trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Emilie Mehl (Senterpartiet), 2018-10-03:
Senterpartiet mener at Norge skal være et godt land å bo i, uansett hvor i landet man bor, og uansett hvilken sosial bakgrunn man har. Sentraliseringskreftene i samfunnet er sterke, uansett hvem som sitter med makten i regjeringskvartalet. Det er derfor Senterpartiet mener at vi er nødt til å føre en aktiv distriktspolitikk for desentralisering, bosetting og verdiskaping i hele landet. Vi må kunne tilby likeverdige tjenester på områder som samfunnssikkerhet og beredskap, helse, skole og eldreomsorg, uansett hvor i landet folk bor. Barn og ungdom må ha tilgang til likeverdig skole og utdanning av høy kvalitet både på bygda og i byen. Det er like viktig å sikre full dekning av høyhastighets internett nå som det en gang var å legge inn strøm og vann i hele landet. Politi og lensmann må være til stede og forebygge i lokalsamfunnet og ikke legges ned. Folk må kunne stole på at ambulansen er på plass når det står om minutter for å redde et liv. Vi skiller oss radikalt fra Solberg-regjeringen, som i stedet har valgt å forsterke sentraliseringskreftene i samfunnet med den politikken som har blitt ført de siste fem årene. Det var dessverre ingen tegn til bedring i gårsdagens trontale, for der legges det opp til fortsettelse av tvangssammenslåinger og sentraliserende reformer, som vi har sett hittil. Sentraliseringen er i ferd med å gjøre uopprettelig skade i hele Norge, og som vil gjøre det svært krevende å bo i store deler av Distrikts-Norge framover. Tjenester sentraliseres vekk fra folk, beredskap og nødetater er mange steder satt kraftig i spill, og demokratiet svekkes når beslutningstakere, makt og midler sentraliseres vekk fra folk og det blir færre folkevalgte til å representere folket. Vi trenger ikke å reise lenger enn til vårt naboland for å se hva som skjer hvis man velger å gå bort fra en aktiv distriktspolitikk. I Norge har vi lenge vært veldig heldige fordi befolkningen har hatt en høy tillit til beslutningstakere og politikere sammenlignet med andre land. Men den tilliten slites når sentralisering og statlig overstyring er på stadig frammarsj helt fra sør til nord uten at det har forankring i befolkningen. Vi i Senterpartiet vil framover ha landet i en helt annen retning enn det Solberg-regjeringen legger opp til. Vi vil stoppe ufrivillige fylkessammenslåinger, vi vil sikre et reelt nærpoliti, vi vil sikre en likeverdig og fullverdig ambulansetjeneste, vi vil styrke forsvar og heimevern og sikre beredskap som trygger befolkningen i hele landet. Vi vil at Norge også i framtiden skal preges av livskvalitet, bosetting og verdiskaping i hele landet. Dette blir en veldig spennende høst.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Eg vil starte med å takke for gratulasjonen. Eg kan oppklare dette spørsmålet, men eg har jo for så vidt allereie gjort det overfor ordførarane på Nord-Jæren, noko som resulterte i at ordføraren frå Arbeidarpartiet også var godt fornøgd med avklaringane. Det er heilt klart at det som forgjengaren min uttalte seg om, nemleg at det var full lokal fridom til å utsetje innføring av rushtidsavgifta og reforhandle avtalen – under to føresetnader: ny avtale om å innfri nullvekstmålet som Stortinget har fastsett, og balanse mellom utgifter og inntekter i avtalen, gjorde at lokalpolitikarane hadde fridom til å utsetje innføringa av rushtidsavgifta som begynte måndag denne veka. Det handlingsrommet har dei valt ikkje å bruke, og det tek vi til etterretning.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Det avgjer ein lokalt. Men ein kan ikkje pådra seg større kostnader enn ein er villig til å betale. Viss ein vil ha dei same kostnadene som ein hittil har lagt til grunn, med mindre bompengar, må ein skaffe anna lokal finansiering. Det er det stor fridom til å gjere, men det er lokalt ein tek dei avgjerdene. Det ein ikkje kan gå vekk frå, er Stortingets fastsette mål om nullvekst. Det betyr at når ein skal ha pengar frå staten for å bidra til gode kollektivtilbod i dei største byane, pengar som ein ikkje fekk då Arbeidarpartiet styrte, må ein ta til etterretning at Stortinget har sagt at skal ein ha det, fordrar det at ein ikkje har vekst i privatbilismen. Det er ei klar føring som ligg til grunn. Utover det er det stor lokal handlefridom til faktisk å organisere dette sjølv.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Med det forslaget som no er ute på høyring, er eg heilt sikker på at folk i byane vil oppleve eit større tilbod av drosjer på dei tidene av døgnet dei har behov for det. Eg trur mange passasjerar som i dag ikkje brukar det, vil oppleve at terskelen for å bestille drosje, vert senka. Eg er heilt sikker på at vi klarer å gjere det, samtidig som vi sørgjer for at det er drosjetilbod tilgjengeleg i distrikta – som Senterpartiet normalt er oppteke av. Samtidig vil vi òg leggje til rette for ny teknologisk utvikling i ei næring som stadig taper konkurransekraft. For det er jo det som er hovudutfordringa: Det er færre og færre som brukar bilane. Det betyr at bilane står. Vi må få ei regulering av drosjenæringa som gjer at bilane rullar og fraktar passasjerar. Då er taxi ein viktig del av kollektivtilbodet, men då trengst det også andre typar regulering enn dei vi hittil har hatt. Difor meiner eg det er eit godt forslag som er sendt på høyring.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Tilstanden til og beredskapen i og rundt norske tunnelar har vore for dårleg. Det er difor vi i denne regjeringsperioden vi har bak oss, har satsa massivt på å ta igjen vedlikehaldsetterslepet og på å ta igjen denne typen teknologi i tunnelane, som var forsømt den gongen Senterpartiet hadde samferdselsministeren. Det kjem vi til å fortsetje med å gjere, for det er heilt avgjerande. Det gjer at det har vore ei betydeleg satsing i dei åra vi har bak oss, og det kjem til å vere ei betydeleg satsing i dei komande åra, på å styrkje beredskapen i mange tunnelar. Så har vi også no, for kort tid tilbake, landa eit anna konseptuelt val når det gjeld Strynefjellstunnelane, spesielt, og det gjer at dei av oss som faktisk brukar desse, også kan sjå fram mot lysare tider, ikkje berre fordi beredskapen er betre, men fordi vi faktisk får tunnelar som det er mogleg å køyre lastebilar igjennom.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Først: Takk for ei god helsing. Ja, eg er veldig fornøgd med at Framstegspartiet sit i regjering og bidreg til å byggje ut motorvegar i heile landet. Det er ganske enkelt fordi det gjev betre framkomelegheit, og det gjev større nytte, også for næringstransporten i område som det eg kjem ifrå, som er næringssterke, men som ikkje akkurat har eit velutbygd jernbanetilbod, og som heller ikkje vil kome til å få det dei neste 30–40 åra, uavhengig av kva slags regjering som styrer. Difor er vegnettet viktig. Så gjer vi det samtidig som vi har fullt trykk på intercityutbygginga, og samtidig som vi har vist at vi satsar på Ringeriksbanen, som tidlegare regjeringar har valt ikkje å gjere. Det gjer at også i åra framover kjem vi til å sjå ei formidabel satsing på veg og ei intercityutbygging, først og fremst fordi det gjev store moglegheiter til å frakte passasjerar effektivt i og rundt dei store byane. Så skal vi fortsetje å jobbe med godsoverføring.
