Trond Helleland (Høyre), 2021-01-19:
I går orienterte statsministeren og helseministeren om regjeringens håndtering av koronapandemien. Vi fikk høre om erfaringene med å styre landet trygt gjennom en krevende tid. Det eneste som har vært forutsigbart med denne pandemien, er at den har vært uforutsigbar. Vi har ikke visst hvor lenge den vil vare, i hvilken form den vil slå ut, hvordan den vil endres underveis, og hvor lenge det ville gå før det eventuelt kom en vaksine. I sommer hadde vi langt på vei kontroll og kunne åpne grensene til mange land. Arbeidsledigheten var på vei ned igjen etter at den gikk i taket i mars/april. Men så fikk vi en ny smittebølge nå i høst, og før jul fikk vi høre at viruset hadde mutert. En britisk og en sørafrikansk versjon sprer seg raskere enn den opprinnelige virusvarianten. Samtidig har vi sett en nedgang i smittetrykket den siste uka. Vaksineringen er i gang, men hvor fort vi kommer i mål, avhenger av hvor raskt vi får tilgang til flere vaksiner. Situasjonen har hele tiden endret seg raskt og vil fortsatt kunne gjøre det, til det bedre eller til det verre. Å planlegge med stor grad av sikkerhet i et slikt lende har ikke vært mulig. I en omskiftelig situasjon har det vært viktig å sikre gode støtteordninger som treffer mest mulig presist der og da. Rett virkemiddel til rett tid har vært et mantra. En løpende dialog med næringslivet og organisasjonene og Stortinget har vært viktig for å lykkes. Innsatsen og tiltakene har blitt justert underveis for å være mest mulig effektive. Det har gitt resultater. Norge er et av landene i verden som har klart seg best gjennom pandemien, både innen smittebekjempelse og innen økonomi. Det har skapt økt trygghet i en krevende tid for både arbeidstakere og bedrifter. Jeg kan forstå Stortingets ønske om mer forutsigbarhet både for permitterte og for næringslivet. Det er et ønske som deles av oss. Å leve i usikkerhet kan være ubehagelig og skummelt. Det kan tære på humøret og selvtilliten til den enkelte. Jeg kjenner folk som har ligget våkne om natten og grublet på om deres bedrift vil overleve pandemien. Jeg kjenner folk som har det vondt fordi de er permittert. Usikkerheten gnager. Spørsmålene blir mange. Ingen må være i tvil om at en tar deres situasjon alvorlig. Nå foreslår et flertall, Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet, at permitteringsordningene skal utvides til 1. oktober. Det er ni måneder til, og det er lenge i en pandemisituasjon. Er en lenge permittert, kan veien tilbake til jobb være tyngre. Det kan føre til passivitet. Det samme gjelder for bedrifter som får utvidet kompensasjonsmulighetene lenger enn nødvendig. Ønsket om forutsigbarhet må alltid vurderes opp mot det skiftende landskapet og de løpende behovene. Vi vet ikke hvordan situasjonen vil være til sommeren, og langt mindre til høsten. Følgelig vet vi ikke ennå hvilke tiltak som vil virke mest effektivt når vi kommer så langt. Ønsket om forutsigbarhet på noen områder i dag kan føre til usikkerhet på andre områder i morgen. Vi risikerer at vi bruker for mye penger, og risikerer at vi bruker pengene feil. Representanten Gahr Støre sa at tiltakene skal vare så lenge krisen varer. Ja, hva hvis situasjonen i august er at krisen er over, at en er tilbake til det normale? Skal vi da fortsette med ordningen fram til 1. oktober, eller er flertallet åpent for å foreta en vurdering av dette når det faktisk er en annen situasjon? Det er veldig enkelt å si: Ja, vi bare utvider helt, vi garderer oss til over valget. Men hvis vi ser en helt annen utvikling, har vi da vedtatt et tiltaksregime som koster skattebetalerne svært mye, istedenfor å innføre tiltak som er tilpasset den situasjonen vi er i. Jeg håper i hvert fall at flertallet vil vurdere en mulighet for å kunne justere tiltakene dersom, som Gahr Støre sier, situasjonen endrer seg. Jeg registrerer at opposisjonen kommer med tiltak uten å vite hvor mye tiltakene vil koste. Jeg hørte i hvert fall fra flertallets talskvinne, Kaski, på Politisk kvarter i dag at det var ingen oversikt over hva dette koster, og hvordan det ville slå ut, men regjeringen blir jo bedt om å vurdere det, så det vil sikkert regjeringen komme tilbake til. Det mangler altså en helhetlig vurdering her. For oss i Høyre virker det litt pussig at Fremskrittspartiet nå har gått sammen med opposisjonen om nye tiltak, all den tid Fremskrittspartiet har tatt del i utformingen av alle tiltakspakker tidligere. For bare noen få uker siden satt vi sammen og kom fram til enighet. Om ti dager skal finansministeren legge fram en ny tiltakspakke for Stortinget. Men ønsket om rask handling har tydeligvis vært det viktigste. Jeg har én anmodning til flertallet. Jeg har ikke fått sett på alle forslagene ennå, men det gjelder alle forslagene som gjelder arbeids- og sosialområdet – altså permittering, dagpenger osv. Det ble jo fremmet en proposisjon fra regjeringen i går, og jeg anmoder om at de forslagene, nr. 1–11 i hvert fall, blir oversendt til arbeids- og sosialkomiteen for behandling der, all den tid dette allerede ligger på Stortingets bord. Så får jeg komme tilbake senere.