Per-Kristian Foss (Høyre), 2008-12-16:
Dette dreier seg om en undersøkelse som viser at det fortsatt er svakheter, til dels store, ved bevaringen og sikringen av samlingene ved fire statlige museer. Dette er en oppfølgingsundersøkelse, som har tatt utgangspunkt i fire av museene som er undersøkt i første runde, som viser at det har skjedd til dels gode og store forbedringer siden 2002, men at dette i særlig grad gjelder sikringsområdet, og ikke bevaringsområdet. Hva gjelder dette? Det gjelder – hvis man skal si det litt høytidelig, og når man snakker om museer, er det kanskje på sin plass – å bevare kunnskapen om vår sivilisasjon. For hvis gamle samlinger går tapt, går også kunnskap tapt om vår egen fortid. Jeg vil bare innledningsvis få lov til å fortelle en liten historie som jeg synes er interessant, nemlig: Naturhistorisk museum i Oslo har geologiske samlinger, samlinger av ulike steiner – som vi andre ville kalt det med et amatørbegrep – fra tidligere tider, bl.a. fra Fridtjof Nansens ekspedisjoner i de nordlige farvann. Disse samlinger brukes nå som grunnlag for undersøkelser for oljeselskaper som skal starte boring i de nordlige farvann, av grunner som jeg ikke faglig er i stand til å forklare veldig dypt. Men disse steinprøvene sier oss også noe om sjøbunnen. Så dette historiske materialet er i høyeste grad til bruk også i dag. Andre deler av samlingen vil i løpet av kommende år gi oss ny kunnskap om vår sivilisasjon millioner av år tilbake. Ut fra et historisk perspektiv – og historie om vår egen sivilisasjon er viktig – er vel også disse samlingenes oppbevaring viktig. Riksrevisjonens oppfølgingsundersøkelse understreker at det, som sagt, har skjedd forbedringer på sikringsområdet, for det er ofte det billigste. Det betyr låsbare dører, brannsikre dører osv., mens bevaringsforholdene fortsatt er kritikkverdige. Her peker man på – og det er departementet, så vidt jeg forstår, enig i – at det i vesentlig grad dreier seg om nybygg, men at noe kan skje ved forbedringer av de bygningsmessige forholdene ved museene, slik de i dag er. Det nevnes et par eksempler på at det har skjedd forbedringer. Ved De naturhistoriske samlingene ved Bergen Museum har man ved relativt enkle tiltak, opprydding og omorganisering, bedret oppbevaringsforholdene for noen av samlingene, men fortsatt er det i Bergen også et betydelig behov for ombygging, modernisering og nybygg. Det samme eksempelet kan også tas fra Universitetet i Oslo, der de kulturhistoriske samlingene ved disposisjoner av universitetets egne midler har fått tilgang til et nybygg – som nå er i ferd med å bli tatt i bruk – som er av ypperste standard hva gjelder oppbevaringsforhold. Men det gjelder altså kun de kulturhistoriske samlingene og ikke de naturhistoriske, som holder til på Tøyen. Der er det i hovedsak et spørsmål om nybygg som står på listen. Til sammen dreier dette seg om relativt store beløp. Basert på tall fra Statsbygg, selv om de er gamle nå, fra 2006, dreier det seg om utgifter i størrelsesordenen 1,2–1,3 milliarder kr. Det kan være rimeligere å gjøre det nå enn det var i 2006, og jeg vil sterkt oppfordre statsrådene og Regjeringen til å prioritere dette, ikke bare i kommende budsjetter. Nå står Regjeringen overfor en såkalt krisepakke, som skal legges frem i januar/februar, hvor det er en rekke tiltak på universitetsområdet, også på de områder som her er nevnt, som er gryteklare til å bli realisert i inneværende år, og som både kan forbedre den bygningsmessige standard, oppbevaringsforhold og sikringsforhold og dessuten sysselsette folk. Så komiteen oppfordrer til at behovet for nybygg prioriteres i fremtidige budsjetter. Men det er også muligheter innenfor dette området til å prioritere enkle tiltak som kan igangsettes neste kalenderår.