Jon Georg Dale (Fremskrittspartiet), 2018-10-03:
Eg er for så vidt ikkje ukjend med at representanten Pollestad berre delvis høyrer på kva eg seier. Det har eg vore vitne til i eit par år tidlegare også. Det eg sa, er at fleire aktørar no er med og konkurrerer om å få lov til å vere med og levere eit betre og billegare tilbod til passasjerane. Det betyr at kontraktane om det ikkje er landa enno. Det er også heilt rett, og eg er glad for påminninga om det, at medan vi har venta på dei konkrete resultata av den reforma – som har teke tid, men som har gått godt – har vi også kjøpt fleire togsett, vi har sett dei på jernbanen, og vi har kjøpt fleire tilbod langs den eksisterande infrastrukturen. Det har bidrege til å betre tilbodet til passasjerane. Vi gjer mykje medan vi jobbar med dei langsiktige løysingane, og eg er glad for påminninga frå representanten Pollestad om det.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2018-10-03:
Et av de seks satsingsområdene til regjeringen er inkluderende arbeidsliv. I den sammenheng vil jeg gjerne peke på de endringene som statsråden nå har foreslått for taxinæringen, og som han så vidt var innom i innlegget sitt: Løyver skal ikke lenger baseres på transportbehov, det lempes på kompetansekrav, og det skal ikke stilles krav om økonomisk garanti, bl.a. Dette synes jeg er feil vei å gå. Over flere år har bransjen i samarbeid med myndighetene jobbet for å rydde opp i svart økonomi og ulovlig virksomhet. Det er tatt mange grep som sikrer inntekt og ordnede forhold. Senterpartiet ønsker at man framover skal ha gode arbeidsvilkår også for drosjesjåfører. Løyveordningen må ikke forkastes, men kravene kan gjerne evalueres. Spørsmålet mitt er hvordan statsråden ser for seg at taximarkedet vil se ut i framtiden, med det frislippet som det nå legges opp til.
Kari Anne Bøkestad Andreassen (Senterpartiet), 2018-10-03:
Jeg har i dag bitt meg merke i et innlegg fra Fremskrittspartiet der det ble gjort et poeng av at Senterpartiet vil fjerne den avgiftsfrie 350 kr-grensen på netthandel. Ja, vi er en del av et flertall som støtter Kristelig Folkepartis forslag om en utredning rundt dette, for å se hvordan det kan løses. Det ble da sagt at dette i så fall vil være dårlig distriktspolitikk, underforstått at det er vi bøndene i Distrikts-Norge som handler på eBay. Vel, NHO, Virke, Handel og Kontor, NNN og LO er også blant dem som støtter forslaget, og de framhever at fjerning av denne grensen vil bety milliardinntekter til staten og 1 700 nye norske årsverk. Og som de sier, det er ingen grunn til at den norske staten skal sponse utenlandske nettgiganter. Samtidig vil det gi store reduksjoner i klimagassutslipp. Det er iallfall godt nok for meg. Det som ville vært god distriktspolitikk, hadde vært å bygge ut høyhastighetsbredbånd til alle innbyggere i landet så raskt som mulig. I en fersk pressemelding fra departementet basert på Nkoms dekningsrapport vises det til at det er økning i fiberutbyggingen i Norge. Blant annet har 98 pst. av innbyggerne i Oslo tilbud om bredbånd med 100 Mbit/s, og det er selvsagt veldig bra. Samtidig ser vi i den samme rapporten at det i de såkalte distriktene kun er 49 pst. som har det samme tilbudet. Det er altfor dårlig, og utbyggingen går altfor sakte. Som svar på spørsmål om dette vises det ofte til den nye ledningsforskriften som skal gjøre det enklere og rimeligere å legge ned fiber. Det er vel og bra mange plasser, men ikke tilstrekkelig til å sikre lik nettilgang for alle, og spesielt ikke der dekningen er dårligst. Utfordringen er den at mange av naturressursene våre og eksisterende og ikke minst potensielle nye næringer basert på disse ressursene ligger i distrikter der det er flere kvadratkilometer enn det er mennesker. Fiskeri og havbruk, landbruk og mineralutvinning er næringer som ofte finnes utenfor allfarvei, og samtidig ser vi at reiselivet også vokser sterkt i mange av disse områdene. Men med de store geografiske forskjellene i bredbåndsdekning blir disse områdene tapere i kampen om næringsutvikling, kompetanse og tilflytting. Begrepet «digitalt klasseskille» er i høyeste grad reelt, og vi mener at de forskjellene må utjevnes. Senterpartiet ønsker offentlig leveringsplikt av bredbånd på de plassene der det ikke er kommersielt interessant å bygge ut. Statlig finansiering vil da være nødvendig mange steder, men det vil lønne seg for nasjonen Norge på sikt. Vi har derfor tenkt, fortsatt, å sette av en halv milliard årlig i våre budsjetter inntil utbyggingen er sikret. I fjor ville det vært 430 mill. kr mer enn det regjeringen foreslo i sitt budsjett.
