trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Arbeiderpartiet vil ha et forsvar som både er moderne og tilpasset den sikkerhetsstrukturen og de utfordringene som vi nå ser. Det er ikke slik som Fremskrittspartiet framstiller det, at det bare er å bevilge et par milliarder kroner mer og så har man en struktur som er optimal. Det er også slik at vi ved tidligere anledninger har vært med på flere forsvarsforlik som tilsier at de rammene som vi nå har, kommer til å være dem vi har i årene framover. Det betyr at omstillingene i Forsvaret skal og må fortsette, og vi er nødt til å omprioritere fra støttefunksjonen til det som i Forsvaret kalles «den spisse enden», slik at vi får en optimal forsvarspolitikk og en optimal organisasjon som ivaretar de oppgavene som vi mener den skal ivareta.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Nei, dette er ikke noe Arbeiderpartiet gjør for å være hyggelig. Arbeiderpartiet har hatt som politikk i ganske mange år at vi må få en ny og utvidet dokk på Haakonsvern. Det er jo Høyre som har snudd i denne saken. Høyre var både i 2002 og i 2004 enig med Arbeiderpartiet i at vi trengte og måtte ha en slik dokk. At Høyre snur, må være Høyres problem og ikke Arbeiderpartiets. Vi mener fortsatt at skal vi opprettholde kompetansen i forhold til fregattene, må vi ha en bedre dokk enn den vi har i dag. Det er faktisk også slik at den tørrdokken som i dag er på Haakonsvern, kanskje vil trenge en opprustning uansett på 70 mill. kr. Så gratis blir det ikke, selv om man ikke er villig til å utvide denne dokken – oppgraderes må den i hvert fall. Så spør representanten Petersen om det ikke er mulig å dekke Forsvarets behov på andre områder. Jo, ny dokk skal også være et bidrag der man må bruke private i tillegg.
Signe Øye (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Det er riktig som representanten Sahl sier, at Arbeiderpartiet var med på det forliket om at vi skulle tilbakeføre den delegasjonsmyndigheten Stortinget hadde gitt når det gjaldt salg av Forsvarets eiendommer. Vi hadde jo den såkalte Østre Bolærne-saken. De rutinene som ble fulgt i forbindelse med den saken, mener Arbeiderpartiet at vi nå har gått gjennom, og vi har forbedret veldig mange av de rutinene som vi hadde tidligere. Det er blitt samsvar mellom det Arbeiderpartiet mener er viktig å vektlegge, bl.a. at kommuner og fylkeskommuner fortsatt skal ha anledning til å overta forsvarseiendommer når disse er knyttet til frilufts- eller kulturformål. Jeg bruker kulturformål i ganske utvidet betydning. Dette gjør nettopp at vi sikrer ivaretakelse av allmennhetens rettigheter. Vi mener derfor at ordningen nå kommer til å fungere bedre.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Representanten Petersen var i sitt innlegg veldig opptatt av strukturen på Forsvaret og dermed også ubalansen som råder mellom struktur og bevilgninger. Nå har Petersen sittet fire år i en regjering som etter min mening absolutt ikke har gjort noe med den ubalansen, og Bondevik-regjeringens budsjettforslag denne gangen er heller ikke med på å gjøre noe forsøk på å gjenopprette den balansen som vi må ha i Forsvaret. Så jeg er interessert i å høre hvilke forslag Petersen har nå, som han ikke har hatt tidligere.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Jo, det er resultatene som teller, det kan vi være skjønt enige om. Men resultatene kommer ikke hvis ikke bevilgningene er til stede, og det er de altså ikke verken med Bondevik II-regjeringens budsjettforslag eller Regjeringens budsjettforslag denne gangen. Vi har plusset på 1,7 milliarder kr, ja, og det er veldig realistisk. Representanten glemmer at vi har plusset på 2 milliarder kr i utenlandsbudsjettet vårt, som også ligger inne i vårt alternative budsjett. Vi prøver altså på denne måten å fylle opp det store gapet – de fire milliardene som det er snakk om, ligger faktisk inne her. Det å bruke penger på et utenlandsbudsjett til forsvar mener vi må være riktig ut fra både økonomiske og strategiske hensyn.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Ja, i hvilken grad vi ivrer, kan sikkert diskuteres. Jeg føler det ikke slik. Men jeg tror det er viktig at vi også ser mot Europa. Selv om vi ikke er med i EU, kan vi ikke bare glemme at det er et Europa lenger syd for oss. Og i den grad EU er interessert i og er enig om at en skal bygge opp en styrke, ja, så bør vi også bidra her, selv om vi ikke er medlem. Det er av sikkerhetsmessige årsaker. Det tror jeg også tjener Norges sak, selv om Fremskrittspartiet mener at NATO er grunnpilaren og vårt hovedholdepunkt når det gjelder forsvar. Det er ingen hemmelighet at den såkalte EU-hæren, i hvert fall i første rekke, vil bli bygd opp av NATOs egne styrker og av NATOs eget materiell og midler.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Det er jo ganske betegnende at Kristelig Folkeparti ikke har forstått at det fremdeles finnes et trusselbilde her i verden, og et trusselbilde i nord. Det synes jeg er ganske oppsiktsvekkende, for det har alle andre forstått og sett. Alle andre har sett hva som har skjedd i den senere tid fra russisk side i nordområdene, på havet. Er det da noen grunn til å tro at lignende ting ikke kan skje på land? Er ikke Kristelig Folkeparti opptatt av at vi skal ha et forsvar som til enhver tid skal kunne møte et trusselbilde på norsk jord? Jeg synes det er ganske oppsiktsvekkende at Kristelig Folkeparti ikke ser at det eksisterer et trusselbilde. Det virker nesten som om de kunne være interessert i å legge ned det minimumsforsvaret vi har, som jeg var inne på i mitt innlegg, og i så tilfelle er det enda mer oppsiktsvekkende.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Det var interessant å høre på Jacobsens innlegg. Han snakker om nordområdene, han snakker om at det må satses på operative enheter, som alt koster penger. Det som er interessant, er jo at dette må være en situasjon for SV der det plutselig har gått opp for dem at det å drive et forsvar også koster penger. SV har alltid i alle sammenhenger vært med på å bevilge minst til Forsvaret, har aldri villet innse at vi trenger et forsvar, og at det koster penger. Denne gangen er de med på et budsjettforslag som er tidenes beste for SV. Da lurer jeg på: Er dette nye signaler fra SV? Tar SV innover seg at Forsvaret faktisk trenger penger, og at vi trenger et stort forsvar som skal være operativt, som Jacobsen sier? Det er veldig interessant å høre om SV nå kommer med nye signaler i forhold til det norske forsvaret, i og med at de er med på å bevilge så mye penger som de gjør.
