Terje Aasland (Arbeiderpartiet), 2019-04-09:
Jeg vil takke komiteen for samarbeidet og alle bidrag til disse to sakene. Komiteen har også her hatt en grundig behandling med høring, der en lang rekke organisasjoner og interessenter fikk uttale seg, og jeg vil takke deltakerne i høringen for innspill og departementet for utfyllende svar. Det er selvfølgelig alltid en utfordring når forslagsstiller ikke er en del av komiteen som innstiller, men jeg håper likevel det føles som om sakene er blitt behandlet på en skikkelig og grundig måte. Hovedinntrykket fra høringen og den dokumentasjonen som er framlagt, er at havbruksnæringen i Norge er en næring som tar miljøutfordringene på alvor, som er strengt regulert, og som driver den reneste formen for husdyrproduksjon i dag og med det laveste klimaavtrykket – både sammenliknet med landbruk og annen proteinproduksjon av dyr og også sammenliknet med produksjon av samme type fisk i andre land. En nær samlet komité vektlegger stabile rammevilkår for næringen – jeg velger å si en samlet komité, selv om det ikke er med de samme formuleringene – for å sikre en langsiktig virksomhet med stadig mindre fotavtrykk. Næringen har nylig blitt omfattet av to vesentlige styrkinger i reguleringen: trafikklyssystemet og strengere regler for lusebehandling og dumping av lusemidler eller brukt lusevann. Disse reguleringene har ennå ikke fått tid til å virke fullt ut, og selv om en samlet komité, med litt forskjellig ordlyd, mener at bransjen må være forberedt på enda strengere reguleringer for å sikre at også framtidig vekst skjer innenfor bærekraftige rammer, er det ingen tvil om at næringen er gjennomregulert også i dag. Flertallet i komiteen har valgt ikke å gå inn for forslagene. Det skyldes delvis at noen av forslagene ser ut til å savne faktisk grunnlag og sammenheng med den aktiviteten som eventuelt skulle reguleres, og delvis at flere av forslagene egentlig er veldig nær – eller direkte – i ferd med å gjennomføres eller er gjennomført. Å gå inn for forslagene ville bety en risiko for dårligere framdrift. Det er vanskelig å vite, selvsagt, men når man ser på noen av forslagene, kan det se ut som om forslagsstiller ikke fullt ut har vært klar over det regelverket som nå gjelder, eller pågående tiltak som er underveis. Denne næringen har de strengeste rammene for noen matproduksjon. Til sammenlikning kan vi ta fram at klimaavtrykket her er lavere per kalori produsert enn i noe annet husdyrhold. Det samme gjelder antibiotikabruk, som er 1/35 av landproduksjonen i Norge – som for øvrig er blant det laveste i verden. Hver enkelt lokasjon er vurdert ut fra resipientens tåleevne og kontrolleres jevnlig for miljøtilstand. Resultatene fra disse tilstandsrapportene er gode. Trafikklyssystemet er ikke perfekt, men det er det systemet vi har, og det er det eneste systemet som egentlig finnes, som begrenser husdyrhold basert på indirekte kvantifiserbar påvirkning på villfauna. De siste dataene herfra viser at det kun er ett område – og da deler av dette området – som egentlig kvalifiserer for å være i rød sone, men det behandles selvfølgelig som ett. Stortinget har tidligere bestilt et bredere sett med indikatorer for miljøpåvirkning, og dette er under arbeid, så vidt vi får opplyst, og det er viktig. Vi forventer at det følges opp og gir et snarlig resultat. Dette er et utfordrende arbeid fordi det til tider er vanskelig å finne miljøfaktorer som blir vesentlig påvirket, og hvor antall oppdrettslaks har relevans for miljøtilstanden. Det er et utfordrende arbeid. I deler av dette forslaget er det en viss tendens til å gi havbruk skylden når det er vanskelig å finne årsaken – og det vil jeg for så vidt advare mot. Det er bl.a. en indirekte kobling mellom forekomst av dyreplankton og havbruk, som det er vanskelig å finne dekning for i litteraturen. Det området hvor det er utfordringer med for mye næringssalter, er i Skagerrak. Det er faglig enighet om at det er andre grunner til det enn havbruk, spesielt siden det ikke er havbruk i nærheten av de områdene. Rekebestanden i Skagerrak har store problemer, men det skyldes ikke havbruk. Selv om 2018-årgangen er god, er det nå en del områder som har vært stengt på grunn av for mye små reker. Rekebestanden i Skagerrak påvirker rekebestanden langs hele kysten fra Skagerrak til Lofoten fordi egg og larver flyter med havstrømmene, og det påvirker rekrutteringen til kystbestanden oppover langs Norge. I Norges mest intensivt dyrkede fjordsystem, Hardangerfjorden, er det gjort en vurdering av tilførte næringsstoffer, og resultatet av dette er lite i forhold til det som kommer inn i fjordsystemet via havstrømmer og naturlig tilsig. La meg bruke noen sekunder på behovet for å ta vare på det genetiske mangfoldet som våre villaksstammer representerer. Det er vi enig i er et viktig arbeid, og det er et arbeid underveis på det, som vi vil legge vekt på å følge opp videre.