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-10-03:
NRK har de siste ukene skrevet om bortfall av nødnettet i Strynefjellstunnelene og om brudd på mobil- og bredbåndsnettet i området. Å tilkalle nødetatene gikk an kun via fasttelefon. Senterpartiet har etterlyst planer og penger fra sentrale myndigheter til økt satsing på beredskap – igjen og igjen. KS krever at teleselskapene skal forebygge linjebrudd som strømselskaper måtte ha. Hva tenker statsråden om konsekvensene ved en alvorlig ulykke i eller ved Strynefjellstunnelene og andre tunneler uten nødnett, hvis mobil- og bredbåndsnettet er nede? Hva mener statsråden om KS’ forslag tilknyttet beredskapen i slike situasjoner? Og hva vil statsråden gjøre for å sikre innbyggerne og trafikanter mot at noe slikt skjer igjen?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-10-03:
Representanten Raja tok opp fordeling i samfunnet i sitt innlegg. Én type fordeling handler også om rovdyrforvaltning og om hvordan et mindretall i samfunnet må ta ansvaret for og belastningen med det som et flertall i samfunnet har interesse for. Ikke minst de dagsaktuelle forslagene fra Senterpartiet er verdt å trekke fram. I sommer har tusenvis av beitedyr fått nyte godt av beite og vannkilder i utmarka, særlig når innmarka har vært tørrere og grunnvannet lavere enn vanlig. Kulturlandskapet beriker fastboende som besøkende, nordmenn som utlendinger. Men det er en hake, og det er rovdyrene og forvaltningen. Rovdyr trengs, men ikke i ubegrenset antall. Bestandene må bli forvaltet. Vil Venstre forvalte og ta ut ulv i ulvesonen, si nei til utvidet bjørnesone i Trøndelag og gjøre forsøksordningen knyttet til uttak av jerv permanent?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-10-03:
Kvalitet i høyere utdanning tar jo statsråden opp – og apropos det er definisjonen av læringsutbytte, også kjent som nasjonalt kvalifikasjonsrammeverk, viktig for både studentene, institusjonene og arbeidsmarkedet. Kunnskapsministeren varslet oppstart av en evaluering av NKR før sommeren. Styrking av NKR kan støtte opp under Norges utfordringer knyttet til kompetanse, trepartssamarbeidets kompetansestrategi og Kompetansepolitisk råds ønsker. Hva tenker vår høyere utdannings- og forskningsminister om potensialet ved et styrket NKR, og ønsker statsråden en fullverdig gjennomgang?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-10-03:
Takk, president, for en replikk nummer to. Jeg prøver å fortsette der jeg slapp, med tanke på når noe faller mellom to stoler. Da Venstre kom inn i regjering, ble nettopp Kunnskapsdepartementet delt i to, med kunnskapsministeren til Høyre og høyere utdanningsministeren til Venstre. Fagskolene ble jo løftet som høyere yrkesfaglig utdanning denne våren. Likevel ligger ikke fagskolene under høyere utdanningsministerens område, men under kunnskapsministerens. Er dette en organisering Venstre heiet fram da de kom inn i regjering? Og hvordan ser høyere utdanningsministeren på dette inn i arbeidet med å øke aktiviteten, kvaliteten og antall studenter ved fagskolene?
Marit Knutsdatter Strand (Senterpartiet), 2018-10-03:
Vi er valgt av folket til å sitte på Stortinget fordi vi har ambisjoner på vegne av Norge, på vegne av folket. Vi vil utvikle fedrelandet. Da er det viktig å være klar over utgangspunktet: rikets helhetlige, reelle tilstand. Tillit kjennetegner Norge. Vi kan la husdøren stå ulåst eller la vinduet være på vidt gap. Vi stoler på at folk ønsker å gjøre jobben sin ordentlig, og vi stoler på at skatten vi betaler, blir forvaltet fornuftig. Ledere stiller opp og tar ansvar, og medarbeidere får myndighet og ressurser til å løse oppgavene sine på en god måte. Arbeidslaget får æren når ting går bra. Lederne tar skylden når ting går galt. Politikere setter standarden – og er gode forbilder – eller gjør vi det? Kan alle her med hånden på hjertet si at de ser flere sider av en sak? Flere har i debatten tatt til orde for vårt tillitsbaserte samfunn. Senterpartiet vil slå et slag for økt tillit i Norge og jobber med en gjennomgående tillitsreform. Dagens regjering setter vår samarbeidsvilje og dugnadsånd på prøve med stordrift, tvangssammenslåinger, anbud og konkurranseutsetting som samfunnsprosjekt. Regionreformen blir truet igjennom, uten at de som har stemt imot før, har blitt noe mer overbevist med tiden eller ser hva det er å tjene på det for folk eller tjenester. Kan representantene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre ærlig si at det blir mer demokrati i Finnmark, i Troms, i Telemark, i Vestfold, i Buskerud, i Akershus, i Østfold, i Sogn og Fjordane, i Hordaland, i Hedmark eller i Oppland med deres politikk? Sjelden har det vært så viktig med spisse albuer og å være best i klassen på regjeringens firkantete teoriprøve som nå. Når det kun blir samlet på førsteplasser, er det vanskelig å føle seg god nok eller inkludert i fellesskapet. Elevene i skoleklassen har det tøffere enn noen gang. Psykiske og psykosomatiske lidelser blir avdekt hos stadig yngre barn. Ensomhet blir avdekt i større grad. Media omtaler det som skolesviket. I tillegg har vi lærersviket, med et firerkrav i matematikk som ikke anerkjenner tilbudet lærerutdanningen tilbyr for utvikling av lærerkandidater, og i tillegg avskiltingen av tusenvis av lærere samt lærenormen med sentraliserende økonomiske incentiv. Framtiden kan på kort sikt se tøff ut, enten det er helsen, husleien eller hjemmeleksene som gir hodebry. Heldigvis skal Senterpartiet fortsette å løfte sitt alternativ for lærere, elever og et tillitsbasert samfunn for at riket skal bli i langt bedre stand.
