trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Først en kort kommentar til det man kaller konstateringen. Nei, det vil ikke være riktig å stå her og gi budsjettall for 2006, 2007, 2008 og 2009 på viktige områder. Men hvis representanten Solberg mener at Arbeiderpartiets kommende program gir grunnlag for det, ser jeg med spenning frem til en felles trepartiberegning av hva man vil satse i fire kommende budsjetter. Så til spørsmålet om antall personer som går ut av arbeidsmarkedet på grunn av trygding og andre forhold. Jeg er helt enig i at det er et altfor stort tall. Derfor har også Regjeringen gjennomført reformer, og foreslått reformer, som tar sikte på å begrense avgangen fra arbeidsmarkedet f.eks. gjennom endringer i uføretrygdordningen. Det er for tidlig å slå fast hvor sterkt de har virket, men alt tyder på at antall personer som nå kommer på midlertidig uføretrygd, lettere kommer tilbake i arbeidslivet. Blant disse - i underkant av 90 000, som var tallet representanten nevnte - er det jo en stor gruppe som også er på rehabilitering og attføring. Det er ikke riktig å si at det er negativt - det er jo en gruppe som er på vei tilbake til arbeidsmarkedet, forhåpentligvis. Da representanten Solberg var sosialminister, var også ca. 13 000 på uføretrygd. Det er et lavere tall enn det vi har nå. Men selv den gang ville ikke vi brukt det som et eksempel på en mislykket politikk i seg selv. Det er jo resultatet hva gjelder ny sysselsetting og det å få arbeidsledigheten ned, som virkelig teller. Men jeg registrerer jo at også Arbeiderpartiet støtter reformer innenfor pensjonssystem og uføretrygdsystem som tar sikte på å beholde flere aktive i arbeidsmarkedet.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Det er ingenting som tyder på at arbeidsmarkedstiltakenes innretting nå har bidratt til større innslag av langtidsledige eller av folk som ikke kommer tilbake til jobb i det hele tatt. Jeg har tidligere forstått det slik på Arbeiderpartiet at arbeidslinja, som det het den gangen, bestod i både å skape nye jobber og å øke sysselsettingen. Nå skapes det flere nye jobber enn tidligere, antall konkurser går ned, nyskapingsvirksomheten øker, og sysselsettingen øker parallelt med at arbeidsledigheten går ned. Jeg synes kanskje at man i politiske debatter bør konsentrere seg om det som er feil. Her går det jo bra! Kanskje Arbeiderpartiet skal koste på seg lite grann ros for det og heller konsentrere seg om den politiske uenigheten.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Antallet som er ledige, er på full fart ned. Omleggingen i ledighetstiltakene har jo bl.a. ført til at færre tilbringer tid i ledighet, og at de får flere incitamenter til å søke seg jobb. Arbeidsmarkedstiltakene er lagt om slik at mer konsentreres om jobbsøkerkurs og lignende for å kvalifisere folk til å komme fortere ut av køen. Det er viktig. Det viktige er at ledigheten går ned, at færre blir ledige, og at muligheten til å få ny jobb er bedre enn tidligere. Ellers har jeg lyst til å nevne at utviklingen i kjøpekraften for alle grupper, uansett inntekt, har økt betydelig i de senere årene som en kombinasjon av moderate lønnsoppgjør, lav rente og skattelettelser. Det hører jo med i et bilde det også.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Årsakene til sykdom og uførhet er sammensatte. Jeg tror årsaker ligger både i arbeidslivet selv og hos den enkelte. Muligheten til å få hjelp og støtte til å komme seg ut av situasjonen er ganske viktig. Nå ser vi faktisk at en del av tiltakene i samarbeidsavtalen om et inkluderende arbeidsliv virker. Vi ser også at når mulighetene for å komme fra midlertidig uføretrygd og over i arbeid - helt eller delvis - øker, er det flere som benytter seg av dette. Og det må jo være slik at det å gå fra en trygdetilværelse til arbeid faktisk også gir økonomisk utbytte. Det må være forskjell på det å være trygdet og det å kunne komme seg over i arbeid - med egen lønnsinntekt.