trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Vi har gitt de signalene som regjeringen skal gi til Stortinget og opplevd at vi har fått tilslutning til dem. At en har andre syn lokalt, tror jeg nok også en vil finne internt i Arbeiderpartiet o.l. Så her er det ingen partipolitiske sider. Dette er om en geografisk interesse-sak. Da er det naturlig at ordføreren ivaretar interessene til sine innbyggere. Det synes jeg ikke er noe dramatisk. Jeg tror vi ville opplevd det også i liknende saker om det var Arbeiderpartiet som satt med en ministerpost. Jeg vil bare minne om at myndigheten til å vedta de nødvendige planene ligger hos Ullensaker kommune. De kan gjøre den jobben i samarbeid med nabokommuner og fylkeskommune. Myndigheten til å gi konsesjon ligger hos Samferdselsdepartementet. Men det er helt naturlig at vi involverer Stortinget og orienterer Stortinget om det som skjer i Avinor, siden det er en statseid bedrift, men selve vedtaket må ikke gjøres i Stortinget – basert på hvor fullmakten ligger. Det kan gjøres i Samferdselsdepartementet – bare for å svare på siste punktet i det opprinnelige spørsmålet.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Det mener jeg jeg svarte på allerede i første runde, så det er litt rart å få spørsmålet to ganger til. Men jeg kan jo gjenta meg selv: Vi gjennomfører nå en utredning av støysituasjonen – SINTEF gjør det. Basert på det vil en se på hvilke tiltak som må til. Men det gis ikke ut fra det at vi skal sette i gang en helt ny konsekvensutredning. Men det er hele veien viktig at Avinor ser på hva som er behovet, og går videre med eventuelle byggeplaner, som kan vedtas gjennom reguleringsplaner og gjennom vedtak i styret. Det er departementet som skal gi konsesjoner. Det ville i denne situasjonen vært litt interessant om Arbeiderpartiet tilkjennegir sitt synspunkt her. Det virker på denne spørsmålsstillingen her som om det ikke er interessant å prøve å finne ut hva som er en best mulig løsning. Hva mener Arbeiderpartiet? Hva vil Arbeiderpartiet kjempe for i denne saken? Spørsmålet er kun om hva som skjer når det er uenighet mellom to ulike Fremskrittsparti-representanter som ivaretar ulike interesser – den ene lokaldemokratiets interesser, mens den andre de nasjonale interessene som flyplasseier. Jeg registrerer altså at representanten Myrli ennå ikke har sagt hva Arbeiderpartiet mener. Det er litt typisk for denne typen debatt, dessverre.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Dette blir litt gjentakelser fra et replikkordskifte mellom undertegnede og representanten Odnes, som sitter i salen, om akkurat det samme temaet. Jeg er opptatt av å finne gode løsninger for samferdselsutfordringene i Moss. Det er enormt gode muligheter for å utvikle Moss videre som et godt knutepunkt som både kan være spennende for folk som bor der, og for næringslivet. Det ønsker jeg å bidra til og legge til rette for. Både investeringer i rv. 19 gjennom bedre ferjetilbud over fjorden og det som skjer på jernbanen, er alt i alt positivt. Samtidig er det ingen tvil om at når en skal bygge veldig mye på kort tid, må en sørge for at prosjektene er godt koordinert, at en unngår å grave opp samme området mange ganger, og at en får disponert arealene slik at det er trivelig å bo i byen etterpå. Utfordringene som en har opplevd på rv. 19 f.eks., er at der en trodde en før kunne bygge en tunnel, som ville løst mange utfordringer til en overkommelig pris, ser en nå at grunnforholdene i fjellet er så dårlige at en stort sett må grave opp hele området. Det betyr en haug med bygninger, både boliger og næringsbygg, som må fjernes. Så må en bygge en kulvert, og så skal en fylle på det igjen. Det anser vi ikke å være ønskelig for Moss, og det vil også koste mer enn dobbelt så mye som det en har tenkt tidligere. Vi har signalisert til Vegvesenet og til Bane Nor at her må vi fortsette et godt samarbeid mellom alle partene, så ikke den ene hånden ikke vet hva den andre hånden gjør innenfor statlig infrastrukturforvaltning. Det er viktig at Vegvesenet ser på hva slags alternative muligheter som nå finnes innenfor den konseptvalgutredningen som er gjort, og så er det viktig at Vegvesenet også løfter blikket såpass mye at de ser at hvis det finnes bedre løsninger, eller tror at det finnes bedre løsninger utenfor de rammene som vi har blitt enige om så langt gjennom Nasjonal transportplan o.l., er de hjertelig velkommen til meg for å diskutere det. Det er godt mulig at vi da må gjøre nye vedtak opp mot Stortinget, eller i hvert fall orientere Stortinget. Det er godt mulig at vi må gjøre prosesser litt mer fra scratch. Jeg håper det blir minst mulig, men når verden endrer seg såpass mye gjennom ny informasjon, må vi sørge for at vi gir oss selv handlingsrom til å finne den best mulige løsningen med den nye informasjonen. Jeg er opptatt av at nå skal Vegvesenet gjøre en slik jobb i tiden framover. Jeg har sagt til veidirektøren at jeg gjerne vil komme ned til Moss sammen med Vegvesenet og Bane Nor for å treffe lokale myndigheter og reise og se på ulike ting for nettopp å se om veien videre nå kan gå innenfor de mandater og rammer som en har fått, eller om vi faktisk må ta saken opp på ny på egnet måte med Stortinget. Jo enklere, jo bedre, tenker jeg, men vi skal samtidig sørge for at ting er formelt riktig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jeg ønsker helst at vi unngår såkalte KVU-er, for selv om de kan gi oss veldig nyttig informasjon, er de også best egnet når det er et veldig bredt bilde en skal tegne, der det finnes mange ulike muligheter, og det er mange kompliserende faktorer. Nå er det for så vidt mange kompliserende faktorer i det som skjer i Moss, men mulighetsrommet er ikke så stort at jeg tenker at en ny KVU nødvendigvis trengs. Men det er rett og slett noe vi må se etter at vi har tatt rundene både med våre fagetater og med de lokale myndighetene. Klarer vi å bli enige uten at det er et rop om ny utredning, vil jeg være veldig lykkelig for det. Nylig tilbrakte jo jeg noen dager på Jeløya, og jeg brukte litt av pausene til å sykle rundt og se på Jeløya, men også Moss. Det er ingen tvil om det er utfordringer i trafikken som må løses der, og så er det også ganske åpenbart en del ting en ønsker å ivareta. Mye av trafikken på rv. 19 kommer fra Jeløya. Ferja er en kompliserende faktor, så vi må få med oss begge elementene som skal løses i den forbindelse.