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Den siste bemerkningen fra statsråden var jo oppsiktsvekkende, må jeg si. Den understreker bare det som noen av oss har ant, at dette ikke er siste ord som er sagt i denne saken, og at vi her vil se kostnadsøkninger som antakeligvis vil overstige de 25 pst. som statsråden her kommer med. Det er i hvert fall min spådom. Det at det er en utredning i gang, og at det er et foreløpig resultat, tyder på at her kommer det mer. Statsråden var inne på satsing i nordområdene, og nå varsler både forsvarssjefen og generalinspektøren for Hæren, i første rekke, at på grunn av pengemangel må de redusere aktiviteten i nordområdene. Hvordan samsvarer dette med det statsråden kom med i sitt innlegg? Så en annen sak. Industrielle gjenkjøpsavtaler knyttet til Forsvarets anskaffelser fra utenlandske leverandører har stor betydning for forsvarsindustrien og relatert industri i Norge. Hva har statsråden tenkt å gjøre som Bondevik II-regjeringen ikke gjorde i forhold til å få fart på gjenkjøpsavtalene?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Representanten Nybakk rettet litt kritikk mot Fremskrittspartiet og meg. Jeg vet ikke riktig hvorfor. Når nå forsvarssjefen og generalinspektøren for Hæren har varslet at de må nedlegge garnisoner f.eks. i Nord-Norge på grunn av pengemangel, er i hvert fall ikke det Fremskrittspartiets skyld, for vi har gjennom alle budsjettene – som jeg har påpekt tidligere – vist vilje til å øke budsjettene. Hvis det er noen som har vært med på å skape den doble ubalansen vi har i Forsvaret, er det jammen Arbeiderpartiet. Gjennom ulike regjeringer over mange, mange år har de bidratt til at Forsvaret er blitt underfinansiert. Så den biten må representanten Nybakk ta med seg tilbake til sin egen regjering og fortelle den at her må de gjøre noe, som Fremskrittspartiet tidligere i dag har påpekt. Grunnen til at jeg bad om ordet, var at jeg stilte et spørsmål i stad som statsråden dessverre ikke rakk å svare på. Det har jeg forståelse for. Det jeg er litt opptatt av, er gjenkjøpsavtaler. Vi vet at disse store gjenkjøpsavtalene er veldig knyttet opp til norsk forsvarsindustri. Jeg tenker bl.a. på fregattene og jagerflyene, hvor det ligger veldig mye penger. Regjeringen Bondevik II viste, som jeg sa, liten eller ingen interesse for gjenkjøp, vil jeg påstå. Det synes jeg er bekymringsfullt og ganske oppsiktsvekkende, ikke minst fordi vi vet at verdien av disse avtalene utgjør nær 4 milliarder kr hvert år. Da vil jeg bare spørre statsråden – jeg håper hun kan svare på det: Er statsråden enig i at gjenkjøpsavtaler er viktig? Hva har statsråden gjort som ikke Bondevik II-regjeringen gjorde, for å øke innsatsen i forhold til gjenkjøpsavtaler?
Per Ove Width (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
I og med at Fremskrittspartiet har et helt annet rammeområde å forholde seg til, vil jeg anbefale Fremskrittspartiets gruppe å stemme imot.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Noreg har alltid teke internasjonalt medansvar og skal òg gjere det i framtida, anten det gjeld bistand eller det gjeld internasjonale operasjonar. Eg ser at Høgre og Framstegspartiet i ein merknad skriv at ein ser det som viktig å bidra til dei operasjonane NATO kollektivt har bestemt seg for. Det som har vore debatten i dei seinaste åra, er ofte debatten før ein eventuelt kollektivt har bestemt seg for noko. Vi ser det i forhold til Afghanistan, og vi ser det delvis i forhold til Irak-problematikken. Aksepterer Høgre at det i ein slik koalisjon, i ein slik organisasjon som NATO er, alltid vil vere ein debatt føre, og at ein faktisk vil få ståande usemje mellom ulike land? Aksepterer Høgre at slik må det òg vere? Og bør ikkje Noreg også delta aktivt i desse debattane og leggje seg på f.eks. ei linje eller ei anna linje i NATO, ikkje berre – som vi har gjort hittil – slutte opp om enkeltlinjer?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Framstegspartiet ivrar, saman med Høgre, i ein merknad her for at Noreg skal yte viktige bidrag ved å take del i den nordiske militære innsatsstyrken i EU. Vi veit også at Nice-traktaten på ein måte slo fast og traktatfesta ESDP. Men det er inga kollektiv overtaking av eit nasjonalt folkeforsvar som ligg inne i EU enno. Vi veit også at den prosessen som gjekk føre seg i forhold til den nye grunnloven i EU, gjekk på grunn med Frankrike og Nederland sitt nei. Er det då rett av Noreg, som ikkje er medlem av EU, å ivre for EUs tryggings- og forsvarspolitiske samarbeid, som jo på langt nær har komme nokon særleg viktige skritt framover etter Nice-traktaten i 2000?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Først og fremst tek vi innover oss at vi er i regjering, og der er det snakk om å få eit budsjettforlik. Det har vi klart å få til. Eg skal gjerne innrømme at eg hadde ein del kutt som eg kunne ha tenkt meg å ha kjørt hardare på. Men debatt er debatt, og då får ein stå samla om det. Når det er sagt, er det ingen tvil om at SV òg i tidlegare budsjett har løyvd opp til 26–27 milliardar kr til Forsvaret. Det som har vore påstått før, at SV har vore uansvarleg og ikkje har villa ha eit forsvar, er heilt ugrunna. Men vi har lege 3–4 milliardar kr under dei normale budsjetta. Eg tek også til meg utfordringa frå forsvarssjefen, som heilt klart seier at han heller vil ha eit budsjett som kanskje er på 28 milliardar kr, men då må vi politikarar vere så tydelege at vi gjev oppgåver som kostar 28 milliardar kr. Den prosessen og den debatten er vi i SV veldig gjerne med på. Eg trur at moglegheitene for å få eit mindre forsvarsbudsjett først og fremst er ved god styring på økonomien og ved å slutte med å gjere feilinvesteringar. Då kan vi kanskje hamne mykje lenger ned.