trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Jeg har sittet på Stortinget i åtte år og vært statsråd i fire uker. I løpet av de åtte årene og fire ukene har jeg besøkt utrolig mange ulike attføringsbedrifter rundt omkring i Norge. Det de attføringsbedriftene sier til meg, er at vi må – som jeg har gjentatt på inn- og utpust her flere ganger i dag – forenkle tiltakssystemet. Vi har altfor mange tiltak – folk blir gående ledig og vente mellom tiltakene. Tilbakemeldingen til meg er at det viktigste jeg som statsråd og denne regjeringen kan gjøre, er å forenkle de tiltakene, få færre tiltak, sånn at vi får mer fokus på kvalifisering, klargjøring og formidling inn mot arbeidslivet. Det er det jeg ønsker å legge til grunn, og da må vi politikere forenkle det regelverket og de ordningene. Det vil gjøre det enklere for Nav å praktisere det, og det vil også gjøre det enklere for attføringsbedriften å levere. Sluttpunktet vil da bli en bedre, mindre byråkratisk og enklere kvalifiseringsrunde for ungdommene, som fortere får den hjelpen de skal ha, og kommer raskere kvalifisert inn mot arbeidslivet.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Denne regjeringen ønsker å videreføre IA-avtalen. IA-avtalen er viktig for å nå de tre delmålene: få redusert sykefravær, få flere inkludert inn i arbeidslivet – de som i dag står utenfor med nedsatt arbeidsevne, og, ikke minst, få flere eldre til å stå lenger i arbeidslivet. Skal man lykkes, må man også være villig til å se på nye tiltak, og jeg er helt enig med representanten Rotevatn. For det første setter vi i gang arbeidet med en ny IA-avtale nå i høst, og partene er allerede innkalt til drøftelser. Vi har som hovedmålsetting å sørge for å få bedre tiltak – mer målrettede tiltak – for å lykkes innenfor alle de tre delmålene på en bedre måte. Selv om det er vanskelig, krevende og utfordrende, ønsker denne regjeringen å ha klare ambisjoner om å få bedre tiltak og bedre resultater på samtlige områder. Så har sykefraværet gått ned med 9,5 pst. i forhold til det som var den opprinnelige målsettingen. Men den opprinnelige målsettingen i 2001 var 20 pst., så vi står fortsatt langt unna den. Når det gjelder delmål 2, er vi veldig langt unna, og der trenger vi nye virkemidler. Det skal vi sette oss ned og drøfte med partene. Når det gjelder delmål 3, er vi fortsatt også langt unna. Men det har kommet en positiv bedring ved at det nå er flere eldre som står litt lenger i arbeidslivet. Vi er på rett vei, vi vil tydeliggjøre våre virkemidler, slik at de blir enda bedre på det området. Så er det viktig for denne regjering å sørge for at vi får gått igjennom tiltak, finner ut hva det er som fungerer, bygger opp under de tiltakene som fungerer, og får redusert og fjernet de tiltakene som ikke fungerer, men som skaper økt byråkrati og fører til at vi ikke når resultatene på en god måte. Så vi er i gang, og vi vil gå i gang i løpet av høsten med en ny IA-avtale.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Takk for spørsmålet. La meg i alle fall først få understreke at jeg ikke skal være sensor overfor tidligere regjeringer og dele ut karakterer til dem. Men det som er viktig, er hva denne regjering skal gjøre av politikk – og gjennomføring. Det som står i regjeringsplattformen, er ikke noe vi har skrevet bare for å skrive det. Det er noe vi har skrevet fordi vi skal gjennomføre det. Denne regjeringen er klar og tydelig på at vi skal ha et trygt, fleksibelt og familievennlig arbeidsliv med plass til alle. Vi skal sørge for mer fleksibilitet i arbeidslivet. Vi ønsker å gjøre det lettere med midlertidige ansettelser for å senke terskelen, så flere kan få lov til å komme seg inn i arbeidslivet – få en arena å prøve seg på. Det kommer vi tilbake til på egnet måte i Stortinget om hvordan vi implementerer.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
La meg først få lov til å understreke at permitteringsregelverket ikke er en del av IA-avtalen som sådan – så vi er litt presise på det. Når det gjelder endringer i budsjettet på permittering, har jeg allerede svart opptil flere ganger fra denne talerstolen i dag. Men la meg gjenta svaret: Denne regjering ønsker en vekstfremmende næringspolitikk med generelle, gode rammebetingelser for hele det norske næringslivet. Det vil også komme fiskerinæringen til gode. Så er det viktig igjen å gjenta at vi med 26 ukers permittering sørger for å kunne allokere arbeidskraften. For det første er den tilpasset arbeidsmarkedets situasjon – man kan allokere arbeidskraft raskere ut fra langvarig permittering og inn til arbeidslivet. Men nøkkelen ligger i den samlede næringspolitikken og skatte- og avgiftspolitikken denne regjeringen fører, som er en vekstfremmende skatte- og avgiftspolitikk – og næringspolitikk – som også kommer fiskerinæringen til gode.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Svaret er nei. Vi ønsker å sette oss ned og foreta en oppmyking for å gjøre det lettere med midlertidige ansettelser. Jeg viser også til den rød-grønne regjeringens arbeidslivsmelding som viser at rundt 60 pst. av dem som starter med en midlertidig stilling, kommer over i fast stilling innen to år. Det viser at den måten vi har gjort det på i Norge, er bra med tanke på å få flere inn i arbeidslivet. Hvorfor ikke da se på muligheten for å myke det opp noe, slik at flere ungdommer, folk med nedsatt arbeidsevne og også innvandrere får en arena å prøve seg på for å komme inn i arbeidslivet? Jeg har gjennom mine åtte år som politiker i dette hus møtt mange ungdommer, innvandrerungdommer og folk med nedsatt arbeidsevne som sier: Jeg skulle gjerne hatt en arena og vist meg frem på – bare jeg hadde fått den arenaen, skulle jeg vist at jeg duger. Vi vil skape den arenaen for de personene og gjøre det enklere å få fast ansettelse.