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jeg kan bekrefte den oppfatningen som her ble kommunisert, og da tror jeg vi kan se fram til å møtes i Moss også.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Regjeringen satser storstilt på bygging av ny vei og ikke minst på vedlikehold av ny vei. I dag har Statens vegvesen og Vegdirektoratet lagt fram handlingsprogrammet for de neste årene, der mer enn et femtitalls nye veiprosjekter skal realiseres. Vi skal bruke rundt 135 mrd. kr på å bygge ny vei, med både stort og smått, og det skal også brukes vanvittig mye penger på vedlikehold av eksisterende vei, slik at forfallet reduseres. Selv om det er mer penger enn noen gang før, er det viktig at en prioriterer rekkefølgen – og at en klarer å prioritere for å holde kostnadene nede. Riksveg 4 ligger i dag ikke inne i Nasjonal transportplan i det omfang som representanten Johnsen har nevnt i media. Det er det han har pekt på etter at jeg har snakket med ham for å bli forklart hva han har sagt, og hva han ikke har sagt. Det han har pekt på, er at Nye Veier har vist at det er mulig å få kostnadene ned, og at det er mulig å gjennomføre prosjekt i et omfang som gjør at en får bygd mer rasjonelt. Det som har vært hans tanke, er at hvis Nye Veier får overta mer av de prosjektene som har lange strekninger, tror han det er mulig å få kostnadene ned såpass mye at vi i en tidsperiode som er foran oss, vil kunne gjennomføre flere prosjekter enn antatt. Det betyr også at han ser en mulighet for at rv. 4 vil kunne komme inn i framtidige transportplaner raskere enn om man velger dagens tilnærming til å bygge vei. Jeg er veldig glad for at representanten Johnsen har den holdningen til reformer innenfor veisektoren. Vi jobber for å få kostnadene ned. Vi har bl.a. jobbet med E6 i Gudbrandsdalen, E16 til Kongsvinger – for å ta to andre veier i den litt større regionen – der nye beregninger gjennom smartere bygging og smartere planlegging, vil vise at en kunne få kostnadene ned på mellom 1 mrd. kr og 2 mrd. kr per prosjekt. Det er mye penger. Og det er der representanten Johnsen har vært litt mer visjonær og sett hva mer en kan få til, som gjør at rv. 4 kan komme nærmere i nåtid når det gjelder prioriteringer. I det ligger det selvsagt ikke at det er gratis å bygge, i det ligger det ikke at en ikke skal prioritere det, men ideen til representanten Johnsen er at hvis vi gjør enda mer av regjeringens politikk, vil vi kunne prioritere å få enda flere veiprosjekter raskere gjennomført enn det som har ligget til grunn. Det har vært den diskusjonen han har forsøkt å reise i lokalmedia. Så er jeg veldig glad for at jeg gjennom skriftlige og muntlige spørsmål fra både Arbeiderpartiet og Senterpartiet denne uken nærmest har blitt oppfordret til å se på om Nye Veier kan overta flere prosjekter. Da har vi jo kommet langt i denne debatten, sammenliknet med debatten vi hadde i 2015, da de samme partiene var veldig kritiske til at Nye Veier ble opprettet, og mente det ikke var mulig å få ut de gevinstene som vi nå ser. Jeg er glad for at vi nå har kommet videre og ser at gevinst er mulig. Nå handler det om å realisere flest mulig.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jeg er glad for å få støtte fra Senterpartiet for at vi skal få mer for pengene, og det tror jeg også representanten Odnes virkelig mener. Samtidig bare konstaterer jeg at i løpet av de årene jeg har sittet som samferdselsminister, har Senterpartiet stort sett stemt imot alle de reformene jeg har fremmet forslag om for å få mer igjen for pengene. Da vi opprettet Nye Veier, var representanten Pollestad fra Senterpartiet sin påstand at disse grepene ville sette norsk veibygging tiår tilbake i tid. Det ble sagt i Dagsnytt atten på NRK og kan finnes på nettet. Jeg konstaterer at analysen til Senterpartiet har vært fullstendig feil, og at de virkemidlene vi har tatt i bruk, har vært helt riktige, og derfor tror jeg at alle som ønsker mer vei raskere, bedre og billigere, bør se på de reformene dagens regjering gjør, og ikke de løsningene som Senterpartiet hadde, som gikk på å reversere reformene. Jeg er opptatt av at vi skal gjennomføre gode trafikksikkerhetstiltak. Vi har fått gode resultater med å få ned antall trafikkdrepte, men vi er langt ifra i mål. Jeg mener likevel det er bra at det er de faglige vurderingene i Vegvesenet som bestemmer hvilke tiltak som er best egnet for de ulike strekningene.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Som representanten Odnes tar opp, har vi altså gjort en beslutning om å gjennomføre en såkalt konseptvalgutredning på rv. 4 og jernbanen i området. Det viser at vi også har ambisjoner for å utbedre strekningene der. Det er viktig for å sikre bedre bo- og arbeidsregioner for å styrke næringslivet o.l. Så har vi ikke råd til å fikse alle ting på en gang, og derfor er det viktig å prioritere, selv om vi altså prioriterer mer i alle regioner i Norge enn det som har vært gjort tidligere. Det er foreløpig for tidlig å si når de ulike vedtakene for rv. 4 og KS1 blir gjort, men det er ganske nært forestående, disse rapportene, etter det jeg blir informert om. Jeg vil samtidig bare minne om at det skjer veldig mye i Innlandet som vi skal være veldig glad for – utbyggingen som nå skjer på E6, er en langt større gjennomføring enn det som har vært planlagt. Nå bygger en over fire mil med ny firefelts motorvei gjennom regionen – der forrige regjering satt i fire år uten å klare å bli helt enige om hvordan en skulle komme gjennom Åkersvika, og som vi nå er i gang med å bygge, helt til Moelv.