Gunnar Owe Gundersen (Høyre), 2009-01-08:
Det er vel få i Norge som får så mye ros, men samtidig så lite konkrete løfter som små og mellomstore bedrifter. Nå sa interpellanten at EU hadde et slagord om «less red tape and more red carpets». Han skal ha ros for å ha tatt opp temaet. Om man bare får grunnfestet den typen holdning rundt omkring! Jeg noterer meg også at statsråden sier mye bra. Det er tydeligvis rotfestet at små og mellomstore bedrifter er selve kjernen og ryggraden i sysselsettingen og verdiskapingen rundt omkring i Norge. Det skal utformes overordnede strategier. Det tror jeg blir tåkeheim for veldig mange av lederne i små og mellomstore bedrifter – men ikke dermed sagt at det ikke er viktig. Man har ti prinsipper, om forenkling bl.a., og at man skal tenke smått. Målsettingen er å øke FoU og innovasjon. Hvis man går inn på FoU og innovasjon, er det et ganske stort risikoprosjekt for en liten bedrift å gå i gang med. Jeg tror det foregår utrolig mye god innovasjon rundt omkring i Bedrifts-Norge. Det foregår nærmest daglig. Vi var på NHOs årskonferanse i går og hadde leksjoner om konkurranse, og konkurransen er selve drivkraften i mye av det. Den som ikke driver innovasjon, forsvinner også fra markedet. Det er vel og bra mye av det jeg hører blir sagt, men samtidig savner jeg diskusjonen plassert inn i det som faktisk er utfordringen i dag, og da snakker vi om finanskrisen. Det er mange som har sagt at den faktisk er en gjeldskrise. Der er jeg enig med Venstres representant Leif Helge Kongshaug i at her må man se på hva slags langsiktige grep det er viktig å ta. Hvis vi aksepterer at finanskrisen er en gjeldskrise og vi samtidig også ønsker mer satsing på FoU og innovasjon og alt sammen, hva er det som skal til for å sørge for at man får til det? Jo, da snakker vi om egenkapital. Det er faktisk egenkapitalen som skal være bufferen overfor en finanskrise, det er den siste kapitalen bedriften har å gå på, og egenkapitalen må også være der for at man skal kunne sette i gang risikoprosjekter. Det tror jeg politikerne snart er nødt til å forstå, man er nødt til å ta inn over seg debatten om hva man må gjøre i forhold til egenkapitalen i bedriftene. De tiltak jeg har sett så langt, går nesten utelukkende på å diskutere hvordan man skal få bedriftene til å låne enda mer. I en situasjon hvor vi har en gjeldskrise, er faktisk ikke det løsningen. Mange bedrifter er faktisk også i en slik situasjon at man ikke kan eller får låne mer. Da er det fare på ferde hvis man ikke går ned til kjernen i diskusjonen, og det bør være egenkapital. Den angripes faktisk av dagens regjering. Den angripes gjennom økt formuesskatt, og den angripes gjennom arveavgiften. Det er særdeles alvorlige grep i dagens situasjon. Så den rød-grønne regjeringen ønsker seg arbeidsplasser, man ønsker seg gründere, man ønsker seg satsing, men man ønsker seg ikke eierne av bedriftene. Det er et alvorlig paradoks som vi kommer til å se store skader av om man ikke snart går bort fra det dogmet. I dag kan man si det så enkelt at privat norsk eierskap i norske bedrifter diskrimineres i forhold til alle andre eiergrupper. For meg, som mener at eierskap faktisk er det helt sentrale når det gjelder å skape et sunt næringsliv, er det ganske alvorlig. Den debatten man burde gå inn i her, er faktisk en diskusjon rundt hva man vil med norske eierskap. Vil man ha norsk eierskap? Den debatten mener jeg er uhyre viktig. Med dagens politikk rammer man Distrikts-Norge og små og mellomstore bedrifter aller hardest fordi det er der man har færrest alternativer til eierskapet. Det er stort sett lokale norske eiere som eier små og mellomstore bedrifter og som eier Distrikts-Norges arbeidsplasser og verdiskaping. Den debatten håper jeg vi kan ta mer alvorlig framover.