformer. Men i debatten om hva vi skal gjøre, møter vi ofte en opposisjon som enten vingler eller har lyst til å lukke øynene og si nei. La meg ta et konkret eksempel: I noen kommuner kommer det til å være bortimot like mange pensjonister som yrkesaktive om noen år. Flere kommuner klarer ikke å gi innbyggerne sine et godt tjenestetilbud, bl.a. fordi de ikke har sterke nok fagmiljø. Derfor ser vi at det har vært riktig å gjøre endringer i kommunestrukturen. Mange steder ser vi gode effekter av det allerede. I nye Indre Østfold kommune ser vi allerede at man planlegger for 40 færre årsverk i administrasjonen. Det betyr 40 flere årsverk til tjenester til folk. De skal selvfølgelig gis til hele kommunen – der folk bor. Tidligere i denne debatten har vi hørt flere representanter fra Arbeiderpartiet si at de er for reformer – men der stopper det også. Når alt kommer til alt, sier de nei til nye, brede forlik. De snur kappen etter de andre partiene på venstresiden, og når alt kommer til alt, har de aller mest lyst til å reversere. For Senterpartiets del virker det som om de konsekvent er imot endring og velger å overse de utfordringene som små kommuner står overfor. Etter en hel dag med debatt er det fremdeles helt uklart for meg hvilke løsninger Senterpartiet har på de utfordringene som Kommune-Norge står overfor. Det er fryktelig enkelt å si nei til endringer. Det er lett å lukke øynene og la være å ta inn over seg de endringene som kommer enten vi vil det eller ikke, men det er også uansvarlig. Vi er nødt til å diskutere hvilke endringer vi må gjøre for å beholde og gjøre velferdssamfunnet vårt mer bærekraftig. Høyre skal fortsette å føre en politikk som gjør at det skapes nye, grønne og lønnsomme jobber, og som gjør at vi får mer igjen for hver krone i offentlig sektor. Jeg håper at også opposisjonen snart vil bli med på den debatten, framfor å lukke øynene og drømme seg tilbake til det de har lyst til å reversere. Når vi skal løse store og komplekse utfordringer, som dem vi diskuterer her i dag, trenger vi partier som har svar på mer enn ett spørsmål, og som bryr seg om mer enn én sak. Vi må se de store utfordringene i sammenheng. Barna skal lære mer i skolen, og eldre skal få den helsehjelpen de trenger. Det må skapes nye, grønne jobber, og folk må ha kompetanse til å bli stående i det nye arbeidslivet, samtidig som klimakrisen skal løses. Klimakrisen mener jeg er et godt eksempel på en sak der man må se en helhet. Vi kan ikke tenke på klimaet helt frikoblet fra alle andre utfordringer vi står overfor. Det å løse klimakrisen handler om å kutte utslipp, men det handler også om å ha folk med seg på veien. Store, brå endringer som ikke ses i en helhet, kan i verste fall føre til uro, ustabilitet og utenforskap. Vi skal forandre politikken vår når verden endrer seg, men det er vi nødt til å gjøre uten å ta på oss skylappene.