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jeg har både i møte med fagforeningen og i Stortinget sagt at når vi gjennomfører en jernbanereform, er det for å sikre et bedre tilbud til de reisende. Det er for å gjøre jernbanen mer relevant, for å kunne øke antallet reisende betydelig og for at vi skal sikre at de som jobber i jernbanen, har en god og trygg arbeidsplass – at vi gjør endringsprosessene på en best mulig måte. Jeg konstaterer at i løpet av det siste halve året har vi fått landet en pensjonsavtale i NSB som fagforeningene har støttet opp om, vi har fått landet en pensjonsavtale i Mantena, og så tar en her opp en problemstilling når det gjelder dem som er i NSB Trafikkservice, altså et delprivat selskap som NSB er deleier i sammen med ISS, og som har andre rammebetingelser. Det er ikke naturlig for en statsråd å gå inn i pensjonssituasjonen til en enkeltperson. Vi har likevel sett på de generelle forholdene. En NSB-ansatt som i 1974 var 18 år, slik det framkommer i spørsmålet her, må ha blitt født i 1956. Denne personen vil da beholde sitt SPK-medlemskap og beholde særaldersgrensen. Ved en eventuell virksomhetsoverdragelse vil ansatte i lukket ordning få videreført sitt SPK-medlemskap og særaldersgrensen. Vedkommende beholder også muligheten til å gå av med offentlig AFP. Jeg forstår at eldre ansatte i NSB kan være bekymret for pensjonen sin, men den ansatte omtalt i spørsmålet, vil etter all den informasjonen vi har fått, ikke tape sine opptjente rettigheter. Skal jeg kunne si mer enn dette, må jeg vite mer – slik at vi kan se om det er feil i våre antakelser. I det ligger at den bekymringen som her kommuniseres, er løst etter slik som systemet har vært og basert på den informasjonen vi har fått. La meg allikevel gjenta og minne om at vi har vært opptatt av at vi skal få til gode pensjonsavtaler som gjør at opptjente rettigheter blir ivaretatt. Jeg konstaterer at i uravstemning har Jernbaneforbundet, eller fagbevegelsen, støttet opp om den pensjonsavtalen som er blitt inngått for NSB-systemet, som er den aller største og omfatter mest folk. Det viser at vi har tatt denne problemstillingen på alvor. Ledelsen i NSB og ledelsen i Mantena har gjort en god jobb og har samarbeidet godt med fagforeningene. Jeg er veldig glad for at vi da får de resultatene. Det betyr ikke at det ikke må gjøres et arbeid også for NSB Trafikkservice, men det er et selskap som er deleid av NSB, og det er naturlig at det er NSB og ISS – som eier selskapet sammen – som håndterer den type spørsmål. Hvis de på et tidspunkt mener de trenger avklaringer med Samferdselsdepartementet som eier av NSB, er min dør alltid åpen. Men det er naturlig at styret håndterer saker i selskap som NSB eier.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jo, statsråden holder ord, og som jeg nå nevnte, svarte jeg på et spørsmål der representanten Henriksen selv åpenbart ikke har sjekket fakta godt nok før en kommer med påstander og vil prøve å svartmale regjeringens politikk. Jeg merket meg også mange av innslagene i oppramsingen som kom her. Når det gjelder påstand om høyere avgifter: Ja, Stortinget har vedtatt høyere avgifter enn det regjeringen har foreslått. Men at Arbeiderpartiet nevner det som noe negativt, er litt rart all den tid Arbeiderpartiet har foreslått å øke avgiftene enda mer i sine alternative statsbudsjett. Det er litt rart hvis Arbeiderpartiet mener at økte avgifter fra regjeringen eller stortingsflertallet er problematisk, uten å se på at de forsterker problemene. Når det gjelder påstanden om flere midlertidig ansatte, ble dette faktasjekket i valgkampen, og det viste seg at i 2017 var det færre midlertidig ansatte enn det var da Arbeiderpartiet styrte. Så selv om muligheten til å ha folk midlertidig ansatt har blitt endret, har det altså ikke medført en økt bruk av det. Det er jo verdt å ta med seg at fakta trumfer myten.
Ketil Solvik-Olsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Svaret er ja for tredje gang, det gjør jeg, og det har vi vist. Vi har fått til pensjonsavtaler som ansattorganisasjonene har stemt for, ikke imot. Hele det negative svartmalingsbildet som jeg trodde Arbeiderpartiet i alle fall prøvde å avslutte etter valgkampen, hører jeg fortsette nå. Fremskrittspartiet kjemper for lavere avgifter. Jeg forstår her at Kari Henriksen er stolt av at hun kjemper for høyere avgifter, og sannelig har hun klart det. Da burde i hvert fall representanten Henriksen vært veldig fornøyd, og hun burde gjerne vært litt misfornøyd med at hun ikke får økt dem enda mer. Men jeg er stolt av at vi jobber for at folk skal få beholde litt mer i sine lommebøker, i stedet for at staten hele veien skal ta litt mer. Vi har også vært opptatt av at vi skal få bruke det private entreprenørmarkedet på en bedre måte. Meg bekjent var ikke Arbeiderpartiet imot det da de styrte, det var også private togselskap i Norge da Arbeiderpartiet styrte. Det er plutselig veldig grusomt når dette eksisterer under Fremskrittspartiet, mens det var helt naturlig under Arbeiderpartiet. Jeg tror velgerne avslører den type tullete retorikk.
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
«I et intervju med Moss Avis 20. januar går statsråden langt i å si at han er åpen for andre løsninger for riksveg 19 gjennom Moss. Kan statsråden bekrefte at det er åpning for å bygge en tunnel mot E6 via Årvoll uten å gå veien om en ny konseptvalgutredning?»
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg takker statsråden for et positivt svar, og jeg vil videreformidle hans ønske om å komme til Moss. Jeg går ut fra at det er helt uproblematisk og veldig ønskelig. Det haster med å finne løsninger for rv. 19, og når Vegvesenet er så i tvil fordi den foreslåtte løsningen for 3 km skulle koste 5 mrd. kr, er det veldig viktig med gode og sterke styringssignaler fra departementet. Dette er tross alt Norges mest trafikkerte ferjesamband, og det utvikler seg mot en årsdøgntrafikk på bortimot 30 000 på den veien, så dette er ikke noe som kan vente. Særlig er det viktig, nå når vi bygger ut jernbanen, at man får avklart hvor veien skal gå, for dersom det er krysningspunkt mellom jernbane og vei, må det planlegges samtidig. Så hvis statsråden igjen kan bekrefte at dette haster, at han vil si at det haster, og at man ikke skal gå veien via en ny konseptvalgutredning, er det fint.
