Helene Falch Fladmark (Venstre), 1999-05-11:
Det er med stor glede jeg noterer at statsråden i sin redegjørelse legger vekt på kvaliteten i utdanningssystemet, det å fremme nyskaping, mangfold og fleksibilitet, gi større lokalt handlingsrom og å styrke verdiperspektivet ved utdanningen. Nettopp disse elementene ligger til grunn for det utdanningspolitiske programmet som Venstre vedtok på sitt landsmøte forrige helg. Venstre vil legge til rette for et kunnskapssamfunn, der de demokratiske, kulturelle og sosiale dimensjonene ved utdanning vektlegges. En annerledes verden krever ny tenking for Utdannings-Norge. Teknologiutvikling, internasjonalisering og det kulturelle mangfoldet må også gjenspeiles i skolehverdagen, både i innhold og organisering. Det er viktig å holde fast på ideen som lå til grunn for folkeskolen – at den offentlige skolen skal være en felles møteplass for barn og ungdom med ulik sosial og kulturell bakgrunn. Vi er alle enige om at skolen skal gi et godt utgangspunkt for barns liv over hele landet. Men et likeverdig og godt skoletilbud må ikke bety en lik skole. Norge er mangfoldig, og elever er ulike. Derfor må den enkelte skole og den enkelte lærer få frihet til å utforme sin skole, slik at elevenes behov og skolens omgivelser påvirker innhold og læremetode. Venstre ønsker nasjonale rammer for skolens innhold, men langt større frihet innenfor rammene. Jeg er glad for at statsråden så sterkt signaliserer at den toppstyrte reformperioden er forbi. Fra nå av skal endringer og kreativitet ha utspring i virkeligheten på den enkelte skole. I debatten i dag prøver Arbeiderpartiet å uttrykke at dette ikke er en ny politikk. Jeg tror lærere og Skole-Norge ser noe annerledes på akkurat dette. Venstres mål er å gjenreise skolene til selvstendige institusjoner, der kreativitet og skaperkraft blant de enkelte lærere skal dyrkes fram – ikke kveles av direktiver. Og jeg noterer med glede at Regjeringen allerede har startet en gjennomgang av regel- og forskriftsverk på skolesektoren med tanke på forenkling. Kampen mot skjemaveldet må også føres på utdanningssektoren. Venstre vil legge til rette for et utdanningssystem som har rom for det skapende mennesket. Statsråden la i sitt innlegg vekt på at entreprenørskap må inn i skoleverket. Norge trenger mennesker som vil noe. Dette er også god Venstre-politikk. Men jeg vil også understreke at skapende mennesker i aller høyeste grad omfatter kunstnere, og at vi må ha et utdanningssystem som tilbyr unge mennesker som satser på kunsten, gode vilkår. Som statsråden var inne på i redegjørelsen, vil internasjonaliseringen også prege Utdannings-Norge. I en global kunnskapsøkonomi blir det økt konkurranse om kunnskap og kompetanse. Etter min mening vil den viktigste oppgaven framover være å sikre den akademiske friheten, og samtidig styrke kvaliteten på utdanning og forskning, slik at de norske miljøene kan konkurrere om forskere og studenter. Vi vil forhåpentligvis få en bred debatt om høyere utdanning etter at Mjøs-utvalget har lagt fram sin innstilling, men jeg vil allerede nå signalisere hvilken retning Venstre ønsker for utviklingen. Universitetene er blant de viktigste institusjonene i et demokrati, i og med deres kulturbærende tradisjon og rolle som motmakt. Venstre ser det som et hovedmål å styrke denne rollen. Det er viktig at institusjonene får handlingsrom til å utvikle sin egen identitet og styrke, for å kunne tilby forskere og studenter spennende og gode læringsmiljøer. Politikerne kan ikke og skal ikke styre kreativiteten og kritikken i de akademiske miljøene. Venstre vil derfor fristille universiteter og høyskoler fra statlig detaljstyring, og jeg ser Regjeringens forslag om nettobudsjettering ved universitetene, slik de ble lagt fram i revidert nasjonalbudsjett i går, som et ledd i en slik utvikling. Statsråden peker på en annen utfordring kompetansemiljøene står overfor: Hvordan få mer næringsliv ut av den kunnskapen som finnes på universiteter og høyskoler? Skal Norge hevde seg som en kunnskapsnasjon, er det viktig at mer av kompetansen blir til verdiskaping i bedriftene. Men jeg vil her understreke at Venstre på ingen måte ønsker at næringslivet og akademia skal smelte sammen i en verden. Næringslivet tjener penger, universiteter og skoler har en helt annen rolle. Men det behøver ikke ligge en motsetning i økt akademisk frihet og mer næringsliv ut av akademia. Utfordringene ligger i å etablere en gjensidig forståelse for hverandres roller og verdier. Politikernes oppgave er å sikre den frie grunnforskningen gode vilkår, og skape de gode møtepunktene mellom forskning og næringsliv. Statsråden signaliserer at dette er noe Regjeringen vil legge vekt på i den forskningsmeldingen som snart vil bli lagt fram, og jeg ser fram til at Stortinget skal få drøfte forskningen i hele sin bredde. Til slutt vil jeg få lov til å få tid til å rette opp en åpenbar misforståelse. Venstre som parti har ikke tatt standpunkt til hvem som skal være lærernes forhandlingsmotpart. I den saken stiller vi oss helt og fullt bak statsråden, som vurderer den saken i samråd med organisasjonene.