trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Nærpolitireformen ble, som representanten helt riktig påpeker, vedtatt etter et bredt forlik i Stortinget i juni 2015, hvor også Arbeiderpartiet var en del av flertallet. Behovet for endring av norsk politi var godt fundamentert i forutgående analyser og rapporter. Som en del av forliket var det enighet om at Politidirektoratet fikk delegert myndighet til å beslutte tjenestestruktur, og det ble samtidig stilt strenge krav til hvordan denne prosessen skulle gjennomføres. Involvering av kommunene var et sentralt krav i dette arbeidet. En ny tjenestestruktur vil danne grunnlaget for å kunne levere en bedre polititjeneste i hele Norge. Skal vi få til målet om økt tilstedeværelse, bedre beredskap og et godt forebyggende arbeid, må ressursene utnyttes og styres på en bedre måte. Når mange mindre kontorer skal bemannes og holdes åpne, binder det opp både arbeidstid og ressurser. Ved å slå sammen kontorer en del steder kan vi frigjøre ressurser. Økt patruljering og beredskap er primært avhengig av antall patruljer som er på veien, og ikke i like stor grad antall tjenestesteder. Når vi utsettes for en uønsket hendelse, er det viktig for oss at politiet er tilgjengelig og raskt på stedet. Det vil være avstand til nærmeste patrulje som er det mest vesentlige for hvor raskt politiet er til stede, og ikke om det er et politibygg i nærheten. Frigjorte ressurser skal styres inn mot forebygging, vakt og beredskap og etterforskning. Fagmiljøene blir større, kvaliteten på arbeidet vil øke, og det vil bli mer like polititjenester over hele landet. Politiet skal være tettere på kommunene og tettere på folk. Nærpolitimodellen skal utvikles videre, bl.a. ved at det samarbeides mellom politiet og kommunene, og dette samarbeidet skal intensiveres og forsterkes. Det er politiets tjenestetilbud som betyr noe for befolkningen, og det er det som bør være i hovedfokus i nærpolitireformen. Stortinget har også gitt tydelig instruksjon om at prosessen i distriktene skal være transparent og med høy grad av involvering fra kommunene. Politidirektoratet offentliggjorde sin beslutning om ny tjenestestruktur 13. januar i år. Berørte kommuner har åtte ukers klagefrist. Justis- og beredskapsdepartementet er klageinstans. Representanten Wiik har helt sikkert forståelse for at jeg ikke kan uttale meg om detaljer i tjenestetilbudet i spesifikke telemarkskommuner på det nåværende tidspunkt.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Igjen må jeg vise til det faktum at mitt departement er klageinstans for disse sakene, så jeg kan ikke uttale meg og gå i detaljer om lokasjoner og enkeltvurderinger. Det jeg kan gjøre, er å vise til en ordfører fra representantens eget parti i Sørreisa som klart og tydelig har gitt uttrykk for hvordan han oppfatter nedleggelsen av sitt lokale lensmannskontor. Han sier selv rett ut, til avisen Nordlys: «Vi har fått mer synlig og tilstedeværende politi, som fungerer preventivt og effektivt.» Videre sier han: «Vi var sterkt imot nedleggelsen den gangen, og daværende ordfører tok saken helt opp til justisministeren. Men kontoret ble nedlagt likevel.» Fem år etter er han glad for at det gikk som det gikk, og ordføreren har i dag ingen ønsker om å få tilbake lensmannskontoret.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Igjen: I og med at mitt departement er klageinstans, kan jeg ikke gå inn i enkeltheter. Det jeg kan si på generelt grunnlag, er at vi skal vurdere klagesakene nøye, og vi skal selvfølgelig gjøre en grundig jobb i den sammenheng. Så ber jeg om forståelse for at jeg ikke kan si noe mer enn det, i og med at det er Justis- og beredskapsdepartementet som til syvende og sist må ta stilling til klagesaksbehandlingen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Nærpolitireformen, som helt riktig ble vedtatt gjennom et bredt forlik i Stortinget i juni 2015, bl.a. med støtte fra representantens eget parti, er den største organisasjonsendringen i politiet i nyere tid. Hensikten med reformen er at politiet skal levere bedre og mer enhetlig tjenestekvalitet over hele landet, samt at de skal være mer tilgjengelige og til stede der folk bor og ferdes. Kommunene har vært involvert i hele prosessen og har hatt store muligheter til å påvirke beslutningen om ny lokal struktur. For Agders del ble ordførerne og rådmennene invitert til et møte den 12. mai 2016, der politimester og prosjektleder informerte om arbeidet som skulle gjennomføres i politidistriktet. Arrangør var Fylkesmannen og KS Agder. Samtidig fikk kommunene brev om prosessen i juni 2016. Kommunene fikk da tilbud om besøk av prosjektleder, som ønsket å informere om arbeidet med tjenesteenhetsstrukturen. Alle unntatt én kommune takket ja til tilbudet og fikk denne informasjonen. Politiet sendte også ut en spørreundersøkelse til alle kommunene med anmodning om videre distribusjon til samtlige kommunestyremedlemmer i juni 2016. Politidirektoratet la fram sin beslutning om endringer i politidistriktenes lokale struktur den 13. januar. For Agders del er den basert på politimesterens forslag. Høringsuttalelsene som er mottatt, viser at kommunene og andre berørte i all hovedsak støtter dette forslaget. Politiet har mottatt overveiende positive tilbakemeldinger på den lokale prosessen i Agder. Kommunene som berøres av disse endringene, er gitt klageadgang til Justis- og beredskapsdepartementet. Fordi departementet er klageinstans, kan jeg – i likhet med det jeg sa under forrige spørsmål – ikke gå nærmere inn på Politidirektoratets konkrete vurderinger og bakgrunnen for beslutningen om endringer i den lokale strukturen i Agder. Til spørsmålet om hvilke initiativ vi tar videre for å sikre lokal deltakelse, vil jeg vise til det aktive samarbeidet med kommuner og lokale aktører. Dette er avgjørende for å oppnå gode resultat. Alle kommuner vil få minst én politikontakt, som i dialog med kommunene skal bidra til mer målrettet forebygging. Politirådsarbeidet skal styrkes, og det skal systematiseres. Politiet er avhengig av lokal forankring for å styrke det trygghetsskapende arbeidet som politiet gjør, og øke tilliten i befolkningen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Regjeringspartiene sammen med Venstre og Kristelig Folkeparti vedtok faktisk i Stortinget å øke de frie driftsmidlene til politidistriktene med 295 mill. kr. De pengene går direkte ut til distriktene nå, og det er klargjort i mitt tildelingsbrev til Politidirektoratet. Når det gjelder Politidirektoratet og de oppgavene de utfører, skal man alltid være på vakt overfor økende byråkratisering, men det er en del sentrale funksjoner som Politidirektoratet gjennomfører på vegne av hele Politi-Norge som nødvendigvis må levere sentralt. Alternativet til å nedlegge Politidirektoratet er etter mitt skjønn relativt dårlig, det vil bety at man enten legger disse oppgavene til departementet, noe som ikke er naturlig, eller at man eventuelt overfører disse oppgavene til distriktene, noe som heller ikke nødvendigvis er den beste løsningen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2017-02-15:
Jeg vet ikke om jeg forsto spørsmålet helt korrekt. Vi har i dag tolv politidistrikt – hvis det var det representanten viste til – som jeg mener er en god og fornuftig organisering. På samme tid – når en er inne på bemanningen – har regjeringen et veldig klart og tydelig mål om at vi skal ha to politifolk per 1 000 innbyggere, og vi skal ha det på plass før 2020. De satsingene som regjeringen har gjennomført på justis- og beredskapsfeltet generelt, og på politiet spesielt, kommer denne viktige tjenesten til gode. Vi har økt antall sysselsatte i politiet siden regjeringsskiftet med omtrent 1 800 årsverk, samtidig som vi har styrket budsjettet med 2,5 mrd. kr. Denne regjeringen satser i høyeste grad på politiet, og politiet er en budsjettvinner i budsjettene til denne regjeringen.
Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
«Det var en forutsetning for Arbeiderpartiet da vi stemte for politireformen, at endringene skulle gi mer tilgjengelig og tilstedeværende politi, også på bygda. Politidirektoratet begrunner nedleggelser av lensmannskontorer med at dette skal 'frigi tid og ressurser til politiets kjerneoppgaver'. Hvilke konkrete tiltak iverksettes nå for å sikre bedre forebygging, etterforskning og beredskap i Tokke, Siljan, Fyresdal og Hjartdal, alle kommuner i Telemark der lensmannskontoret nå legges ned?»
Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg takker statsråden for svaret. Fortsatt er jeg usikker på om distriktene i Telemark blir godt nok ivaretatt i den nye politireformen. Om det er for lite antall tjenestemenn tilgjengelig, vil avstandene bli veldig store. Den fysiske avstanden betyr mye når det oppstår et problem. Jeg vil peke på at Arbeiderpartiet i sitt alternative budsjett la inn en økning på 150 mill. kr nettopp med tanke på å øke antall tjenestemenn ute i distriktene. Jeg har også registrert en geografisk skjevhet ved nedleggelser av lokale lensmannskontorer – Nedre Buskerud og Vestfold er lite rammet, mens Vest-Telemark har mistet alt. Mener statsråden at dette er en god nok behandling av Telemarks innbyggere i politireformen?
Lise Solveig Wiik (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg takker igjen for svaret. Det kan nok tenkes at noen lensmannskontorer bør legges ned, jeg ser ikke bort fra det. Jeg kan støtte statsråden på det. Men igjen er fortsatt min bekymring for de store distriktene i Utkant-Telemark, spesielt hvor avstandene til sentrale politikontorer nå blir store. Patruljer som er på veien, kan til enhver tid da være svært langt borte fra der hvor de er ønsket til stede. Deler statsråden min bekymring?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
«Arbeiderpartiet la inn sterke føringer om lokal forankring og prosess i utformingen av de nye politidistriktene. Politiet skulle bli mer tilgjengelig og til stede. Det er kommet negative tilbakemeldinger på prosesser fra hele landet. I Vest-Agder har Lyngdal og Kvinesdal sendt klage. Da statsråden sa ja til å bli ny justis- og beredskapsminister, regner jeg med visjonene inneholdt tanker om gode løsninger for å gjøre gjennomføringen bedre. Hvilke initiativ tok/vil statsråden ta for å sikre videre god lokal deltakelse?»
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Jeg kan registrere at justisministeren ikke svarte på spørsmålet, men beskriver prosessen, og det er for så vidt et svar, det også. Politidirektoratet har vokst kraftig under Fremskrittspartiets ledelse av Justisdepartementet. Justisministeren har tydelig og klart prioritert og forsvart veksten, lagt fram en proposisjon om direktoratets rolle i nasjonal kriseledelse og stolt åpnet Situasjonssenteret. Arbeiderpartiet har i budsjettet styrket frie driftsmidler til politiet i distriktene og er kritisk til veksten i direktoratet. I media er det framkommet at Fremskrittspartiet i forbindelse med sitt programarbeid foreslår å legge ned Politidirektoratet. Kan justisministeren avklare sitt standpunkt når det gjelder Politidirektoratet?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2017-02-15:
Da kan jeg slå fast at justisministeren er imot nedleggelse av Politidirektoratet – det var jo en fin avklaring. Så tidlig som i 1991 foreslo Josefsen-utvalget i NOU 1991:29 færre lensmannskontorer. Det ble da gjort en vurdering av hvilken bemanning de måtte ha for å gi tilfredsstillende beredskap. De landet på rundt ti tjenestemenn. Mener statsråden at vurderingen gjort i Josefsen-utvalget står seg i dag, og hvis ikke, hva er annerledes?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Komiteen er veldig takknemlig for dialogen og for den tilbakemeldingen vi fikk på dette fra statsråden, men vi ser at det også er en del utfordringer med det. Statsråden avsluttet med å si at når det gjaldt id-merking, var dette ikke nødvendigvis enkelt å løse. Jeg vil spørre statsråden om hvordan man ser for seg et forslag til løsning, og eventuelt når det kan innfris, slik at man har en ordning på plass – hvis viljen er der?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Jeg ser utfordringen i det, men samtidig har vi fått ganske tydelige indikatorer på at det vil være ganske enkelt å rigge det. Ikke minst i den digitaliserte verden som vi nå er i, kan det være ganske viktig – nettopp med tanke på det bakteppet denne saken har – at man har informasjon om helsetilstanden og ikke minst om vaksinering osv., som kan ligge i den type informasjon, og som er viktig nå. Igjen: Det er en bestilling fra hele komiteen og Stortinget om at dette må tas videre.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Jeg er veldig glad for at vi i dag kan vedta denne loven, og det virker som den er etterlengtet av alle partier her. Det er veldig bra. Jeg har et konkret spørsmål til statsråden: Har statsråden møtt noen motstand eller komplikasjoner for å få dette lovforslaget på plass? Det har jo tatt ganske lang tid, og når både regjeringspartiene og opposisjonen har vært enige om det siden 2013, er det interessant å vite hva det er som gjør at det har tatt så lang tid.