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Jeg skal vokte meg vel for å begynne å gå konkret inn på de ulike tiltakene. Jeg tror nok det er forståelse for i Stortinget og klokt av statsråden å sette seg ned sammen med partene i arbeidslivet og diskutere de ulike tiltakene, og at vi gjør ting i riktig rekkefølge. Men la meg peke på én ting, og det er at den sykmeldingspraksisen som vi har i dag, har skapt unødvendig byråkrati både for arbeidsgiver i form av oppfølging, for Nav når det gjelder oppfølging, og ikke minst for leger som føler det problematisk at det blir mer byråkrati. Til syvende og sist er det den sykmeldte som blir kasteballen mellom de systemene. Her ser jeg klart og tydelig at vi må få mer forenkling som gjør at man får en tettere, bedre og sømløs oppfølging av den sykmeldte. Målet er jo ikke å skape byråkrati med virkemidlene, målet er å skape gode virkemidler som sørger for at den sykmeldte kommer seg raskt tilbake til arbeidslivet.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Det er et viktig spørsmål representanten Lundteigen tar opp, og det er nettopp derfor vi skal se på den biten når vi skal sette oss ned og forhandle med partene og drøfte tiltakene som skal inn i en ny IA-avtale. Det vil være et viktig moment å finne gode løsninger på det, for der henger man igjen i stor grad i offentlig sektor. Så må jeg få lov til å si at representanten Lundteigens parti har sittet i regjering i åtte år før oss. Det delmålet som er mest forsømt, er delmål to, som Lundteigen her er opptatt av. Hvorfor har ikke den forrige regjeringen gjort det som Lundteigen mener man burde gjort i de åtte årene man har sittet i regjering? Når det gjelder arbeidsavklaringspengene, de som utløper der, har den forrige regjeringen sittet i åtte år uten å følge opp de menneskene i det hele tatt. Jeg har sittet i fire år – nei, fire uker, unnskyld, jeg håper jeg kan sitte i fire år og kanskje lenger – og vi har allerede startet oppfølgingen av de menneskene og begynt å gi 20 000 av dem en avklaring bare på de ukene vi har sittet i regjering.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
La meg først få lov til å minne om – og det er helt riktig som representanten Andersen peker på – at Fremskrittspartiet var det eneste partiet som sto utenfor pensjonsreformen. Denne regjeringen og jeg har et klart mandat om å sluttføre pensjonsreformen på en god måte. Det ville vært oppsiktsvekkende hvis en statsråd hadde stått i denne sal og sagt at han ikke ville gjennomføre Stortingets vedtak – det hadde vært oppsiktsvekkende. De som har innført levealdersjustering, er bl.a. den forrige regjeringen og SV, Karin Andersens eget parti. Når levealdersjustering allerede er innført, mener jeg det er både naturlig og fornuftig at man har lik levealdersjustering for alle alderspensjonister, som sørger for at man ikke havner i en situasjon der en som jobber til han er 67 år, med akkurat de samme forutsetningene som en som har jobbet delvis og er delvis ufør, kommer dårligere ut som alderspensjonist enn den som har vært ufør. Det synes jeg ikke appellerer til at flere eldre kan stå lenger i arbeidslivet, det ville vært et urettferdig system i mitt hode. Når først levealdersjustering er innført, er det viktig for oss å sørge for at vi har lik levealdersjustering for alle.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Denne regjeringen, denne arbeidsministeren, ser at Stortinget har gjort et vedtak som også innebærer at man skal evaluere pensjonsreformen og levealdersjusteringen innen 2018. Denne arbeidsministeren, denne regjeringen, ser også at Stortinget allerede har vedtatt ny uførepensjonsreform med igangsetting fra den 1. januar 2015. Jeg vil minne representanten Karin Andersen om at hennes tidligere regjeringssjef Jens Stoltenberg også sa at det sjelden er sånn at du enten er helt syk eller helt frisk – alle sammen er litt midt imellom. Vi får et nytt uføresystem som gjør at man kan kombinere arbeid og uføretrygd på en mye mer fleksibel måte. Det vil også gjøre det enda mer fornuftig å ha lik levealdersjustering når først levealdersjustering er innført for alle alderspensjonister. Mitt spørsmål tilbake er da: Hvordan skal du kunne gradere de ulike levealdersjusteringene hvis du jobber 60 pst. og er 40 pst. ufør?
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Det denne arbeidsministeren og denne regjeringen kan si til de pensjonistene, er at Stortinget har vedtatt en pensjonsreform med levealdersjustering. Denne regjeringen er opptatt av en klar sosial profil, men vi er også opptatt av en klar rettferdighet i måten vi organiserer og tilrettelegger politikken på. Derfor er det rettferdig at alle alderspensjonister får samme levealdersjustering. Det vil gjøre at man får et enklere, avbyråkratisert system som gjør at man får en riktigere måte å beregne pensjonene på. Jeg synes det er fornuftig. Jeg synes det er bra å sørge for at vi har rettferdighet i pensjonssystemet – at denne regjeringen forholder seg til Stortingets vedtak. Selv om Fremskrittspartiet var imot pensjonsreformen, må vi forholde oss til Stortingets vedtak – noe annet hadde vært oppsiktsvekkende – og gjennomføre det på en rettferdig måte. At rettferdighetsprinsippet ligger til grunn, synes jeg er veldig bra.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
La meg være nøyaktig presis på at de uføre ikke har gjort noe galt. Vi skal sørge for at de uføre får en god inntektssikring også i fremtiden. Det er denne regjeringen opptatt av. Men denne regjeringen er også opptatt av et rettferdig system. Jeg må virkelig si at jeg blir litt overrasket når representanten Christoffersen kaller det som gjelder graderingen av uføretrygd, for «et byråkratisk argument». Var det ikke det som var hele poenget da den forrige regjeringen med et enstemmig storting gikk inn for den graderingen, at man lettere kunne kombinere trygd og arbeid, slik at den enkelte skulle bli hjulpet til å kunne ta ut sin arbeidsevne på en positiv måte? Hvis det plutselig nå har blitt byråkratisk og Arbeiderpartiet har gått bort fra arbeidslinjen, synes jeg det er veldig overraskende. For denne regjeringen er det veldig viktig å legge til rette for at man motiverer og gjør det enkelt for den enkelte å ta i bruk sin arbeidsevne, og at man også har noe igjen for å gjøre det. Det synes jeg er en god, rettferdig politikk, og det står denne regjeringen for.