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Den debatten om utanriksministeren og forsvarsministeren sine utgreiingar som vi hadde for ei stund sidan, var ikkje minst prega av representantane frå Høgre, som skrytte – oppfatta eg det som – av SV sin innverknad på norsk sikkerheits-, forsvars- og utanrikspolitikk. Det er eg veldig glad for. Eg slapp å skryte av oss sjølve, og ingenting er betre enn at andre gjer det. Når det gjeld FN-mandat og grunnlaget for dei, skal det alltid vere ein debatt. Det einaste sikre ein kan seie om slike ting, er at makt er rett, makt gjev rett. Det er det som er problemet. Dersom vi skal få til det som er målet, å få ein FN-leidd verdsorden, må det liggje eit betre grunnlag til grunn, og vi må ikkje la FN bli pressa til å gjere vedtak som ein eigentleg ikkje vil gjere.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Det er ikkje berre i media det har vore oppe. Det la vi inn forslag om frå SV si side i førre periode, då den dåverande regjeringa skulle jobbe med dette i FN, nettopp fordi FN er den organisasjonen som har oppretta Israel, og som i tillegg har komme med eit stort tal resolusjonar for å prøve å få Israel til også å følgje internasjonale spelereglar. Men ein forbrukarboikott av israelske varer må sjølvsagt forbrukarrørsla opprette sjølv. Det vi har sagt frå SV si side, er at det ikkje er unaturleg å ikkje ha noko slags militært samarbeid med Israel. Eg hugsar ikkje om vi har selt våpen til Israel, men vi skal ikkje ha noko militærpolitisk samarbeid i det heile teke med Israel. Det å setje makt bakom krava overfor Israel er ikkje ein dårleg politikk.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Den såkalla kampen mot terror har gjeve oss mange lovmessige utfordringar både i forhold til sivilliberale idear og sivil lovgjeving og også i forhold til folkeretten, som sjølvsagt skal prøve å regulere forholdet mellom statar. Vi har Patriot Act i USA, som er veldig diskutert der borte i forhold til liberale verdiar. Ein snakkar om at ein registrerer kven som låner, og kva for bøker ein eventuelt låner, på bibliotek osv. Vi ser at vi heilt klart er i ferd med å utfordre privatlivets fred og liberale, gode verdiar. Går vi så over til folkeretten, er det ingen tvil om at han iallfall kan bli analysert som å ha vore under press. Vi veit at han er dynamisk og sjølvsagt situasjonsbestemt. Men er det sånn at Venstre er fornøgd med den måten folkeretten og Sikkerheitsrådet har blitt behandla på dei siste åra?
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Først må eg seie at eg er glad for den merksemda landsstyret – ikkje sentralstyret – i SV har fått dei seinare dagane. Utanriksministaren har tydeleg sagt frå, og har kommunisert det ut til våre alliansepartnarar, og så har forsvarsministaren vore tydeleg på det at det er stø kurs i forhold til vårt Afghanistan-engasjement. Det skal konsentrerast om ISAF, og vi trekkjer oss ut av «Enduring Freedom». Det er sikkert mange grunnar for det – eg skal ikkje ta den debatten her. Men det har kome fram her at SVs landsstyre har kravd at flya skal kallast heim. No skal jo flya vere der i tre månader. SVs landsstyremøte har ikkje sagt at desse flya skal kallast heim. Det SVs landsstyre har sagt, er at SV i storting og i regjering må hegne om ISAFs mandat og først og fremst sørgje for at ISAF og «Enduring Freedom» ikkje smeltar i hop. Dette er ein debatt som også går sentralt, internt, i NATO. Noreg skal delta og kome med sine meiningar i dei diskusjonane som går føre seg i NATO. Det vil også Stortinget få lov til å kome med sine bidrag til. Men det kan verke som om enkelte representantar her i salen ikkje synest at ein skal ha slike debattar. Ein synest ikkje noko om f.eks. å lytte til kva som går føre seg i dei andre NATO-landa – det er jo den debatten som går der dag for dag. Som eg har sagt tidlegare i dag: Eg registrerer at den konservative Angela Merkel følgjer opp den sosialdemokratiske Schröder sin utanrikspolitikk. Så dette burde ikkje vere noko underleg for dei som måtte trekkje dette så langt som å seie at det er usemje i Regjeringa om dette. Det har vore kommunisert, både frå alle partia i Regjeringa og frå dei gjeldande statsrådane, at Regjeringa står bak dette.
Bjørn Jacobsen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Vi er komne dit i debatten at vi må begynne å sitere. Eg skal sitere frå landsstyret i SV. Det ein seier om F-16, er: «Deltakelsen med F-16-fly i Afghanistan kan sette det norske bidraget i en gråsone mellom aggressive og defensive operasjoner. Norge bør derfor i framtiden bidra på andre måter.» Det er det SVs landsstyre seier om F-16, og viss Inge Lønning har andre sitat eller referat frå landsstyret i SV, ser eg dei gjerne. Så ser det ut til at nokre i denne salen gløymer at Israel er ein okkupant. Eller som tidlegare statsminister Kåre Willoch plar seie det så godt: Dersom ikkje palestinarane blir gitt lovnad om at okkupasjonen skal opphøre, vil det aldri bli fred mellom partane. Det er det grunnleggjande her. Derfor har det, ikkje frå regjeringsmedlemmene i SV eller frå SV si stortingsgruppe, men frå friviljuge organisasjonar og frå folk i SV og andre plassar, komme forslag om kva vi skal gjere for å betre politikken i Midtausten. Det tek vi til etterretning. Kva som kjem ut av det av praktisk politikk, veit vi ikkje. Men førebels står politikken til Regjeringa fast.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Jeg skal ikke nevne hvor unødvendig jeg mener det er å bygge ny dokk i Bergen til godt over 300 mill. kr, men ta for meg Regjeringens forsvarsbudsjett og strukturen. Forsvarssjef general Sverre Diesen sier om forsvarsbudsjettet og strukturen i VG 30. november at regjering og storting bør rydde opp. Enten må de senke ambisjonene for Forsvaret, eller så må de bevilge mer penger. Dette fordi ambisjonsnivået ligger vesentlig høyere enn de budsjetterte rammer. Det er bedre med en forsvarsstruktur til 28 milliarder kr og et budsjett på 28 milliarder kr, enn et budsjett på 30 milliarder kr hvor strukturen er vesentlig høyere. Hva vil Regjeringen gjøre med dette, slik at strukturen og budsjettet er mer i balanse? Vil de ytterligere redusere omfanget av Forsvaret og fortsette å legge ned Forsvaret, eller vil de øke bevilgningen til Forsvaret? Vil egentlig Arbeiderpartiet ha et troverdig forsvar, slik Fremskrittspartiet ønsker?