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Jeg synes kanskje ikke dette var et kjempekonkret svar, men la oss nå ta en annen utfordring som statsråden var inne på. I Fartsområdeutvalget var det krevende å få til en enighet om man skulle utrede lønns- og arbeidsvilkårene på norsk sokkel. Det er veldig åpent for alle. Men nå tenker jeg: Hva er det da som er problematisk med å få kunnskap på plass for å kunne vurdere om det er mulig, og om det er vilje og ønske til eventuelt å gjøre sånne grep? Det er klart at alle ser at det her er to steile parter når det gjelder om man ønsker å få gjort dette eller ikke, men kunnskap har sjelden skadet noen, så det er interessant å få vite hva statsråden konkret mener er problematisk med å få den kunnskapen.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Her kom det jo tydelig fram at den ene parten ikke nødvendigvis er den man hører på, og her er det snakk om ansatte. Det er snakk om sjøfolkene våre, at vi faktisk ønsker å bygge opp en politikk for å bidra til gode lønns- og arbeidsvilkår for dem. Og sånn som jeg har opplevd denne saken – utredningen – er den ganske sammensatt. Det er ganske mange lover man skal forholde seg til. Det er internasjonale perspektiv i denne saken, og jeg synes at det er utrolig at statsråden står her og sier at den parten skal man altså ikke høre på. Er det virkelig det statsråden mener?
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Det er synd at det skal bli en veldig stor konfrontasjonslinje mellom Arbeiderpartiet og Høyre–Fremskrittspartiet i denne saken, men det viser vel at det er et markeringsbehov hos regjeringspartiene for å vise at her er de på sjøfolkenes side. Fremskrittspartiet sier – via Bjørnstad – at Fremskrittspartiet er partiet for sjøfolk. Men de har altså – enda så utålmodige som de var i forrige periode – brukt fire år på å få til denne lovfestingen. Fremskrittspartiet stemte imot en utredning av norske lønns- og arbeidsvilkår 13. desember i fjor. Fremskrittspartiets Oskar Grimstad stemmer for i kommunestyret og mot på Stortinget. Jeg tror kanskje man må se seg selv litt i kortene også, med tanke på hvor man legger seg. Venstre sier at de går for nettolønnsordningen, og nå har de lagt det inn i budsjettene. Da kan jeg minne om at det er et ganske lite beløp som ligger i budsjettet til Venstre, men dog, det er noen kroner der. Til slutt vil jeg minne om at i 2005 utvidet vi nettolønnsordningen for norske sjøfolk til å gjelde all konkurranseutsatt fart i det norske skipsregisteret. Slik sikret vi at arbeidsplasser og uvurderlig kompetanse langs hele kysten kunne utvikles. Fra 2005 til 2013 økte vi summen i nettolønnsordningen med 60 pst., fra 1 060 mill. kr til 1 700 mill. kr, altså 1,7 mrd. kr. I 2006 implementerte vi Hurtigruten i nettolønnsordningen. Vi utvidet ordningen videre i 2006, og i 2008 endret vi rederiskatteordningen for å hindre utflagging av skipene. Så vil jeg si at i 2013 vedtok Arbeiderpartiet på sitt landsmøte at vi skulle lovfeste nettolønnsordningen, vi gjorde det. Vi satt i regjering i bare noen få måneder etterpå, og det hadde kommet til å bli vedtatt og lovfestet om høsten hvis vi hadde sittet i regjering. I 2013 startet vi også på jobben med å få utredet norske lønns- og arbeidsvilkår, noe som selvfølgelig ikke Høyre og Fremskrittspartiet var interessert i å følge opp, og som de fortsatt er tydelig på at de ikke er interessert i å ta tak i. Men da kan man kanskje heller ikke si at man er partiet for sjøfolk – når man ikke er interessert i å ha kunnskap og å få på plass et system for å vurdere om det er mulig å ivareta norske lønns- og arbeidsvilkår på norsk sokkel.
Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2017-03-28:
Jeg må bare si at saksordførerinnleggene her ikke virker veldig samlende, men man prøver å skape ganske sterke motsetninger. Jeg har lyst til å minne saksordføreren og Høyre på at da vi satt i regjering, hadde vi et tak på 198 000 kr på nettolønnsordningen og innretningen på NOR, mens Høyre foreslo både en kompetansereform og et tak på 120 000 kr, noe som er ganske mye lavere enn det som faktisk var gjeldende med vår politikk. Jeg vil bare avslutte med å si at det er utrolig viktig med forutsigbarhet for denne næringen. Da er det også viktig å ha på plass en forutsigbarhet når det gjelder nettolønnsordningen, som er viktig for sjøfolkene, men ikke minst rederiskatteordningen. Å så tvil om at Arbeiderpartiet har vært opptatt av rederiskatteordningen, er frekt, og det finner jeg meg faktisk ikke i. Jeg mener at vi forbedret den mens vi satt i regjering.
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2017-03-28:
Det var – og er – helt vanlig i mange land å innføre dyr over landegrensene, men da har en karantenebestemmelser. Det er det som er kjernen, en har karantenebestemmelser for å sjekke i praksis om dyra har smittsomme sykdommer. Forslaget var: «Stortinget ber regjeringen forby import av gatehunder til Norge. Videre bes regjeringen vurdere tiltak for å begrense importen av kjæledyr der denne importen utgjør en risiko for dyre- og folkehelsen i Norge.» Statsråden sier at det er hensiktsmessig ikke å gå inn for det forslaget. Hensiktsmessig i forhold til hva? Jo, det er hensiktsmessig i forhold til penger, og det er ikke vitenskapelig basert. Det er det som er noe av problemet på dette området. Det skal være hensiktsmessig, og det skal ikke være vitenskap. Det fører til at risikoen for spredning øker, med de enorme kostnadene som det innebærer, og med det enorme byråkratiet som det innebærer. Jeg får ikke tid til å gå inn på det. Mitt spørsmål er: Er forslaget i strid med EØS-avtalen? Er det derfor statsråden går imot det?