Arne Nævra (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Jeg ønsker også statsråden velkommen tilbake, i ny drakt, og jeg skal sørge for at han blir ganske aktiv framover, får vi tro. Statsrådens partikollega, Hans Andreas Limi, sa det så treffende i dag: «Det ligger en eim av asfalt over landet.» Det er så sant, så sant. I store trekk ønsker Fremskrittspartiet og den sittende regjeringen å la store motorveier binde landet sammen, ikke jernbanen. Det gir seg utslag i regjeringens budsjetter, og det gir seg utslag rundt i landet. Motorveier bygges som aldri før, mens fylkesveiene forfaller, og ikke minst jernbanen taper. Selve flaggskipet, intercityutbyggingen, utsettes i flere år, slik det ser ut nå. Stortinget og regjeringens mål om å få gods over fra vei til bane svikter fullstendig. CargoNet sier opp folk. De sier at noe må gjøres, og de peker på den pålagte baneavgiften som drepende. Vil statsråden vurdere å støtte SVs forslag, som straks blir fremmet, om å kompensere for baneavgiften – slik som Danmark har fått godkjent i EU – og eventuelt når?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Eg registrerer at den nye samferdselsministeren har arva ei svakheit av den gamle samferdselsministeren, og det er at når ein har tenkt på noko, snakkar ein som om det er gjennomført allereie. Det vart snakka her om at ein hadde gjennomført jernbanereforma, og at det hadde gjeve fleire passasjerar. Dei såg til og med ut til å vera fornøgde, desse passasjerane, med dei nye, private selskapa som køyrer tog. Då er mitt spørsmål til statsråden: På kva jernbanestrekningar finn me desse nye selskapa som no køyrer tog? Eller er det den gamle oppskrifta som har gjeve desse resultata?
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Eg takkar for spørsmålet. Eg registrerer også at regjeringa driv ein omvendt industripolitikk, der ein målrettar og set inn tiltak for å flytta arbeidsplassar ut av Noreg. Sukkeravgifta kan vera eit godt stikkord der. Når det gjeld dei regionale utviklingsmidlane, synest eg måten som regjeringa og regjeringspartia både har behandla og omtalt dei på, har vore skammeleg. Det har fleire gonger i denne salen vore gjort narr av at ingen går i demonstrasjonstog for dei regionale utviklingsmidlane. Eg kan gjerne gå i demonstrasjonstog for å få tilbake dei regionale utviklingsmidlane, men eg vil mykje heller i regjering, slik at me kan byggja dei opp. Me må få tilbake ei regional satsing på næringspolitikk, for eg trur ikkje at det er berre dei statlege ordningane som vil sikra verdiskapinga. Me treng også lokalt tilpassa midlar, og dette er midlar som faktisk fungerer, og som me skal ha meir av.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Eg var av den oppfatninga og trudde at Høgres spinndoktor hadde funne ut at det var ein dårleg idé å prøva å setja Donald Trump og Senterpartiet i same boks. Men no kjem det visst fram att på nytt. Det er ikkje i det heile noko grunnlag for ei slik samanlikning. Realiteten er at Noreg er eit svært ope land. Me har omtrent ikkje toll på varer inn til Noreg. Men me har nokre verdiar, nemleg at me ønskjer å beskytta vår eigen matproduksjon fordi me meiner at Noreg har ein rett og ei plikt til å produsera mat til eiga befolkning. Noreg er eit land med kaldt klima og høgt kostnadsnivå. Difor synest me det er rett å beskytta vår eigen matproduksjon. Elles er det veldig lite toll og proteksjonisme i Noreg. Representanten Eidem Løvaas var med til Japan, der eg tok til orde for at det er viktig å få på plass ein frihandelsavtale mellom Noreg og Japan. Så det er eit feil inntrykk av Senterpartiet som vert skapt. men me meiner at norsk landbruk skal me behalda.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Den parlamentariske leiaren heldt eit forsvar for nasjonalstaten og betydinga den har. Eg er heilt einig i at nasjonalstaten er ei viktig ramme rundt menneskas fridom. Det at ein koplar dette til proteksjonisme, meiner eg det slett ikkje er grunnlag for. Vårt partiprogram er veldig tydeleg. Me ønskjer å erstatta EØS-avtalen med ein annan og mindre omfattande handelsavtale med EU. Det er ikkje slik at Senterpartiet ønskjer å stoppa handelen med EU, men me ønskjer ikkje ein så politisk inngripande avtale som det EØS-avtalen har vorte. Når Senterpartiet ønskjer å styrkja tollvernet på f.eks. landbruksprodukt, er det eit resultat av at det tollvernet me har hatt, har vorte svekt, og for at det skal vera effektivt, må me styrkja det. Men det er ikkje slik at me har teke til orde for toll verken på bilar, kjøleskap, kjøkkenmaskiner eller anna som representanten kan finna på at me vil ha toll på.
Geir Pollestad (Senterpartiet), 2018-10-03:
Eg takkar for spørsmålet, og eg gler meg over at representanten har fått sjokolade på kontoret sitt. SV gjer det bra på meiningsmålingane for tida, og då synest eg det er fint om ein feirar med litt sjokolade. Sukkeravgifta er eit godt eksempel på korleis ein ikkje skal driva politikk. Det er eit målretta angrep for å avvikla norske arbeidsplassar og for å få eit budsjett til å gå i hop. Eg ville forstått det dersom denne avgifta kom i ein situasjon der sukkerforbruket i Noreg var ute av kontroll og steig år for år. Realiteten var at det var sterkt fallande. I første omgang meiner eg at ein må reversera den avgiftsauken som kom i budsjettet, og det er ingen tvil om at sukkeravgifta slik ho har vore lenge, har vore ulogisk, i og med at det er sukkeravgift på produkt som ikkje inneheld eitt einaste gram sukker. Det er nok ein større jobb å få rydda opp i det og få eit ryddig system for det. Det er difor me har teke til orde for ei heilskapleg stortingsmelding om næringsmiddelindustrien.
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg er glad for å høre at vi har mange felles standpunkter i fiskeripolitikken, og jeg slutter meg til ønsket om at vi kanskje kan få en del viktige saker til behandling, slik at vi kan få satt riktig retning i fiskeripolitikken. I trontalen sier regjeringen at de ønsker å skape nye arbeidsplasser, men samtidig har viljen til å prioritere å investere i og skape dem vært fraværende i statsbudsjettene fra høyreregjeringen så langt. Da tenker jeg særlig på at det de har gjort, er å frata fylkene det viktigste virkemidlet de har for å stimulere til næringsutvikling, ved at de har kuttet 1 mrd. kr i de regionale utviklingsmidlene. Bare Nordland fylke har mistet 170 mill. kr og står igjen med 30 mill. kr til regional utvikling blant sine bedrifter. Hvordan vurderer representanten Pollestad utviklingen i fylkenes midler, eller muskler, om en vil, for å drive regional utvikling under høyreregjeringen?
