Reidar Sandal (Arbeiderpartiet), 2009-02-13:
Den internasjonale finanskrisa gjer at mange land, også Noreg, no blir ramma hardt. Fleire misser jobben. Mange er usikre på framtida. Derfor møter Regjeringa krisa med mange ulike tiltak og verkemiddel. Det overordna siktemålet med tiltaka er å sikre sysselsetjinga. Den finanspolitiske tiltakspakken frå Regjeringa skal tryggje eksisterande arbeidsplassar og skape nye. Etter høyring, mykje kontakt med representantar for arbeids- og næringsliv og behandling i finanskomiteen har regjeringspartia i Stortinget forsterka tiltakspakken ytterlegare. Vi foreslår skattelette for bedrifter gjennom to ulike tiltak, utviding av permisjonsreglane og innføring av ei statleg garantiordning for førstehandsomsetning av fisk. Eg konstaterer at både arbeidstakarar og bedriftsleiarar har teke vel imot forslaga våre. Dei innser at forslaga vil vere med på å stimulere aktiviteten i samfunnet. Tiltakspakken rettar seg mot tre store område: Kommunane blir sette i stand til å satse sterkt på å ruste opp skular og sjukeheimar og fylle symjebasseng. Samferdslesektoren får endå eit stort lyft til drift og investeringar når det gjeld veg, jernbane, hamner og farleier. Vedlikehald og oppgradering av statlege bygningar som sjukehus, universitet og høgskular blir òg styrkt. Alle desse tiltaka vil auke aktiviteten og sikre sysselsetjinga i bygg- og anleggsbransjen. Dei vil utan tvil også ha store ringverknader i andre delar av privat sektor. Vi må syte for at lønsame bedrifter ikkje blir avvikla på grunn av mellombelse problem som mangel på likviditet. Derfor fremjar regjeringspartia forslag som vil gi skattelette på nesten 5 milliardar kr i 2009 for bedrifter som er påverka av krisa. Selskap får for dette året høve til å tilbakeføre underskot mot tidlegare overskot. Beløpsgrensa for kor stort underskot som årleg kan tilbakeførast, er sett til 20 mill. kr. Det gjeld både for 2008 og 2009. Ordninga vil betre likviditeten for mange bedrifter i landet vårt. Ho vil vere tenleg ikkje berre for små og mellomstore bedrifter, men også for store verksemder. Det største grepet for å betre finansieringa for bedrifter blir likevel teke gjennom etableringa av Statens finansfond og Statens obligasjonsfond, ei sak som er under behandling i finanskomiteen. Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre foreslår å oppheve taket for tilbakeføring av underskot. Det er regjeringspartia ueinig i. Vi meiner at fjerning av taket kan opne for skattetilpassing, og at det er vanskeleg heilt å sjå konsekvensane av dette. Det vil m.a. forsterke motiva for å realisere latente tap i 2009, f.eks. på eigedom, og kan føre til realisering og fusjon i interne konsernforhold. Slike utslag vil avgjort vere negative. Følgjeleg blir dei økonomiske verknadene av fjerninga av taket svært uføreseielege. Dei innvendingane som eg her har lagt vekt på, har òg fått gjennomslag hos styresmaktene i Storbritannia. Der har ein valt ei ordning tilsvarande den vi foreslår. Regjeringspartia meiner at det for 2009 skal innførast ein avskrivingssats for kjøp av maskinar på 30 pst. Dette tiltaket vil vere til vesentleg hjelp for store industribedrifter. Utbetring og modernisering blir meir lønsamt. Konkurransekrafta blir styrkt. Eit sentralt innspel frå fagrørsla og mange bedrifter har vore behovet for å tilpasse permitteringsreglane til ein svekt arbeidsmarknad. Derfor blir talet på dagar med lønsplikt under permittering sett ned frå ti til fem. Regjeringspartia går i innstillinga inn for å utvide maksimalperioden for dagpengar under permittering til 52 veker. Ordninga skal gjelde frå 1. februar. Ei utviding av dagpengeperioden ved permittering vil hjelpe bedriftene til å halde på kompetansen i ein periode med låg aktivitet. Vi som tilhøyrer regjeringspartia, meiner det er viktig å ha eit fleksibelt regelverk for permittering. Det skal skje utan at vi set interessene til arbeidstakarane over styr. I lys av dette ber vi Regjeringa om raskt å setje i gang eit arbeid med sikte på å auke fleksibiliteten ved rullerande permitteringar. Vi ber Regjeringa leggje fram forslag om dette snarast mogleg. For å få dagpengar ved permittering er det i dag eit krav om at arbeidstida må vere redusert med minst 50 pst. Vi ber Regjeringa vurdere kravet om arbeidstidsreduksjon for å ta imot dagpengar ved permittering. Poenget er, om mogleg, å få ei