Harald T. Nesvik (Fremskrittspartiet), 2012-01-09:
Hvor mange råd og utvalg skal vi ha? Hvor mange komiteer skal drive og jobbe før de kommer med konkrete forslag? Hvor mange menneskeliv skal gå tapt langs kysten før vi setter oss ned og blir enige om mål, midler og virkemidler? Jeg skal bruke et par eksempler, men først vil jeg gi en stor honnør til interpellanten som tar opp problemstillingen. Det er en stor og viktig problemstilling som her blir reist. Statsråden var inne på i sitt svar at Havarikommisjonen selvfølgelig på egen kjøl kan velge å ta opp saken. Men spørsmålet er om det ikke skulle vært gitt noen føringer slik at man nettopp innenfor gitte kriterier bør ta opp saken, fordi hendelsesforløpet er svært viktig i en del sammenhenger. Veldig ofte når man ser på nyhetene etter en fritidsbåt- eller småbåtulykke, sier man at man antar at det har vært høy fart til tross for at det ikke har vært noen vitner. Man sier at det kan være alkohol inne i bildet og uvettig kjøring. Det er nettopp dette en gransking av hendelsesforløpet skal kunne vise, slik at bl.a. de pårørende skal kunne få vite hva som er det reelle hendelsesforløpet, og ikke bare få noen antakelser som kommer der og da. Det er klart det er ressurskrevende, men det er svært mye her i samfunnet som er ressurskrevende og som vi faktisk bruker ressurser på for å finne ut av. Jeg tror at når det gjelder disse fritidsbåtulykkene, er det viktig at vi gjør en del. Stortinget har, som representanten Heggø var inne på, også fattet en del vedtak. Man har satt en promillegrense til sjøs, man har satt krav om redningsvest om bord i båt – ikke på folk, men om bord i båt. Det en mangler, er hvordan man skal følge det opp. Det er spesielt å si at vi innfører en promillegrense til sjøs, men de som skal kontrollere promillegrensen, har ikke båt. Nei, da skal man stå på kaia og prøve å vinke folk inn: Kom hit, vi må ta en promillekontroll av deg! Dette er et faktum. Fra denne talerstolen har tidligere justisminister Knut Storberget oppgitt følgende, og det er fakta: I perioden mai–september er det på strekningen fra Bergen til Trondheim én politibåt som er operativ – én! Det er mange av dem i Oslofjorden, men det er svært få langs kysten. Utover denne perioden er det ingen operative politibåter. Jeg er veldig spent på å høre nærings- og handelsministeren forklare meg hvordan de skal ta promilletester. Skal de stå på kaia når båtene kommer inn, eller når de reiser ut? Her er det en del å gripe fatt i. Når det gjelder Redningsselskapet, var regjeringens forslag til budsjett av en sånn karakter at Redningsselskapet så seg nødt til å varsle at hvis dette budsjettet ikke ble endret, måtte muligens to redningsskøyter legges til kai. Dette tok mange representanter fra opposisjonen opp, fordi dette var en livsfarlig svekkelse av beredskapen langs kysten. Heldigvis kom det 10 mill. kr ekstra på plass, slik at man kan få en litt bedre tjeneste. Det er rett og slett en skam at man ikke klarte å få på plass et tilstrekkelig beløp til Redningsselskapet, slik at de kan fortsette den fantastiske innsatsen de gjør hver eneste dag langs kysten. Dette er en viktig sak. Vi har samme problemstilling knyttet til merker og fyr. Man har havner og farleder som må styrkes. Videre er det ikke til å komme vekk fra at i hvert fall langs kysten er Stad skipstunnel et ekstremt viktig tiltak å få på plass både for dem som har arbeidsplassen sin på sjøen, og også for dem som farter langs kysten med fritidsbåt og også for annen nyttetrafikk. Der vil regjeringen nok en gang – det er i hvert fall 18. gang – sette i gang en ny utredning. Dette viser at det er forferdelig mye prat og utrolig lite handling.