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-03-28:
Det er enkelt å løyse dette. Det er berre å påleggje alle husdyreigarane å merkje dyra sine med id-merke. Men eg er usikker på om det er eit hensiktsmessig grep av staten å påleggje alle kjæledyreigarar å merkje hundane sine. Det er normalt ei vurdering eg vil rekne med at den enkelte hundeeigar fullt ut er i stand til å gjere sjølv. Det vil vere enkelt å gjere ei slik regulering, men eg er usikker på om det er hensiktsmessig. Difor er svaret framleis at eg skal gjere ei grundigare vurdering av dette, men eg synest i utgangspunktet at forslaget går langt i å påleggje private eigarar noko dei fullt ut er kapable til å avgjere sjølve.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-03-28:
Bestillinga er oppfatta. Difor er dette mi førebelse vurdering. Eg skal gjere ei grundigare vurdering av det når Stortinget i dag har røysta. Men det som er utfordringa, er: For hundar som vert importerte til Noreg – vert flytta over landegrensene – er det krav om id-merking. Det ein i praksis då ber ein om å innføre, er id-merking av hundar som gjerne er fødde og oppvaksne i Noreg, eller som er komne hit, og dei er då merkte. Då er clouet: Viss ein har ein 15 år gamal hund som går og skrantar på det siste, skal eg krevje at ein skal id-merkje han? Eg er usikker på om det er hensiktsmessig, så her må eg bruke litt tid på først å finne ut om dette forslaget er hensiktsmessig, og så korleis ein eventuelt må innføre det.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2017-03-28:
Nei, vi meiner det forslaget som Stortinget i dag fremjar, kan implementerast, i tråd med EØS-avtalen. Men det er grunn til å minne om at det representantforslaget som Senterpartiet i utgangspunktet fremja, legg dei altså vekk i dag, fordi ein har funne ei meir hensiktsmessig avgrensing. Då er det greitt at representanten Lundteigen tek inn over seg at det heller ikkje var tilslutning i Stortinget for den innretninga som Senterpartiet primært føreslo. Det trur eg er klokt, for eg synest Stortinget har gjeve regjeringa handlingsrom til både å vareta det omsynet det er å sørgje for at vi ikkje innfører smitte til Noreg, og at vi strammar opp regelverket og praktiseringa av det – men på eit vis som gjer at vanlege hundeigarar, som har handla livdyr over landegrensene, framleis kan gjere det. Det trur eg er ein fin balanse.
Ove Trellevik (Høyre), 2017-03-28:
Arbeidarpartiets Else-May Botten ber oss sjå oss sjølve litt i korta. Det kan me gjerne gjera, og då har me mykje godt å stå ved her i denne salen. Men dersom ho sjølv ser seg litt i korta og ser på effekten av det ho nettopp sa, at dei endra nettolønsordninga i 2006 og den gongen brukte litt over 1 mrd. kr, og at det steig til 1,7 mrd. kr då dei gjekk av, har ikkje det så veldig mykje med deira maritime politikk å gjera. I det alt vesentlege har dette å gjera med at den ordninga er ei overslagsløyving, og det er ein enorm vekst i offshoresegmentet som har gjort at det har vorte ein auka etterspørsel etter norske sjømenn og ein auka etterspørsel etter desse ordningane innanfor nettoløn. Dessverre er det 170–180 skip som ligg i opplag i dag, og over 1 000 ledige sjøfolk. Men det er altså slik at dei ordningane me har fått på plass i dag, vil vera med og styrka dette òg i framtida. Så seier òg Arbeidarpartiet, og for så vidt òg Senterpartiet, her at me fryktar kunnskap, at me er imot kunnskap. Det er heller ikkje rett. Me har den kunnskapen me treng for å kunna diskutera konsekvensen av å allmenngjera tariff på norsk sektor og langs norskekysten. Me har den kunnskapen, me kan bruka dei utgreiingane som me har, og me kan diskutera konsekvensen. Men det vil altså ikkje Arbeidarpartiet, dei vil berre peika på at me ikkje ønskjer å greia ut dette endå fleire gonger. Så er det slik, som det òg vart påpeikt ifrå Framstegspartiets representant her, at dei fleste av dei som er i opposisjon i dag, faktisk har vore veldig negative til utviklinga i maritim næring og den politikken som har vorte ført. Dei var imot innføring av nettolønsordninga, dei var imot innføring av skatteordninga for reiarlag, så det at dei tek på seg den hatten i dag og hevdar at det er ein slik veldig næringsvenleg politikk dei har drive for maritim næring, kjenner eg meg rett og slett ikkje igjen i.
Sivert Bjørnstad (Fremskrittspartiet), 2017-03-28:
Jeg har behov for å knytte noen kommentarer til det som har blitt sagt i de siste ordskiftene her. Det virker på meg litt sånn at hvis man går tom for argumenter, slenger man ut at noen er redd for kunnskap. Det har blitt et slags fast mantra fra opposisjonen i denne salen. Det er selvfølgelig ikke sånn at posisjonen er redd for kunnskap, ei heller Fremskrittspartiet. Men vi mener at vi har den kunnskapen vi trenger. Vi vil ikke ha allmenngjøring på norsk sokkel. Vi tror ikke det er det som hjelper i en konkurranseutsatt internasjonal sektor. Vi har internasjonale forpliktelser som vi har til hensikt å følge opp. Det er interessant å registrere at Arbeiderpartiet, som da de satt i regjering, var opptatt av disse forpliktelsene, ikke lenger er det i dag. Man kan godt hevde at det har tatt lang tid. Nå kom jo saken før jul, og komiteen har brukt litt tid. Men den har nå i det minste kommet. Man satt i åtte år, fra 2005 til 2013, og ventet på en lignende sak. Den kom aldri. Da ble det kalt en særordning for maritim sektor av Arbeiderpartiet. Så sa representanten Botten at de i regjering jobbet veldig for hjemflagging av skip. Ja, det er godt mulig at man jobbet for det, men hvordan gikk det nå egentlig? Det gikk ikke utpreget bra. Den trenden har snudd etter at Høyre og Fremskrittspartiet inntok regjeringskontorene. Det er forskjell på retorikk og den politikken som blir ført. Så til slutt en visitt til SV og representanten Knag Fylkesnes, som sier at vi ikke skal gi opp de norske sjøfolkene, og det er denne representanten også helt enig i. Men er det noe den norske sjømann må frykte, er det at SV igjen skal komme i regjering. Er det noe som har drevet norsk skipsfart de siste 20 årene, er det olje- og gasseventyret. Det er petroleumssektoren som har drevet den norske sjømann de siste 20–25 årene. Kommer SV i regjering igjen, er det stor sannsynlighet for at lyset på sokkelen blir slokket, og da tror jeg ikke situasjonen til den norske sjømann blir utpreget bedre.
