Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2014-02-11:
La meg først få lov til å takke interpellanten for å reise en meget viktig interpellasjon og en meget viktig debatt – en debatt som vi helt sikkert kommer til å ha også fremover. La meg minne om Nav-reformens tre viktigste punkter. Det er å sørge for å få flere i arbeid og færre på trygd gjøre det enklere for brukerne og tilpasse tjenestene etter brukernes behov skape en helhetlig og effektiv arbeids- og velferdsforvaltning Så kan vi stille oss spørsmålene: Har vi nådd disse målene? Har vi fått flere i arbeid? Mye tyder på at vi fortsatt har en lang vei å gå for å nå de gode resultatene, få flere som står utenfor arbeidslivet, inkludert i arbeidslivet. Altfor mange er fortsatt utenfor arbeidslivet. Jeg er svært opptatt av at vi skal lykkes langt bedre på dette området. Jeg synes det er trist hver eneste dag jeg ser folk som har noe å bidra med, men som ikke er en del av arbeidslivet. Vi må sørge for å lykkes bedre her. Har vi gjort det enklere for brukerne og tilpasset tjenestene etter brukernes behov? Nei, jeg tror vi alle må erkjenne at det har vi ikke fått til. Det er gjort mye bra, men vi har fortsatt en lang vei å gå. La meg minne om at det var den forrige regjeringen, en flertallsregjering, som gjennomførte Nav-reformen – der Nav var i støpeskjeen – fra starten 1. juli 2006 og frem til 16. oktober 2013. Alle vedtak i denne perioden ble fattet under en flertallsregjering. Det var da man bestemte seg for å fragmentere i forvaltningsenheter, spesialenheter, kontaktsentre osv., noe som har gjort at man heller ikke har fått til punkt 3, en helhetlig og effektiv arbeids- og velferdsforvaltning. Jeg er opptatt av at vi må lykkes bedre på disse områdene, med utgangspunkt i brukeren. Derfor mener jeg det er viktig å foreta en helhetlig gjennomgang av Nav. Både brukeropplevelser og forskningsbaserte resultater viser at vi ikke er i mål med de tre viktigste hovedstolpene i Nav-reformen, og som var selve formålet med den. Men jeg vil si at vi er på riktig vei. Jeg har, i likhet med representanten Christoffersen, hatt gleden av å reise mye rundt og møte brukere, både som statsråd og i opposisjon. Jeg kan ikke si jeg har vært heldig, men jeg har iallfall hatt den ære å kunne leve tett innpå foreldre med alvorlig syke barn, foreldre som har stanget hodet i vårt velferdssystem. Det har gjort sterkt inntrykk på meg. Det har rørt meg, og det har gjort at jeg har stilt meg de overordnede spørsmålene. Vi må bli flinkere til å hjelpe dem som virkelig trenger hjelpen, på en bedre måte. Jeg har reist rundt og møtt nyetablerte midt i 30-årene, som har nytt hus, fast jobb og to små barn, og som på tur hjem fra jobben kommer i en alvorlig trafikkulykke. Livet blir snudd fullstendig på hodet. Hvilket Nav skal vi ha som møter disse menneskene? Det er spørsmålet jeg stiller meg hver eneste dag. Jeg har også møtt mindreårige – små barn – som har mistet sine foreldre. Hvilke rettigheter har de i vårt velferdssystem i dag? Hvilket Nav skal møte dem? Jeg tror ikke det er så veldig mange elleveåringer som kjenner til at de har krav på etterlattepensjon. Er vi gode nok til å gi dem riktig hjelp, riktig ytelse, til riktig tid? Jeg har ofte stått her i Stortinget og sagt nei, det tror jeg ikke. Det tror jeg heller ikke den dag i dag. Derfor skal vi nedsette et ekspertutvalg, som skal gi oss de gode svarene på hvordan vi kan både organisere og forbedre Nav, slik at vi blir flinkere til å møte brukernes behov på en bedre måte. Jeg er opptatt av at vi må lykkes mer med å få flere som står utenfor arbeidslivet, inn i arbeidslivet. Da må vi tørre å se på: Hvordan kan vi slippe til flere aktører, aktører som er med og både avklarer, kvalifiserer og formidler folk inn i arbeidslivet? Det viktigste må være at vi får folk inn i arbeidslivet – ikke hvem som hjelper dem inn i arbeidslivet – og at vi får flere inn i arbeidslivet. Dette er også en viktig del av en helhetlig