Kjell Engebretsen (Arbeiderpartiet), 2005-05-19:
Dette er en innstilling fra kontroll og konstitusjonskomiteen som dreier seg om årsmeldingen til Stortinget fra Stortingets kontrollutvalg for etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjenesten, det vi kaller EOS-utvalget. Her er det kommunikasjonsutviklingen og utviklingen av kanaler og informasjonssystemer som igjen har stått i sentrum for det arbeidet som dette utvalget har gjort i 2004. Utviklingen på disse områdene skjer fort, og dette stiller store krav til kontrollmyndighetene. Nå ser det imidlertid ut til at dette fungerer bra, noe som også må tillegges at utvalget selv er seg meget bevisst disse utfordringene, og at kontrollarbeidet fortsatt er preget av åpenhet og konstruktivt samarbeid mellom EOS-utvalget og de kontrollerte tjenestene. Utvalget uttaler i sin rapport til Stortinget: «Det har ikke forekommet problemer i samarbeidsforholdet med noen av tjenestene. Det er utvalgets vurdering at tjenestene i dag gjennomgående har en konstruktiv holdning til kontroll. Dette kjennetegnes ved en profesjonell innstilling og ved at tjenestene anser det å være i egen interesse å sørge for at utvalget gis informasjon om forhold som kan være av kontrollmessig relevans.» Dette bør Stortinget være meget tilfreds med og – for å være litt høytidsstemt – kanskje også litt stolte av. For det er ikke slik at disse hemmelige tjenestene, som man kaller det, rundt omkring i verden uten videre opptrer på den måten som de norske gjør, ikke en gang i de mest velutviklede demokratier. Dette styrker disse tjenestene, og det styrker vår evne og vår vilje til å påse at disse tjenestene har de ressurser og den tilgang til de metoder som skal til for å utføre de vanskelige og svært viktige oppgavene som disse tjenestene har. Vi ser da også i en sak som kommer til behandling her i salen om ikke så veldig lenge, at det i Norge, som i en rekke andre land, vurderes å gi deler av EOS-tjenestene muligheter til å ta i bruk mer inngripende metoder i det forebyggende arbeidet. Dersom dette skjer, vil det stille ytterligere krav til kontrollen av tjenestene, og det vil være grunn til å anta at det vil være behov for styrking av vårt kontrollorgan i forbindelse med dette. EOS-utvalget mottok i 2004 totalt 17 klager rettet mot tjenestene, hvilket er en nedgang fra 22 klager i 2003. I tillegg har utvalget selv åpnet sju saker. Ingen av sakene utvalget har ferdigbehandlet i 2004, gav grunnlag for kritikk mot noen av EOS-tjenestene. EOS-utvalget har gjennom de årene det har eksistert, utviklet metoder for sitt arbeid som synes å fungere meget bra. De årlige rapportene til Stortinget gir oss den nødvendige innsikt i disse tjenestene. Til slutt: Komiteens tilråding kommer til uttrykk i to romertallsvedtak, hvor Sosialistisk Venstreparti og Arbeiderpartiet står bak det første alene. Justisministeren har i brev til Organisasjonen mot politisk overvåking på vegne av Justisdepartementet gitt en beklagelse overfor dem som tidligere ble urettmessig overvåket. Hele komiteen finner at denne beklagelsen var en betimelig, riktig og klok handling fra justisministerens side. At komiteen nå deler seg i synet på hvorvidt også Stortinget gjennom et vedtak skal uttale en tilsvarende beklagelse, skyldes ulik formell tilnærming. Mindretallet i komiteen, som blir et flertall her i salen, forstår det slik at justisministeren er rette instans på vegne av samfunnet til å gi en slik beklagelse, mens flertallet i komiteen, som da blir et mindretall her i salen, ser det slik at det overfor dem som ble rammet av en slik uriktig overvåking, er av betydning at også Stortinget, som den lovgivende og i denne sammenhengen ikke minst den kontrollerende myndighet, uttrykker sin beklagelse.