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Jeg takker for et interessant innlegg fra representanten Sahl fra Kristelig Folkeparti. Jeg er spesielt glad for at han ikke vil være med på å bruke penger på en tørrdokk i Bergen – det synes jeg er veldig positivt. Det spørsmålet mitt gjelder, er forholdet struktur/budsjett. Da er det flere ting man kan spørre Kristelig Folkeparti om. Vi er alle sammen enige om at vi skal prioritere nordområdene våre. Men samtidig leser og hører man om at det er konkrete planer om å legge ned bl.a. tre marinebaser – altså redusere fra fire til én. Man skal redusere antallet militærleirer i Nord-Norge. I tillegg har Kristelig Folkeparti, da de satt i regjering, vært med på å redusere antallet heimevernsoldater fra 83 000 til 50 000, så jeg er litt usikker på hva Kristelig Folkeparti egentlig mener.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Det var jo interessant at representanten fra Senterpartiet nevnte dokken i Bergen. Han og partiet er kanskje litt urolige for om 314 mill. kr skal holde, og derfor ber man forsvarsministeren komme tilbake til Stortinget for å orientere oss om det. Men hva så? Skal vi da bevilge mer penger til en dokk? I tillegg til dette går spørsmålet mitt på hva Senterpartiet gjorde i valgkampen. Da lovte førstekandidaten fra Hedmark bl.a. at Krigsskolen skulle flyttes fra Linderud til Rena. Det har visstnok Senterpartiet også i programmet sitt, så vidt jeg vet. Førstekandidaten reiste rundt i Hedmark og lovte at dette skulle gå i orden. Da ville det være interessant å høre hvor langt man har kommet i arbeidet med å flytte Krigsskolen fra Linderud til Rena. Jeg kommer selv fra dette fylket, så det er klart at jeg er veldig spent på det. Men jeg har også snakket med andre representanter fra Regjeringen, bl.a. fra Arbeiderpartiet, og de er ikke helt enig i at det er noe lurt. Derfor kunne det være interessant å høre hvor langt Senterpartiet virkelig har kommet med den jobben.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Det er alltid interessant å høre på Dørum, og det var en vandring rundt omkring i verden – fra Afrika og tilbake til Norge – med objektsikring. Jeg er selvfølgelig glad for at Dørum sier litt om tørrdokken i Bergen, og at vi ikke er med på å bruke penger der. Det er bra. Men tilbake til objektsikring: Jeg kunne godt tenke meg at representanten Dørum kunne utdype det litt. Vi har mange objekter å sikre i Norge. Etter hvert som det har blitt færre i Heimevernet – jeg nevnte det i en tidligere replikk også – fra 83 000 til 50 000, har vi samtidig sagt at vi skal spesialisere dem, og vi skal gi dem mer utstyr etc. Det kunne vært veldig interessant å høre litt mer om objektsikring, og hvordan partiet Venstre kan tenke seg det.
Per Roar Bredvold (Fremskrittspartiet), 2005-12-02:
Mitt spørsmål til forsvarsministeren går på tørrdokk. Jeg beklager at det kanskje blir mye tørrdokk i dag, men det er en viktig sak. Vi får nå høre, selv om ikke det er overraskende for noen av oss, at det kanskje blir 25 pst. dyrere, og jeg er ikke overrasket om det kanskje blir enda dyrere, jeg. Det synet har hele Fremskrittspartiet at det å bygge en tørrdokk der, ikke er forsvarlig bruk av Forsvarets penger. Vi har stor ledig kapasitet på det private markedet. Vi har et militærfaglig utvalg som sier at det ikke er nødvendig. Da kan vi jo stille det spørsmålet som noen, kanskje ondsinnede tunger, gjør, at kanskje dette kun er for å blidgjøre LO. Det har ikke jeg sagt, men det har jeg lest og hørt. Spørsmålet mitt er følgende: Hvor langt kan Regjeringen strekke seg for å bygge denne tørrdokken – til 314 mill. kr pluss 25 pst? Eller kan man gå enda høyere for å bygge den?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
I Innst. S. nr. 275 for 2004–2005 fra kontroll- og konstitusjonkomiteen var Arbeiderpartiet med i et flertall sammen med Fremskrittspartiet og SV som sa at Forsvarsbygg og dets ledelse ikke lenger kunne avhende eiendom. De manglet den nødvendige kompetanse til å foreta disposisjoner på vegne av fellesskapet. I påvente av at Regjeringen skulle komme tilbake til Stortinget med en sak om hvorledes man skulle gjenvinne økonomistyringen i Forsvaret, skulle Forsvaret fratas sin fullmakt til å selge eiendommer ut av offentlig eie. Flertallet fremmet følgende forslag: «Stortinget trekker tilbake Forsvarsdepartements fullmakt til å avhende fast eiendom ut av offentlig eie,(…) (…) Nå er det slik at Bondevik-regjeringen i sitt budsjettforslag foreslo at fullmakten til salg av eiendommer tilbakeføres til Forsvarsdepartementet. Dette har Stoltenberg-regjeringen ikke endret i sin tilleggsproposisjon. Da er mitt spørsmål: Betyr dette at Arbeiderpartiet nå stoler på Forsvarsbygg? Har Forsvarsbygg nå evne og kompetanse til å foreta disposisjoner på vegne av fellesskapet? Eller har det kun å gjøre med at man selv har kommet i regjering?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
Fremskrittspartiet begrunner sin forsvarspolitikk i et trusselbilde som kan virke noe avvikende fra Forsvarets. Det kan virke som om en bygger opp et kunstig trusselbilde for å forsvare og opprettholde en forsvarsmodell fra den kalde krigens dager. Man kommer stadig tilbake til en øst-vest-konflikt. I innstillingen står det følgende: «Den stadig mer pågående holdning fra russisk side i disse områdene, som nå også uttrykkes i offisielle dokumenter, forsterker denne problematikken.» Da er mitt spørsmål: Hvilken pågående holdning er det det vises til her fra russisk side, og i hvilke dokumenter er det at denne pågående holdningen kommer til uttrykk?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