Robert Eriksson (Fremskrittspartiet), 2013-11-13:
Denne regjeringen vil naturlig nok ta Stortinget på det dypeste alvor. Vi skal legge frem saker for Stortinget som vi mener er rettferdige. Jeg kjenner jo Kristelig Folkeparti som et parti som også er veldig opptatt av rettferdighet, at det skal lønne seg å jobbe, og at man har gode incitamenter for det. Så jeg føler meg ganske trygg på at vi skal klare å komme frem til gode, fornuftige og rettferdige løsninger på både det som gjenstår i pensjonsreformen, og andre saker med Kristelig Folkeparti og Venstre i Stortinget.
Fredric Holen Bjørdal (Arbeiderpartiet), 2013-11-13:
Som det går fram av hovudspørsmålet, er det tydeleg at dei som tener på budsjettet til regjeringa, er dei som har mest frå før. Statsråden gjekk førre veka offensivt ut i media og ville ha ungdom til å stå opp om morgonen. Eg følgde rådet og stod opp tidleg fredag 8. november for å lese gjennom kva regjeringa vil i arbeidsmarknadspolitikken. Det var ikkje oppløftande lektyre. Regjeringa svekker permitteringsregelverket, noko som særleg vil ramme ungdom. Ho trekker Meld. St. 46 for 2012–2013, Flere i arbeid, og kuttar i tiltaksplassar for arbeidsledige, noko som i seg sjølv er eit paradoks, i og med at statsråden til media seier at stortingsmeldinga vart trekt fordi ho var for lite ambisiøs. Mitt spørsmål til statsråden er: Korleis kan det forsvarast å kutte i tiltaksplassar i eit år der ein forventar auka arbeidsløyse? Kva har statsråden tenkt at ungdom skal stå opp til om morgonen?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
Siden vi er i starten av regjeringas arbeid, er det viktig å få fram de holdninger, den kurs og den prioritering som gjelder etter at en har kommet i regjering. Fremskrittspartiet har tidligere sagt at en er for, og arbeider for, folk flest – det er jo noe som nå er kommet under diskusjon, og derfor er det viktig å få avklart det. Norge har et høyt kostnadsnivå, og vi har mange minstepensjonister. Vil det da, med den nye regjeringa og den nye statsråden, være naturlig at vi framover får en større prosentvis vekst i pensjonene for dem som har minstepensjon, i forhold til dem som har tilleggspensjon?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
Det er hyggelig å høre at det skal føres en ambisiøs politikk – nå skal det virkelig bli orden på sakene. Det skal være mer konkrete virkemidler. Derfor starter en med å trekke det som er framlagt – her skal en komme raskt i gang. Dette kommer vel også til å koste penger. Det skal ikke bare forenkles, det skal ikke bare bli bedre – en vil også trenge noen penger. Jeg har lyst til å følge opp forholdet mellom attføringsbedrifter og eventuelt andre som skal gjøre en jobb. Attføringsbedriftene har kompetanse knyttet til den særlig viktige og særlig krevende jobben de har. De utvikler hele sin organisasjon for å dekke dette på en grundig måte. De er avhengige av forutsigbare rammebetingelser – som det så kjekt heter – sånn at de kan planlegge på lengre sikt. Det er en uro blant dem for hva som nå skjer. Vil regjeringa satse på disse, eller vil en nå legge til at dette skal være likestilt, at kommersielle aktører skal stå for den jobben som attføringsbedrifter står for i dag?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
Markedskreftene er sterke – de er utrolig sterke. Det fungerer i det norske samfunn sånn i dag at sammen med offentlig tilrettelegging får vi en stadig sterkere todeling både i arbeidslivet og i næringslivet, og vi får også sterkere spenninger mellom sentrum og periferi. Det er i markedskreftenes logikk at de sterke blir sterkere, og at de svake blir svakere. Det som da er sentralt i offentlig politikk, er å korrigere markedskreftene for å nå samfunnsmessige mål. Måten vi korrigerer det på, er gjennom langt mer enn kapittel og post, det er offentlig tilrettelegging, skatter og avgifter, infrastruktur og det hele. Mitt spørsmål gjelder holdningene til den nye regjeringa. Ønsker den nye regjeringa å korrigere markedskreftene sterkere, slik at todelinga jeg refererte til, blir mindre eller sterkere framover?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
IA-avtalens punkt om å få flere inkludert i arbeidslivet er ikke noen tilfeldighet. Det er et utrolig viktig samfunnsmessig mål, og en ønsker å få partene med på det. Det er helt grunnleggende for både menneskenes verdighet og samfunnets utvikling at en har trygghet i arbeidslivet. Dette blir stadig mer krevende. Jeg vet at fireårsregelen når det gjelder arbeidsavklaringspenger, utløper i mars neste år for 63 900, jf. tall fra Nav i september. Samtidig har vi en historisk høy arbeidsinnvandring i praktiske yrker, og mange av dem konkurrerer om de samme arbeidsplassene. Det er altså svært krevende. Mitt spørsmål er følgende: Når det gjelder de som har delvis arbeidsevne, de som vi skal inkludere, er tiltakene overfor arbeidsgiver og eksempelvis det offentlige nå gode nok til at de blir ansatt med sin arbeidsevne?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
Jeg vil også ønske statsråden velkommen til Stortinget. Det blir både krevende og viktig – det skal være sikkert. Mitt spørsmål er: «Ifølge totalkalkylen for jordbruket viser foreløpig regnskap for 2012 at gjeldsnivået eksklusiv leasing er rekordhøyt, på om lag 50 mrd. kr, samtidig som omsetningen(sum markedsinntekter og bevilgninger over statsbudsjettet) utgjorde snaut 39 mrd. kr. Myndighetene advarer mot husholdningenes gjeldsnivå i forhold til disponibel inntekt. (sum markedsinntekter og bevilgninger over statsbudsjettet) Mener statsråden at jordbrukets gjeldsnivå og -utvikling er økonomisk forsvarlig framover sett i lys av den nye regjeringens politikk for jordbruket?»