Siv Henriette Jacobsen (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg er veldig fornøyd med at statsråden har tilbrakt tid både på Jeløya og i Moss, og det er veldig viktig at regjeringen og statsråden fokuserer spesielt på Norges mest trafikkerte ferjesamband. Jeg tenker det er hipp som happ om trafikkutfordringen skyldes lokalbefolkningen eller ferja, poenget er at man har store trafikkutfordringer som staten må være med og løse. Så det høres veldig bra ut fra statsråden at han ikke ønsker ny konseptvalgutredning, at han ser at dette haster, og at han vil komme til Moss.
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-02-14:
«I Oppland Arbeiderblad 6. februar kan me lesa at Tor André Johnsen i Framstegspartiet meiner riksveg 4 kan byggast utan å vere prioritert i Nasjonal transportplan, og ein kan få inntrykk av at ein ikkje lenger må prioritere pengar for å bygge veg, så lenge Nye Veier har oppdraget. Deler statsråden Johnsen si oppfatning om at prosjektet kan få ei rask realisering dersom Nye Veier får ansvaret, sjølv om prosjektet ikkje er prioritert, og i tilfelle når kan me forvente oppstart?»
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-02-14:
Eg registrerer at statsråden per i dag ikkje har nokre planar om at dette skal innlemmast i Nye Veier AS’ portefølje, men på lik line med både statsråden og representanten Johnsen er eg oppteken av raskare framdrift og meir veg for skillingen, og det er noko Senterpartiet òg meiner er rett veg å gå. Det som er spesielt med den strekninga vi pratar om her, er Mjøsbrua, der det er ein høg årsdøgntrafikk, på anslagsvis 11 000 bilar i døgnet og få omkjøringsalternativ når ulykka skjer – og dessverre skjer det litt for ofte alvorlege ulykker her. Eg har sett i handlingsprogrammet som er lagt fram i dag av Statens vegvesen, at det er lagt inn 7 mill. kr til trafikksikringstiltak på akkurat denne strekninga i år. Kva slags trafikksikringstiltak ser statsråden for seg kan både redusera talet på ulykker og sørgja for framkomst på denne viktige vegstrekninga for innlandet?
Ivar Odnes (Senterpartiet), 2018-02-14:
Eg registrerer at statsråden er meir oppteken av kva som har vore gjort tidlegare enn det som saka her dreier seg om, på lik line som Stor-Oslo Nord, som er eit prosjekt som er eit fellesskapsarbeid med kommune og fylkeskommune, langsmed strekninga frå Oslo til Mjøsbrua for å få sørgt for ei raskare framdrift på denne viktige transportåra, frå Oslo og heile vegen opp til Mjøsbrua. Vi skal no byggja eit nytt Innlandet fylke, som treng gode transportkorridorar internt, og desse vegane er jo riksvegar og knyter heile Noreg saman. Vi har mykje gjennomgangstrafikk på desse vegane. Det som ein lokalt no er oppteken av, er framdrifta på prosjektet. Det har vorte utarbeidd ein KVU, det er ein KS1-rapport som vi framleis ventar på, og forseinkingar vart forklart med at ein skulle sjå på andre alternativ. Men kva alternativ vurderer ein no? Og når kan ein forventa KS1-rapporten?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Takk for svaret. Det statsråden svarer, er muligens rett. Men det er en bekymring som er kommet på mitt bord, og bekymringen når det gjelder denne personen, har jeg tatt på alvor. Realiteten er at denne regjeringens politikk når det gjelder overføringer, fører til denne typen utrygghet hos mange – i den økte privatiserings- og kommersialiseringsiveren som denne regjeringen har. Vi ser bl.a. at det er en stor økning i byråkratiet, vi får 6,6 mrd. kr i økte avgifter, vi har økte barnehagepriser, folk må betale mer for fysioterapitjenestene, og vi har et økt innslag av midlertidighet – i tillegg til at regjeringen har en politikk der de ønsker mer utfasing av offentlig virksomhet til private. Statsråden har sagt at hensynet til de ansatte er viktigst. Holder ikke statsråden ord, og mener han det ikke gjelder ved overdragelse til private?
Kari Henriksen (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Dette er et eklatant eksempel på bortforklaringer. Vi lovte aldri at vi skulle ha færre avgifter, det lovte Fremskrittspartiet – det er punkt én. Og vi har en regjering som har en imponerende treffsikkerhet når det dreier seg om å gjøre hverdagen vanskeligere for dem i samfunnet vårt som tjener lite og har minst. Da er det snakk om denne politikken som fører til at regjeringen på område etter område, også innenfor samferdselssektoren, gir folk mer utrygghet ved å overføre og privatisere tjenester. Det er ikke bare samferdselssektoren som er berørt, vi hadde akkurat det samme i Forsvaret, der renholdstjenestene ble privatisert. Det skaper utrygghet for ansatte. Det er det jeg utfordrer statsråden på. Det er klart at statsråden kan ha vært flink til å forhandle fram pensjoner for ansatte i sin tjeneste, men det er virksomhetsoverdragelse, og der har statsråden sagt han tar hensyn til ansatte. Da spør jeg igjen: Gjør statsråden det?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til justis-, beredskaps- og innvandringsministeren: «I det siste året har det vært et økt antall alvorlige hendelser i gjengmiljøene i Oslo, med skyting, knivstikking og grov vold. Fram til 2016 hadde politiet en egen enhet med politispesialister som kunne konsentrere seg om å jobbe langsiktig i flere år med å avdekke bakmenn og gjengstrukturer og avverge og forebygge alvorlige hendelser. Bare i løpet av de siste årene før 2016 førte denne politiinnsatsen til at man avverget 19 drapsforsøk og andre store anslag i gjengmiljøene. Vil statsråden sørge for at det igjen blir avsatt egne politiressurser som fullt og helt kan konsentrere seg om å være tett på gjengene for å ta bakmenn og avverge alvorlige hendelser?»
