Jan Tore Sanner (Høyre), 2019-03-26:
Jeg vil først takke for en viktig og god interpellasjon. Inkludering og deltakelse i samfunnet henger sammen med god psykisk helse og livskvalitet. Barnehager, skoler og arbeidsplasser er de viktigste samfunnsarenaene for å legge til rette for inkludering og deltakelse. Vi har alle behov for å være en del av fellesskapet og for å bli sett, inkludert og være viktige for andre. Skolen er forpliktet til å ha et systematisk arbeid som fremmer helse, trivsel og læring. Et godt læringsmiljø kjennetegnes av at elevene har det bra på skolen, blir utfordret faglig og opplever at de utvikler seg og mestrer. Et godt læringsmiljø gir barn og unge følelse av å være verdt noe, at man duger, at man hører til, mulighet til å utfolde seg uten å være redd, få sosial støtte og være del av et fellesskap. Et dårlig læringsmiljø vil imidlertid innebære risikofaktorer når det gjelder utvikling av god psykisk helse. Forskning tyder på at ensomhet og ulike psykiske plager øker blant ungdom og i samfunnet generelt. Blant annet viser NOVAs rapport Ungdata 2018 at andelen som rapporterer om psykiske plager i ungdomsårene, har økt de senere årene. Det er særlig typiske stressymptomer de unge rapporterer om. Et annet negativt utviklingstrekk som er verdt å trekke frem fra samme rapport, er mindre fremtidsoptimisme og lavere skoletrivsel. Årsakene til denne utviklingen er sammensatt, og forskningen gir ikke et entydig svar på hvorfor vi ser denne økningen av psykiske plager. Men det er ingen sovepute at vi ikke helt vet hvorfor. Vi må ta dette på alvor og handle. Skolen har en svært viktig rolle og har store muligheter til å legge et grunnlag for god psykisk helse gjennom å ha et godt læringsmiljø for elevene. Kunnskapsdepartementet bestilte i 2017 en systematisk kunnskapsoversikt om årsaker til skolestress fra Kunnskapssenter for utdanning. Stress i skolen skyldes ifølge kunnskapsoversikten en opplevd ubalanse mellom krav og forventninger på den ene siden og støtte fra skolen på den andre siden. Den nevnte kunnskapsoversikten har fire konkrete råd til hva skolen kan gjøre for å motvirke stress: gi engasjerende undervisning ha godt læringsmiljø ha jevn arbeidsbelastning unngå utvikling av «stresskultur» på skolen Dette kan være en god ledetråd for skolene i arbeidet for mindre stress i skolen. De unge er fremtiden, og vi må sørge for å legge forholdene godt til rette for dem. Regjeringen har gjennom flere grep satt dette på dagordenen og har en rekke tiltak for bedre å ruste unge for å mestre livet og fremtiden. Temaet psykisk helse griper direkte inn i noen av skolens kjerneområder, som skoleprestasjoner, frafall og mobbing. Derfor er også tiltak som ikke direkte handler om psykisk helse, av stor relevans i arbeidet. La meg nevne noe: God psykisk helse må fremmes gjennom god undervisning og god klasseledelse. Skoletiden er i all hovedsak undervisningstid – møter mellom fag, elever og lærer. Vi har derfor lagt vekt på å heve kompetansen til lærere ytterligere også innenfor klasseledelse. I tillegg har vi akkurat sendt på høring forslag til fornyede læreplaner som vi mener vil bidra til mer læring og en mer relevant og engasjerende opplæring. For eksempel legges det opp til mer praktisk og undrende tilnærming og en aktiv elevrolle. Det er også gjort en lovendring som gir skolen en plikt til å samarbeide med relevante kommunale tjenester om vurdering og oppfølging av elever med personlige, sosiale og emosjonelle vansker knyttet til opplæringen. Målet er at de ulike instansene som kan og skal hjelpe barn som strever, skal bli bedre til å samordne og samhandle til barnets beste. Kunnskapsdepartementet har også etablert et forpliktende samarbeid med Arbeids- og sosialdepartementet, Barne- og likestillingsdepartementet og Helse- og omsorgsdepartementet om utsatte barn og unge under 24 år. 0–24-samarbeidet skal avdekke felles utfordringer og fremme felles tiltak og strategier for bedre oppfølging av utsatte barn og unge. Det overordnede målet for samarbeidet er at færre faller utenfor ved at flere gjennomfører videregående opplæring og kommer i arbeid. Gjennom 0–24-samarbeidet fokuserer vi på hele mennesket. Ungdommers liv er ikke oppdelt i sektorer og forvaltningsnivåer. De må møtes med en helhetlig innsats fra hjelpeapparatet. Regjeringen la i august 2017 frem en strategi for psykisk helse, Mestre hele livet. Strategien var et forarbeid til en helhetlig og forpliktende opptrappingsplan for barn og unges psykiske helse. Denne opptrappingsplanen vil legges frem i løpet av våren. I opptrappingsplanen fokuserer vi bl.a. på den tidlige innsatsen som er nødvendig når det oppstår bekymring for et barn, for en ungdom eller for familien. Barnehagen og skolens kompetanse til å se og handle tidlig, og hvordan vi kan hjelpe flere unge over i utdanning og arbeid, er blant områdene som vi skal belyse. Representanten Fagerås reiser et viktig spørsmål, og skolen skal bidra til å ruste barn og unge for egen og felles fremtid. Det er imidlertid slik at stress og press også kommer fra andre sider av samfunnet. Blant annet har det i media nettopp vært en debatt om forbilder fra sosiale medier og hva slags innvirkning bloggere eller influensere har på ungdom. Jeg synes vi skal ønske en debatt om hvordan vi, foreldre, skolen og andre kan bidra til et tryggere, rausere og mer inkluderende miljø både i skolen og ellers der ungdom ferdes. Vi må ikke glemme at det store flertallet av norske ungdommer er veltilpassede og trives – det viser også undersøkelsen Ungdata 2018. Vår innsats må bidra til at enda flere får den hjelpen og støtten som trengs. Vi må også huske at ungdomsårene er urolige år for mange. Det er normalt. Psykiske plager er også normalt. Derfor skal det også være normalt at skolen ivaretar dem som trenger det, og gjør det som skal til for å bedre situasjonen.