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
Mitt spørsmål er knyttet til det som regjeringa sikter inn mot framover. Det er helt korrekt at representanten Lundteigen har en betydelig respekt for den risiko som det er i norsk jordbruk i dag økonomisk. Finanstilsynet som uttaler seg i tråd med finansministerens syn, advarer mot risikoen for husholdninger generelt, hvor gjeldsnivået nå er snart to ganger disponibel inntekt. For jordbruket er det langt verre. Der er gjeldsnivået nå, inklusiv leasing, om lag en og en halv gang omsetninga, eller om lag fem ganger nettoinntekta! Den gjelda er veldig skeivt fordelt. Ser ikke statsråden risikoproblemene ved fortsatt å ha sterke investeringer uten å ha den nødvendige inntjening på investeringene?
Per Olaf Lundteigen (Senterpartiet), 2013-11-13:
Det er helt klart at det er store skiller i jordbruket. Det er de som har investert mye, som har den store gjelda. Og det er dem vi snakker om. Regjeringa sier at det skal investeres enda mer. Når en samtidig sier at prisene heller skal gå ned, bevilgningene skal i sum for næringa gå ned, og rentenivået er svært usikkert – det kan like godt gå opp betydelig enn ned – er mitt spørsmål: Fører ikke nå den nye regjeringa en rekke mennesker inn i en enda mer risikofylt situasjon, når en altså ønsker å forsterke investeringene ytterligere i ei næring som ikke har nødvendig inntjening?
Trine Skei Grande (Venstre), 2013-11-13:
Fremskrittspartiet var ikke med på det store pensjonsforliket her i salen. Det bygger på en viktig forutsetning, en viktig forståelse av utfordringene som Norge nå står overfor, nemlig at flere må bidra mer skal vi klare å beholde velferdsstaten vår og alle de gode ordningene som vi har, i tida framover. Et viktig grep for å få til det er å få folk til å jobbe lenger, så jeg har to spørsmål til statsråden: Hva vil statsråden aktivt gjøre for fortest mulig å få fjernet de særaldersgrensene vi har? Og hvilke tiltak syns statsråden det er viktig å sette i gang for å sørge for at folk har stimuli til å stå ekstra i arbeid, at de faktisk får noe igjen for å bidra til fellesskapet noen flere år enn de egentlig hadde planlagt?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-13:
Det er eit uttrykk som heiter at havet gir og havet tar. Vi som bur langs kysten, veit at naturen svingar. Det betyr at det i enkelte periodar er mykje fisk i havet, i andre periodar er det ikkje så mykje. Derfor har vi også hatt permitteringsreglar for fiskeindustrien som har fungert etter naturens mønster. Regjeringa legg opp til kraftige kutt i permitteringsreglane for fiskeindustrien. Dette vil få dramatiske konsekvensar for folk på kysten og for ei heil næring. Mange vil miste dagpengar. Det vil antakeleg bli fleire konkursar, og fleire vil bli sagde opp som følgje av strategien til regjeringa. Ser statsråden desse store negative konsekvensane for ei heil næring og for folk på kysten?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-13:
Det herskar full forvirring om kven som eigentleg har ansvaret for barnehagane. Vi stilte spørsmål ved ein nøyaktig liknande situasjon i førre veke, da statsminister Solberg svarte på spørsmål. På ei utfordring frå til slutt Rigmor Aasrud svarte ho at ein skal gjere kommunane i stand til å ha løpande opptak. Så kom budsjettet i førre veke. Der gjekk den nye regjeringa bort frå å auke talet på barnehageplassar, slik at ein skulle trappe opp mot løpande opptak. Det er kommunalministeren som skal gjere kommunane i stand til å ha løpande opptak, som er ei langt dyrare løysing enn å ha to opptak, altså ei mykje meir ambisiøs ordning. Mitt spørsmål til kommunalministeren er: På kva måte skal ein gjere kommunane i stand til å ha løpande opptak?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-13:
Statsråden gjør helt riktig i å bli stående, for mitt spørsmål handler også om arbeid. Arbeid handler om menneskeverd. Det gjør noe med oss når vi som kan og vil jobbe, har muligheten til å kunne realisere oss selv gjennom arbeid. Det gir oss sosiale nettverk og muligheten til å realisere oss selv, og arbeid er nøkkelen til å komme seg ut av fattigdom. Så det er viktig for enkeltmennesket, men det er også viktig for samfunnet. Det flotte for statsråden er at hvis han lykkes med å inkludere flest mulig mennesker i arbeid, lønner det seg også økonomisk for staten. Selv om Norge har lav arbeidsledighet, har vi mange som står uten arbeid og som kjemper for å komme tilbake i jobb. I 2005 var det ca. 150 000 mennesker som ble definert som at de hadde nedsatt arbeidsevne, at de trengte hjelp og bistand fra staten og Nav for å komme tilbake i jobb. Nå er det over 200 000 mennesker. Situasjonen for disse menneskene er at det er altfor lang ventetid før de får hjelp. Mange må stå to–tre år i kø før innsatsen kommer. Det er firkantede systemer for de ulike tiltakene som tilbys, og kvaliteten på tiltakene varierer i for stor grad – og også geografisk. Bedriftene gjør en iherdig innsats for å inkludere mennesker som har bygget opp kompetanse. De har selv etterspurt at noe må skje på feltet, etterspurt tiltak fra staten. Poenget er: Vi trenger en mer ambisiøs politikk for dem som har falt ut av arbeidslivet, og som trenger hjelp for å komme tilbake. Så mitt spørsmål er: Deler statsråden Kristelig Folkepartis utålmodighet? Og hva er statsrådens ambisjoner for å inkludere flere mennesker inn i arbeidslivet igjen?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-13:
Takk for godt svar. Jeg er glad for at statsråden viser denne utålmodigheten. Vi i Kristelig Folkeparti skal være vaktbikkjer – og for så vidt samarbeidspartnere – i Stortinget for å få en best mulig politikk. Men når statsråden sier dette, undrer det meg veldig at han har valgt å trekke tilbake den stortingsmeldinga som kom til Stortinget i august. Riktignok har vi over lang tid etterlyst denne meldinga – og de rød-grønne valgte ikke å levere – men det var en del ting i meldinga som jeg synes det ville være viktig å bygge videre på. Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet var i forrige periode enige om den retninga som denne meldinga viste. Kristelig Folkeparti ønsker riktignok flere tiltak – som fleksibilitet og kortere ventetid, som vi var inne på i stad – men vi var enige om at innholdet i denne meldinga var det vi skulle bygge videre på. Mitt spørsmål er: Hvorfor har statsråden trukket denne meldinga tilbake, slik at Stortinget ikke får mulighet til å diskutere den? Vil han i så fall komme med noen signaler om at det kommer en ny melding, slik at Stortinget kan gi forutsigbare retningslinjer for å få hjulpet flest mulig mennesker tilbake til arbeidslivet?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-13:
Når en snakker om inkluderende arbeidsliv, er det klart at arbeidsmiljøloven er viktig, for det skal også være en lov som er med på å beskytte arbeidstakerne og sikre at de kan stå lenge i arbeid. Statsråden vil ikke gjøre seg til sensor over tidligere regjeringer, og derfor kan jeg gjøre det. Jeg mener opplagt at Bondevik gikk for langt, og jeg er glad for at denne regjeringa, i samarbeid med Kristelig Folkeparti, har vært opptatt av at en ikke skal gå så langt i de endringene som skal komme. En skal ikke ha noen liberalisering, men en skal ha tilpasninger til et mer moderne arbeidsliv og den tida vi lever i. Når en snakker om IA-avtalen som skal inngås, er jeg glad for at statsråden signaliserer at han ønsker en ny avtale. Det er mye i avtalen som fungerer, og det er noe som ikke fungerer så godt. En ser også tydelig at det er forskjeller – der bedriftene tar et tydelig ansvar og ledelsen går inn og fokuserer på ulike viktige tiltak, oppnår en som regel gode resultater. Spørsmålet mitt er: Når statsråden ønsker flere tiltak og forbedringer, hvilke tiltak er det han ikke synes fungerer godt i dagens avtale?