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg takker statsråden for svaret og engasjementet. Det som jeg er redd det er veldig lett å si fort, og som også kom til uttrykk på folkemøtet på Holmlia i går, er at det er ingen «quick fix» her. Så går man over til å diskutere ting som er viktige, f.eks. integrering, norsk i skolen, gode barnehager, fritidsklubber, osv. som alle kan være enige om, – som er viktig, jeg vil understreke det. Men den viktigste forebyggingen i disse miljøene nå er faktisk å vise at samfunnet er i stand til å stoppe hovedpersonene i gjengene, ta gjenglederne og stoppe virksomheten de bedriver, som de viser fram og som gjør at de for en del unge dessverre er forbilder og på den måten enkelt kan rekruttere så mange unge de vil, som så blir tatt av politiet fordi de gjør ting på gata. Spørsmålet mitt til statsråden er: Er hun enig i at vi trenger politispesialister nå som kan konsentrere seg fullt og helt – i en lang periode – om å ta disse bakmennene og rulle opp disse miljøene?
Jan Bøhler (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg takker for tilleggssvaret også. Det som er viktig å forstå i denne situasjonen, er at forebygging nå først og fremst er å få tatt hovedpersonene i gjengene og vise at kriminalitet ikke lønner seg, slik at de ikke kan gå rundt på samme måte og gjøre som de vil. De rekrutterer, og det blir nesten en slags status – for en del ungdommer – knyttet til det å jobbe og selge for dem. Også det å bli tatt av politiet gir status, og de rykker da opp i gjenghierarkiet. Jeg mener man nå ikke bare skal konsentrere seg om etterforskning av hendelser som har skjedd. I politireformen er det veldig mye vekt på etterforskning, men når det gjelder avverging, trenger vi spesialister som jobber kun med disse miljøene, døgnet rundt, for å kunne greie det. Man må stresse dem og gjøre slik at de ikke kan kjøre rundt med våpen. Det er en svær oppgave. Man brukte 40 personer til det i fem år i gjengprosjektet. Jeg sier ikke at man skal tilbake til akkurat den typen organisering, men vil statsråden bruke noen av de 30 mill. kr og sørge for at de midlene blir brukt på denne måten?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2018-02-14:
«Somme kleskjeder har få eller ingen klede i store storleikar. Dei største kleda i sortimentet er merka til dømes XL, sjølv om desse plagga i andre butikkar ville hatt ein mindre storleik. Folk som hentar seg klede i ein storleik dei vanlegvis brukar, kan difor oppleve at plagget er altfor lite. I eit folkehelseperspektiv bør særleg unge kunne forhalde seg til forståeleg merking som ikkje verkar deprimerande. Vil statsråden ta initiativ til eit møte med klesbransjen for å drøfte tiltak angåande storleiksmerking på klede?»
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2018-02-14:
Eg takkar statsråden for eit godt svar og ikkje minst ei veldig positiv avslutning på svaret med å referere til at ho ville skrive eit brev til bransjen. Det synest eg er veldig positivt. Eg kunne også gjerne tenkje meg å høyre om statsråden synest det kunne vere på sin plass med eit møte, for dette handlar om føringar, ja, men det handlar òg om bevisstgjering av tematikken. Og som statsråden sjølv var inne på, handlar det òg om kroppspress og problematikk rundt depresjonar blant ungdom. Det er det òg viktig å hugse på her. Da er det viktig at bransjen – eigentleg så fort som mogleg – blir klar over at her er det noko dei kan gjere sjølv, for det er fullt mogleg å gjere noko med det. Det handlar om einskapleg merking av klede, slik at folk veit – i ein kontrakt mellom dei sjølve og butikken – kva dei eigentleg har med inn på prøverommet. Så det handlar om forståeleg merking. Eg høyrer gjerne meir frå statsråden om det kunne vere aktuelt å ha eit møte for rett og slett å bevisstgjere bransjen endå meir.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2018-02-14:
Ja, det er mykje positivt her. Det som i tillegg var ein dimensjon bak at eg stilte dette spørsmålet, var at det i utgangspunktet var ein 16-åring – veldig skrivefør og talefør – frå Ålesund som tok opp dette, etter ei oppleving i prøverommet. Og den bodskapen var at det ikkje er greitt at dei største størrelsane ikkje er store nok for ein gjennomsnittleg ungdom. Så på den eine sida handlar dette om merkinga, korleis er eigentleg kleda merka, men det handlar også om at enkelte butikkar ved å merke kleda litt annleis i praksis unngår å ha dei største kleda fordi dei kanskje ønskjer ei spesiell gruppe som brukarar, kanskje helst dei tynnaste ungdomane. Det er også ein problematikk som eg synest er veldig alvorleg, i så fall, viss det blir sendt eit signal om at dei som er over ein viss størrelse, ikkje er bra nok for denne typen klede. Eg kunne gjerne tenkje meg å høyre kva statsråden meiner om den problematikken, for den handlar om merkinga, men det handlar òg litt om kva type modellar ein tek inn i butikkane, og at dei ikkje er store nok for dei som då er størst.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Innledningsvis vil jeg si at jeg deler representantens engasjement på dette området, særlig på folkehelsebiten, som jeg har ansvaret for. Dette spørsmålet er nært knyttet til kroppspress, reklame og krav om å være slank og veltrent. En stor andel av befolkningen er overvektige, og det betyr at mange har behov for større klær, noe som for noen kan oppleves stigmatiserende. Det gjør det også ekstra viktig å merke klærne slik at størrelsen stemmer med merkingen. Det er imidlertid ikke noe regelverk som regulerer størrelsen på klær, men høsten 2017 ble det lansert en felles europeisk standard for størrelsesberegning som skal gjøre det lettere å handle klær i riktig størrelse. Standarden beskriver en ny og mer pedagogisk måte å merke klesstørrelsene på. Det nye systemet beskrives som bedre både for forbrukerne og for forhandlerne, ettersom det er forventet at standarden bidrar til færre usolgte klær og returer. Klesbransjen oppfordres derfor til å benytte seg av den nye standarden som ligger der. Fokus på kropp, vekt og klær kan føre til psykiske plager, og regjeringen er opptatt av å fremme god psykisk helse. Derfor lanserte vi i 2017 regjeringens strategi på dette området. Ett av hovedmålene i strategien er å fremme barn og unges psykiske helse, som igjen danner grunnlaget for arbeidet med en ny opptrappingsplan som skal legges fram innen utgangen av dette året. Spørsmål om kroppspress og reklame er også omtalt i ungdomshelsestrategien. I kommunikasjonsarbeidet om gode levevaner, som fysisk aktivitet og kosthold, legges det vekt på trivsel, og det legges vekt på glede og mestringsaspektet ved å være i bevegelse, samt å ha gode mat- og måltidsvaner, som kan skape trygghet, og ikke minst bevissthet, og gjøre barn og unge mer kritiske til press fra omgivelsene, gjennom bl.a. sosiale medier. Og det er jo et tema som er oppe i dagen i det offentlige rom. Kampanjen Dine30 har som uttrykt mål å være en motvekt til kroppspress og strenge treningsregimer. Terskelen for hva som er godt nok må senkes. Men også foreldrenes ansvar ved å være gode rollemodeller her er viktig, og særlig foreldrene må bidra til å styrke barn og unges selvtillit, slik at de kan si nei når presset kommer. Jeg ser at det kan være et problem for mange å handle klær. Jeg vil derfor, i samarbeid med barne- og likestillingsministeren, vurdere i brevs form å oppfordre klesbransjen til å bruke den felles europeiske standarden og herunder harmonisere benevningen på de respektive størrelsene.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jeg tenker at det viktigste først er å sende ut signaler nå i brevs form, sammen med barne- og likestillingsministeren, som viser til de europeiske standarder. De bedriftene som produserer tøy i Norge, eller som får det produsert på vegne av en norsk bedrift, bør bevisstgjøre seg det ansvaret man har i forhold til rett størrelsesmerking. Men jeg må være veldig forsiktig så jeg ikke våger meg inn på næringsministerens område, det er en grense her. Perspektivet for meg er folkehelse, og der kommer nettopp den utfordringen med press, dette med å bygge selvtillit slik at våre barn og unge faktisk tåler dette presset og kan stå rakrygget og si: Vet du hva, jeg er glad i den kroppen jeg har.
