Ivar Kristiansen (Høyre), 2008-12-02:
Jeg må bare si at fra Høyre leverte dette forslaget og til i dag, har også forventningene blitt skrudd betraktelig opp. Det er all grunn til å gi saksordfører honnør for hans håndtering av denne særdeles viktige saken som sådan. Jeg tror derfor at denne måten å håndtere forslag fra opposisjonen på kan være et eksempel til etterfølgelse, uten at noen behøver å misforstå intensjonen bak det jeg sier nå, fordi dagens nettpolitikk har jo sin historie tilbake til gjennomgangen av energiloven i 1990. Det har rent mye vann i havet og gjennom nettet siden den tid. I dag er vi i en helt annen situasjon og har en helt annen utfordring. Jeg tror at den massive tilbakemeldingen fra nettbransjen har bidratt til at vi i dag får dette anmodningsvedtaket enstemmig på plass, et utredningsarbeid som jeg tror er jobb stor nok for departementet å ta fatt på. Jeg håper at departementet faktisk tar dette inn over seg, og at man gjør det som et enstemmig storting i dag ber om, for det er et sterkt behov for en gjennomgang. Hvordan skal vi klare å utvikle nettet i Norge i takt med utbygging av ny energi, herunder også ny fornybar energi? Dette har jo flere tiårs perspektiv over seg. Når jeg i dag ser på eksempelvis en av kommunene i min valgkrets, Beiarn, som har et potensial på 600 GWh ny fornybar energi, er det altså ingen der som føler seg forpliktet eller økonomisk i stand til å ta hånd om denne særdeles verdifulle ressurs, fordi vi i dag ikke har et system som tar høyde for å utvikle nettet i takt med utbyggingen. Vi må foreta en ny gjennomgang når det gjelder fordeling av kostnader. Vi må ha nye incentiver på plass som kan stimulere til utvikling og utbygging, og vi må ha klarere definerte ansvar på plass. Har det vært slik at ressurs- og kundegrunnlaget ligger i forskjellige deler av landet, vil det kanskje bli tilfellet i enda større grad i tiden fremover. Det er bare å slå fast, uavhengig av hvem som skal føle ansvaret, at man politisk på mange måter har feilet med hensyn til å levere nettbransjen lukrative rammevilkår. Vi har gjennom klimaforliket bl.a. en ambisjon og en målsetting om å få på plass 30 TWh ny fornybar energi i Norge innen 2016. Uten en vellykket nettpolitikk vil vi aldri klare denne målsettingen. Vi har også registrert i den høringsprosessen vi har hatt, at skal vi komme noen raske steg videre, må vi bort med NVEs detaljregulering av bransjen. Den medfører tap av tid, tap av tempo, den skaper flere hinder enn det som godt er, og den har fremfor alt avstedkommet at det er for dårlig dialog mellom reguleringsmyndighetene og dem som sitter med ansvaret i de 140 nettselskapene vi har rundt omkring i landet. Jeg tror det er all grunn til å stille spørsmål ved om vi skal ha dagens nettstruktur når vi ser 20–30–40 år fremover. Vi har 140 forskjellige operatører. Nær halvparten av dem har mindre enn 5 000 forbrukskunder, mens det på den andre siden kun er fem nettselskaper som har mer enn 100 000 forbrukskunder. Hvem er det som har økonomisk ryggrad til å bære de byrder som skal til på dette området? Slike spørsmål er det all grunn til å stille. Derfor må investeringsincentivordningene styrkes, og nettselskapene må ikke tape på tilknytning av gode fornybar-prosjekter. Dagens politikk må stimuleres på en helt annen måte enn før, og jeg er veldig glad for at det er et enstemmig storting som står bak denne tilnærmingen.