Kjell Ingolf Ropstad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-13:
Jeg må innrømme at jeg smiler litt når jeg hører på de rød-grønne. Det oppfattes slik at når regjeringa har bestemt seg for noe, er det sånn det blir. Da vil jeg minne Stortinget om at den nye parlamentariske situasjonen gjør at regjeringa trenger flertall for at saker skal bli vedtatt. Kristelig Folkeparti ønsker ikke å fjerne den halveringa av levealdersjusteringa som de uføre har. Når en snakker om levealdersjustering, om pensjonssystem, er det kompliserte saker, men jeg synes det er rimelig at min generasjon, vi som sannsynligvis lever litt lenger – beregningene viser det – kan kompensere for det med å jobbe litt lenger. Men det er ikke like enkelt for en som er ufør, som ikke har mulighet til å jobbe, å kompensere for at en kommer til å leve lenger med å jobbe lenger – for en kan ikke jobbe. Det poenget håper jeg at statsråden og regjeringa ser og vurderer før de kommer med en sak til Stortinget. Jeg ønsker å utfordre statsråden: Hvordan tenker han å få saken gjennom i Stortinget?
Olaug Vervik Bollestad (Kristelig Folkeparti), 2013-11-13:
Jeg takker for at statsråden sier at de vil ha en framoverlent politikk på dette området. Vi har ufattelig mange flotte attføringsbedrifter rundt om i hele landet vårt. Dette er bedrifter med høy kompetanse, bedrifter som hjelper de svakeste, for å legge til rette for at de skal kunne komme ut i jobb igjen. Disse bedriftene trenger forutsigbarhet både for bedriftens del og – ikke minst – for de ansattes del, men aller mest for de brukerne det gjelder. Kan statsråden avkrefte at det er for å kommersialisere denne modellen at han har trukket tilbake denne meldingen?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-11-13:
Jeg synes det spørsmålet Kristelig Folkeparti reiser her i dag, er såpass viktig at det fortjener et litt mer presist svar fra statsråden. Han får dermed en mulighet ved at jeg stiller følgende oppfølgingsspørsmål: Attføringsbedriftene i NHO har innstendig bedt om at meldinga ikke trekkes tilbake. Statsråden sa selv at det kommer et taktskifte i dette viktige arbeidet. Statsministeren har sagt – bekreftet senest i dag – at det som skal kjennetegne denne regjeringa, er gjennomføringskraft. Er virkelig det mest offensive regjeringa kan komme opp med på dette feltet, å trekke en stortingsmelding? Har statsråden en formening om hvor mye dette vil forsinke det nødvendige arbeidet med en forsterket arbeidslinje for disse viktige gruppene? Konkret: Når kan vi vente at Stortinget får konkrete tiltak?
Lise Christoffersen (Arbeiderpartiet), 2013-11-13:
Jeg registrerer at statsråden i denne saken prøver å skyve dem med graderte pensjoner foran seg. Det er jo et byråkratisk argument som jeg regnet med at vi ville få færre av fra denne regjeringa. Men jeg synes det er et kunstig argument at det er synd på oss som har jobbet og tjent til pensjon hele livet, fordi vi beholder en liten fordel for dem som ikke har hatt den muligheten. Vi som har jobbet hele livet, får nok mer å leve av som alderspensjonister enn de som aldri fikk muligheten til å jobbe. Det er jo ikke bare levealdersjusteringa vi snakker om her. Ut ifra regjeringsplattformen kan det også se ut som det spøker for barnetillegget mens de er uførepensjonister. Jeg lurer på: Hva galt har de uføre gjort, som får Høyre–Fremskrittsparti-regjeringa til å ta fra dem de små fordelene de måtte ha?
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-11-13:
Jeg registrerte at statsråd Eriksson også var på tur i mitt hjemfylke. Jeg deler for så vidt hans oppfatning av at det er noe som må gjøres nå, for gjennom de siste åtte årene har dessverre veldig mange ungdommer falt utenfor systemene. Litt av det jeg forventer når statsråden trekker tilbake den meldingen, gjelder det som har vært mangelen over lang tid; samhandlingen mellom etater, mellom attføring, Nav og hele systemet. Da ønsker jeg å spørre statsråden: Er statsråden enig i at det er spesielt det offentlige som må bli bedre, og hva vil han i så fall gjøre for at disse systemene skal fungere bedre, så de faktisk hjelper de brukerne som har behovet?