Åse Michaelsen (Fremskrittspartiet), 2018-02-14:
Jeg deler engasjementet for dette området, for alle som er foreldre, vet hvilket press som er der ute. Både gutter og jenter blir utsatt for press i forhold til dette, hva en «idealungdom» skal være. Men igjen: Jeg tror jeg starter med dette. I utformingen av brevet vil vi kunne omtale nettopp litt av dette som representanten Klinge tar opp, slik at en ser at det ikke bare er merkingen, men at en faktisk også har mulighet til å ha ulike tilbud av tøy, som sånn sett viser bredde, i en helt vanlig klesbutikk, og at en ikke har enkeltbutikker som kun satser på det segmentet hvor en skal være tynn og være trent. Det er viktig. Jeg har allerede sett på, innen sportsbransjen og treningstøy, at disse hippe merkene ikke kun skal være for de veldig, veldig tynne, men at alle skal kunne få dem. Så jeg jobber med dette, men i et folkehelseperspektiv, som igjen er knyttet til presset mot ungdom og barn – og også voksne – når det gjelder å levere den rette kroppen til enhver tid.
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg vil starte med å gratulere den ferske statsråden fra Rogaland. Det er alltid bra med flere Viking-supportere i regjering. Det var jo veldig gøy å jobbe sammen som kollegaer i Stortinget – jeg tror også dette kan bli gøy. «Tidligere stortingsrepresentant Iselin Nybø hadde som meg likebehandling av universitetene som en av sine viktigste kampsaker. I Stavanger Aftenblad» – etter at hun var utnevnt som statsråd – «19. januar minner statsråd Iselin Nybø folk om at hun er minister for hele landet og ikke kan forskjellsbehandle Universitetet i Stavanger og de nye universitetene. Finansieringssystemet er på alle måter en nasjonal sak. Kan så statsråden avklare om det hun selv har kalt «likebehandling av universitetene i finansieringsmodellen», er en prioritert sak for denne regjeringen?»
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg må takke for svaret, selv om jeg må innrømme at jeg per nå likte svarene fra stortingsrepresentanten Nybø bedre. Utgangspunktet mitt er hva statsråden mener – og slik sett også hva regjeringa mener – i disse sakene. Det høres ut som – av svaret som jeg nå fikk – at en er ganske fornøyd med det systemet som er, at jobben på en måte er gjort, og at det egentlig ikke er mer å gjøre med det som er beskrevet. Nybø – og egentlig Venstre – har brukt ganske krasse ord på å beskrive nettopp dette finansieringssystemet, som det nå virker som en er fornøyd med. En har kalt det urettferdig, en helt skjev fordeling mellom de nye universitetene og de gamle, og har presisert at en må øke bevilgningen til de nye universitetene for å utligne forskjellene. Og igjen: Det var ikke bare Nybø, men Venstre samlet, i opposisjon, som var kritisk. Derfor er det litt merkelig at Venstre i regjering nå kanskje synes alt er flott, og at jobben er gjort. Mitt spørsmål er: Hvilke ord vil statsråden nå bruke for å beskrive finansieringssystemet? Finnes i det hele tatt den skjevheten som en tidligere har omtalt, nå?
Torstein Tvedt Solberg (Arbeiderpartiet), 2018-02-14:
Jeg registrerer at en nå sier at diskusjonen om finansieringssystemet er et lukket kapittel. Det tror jeg er et svar som de nye universitetene vil være skuffet over. Jeg registrerer også at en har lite å komme med når en bruker hele svaret på ikke å svare på spørsmålet i spørretimen, men heller leser opp Arbeiderpartiets merknader. Arbeiderpartiet kan gjerne være med og bidra til at denne regjeringa får en bedre politikk. Jeg vil bore litt dypere i hva regjeringa som fellesskap egentlig mener om dette, for én ting er om dette hadde vært en sak der Venstre sto helt alene. Dette er noe som også representanter fra Høyre – til og med nestleder i Høyre og statsråd, Bent Høie – har uttalt seg kraftfullt om. Derfor er igjen spørsmålet: Er dette i det hele tatt en sak som regjeringa kommer til å se på videre? Eller er det et avsluttet kapittel fordi dette er noe som en har behandlet før, og ikke i det hele tatt har som ambisjon at den nye regjeringa skal se på og gjøre noe med – at i de neste fire årene vil alt bare være slik som det er?
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2018-02-01:
På vegne av representantene Per Olaf Lundteigen, Siv Mossleth og meg selv har jeg gleden av å framsette et forslag om å utrede de samfunnsøkonomiske gevinstene og kostnadene ved istandsetting av verdensarvobjektet Tinnosbanen enten til ren museumsbane eller til en jernbanestrekning som også kan transportere gods og tømmer.