SV har hatt en rimelig bratt omskoleringskurve i norsk forsvarspolitikk etter at de kom i regjeringsposisjon. I SVs arbeidsprogram for inneværende periode står det at det bør «legges mye mer vekt på forebygging av konflikter og fredelig konfliktløsning» i Norges internasjonale politikk. Og siden Bjørn Jacobsen selv nevnte Midtøsten, vil mitt spørsmål gå i retning av det. I Midtøsten har Norge lange tradisjoner for å være mekler for fred, og Norge nyter stor tillit både hos israelere og hos palestinere. SV har i media varslet en nært forestående aksjon for anti-israelske markeringer, inkludert bl.a. boikott av israelske matvarer og våpen. Mener SV, også i regjeringsposisjon, at dette er måten «Norge skal føre en selvstendig, konsekvent og aktiv politikk for fred, konfliktløsning og rettferdig fredsbygging» på i framtiden?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
På det siste spørsmålet kan jeg svare et utvetydig ja. Kristelig Folkeparti er opptatt av at Norge i større grad enn i dag skal delta i FN-operasjoner og ikke minst i operasjoner knyttet til den utviklingen vi ser i Afrika for tiden, der vi mener at Norge i større grad bør være med og delta og ta et ansvar. Så til tørrdokken. Det har skjedd visse ting siden den tørrdokken ble vedtatt i et forlik her i Stortinget, bl.a. at prisen er høynet betraktelig. I tillegg er det helt klart at det er en situasjon innen verkstedindustrien i området som tilsier at det er privat kapasitet til å kunne ta de samme oppdragene. Så vet vi også at det er inngått en gjenkjøpsavtale med Navantias, der det legges opp til at i hvert fall to norske verft skal tilføres kompetanse som skal gjøre at de skal kunne konkurrere i kampen om vedlikehold av våre fregatter. Dette er årsaken til at vi har tatt det standpunktet vi har tatt nå, som medlem av den forrige regjering.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
Jeg takker representanten Per Roar Bredvold for anerkjennelse for det vi står sammen om i innstillingen. Så er det slik at tidligere var det i hovedsak SV og Fremskrittspartiet som gikk i ulike retninger i forhold til det som var hovedstrømmen når det gjaldt forsvarsbudsjettet. I øyeblikket er SV med i posisjon og er dratt inn i fellesskapet, mens Fremskrittspartiet har betydelig mer midler som man signaliserer at man kan bruke. Innenfor de rammer som vi har å bruke til Forsvaret i øyeblikket, er Kristelig Folkeparti opptatt av å følge opp det som forsvarssjefen signaliserte i sin tale, nemlig at vi er nødt til å få en nærmere sammenheng mellom den strukturen vi har, og de midlene vi har å bruke. For oss i Kristelig Folkeparti er det en hovedsak at nordområdene skal ha sin viktige del av dette.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
Kristelig Folkeparti står for den samme politikken enten vi sitter i regjering eller vi er utenfor og i opposisjon. Det helt ufravikelige prinsippet for Kristelig Folkeparti er at når vi skal delta i internasjonale operasjoner, skal det være i henhold til folkeretten, og de skal ha et FN-mandat. I tillegg er det like klart for Kristelig Folkeparti at vi er med i en allianse som heter NATO. Vi ser at FN i langt større grad nå ber også NATO om hjelp i internasjonale konflikter. Selvfølgelig støtter Kristelig Folkeparti de operasjoner der NATO er med, der folkeretten er på plass, og der det finnes et FN-mandat. Kristelig Folkeparti har stått for den samme politikken i regjering, og gjør det også utenfor regjering. Jeg mener at det her helt klart konstrueres et skille mellom Høyre og Kristelig Folkeparti som ikke finnes.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
Jeg takker for tilbakemeldingen når det gjaldt nordområdene, som høres positiv ut i utgangspunktet. Men samtidig skjønner vi at det kommer omstillinger, og det får vi ta stilling til når det kommer. Jeg stilte et spørsmål til SVs forsvarspolitiske talsmann når det gjaldt deres varslede antisemittiske markeringer og boikott av israelske matvarer og våpen, som skal starte på nyåret. Det svaret jeg fikk – fra en forsvarspolitisk talsmann fra ett av regjeringspartiene – var mildt sagt overraskende. Jeg regner med at Stoltenberg-regjeringen vil videreføre det norske fredsengasjementet med god kontakt til begge parter i Midtøsten. Mitt spørsmål til forsvarsministeren er om hun stiller seg bak slike synspunkter, eller om den nye Stoltenberg-regjeringen vil videreføre det som har vært norsk politikk på dette området, i fortsettelsen.
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2005-12-02:
Først til det svaret som representanten Per Ove Width gav til meg på min replikk. Der gikk han kraftig til verks og sa at Kristelig Folkeparti har et lavt trusselbilde som ikke hører til i dagens hverdag. Jeg vil si det slik at Kristelig Folkeparti har det samme trusselbildet som ligger i den framlagte proposisjonen – et trusselbilde som også forsvarssjefen gav et nokså sterkt uttrykk for i sin tale for noen dager siden. Det er helt klart at Fremskrittspartiet beskriver et trusselbilde som ligger langt over det. Det er noe av årsaken til at de skrur opp de økonomiske midlene i den grad som de gjør. Mitt spørsmål gikk på om det var et realistisk trusselbilde eller ikke. Så er det helt klart at SV har en klar og stø kurs i retning av boikott av Israel. Det er også kommet fra SVs forsvarspolitiske talsmann, som også representerer Regjeringen. Det er nå tatt opp av flere debattanter. Vi har for så vidt fått et avklarende svar fra representanten Marit Nybakk, som jeg er veldig glad for. Men jeg håper virkelig at vi får et mer klargjørende svar fra forsvarsministeren enn det som jeg fikk på min replikk. Spørsmålet er, som svaret kunne gi inntrykk av, om det foregår debatter i Regjeringen som er i ferd med å endre kursen med hensyn til hva slags forsvarspolitikk og hva slags fredspolitikk vi skal føre i forhold til Midtøsten.
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Som kjent dreier politikk seg om å få gjennomslag for sine politiske standpunkter og sine saker. Det er resultatene som teller for våre innbyggere og velgere. Fremskrittspartiets budsjett for Forsvaret ligger 1,7 milliarder kr over Regjeringens forslag, og representanten Width har i dag i sitt innlegg minst doblet det anslaget som han vil gå for. Jeg vil spørre: Hva er realismen i å pøse på med slike summer, og hvorfor melder Fremskrittspartiet seg på en måte ut av forsvarsdebatten på denne måten? Er det ikke resultatene som teller også for Fremskrittspartiet?
