Oddbjørn Hanssen (Kristelig Folkeparti), 2002-06-10:
Jeg er svært tilfreds med at komiteen har sluttet seg til forslaget om en ny forbrukerkjøpslov som skal tre i kraft fra 1. juli 2002. Lovvedtaket er en oppfølging av NOU 1993: 27 Forbrukerkjøpslov, og Europaparlaments- og rådsdirektiv om visse sider ved forbrukerkjøp og tilknyttede garantier. Deler av direktivet vedrørende garantier er fulgt opp ved endringer i markedsføringsloven etter forslag fremmet av Barne- og familiedepartementet i Ot.prp. nr. 43 for 2001-2002, som er behandlet av familie-, kultur- og administrasjonskomiteen i Innst. O. nr. 48 for 2001-2002. Selv om forbrukerkjøpsloven i stor grad er en videreføring av gjeldende rett, innebærer loven på mange viktige punkter et styrket forbrukervern. Jeg er bl.a. glad for at komiteen støtter Regjeringens forslag til forenkling av erstatningsreglene, mer oversiktlige og bedre regler om avhjelp, en bestemmelse om rett til erstatningsgjenstand, justering av hevings- og prisavslagsreglene samt en bedre bevismessig stilling for forbrukeren ved mangelsvurderingen. En egen lov om forbrukerkjøp innebærer i seg selv et styrket forbrukervern og kan ses i sammenheng med Regjeringens arbeid for et enklere regelverk. Loven innebærer at reglene om forbrukerkjøp som tidligere var en del av kjøpsloven, skilles ut i en egen lov, noe som gjør det lettere for forbrukeren å orientere seg om sin rettsstilling. Jeg er glad for at komiteens flertall støtter Regjeringens forslag til utforming av forbrukerbegrepet. Forbrukerbegrepet får etter forslaget et klarere innhold, noe som vil gi bedre forutberegnelighet for partene i kontraktsforholdet, samt bidra til et enklere regelverk. Jeg er videre glad for at komiteens flertall støtter den harmonisering av forbrukerbegrepet i øvrig aktuell lovgivning som en slik utforming av forbrukerbegrepet legger til rette for. En slik harmonisering vil gi et enhetlig forbrukerbegrep i den aktuelle lovgivningen. I dag varierer forbrukerbegrepet i ulike lover, noe som er klart uheldig. Også i forhold til internasjonalt regelverk og handel over landegrensene er det etter mitt syn en betydelig fordel at vi kan operere med et mest mulig ensartet og klart forbrukerbegrep. Et flertall i komiteen har foreslått en regel om ansvar ved kjøp gjennom profesjonell mellommann. Jeg vil vise til at en slik regel ikke er foreslått i proposisjonen, og peker på at forslaget innebærer et brudd med alminnelige prinsipper om mellommanns stilling i norsk rett. Jeg er glad for at komiteens flertall støtter departementets forslag vedrørende forskuddsbetaling, herunder forslaget om at kjøperen ikke skal være bundet av såkalte konverteringsklausuler. Mindretallets forslag til et generelt forbud mot forskuddsbetaling framstår etter mitt syn som uklart, noe som nettopp bekrefter min vurdering av vanskene forbundet med avgrensningen av et slikt forbud. Når det gjelder bytterett, er jeg meget tilfreds med at komiteens flertall støtter vurderingene i proposisjonen. Til mindretallets forslag om lovregulering vil jeg bemerke at bransjen har vært meget fleksibel i forhold til å godta at kunder får byttet varer. Jeg er opptatt av at man beholder den fleksibilitet som ligger i systemet. Mitt inntrykk er at dagens rettstilstand er tilfredsstillende. Folk får i praksis byttet varer når det er behov for det, og varene er egnet til det. Når det gjelder mindretallets forslag om at forbrukerkjøpsloven skal få virkning også for avtaler som er inngått før loven er trådt i kraft, vil jeg peke på at en slik ordning, slik jeg ser det, reiser spørsmål i forhold til Grunnloven § 97. Når mindretallet viser til finansavtalelovens og forsikringsavtalelovens ordning, synes dette etter min mening som et lite treffende eksempel, da kontraktsforholdene etter disse lovene er løpende og således av en helt annen karakter enn etter forbrukerkjøpsloven. Jeg viser for øvrig til at finansavtaleloven har et meget komplisert sett med overgangsregler. Generelt vil jeg si at med denne loven vil forbrukerne få styrket sine rettigheter på flere områder. Selv om det har vært debatt om enkeltpunkter, må jeg si at det Stortinget gjør her, er gjennom disse lovforslagene nettopp å gjøre det som har vært hensikten, nemlig å styrke forbrukerne på en best mulig måte. Én generell merknad vil jeg likevel komme med, og det er at hvis man driver detaljene til fordel for forbrukerne for langt, kan man kanskje få utilsiktede virkninger på selgers hånd som kan drive forholdet i retning av monopolisering, noe som i neste omgang kan føre til at forbrukeren faktisk betaler høyere priser. I denne avbalanseringen synes jeg at komiteinnstillingen løser dette på en utmerket måte, og at den samlete forsterkningen av forbrukerrettigheter som det er lagt opp til, blir gjennomført ved komiteens innstilling.