André N. Skjelstad (Venstre), 2017-11-30:
Det er tredje gang det avholdes initiativdebatt og for så vidt på mange måter avgrenset til næringsperspektivet. Det er mange interessante refleksjoner til nå, men jeg vil kanskje spesielt trekke fram Eirik Sivertsens innlegg – jeg kan underskrive på alt som han sa fra denne talerstolen. Det er et mangfoldig samfunn som man nå står overfor: Hvor skal vi hen? Jeg tror ikke det nå er tiden for å kikke bakover, for Svalbard må forvaltes aktivt, i tråd med Svalbardtraktaten. Dette er et viktig område for Norge. Venstre vil arbeide for at Svalbard integreres enda tydeligere i norsk politikk overfor nordområdene og Arktis. Det er viktig å bevare bosetningen og aktiviteten på Svalbard. Derfor må Svalbard videreutvikles gjennom satsing på forskning, reiseliv og annen næringsvirksomhet for å erstatte kullvirksomheten. I den forbindelse er det viktig at framtiden til Store Norske avklares i nært samarbeid med lokalbefolkningen på Svalbard, og at det ikke utelukkes ny næringsvirksomhet i konkurranse med eksisterende næringer. Venstre vil bidra til å sikre stabile og forutsigbare vilkår for reiselivsnæringen, i tillegg til at vi må ha Innovasjon Norges tilstedeværelse på Svalbard. Det er viktig for å stimulere til innovasjon og nyetablering. Videre må det også satses mer på forskning og høyere utdanning. Og når det gjelder reiseliv, mener jeg at det skal være høy aksept for turistaktivitet innenfor område 10, og at adgang til å etablere næringshytter i området er viktig for reiselivsnæringen. Jeg mener at det må følges opp med vilje til å gjennomføre dette i praksis, og at en sikrer en konstruktiv dialog mellom myndigheter og reiseliv om gjennomføring av etableringen. Jeg mener at det er viktig at næringen har et enkelt og forutsigbart regelverk å forholde seg til, som hensyntar mindre, lokale aktører, f.eks. kan det være vanskelig for lokale aktører med små fartøy å etterleve melderegimet og frister for turer til sjøs, som er utformet med henblikk på tilreisende ekspedisjoner. Ikke minst er familiesamfunnet Longyearbyen et av de viktigste instrumentene for å håndheve norsk svalbardpolitikk. Derfor vil Venstre opprettholde et godt tjenestetilbud for barn og unge, som å sikre trygge boforhold, inkludert skredkartlegging i Longyearbyen. Vi mener at det er behov for en bred, åpen og modig tilnærming når det gjelder framtidens energiforsyning på Svalbard. Vi er nødt til å vurdere, som flere har vært innom, både vind-, sol- og vannkraft, geometrisk kraft, sjøkabel til fastlandet, gass, eventuelt kull med CO 2 -fangst og -lagring. Den debatten er vi nødt til å ta framover. Longyearbyen vil være et naturlig knutepunkt for aktivitet, logistikk og beredskap i Arktis. Derfor bør vi vurdere om Longyearbyen kan ha flere oppgaver knyttet til redning og beredskap. Vi vil være med og styrke Kystvaktens tilstedeværelse i området rundt Svalbard og utrede ikke minst det nye havneanlegget i Longyearbyen. Her er det et stort potensial innenfor marine næringer i nord. Den marine næringen har kraft i seg til å bli en ny stor industri på Svalbard. Her er det avgjørende at man får et raskt og entydig bilde av potensial, rammeverk og muligheter og av retningen for næringen, også utover fangst og levering til lokal bruk. I den forbindelse er det viktig å følge opp funnene i konseptvalgutredningen for havneutvikling i Longyearbyen. Når det gjelder en sånn type debatt, er selvfølgelig flere oss utålmodige. Vi hadde svalbardmeldingen oppe til behandling i vår. Det ble pekt på en del av disse utfordringene, men også at vi har bare tiden og veien. Da tror jeg ikke at det handler om å kikke bakover, men jeg tror det handler om å se på hva som ligger i mulighetsrommet, og ikke minst, som også Sivertsen var innom, dette med at vi faktisk har et ansvar. Når vi ser på møtet i Bonn bare for en tre ukers tid tilbake, er dette også satt i den sammenhengen, som også representanten Sivertsen sa.