Anders Tyvand (Kristelig Folkeparti), 2015-01-06:
Takk til interpellanten Bjørnstad for å reise en viktig debatt. Så vil jeg si at jeg er glad for at både kunnskapsministeren og statsministeren er tydelige på at kampen mot mobbing er en viktig sak for regjeringen. Vi har sett tidligere at det å løfte mobbing som en politisk sak til øverste nivå og virkelig sette dette temaet på dagsordenen, kan skape en bevissthet i samfunnet som igjen kan bidra til å gi resultater. Vi har alle et ansvar, både lærere, skoleledere, politikere og foreldre, for å bekjempe mobbingen og skape et trygt og godt læringsmiljø for barna våre. Oppmerksomhet rundt temaet kan og vil bidra til at flere blir litt mer bevisst på sitt ansvar. Da kan vi kanskje unngå i framtiden at noen blir nødt til å gjenta Odins ord: «Det hjelper ikke å si ifra, de gjør ikke noe uansett.» Jeg har møtt en del mobbeofre det siste året. En mamma gjorde et sterkt inntrykk på meg. Hun sa at det de hadde trengt, var en voksenperson som hadde lent seg fram over bordet og sagt: Dette er ikke akseptabelt, sånn skal vi ikke ha det på vår skole. I stedet ble de møtt av en rektor, en skoleleder, som sa at det ikke er noen mobbing på skolen vår. Jeg får skynde meg å legge til at jeg vet at veldig mange lærere, og veldig mange skoleledere, er genuint opptatt av å skape et godt læringsmiljø, og at veldig mange av dem lykkes. Problemet er dem som ikke tar sitt ansvar på alvor. Jeg vil også benytte anledningen til å takke Odins mamma for at hun har fortalt familiens sterke historie. Jeg vil også takke Villemo Hatland, som er en av de tøffeste jentene jeg har møtt. Hun har stått fram med sin historie og vært med på å skape en bevissthet rundt mobbeproblematikk i samfunnet vårt. Mobbingen rammer mange, altfor mange. Noen av oss kan kanskje huske tilbake til da vi selv var barn, og da vi selv var ungdommer, og hvor redde vi var – iallfall var jeg det – for å havne på utsiden. Jeg kjenner meg igjen i det nå som jeg er blitt pappa og har en jente i 2. klasse – hvor redd jeg er for at hun skal havne på utsiden. Jeg kjenner ofte på følelsen av hvor sårt, vondt og vanskelig det ville vært. Mobbing er et tema som berører mange på et veldig dypt plan. Noen ganger rammer mobbingen blindt, andre ganger er det spesielle grupper som er utsatt. Vi vet f.eks. at ungdommer i Norge ikke våger å fortelle om at de har en jødisk bakgrunn, en jødisk identitet. Jeg vet at andre ungdommer opplever å bli utsatt for islamofobi fordi de er muslimer. Vi vet at ni av ti homofile og lesbiske ungdommer opplever å bli mobbet på skolen. Det er rett og slett ikke akseptabelt. Og så må vi erkjenne at en del av de tiltakene som er blitt iverksatt de siste årene, med gode intensjoner, har vist seg ikke å ha god nok effekt på sikt. Derfor må vi tenke nytt, men jeg tror det er fornuftig nå å vente med å komme opp med alle de konkrete tiltakene til Djupedal-utvalget legger fram sin rapport senere i år. Da må vi få til en skikkelig debatt igjen i Stortinget. Samtidig er jeg glad for at de fire samarbeidspartiene i budsjettforliket for 2014 ble enige om å sette i gang et prøveprosjekt med mobbeombud i flere fylker. I Buskerud satte de i gang dette for noen år siden, og det har gitt gode resultater så langt. Jeg tror at de nye mobbeombudene også vil bidra med mye positivt. Helt til slutt vil jeg si at også vi som foreldre har et ansvar som vi må ta. Jeg som pappa kan ikke fraskrive meg ansvaret for mine barns holdninger idet de går inn skoleporten. Derfor må vi også styrke forholdet mellom skole og hjem i framtiden.