Sylvi Graham (Høyre), 2017-04-18:
Jeg vil starte med å takke for samarbeidet i komiteen om saken og si at Kristelig Folkeparti her har fremmet flere gode forslag til oss. Det er bred enighet om hovedlinjene i norsk utviklingspolitikk, og dette reflekteres i representantforslaget. Dette er det viktig å hegne om og bygge videre på. Norge er i verdenstoppen som bistandsgiver, både i prosentandel av BNI og per innbygger. Én prosent av BNI går til bistand, også i 2017. Vi mener at bistandsnivået fortsatt skal være høyt. I løpet av de siste 20 årene er rundt én milliard mennesker i verden blitt løftet ut av ekstrem fattigdom. Det har hovedsakelig skjedd gjennom økonomisk vekst og deregulering i det tidligere Øst-Europa, i Kina og i India. Fellesnevneren er en mer åpen økonomi og utstrakt internasjonal handel. Hjelp til utvikling i andre deler av verden handler om vårt ansvar for å hjelpe våre medmennesker, men det er også i norsk interesse å sikre utvikling og menneskerettigheter, både av sikkerhetspolitiske hensyn og for å forebygge ustabilitet, som igjen kan påvirke oss. Målet for norsk utviklingspolitikk er og forblir å bekjempe fattigdom. Over halvparten av norsk bistand går til lavinntektsland og minst utviklede land. Afrika sør for Sahara er den regionen som mottar mest. Vi må ikke glemme at et økende antall av de aller fattigste menneskene – over 70 pst. – lever i mellominntektsland. Norsk bistands- og utviklingspolitikk bør ha fokus på de tematiske og geografiske områdene der Norge kan utgjøre størst forskjell og kan bidra mest til bærekraftsmålene, som det løftes fram i denne saken. Norges humanitære innsats er i år rekordstor grunnet enorme behov. 5 mrd. kr til humanitær innsats er en økning på 50 pst. siden 2013. Regjeringen legger vekt på kontinuitet og forutsigbarhet. Men norsk bistand, ikke minst humanitær bistand, blir også verdsatt internasjonalt på grunn av vår evne til å reagere raskt på nye utfordringer. Derfor synes jeg det er underlig at Arbeiderpartiet og flere går inn for en fordelingsnøkkel av norsk bistand hvor maksimalt 10 pst. av bistanden skal gå til humanitær hjelp, dvs. nødhjelp i krig, kriser og konflikt, når behovene og FNs appeller er rekordstore. Bare i år ville vår humanitære bistand vært redusert med om lag 1,5 mrd. kr om dette hadde vært gjeldende. Og akkurat nå ser vi at den verste sultkatastrofen siden 1945 utspiller seg i flere afrikanske land og i Jemen. 1,4 millioner barn står i fare for å dø før sommeren. Da er det utrolig at man i det norske storting er rede til å vedta at akutt nødhjelp fra oss skulle ha vært redusert med 1,5 mrd. kr. Komiteen er enig i at det er essensielt at Norge følger opp forpliktelsene fra det humanitære toppmøtet The Grand Bargain i Istanbul i mai 2016. Der ble det bl.a. vedtatt et mål om at 25 pst. av den globale støtten til humanitær bistand skal kanaliseres gjennom lokale og nasjonale aktører så direkte som mulig, og at vi også skal bidra gjennom globale finansieringsmekanismer som de humanitære landfondene. Forslaget om å opprette en slags kunnskapsbank er også enstemmig, og det er også med i utviklingsmeldingen om bærekraftsmålene og norsk utviklingspolitikk, som regjeringen la fram den 5. april, og som jeg tidligere har referert til. Internasjonalt er det stadig økende etterspørsel etter fagkompetanse, og samarbeidsprogrammer som Skatt for utvikling, Olje for utvikling og Fisk for utvikling er etterspurt ute. Det er en fordel om slik støtte blir bedre koordinert. Derfor er det fornuftig, som forslagsstillerne har invitert til, å samle ressursene i en egen ordning under en felles plattform i Norad som skal formidle faglig rådgiving til fattige land innen utvalgte sektorer der Norge har særlig kompetanse. Flertallet i komiteen er også enig om ytterligere å konsentrere bistanden både geografisk og tematisk for å få bedre resultater. Antallet mottaksland for norsk bistand er redusert med nesten en fjerdedel, fra 113 i 2014 til nå under 90. Bistand over sivilsamfunnsposten og til humanitær nødhjelp er ikke omfattet av konsentrasjonsprinsippet. Regjeringen har allerede redusert antallet bistandsavtaler med rundt en tredjedel siden januar 2015. Det er også bred samling i komiteen om støtte til utdanning. Bistanden til utdanning er doblet i denne regjeringsperioden. I 2017 går 3,4 mrd. kr til utdanning. Mer enn 3 mrd. kr går til global helse – 600 mill. kr mer enn for fire år siden. Støtten til FN og de multilaterale utviklingsbankene opprettholdes på et høyt nivå. Norge arbeider aktivt for enighet i FN om at bærekraftsmålene er grunnlaget for FNs arbeid på landnivå, og at FN-reform er viktig. Om forslagene: Forslagene III, V, VII og VIII fremmes av en samlet komité. Forslag IV fremmes av alle partier utenom SV. Forslagene I, II, VI, IX og X blir fremmet av et annet flertall bestående av alle partier utenom regjeringspartiene Høyre og Fremskrittspartiet, som ikke støtter disse forslagene. Regjeringspartiene støtter heller ikke mindretallsforslaget, som noen andre sikkert vil ta opp.