Åsunn Lyngedal (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Trontalen vi fikk presentert fra regjeringen, sa noe om de viktige oppgavene vi må løse, men den var kjemisk renset for god politikk som kan bidra til at de løses. Å la ting være som de er, å konservere, er kanskje naturlig for en høyreregjering, men Nord-Norge trenger en regjering som vil mer. Hva ville Arbeiderpartiet ha gjort annerledes? Nord-Norge og Nordland har hatt en god økonomisk utvikling de siste årene. De rike ressursene våre har skapt aktivitet, enten det har vært innen bygg og anlegg, fiskeri, mineral, olje og gass eller kraftkrevende industri. Men dessverre er det sånn at mye av aktiviteten – og særlig innenfor bygg og anlegg – har vært løst ved å leie inn arbeidskraft. De store entreprenørene melder om en innleieandel på opptil 50 pst., og de som gjør jobben, er ikke norske. De har til nå hatt kontrakter som sier at de er ansatt, men som ikke gir dem noen forutsigbar lønn. De har ikke hatt en lønnsslipp det er mulig å få et huslån på, og byggeplassene har vært preget av mange språk. Da er det vanskelig å rekruttere ungdom til tømrerfag. Det har blitt stadig flere som flyr inn og ut av landsdelen vår for å jobbe, men som lever livet sitt et annet sted. Sånt blir det ikke flere innbyggere av, og det trenger vi i nord. Vi trenger at også vår landsdel skal kunne få flere innbyggere. Innbyggertallet har stått stille i 50 år, mens Norge har økt sin befolkning til over 5,2 millioner. Derfor kjemper Arbeiderpartiet for hele, faste stillinger for å begrense bruken av innleid arbeidskraft og for flere lærlingplasser. Vi foreslår årlig mer midler som fylkene våre kan disponere for å legge til rette for nærings- og samfunnsutvikling. Høyreregjeringen har kuttet én milliard i utviklingsmidler. Bare i Nordland betyr det at vi har mistet mer enn halvparten av de musklene vi hadde til å drive næringsutvikling. Vi ser flere eksempler på en regjering som spenner bein på fylker og kommuner som jobber hardt for vekst og utvikling i nord. Ett eksempel var det gode arbeidet som tre kommuner gjorde sammen i fellesnemnda for nye Narvik kommune. Den ble stanset brått av en uvettig grensedragning. Tysfjord kommune ble delt, mot anbefalingen til Fylkesmannen, som kjente områdets historie. Grensen strir mot folks tilhørighet og rettsoppfatning. I Narvik forsøker kommunen og næringslivet å legge til rette for et trivelig bysentrum, og det investeres. Men det nytter lite når en sterk trafikkert E6 midt i byen gir en tvilsom pallplassering: Norges mest forurensede luft. Bodø kommune har fått beskjed fra Kulturdepartementet om at søknaden om å bli europeisk kulturhovedstad er for dårlig, og det før departementet har sett den. Norge trenger en regjering som ser viktigheten av å satse i nord.
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2018-10-03:
Da går vi fra avdelingen for støttereplikker til reelle replikker. I en fersk tale en annen president, Donald Trump, nettopp holdt, sa han bl.a: Vi avviser globalisme, og vi omfavner patriotismen. Hans tale til FN var et sterkt forsvar av nasjonalstaten, nasjoners alenegang og proteksjonisme. Etterlatt inntrykk var til forveksling lik Senterpartiets retorikk og politikk. Senest hørte vi det i parlamentarisk leders innlegg tidligere i dag. Internasjonale avtaler som EØS-avtalen skal skrotes. Norge skal isolere seg mer i en stadig mer global verden, og det skal innføres flere barrierer på grensen, både fysiske og økonomiske. På mirakuløst vis skal bitte lille Norge styrke sin posisjon ved å klippe av de trådene som binder oss og vårt næringsliv sammen med omverdenen. Så spørsmålet er om representanten på et litt enkelt vis kan redegjøre for den prinsipielle forskjellen mellom Senterpartiets internasjonale tilnærming til handelspolitikk og den tilsvarende som Donald Trump har?
Kårstein Eidem Løvaas (Høyre), 2018-10-03:
Det er vel nettopp det som er poenget. Når representanten sier at det i dag er lite toll og proteksjonisme, ønsker Senterpartiet å gjøre noe med det. De ønsker mer toll, mer proteksjonisme. Vi hørte også Senterpartiets parlamentariske leder i sitt innlegg ha et varmt forsvar for nasjoners alenegang og et ganske kraftig angrep på globalismen, mens hun i neste setning sier: Vi er åpne mot verden. Hvordan harmonerer denne åpenheten og denne historiefortellingen som Senterpartiet forsøker å fortelle, med at man samtidig ønsker å si opp avtaler? Representanten Pollestad viet store deler av innlegget sitt til fisk og fiskeri. 60 pst. av sjømateksporten i Norge går til EU gjennom en avtale som Senterpartiet ønsker å fjerne. Hvordan harmonerer det med at man ønsker å være åpen og inkluderende og sånn sett forsvarer at det er store forskjeller på proteksjonismen i Norge sammenliknet med proteksjonismen i andre land – den proteksjonismen som Senterpartiet tar til orde for?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Kristelig Folkeparti er ikke fornøyd med framdriften, men det som er viktigst for oss, er at ideell sektors pensjonsordning blir sikret, og da må vi ha tiltak og innslagspunkt som virkelig er til hjelp for ideelle aktører, for vi tror at ideelle aktører er et lim i samfunnet. Vi tror at ideelle aktører ikke må bli avskrevet, verken i spesialisthelsetjenesten eller i kommunehelsetjenesten, eller som aktører i det frivillige arbeidet. Derfor tenker vi at det er innholdet i det som kommer, som blir viktig, og dette haster! Men når det kommer, må det ha et innslagspunkt som faktisk fungerer for de ideelle aktørene, og som er til hjelp med den ryggsekken som pensjonskostnadene er, for de ideelle aktørene har faktisk gjort det som staten ba dem om å gjøre.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
For det første må det være en økonomi i dette som gjør at en sikrer at en faktisk får den avløsningen, med tanke på pensjonskostnader, som vi snakker om, for per i dag er det ikke mulig for veldig mange av de ideelle aktørene å komme seg inn på lik linje – med tanke på å få anbud – når anbudshysteriet har blitt slik det har blitt, fordi det bringer med seg en kostnad som gjør at det ikke blir realistisk. Det gjør at veldig mange ideelle aktører faller ut. I tillegg har jeg lyst til å si at vi har en foretaksmodell i helsevesenet som gjør at foretakene kan velge å bygge opp tjenester på utsiden, noe som også knebler ideelle aktører, for de bygger dem opp i sitt eget system. Dermed konkurrerer det offentlige ut ideelle aktører som har vært på banen i mange år. Det å sikre både at det er ideelle aktører i de offentlige tjenestene, og at de kan få utvikle seg videre, må være noe av det viktigste, mener vi i Kristelig Folkeparti.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Når Kristelig Folkeparti har vært opptatt av tre nivåer, har det først og fremst vært for å få oppgavene nær folk, oppgavene som gjelder enkeltmennesker. Folk ute er opptatt av struktur og av avstander til det politiske miljøet, men de er også opptatt av at tjenester er nær folk. Kristelig Folkepartis intensjon med å ha tre nivåer er å flytte oppgaver ned på lavest mulig nivå, slik at avstandene skal være kortere. Og når vi har vedtatt – som et eksempel fra det jeg sa – BPA-ordningen, er det et forslag som vi har fremmet på nasjonalt nivå, men når vi nå kommer ut og ser, ser vi at det ikke fungerer, for det blir ulike ordninger mellom kommunene. Da må vi klare å få til tjenester nær folk, som hjelper folk i praksis. Om jeg vil endre synet på dette: Nå har vi sagt at vi skal flytte ut oppgaver. Vi er ikke i mål med det. Det er mange andre oppgaver enn de 100 stillingene en snakker om, som må utredes, og som kan iverksettes etter hvert.