Bendiks H. Arnesen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Jeg vil sette fokus på en internasjonal innsats som ikke ble nevnt av representanten Dørum i hans innlegg nå. I Venstres stortingsprogram for inneværende periode heter det: «Mange land, særlig i Afrika, er preget av borgerkrig, politisk vold og et svakt statsapparat. Krig og voldelige konflikter er et enormt hinder for utvikling. Venstre vil øke bidragene til FNs arbeid for å forhindre at voldelige konflikter bryter ut og til gjenoppbygging av samfunnsstrukturer etter konflikter.» Betyr dette at Venstre er positiv til Regjeringens forslag om å trappe opp norsk deltakelse i FNs operasjoner i Afrika?
Finn Martin Vallersnes (Høyre), 2005-12-02:
I Soria Moria-erklæringen er regjeringspartiene enige om: «Det er i norsk interesse at vi har en FN-ledet verdensorden. Derfor vil Regjeringen arbeide for å styrke FN og internasjonal rett.» I Stortinget 15. november i år var det befriende klart fra utenriksminister Jonas Gahr Støre, som sa at «Operation Enduring Freedom har et klart FN-mandat. Det er ingen tvil om det». I samme debatten fant representanten Jacobsen grunn til å si at «FN er på tur til å bli eit sandpåstrøingsorgan». Konklusjonen må jo være at SV er i utakt med Soria Moria-erklæringen. SV er i utakt med sin egen forsvarsminister og utenriksminister. SV er i utakt med FNs sikkerhetsråd. Og det at SV er i utakt med seg selv, vet vi fra før. Skal vi ha en FN-ledet verdensorden, skal en ikke undergrave FNs ledelse, nemlig Sikkerhetsrådet, og det er nettopp det SV gjør. Det er uheldig for Norge, for våre allierte, for FN og ikke minst for våre egne mannskaper både i ISAF og i OEF.
Marit Nybakk (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Etter å ha hørt Jan Petersens innlegg og replikker og representanten Sahl akkurat nå blir jeg nødt til å spørre Kristelig Folkeparti: Mener de tidligere regjeringspartiene at alle vedtak fra forliket i 2004 kan brytes – siden Bondevik-regjeringen brøt vedtaket om tørrdokk, og siden de samme partier følger dette opp her? Så er det riktig, som representanten sier, at Operation Enduring Freedom selvfølgelig har FN-mandat. Nå er det slik at vi har ikke kapasitet til å delta i alle operasjoner med FN-mandat. I den samme innstillingen om langtidsplanen fra juni 2004 sa en enstemmig forsvarskomite at «innenfor de kapasitetsbegrensninger Norge har, så bør deltakelse i FN-operasjoner øke». Er Kristelig Folkeparti enig i det fortsatt?
Ågot Valle (Sosialistisk Venstreparti), 2005-12-02:
Komiteens leder inviterte til en grunnleggende debatt om Forsvaret, og da synes jeg det er høvelig å ta opp hva slags internasjonale operasjoner vi bør støtte opp om, og på hvilket grunnlag. Da er det i alle fall to utgangspunkt. Det første er at Norge må støtte internasjonale operasjoner først og fremst ut fra å sikre oss alliert støtte. Ut fra de diskusjonene som har vært, oppfatter jeg veldig klart at Høyre er der. Det andre er at vi skal delta i internasjonale operasjoner for å støtte opp om fredsprosesser, først og fremst FN-ledede operasjoner og i hvert fall med et klart FN-mandat. Det første utgangspunktet kan føre til at Norge støtter opp om en stormakt som handler på egen hånd ut fra stormaktsinteresser og som begår menneskerettighetsbrudd, slik som USA har gjort i Irak. Verden har ikke blitt et tryggere sted etter Irak-operasjonen. Tvert imot – terrorfaren er større. Er Kristelig Folkeparti enig i det? Nå når Kristelig Folkeparti er ute av regjering, vil jeg gjerne be representanten Sahl om å klargjøre hvem Kristelig Folkeparti egentlig er enig med – Høyre eller det nye rød-grønne flertallet.
Alf Ivar Samuelsen (Senterpartiet), 2005-12-02:
Når det gjelder bygging av dokk i Bergen, hadde jeg ikke noen annen tanke for mitt utsagn enn at jeg finner det naturlig at Stortinget får en tilbakemelding dersom budsjettoverslaget ikke holder. Så får vi diskutere hva vi skal gjøre. Svaret er vel ikke gitt på forhånd. Når det gjelder førstekandidaten fra Hedmark, som på Senterpartiets vegne gikk ut og lovte den nevnte endringen, kan jeg ikke si noe annet enn at jeg går ut fra at dette blir en intern diskusjon i Regjeringen og i den store partigruppen for å se om det er mulig å nå fram. Vi tar det først og fremst der.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-12-02:
Det er hyggelig med høytlesning fra Venstres program i stortingssalen! Ja, selvfølgelig er vi positive til å bruke FN: det sa jeg i innlegget mitt. Vi er også positive til å bli brukt der vi er ønsket. Hele poenget mitt var å reise det spørsmålet at vi må være ønsket. Det må være felles enten det er Venstres program det gjelder, eller noe annet. Det er ikke nok å gi uttrykk for en hensikt. Man kan godt gi uttrykk for hensikten som et tilbud, men man må være ønsket. Det må være slik at der man går inn, må man være ønsket. Jeg drog det resonnementet et skritt videre – ikke for å svekke FNs legitimitet, som jeg er sterkt for, men for at vi må opptre i en slik sammenheng at vi er ønsket. Ingen er i tvil om, når vi blir påminnet f.eks. i disse dager Hammarskjöld-filmene fra Kongo, at det er begått en del i hvite militærinstitusjoners måte å opptre på i Afrika som ikke skaper det beste ryktet. Det er klart at på det svære kontinentet fins det sikkert situasjoner hvor vi definitivt er ønsket, men det fins situasjoner hvor vi ikke er det. Vi bør lytte til Den afrikanske union, og det står det faktisk i Venstres program at vi skal gjøre.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-12-02:
