Britt Hildeng (Arbeiderpartiet), 2006-12-13:
Festtalenes tid er forbi, i hvert fall de festtalene som forble ord. Kulturen har gjennom tidene fått mange pene ord, men i konkurranse med andre politikkområder har kulturen tapt tidligere. Dette er snudd. Opposisjonens refreng fra Regjeringens første tid om manglende saker har stilnet. Vi har en regjering og en minister som leverer. Kulturen er i ferd med å komme i politikkens førstedivisjon, en klar budsjettvinner, med en økning på nesten en halv milliard kroner. Dette er bare første skritt. Innen 2014 skal 1 pst. av statsbudsjettet gå til kulturformål. Kulturløftet er i rute. Kultur og kunst gir oss opplevelser, gjenkjennelse og mening, uro, refleksjoner, tilhørighet og ambisjon for framtiden. Et mangfold av kunstuttrykk og kunstopplevelser gjør samfunnet og den enkeltes liv rikere. Å sikre gode vilkår for å skape, formidle og tilgjengeliggjøre kunsten er demokratiutvikling. Dette budsjettet innebærer en satsing på mange kulturformål som tidligere er blitt sultefôret. Det er sterkere satsing og økninger til frivillighetsformål, på musikk, teater og dans, opera, billedkunst, kunstformidling, til språk og litteratur, til museer, nasjonale kulturbygg og en eventyrlig satsing på film og media. Men Kulturløftet handler om mer: Det handler om å gi status til kulturen og anerkjennelse av kunstens betydning for den enkeltes livskvalitet.Det handler om å anerkjenne kunstens og kulturens betydning som drivkraft i den kritiske samfunnsdebatt, som drivkraft i by- og regionutvikling. I Oslo er Operaen selve motoren i utviklingen av en helt ny bydel.Det handler om å anerkjenne den økonomiske betydningen kunsten og kulturen har som næringsgrunnlag og arbeidsplasser. Det er Kulturløftet, et betydelig politikkområde, med behov for en kulturlov som understreker det offentliges ansvar for å sikre tilgjengelighet og mangfold av kulturtilbud over hele landet. For å utløse det store næringspotensialet som finnes innenfor kulturfeltet, må flere kunne leve av sin kunst. Det er derfor viktig å sikre opphavsmennenes og utøvernes rettigheter, samtidig med at kunstnernes arbeidsvilkår styrkes. At det finnes strukturer som støtter opp om utøvernes virksomhet, er avgjørende – derfor støtte til innkjøpsordninger, til spillesteder, lokale arrangører, festivaler, festivaltransport, manuskripter og programutvikling. Med slike strukturer kan de tusen blomster blomstre. Med Kulturløftet vil vi skape og legge til rette for mangfoldet i kulturen. Både den globaliserte verden og det flerkulturelle Norge gir oss utfordringer i så måte. Vi må møte den globale ensrettingen av USAs markedsbaserte kulturdominans – en ensretting som aktivt må møtes med en politikk for mangfold. Vi må skape møteplasser som bidrar til å ivareta vår kulturarv, samtidig som vi får inspirasjon og lærer av nye og ukjente kulturuttrykk. I forbindelse med 100-årsjubileet for Henrik Ibsen ble Peer Gynt – symbolet på vår kulturarv – vist i Egypt i kulissene av hele verdens kulturarv: pyramidene og sfinxen. Dette maner til ettertanke og refleksjon. Ibsens forfatterskap – vår kulturarv – ble til under påvirkning av europeiske kulturstrømninger og i møte med andre kontinenter. Kunst og kultur er i stadig utvikling. Det som er nytt i dag, kan være kulturarven i morgen. Slike refleksjoner bør være med i vårt arbeid med den videre kulturutvikling.