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2018-10-03:
Jeg er ærlig og sier at det har vært vanskelige prioriteringer for Kristelig Folkeparti å være med på de vurderingene. Samtidig har vi en problemstilling bak oss med vanskelige tiår på arbeidsmarkedet – for få år siden – da vi så at vi også måtte sette inn andre tiltak og ta noen valg. Jeg kan si at jeg kan være med og se på hvordan ting har virket, men vi har ikke konkludert med hensyn til om vi i dag kommer til å følge SVs forslag eller ei.
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Trontalen er regjeringens arbeidsliste for den kommende stortingssesjonen, og i den arbeidslisten hørte vi ingenting om ideell sektor, som jeg vet at Kristelig Folkeparti ofte er opptatt av. Det er kanskje ikke så rart, for i mars 2014 sendte statsministeren et brev til Kristelig Folkepartis daværende parlamentariske leder om oppfølgingen av saken om pensjonsforpliktelser i den delen av ideell sektor som leverer tjenester til helsesektoren. I brevet sier regjeringen at den vil følge opp dette på egnet måte, og vil invitere de ideelle aktørene til forhandlingsmøter våren 2014. Før sommeren skulle de legge fram noen prinsipper for hvordan denne saken skulle håndteres. Man sa ingenting om hvilken sommer man snakket om, men mitt spørsmål til representanten Bollestad er: Er hun fornøyd med framdriften i det arbeidet som ble varslet i 2014?
Rigmor Aasrud (Arbeiderpartiet), 2018-10-03:
Jeg støtter Kristelig Folkepartis holdning til ideell sektor, og at det haster med å finne noen avklaringer. Derfor er vi invitert til et møte på fredag, som vi håper også kan bidra til at de frivillige aktørene kan være tydelige på hva de faktisk ønsker seg. Før sommerferien var representanten Bollestad med på et Dokument 8-forslag som ennå ikke er blitt behandlet i denne saken. Hva konkret forventer Kristelig Folkeparti at kommer ut av den behandlingen som kan løse de utfordringene som representanten Bollestad selv nevner?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-10-03:
Representanten Bollestad holdt et tankevekkende innlegg om mange viktige saker. En av de tingene som representanten Bollestad sa, var at det er viktig å se på avstanden mellom politiske intensjoner og folks hverdag. Kristelig Folkeparti har så langt gitt støtte til en regionreform som har møtt massiv motstand både hos folk og hos folkevalgte. I Finnmark sa 87 pst. nei gjennom en folkeavstemning. I Akershus, Buskerud og Østfold er både folk og folkevalgte i alle tre fylkene imot. En er imot en meningsløs gigaregion som strekker seg fra Halden til Hardangervidda, en region som også Kristelig Folkepartis egen partileder har sagt ikke er en fornuftig konstruksjon. Til NRK 20. august i år sa representanten Bollestad at hun var villig til å vurdere spørsmålet på nytt, og at regjeringen nå bl.a. måtte levere når det gjaldt oppgaver. Så viste seg det seg – ifølge KS’ beregninger – at de nye oppgavene er forsvinnende små. Er representanten villig til å vurdere spørsmålet på nytt, slik at bl.a. Finnmark og Akershus kan bestå som egne fylker, slik som bl.a. representanten Bollestads eget fylke?
Sigbjørn Gjelsvik (Senterpartiet), 2018-10-03:
Senterpartiet tror på hele Norge. Vi kjemper for tjenester nær folk. Vi kjemper for sikkerhet, beredskap og trygghet i hverdagen til folk. Vi kjemper for norske interesser og arbeidsplasser. Vi kjemper for at folk skal bli lyttet til og tatt på alvor, og vi skal legge til rette for at folk skal kunne bo, arbeide og leve et godt liv i hele Norge. I møte med dette ser vi regjeringspartier som systematisk sentraliserer Norge. Vi ser regjeringspartier som svekker beredskapen både lokalt og nasjonalt. Vi ser regjeringspartier som stenger seg inne i lukkede møterom og overkjører folkelig motstand. Og vi ser regjeringspartier som innfører stadig nye avgifter, uten utredning og uten dialog, og som skuffer arbeidsplasser ut av landet. I dag tidlig ble vi på Løvebakken møtt av industriarbeidere som kjenner på kroppen resultatene av regjeringens avgiftspolitikk. Det er folk som har mistet jobben, det er store investeringer som er lagt på is, og tradisjonsrike bedrifter, som Oskar Sylte, og Roma i Lillestrøm, er i fare. Det haster med endringer. Avgiftene for dem som handler i Norge, må ned, og subsidieringen av utenlandske nettbutikker må fjernes. Regionreformen skapte opprør blant folk og folkevalgte i Norge. 87 pst. stemte nei til regjeringens tvang ved folkeavstemning i Finnmark. I mitt eget fylke, Akershus, skal en altså sammen med Buskerud og Østfold slås sammen med tvang, imot folkemeningen i alle fylker, imot det som er flertallet av de folkevalgte i alle fylker, og imot rådene fra dem som sitter med ansvaret for samfunnssikkerhet og beredskap i de fylkene. Deres dom over Viken er slakt. De sier at det med Viken vil være økt sårbarhet og svekkede forutsetninger for å ivareta samfunnssikkerhet og beredskap i vårt område. Viken vil bli en gigaregion, en meningsløs konstruksjon som ikke vil løse noen problemer, og som vil bidra til at både tjenestetilbud og beslutninger vil bli sentralisert. Denne kampen mot regionreformen er ikke over. Vi skal stå opp for det som folk og folkevalgte rundt i landet står for. Vi skal kjempe for folkemeningen og sørge for en annen retning på kursen i Norge.