La meg si det slik at jeg i min oppgave som ble avsluttet den 17. oktober, reiste litt i stillhet uten nærvær av media. Da får man jo et visst innblikk i dette landet, spesielt hvis man reiser ganske mye. Vi vet, slik Willoch-utvalget har pekt på, at vi har en sårbar infrastruktur på mange måter. Vi har telekommunikasjonsinfrastruktur, vi har vannforsyningsinfrastruktur, og vi har energiforsyningsinfrastruktur fra den vannbaserte energien til oljeindustrien. Innenfor dette området, spredt over det ganske land, har vi massevis av oppgaver. De oppgavene krever i hvert fall en viss flatedekning, og de krever en type lokalkunnskap basert på mottoet: Jeg vet hva jeg heter, jeg vet hvor jeg bor, og jeg vet at du i hvert fall ikke bor her. Å kombinere det med godt trente folk som er godt utrustet, er en spennende og viktig debatt. Det er helt åpenbart at Heimevernet her vil kunne ha en helt avgjørende bistandsoppgave og også i gitte situasjoner ha en helt sentral oppgave for å sikre nasjonale oppgaver. Jeg reiste dette fordi jeg tror det er en viktig debatt, og jeg er glad for at representanten gav meg anledning til å fortsette den. Vi bør fortsette den senere.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-12-02:
Representanten sveipet bredt, men startet med kampen mot terror. La meg slå det fast at den skal bygge på rettsstatens og folkerettens grunnprinsipper. Jeg tror representanten gjennom sitt partis regjeringsdeltakelse skal få møte dilemmaene fullt opp og kanskje bli litt mer lavmælt enn det SV var i opposisjon, og mer ettertenksom. Det er bra. Så til folkeretten, som var kjernen i hans spørsmål. Mitt utgangspunkt var det folkerettslige grunnlaget som faktisk eksisterer for at et land kan forsvare seg, og det folkerettslige grunnlaget som er til stede for både «Enduring Freedom» og ISAF i Afghanistan. Så har Norge faktisk også gitt bidrag gjennom vår styrkebrønn, som er sivilisasjonsoppbyggende, og som utenriksministeren drog opp tidligere her i Stortinget, hvor vi kan sørge for å bygge opp domstoler, rettsapparat og politi som er ukorrupt og skikkelig. Det er en del av det å bygge sivilisasjon. Men min utfordring til partiet SV var at når man først har et folkerettslig grunnlag, kan de ikke ha et gradert forhold mellom amerikanske og norske soldater på bakken som opptrer med et folkerettslig mandat. Representanten svarte ikke på det, og jeg forstår veldig godt hvorfor han ikke gjorde det, for det er et uløselig dilemma, sett fra SVs ståsted.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Representanten Width var inne på tre ulike temaer. Det første gjaldt tørrdokken. Det gir meg anledning til å si at vi ikke har fått endelig rapport om kvalitetssikringen. Jeg ble bare gjort kjent med dette muntlig i går. Men årsaken til økningen er bl.a. større usikkerhet knyttet til fjellarbeidene. Parallelt med denne kvalitetssikringen vil det bli vurdert andre alternativ for å bygge tørrdokken på Håkonsvern, utenfor fjellanlegget. Regjeringen vil ta stilling til den saken når kvalitetssikringen er sluttført og endelig rapport foreligger. Jeg vil komme tilbake til Stortinget med informasjon om saken på egnet måte. Når det gjelder spørsmålet om å redusere aktiviteten i nordområdene, vil jeg si at Regjeringen er opptatt av tung tilstedeværelse i nordområdene. Jeg nevnte også det i innlegget mitt, i forbindelse med øvelser(presidenten klubber) (presidenten klubber)
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Når det gjaldt det første spørsmålet, om tørrdokken, er det en anbudsfrist og en vedståelsesfrist til 31. desember i år. Jeg synes det var riktig å komme til Stortinget med den informasjon som er gitt meg, muntlig, selv om rapporten ennå ikke er forelagt. Det betyr at Regjeringen må behandle denne saken, og jeg vil selvfølgelig komme tilbake til Stortinget med informasjon. I og med at budsjettdiskusjonen er i dag, var det nødvendig å gjøre det på denne måten. Når det gjelder det andre spørsmålet, vet jeg ikke om jeg helt oppfattet det. Men Regjeringen stiller ikke spørsmål ved det folkerettslige grunnlaget for OEF-operasjonen, hvis det var det som var spørsmålet. Jeg beklager hvis jeg ikke oppfattet det rett.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Når det gjelder Midøsten-politikken, er Regjeringen Stoltenberg selvfølgelig opptatt av å bidra til fred i området. Jeg kan ikke si noe mer om det nå.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Den kvalitetssikringen som nå pågår når det gjelder tørrdokkprosjektet, ble satt i gang da Regjeringen vedtok bygging av tørrdokk. Regjeringen har basert seg på de tallene som kom i St.prp. nr. 1 fra Bondevik-regjeringen. De foreløpige tallene viser at det kan bli opptil 25 pst. dyrere, som jeg har nevnt. Vi har ikke fått rapporten. Vi vil jobbe med kostnadsreduserende tiltak. Det er det jeg kan si om den saken. Generelt når det gjelder om man skal bygge en tørrdokk eller ikke, vil jeg vise til at det var flere partier i Stortinget som var for tørrdokken tidligere. Det var en del av et forsvarspolitisk vedtak som flere partier var felles om. Jeg vil også understreke at fregattene til 20 milliarder kr i seg selv vil kreve mer enn 50 pst. av kapasiteten.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Jeg vil vise til den avtalen som er mellom OEF og ISAF i Afghanistan, hvor det er snakk om gi hverandre gjensidig støtte i krisesituasjoner – jeg har tidligere vært inne på flystøtte i en slik sammenheng. Disse to opererer i samme område, og det gjensidige samarbeidet er regulert i en avtale fra 2003. Det jeg også har lyst til å si, er at dersom slik støtte skal gis fra ISAF, skal det skje etter ISAFs mandat.
