Aksel Hagen (Sosialistisk Venstreparti), 2011-06-15:
Takk til saksordføreren. Takk for kloke innlegg så langt i debatten. Som Elisabeth Aspaker understreker, er det to uenigheter mellom posisjon og opposisjon. Jeg skjønner veldig godt denne diskusjonen om antall regioner. Jeg er enig i at Sørøst på mange måter, i mange sammenhenger, er en mastodont, men jeg aksepterer regjeringas begrunnelse for å beholde den. Skulle vi dele den opp, så kunne jeg kanskje tenke meg å dele den i tre – vi kunne også hatt Innlandet som en region. Den andre uenigheten skjønner jeg mindre av, for den bryter liksom med hele prinsippet her. Her går vi fra en situasjon der vi har statlige spesialskoler, til en situasjon der vi stoler på kommuner i et tett samarbeid med statlige kompetansemiljøer, dvs. Statped. Det er nettopp den nye løsninga der som skal gi den gode nye situasjonen, som skal forbedre situasjonen i forhold til slik den er i dag. Unger flest, og kommuner flest, må jo satse på den løsninga uansett. Så det at vi skulle gjøre et unntak for visse institusjoner i noen få byer – kanskje bare i én by – skurrer for meg i forhold til hovedprinsippet. Det at dette ikke er satt ut i livet ennå, er liksom noe som er helt sjølsagt, og som gjelder stortingsmeldingsinstituttet generelt, for stortingsmeldinger skal sette i gang noen prosesser, skal gi noen føringer for noen prosesser, og så skal alle gode krefter implementere dette etter hvert. På et vis er det uheldig å dele behandlinga av en stortingsmelding i to. Men samtidig: Vurdert opp mot den mengden innspill og tema for de innspillene vi har fått, så er kanskje ikke denne behandlingsmåten så dum likevel. For det er jo nettopp temaene i kapittel 6 som i særlig grad har engasjert. Jeg syns – og det tror jeg alle komitémedlemmene syns – at dette har vært en krevende sak, ikke minst nettopp på grunn av at disse innspillene har vært mange, og de har vært veldig kritiske både i form og innhold. Det har blitt brukt ganske sterk språkbruk, både muntlig og skriftlig. Det er greit nok, for all del, men samtidig gjør det det jo litt krevende for en politiker å gå inn i denne debatten. Samtidig har det vært veldig interessant å få et innblikk i disse møtene mellom fagfelt, slik som mellom helse og opplæring, mellom medisin og pedagogikk, mellom spesialpedagogikk og allmennpedagogikk, og ikke minst mellom brukere og fagfolk. Jeg tror et av hovedproblemene for mange her har vært det som beskrives i en av høringsuttalelsene: «De statlige døveskolene i dag leverer faglig innhold og kompetanse i verdensklasse – hvorfor ødelegge dette?» En vet hva en har, en vet ikke hva en får. Når en legger til dette som jeg allerede så vidt har kommentert, at interessegrupper og brukergrupper ofte har en veldig tiltro til alt statlig, og de har en inngrodd skepsis til alt som smaker av kommune. Men som sagt: I dette tilfellet syns jeg det er veldig riktig at nettopp den gruppa elever vi her prater om, også skal komme inn i en normalsituasjon, som går ut på at skole i utgangspunktet er en kommunal oppgave. Mennesket er kommunalt – som det ble sagt på et av de Statped-sentrene som vi besøkte underveis i prosessen. Det er viktig å legge merke til at de som har gått hardest ut mot dette, f.eks. Døveforbundet, har understreket at de ikke er imot organisering, men de savner noe mer tid og noe mer klarhet omkring det som skal erstatte dette. Da syns jeg det er gledelig at mens vi har jobbet med denne problemstillinga, mens vi har vært inne i denne høringsfasen, så har departementet fått på plass gode avtaler med kommuner rundt omkring. Den siste, Hunstad skole i Bergen, står i hvert fall for meg fram som en særlig god løsning, som en sjølsagt har brukt noe tid på, men der både stat og kommune har vist velvilje og kommet i mål, og kom i mål før vi hadde denne debatten her i Stortinget i dag. Det setter jeg som sagt veldig pris på. Det viser at det er mulig å sette de gode intensjoner og målsettinger i stortingsmeldinga ut i livet. Så helt til slutt: Jeg tror jeg jamt over er en dårlig «helse hemmat»- politiker, og derfor bør en høre særlig godt etter når jeg gjør det akkurat nå. Det er knyttet til Øverby kompetansesenter, som på en god måte har blitt nevnt i stortingsmeldinga knyttet til en bestemt spisskompetanse, og som er skrevet om på en god måte i innstillinga her i dag. Slik sett ser jeg fram til at Statped videreutvikler og foredler det kompetansemiljøet, når en skal sette stortingsmeldinga ut i livet.