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Dette er et spørsmål til samferdselsministeren - under hennes ansvarsområde - men mitt svar vil være det samme som hennes: Ja.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Regjeringen har lagt frem en pensjonsmelding som åpner for at det kan stilles minimumskrav til tjenestepensjonsordningen for dem som ikke har det fra før, med virkning fra kommende årsskifte. Senterpartiets tilslutning til dette er interessant, men knapt nok avgjørende. Det er ikke spesifisert hva slags minstekrav som skal stilles. Vi har sagt at vi vil innlede drøftelser med partene i arbeidslivet, for det er med utgangspunkt i fjorårets lønnsoppgjør at et slikt spørsmål er reist. Verken fra den ene eller den annen side i dette lønnsoppgjøret har det hittil vært konkretisert hva minstekravene skal være, ei heller spørsmålet om kompensasjon. Men det er klart at når partene sier seg beredt til å gå inn og betale for en ordning, er det naturlig at også hovedansvaret vil ligge der.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Representanten Lund ber meg nå ta standpunkt til en stortingsbehandling som ennå ikke er sluttført. Regjeringen har lagt frem en prinsippskisse for en pensjonsreform. Det er et viktig element i den at den skal stimulere til at folk står lenger i arbeid enn de gjør i dag. Vi har også lagt opp til at AFP-ordningen må vurderes på nytt, slik det er varslet, i 2007, så umiddelbart vil det ikke foreligge innsparinger fra statens side på det området, men kanskje etter hvert. Både det og utformingen av minstekrav til tjenestepensjon krever forhandlinger med partene i arbeidslivet - iallfall samtaler med dem - før man skal utforme konkrete forslag til Stortinget. Jeg vil ikke her og nå ta standpunkt til samtaler som ikke er gjennomført, knapt nok påbegynt, ei heller til en stortingsmelding som Stortinget ikke har avgitt innstilling til ennå.
Per-Kristian Foss (Høyre), 2005-02-02:
Det er riktig at betaling for en tjenestepensjon som man ikke har hatt hittil, representerer en økonomisk utfordring for bedriftene. Men det er deres organisasjoner som har bedt om at det innføres slike obligatoriske ordninger. Det er ikke riktig at det bare er i en overgangsfase det representerer en utfordring. Det representerer en utfordring i alle år, for det skal betales i alle år. Hvor stor utfordringen blir, altså hva minstekravene blir, har Stortinget ennå ikke blitt invitert til å vedta, men man har blitt invitert til å ta standpunkt til to modeller for supplerende pensjon utover folketrygden. Det valget er ennå ikke tatt, og jeg vil ikke foregripe verken Stortingets behandling av det, ei heller konkretiseringen av minstekravet til tjenestepensjon, hvis det er den modellen man ønsker, før Stortinget har behandlet det, og, ikke minst, før vi har hatt samtaler med partene som har bedt om slike ordninger - etter Stortingets behandling. Jeg håper man har litt sans for at spillereglene må følges i et demokrati, og at man ikke kan foregripe konklusjoner før man setter seg til samtaler med partene i arbeidslivet.
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2005-02-02:
For kvart sekund finansministeren snakkar, krev staten inn 1 665 kr i bilrelaterte avgifter. For kvart minutt som går, krev staten inn 100 000 kr, og for kvar veke 1 milliard kr. På årsbasis krev staten inn over 50 milliardar kr i bilrelaterte avgifter! På grunn av denne enorme avgiftsflåinga av norske bilistar har Noreg i dag ein gammal bilpark. Bilparken vår forureinar meir, og han er meir trafikkfarleg enn bilparkane i Europa elles. Kvar dag kjører mange barna sine til barnehagar og skular i trafikkfarlege bilar fordi avgiftsnivået gjer at dei ikkje har råd til trafikksikre bilar. Mitt spørsmål til finansministeren er: Er det ikkje då fornuftig å senke bilavgiftene, spesielt eingongsavgifta, slik at folk flest får råd til meir trafikksikre og meir miljøvennlege bilar?