Anne-Grete Strøm-Erichsen (Arbeiderpartiet), 2005-12-02:
Nå har vi hatt en forsvarsdebatt som har vart i 3 timer og et kvarter. Det har vært en debatt som har vist stor enighet i forsvarspolitikken. Så, i et av de siste innleggene, kommer representanten Lønning og sier at Regjeringen skaper usikkerhet, og at forsvarsministeren ikke er klar i sin tale. Det har jeg prøvd å være, og jeg kan gjenta det jeg har sagt tidligere, at Regjeringen står bak forsvarspolitikken. Jeg har hatt en redegjørelse i Stortinget om den. Det har vært en lang debatt, og jeg har prøvd å gjenta en del av de tingene som har vært uklare, eller som det har vært stilt spørsmål ved i dag. Når det gjelder hva noen partier i Regjeringen har debattert, vil jeg si at vi tåler debatt, men i Regjeringen er vi enige. Det er faktisk slik at i den siste tiden er det Høyre som har skapt usikkerhet om forsvarspolitikken. Regjeringens politikk står nedfelt i Soria Moria-erklæringen, og den har det vært redegjort for mange ganger i Stortinget, både av meg og av utenriksministeren. Når det gjelder forholdet Regjeringen har til Israel og en boikott, påpekte statsminister Jens Stoltenberg i går overfor Dagsavisen at det er klart at «en våpenboikott av Israel ikke er regjeringens politikk», og at «boikott er ikke nedfelt i Soria Moria-erklæringen». Det refererte også representanten Marit Nybakk til i sitt innlegg. Når det gjelder representanten Widths uttalelse om næringsnøytralitet og hvordan Regjeringen så på dette med gjenkjøp, har jeg lyst til å si noe som jeg ikke fikk sagt i mitt innlegg. Vi vil gjennomgå rutinene for innkjøp av forsvarsmateriell, med sikte på å sikre en innkjøpspolitikk som best mulig bidrar til gjenkjøpsavtaler, og som samsvarer best mulig med samlede norske sikkerhetspolitiske, utenrikspolitiske og handelspolitiske mål. I denne sammenheng vil Regjeringen foreta en grundig vurdering av Forsvarets deltakelse i Joint Strike Fighter- og Eurofighter-programmene, spesielt med sikte på å bringe på det rene hvorvidt gevinstene for norskbasert industri av denne deltakelsen står i forhold til de bidragene som Norge yter. En slik gjennomgang vil bli foretatt i nære konsultasjoner med andre interessenter det er naturlig å samarbeide med. Jeg vil også her si at det skal være et møte på nyåret med forsvarsindustrien, og vi har fra politisk ledelse allerede satt i gang dette arbeidet.
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-02:
Jeg skal ikke gå i tørrdokk – selv om det later til å være en populær sport for bergensere. Før valget var det noen av oss som stilte spørsmål ved hvorledes en regjering med den utenrikspolitiske opposisjonen inne i regjeringskvartalene skulle styre norsk forsvars- og utenrikspolitikk. Til svar fikk vi – bl.a. fra den nåværende statsminister – at det var sterkt forkastelig å stille slike spørsmål, fordi det kunne skade Norges interesser. Mitt bestemte inntrykk er at den nye regjeringen allerede etter seks uker har klart å skade vesentlige norske interesser ved å skape uklarhet og usikkerhet om helt sentrale deler av norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk. På spørsmål tidligere i debatten svarte forsvarsministeren at hun ville vise til avtalen mellom ISAF og OEF om gjensidig støtte under gitte situasjoner. Det samme har både forsvarsministeren og utenriksministeren gjort før fra denne talerstol. Men etter at det skjedde, har et enstemmig sentralstyre i SV pålagt sine medlemmer av Regjeringen å gå inn for at Norge skal bryte denne avtalen, nemlig ved at dersom situasjonen skulle oppstå, skal de norske jagerflyene kalles tilbake. Har ikke forsvarsministeren noe mer å si til dette enn det hun sa, er det ganske fundamentalt uklart hvilken politikk Regjeringen står for. Det forsvarsministeren burde ha sagt, var at hvis den situasjonen skulle inntreffe at en tredjedel av Regjeringen mener at Norge skal bryte en avtale, bør reaksjonen være at det er SV som tilbakekaller sine statsråder fra Regjeringen – ikke at det er Regjeringen som bryter avtalen ved å tilbakekalle fly fra Afghanistan. Her kreves det langt tydeligere tale. Det andre som forbløffet meg, var at statsråden på uttrykkelig spørsmål om Norges Midtøsten-politikk, svarte at Regjeringen er «opptatt av å bidra til fred i området. Jeg kan ikke si noe mer om det nå». Kan ikke forsvarsministeren si noe mer om saken? Skal vi da sitte tilbake med et fundamentalt åpent spørsmål hvorvidt den norske regjering går inn for en boikott av ett eneste land i dagens verden, Israel, eller ikke går inn for det? Ett av regjeringspartiene, med flere sentrale statsråder i Regjeringen, har altså gått ut og erklært for all verden at de går inn for en slik ensidig norsk boikott. Her må forsvarsministeren være i stand til å si noe mer.
Inge Lønning (Høyre), 2005-12-02:
Jeg skylder representanten Jacobsen en unnskyldning. Jeg sa sentralstyret, og det skal være landsstyret. Det løfter jo saken opp på et enda høyere nivå. Men det er oppsiktsvekkende at representanten Jacobsen tilsynelatende ikke ønsker å forstå det helt elementære, nemlig at SVs landsstyre har krevd av SVs statsråder i Regjeringen at de skal gå imot en avtale som Norge har inngått, og som Norge er forpliktet på. Da hjelper det lite å henvise til at det er fritt frem å diskutere i denne verden og også i denne sal. Ja, selvsagt er det det. Men det kan ikke være fritt frem for medlemmer av en regjering å gå imot det regjeringen selv har sluttet seg til, og særlig ikke når det er en avtale mellom stater. Mener Bjørn Jacobsen virkelig at seminarprinsippet kan innføres også der? Statsråden sier at hun har prøvd å være klar. Det trekker jeg ikke et øyeblikk i tvil, men jeg konstaterer at hun bare i begrenset utstrekning har lyktes. Det kan vel ikke, når det gjelder norsk Midtøsten-politikk, være nødvendig å konsultere Dagsavisen eller sitater fra andre regjeringsmedlemmer for å kunne besvare et enkelt spørsmål om hvorvidt den norske regjering står bak eller ikke står bak den politikk som et av regjeringspartiene har annonsert i full offentlighet. Det burde det være mulig å ta på strak arm. Jeg konstaterer, etter det svaret som statsråden gav i form av sitatet fra statsministerens uttalelse til Dagsavisen, at det formodentlig ikke er Regjeringens politikk, og at Regjeringen dermed mener det motsatte av det det ene av regjeringspartiene mener. Det er det i tilfelle greit å få vite. Men dette illustrerer et mer fundamentalt problem, som jeg forsøkte å peke på, nemlig at denne regjering ikke har sitt parlamentariske flertall i Regjeringen når det gjelder utenriks- og sikkerhetspolitikken. Hadde det ikke vært et parlamentarisk flertall utenfor regjeringspartiene, tror jeg faktisk at det hadde vært nødvendig å bruke enda sterkere ord enn uttrykket «å skade norske interesser». Hvis det parlamentariske grunnlaget for norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk skulle ha ligget i den nåværende regjeringen, ville den ha vært en permanent arbeidsulykke.