André N. Skjelstad (Venstre), 2013-11-13:
Statsråden var inne på en del ting som vi i Venstre også er enig i. Infrastruktur og innovasjon er viktig for distriktene, og ikke minst mindre byråkrati og mer lokalt selvstyre, som igjen også fører til mindre statlig detaljstyring. Det er ikke til å komme fra at det er relativt store kutt innenfor regional utvikling. Jeg lurer på hva som vil skje med det partnerskapet som ofte er mellom bedrifter, SIVA og kommuner, fordi mange av disse tiltakene har et treårsløp. Kan statsråden forsikre meg om at ingen av de prosjektene som er midt i løpet, vil få noen kutt? Kan statsråden gi en sånn forsikring?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-11-13:
Mitt spørsmål går til kommunal- og moderniseringsministeren. Statsråden har ikke lenger regionalminister i tittelen sin, men har fortsatt ansvaret for distrikts- og regionalpolitikken. I Høyres merknad under vårens behandling av distrikts- og regionalmeldingen skrev partiet følgende: «Målet er å ta vare på hovedtrekkene i bosettingsmønsteret og å utløse verdiskapingspotensialet i alle deler av landet.» Og videre «å prioritere virkemiddel som kan medvirke til å styrke evnen til innovasjon og nyetablering i alle deler av landet, med vekt på å nå potensielle gründere og entreprenører». Det står i sterk kontrast til formuleringene i tilleggsproposisjonen til statsbudsjettet, der det heter at regjeringen «vil styrke vekstkraften der den er». Hovedfokus synes altså å være å styrke veksten der den er, og som vi alle vet, er veksten spesielt stor i og rundt de store byene. Den rød-grønne regjeringen har de siste årene klart å opprettholde arbeidsplassutviklingen og bosettingen i de aller fleste kommunene i landet. Det har en lyktes med gjennom å føre en aktiv distriktspolitikk og å etablere gode partnerskap mellom lokale myndigheter, regionale myndigheter, lokalt næringsliv, statlige innovasjonsaktører som Innovasjon Norge, SIVA og forskningsmiljøer knyttet til universitet og høgskoler. Senterpartiet mener forvaltningen av distriktsvirkemidlene blir best når vi trekker regionale og lokale myndigheter aktivt inn i gjennomføring av tiltakene. Vi vet også at våre viktigste eksport- og framtidsnæringer som energiproduksjon, fiskeri, reiseliv og mineralutvinning, er typiske distriktsnæringer. Det man må spørre seg etter å ha lest regjeringens erklæring og sett hvordan regional- og distriktspolitiske tiltak blir barbert i den nye regjeringens budsjett, er: Hva er egentlig regjeringens ambisjoner for regional- og distriktspolitikken framover?
Heidi Greni (Senterpartiet), 2013-11-13:
Jeg takker for svaret. Dessverre kan jeg ikke si at jeg ble beroliget. Jeg er enig i at distriktspolitikk ikke bare er offentlige virkemidler, utviklingen av distriktene er også i høyeste grad avhengig av rammevilkårene for distriktsnæringene våre. Jeg nevnte reiseliv, for de mest spektakulære opplevelsene vi tilbyr turistene som kommer til Norge, ligger i distriktene. Jeg kan også nevne fiskeri, oppdrett, mineralnæring, skog- og landbruk. Bevilgningene til regional utvikling og nyskaping gjennom fylkeskommunen er redusert med om lag 30 pst. Det er foretatt ytterligere kutt i Innovasjon Norge, til SIVA, til reiselivsnæringen, landbruket og fiskeriet. Kuttene er langt større – mange ganger større – enn de økte fylkesveibevilgningene. På hvilken måte vil statsråden legge til rette for vekst i hele landet og bidra til gode vilkår for de viktige distriktsnæringene som sikrer arbeidsplasser og bosetting i hele landet?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
La meg først si at det er et godt og viktig spørsmål som reises. La meg også si at den merknaden fra Høyre i vår som ble referert, var vel formulert, og den gjenspeiler regjeringens politikk. Vi er opptatt av både bosetting og vekstkraft i hele Norge. Vi er opptatt av å ivareta konkurranseutsatte bedrifter, som har fått svekket sin konkurransekraft under den rød-grønne regjeringen. Vi vet at de konkurranseutsatte bedriftene særlig er representert i Distrikts-Norge. Vi er opptatt av å legge til rette for både veibygging, forskning og gode rammebetingelser på skattesiden som gjør at vi kan både bevare arbeidsplasser og bygge opp under vekstkraften i hele Norge. Representanten sier at den rød-grønne regjeringen har opprettholdt bosettingen i de fleste kommuner over hele Norge. La meg da bare si at det er først og fremst arbeidsinnvandringen som har medført at de fleste har fått opprettholdt bosettingen, så æres den som æres bør. Så til de regionale utviklingsmidlene. Det er klart at hvis man måler suksessen i distriktspolitikken ut fra hvor mye penger som bevilges over kapittel 551 post 60, tror jeg nok den rød-grønne regjeringen kommer til å slå den sittende regjering. Men vi er opptatt av resultater. Vi lytter til hva næringslivet ber om, og det er bedre veier. Vi har bidratt til at bevilgningene til fylkesveier i representantens fylke, Sør-Trøndelag, øker med 33 mill. kr i tillegg til rentekompensasjonsordningen for fylkesvei. Vi satser på de virkemidlene som næringslivet og bedriftene ber om, og det vil føre til vekstkraft i hele Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Jeg er glad for at representanten innledningsvis erkjente at det ikke bare er offentlige virkemidler som er viktige for bedriftene. Det er nettopp det som er denne regjeringens poeng, nemlig at skal vi legge til rette for gründere, for små og mellomstore bedrifter, for konkurranseutsatt næringsliv, er vi nødt til både å føre en økonomisk politikk som gjør at vi ikke priser bedriftene ut av landet vårt, og legge til rette for veibygging, for investeringer i forskning og for privat eierskap. Det denne regjeringen gjør, er både å senke formuesskatten og fjerne arveavgiften, noe som gjør at man styrker det private eierskapet. Er det noe som virkelig er viktig for lokalsamfunn rundt i Norge, er det familieeide bedrifter som opprettholder både noen av arbeidsplassene og noe av vekstkraften i Distrikts-Norge. Men det er klart at hvis man bare måler distriktspolitikken ut fra bevilgningene over kapittel 551 post 60, ja, da har denne regjeringen en annen politikk. Vi prioriterer det bedriftene ønsker, nemlig investeringer i vei, forskning og bedre rammebetingelser.