lågare grense enn 50 pst. Også dette arbeidet må gjerast raskt. Situasjonen i delar av fiskerinæringa er svært vanskeleg. Det fekk finanskomiteen klar melding om under høyringa. Vi går derfor inn for auka rammer for garantiar til fiskerinæringa. Det er nødvendig for å sikre mottak av fisk. Regjeringa foreslår å auke garantiramma. Nye tal viser likevel at denne auken ikkje vil vere tilstrekkeleg. Regjeringspartia går inn for å opprette ei ny ordning som kan tilføre garantiar raskare. Vi ønskjer ei garantiordning for førstehandsomsetning av fisk. Ordninga skal vere avgrensa til to år. Innovasjon Norge skal vurdere dei enkelte søknadene, inkludert kor stor risiko som skal takast i det enkelte tilfellet. Ramma for tiltaket er 525 mill. kr. Av dette garantibeløpet blir det no tilført friske 375 mill. kr. Det er positivt at opposisjonspartia har slutta seg til forslaget vårt. For å sikre investeringar i små og mellomstore selskap over heile landet styrkjer vi det statlege forvaltningsselskapet Argentum med 2 milliardar kr i eigenkapital. Dette vil særleg kome selskap som er i ein utviklingsfase, til gode. Tiltaka som no blir sette inn, er dei kraftigaste som er foreslått mot permittering og arbeidsløyse på over 30 år. Den norske tiltakspakken vil gi den sterkaste stimulansen av alle tiltakspakkar i europeiske land når ein tek omsyn til arbeidsløysa. Det fortel sitt tydelege språk om den politiske viljen til å handle. Tiltakspakken frå Regjeringa hadde ei ramme på 20 milliardar kr. I tillegg kjem 7 milliardar kr i anslagsendringar og utvida låne- og garantirammer på 8 milliardar kr. Under behandlinga i Stortinget har regjeringspartia gått inn for å utvide budsjettramma til 21,7 milliardar kr. I tillegg kjem utviding av garantiramma med netto 375 mill. kr. Forslaga frå Framstegspartiet summerer seg til 41,8 milliardar kr, inkludert 10 milliardar kr til infrastrukturtiltak. I tillegg ønskjer partiet å utvide skattefrådragsordninga, slik at alle selskap med underskot i 2008 og 2009 får nyte godt av ordninga, uavhengig av om dei har hatt overskot dei to føregåande åra. Den samla effekten av Framstegspartiets forslag blir derfor vesentleg større enn talet som eg nettopp nemnde. Venstre sine forslag summerer seg til 26,6 milliardar kr. Høgre endar med ei ramme på 29 milliardar kr, og Kristeleg Folkeparti lanserer forslag til ein totalkostnad på 30 milliardar kr. I desse beløpa er bokført proveny av å fjerne taket i tilbakeføringsordninga teke med. Dette er korrekt fordi vi her i landet fører statsbudsjettet etter kontantprinsippet. Rett nok får staten mykje av pengane igjen om nokre år dersom økonomien tek seg opp igjen, men budsjettet skal gi uttrykk for verknaden på aktiviteten i år, dvs. kor mykje den økonomiske aktiviteten blir stimulert. Dette er eit innarbeidd prinsipp som iallfall alle parti med regjeringserfaring har basert seg på. Under høyringa i finanskomiteen uttalte professor Karen Helene Ulltveit-Moe følgjande: Sjølv om aktiviteten går ned i delar av økonomien og arbeidsløysa stig, er det ei grense for kor mykje ekstra oljepengar vi kan bruke før det får utslag på prisstigning og rente. Det er derfor påfallande at opposisjonspartia, som uttrykkjer stor uro for eksportretta næringsliv, plussar friskt på med mange milliardar kroner i sine opplegg. Det er lang tradisjon for at Framstegspartiet har ein pengebruk som andre parti finn uforsvarleg. Derimot er det sensasjonelt at særleg Høgre, som har lovt å vere garantisten på borgarleg side for ein ansvarleg økonomisk politikk, går inn for å bruke så mykje olje- og gasspengar som dei no gjer. Framstegspartiet hevdar i merknadene sine at det «er en allmenn holdning at handlingsregelen nå skal settes til side». Dette er ukorrekt. Handlingsregelen er fleksibel og opnar for å bruke meir enn 4 pst. av avkastninga frå Statens pensjonsfond – Utland når det er behov for å stimulere økonomien ekstra. For forbrukarar og bedrifter med mykje lån har renteutviklinga den seinare tida vore svært gledeleg. Rentenedsetjinga frå Noregs Bank gir ein kraftig stimulans til privat etterspørsel. Dersom styringsrenta til Sentralbanken får fullt gjennomslag i marknadsrentene, tilsvarer det, så langt, auka kjøpekraft på ca. 23 milliardar kr. Dette faktumet høyrer definitivt heime i debatten her i landet om økonomisk aktivitet og behovet for stimulans i form av skattelette.