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Jeg tror representanten og jeg er enige om at vi lever i et samfunn der det egentlig er penger nok. Også regjeringen disponerer penger nok. Derfor er det umulig å forstå at folk med lite og de som er syke, skal behøve å betale en så høy pris som det de har gjort, for skattekuttene til de aller rikeste. Dessverre har Kristelig Folkeparti langt vært med på denne galeien. Jeg vet de har rettet opp kanskje noen av de styggeste kuttene, men mange, mange gjenstår, bl.a. til noen av de gruppene som Bollestad tok opp i innlegget sitt nå. Derfor har SV i dag fremmet en lang rekke forslag om å undersøke hvordan det går med dem som har fått disse kuttene – enten en er ufør, syk, arbeidsledig, har fått brannskader eller er enslig forsørger, som jeg vet at også Kristelig Folkeparti har brydd seg om. Da er spørsmålet: Vil Kristelig Folkeparti være med og støtte disse forslagene, slik at vi kan se hvordan det har gått med de folkene som Kristelig Folkeparti har vært med på å kutte inntektene til?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Jeg hørte på Kjerkols innlegg, og det er veldig mye der som vi i SV er enig i. Men representanten var også inne på konkrete forslag for bedre eldreomsorg. Bladet Sykepleien kom med en undersøkelse i fjor som viser at på grunn av tidsnød og manglende bemanning gis det ofte vanedannende, beroligende sovemedisiner til eldre, til alvorlig syke og til utviklingshemmede, rett og slett fordi en ikke har tid til å gi den omsorgen som trengs. Dette er folk som er ensomme og redde og ofte har store smerter. Men de får da piller. SV mener at vi heller nå må bruke store penger på slik omsorg framfor omsorg for de rikeste. Vi har foreslått før at vi trenger en bemanningsnorm for å dekke opp mange av de faggruppene som må til, sånn at man ikke bruker piller istedenfor omsorg. Er Arbeiderpartiet enig i det?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Den styggeste utfordringen vi har, er at mennesker med store psykiske problemer lever 20 år kortere enn oss andre, sa statsråden. Det er jeg enig i, og derfor har et av de løftene som regjeringen har gitt, nemlig å gjennomføre Den gylne regel, slik at psykiatrien i spesialisthelsetjenesten løftes mer enn somatikken, vært viktig. Så trenger ikke statsråden å gjenta at det ble fjernet. Jeg var uenig i det. Men når vi nå ser på tallene for hvordan dette har gått, er det dessverre veldig nedslående. En fersk rapport fra Helsedirektoratet beskriver utviklingen slik at det er fem ganger større vekst i somatikken enn i psykisk helsevern. Det er stikk i strid med det regjeringen har lovet, og det regjeringen hele tida påstår. Skal disse pasientene vente på mirakler, eller er statsråden i stand til å prioritere dette på alvor?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2018-10-03:
Ingen er uenig i at helsevesenet skal se hele mennesket. Det har man jo sagt i veldig mange år. Jeg forutsetter at statsråden følger opp det, for det er helt nødvendig. Men realiteten bak det løftet som regjeringen ga om at psykiatrien skulle få et løft – jeg går ut fra at statsråden mener at man også skal få hjelp til det – er at det rett og slett ikke er oppfylt. Det har gått den gale veien. Da har jeg behov for å spørre statsråden når han nå skal legge opp disse pakkeforløpene, om han da er sikker på at det behandlingstilbudet som disse pasientene trenger, faktisk finnes. For det bygges ned i psykiatrien veldig mange steder, både i spesialisthelsetjenesten og når det gjelder f.eks. brukerstyrte senger i kommunene, som kanskje er det som kan hjelpe denne pasienten den dagen det går i svart.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-10-03:
La meg først si at jeg er helt enig med representanten Huitfeldt i at det er gledelig at vi har fått en egen utviklingsminister. Det er en personlig glede som jeg har av det valget som statsministeren her har gjort. Når det er sagt, er jeg også glad for at vi er enige om at det multilaterale samarbeidet er viktig. 54 pst. av norsk utviklingsinnsats går gjennom multilaterale organisasjoner, og derfor er det viktig at vi bidrar til at de organisasjonene blir så effektive som de kan være. Derfor har vi vært en pådriver for en FN-reform, og det er vi fortsatt. Og vi var veldig glad for å se den åpne, transparente prosessen da FNs generalsekretær Guterres ble valgt. Det er den typen ansettelsesprosesser vi ønsker å se. Så har vi over tid sett at det ikke er tilfellet i en rekke andre FN-organisasjoner. Det ble også påpekt da representanten Huitfeldt satt i regjering, og denne gangen fikk det altså en konsekvens med et noe redusert bidrag til én enkelt organisasjon.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-10-03:
Jeg ble invitert av UNICEF til å være med på Fyll et fly-kampanjen til Norwegian som i år gikk til Tsjad. Norge er en av de aller største bidragsyterne til UNICEF. For meg var dette en anledning til å se noen av UNICEFs prosjekter på bakken i Tsjad, og det fikk jeg også muligheten til. UNICEF gjør et viktig arbeid, både knyttet til skolegang for flyktninger i Tsjad – og det er dessverre mange flyktninger i Tsjad – og også knyttet til mødre- og barnehelse og ernæringsspørsmål. Det er en betydelig utfordring med feilernæring i Tsjad, hvor 40 pst. av barna er underutviklet som en følge av det. Så består norsk bistandspolitikk av noe langt mer og annet enn å fylle fly med nødhjelp, og det tror jeg representanten Eide er vel kjent med.
