Henrik Asheim (Høyre), 2014-05-23:
Jeg vil begynne med å takke representanten Tyvand for en viktig interpellasjon. Det er all grunn til å ønske denne debatten velkommen, nettopp fordi vi trenger en forskningsbasert og saklig debatt om hvordan vi hjelper flere av de yngste elevene til å knekke lese-, skrive- og regnekoden. Vi vet også mye om hvor viktig dette er for å lykkes i det videre skoleløpet. Det er veldig krevende å lære noe annet fag dersom man ikke kan lese godt nok til å forstå alt som står i pensumboken, det være seg i naturfag eller i samfunnsfag. Representanten Tyvand trekker frem Sverige og spennende tiltak i Dovre kommune som eksempler på ting han ønsker at statsråden skal vurdere å gjøre nasjonalt. Dette er erfaringer og forsøk som jeg også mener at regjeringen bør følge nøye. Jeg mener dette også viser viktigheten av å ha lokale skoleeiere som finner ut hva som fungerer best i sin kommune. Derfor vil jeg også advare mot noe av det som har vært en tendens i skolepolitikken, og kanskje særlig i skoledebatten, og det er at dersom det gjøres et vellykket forsøk, er det ikke sikkert at det forsøket bør gjøres om til nasjonal politikk for alle kommuner. Det som kan være et riktig tiltak i Dovre kommune, trenger ikke å være det i Drammen kommune. For å ta utgangspunkt i representanten Tyvands spørsmål vedrørende lærertetthet tidlig i skoleløpet: Vi vet en hel del om sammenhengen mellom lærertetthet og læringsutbytte fra omfattende forskning, og det er lite som tyder på at høyere lærertetthet automatisk gir bedre undervisning. Hadde det vært tilfellet, ville vi allerede hatt en av de best presterende skolene i verden fordi vi har en av de høyeste lærertetthetene. La meg komme med et eksempel på det motsatte: I Shanghai, som er en region i Kina som scorer svært godt på undervisning, har alle lærere klasser på 51 elever. Men lærerne underviser bare 18 timer i uken. Resten av arbeidstiden bruker de på å følge opp elevene en etter en. Derfor handler dette vel så mye om hva som skjer i klasserommet. Hvordan underviser læreren? Klarer han å få med seg alle elevene? Hvilken oppfølging får elevene, også etter at timen er slutt? Vi kan sitte i denne salen og vedta mange ambisjoner og sette mange mål. Men uansett om det handler om tidlig innsats, bekjempelse av mobbing eller andre viktige mål, koker dette ned til én person: læreren i klasserommet. Det er han som til slutt skal gjennomføre det vi vedtar. Derfor er også satsing på en mer omfattende lærerutdanning, kraftig opptrapping av videreutdanning av de lærerne vi allerede har i skolen, og at vi øker statusen for lærerne, helt avgjørende, også for å sikre tidlig innsats. Det må være en god pedagog i klasserommet, som kan undervise, som har kontroll i klassen, som sikrer at klasserommet preges av ro, og som er en lærer som klarer å få med seg alle. Det er heller ikke uviktig, og det vet vi fra forskning, hvilken pedagogikk som brukes. Det er grunn til, mener jeg, å stille spørsmål ved f.eks. dette med ansvar for egen læring. I en situasjon hvor 25–30 elever skal sitte hver for seg og jobbe, blir det krevende for en lærer å følge opp alle elevene. Men med en god lærer, i en situasjon hvor man har ro i klasserommet og kan undervise den enkelte elev i en klasseromssituasjon, vil det være lettere også å tilpasse undervisningen. Til slutt vil jeg henvise til SVs innlegg, som det vel også er flere partier som ønsker å trekke frem, nemlig at man vil ha et normtall på antall elever per lærer. Det er et tiltak som jeg vil advare sterkt mot fordi det vil totalt overkjøre det lokale selvstyret og muligheten for en skole, f.eks. i Dovre, til å sette inn ekstra ressurser tidlig mot ikke å ha så mange lærere per elev senere i skoleløpet. Det vil også innebære at hvis en kommune har en situasjon hvor man trenger mange lærere for å tilpasse undervisningen for en klasse som kanskje er spesielt krevende, vil skolen med et slikt tiltak pålegges å ta lærere ut av den klassen og inn i en klasse hvor man ikke nødvendigvis trenger så mange lærere. Det vil igjen bety at man skaper en skole som blir A4, selv om Norge er veldig forskjellig og klassene er veldig forskjellige. Derfor mener jeg vi skal slå ring rundt det lokale selvstyret, slå ring rundt engasjerte lokale skoleeiere og la dem få lov til å bestemme selv.