Gjermund Hagesæter (Fremskrittspartiet), 2005-02-02:
Framstegspartiet er ikkje skremt av 23 milliardar kr i skattelettar, tvert imot kunne vi tenkt oss vesentleg meir enn det. Grunnen til at vi er opptekne av det, er at det er viktig med gode rammevilkår. Vi må ha internasjonalt konkurransedyktige rammevilkår, og då må vi også få skattenivået ned. På den måten kan ein leggje grunnlaget for auka økonomisk vekst, og ein kan få fleire og tryggare arbeidsplassar i Noreg. På den måten får ein eit større skattegrunnlag, og den kaka som skal fordelast, blir større. Dette kan kallast dynamiske verknader, og det var også Høgre opptekne av før dei kom i regjeringsposisjon. Spørsmålet mitt er: Burde ikkje Høgre vore flinkare til å påvise desse dynamiske verknadene, at ein er avhengig av å få skattenivået ned for å leggje grunnlaget for ein god økonomisk vekst og for å få fleire og sikre arbeidsplassar?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2005-02-02:
Sjøl om svaret på spørsmålet om bilavgiftene kanskje ikke var det klareste, er det interessant at finansministeren slår fast at Høyre går til valg på Høyres program. Hvis Høyre la den enkle kjensgjerningen til grunn for alle partiene, kunne vi kanskje få en enklere debatt om en del av de problemstillingene vi står overfor når det gjelder valget. Problemet er jo at Høyre ser ut til å stille helt andre krav til andre partier enn det de gjør til seg sjøl. Det er ikke bare bilavgiftene som er interessante når det gjelder hva som kan bli Regjeringens politikk etter valget. Vi er også opptatt av å vite om det er Høyres program som legges til grunn for skatteletten i neste periode, eller om det er en forhandlet plattform før valget. Er det Kristelig Folkepartis løfter til barnefamiliene som nå skal innfris også fra Høyres side - og har Høyre de sju milliardene på bordet? Skal det forhandles fram en enighet før valget, eller skal hvert av partiene få lov å gå til valg på egne program?
Marit Arnstad (Senterpartiet), 2005-02-02:
Jeg må nok si at jeg synes det er vanskelig hvis et næringslivsparti helt skal gå utenom å erkjenne at det blir en vanskelig situasjon for en del småbedrifter i en overgangsperiode når det gjelder spørsmålet om obligatorisk tjenestepensjon. Det å forholde seg til dette spørsmålet burde være viktig og nødvendig for oss alle. I tillegg til småbedriftene er det slik at vi også har ca. 170 000 sjølstendige næringsdrivende her i landet. Regjeringen sier i pensjonsmeldingen at den vil vurdere situasjonen for denne gruppen. Men også de kan komme i en vanskelig situasjon knyttet til spørsmålet om en obligatorisk pensjonssparing. Og spørsmålet er: Skal vi virkelig behandle en langsiktig pensjonsreform i løpet av våren uten at Regjeringen er villig til å gå inn i en diskusjon om disse gruppenes situasjon og gi en avklaring av deres forhold til pensjonsspørsmålet?
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Jeg har også et spørsmål til finansminister Per-Kristian Foss. Høyre har nå lagt fram et program der de ønsker nye 23 milliarder kr i skattelettelser til dem som har mest. Det meste i denne verden er ikke gratis, unntaket er kanskje luft og kjærlighet. Det betyr at velgerne har krav på å vite hvem som skal betale for disse skattelettelsene. Hvis en ser hva Høyre har gjort i denne perioden, er det vel grunn til å anta at dette vil bety økte egenandeler for syke, flere kutt i kommuneøkonomien, fjerning av maksprisen i barnehagene eller flere kutt for arbeidsledige og trygdede, som man har foretatt i denne perioden - eller kanskje det blir fjerning av fagforeningsfradraget eller andre sosialt begrunnede fradrag, som Høyre jo har tatt til orde for i skattereformen. Det velgerne har krav på å vite, er hvordan man skal finansiere disse 23 milliarder kr. Det vi har sett i denne perioden, er at de skattelettelsene som i hovedsak har truffet dem som har mest, er betalt av trygdede, av arbeidsledige, gjennom kutt i velferdsordninger, som Høyre har gått i bresjen for. Høyre krever av andre partier at de skal si hva de mener. Da må også Høyre si til velgerne hvor Høyre skal kutte.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Det er ikke mulig å unndra seg å svare på dette spørsmålet med denne type bortforklaringer. I denne perioden har man gjort store kutt på ulike felt, særlig overfor arbeidsledige, trygdede og f.eks. skolefritidsordningen - mange ulike offentlige ordninger. Spørsmålet mitt er: Hva vil Høyre si til velgerne i neste periode? De områdene som jeg viste til i mitt første spørsmål, er områder der Høyre i sitt program i denne perioden har foreslått kutt. La oss ta f.eks. økte egenandeler: Høyre-regjeringen har i hvert eneste forslag til statsbudsjett foreslått nye egenandelsøkninger. Nå vil man angripe maksprisen i barnehagene, hvor vi har den største satsingen noensinne. Neste spørsmål er: Velgerne har krav på å vite hvor Høyre skal kutte disse 23 milliarder kr - eller betyr det at pengene skal komme ut av ingenting? Vi vet med sikkerhet at det finnes ingenting i denne verden som er gratis, og i hvert fall ikke skattelettelser, for skattelettelser må betales krone for krone av noen. Høyre må si til velgerne: Ja, vi tar pengene fra trygdede, slik vi har foreslått i denne perioden.
Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Jeg har også lest Høyres programutkast og fikk med meg løftet om 23 nye milliarder i skatteletter. Etter at medlemmene i Regjeringen har pratet sammen på Sem i helgen, har statsministeren rykket ut og sagt at skattelettene for neste periode skal bli 10 milliarder kr. Det er jo et svært sprik. Jeg tror det er mange som vil være interessert i å bli opplyst av finansministeren om hvordan dette spriket skal forstås. Er det slik at dette er Kristelig Folkepartis politikk, eller er dette et slags skattepolitisk fellesprogram som har kommet ut av helgens forhandlinger? Er det slik at finansministeren i løpet av helgen har forhandlet bort Jan Tore Sanners 13 ekstra milliarder, eller er det slik at hvilken skattepolitikk en ny borgerlig regjering vil føre, er helt i det blå?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Da Høyre presenterte sitt forslag til program, var de krystallklare og konkrete på ett punkt, nemlig hvor mye som skulle gis i skattelette i neste periode - 23 milliarder kr. Per-Kristian Foss svarer i Stortinget her i dag at i perioden som har gått, har det vært en kraftig vekst i velferden. Det blir antydet at det blir velferdssatsing også i neste periode. Mine spørsmål er: Har finansministeren og hans departement regnet ut - slik de gjør i forhold til andre partiers program - hva prislappen er på de velferdsøkninger som Høyre satser på i neste periode? Er det mulig å fortelle det her i dag?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Jeg har et spørsmål til finansministeren, men starter med å konstatere at Høyre ikke er villig til å fortelle hvor mye vi skal satse på skole, eldreomsorg og helse i neste periode. Nå opplever vi jo daglig at regjeringsmedlemmer skryter av hvor godt alt går - alt går jo så meget bedre. Det er riktig at vi har oppsving i økonomien. Det er riktig at vi har lav rente, og at mange har fått det bedre. Men mens finansministeren har sittet i sitt departement, har over 90 000 flere i dette landet blitt skjøvet utenfor det ordinære arbeidsmarkedet - det er summen av de flere arbeidsledige, de flere uføre og de flere som i dag er på attføring. Dette er en utvikling som etter mitt syn klart går i feil retning. Mitt spørsmål til finansministeren er: Er han fornøyd med denne utviklingen? Hva er hans kommentar til de 90 000 som ikke nyter godt av - men som tvert imot er stilt utenfor - den utviklingen vi nå ser?
Hill-Marta Solberg (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Det er jo ikke mulig for Regjeringen å unndra seg denne virkeligheten, selv om ikke disse tallene står på statsrådenes skryteliste. Det er en virkelighet som helt opplagt er en del av Regjeringens ansvar. Det er min oppfatning at bl.a. den kraftige nedprioriteringen av arbeidsmarkedspolitikken som den sittende Regjeringen har stått for, har vært med på å bidra til utstøting, og har også bidratt til at forskjellene dermed øker. I et samfunn der veldig mange får det bedre, er det ekstra ille å være de som står utenfor. Da er det ekstra ille å være arbeidsledig og i tillegg ha opplevd at arbeidsledighetstrygden er blitt strammet inn.
Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Jeg er enig med finansministeren i at mye går bra, men det er også en god del som faller utenfor i den fordelingen som nå er ute og går. La oss ta de arbeidsledige, som finansministeren var inne på. Jeg skal nevne en del punkter: Kutt i sykelønnsordningen, kutt i dagpengeordningen, fjerningen av ferietillegget til de arbeidsledige - stønadsperioden har gått ned fra tre til to år, kravet til ledighet har økt fra 40 til 50 pst., kravet til minsteinntekt har økt, antall ventedager har økt, osv. Dette er punkter som rammer de som er arbeidsledige. Jeg må spørre om dette er en riktig og god fordelingspolitikk? Det er noen som blir skjøvet enda lenger ut. Og da er mitt spørsmål til finansministeren: Har velferden økt for disse som faller utenfor arbeidslivet?
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Hensikten med belønningsordningen er å motivere til en overgang fra å bruke privatbil til å reise kollektivt i storbyer der miljøproblemene er størst. Det at det er så mange søknader om å få benytte seg av denne ordningen, er for meg et signal om at ordningen er god, og at det er en motivasjon rundt omkring i storbyene for å satse på kollektivtransport. Samtidig er det jo slik at man alltid vil søke om mer midler enn det man vet man kan få. Det er en kjensgjerning. De fleste av oss har vært i situasjoner der man har gitt uttrykk for større ønsker enn det man visste det ville være mulig å få igjennom. Slik sett er det ikke urimelig at søknadene kun ligger på et nivå som er dobbelt så høyt. Vi har vel vært igjennom andre prosesser, hvor spriket har vært atskillig større. Jeg synes det er viktig å understreke at denne ordningen aldri har vært ment å erstatte det ansvaret som hver enkelt fylkeskommune har for å finansiere driften - i den grad den ikke går rundt bedriftsøkonomisk - av kollektivtransporten. Ordningen er et tillegg. Det at det er et stort ønske om å være med, tar jeg som et positivt tegn. Jeg kommer til å gå inn i denne søkermassen og virkelig se på hvor interessen ligger, og på mulighetene her.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Det blir nesten litt absurd å diskutere størrelsen på belønningsordningen, som er på 115 mill. kr, når vi i praksis snakker om alle de milliardene som brukes til kollektivtransport her i landet. Dette er bare en bitte liten del, som - det har hele tiden vært meningen - skulle være med og bidra til at storbyene fikk en ekstra motivasjon til å satse på kollektivtransport. Jeg har sett at det er stor interesse for denne ordningen. Det synes jeg er svært gledelig. Det at vi har denne potten, som er på 115 mill. kr, gjør at storbyene sier at de er interessert i å gjøre en innsats for kollektivtransporten. Det brukes mange milliarder på kollektivtransport her i landet. Jeg vil understreke at staten har gått inn med en ekstraordinær satsing i forhold til storbyen Oslo - til T-baneringen, til kollektivinfrastruktur, der staten strengt tatt ikke har et ansvar.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Vi har faktisk stilt krav når det gjelder fordelingen av disse midlene. Dette skal ikke være et generelt tilskudd. Jeg er faktisk stolt av å sitte i en regjering som har fått igjennom belønningsordningen. Jeg kan ikke huske at Arbeiderpartiet har hatt en slik belønningsordning oppe noen gang. Så å vise til en annen erfaring kan man ikke gjøre. Jeg er svært fornøyd med at det er så stor oppmerksomhet knyttet til denne ordningen. Det finnes en lang rekke gode prosjekter som kan delfinansieres gjennom den. Det er viktig at enhver storby som får disse midlene - det er ingen selvfølge at alle som søker, skal få - viser til både evne, vilje og resultater. Skal vi lykkes med å nå målene om å få en overgang fra privatbil til kollektivtrafikk, må vi faktisk se på om det er vilje og evne til å gjennomføre politikken på dette området.