Nikolai Astrup (Høyre), 2018-10-03:
Vi er selvsagt opptatt av de systemsviktene som fører til at mange utviklingsland blir hengende så langt etter som det Tsjad gjør. I Tsjad er 90 pst. av befolkningen analfabeter, 10 pst. har strøm, 40 pst. av barna er som sagt underutviklet, og dette må vi bidra til å gjøre noe med. Samtidig er de plaget av en sikkerhetssituasjon som heller ikke hjelper situasjonen. I Tsjadsjøen-regionen er det 3 pst. som har tilgang på utdanning – 3 pst. av barna. Dette må vi selvsagt jobbe med, og derfor satser vi stort på utdanning og stort på helse, og vi satser på systemnivå og ikke bare på individnivå. Det er viktige problemstillinger som representanten her trekker opp. Når det gjelder dramaturgien her, er jeg opptatt av én ting med Norwegians kampanje, og det er at vi trenger privat sektor med på laget. Vi trenger partnerskap, vi trenger å oppfylle bærekraftsmål nr. 17 hvis vi skal nå de andre bærekraftsmålene. Så er det ulike måter å ha partnerskap på, og dette er ett av mange eksempler.
Peter Frølich (Høyre), 2018-10-03:
Høyre snakker på inn- og utpust om å skape et bærekraftig velferdssamfunn. Jeg vet at det ikke skaper de største jubeloverskriftene når vi snakker om effektivisering, sparing, innsats og ansvarlighet osv. Vi blir stemplet som partiet som bryr oss om bruttonasjonalprodukt – jeg vet ikke når det ble et skjellsord, men det har det altså blitt. Da er det mye lettere å være Arbeiderpartiet, med det enkleste og billigste trikset i boken: å love ting herfra til månen som skal være gratis, og så etterpå omtale seg selv som raus og varm. Jeg har ikke tid til å ramse opp alle tiltakene som er i den kategorien, men det siste jeg fikk med meg, var at alle barnefamilier skal få en ukes gratis ferie. Det var det siste. Jeg har et spørsmål om Arbeiderpartiet egentlig kjenner prisen på disse løftene. Skjønner de at summen av alt de lover, er i ferd med å svekke velferden for kommende generasjoner?
Peter Frølich (Høyre), 2018-10-03:
Jeg antok at representanten ikke, hadde prislappen på dette tiltaket over bordet, så jeg har jukset lite grann. Jeg har sjekket med Finansdepartementet: 10 mrd. kr er det første estimatet over hva det vil koste å gi en sånn ferieuke. Det er bare ett tiltak av veldig mange på en etter hvert lang liste over tiltak som vil svekke bærekraften i velferdssamfunnet vårt. Jeg synes det er et utrolig enkelt triks hele tiden å skulle lokke velgere med nye ting som tilsynelatende virker fristende. Hvem vil ikke ha ferie, hvem vil ikke ha fri? Problemet er bare at det ikke er bærekraftig på sikt. Det er heller ikke i nærheten av å kunne dekkes inn i noen alternative budsjetter. Så hvis dette skal bli aktuelt, må det være snakk om for det første en reversering av de viktige skattekuttene som vi har stått for de siste fem årene, og også en betydelig økning av skattenivået. Jeg tror velgerne gjennomskuer denne formen for løftepolitikk. Jeg tror de heller ønsker seg politikere som sier det som det er: at det må skapes før man kan fordele.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-10-03:
For det første vil jeg minne representanten om at hun er en del av et parti som har tatt til orde for nettopp tre nivå, og jeg synes det egentlig er ganske merkelig å se Arbeiderpartiets oppfølging av regionspørsmålet i denne sal. Det har lenge vært pekt på svakhetene ved de oppgavene som dagens fylkeskommuner har. Man har bl.a. pekt på Statens vegvesens manglende integrering i oppfølgingen av fylkesveiene. Da kommer man inn på ett av poengene. Representanten tar ikke med at f.eks. sams veiadministrasjon er en del av de oppgaveoverføringene, og det tilsvarer om lag 1 600 stillinger. I tillegg ligger det en del andre oppgaver som skal utredes videre, og i så måte er man egentlig bare i startgropa når det gjelder hva som vil være mulighetsrommet for regionene etter hvert som man skal bygge dem opp til å bli sterkere og mer robust.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-10-03:
Det er nå engang slik at det er en rekke utfordringer allerede i dagens fylkeskommuner. Finnmark fylkeskommune har mye å gå på når det kommer til å få flere ungdommer til å fullføre og bestå videregående opplæring. Arbeiderpartiet har styrt Finnmark fylkeskommune siden krigen og må derfor bære en del av belastningen, hvis man skal si det slik, for det resultatet. I så måte synes jeg det er greit å peke på at ved å få større regioner får man også større muligheter til å sette inn ressurser, få inn tiltak og få en mer systematisk oppfølging på ett av de viktigste områdene i fylkene i dag, nemlig videregående opplæring. I tillegg er det viktig å se på næringsutvikling og de mulighetene som finnes i nord. Ved å få overført sams veiadministrasjon f.eks. vil det bli mye bedre og tettere oppfølging av fylkesveiene. Ved å se på FOT-rutene som er noe av det som foreslås, vil man bl.a. kunne koordinere bedre kollektivtransport og muligheter inn mot reiselivet. Så her mener jeg det ligger mange muligheter – man må bare se etter dem.
Kent Gudmundsen (Høyre), 2018-10-03:
Det finnes helt klare retningslinjer for ivaretakelse av helse, miljø og sikkerhet for norske elever, men også for lærere. I så måte mener jeg at det ligger et overordnet regelverk som er veldig tydelig på alle eventualiteter som måtte gjelde når man driver en skole. Det kan være flere ting enn det å reise på tur med en parafinkanne som kan være utfordrende og kreve behov for en bevisst holdning til sikkerhet. Jeg synes det blir noe snevert å peke på at vi skal ha en veileder på akkurat dette området. Jeg tror det er mye bedre at man fokuserer på sikkerhet generelt i skolehverdagen, at man bidrar til å ha en bevisst holdning til at den aktiviteten man har, er forsvarlig, og at når man er ute, gjør man nødvendige tiltak. I så måte vil jeg heller adressere det som en bedre og mye klokere tilnærming og oppfølging fra skolesiden.