Erik Solheim (Sosialistisk Venstreparti), 2011-04-05:
I et også ellers meget godt innlegg framhevet Eirin Sund behovet for balanse i denne debatten. Jeg mener at det kan være et nøkkelord, for dette er et område hvor det opplagt er behov for balanse mellom ulike hensyn. Vi hører ingen i debatten heller som sier noe annet, men det er forskjeller i vektlegging av det. På den ene siden tjener motorisert framkomstmiddel i utmark åpenbare nytteformål. Det kan være nyttig for reindriften, det kan være nyttig for å få funksjonshemmede ut i friluft, det kan være nyttig for næringsdrivende og turisme. Det tjener en rekke opplagte nytteformål, selvfølgelig også politiet, Røde Kors og mange andre. På den annen side har også folk behov for fred og ro og stillhet når man er ute i naturen, og motorferdsel kan føre til terrengskade, forstyrrelse av dyrelivet, konflikt med friluftslivet osv., så for meg er det opplagt at man må finne en balanse. Det er også inkorporert i selve motorferdslovens formålsbestemmelse, der det står: «Formålet med denne lov er ut fra et samfunnsmessig helhetssyn å regulere motorferdsel i utmark og vassdrag med sikte på å verne om naturmiljøet og fremme trivselen.» Begrepet å «fremme trivselen» her inkluderer, slik jeg oppfatter det, bl.a. det Kristelig Folkeparti og Line Henriette Hjemdal var inne på, nemlig behovet for også å kunne være i naturen i stillhet og fred og ro. Det er denne balansen regjeringen er ute etter å få til. Vi har oppmyket motorferdselsloven på noen punkter. Det er blitt anledning til gruppeturer for funksjonshemmede, folk som bor på institusjoner. Ulike former for næringsformål har fått mer anledning til å drive motorisert ferdsel, og det er også andre oppmykinger. Så er det jo en betydelig misforståelse i debatten – som det heldigvis ikke har vært så mye av nå, men som det har vært tidligere – nemlig at debatten dreide seg om Direktoratet for naturforvaltnings forslag. Jeg minner igjen om den policyen jeg har, og som jeg gjentatte ganger har fortalt i denne sal, at de ulike fagetatene, enten det er Direktoratet for naturforvaltning, Riksantikvaren, eller hva det måtte være, bør og skal få lov til å fremme sitt syn, og så foretar regjeringen og jeg de nødvendige politiske avveiningene av dette. Regjeringen har aldri fremmet Direktoratet for naturforvaltnings forslag, men det har vært et innspill i vår debatt, på samme måte som vi får innspill fra stortingsrepresentanter og andre samfunnsaktører. Senest nå i vinter justerte jeg et forslag som kom fra Direktoratet for naturforvaltning om hvordan kjøring til hytte var å forstå – hvor kommunene har anledning til å gi dispensasjon for en hytteeier til å kjøre fram til en hytte med snøscooter – og oppfattet det slik at det gjelder også barn og svigerbarn av den som har denne anledningen, og ikke bare barn, for å nevne et eksempel på justeringer. Jeg er helt overbevist om – og det ble også veldig godt dokumentert av flere av talerne, Snorre Serigstad Valen og andre – at den politikken regjeringen står for, er en politikk for det tause, brede flertallet i Norge. Høyre og Fremskrittspartiet har en stor tendens til å blande sammen små, taleføre og høytsnakkende mindretall med flertallet. Alle målinger viser at et bredt flertall i befolkningen stiller seg bak en slik nyansert, balansert snøscooterpolitikk. 79 pst. av befolkningen er ganske eller helt uenig i at det bør bli lettere å få tillatelse til å bruke motorkjøretøy i norsk utmark. Når det gjelder snøscootere, svarer spesifikt 74 pst. at de er helt eller ganske uenig i at «det bør bli lettere å få tillatelse til å bruke snøscooter i norsk utmark». Det er langt, langt flere som tar til orde for en meget positiv eller ganske positiv holdning til innskjerping. Det er ikke noe regjeringen har foreslått, men selv innskjerping er det mange flere som ønsker enn de som ønsker en oppmyking. Så regjeringens politikk er simpelthen en politikk for det brede, tause flertallet i Norge, i motsetning til politikken til noen grupper – og de har selvfølgelig full ytringsfrihet – som snakker veldig høyt, men som ikke representerer flertallet i befolkningen. Så vil jeg til slutt si at regjeringen skal legge fram en oppsummering av de forsøkene som er blitt gjort, og ytterligere materiale om denne saken. Men det er altså ikke behov for noen ny lov. Det er ikke behov for regjeringen å komme med tilsvar til de ulike interessegruppene i samfunnet. Regjeringen baserer seg på den politikken som er. Den fungerer ganske bra, men det er også åpent for justeringer og diskusjon om enkelte punkter, bl.a. det Knut Magnus Olsen var inne på i spørsmålet om rekreasjonskjøring. Når det gjelder spørsmålet om kommunenes dispensasjonsmyndighet og noen andre spørsmål, vil vi komme tilbake igjen til Stortinget.