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Hvis representanten Lundteigen med spørsmålet mente om vi ønsker enda mer statlig styring og detaljstyring enn den rød-grønne regjeringen, er svaret nei. Hvis spørsmålet er om denne regjeringen mener at markedet skal korrigeres, er svaret ja. Vårt poeng er at vi må bygge opp under vekstkraften i næringslivet, i bedriftene, sørge for at også lokalsamfunnene i Norge får mer selvstyre og mindre statlig detaljstyring. Og er det noe jeg hører, også fra Senterparti-styrte kommuner, er det at man ønsker mindre statlig overprøving, man ønsker mer lokalt selvstyre. Det vil man få med denne regjeringen. Det jeg hører fra Kommune-Norge og fra bedriftene, er at man ønsker mer investering i veier og infrastruktur. Det får man med denne regjeringen. Bare i representanten Lundteigens hjemfylke, Buskerud, øker bevilgningene til fylkesveier neste år med 46 mill. kr. I tillegg kommer rentekompensasjonsordningen. Så vi bidrar til vekstkraft, og vi bidrar til å styrke det lokale selvstyret.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
La meg bare vise til at det fortsatt vil være 1,1 mrd. kr igjen som fordeles gjennom de fylkeskommunale, regionale utviklingsmidlene. Da vil det være opp til fylkeskommunene å avgjøre hvordan de pengene prioriteres. Vi kommer fra regjeringen og Kommunal- og moderniseringsdepartementets side til å være veldig tydelige på at de pengene som er igjen, og det er jo det meste av dem, skal prioriteres til bedriftsrettede tiltak. Poenget er at de pengene som fylkene har disponert, er blitt brukt til litt av hvert. Mye har blitt brukt til gode, næringsrettede tiltak, men det er også penger som er blitt brukt på andre tiltak. Vi reduserer nå denne posten noe, og etterkommer bedriftenes og fylkenes sterke ønske om å øke bevilgningene til fylkesveier, slik at man kan sy bo- og arbeidsregionene sammen. Det bidrar til vekst og utvikling i hele Norge.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Det er et veldig godt og jeg vil også si riktig spørsmål om risikokapital for næringslivet. Selv om jeg bestyrer et departement som er ganske stort og omfangsrikt, har jeg ikke ansvar for alle virkemidlene. Mye av dette ligger under Innovasjon Norge og Næringsdepartementet. Men vi er opptatt av at vi skal ha gode ordninger gjennom Innovasjon Norge, som bidrar til risikokapital til næringslivet. I tillegg knytter noe av den aller viktigste risikokapitalen seg til den private kapitalen. Det er derfor alle de borgerlige partiene, samarbeidspartiene, har vært opptatt av at vi skal trappe ned formuesskatten. For det er klart at når vi trapper ned formuesskatten, bidrar det til at det blir mer privat kapital som kan investeres i bedrifter, og tilsvarende, når vi fjerner arveavgiften, betyr det at vi styrker det private eierskapet. La meg så vende tilbake til de regionale midlene. Det er mye midler igjen, som gjør at også de flerårige prosjektene kan videreføres. Det vil være opp til fylkene å prioritere det.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Svaret på det spørsmålet er nei, fordi jeg er opptatt av det lokale selvstyret. Det er fortsatt 1,1 mrd. kr igjen i den potten. Det betyr at fylkeskommunene selv må prioritere disse virkemidlene. Det vi kommer til å være tydelige på, er at de bør prioriteres til bedriftsrettede, næringsrettede, tiltak. Ellers – la meg understreke at jeg er veldig enig i den innfallsvinkelen som representanten Skjelstad har, nemlig at næringspolitikken, innovasjonspolitikken og distrikts- og regionalpolitikken også handler om hvordan vi legger til rette for forskning og utvikling. Der har Venstre et offensivt program. Jeg er helt sikker på at Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen og Venstre kommer til å finne frem til gode løsninger. Når vi allerede øker forsknings- og utviklingsmidlene i forhold til den rød-grønne regjeringen, er jeg sikker på at vi sammen med Venstre vil finne frem til gode løsninger for Bedrifts-Norge og arbeidsplassene.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Jeg svarer gjerne på det spørsmålet, selv om det er ganske langt unna hovedspørsmålet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Nei, dette var et oppfølgingsspørsmål – var det ikke det, president? – Jo. Det er Helsedepartementet og Kulturdepartementet som er oppdragsgivende departement. Det er riktig at arkivbygget på Tynset ligger under Statsbygg. Når representanten Andersen sier at dette har vært planlagt i mange år, er det litt rart at man ikke hadde foretatt konsekvensutredning. Grunnen til at denne regjeringen ikke bevilger penger i år, er for det første at den rød-grønne regjeringen puttet så mange bygg inn i budsjettet på vei ut av regjeringsbygget at vi var nødt til å prioritere. For det andre – når det gjelder arkivbygget på Tynset, har man ikke foretatt konsekvensutredning. Men vi er opptatt av at vi skal få bygd et arkivbygg, og vi vil komme tilbake til den saken.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Når ikke presidenten påpeker det, bør kanskje jeg gjøre det, nemlig at dette er et spørsmål som ligger under en annen statsråd, og det er praksis i Stortinget at man stiller spørsmålene til den statsråden som har ansvaret. Jeg velger likevel å svare på det, fordi det er litt spesielt at en regjering som har sittet i åtte år, og som helt frem til stortingsvalget argumenterte mot to opptak fordi det var for dyrt, plutselig finner ut at det skal man legge inn i budsjettet på vei ut av departementskontorene. Det tror jeg kanskje sier mer om den regjeringen som var på vei ut, enn om den regjeringen som har kommet inn, som ikke har i sin plattform at den skal gjennomføre to barnehageopptak. Det vi har valgt å prioritere i budsjettet for neste år, er det vi har lovet, nemlig likebehandling mellom kommunale og ikke-kommunale eller private barnehager. Det er viktig for mange småbarnsforeldre, og det er viktig for tilbudet og mangfoldet innenfor barnehagesektoren. Vi gjennomfører også andre tiltak i budsjettet som bidrar til at familiene har større valgfrihet.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Med fare for å bli i overkant formell: La meg bare gjenta at det er en annen statsråd som er konstitusjonelt ansvarlig for de spørsmålene som reises, og at de spørsmålene som reises i spørretimen, knytter seg til regjeringsplattformen. Men når det er sagt, er det også forskjell på løpende opptak og på to barnehageopptak. Løpende opptak kan kommunene legge til rette for på en annen måte enn ved at storting og regjering skal vedta to opptak. Det er også slik at vi i vårt tillegg til budsjettet for 2014 opprettholder veksten i frie inntekter til kommunene, ja, vi øker den faktisk litt i forhold til den rød-grønne regjeringen. De rød-grønne partiene bør ta inn over seg – de brukte hele valgkampen på å si at en Høyre–Fremskrittsparti-regjering ville rasere kommuneøkonomien – at vi faktisk har styrket kommunenes frie inntekter. Og ja, vi kommer til å legge til rette for en god, solid og forutsigbar økonomi for kommunene i årene som kommer.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