Line Henriette Holten (Kristelig Folkeparti), 2017-03-28:
Den norske maritime næringen sysselsetter 100 000 personer og skaper verdier for 175 mrd. kr årlig. En slik verdiskaping hadde ikke vært mulig uten den norske, verdensledende maritime kompetansen. Den norske maritime kompetansen er avgjørende viktig for å opprettholde norsk maritim nærings største globale konkurransefortrinn, nemlig innovasjon og nyskaping. Vi vet at en konkurransedyktig nettolønnsordning for norske sjøfolk bidrar til å sikre rekrutteringen av norske sjøfolk og sikrer dermed fundamentet for videreutviklingen av en av Norges viktigste næringer. Kristelig Folkeparti er derfor glad for at regjeringen endelig har foreslått en lovfesting av denne ordningen. Norsk maritim næring er i sterk internasjonal konkurranse, og dermed må en ha internasjonale konkurransevilkår om verdiskapingen og sysselsettingen i denne kunnskapsbaserte næringen skal opprettholdes. Det er positivt at nettolønnsordningen har blitt mer konkurransedyktig ved at taket fjernes for en rekke norske skip som er utsatt for sterk internasjonal konkurranse. At ordningen nå lovfestes, er nok et steg i retning av å styrke rammevilkårene for norsk maritim kompetanse. Vi vet at den norske maritime næringen, særlig den delen som er knyttet til petroleumsvirksomhet, står midt i en svært krevende periode. Stadig flere redere ser seg nødt til å kansellere skip, legge skip i opplag, si opp og permittere ansatte. I dag har Rederiforbundet sin årskonferanse, og budskapet fra næringen er at situasjonen dessverre kommer til å forverres i året som kommer. I en slik krevende situasjon er det avgjørende å forhindre at norsk maritim kjernekompetanse forsvinner. For når dette snur igjen, vil det være svært kostbart og krevende å bygge opp tilsvarende kompetanse, og det er en overhengende risiko for at en svekkelse av norske sjøfolks konkurransekraft vil slå beina under en av Norges viktigste næringer. Kristelig Folkeparti ønsker å styrke den maritime næringen og sikre at vi har norske sjøfolk også i framtiden. Vi trenger kompetansen deres, og den må bevares, selv om det er krevende tider. Nettolønnsordningen er viktig, og for å sikre norsk maritim næring mener Kristelig Folkeparti at den norske nettolønnsordningen må være konkurransedyktig med tilsvarende europeiske ordninger. Vi støtter derfor regjeringens forslag om å lovfeste denne i dag.
Janne Sjelmo Nordås (Senterpartiet), 2017-03-28:
Senterpartiet sier ja til norske sjøfolk. Norske sjøfolk er helt nødvendige hvis vi skal ha en maritim næring i Norge. Vi må bygge en sånn næring på blandingen av både praktisk og teoretisk kunnskap. Skal vi fortsatt ha norske sjøfolk i framtida, trenger vi rammevilkår som gjør det mulig. Nettolønnsordningen bidrar til det. Derfor har Senterpartiet ivret for en god nettolønnsordning, og derfor vil vi gjøre det også i framtiden. En lovfesting er helt nødvendig, men i tillegg trengs det politisk vilje til å satse på ordningen. Det har Senterpartiet. På vårt landsmøte sist helg var det et stort engasjement for norske sjøfolk, og vi har vedtatt et offensivt program på området. Lovframlegget som nå foreligger, legger ikke store føringer på hvordan ordningen skal innrettes, og hvor sterk den skal være. Det er den politiske viljen som fortsatt vil avgjøre hvor god ordningen skal være. Nettolønnsordningen henger sammen med spørsmålet om norske lønns- og arbeidsvilkår på norsk sokkel. Jeg registrerer at dagens flertall gikk imot et forslag i Stortinget om å utrede dette spørsmålet. Det er oppsiktsvekkende å se at en frykter denne kunnskapen. Det er en liten feil i innstillingen. Der står det en merknad som lyder: «Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti, viser til at alternativet til dette er eventuelt omflagging til Dansk Internationalt Skibsregister(DIS) (DIS) Senterpartiet er enige med Arbeiderpartiet og SV om at dette er en feil vurdering, og skulle ha stått utenfor denne merknaden. Men nå er det klargjort. Senterpartiet er glad for at nettolønnsordningen nå blir vedtatt, og vi slutter oss til framlegget til vedtak. Men for norske sjøfolk er jeg ikke i tvil om at det vil være viktig med et regjeringsskifte til høsten.
