Borghild Tenden (Venstre), 2008-12-11:
Det er litt underlig å skulle diskutere et samferdselsbudsjett som er laget under helt andre økonomiske tider enn det vi har i dag, som flere har vært inne på, bl.a. lederen i komiteen. I dag står anleggsbransjen nærmest og ber på sine knær om forståelse for at det trengs strakstiltak – og det raskt. Vi ante dette allerede under høringene i forbindelse med budsjettet, og siden den tid har det bare blitt verre. Ingenting er verre enn å frykte for arbeidsplassen sin, så jeg håper vi kan stå sammen om å ta et felles ansvar for det som nå skjer. Men til tross for finanskrise og tiltakspakker benytter jeg likevel denne siste store budsjettrunden til et lite tilbakeblikk på denne stortingsperioden. Det første året i perioden satt jeg alltid klar med det politiske regnskapet fra Bondevik II-regjeringen så jeg kunne ramse opp alt det vi leverte i løpet av de fire årene: den første kollektivmeldingen, belønningsordningen som fikk fart på den viktige Kolsåsbanen som hadde stoppet opp, økt satsing på trafikksikkerhet, konkurranse for bedre tjenestetilbud innen samferdsel osv. Men jeg lot listen ligge fordi jeg ønsket at vi i debatter framover skulle samarbeide om gode løsninger, at Stortinget skulle være et politisk verksted. Jeg ønsket løsningsorienterte debatter om strukturendringer, visjoner og modernisering innen samferdselssektoren. Men slik ble det ikke. Isteden ble det i alle debatter og i alle svar én setning som gikk igjen, nemlig «i motsetning til forrige regjering så har denne regjeringen …», altså selvskryt om hvor mye penger man brukte av fellesskapets penger på samferdsel. Alle forslag og alt som kom fra opposisjonen, ble sett på som kritikk, og vi fikk det retoriske spørsmålet om hvorfor vi ikke gjorde noe med dette mens vi satt i regjering. Ennå blir det brukt mot oss, senest i debatten på mandag. Samfunnet endrer seg, og alle vi som sitter i opposisjon, driver politikkutvikling. Det skjer ved hvert program vi lager. Det må da være lov for opposisjonen å komme med nye, gode ideer selv om man satt i regjering for fire år siden. I tillegg er svaret vi ble møtt med hele tiden, at «vi bruker mye mer penger enn dere gjorde, vi oppfyller og overoppfyller NTP». Selvfølgelig bruker Regjeringen mer penger, noe annet ville være helt uansvarlig i den økonomiske situasjonen som Norge er i nå. De fleste i opposisjon bruker også dagens handlingsregel akkurat slik som Regjeringen gjør. Men hva så? Etter snart fire år i en flertallsregjering må man kunne etterspørre resultater. Har vi kommet nærmere nullvisjonen innen trafikksikkerhet? Nei, tvert imot. Vi har hatt en økning i antall trafikkdrepte. Har vi klart å rydde opp i togkaoset som nå har vart i flere år? Nei, pendlerne merker ingen forbedring, tvert imot går vi hvert år mot nye rekorder i forsinkelser og innstillinger i togtrafikken. Hvordan er det med utbygging av gang- og sykkelveier? Har man nådd målet? Nei. Jeg synes heller posisjonen skal snakke om hvilke konkrete resultater de har oppnådd, enn å skryte av hvor mye penger de bruker. Det er da resultatene som teller. Eller er det ikke det? Det er ingen sak å bruke mye penger når inntektene er rekordhøye, det kan vi alle klare. Jeg synes det er på tide å sette seg mål for hva man faktisk vil oppnå med pengebruken – det er langt viktigere. Under interpellasjonen til Arne Sortevik mandag kveld, som dreide seg om modernisering, merket jeg meg at samferdselsministeren syntes det var en kjedelig debatt. Hun sa rett ut: «Temaet som er teke opp her i dag, ikkje er spesielt spennande». Er ikke en moderniseringsdebatt spennende? Fra mitt ståsted er det kanskje det mest spennende vi kan diskutere innen samferdselssektoren. Jeg vil utfordre samferdselsministeren på hva som er spennende innenfor samferdselssektoren. Hvilke visjoner har hun for sektoren – visjoner som dreier seg om noe mer enn penger? Eller er det slik at hun er fornøyd med tingenes tilstand? Jeg trenger ikke å høre at det er penger, for det vet jeg er viktig, og Venstre bruker nå mer enn Regjeringen på samferdsel. Men ser hun for seg noen strukturendringer? I Venstres alternative budsjett øker Venstre satsingen på jernbane, tiltak for økt trafikksikkerhet, rassikring og flere tiltak for modernisering. Vi foreslår også å innføre 50 pst. ungdomsrabatt i kollektivtrafikken. Venstre satser