La meg først si at jeg har svart på spørsmålet om barnehager, jeg har svart at vi har prioritert det regjeringen har lovet, nemlig økt likebehandling av kommunale og ikke-kommunale eller private barnehager. Det var også et løfte som den rød-grønne regjeringen ga, men som den rød-grønne regjeringen valgte å bryte. Tilsvarende: Når det gjaldt to barnehageopptak, mente de rød-grønne partiene – og Arbeiderpartiet i særdeleshet – før valget at det var nærmest uansvarlig og for dyrt, men på vei ut av regjeringskontorene fant man ut at det passet å putte det inn i et budsjett man ikke fikk ansvaret for. Så vi følger opp de løftene som Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen har gitt. Vi skal måles på det som står i vår plattform, og det er jeg helt sikker på at vi kommer til å levere på. Og ja, vi skal sikre at kommunene har solid, god og forutsigbar økonomi i årene som kommer, som gjør at kommunene kan ta sitt ansvar for å sørge for gode barnehagetilbud til landets småbarnsforeldre.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
La meg starte med å gi honnør for veksten i antall barnehageplasser og den barnehagereformen som ble vedtatt. Det mener jeg er en reform som den rød-grønne regjeringen gjennomførte, som også vil stå seg i ettertid. Det ble ikke gjennomført så mange andre reformer, men den reformen ble gjennomført. Den var viktig, og den var viktig for landets småbarnsforeldre. La meg gjenta at når det gjelder to barnehageopptak, har ikke Høyre–Fremskrittsparti-regjeringen lovet det. Vi leverer på det vi har lovet i vår plattform, og det er likebehandling av kommunale og ikke-kommunale barnehager. Det løftet har også de rød-grønne gitt, men de holdt det ikke. To barnehageopptak mente Arbeiderpartiet var nærmest uansvarlig før valget, og så foreslo man det i et budsjett man ikke skulle ha ansvar for. Så enkelt er det. Men så er det klart at vi skal legge til rette for en god kommuneøkonomi i årene som kommer, som gjør at flere kommuner kan gjennomføre løpende barnehageopptak. Det mener jeg er både riktig og ønskelig.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2013-11-13:
Det er ingen forvirring om hvem som har ansvaret for barnehagene. Det konstitusjonelle ansvaret ligger under kunnskapsministeren, og mitt ansvar er kommunene. Vi er opptatt av at kommunene skal ha en forutsigbar og god økonomi, og på den måten kan man legge til rette for løpende opptak hvis det er det kommunene prioriterer. For denne regjeringen er det viktig også å respektere det lokale selvstyret. Norge er et mangfoldig land, hvor det er ulike utfordringer i bygd og i by. Da er det viktig at vi har mest mulig ansvar i kommunene, slik at de kan prioritere hva de mener er viktig. Noen kommuner vil legge til rette for løpende opptak innenfor de rammene de har, andre kommuner vil prioritere noe annet.
Stein Erik Lauvås (Arbeiderpartiet), 2013-11-13:
Vi skal ikke måle utvikling i antall bevilgede penger hele tiden, men vi får nå sterke signaler på at det er en reell fare for at mange gode næringsutviklingsprosjekter ute i regionene og distriktene nå enten ikke blir startet opp, eller at mange gode prosjekter for flere arbeidsplasser ikke kan videreføres på grunn av de kuttene vi nå ser i de distriktspolitiske virkemiddelordningene. Så spørsmålet blir da: Hvordan vurderer statsråden disse konsekvensene, og mener statsråden at det er god utvikling for nyskaping av arbeidsplasser ute i distriktene?
Geir Sigbjørn Toskedal (Kristelig Folkeparti), 2013-11-13:
Fylkene fikk fra 2004 innskjerpet sitt oppdrag ved at de skulle være regionale aktører, og de skulle tildele tiltaksmidler for å skape regional utvikling. Dette har gjort at på mange plasser er det startet flerårige prosjekter, som det nå, med denne innsparingen, stilles spørsmål ved. Jeg er klar over at etter 2004 har også dette blitt brukt som et motkonjunkturvirkemiddel i perioder der arbeidslivet har hatt behov for det. Og jeg synes det er positivt at vi får styrket veiutbyggingen. Det trengs i høyeste grad, og det er nok korrekt som statsråden sier, at fylkene ønsker det. Det står masse folk nå som ikke kan bli veiarbeidere. De holder på med sin høykompetanse. De høyteknologiske bedriftene trenger risikokapital. Det er når det gjelder risikokapital, at ikke alt lykkes. Det er der næringslivet kan utvikle seg, det er der vi kan få verdiskaping ute i distriktene. Hvordan vil statsråden ivareta dette?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-13:
Jeg hørte på radioen i dag tidlig at regjeringen skulle kjennetegnes av gjennomføringskraft. Hvis en vil litt lite, så trenger en kanskje ikke så mange – og hvis en ikke bryr seg om hvordan de kuttene en foretar, virker, særlig ikke når virkningen kommer i Distrikts-Norge. Et kutt som slo ned som en bombe i Hedmark, var fjerningen av et nasjonalt, moderniseringsprosjekt for arkivene – planlagt i mange år – som vil gi ringvirkninger på minst 80 varige arbeidsplasser, og næringslivet er allerede i gang med planlegging og avtaler. Dette har skapt stor uro, og representanter fra Hedmark Høyre forsikrer om at lokaliseringsbeslutningen står. Kan ministeren nå garantere at arkivene vil bli lagt til Tynset, og at penger vil komme, slik at prosjektet kan settes i gang?
Karin Andersen (Sosialistisk Venstreparti), 2013-11-13:
Det er et hovedspørsmål.