Bente Stein Mathisen (Høyre), 2015-12-07:
Som saksordføreren sa, er det stor enighet på tvers av de politiske partiene her på Stortinget om at vi ønsker å jobbe for å bedre situasjonen til barn og unge som vokser opp i det vi kaller fattige familier. Noe av det viktigste vi gjør som politikere, er å legge til rette slik at barn og unge får en trygg og god oppvekst, gode utviklingsmuligheter gjennom en god skole og rett til utdanning. Regjeringen tar på alvor at mange barn vokser opp i familier med svak økonomi, som utelukker deltakelse på viktige sosiale arenaer. Derfor har regjeringen lagt frem en strategi mot barnefattigdom som heter «Barn som lever i fattigdom». Forslagsstillerne peker på barnetrygden som et av de viktigste virkemidlene for å bidra til omfordeling og motvirke fattigdom. De foreslår en rekke forslag for å heve nivået på barnetrygden. I den forbindelse må jeg si at regjeringen har satt ned et offentlig utvalg som skal se på støtten til barnefamilier. Utvalget skal særlig se på om det skal gjøres endringer i barnetrygden. Utvalgets anbefalinger vil gi grunnlag for å vurdere eventuelle endringer i ordningen. Jeg må bare si jeg synes det er litt rart at SV ikke gjorde noe med barnetrygden da de satt åtte år i regjering, siden de mener at dette er et så viktig tiltak. De gikk høyt på banen og sa at de skulle fjerne fattigdommen med et pennestrøk. Men jeg tror at barnefattigdom ikke blir fjernet med et pennestrøk, og heller ikke blir den fjernet ved å øke barnetrygden. Det må jobbes mye mer helhetlig og målrettet med tiltak på flere områder. Strategien som regjeringen har utarbeidet, tar utgangspunkt i at barnefattigdom er et sammensatt problem, og at alle departementer og instanser som har ansvar for barn og familier, må samordne innsatsen og tiltakene, slik at barnefattigdom kan reduseres. SV bruker som begrunnelse at statsbudsjettet for 2015 førte til en vanskelig situasjon for barn i fattige familier på grunn av at det ble noe reduksjon i barnetillegget til foreldre som er uføretrygdet. Jeg synes dette blir både søkt og noe misvisende, for SV nevner ikke alle de målrettede styrkingene til barn og unge i familier med lav inntekt som ble vedtatt i det samme budsjettet. Omlegging og reduksjon på ett område må ses i sammenheng med styrkinger på andre områder. I 2014 ble det innført en nasjonal tilskuddsordning mot barnefattigdom, som er videreført og styrket i 2015. Ordningen bidrar til at barn og unge som lever i familier med svak økonomi, kan delta i fritidsaktiviteter, få støtte til utstyr og til kontingenter, og at familier kan få tilgang til ferieopplevelser. I budsjettet for 2015 styrket regjeringen tilbudet om gratis kjernetid i barnehagen for fire- og femåringer fra lavinntektsfamilier. I tillegg ble det innført en sosial profil på barnehagebetalingen, med moderasjonsordninger i barnehageprisen. Fra og med 1. mai i år har alle familier med lavere inntekt enn 473 000 kr per år fått redusert barnehagepris. Regjeringen har også målrettet bruken av støtteordningene, slik at ordningene treffer barn og unge med størst behov. Derfor har man endret på stipendordningene i videregående skole. Stipendsatsene er økt med 50 pst. og gis nå kun til elever som kommer fra familier der mors og fars samlede inntekt er lav. Det innebærer en økning på 10 000 kr mer i året for de elevene som virkelig trenger stipendet. I dag vedtar vi en endring i sosialtjenesteloven som medfører at kommunene skal holde barns inntekt av arbeid i fritid og skoleferie utenfor ved vurdering av søknad om økonomisk stønad. Formålet er å bidra til at barn i familier som mottar økonomisk stønad, på lik linje med andre barn vil kunne bedre sin egen situasjon gjennom inntekt fra arbeid og få nyttig erfaring fra arbeidslivet. Når det gjelder bostøtteordningen, har regjeringen i strategien «Barn som lever i fattigdom» signalisert at den vil vurdere ytterligere styrking av bostøtten. Avslutningsvis: Det aller viktigste virkemiddelet for å bekjempe barnefattigdom og motvirke sosial eksklusjon er å vokse opp i familier der en eller begge foreldre har inntektsgivende arbeid. Regjeringen er derfor spesielt opptatt av å legge til rette for at flere som har hel eller delvis arbeidsevne, kommer i jobb. Det er det beste for mor og far, og det er det beste for barna.