Pål Farstad (Venstre), 2017-03-28:
Det er god grunn til å understreke at maritim næring har vært og er en av landets viktigste næringer. Sammen med marin sektor og andre sjø- og havbaserte næringer er den maritime næringen et solid grunnlag for norsk velstand og velferd. Slik skal det også være framover. Sjøfolk med erfaring fra norske skip er en verdifull ressurs for hele den maritime klyngen og har vært viktig for å bevare og utvikle Norge som en ledende sjøfartsnasjon, slik en samlet komité fastslår. I Venstres egne alternative statsbudsjett og i budsjettavtalene med de tre andre samarbeidspartiene har vi støttet ordningen med nettolønn for sjøfolk. I våre alternative budsjett har vi de siste årene bevegd oss fra ikke å legge inn budsjettmidler til å legge det inn i våre budsjett. Spesielt de siste årene og de utfordringene som har vært for offshorerederier, har gjort at vi ser behovene som disse rederiene og mannskapet har hatt og har. Derfor har vi gått inn for nettolønn i en vanskelig konkurransesituasjon, selv om det ikke har vært helt uproblematisk at f.eks. fiskeflåten, som konkurrerer mye om den samme arbeidskraften, ikke er innenfor en slik ordning. Venstre mener altså det kan være gode grunner til å ha en slik ordning, fordi de internasjonale rammebetingelsene for sjøfart er slik de er, men Venstre mener det ikke er riktig å lovfeste en slik ordning, slik vi skriver i teksten. I en merknad i foreliggende innstilling ber Venstre regjeringen ta initiativ internasjonalt til å redusere bruken av slike ordninger, slik at det blir mer likeverdige konkurransevilkår mellom sjøfartsnasjoner. Det er et svar til dem som støtter nettolønnsordningen med argumentet om at vi må ha ordningen fordi alle andre land vi konkurrerer med, har en slik ordning. Vi ønsker altså en mer offensiv holdning til dette internasjonalt.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-28:
Eg reknar med at statsråden er einig i at det er altfor mange arbeidslause sjøfolk i dag, og det er dyrt å vere arbeidslaus. Sjøfolk må kontinuerleg oppdatere sertifikata sine, også når dei er arbeidslause. Dette kan koste titals tusen kroner. Her burde det vere mogleg å få ei betre støtteordning for å halde på kompetansen mens ein er arbeidslaus. Mitt spørsmål til statsråden er: Er dette noko som regjeringa jobbar med? Faren er jo at ein rett og slett kan miste sjøfolk ved at dei ikkje har råd til å oppdatere kompetansen sin.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-28:
Til det siste kan eg seie at det gjer dei ikkje. Vi har vore i kontakt med sjøfolk, og veldig mange av dei må betale av eigen lomme for å halde seg oppdaterte med desse sertifikata, osv. Her oppfordrar eg statsråden til å gå inn i saka. Eit anna spørsmål: Det er eit krav i NIS at det skal vere norsk kaptein, men det er også mogleg å få dispensasjon. Vi sit på tal frå 2015 som viser at over halvparten av alle kapteinane har fått dispensasjon og er ikkje norske. Det er altså slik at halvparten av kapteinane i NIS-ordninga, der hovudregelen er at ein skal vere norsk, er ikkje norske fordi dei har fått dispensasjon. Samtidig med at dette skjer, er arbeidsløysa for kapteinane høgare enn på lenge. Meiner statsråden at dette er eit system som fungerer godt, eller vil statsråden gjere noko med det?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-28:
Det siste spørsmålet til statsråden er eigentleg litt meir ope, for eg ønskjer å vite litt meir om kva regjeringa tenkjer om framtida for norske sjøfolk. Kanskje ramma for ein slik samtale kan vere spørsmålet: Trur statsråden at det vil bli fleire eller færre norske sjøfolk i åra framover?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2017-03-28:
Rett skal vere rett – det tenkjer eg må vere utgangspunktet frå talarstolen. Den 16. mars behandla Hareid kommunestyre ein interpellasjon der forslaget var at ein bad Stortinget om å få på plass ei utgreiing om løns- og arbeidsvilkår for norske sjøfolk. Det støtta kommunestyrerepresentanten Oskar Grimstad. Men på side 3 i denne innstillinga står følgjande merknad frå Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV: «Disse medlemmer mener derfor regjeringen må utrede muligheten for å stille krav om norske lønns- og arbeidsvilkår i norske farvann og på norsk sokkel så snart som mulig.» Det har altså ikkje Oskar Grimstad støtta. For berre under to veker sidan frå i dag var Oskar Grimstad på kommunestyremøte i Hareid og sa at dette støtta han, men i denne innstillinga er han ikkje med på ei sånn utgreiing. Viss eg hadde gjort noko sånt, meiner eg verkeleg at eg burde få medfart her i salen. Det kan ikkje vere greitt at ein meiner noko heilt anna heime enn når ein er på jobb på Stortinget. Da må i så fall Oskar Grimstad vere såpass ærleg å seie at han er einig med SV, Arbeidarpartiet og Senterpartiet i at ein skal få til ei sånn utgreiing, men vann ikkje igjennom i sitt kollegium, i staden for å late som om dette samsvarer fullt ut. For det står svart på kvitt i innstillinga akkurat det Hareid kommunestyre bad regjeringa om å gjere, som Oskar Grimstad støtta, og det støttar Arbeidarpartiet, Senterpartiet og SV, men det gjer ikkje representanten Oskar Grimstad. Og berre for å leggje til: Nettoløn er ein viktig reiskap for å sikre den delen av skipsfarten som er spesielt utsett for den negative konkurransen internasjonalt, altså arbeidsvilkår som er langt under pari, og som er på sosial dumping-nivå. Det er den delen av norsk skipsfart vi skal beskytte gjennom bl.a. nettoløn. Men som Hareid kommunestyre så korrekt påpeiker, er ikkje det tilstrekkeleg. Skal vi verkeleg sikre norske sjøfolk gode løns- og arbeidsvilkår, treng vi å ta eit steg til, og da må vi iallfall begynne med å utgreie det og sjå om det finst ein farbar veg. Viss ikkje må vi finne på andre løysingar, for vi kan aldri gi opp norske sjøfolk. Noreg skal framleis vere den sjønasjonen og havnasjonen som vi alltid har vore, og vi kan ikkje ofre det på den internasjonale konkurransens alter.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-28:
Ja, jeg hører at noen mener det har tatt tid, og at man er veldig utålmodig i denne regjeringsperioden for å få gjennomført det man selv ikke fikk gjennomført. Det har altså ikke tatt tid. Det er slik at vi har gjort ting i riktig rekkefølge. Det første vi gjorde, var å sette ned et fartsområdeutvalg. De leverte sin siste innstilling i januar 2015. I månedsskiftet mai–juni 2015 la vi fram vår maritime strategi. Etter den tid har vi altså jobbet med å utvide og styrke nettolønnsordningen. Vi har jobbet med fartsområdeforskriftene for å endre disse, og vi har jobbet med et lovforslag. Det lovforslaget sendte vi over til Stortinget før jul i fjor, og vi behandler det i dag. Så det er ikke sånn at det er størrelsen på lovteksten som er komplisert, men det handler altså om å beslutte hva slags form og hvilket innhold en lovformulering skal ha. Men høringen har vist at dette har stor støtte, og det er jeg veldig glad for.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-28:
Kunnskap er aldri problematisk å få, hvis det er det vi savner i en sak. Det er ikke det som er problemet i denne saken. Dette er altså diskutert av Fartsområdeutvalget. Da vi satte ned et partssammensatt utvalg, var jo det for å få fram bredest mulig grunnlag for en maritim politikk. Dette forslaget ble drøftet, men det fikk ikke flertall. Vi har altså bestrebet oss på lojalt å følge opp Fartsområdeutvalgets innstilling. Det var skjøre kompromisser. Det går på å utvide nettolønnsordningen, det går på å styrke nettolønnsordningen, det går på å lovfeste nettolønnsordningen, og det går på å endre fartsområdereglene. Det å utrede dette spørsmålet, som har vært utredet i årtier, er ikke det som er utfordringen. Utfordringen er at det er stor uenighet om dette, og om det vil være juridisk mulig å gjennomføre – og det er altså bare ønsket av en av partene. Det er ingen enighet. Det er ikke bærekraftig for maritim næring at vi da går inn og sier at vi likevel ikke skal følge innstillingen fra Fartsområdeutvalget, vi skal ta stilling til det som den ene parten ønsker. Sånn kan vi ikke holde på.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-28:
Det som er utrolig, er at Arbeiderpartiet har en helt annen maritim politikk i opposisjon enn i posisjon – i posisjon lovfester man ikke, man utvider ikke, man styrker ikke. Man setter jo ikke ned et partssammensatt utvalg, man lener seg på den jobben som en ny regjering gjør. Når vi setter sammen et partssammensatt utvalg, lytter vi til partene. Vi lytter ikke til den ene parten. Hittil har vi faktisk gjennomført de forslagene som kom fra arbeidstakerorganisasjonene. Det er dem jeg har redegjort for nå. Det er det vi gjennomfører. Det som den andre parten nå ønsker, er at vi skal ombestemme oss. Maritim politikk kan ikke handle om å endre politikk år etter år. Vi må ha forutsigbare rammebetingelser. Vi mangler ikke utredninger. Vi mangler ikke kunnskap. Vi mangler enighet. Dette var ikke anbefalt av Fartsområdeutvalget, derfor har ikke regjeringen fulgt det opp.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-28:
Den gode nyheten i en vanskelig situasjon er jo at antallet sjøfolk i tilskuddsordningen holder seg, på tross av den vanskelige situasjonen. Det handler om at vi har styrket nettolønnsordningen, slik at vi har fått et økt tilfang. Vi ser at et økende antall skip flagges hjem. Det er også gode nyheter for oss. Så ser vi at vi har nesten 1 300 arbeidsledige sjøfolk. Det er veldig, veldig alvorlig, og det skyldes situasjonen i offshoremarkedet. Jeg har i forbindelse med mine møter med alle parter i denne næringen – for jeg møter alle parter i næringen jevnlig for å få innspill – fått det innspill at vi nå bør se på tilskuddsordningen knyttet til «deep sea». Det er noe vi vurderer. Det er selvfølgelig et budsjettspørsmål, men det er noe vi vurderer. Når det gjelder kompetansen til sjøfolkene, regner vi med at de ivaretas gjennom de organisasjoner og ordninger som gjelder gjennom Nav.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-28:
Når det gjelder kompetansekravet, har jeg ikke fått det innspillet fra noen andre enn her i dag. Jeg skal selvsagt se på det hvis det er en problemstilling man ønsker at vi skal gå inn i. Når det gjelder dispensasjonspraksisen knyttet til Sjøfartsdirektoratets behandling, for det er de som behandler dette, har jeg gått inn i det, fordi jeg har fått nettopp de opplysningene representanten også har. Dette er måten man har behandlet disse sakene på i alle år. Det å ha en liberal praksis knyttet til dette er altså noe man har lange tradisjoner for. Vi har også sjekket med våre naboland. De opptrer på samme måte. Jeg har ikke gått inn og innskjerpet dette, rett og slett fordi det igjen handler om å ha rammebetingelser som er konkurransedyktig med våre naboland.
