Anniken Huitfeldt (Arbeiderpartiet), 2020-12-03:
På fredag fikk jeg en skikkelig klump i halsen da jeg så på Dagsrevyen. En dame fra min hjemkommune, Eli-Anne Zahl, elsker jobben som renholder på flyplassen på Gardermoen, men rett etter intervjuet fikk hun vite at hun hadde mistet jobben, og det hadde mannen hennes gjort rett før. Det er alvor nå. Det er ikke så mange lenger som ler og sier: Ja, ja, det er godt med en liten koronapause – slik enkelte gjorde da Norge stengte ned i vår. Da kunne vi gå ut i sola og våren og sitte ute. Nå i desember er det blitt kaldere og mørkere, og de strenge restriksjonene på hvor mange vi kan møte, gjør at mange eldre opplever ensomhet, og mange mister jobben. Nå er det ikke så mange som smiler lenger. For alle dem som har mistet jobben i luftfarten, er det en fattig trøst at flytrafikken skal ta seg opp fram mot 2025. Arbeidsløsheten rammer alltid dem som har minst, aller mest, og det kommer til å ta lang tid før det tar seg opp i det området der jeg bor. Noen får nok jobben tilbake når vaksinene kommer og vi kan gå på kafé og reise igjen, men for alle dem som har vært ledige og permittert i deler av 2020, kan sommeren 2021 bli ganske tøff. Mens alle de som har jobb, får feriepenger som vanlig, får de som er permittert eller ledige, ikke feriepenger for den tida de har vært utenfor arbeidslivet. Det utgjør generelt 12 000 kr i snitt per person som har vært ute av arbeidslivet i deler av 2020. Så kan jo Trond Helleland si her på Stortingets talerstol at vi burde smile mer. Men ungene til dem som har vært uten jobb i 2020, kommer seg kanskje ikke på ferie neste sommer. Det er ikke noe å smile av. Det er faktisk til å grine av. Det er altså ikke penger som kan prioriteres i dette budsjettet. Det er et par spørsmål som gjenstår etter budsjettavtalen i går som jeg gjerne vil at Høyre skal svare på. Det ene handler om et område som er viktig for meg i bistandspolitikken, og det handler om kvinners rett til å bestemme over egen kropp, rett til prevensjon og abort. Det finnes vel knapt noen mer effektiv form for bistand enn den som kan gjøre kvinnene selvstendige, som gjør at de kan delta i yrkeslivet, og at de selv kan bestemme hvor mange unger de vil ha. Men i en sen nattetime, selv om regjeringa sier at den på sikt skal øke bidragene til prevensjon og abort, er det dette området man kutter på – 86 mill. kr – av alle ting. Ikke fordi bistandsbudsjettet som sådant reduseres – nei, det skal være like høyt, men det er altså bidragene til prevensjon og abort. Jeg mener at Høyre må svare på hvorfor de prioriterer på den måten. Jeg synes det er en helt gal prioritering. Så til det andre spørsmålet jeg må be Høyre avklare: Nå er det jo full mundur utenfor, i studio i VG, som går på Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet og måten de tolker bestemmelsene om at de skal prioritere kristne asylsøkere, på. Kristelig Folkepartis statsråd Ulstein sa til meg her i spørretimen i går at det innebar ingen forskjell. Det samme hørte vi på Dagsnytt 18 i går – det var det samme. Fremskrittspartiets Siv Jensen og Sylvi Listhaug sier at nei, Kristelig Folkeparti tar feil, de har fått til store endringer. Da må nesten Høyre, hvis de ikke bare ønsker å la disse andre partiene krangle – vi lar de andre krangle, og så kan vi på en måte framstå som rolige bak – komme opp her og avklare for Stortinget i dag. Det er inngått et budsjettforlik en sen nattetime. To av de partiene som har underskrevet avtalen, er totalt uenige om hva den innebærer. Spørsmålet er rent konkret: Skal det gis noen nye styringssignaler i asylpolitikken på bakgrunn av bestemmelsene i den avtalen som ble inngått mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet? Det må nesten vi i Stortinget få svar på.