på en mer moderne jernbane gjennom planlegging og oppstart av flere prosjekter med nye dobbeltspor som ligger på vent i intercitytriangelet på Østlandet, og tiltak som reduserer reisetid på de lengre strekningene. Av prosjektene som prioriteres, er oppstart av bygging av nye Ski stasjon. Denne stasjonen som Regjeringen bevilget 40 mill. kr til i 2007, ble ikke fullført på grunn av press i markedet, ble det sagt. Nå er ikke presset der. Tvert imot, nå er det behov for økt aktivitet, og dette prosjektet er det bare å sette i gang med. Satsing på den nye Ringeriksbanen er viktig både lokalt og for kortere reisetid på Bergensbanen. Jeg fatter og begriper ikke at SV ikke har fått Ringerikstunnelen opp å gå i den tiden de har sittet i regjering. Så jeg utfordrer Langeland til å svare litt på det. Han fullroser livet i regjering, og derfor hadde det vært veldig interessant å høre hvordan det står til med Ringerikstunnelen. I Venstres alternative budsjett foreslår vi 30 mill. kr til satsing på akkurat Ringeriksbanen. Venstre har som mål å realisere intercitytriangelet med dobbeltspor innen 2020 med 80-minuttersruter mellom Oslo og Halden/Lillehammer/Skien. Reisetiden Oslo–Trondheim og Oslo–Bergen skal ned i 4 timer, og Oslo–Kristiansand ned til 3 timer. Det er et krevende mål som vi ønsker å realisere. De siste årene har vi opplevd rekordstore forsinkelser og innstillinger på jernbanen. Denne utviklingen er uakseptabel, og det haster med å få ryddet opp. Derfor er min bekymring stor over det jeg kunne lese i Teknisk Ukeblad, at det jobbes kun tre og en halv time i Oslotunnelen pr. natt. Når man tenker på opprigging og nedrigging av utstyr, blir jeg bekymret for hvor sakte dette faktisk går. Statsråden sier at forholdene ikke blir bedre før i 2012, at togpendlerne må slå seg til ro med det. Det mener jeg er defensivt. Utviklingen innenfor jernbanen går i gal retning, til tross for at bevilgningene til drift og vedlikehold på jernbanen har vært stabilt høye og vært et prioritert område for Stortinget over tid. Jeg mener det er behov for nytenkning innenfor jernbanen. Det må stilles krav til de pengene som til enhver tid bevilges. Venstre foreslår derfor et nytt grep gjennom å legge drift og vedlikehold av jernbanestrekninger ut på konkurranseutsatte kontrakter med strengere krav til oppetider og sikkerhet. Det vil gi Jernbaneverket et kraftfullt verktøy for å sikre et kvalitetsmessig høyt nivå på infrastrukturen. Konkurranse er ikke noe nytt innenfor jernbanen. Anbudet på Gjøvikbanen har vært en suksess. Venstre ønsker å fortsette denne suksessen og at dette også skal gjelde Kongsvingerbanen. Det får vente til etter neste valg. Venstre vil prioritere trafikksikkerhet. Det er kanskje noe av det viktigste vi driver med i samferdselspolitikken. Derfor foreslår Venstre å intensivere arbeidet med bedre vedlikehold, fysiske midtskiller, gang- og sykkelveier og rassikring på riksveier og stamveier. Det er mange små prosjekter der ute som er ferdig planlagt og regulert, og det er bare å sette i gang. Jeg kan gi statsråden gode, ferdig planlagte gang- og sykkelstiprosjekter både i Akershus og i andre fylker. I statsrådens eget hjemfylt er 4 km av rv. 60 Olden–Innvik helt klar til oppstart. Dette er det tid for nå i disse krisepakketider. I tillegg kan det raskt brukes penger på høyst nødvendig oppussing av jernbanestasjoner, tunneler, som representanten Klinge nevnte her i sted, sikring av planoverganger, bedre kundeinformasjon, universell tilrettelegging, som Langleand og Kristelig Folkeparti, selvsagt, er opptatt av, for ikke å snakke om rassikring. Dette er noe som kan håndteres raskt. Når det gjelder trygge skoleveier, har Venstre sammen med Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti et forslag om belønningsordning for trygge skoleveier. Jeg vet at det ligger mange gode prosjekter rundt om i kommuner og fylker som ikke blir realisert på grunn av pengemangel. Fokusering på trygge skoleveier er et viktig trafikksikkerhetstiltak og et livsstilstiltak. Barn bør i større grad kunne gå til skolen. Helt til slutt: Jeg håper statsråden kan ta seg tid til faktisk å vurdere opposisjonens forslag før de blir avvist med begrunnelse om at vi ikke foreslo det selv da vi satt i regjering for fire år siden, og at vi også blir hørt når det gjelder strakstiltak i disse urolige økonomiske tider.