Åslaug Sem-Jacobsen (Senterpartiet), 2018-02-01:
I denne salen har man i dag anerkjent at botidskravet har gitt en del utilsiktede og uheldige konsekvenser for noen grupper. Like fullt går et flertall – statsråden også – inn for at vi ikke skal se på forslagene til endringer som er blitt fremmet i saken, bl.a. fordi det er bedre å ha en enkel regel. Men selv Arbeiderpartiet har sett at dette er trøblete. Statsråden nevner det også. Jeg blir litt usikker: Kommer statsråden allikevel til å se på ordninger som kan rette opp denne urimeligheten? Kanskje var man ikke enig i akkurat hvordan forslaget så ut i dag, men det kan jo være andre muligheter til å gjøre noe med dette som rammer folk på en urettferdig måte.
Kristoffer Robin Haug (Miljøpartiet De Grønne), 2018-02-01:
Jeg vil fremsette et representantforslag om mindre helseskadelig nærmiljø i byområder.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2018-02-01:
Jeg vil starte med å gi min fulle tilslutning til Keshvaris framstilling av den enstemmige innstillinga fra komiteen og si at jeg er veldig glad for at Riksrevisjonen har gått så grundig inn i denne saken. Når det står at en har tatt forvaltningen av kystbestandene for lite på alvor, så er det helt i tråd med den opplevelsen vi der ute i virkeligheten har. Hos oss i Vestfold – og, vil jeg tro, i andre fylker langs Skagerrak – har det lenge vært en følelse av at de som vi oppfatter som veldig viktige bestander, har vært stemoderlig behandlet av fiskeriforvaltningen. Derfor er jeg glad for de råd som gis av Riksrevisjonen, og forventer at statsråden følger opp de klare rådene. Det er – som Keshvari var inne på – en rekke påpekninger av ting som ikke fungerer godt nok. Derfor er det viktigste for meg at dette arbeidet blir fulgt opp. Vi opplever jo, vi som bor der nede, at en fysisk ser forandringer når det gjelder muligheten til å få seg en torsk hvis en drar ut på sjøen og prøver på det. Det er merkbart dårlig tilgang på flere av ressursene i havet – særlig torsk. Tilsynelatende er det for oss en ubalanse i form av at sel og andre predatorer på en måte er med og høster av den samme ressursen. Alle disse dyrene skal vi ha, men det må være en balanse i forvaltningen. Jeg vil kort bare si at jeg utfordrer statsråden til å gjøre en forskjell. Her kan statsråden virkelig gjøre en forskjell, og jeg håper at vi vil merke at nå blir også forvaltningen av våre bestander i framtida tatt på alvor.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2018-02-01:
Det er godt å høre at statsråden vil følge opp og synes at Riksrevisjonen og komiteen har gjort et grundig arbeid. Jeg vil understreke betydningen av de internasjonale avtalene – som statsråden var inne på – og nevne at tidligere fiskeriminister Helga Pedersen kommer til å stå igjen i norsk historie som en av dem som virkelig gjorde store framskritt når det gjelder internasjonal registrering av såkalt u-fiske. Hun jobbet tungt internasjonalt med det. Jeg er glad for at statsråden sier at han vil følge det opp. Så vil jeg spørre litt mer spesifikt om Skagerrak og Nordsjøen. En del av det statsråden sa, gjaldt på en måte generell styrking av tilsyn nasjonalt, men det er ut fra denne rapporten åpenbart at det er en spesiell svikt i de områder som representanten Knag Fylkesnes nevnte den historiske betydningen av og potensialet i. Jeg vil be statsråden si litt mer spesifikt om hvilke tiltak han ser for seg i det konkrete området.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2018-02-01:
Det er bra, men det vi ikke er avhengig av i det internasjonale samarbeidet – og som jeg understreket er så viktig, og som statsråden sier – er på en måte det vi selv rår over av kontrollregimer, forskning og overvåkning av bestandsutvikling. Det er særlig på de områdene vi som bor i områdene – med bekymring for dem som skal leve av fiskeressursene som yrke, men også generelt som en del av naturens kretsløp og for de mange fritidsfiskerne som er i området – har en følelse av at det har vært for dårlig overvåkning av bestanden, for dårlig overvåkning av fiskemetoder og for dårlig kontroll med de reguleringene vi har i disse fiskeriene. Det er det jeg ber statsråden om å kommentere litt mer spesifikt.
Dag Terje Andersen (Arbeiderpartiet), 2018-02-01:
Det er bra. Jeg har bare et siste spørsmål. Jeg regner med at denne statsråden, som alle andre fagstatsråder, ber Finansdepartementet om å få så mye penger som mulig til sitt viktige arbeid – i denne statsrådens tilfelle stort sett investeringer til inntekts ervervelse senere. Det vi egentlig spør om her, og det som jeg synes går igjen i Riksrevisjonens rapport, er: Vil en øke den relative andelen av oppmerksomhet i form av kontroll og forskning til det området som en nå har pekt på har en for liten andel av det?