gjennomgang av Nav. Derfor er regjeringen i gang med å se på forenkling av tiltakssystemet og i gang med å følge opp når det gjelder den stortingsmeldingen som vi trakk tilbake. Vi vil, naturlig nok, komme til Stortinget med disse sakene når de er ferdigbehandlet. Jeg har sterke ambisjoner om å komme til Stortinget med dem i løpet av våren eller tidlig på høsten 2014. Ekspertutvalget som vi skal nedsette, skal se på hvordan vi møter fremtidens utfordringer og behov. Vi ser at brukergruppene i Nav endrer seg, blir mer sammensatte. Hvordan skal vi sikre at vi har nok kompetanse i alle de ulike leddene i Nav for å ivareta brukerne med sammensatte behov? De svarene må også ekspertutvalget bli med og trekke opp. Jeg tror ingen av oss i Stortinget eller i regjering er de ekspertene som kan peke på hvordan det skal gjøres, men jeg tror vi er de politiske ekspertene til å lage de overordnede målbildene på hvordan vi vil det skal være, hvordan vi vil dette skal fungere i hverdagen til folk. Derfor skal vi ha den nødvendige hjelpen for å få det til. Modernisering på IKT-siden er noe som kjøres i et eget spor, som man er godt i gang med, og som det er tatt grep an for å lykkes med å få til uførereformen 1. januar 2015. For meg er det viktig å sørge for at vi har et Nav som gir rett hjelp til rett tid, rett ytelse til rett tid, og gir alle som kan, vil og bør være ute i arbeidslivet, muligheten til å være ute i arbeidslivet. Derfor må vi også i større grad bygge opp kompetansen på at Nav har den gode, lokale kunnskapen om det lokale næringslivet, så man kan matche kandidatene i Nav på en bedre måte med næringslivets behov og utfordringer. Der har vi vært for dårlige. Vi må også se på om vi skal lage mer myndige, gode, kompetente lokalkontor. Det er et viktig spørsmål som jeg mener det er lurt at et sånt ekspertutvalg ser på, og at de vurderer nøye hvordan vi kan få det til. Det handler også om å sørge for at vi klarer å hjelpe de funksjonshemmede som hver eneste dag har behov for hjelpemidler. Vi har alle av oss møtt mange av dem, der hjelpemidlene går i stykker. Hvordan kan vi sikre et mindre byråkratisk Nav for å få hjelp til å reparere nødvendige hjelpemidler på en mye mer effektiv måte, på en bedre måte, uten stopp og ventetider? Det er store, viktige og ambisiøse spørsmål. Jeg er glad for at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen er den regjeringen som så tydelig adresserer disse spørsmålene, som har ambisjoner om å gå gjennom Nav på en helhetlig, god måte for å avbyråkratisere, men også for å sørge for bedre brukeropplevelser og ikke minst sørge for at vi får bedre redskaper til å nå de tre hovedmålsettingene i Nav-reformen: å få flere i arbeid og færre på trygd, et mer enhetlig Nav ut fra brukernes behov og en bedre enhetlig organisering av den samlede arbeids- og velferdsetaten vår. Vi vil helt sikkert få nye spørsmål og nye problemstillinger underveis, fordi brukergruppene endrer seg. Men da gjelder det at man er fremoverlent, er offensiv og er villig til omstilling. Jeg opplever mange dyktige Nav-ansatte hver eneste dag, for jeg har også vært så heldig og vært ute og hospitert blant mange ansatte på både små og store lokale kontor, som er enormt dyktige og flinke til å finne de gode løsningene for brukerne. Den kompetansen skal vi også ta med oss videre inn for å forbedre og styrke Nav på en god måte. Til slutt stiller interpellanten spørsmål om hvordan vi skal komme tilbake til Stortinget. Vi skal komme tilbake med flere ulike saker. Når det gjelder ekspertutvalget som skal komme med forslag til bedringer for å gi et bedre Nav, så vil vi involvere og orientere Stortinget på naturlige måter. Når det gjelder å få flere inn i arbeid med forenklede tiltakssystem, så kommer det egne saker på det. Når det gjelder en helhetlig gjennomgang av velferdsordningene, så kommer det også saker på det, så Stortinget vil bli – som Stortinget alltid har blitt – involvert og informert på egnet måte.