Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2010-03-25:
Dette er en stortingsmelding og en stortingsdebatt om sammenhengen mellom arbeidslinja og utdanningslinja; det er ikke om alt vi driver med i norsk utdannings- eller skolepolitikk. Og det er en veldig vesentlig og viktig sammenheng, som jeg er glad for at hele Stortinget er enig om. Det vi kan oppnå gjennom påfyll av kompetanse og et godt utdanningssystem, er nettopp at folk kan ha et langt liv som deltakere i arbeidslivet, og det er det mest effektive for å hindre at vi får den situasjonen at mange som utmerket godt kunne bidratt i samfunnet, og som selv ville hatt stor glede av en meningsfull jobb, er på ulike trygdeordninger. Hvis vi skal minne hverandre om noen fakta, er det sånn at framtidens arbeidsmarked vil ha stort behov for at flere gjennomfører videregående opplæring og at mange tar fagbrev, men det kommer til å være liten plass for dem som bare har grunnopplæring. Vi har et betydelig frafall fra videregående opplæring – 30 pst. – og det har vært stabilt i 15 år. Vi har enormt mye å hente på en mye mer samordnet innsats for å hindre frafall. Det er egentlig overraskende at det ikke har stått på toppen av den nasjonale politiske dagsordenen i alle disse 15 årene. Vi har bare ting å hente på å få det til. Vi sparer penger – mellom 5 og 9 milliarder kr pr. årskull hvis vi reduserer frafallet med 10 pst. Vi øker muligheten for den enkelte til å lykkes. Det er mange som i denne debatten har vært inne på at det er humankapitalen – mennesker – som er Norges viktigste formue, og ikke oljen. Likevel er det fryktelig mange som fremdeles går rundt og tror at det er den som egentlig gjør oss til et rikt land. Det er det ikke. Når mellom 70 og 80 pst. av vår nasjonalformue er mennesker, så sier det noe om hvor enormt avgjørende det er for at vi skal lykkes som land – også når det gjelder å løse miljøproblemer – å bruke den kompetansen vi har. Det er mye mer avgjørende enn om vi får den siste oljedråpen opp fra havets bunn, for oljeformuen vår er i underkant av 10 pst. Jeg har lyst til å invitere alle som er opptatt av kunnskap, og som nå sitter i denne salen, til å være veldig obs i den offentlige debatten på hvordan vi skal bruke det økonomiske handlingsrommet framover. Det er nemlig mange utenfor denne komiteen – og utenom de som nå deltar i denne debatten – som tror at den egentlige verdiskapingen og det egentlig mest lønnsomme vi kan investere i, er realkapital. Jo mer stål, betong og asfalt, jo mer lønnsomt. Det er helt feil! Så alle triks for å lure stål, betong og asfalt foran i køen i kampen om kronene må avvises av alle som er opptatt av skole og utdanning, for det vil måtte gå på bekostning av investering i humankapitalen. Vi har tatt initiativ overfor fylkene til en samordnet innsats for å få ned frafall i skolen. Det foregår veldig mye bra rundt omkring i mange fylker, og vi må samordne den innsatsen. I tillegg har jeg gått igjennom læreplanene for videregående opplæring, for mange har trodd at læreplanene i seg selv begrenser muligheten for yrkesrettet teori i yrkesfagene. Vi skal justere læreplanene, men det er ikke i læreplanene utfordringen først og fremst ligger. Vi trenger å gjøre yrkesfagene mer relevant og fellesfagene i yrkesfagene mer relevant. Det er det full mulighet til innenfor det som blir de justerte læreplanene. Det er veldig viktig at vi får «trøkk» på det. Det er veldig viktig det meldingen sier om mulighet til hospitering, mulighet til å tilrettelegge, mulighet for dem som skal undervise i matematikk til å se innsiden av en rørleggerbedrift – det er utrolig viktig å tilrettelegge matematikken sånn sett. Vi skal sørge for at det signalet går tydelig ut allerede fra dette skoleåret – at fra høsten justeres læreplanene – sånn at det er på plass. Så starter ikke frafall i videregående opplæring. Det starter heller ikke i ungdomsskolen. Men jeg har varslet en egen melding om ungdomsskolen, fordi det er helt opplagt at der er det en voldsom utviklingsmulighet, slik at flere elever skal oppleve at den undervisningen de får, er relevant, og at de får med seg gode kunnskaper. Til slutt: Voksenopplæring. Det er altfor mange voksne som har fått altfor liten del i utdanningsgodet. Jeg er veldig glad for at basiskompetanse i arbeidslivet er etterspurt, og at mange ønsker å delta i det. Vi trenger flere muligheter for at voksne kan få fylle på med kompetanse – i resten av sitt mulige yrkesliv.