Nils T. Bjørke (Senterpartiet), 2018-02-01:
Ei berekraftig forvalting av fiskeriressursane våre er særs viktig for oss alle. For å seia det på ein litt spøkefull måte: Ved å forvalta og gjera det rette vert me alle mette. I likskap med jordbrukarane våre er også fiskarane folk som ser det dei driv med, i eit generasjonsperspektiv. Slik sett har utviklinga med makt, pengar og kvotar på færre hender vore ei uheldig side av politikken. Fiskerinæringa er så avgjerande for Noreg på så mange vis – som kjelde til mat, som kjelde til arbeidsplassar og som kjelde til ei lang rekke med lokal verdiskaping. Me treng ein variert fiskeflåte. Når Riksrevisjonen har vurdert fiskeriforvaltinga i Nordsjøen og Skagerrak, seier dei at det i all hovudsak går bra. Men på enkelte område er det usemje om korleis forvaltinga av enkelte fiskeartar skal vera. Det gjev grunn til uro at ein ikkje får sams forvalting. Me kan gjera mykje på eigen kjøl òg. Me treng, som Riksrevisjonen peikar på, å følgja betre med på leppefisket og på nedgangen i talet på kysttorsk og kystbrisling. Her forventar me at det vil koma tiltak frå Nærings- og fiskeridepartementets side. Frå Senterpartiets side har me vore opptekne av at Noreg i langt større grad og på eit tidlegare tidspunkt enn kva regjeringa vil, skulle ha vore i dialog med Storbritannia, no når dei går ut av Den europeiske union. Det gjeld òg på fiskerifeltet. Det me ser, er at det vil verta nye diskusjonar mellom oss når det gjeld fiskeriressursane i den nordlige delen av Nordsjøen. Me bør få betre moglegheit til å driva lokal utvikling av moglegheitene til fisken. Det er i samband med dette at komiteen har funne grunn til å peika på at oppfølginga av arbeidet til fiskesalslaga bør det vera eit nærare samarbeid om og kontroll med. Regjeringa har i mange samanhengar fortalt at dei er opptekne av å forenkla regelverket. Komiteen er samrøystes om at resultata av dette arbeidet etter fem år er heller små. Difor er ein samd om at det må verta betre framdrift i dette forenklingsarbeidet. Det er t.d. ikkje haldbart at det skal vera fleire forskrifter om det same forholdet, og ulike reglar for dei same fiskeslaga, i Nordsjøen og Skagerrak. Det bør vera ei enkel sak å gje Fiskeridirektoratet lov til å destruera umerkt reiskap som vert inndregen, utan at den einskilde saka må meldast først. Målet med forenklinga må vera at den enkelte fiskar får meir tid til faktisk å fiska, og at styresmaktene har eit regelverk som gjer det lettare å effektivisera kontrollen med fisket.
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-01:
Eg synest det er bra at ein set ned eit offentleg utval for å gjennomgå heile dette, det trur eg verkeleg er på høg tid. Iallfall saka frå Riksrevisjonen viser jo at her er det så mykje problematisk på så mange ulike område at her treng ein kanskje rett og slett å sy dette saman på ein ny og betre måte. Men det er jo på lang sikt. På kort sikt er det ei rekkje tiltak, og eg trur også at heilt avgjerande for dette området er det med EU osv. Men det som har skjedd på kysten, er berre noko som vi i Noreg har kontroll over; det er ikkje noko vi kan leggje skulda på andre for at vi ikkje har forvalta på ein god nok måte. Det er vår eiga skuld at vi ikkje klarer å få ei betre forvaltning av kystbestanden. Og vi har ei fjordlinje i dette landet, som er vedtatt, men som ikkje blir halden, der dispensasjonsmoglegheitene til Fiskeridirektoratet er for omfattande. Er det noko som ministeren har vurdert å stramme inn på?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-01:
Eg oppfattar at ministeren eigentleg ikkje har tatt spesielt stilling til dette med fjordlinja og dei spørsmåla der. Men over til data: Utfordringa der er at vi har kolossale mengder data, meir enn det vi treng, men vi evnar ikkje å bruke dette til effektiv ressurskontroll. Så seier direktoratet og departementet at her skal ein lage eit nytt og godt og betre system. Er ein kome dit at ein begynner å sjå slutten på dette nye systemet, som eg veit har vore under utvikling ganske lenge?
Torgeir Knag Fylkesnes (Sosialistisk Venstreparti), 2018-02-01:
Heilt til slutt eit spørsmål om engelsk: Ei av dei kanskje mest pussige, men kanskje illustrerande sidene ved manglande kontroll er at det norske regelverket ikkje er omsett til engelsk. Det betyr at aktørar som ikkje snakkar norsk, og som opererer i desse hava, ikkje har tilgang til det norske regelverket. Eg tenkjer at den svir, den er litt pinleg å få. Kan statsråden her og no seie at vi på svært kort sikt kjem til å få omsett dette regelverket til engelsk?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-02-01:
Jeg deler det som blir sagt om at tidligere fiskeriministre og tidligere regjeringer har lagt til grunn om at Norge nå faktisk er ledende i kampen mot illegalt fiske. Vi skal ikke gå i den fellen og være litt naive og tro at vi på noen slags måte har eliminert noe, men vi har gjort en betydelig jobb, og internasjonalt har vi tatt en lederrolle i dette. Som jeg pekte på i mitt innlegg, er vi litt avhengig av å få med EU. Ellers er det stort sett bilaterale avtaler vi forholder oss til når det gjelder Skagerrak – bl.a. Storbritannia og Danmark. Men nå har vi fått med oss EU, EU fokuserer også mer på dette. Det har vært en utfordring tidligere, men nå har vi avtaler med både Danmark og Storbritannia for å fokusere mer på dette. Vi har også områder vi faktisk har lukket. I disse tider foregår det en debatt i Tvedestrand – om områder som er vernet – om å se om hvorvidt vi greier å få opp bestanden av bl.a. kysttorsken i disse områdene. Dette har pågått i fem–seks år, resultatet foreligger ikke enda.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-02-01:
Som jeg sa litt om i mitt hovedinnlegg, handler dette om at vi må ha betydelig mer ressurser til både forskning og kontroll på de områdene vi snakker om. Men som jeg også sier: Når det gjelder denne arbeidsgruppen vi nå har fått nedsatt, er vi helt avhengig av at vi har med oss EU og andre i et fellesskap for å få på plass et felles regelverk. Gjennom de to årene jeg har vært fiskeriminister, har jeg deltatt i mange debatter der norske interesser, fiskere og næringer er litt i tvil om hvorvidt de andre som også høster av bestandene i dette området, følger regelverket. Det viktigste av alt nå er at vi får på plass et felles regelverk, en felles forståelse av hvordan tilstanden er for de ulike artene i disse områdene. Et fellers regelverk er målet. Det er derfor vi skal være litt fornøyd med at vi i hvert fall har fått på plass en arbeidsgruppe – slik at vi ser i retning av det.
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2018-02-01:
Det føler jeg at vi allerede har gjort, også gjennom føringer fra Stortinget. Der tror jeg både storting og regjering er helt enig om at vi må ha mer ressurser. Jeg pekte også på at direktoratet faktisk fokuserer veldig mye på dette i enkelte områder når det gjelder Skagerrak: sette i verk bevaringsområder og forbudsområder for å se hvorvidt man greier å utvikle og øke bestandene, særlig med fokus på gyteområdene osv. Det er ikke tvil om at regjeringen har økt ressurstilgangen gjennom forskning, kontroll og undersøkelser – og Stortinget har i tillegg løftet den ytterligere. Ressursbruken når det gjelder både forskning og kontroll, har vært økende de siste årene – og det skal en fortsette med det.