Monica Mæland (Høyre), 2017-03-28:
Jeg har aldri vært tilhenger av å drive og spå eller spekulere som politiker. Det er en vanskelig gren å begi seg inn på. Jeg håper det blir flere. Jeg tror bl.a. at det at oljeprisene går opp, at vi har store og viktige investeringer knyttet til norsk petroleumsnæring, kommer til å bidra til at den norske kompetansen kommer til å være etterspurt, og den er vi altså eksperter på. Når vi i tillegg vet at vi får skip flagget hjem, og vi har gjort forbedringer i tilskuddsordningen, håper jeg det betyr at vi blir flere sjøfolk og ikke færre.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2017-03-28:
Det er svært gledeleg at Høgre–Framstegsparti-regjeringa i denne proposisjonen no legg fram forslag til ein ny lov om tilskot til sysselsetjing av arbeidstakarar til sjøs. Lovforslaget er ei oppfølging av Sundvolden-erklæringa og den maritime strategien til regjeringa, der ein understrekar at regjeringa vil lovfeste tilskotsordninga. Tilskotsordninga er òg eit viktig verkemiddel for å bevare Noregs posisjon som ein leiande maritim nasjon og har vore etterlyst av sjøfolk over tid. No kjem dette viktige tiltaket på plass. Dette er eit viktig tiltak for å sikre meir stabile og føreseielege rammevilkår for norske sjøfolk. Kompetansen og erfaringa til norske sjøfolk er viktig for innovasjon og nyskaping i den maritime næringa. Den kompetansen norske sjøfolk har, bidreg til å bringe praktisk erfaring inn i leverandørindustrien, som igjen gjer norsk skipsfart og offshorenæring til ei av dei mest innovative og framtidsretta næringane vi har. Ei konkurransedyktig nettolønsordning er difor viktig for konkurransekrafta til norske sjøfolk. Gjennom lovfestinga bidreg regjeringa til å skape stabile rammevilkår. Dette er ekstra viktig i ei tid med stor usikkerheit i næringa. Som representant for Framstegspartiet er eg svært glad for at vi no endeleg får på plass denne lovfestinga. I motsetning til i dei åtte raud-grøne åra har denne regjeringa også løfta taket på ordninga og har på den måten ytterlegare forsterka ho, noko som var heilt nødvendig etter raud-grøn stillstand i mange år. At Arbeidarpartiet den gongen ordninga blei innført, for nokre år tilbake, gjekk imot ordninga og kalla ho ei særbehandling av den maritime næringa, viser at Arbeidarpartiet i utgangspunktet ikkje var så interessert i kvardagen til sjøfolka. At ein no forsøkjer å skape eit inntrykk av å vere på sjøfolka si side, gjennom å love å gjennomføre ei utgreiing, seier det meste. Det ligg ingen tryggleik for framtida til norske sjøfolk i berre ei utgreiing eller i eit skifte av regjering, som mange no tar til orde for. Det er slik at viss dette var eit ønske, hadde denne fleirtalsregjeringa hatt god anledning til å gjennomføre det ein no ser føre seg som ei allmenngjering. Allmenngjering vil gå på tvers av og sannsynlegvis vere umogleg både juridisk og på andre måtar, fordi ein har inngått internasjonale avtalar som ein er nøydd til å halde. Så fortel SV ei historie om at underteikna skulle ha vore i eit kommunestyre. Det stemmer. I Hareid kommunestyre blei det bedt om å sende inn eit forslag om ei utgreiing. Eg har ikkje noko imot ei utgreiing. At Hareid kommunestyre sender inn eit forslag om ei utgreiing, støttar eg – det stemmer – men det betyr ikkje at ein har dobbel standard, som SV igjen forsøkjer å skape eit inntrykk av, gjennom si eventyrforteljing.
Oskar J. Grimstad (Fremskrittspartiet), 2017-03-28:
Eg registrerer i debatten at Arbeidarpartiet ikkje seier at dei vil innføre allmenngjering i norske farvatn, men vil utgreie det. Det som er problemet i denne saka, er at ein går rundt og skaper eit inntrykk av at det er nettopp det ein vil, ein skal ha på plass norske løns- og arbeidsvilkår på norsk sokkel. Det er det inntrykket ein skaper utan å konkretisere noko meir enn at ein ønskjer ei utgreiing. Så mi utfordring til Arbeidarpartiet er: Vil de innføre norske løns- og arbeidsvilkår, eller vil de berre utgreie? Det hadde vore veldig greitt å få det klart. Representanten Else-May Botten sleppte katta ut av sekken då ho sa: Vi vil vurdere. Ja, det er akkurat det som er saka. Dette er ei taktisk sak i eit valår, der ein forsøkjer å skape eit inntrykk og ein konklusjon som ein etter alle solemerke ikkje klarer å oppfylle. Så til Hareid kommunestyre og interpellasjonen. Ja, det var ein interpellasjon der ein enda opp med å ønskje å sende inn ei utsegn om utgreiing, som eg sa eg var einig i at det må ein gjerne gjere. Derifrå til å ha doble standardar er det langt!
Eirik Milde (Høyre), 2017-03-28:
Stortinget og komiteen har behandlet en lang rekke saker den siste tiden, om naturmangfold, nasjonalparker, markalov og friluftsliv. Den siste i rekken er representantforslaget fra Miljøpartiet De Grønne og Rasmus Hansson som vi behandler her i dag – og forslaget inneholder to konkrete forslag. Det ene er at Stortinget ber regjeringen legge fram forslag om vern av Norges siste villmarksområder, og det andre er at Stortinget ber regjeringen legge fram forslag til tiltak for en nullvisjon for ødeleggelse av inngrepsfri natur samt forslag om nye retningslinjer. Det er bra at komiteen og Stortinget er opptatt av naturmangfold. Det er ingen tvil om at det globale naturmangfoldet er vesentlig redusert, og at tilstanden for økosystemer mange steder er blitt dårligere enn før. For selv om situasjonen i Norge på mange områder er mer positiv, har vi også våre utfordringer. Det er verdt å gjøre Stortinget oppmerksom på at vi har gjort mange gode og ikke minst omforente vedtak i Meld. St. 14 for 2015–2016, Natur for livet – Norsk handlingsplan for naturmangfold. Her kan kjapt nevnes vedtak som 10 pst. skogvern basert på frivillig vern, at man tar sikte på at 15 pst. av de forringede økosystemene skal være restaurert innen 2025, kvalitetsnormer for økosystemer, en kvalitetsnorm for villrein, vurdere kvalitetsnorm for andre utvalgte arter og – og det er kanskje min favoritt – styrke arbeidet med et økologisk grunnkart for Norge. Uten gode kart og et godt faglig fundament er det vanskelig å gjennomføre vernevedtak og sikre naturmangfold. Statsråden skriver i sitt svarbrev til komiteen, datert 20. januar 2017, at han har gitt direktoratet i oppdrag å utrede hvilke behov det er for en bedre ivaretakelse av økologiske sammenhenger, og hvordan slik ivaretakelse kan gjøres. Og en tilnærmet samlet komité uttrykker forventninger til dette arbeidet. Hele komiteen har pekt på at ordningen med frivillig skogvern fungerer godt, og at ordningen gir en effektiv bruk av bevilgningen til skogvern. Viktige områder knyttet til områder med lite omfang av tekniske inngrep er arealer som raskt kan vurderes for frivillig vern når naturverdiene er truet av skogsveibygging, hogst eller andre tiltak. Tidligere ble INON, eller inngrepsfri natur, benyttet som styringsindikator i arealdisponeringen. Det er ulike oppfatninger i komiteen om hvorvidt det skal fortsette, fjernes helt eller kun nyttes som indikator, men uten innsigelsesrett, slik nåværende regjering har lagt opp til. Jeg regner med at de respektive partier vil redegjøre for sitt syn her. Ikke overraskende støtter jeg regjeringen i dette spørsmålet. Det er ulike forslag i saken, som jeg regner med at de som står bak, vil fremme. Flertallsinnstillingen fra komiteen er at saken vedlegges protokollen.