Børge Brende (Høyre), 2016-11-22:
FN er både en aktør og en arena for å fremme felles globale løsninger. I møte med en mer krevende utenrikspolitisk situasjon er det stort behov for begge disse hovedfunksjonene til FN: som en aktør på bakken, for å drifte flyktningleirer i Jordan, drive langsiktig utviklingsbistand i Malawi og sørge for akutt nødhjelp i Jemen som en arena hvor alle FNs medlemsland samles for å forsøke å komme frem til globale løsninger Selv om den utenriks- og sikkerhetspolitiske situasjonen er blitt mer krevende de siste årene, må vi ikke glemme at vi også har oppnådd en del diplomatiske gjennombrudd i den samme perioden – vedtakelse av de universelle bærekraftsmålene, enighet om finansiering for utvikling og ikke minst en global klimaavtale som nå har trådt i kraft. Det viser seg at selv i en mer turbulent verden kan møysommelig diplomatisk arbeid føre frem. Vi trenger mer og flere slike diplomatiske gjennombrudd. Vi trenger også et mer effektivt FN som aktør på landnivå. Vi må styrke FNs evne til å møte de store utfordringene verden står overfor. Norge var initiativtaker til prosjektet «FN70: En ny dagsorden», som også er nevnt av noen av representantene. Sammen med en tverregional gruppe er vi blitt enige om en rekke anbefalinger til FNs neste generalsekretær, António Guterres. Vi fikk også anledning til å legge frem dette for Guterres for noen uker siden. Prosjektet er et godt eksempel på verdien av å samarbeide på tvers av tradisjonelle og regionale grupperinger i FN. Vi drøfter nå hvordan vi kan ta dette viktige arbeidet videre. I arbeidet for fred og sikkerhet arbeider Norge for å styrke FNs konfliktforebyggende og fredsoperative evne. Gjennom vår pådriverrolle for kvinner, fred og sikkerhet er vi med på å sette agendaen for kvinners deltakelse i freds- og sikkerhetsprosesser, inkludert i møte med voldelig ekstremisme. For oss er dette veldig viktig i den prosessen som har vært i Colombia, og i gjennomføringen av fredsavtalen i Colombia. Det samme gjelder også i det nye arbeidet som Norge nå gjennomfører på Filippinene knyttet til kommunistbevegelsen og regjeringen på Filippinene – en konflikt som har pågått i nærmere 50 år. Norge spiller også en aktiv rolle i arbeidet med å effektivisere FNs utviklingsaktiviteter. Vi arbeider for styrket koordinering og samordnet innsats mellom de forskjellige delene av FN-systemet på landnivå. Stortingsmeldingen som behandles i dag, oppsummerer og vurderer Norges deltakelse i den 70. generalforsamlingen i FN. Det er det som er temaet. Formålet med denne årlige meldingen er å holde Stortinget og allmennheten orientert om norsk politikk og prioriteringer i FN. Når det gjelder spørsmålet om atomnedrustning, er det ingen tvil om at regjeringen har lagt stor vekt på å gjennomføre og etterleve det vedtaket som Stortinget har fattet. Vi har tatt mange initiativ, også i løpet av de siste månedene, og vi fikk igjennom en veldig viktig såkalt verifikasjonsresolusjon i FNs hovedforsamling – et initiativ Norge tok sammen med Storbritannia. Hvis man skal få til reell atomnedrustning, er vi helt avhengig av at man kan dokumentere at de atomvåpnene og kjernevåpnene faktisk fjernes. Dette er et arbeid som ble startet av Stoltenberg II-regjeringen, og som vi nå har greid å få i mål – et viktig initiativ. Vi viderefører selvsagt også det viktige initiativet som den forrige regjeringen initierte, nemlig dette med humanitær nedrustning – det å få frem at atomvåpen og kjernevåpen ikke kan skille mellom sivile og stridende, og at man må øke bevisstheten rundt dette. Vi deler selvsagt også, som basis for dette arbeidet, visjonen om en verden fri for atomvåpen. Det er en av de viktigste målsettingene man kan jobbe med. Det er også i Stortingets vedtak lagt en del viktige føringer – at man skal arbeide langsiktig for et rettslig bindende rammeverk på grunnlag av balansert, gjensidig, irreversibel og verifiserbar avskaffelse av atomvåpen. Dessverre var det en veldig polarisert diskusjon i FN i høst, og man ble enig om at man skulle starte forhandlinger om et forbud «as soon as possible» – så raskt som mulig – uten at atommaktene er med. Det kan jeg ikke se at det var noe grunnlag for Norge å støtte.