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Som kjent har vi gått inn i et budsjettforlik for inneværende år hvor det er gitt betydelig rom for bruk av midler til veg. Vi har også funnet rom til å satse på kollektivtransport. Det er jeg svært fornøyd med. Når jeg har sagt at tiden er forbi for kun å satse på veginvesteringer for å løse de utfordringene storbyene har, står jeg ved det. Vi har utfordringer i denne byen, bl.a. har vi hver vinter dager hvor luftkvaliteten i enkelte deler av byen er så dårlig at enkelte grupper i samfunnet blir anbefalt å holde seg innendørs. Det er en situasjon vi ikke kan ha. Vi må finne løsninger på det. Én løsning kan være å finne ny teknologi innenfor bilsektoren. Men vi må også finne løsninger når det gjelder kollektivtransport.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Fornying av fiskeflåten er ønskelig både for å redusere antallet fartøy og for å tilby fiskerne bedre og tryggere arbeidsmiljø. I tillegg trengs en fornyelse av flåten for å bedre utnyttelsen og øke kvaliteten på hele fisken. Det er overkapasitet både i havfiskeflåten og i kystflåten. Ved å redusere antallet fartøy kan kapasiteten bygges ned og lønnsomheten økes ved å redusere kostnader til vedlikehold, redskaper, forsikring osv. Dagens flåtestruktur og kapasitet er i hovedsak et resultat av tilstanden før fiskeriene ble adgangsbegrenset, fra 1990 og utover. Fartøyenes tekniske fangstevne kan likevel øke dersom det samtidig foretas utskifting til nyere eller større fartøy, gjennom teknologisk utvikling eller ved kompetanseheving. Flåtens tekniske fangstevne er i og for seg et privatøkonomisk spørsmål etter at Regjeringen har lagt til grunn at fordelingen mellom fartøygruppene ligger fast, og etter at kystflåtens kvoter fordeles mellom fire lengdegrupper etter den såkalte Finnmarksmodellen. I tillegg er nå fartøykvoter innført både i hvitfisksektoren og i pelagisk fiske. Dette gjør at fiskerne må være økonomisk rasjonelle aktører, som bygger etter egen inntjeningsevne. Om en reder vil bygge en større båt med gode fasiliteter for fiskerne, får han ikke større kvote, men kan tilby mannskapet en trygg arbeidsplass. Regjeringen har med andre ord hindret overføring av kvoter fra små til store båter, og det overføres ikke kvoter fra kystflåten til havfiskeflåten, slik det var tilfellet i betydelig omfang på 1990-tallet. Regjeringen har derimot åpnet for en prøveordning med at kystflåten får fiske trålkvoter. Samtidig tar spørreren feil når han påstår at lønnsomheten ikke er økt. I ringnotflåten er lønnsomheten meget god, bl.a. på grunn av strukturtiltakene, og i kystflåten er det allerede flere eksempler på at struktur- og driftsordningen som ble innført i fjor, øker lønnsomheten både for fartøyene og for mannskapslottene. At den totale gjelden i en gruppe øker, betyr ikke automatisk svekket lønnsomhet. Snarere tvert imot, fordi Regjeringens økonomiske politikk gir lave renteutgifter, og reduserte antall fartøy og nye båter med mindre vedlikeholdskostnader bidrar til forbedret lønnsomhet. For øvrig skal Stortinget i morgen behandle innstillingen fra kontroll- og konstitusjonskomiteen om Riksrevisjonens undersøkelse av forvaltning av fiskeressursene, så da vil fiskeri- og kystministeren og Stortinget få god anledning til å drøfte flere sider ved denne saken.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Jeg vil anbefale spørreren å ta opp dette i Stortinget i morgen. Da vil som sagt denne rapporten bli drøftet, og da vil også fiskeri- og kystministeren være til stede.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Det er viktig for Regjeringen at vi har en bærekraftig forvaltning av ressursene, og at vi har en kvotepolitikk som også bidrar til at vi har levedyktige kystsamfunn. Det vil her sikkert være rom for debatt om mange elementer. I morgen kommer debatten til å gå her i Stortinget, og det blir ytterligere muligheter til å utdype dette da.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Tildeling av løyve i riksvegferjedriften er basert på yrkestransportloven og tilhørende forskrifter. Vegdirektoratet er delegert løyvemyndighet i henhold til forskrift om yrkestransport innenlands med motorvogn eller fartøy § 3. Vegdirektoratet besluttet at anbudsrunden på ferjesambandet Mannheller-Fodnes skulle annulleres, fordi det var svært tvilsomt om yrkestransportloven med forskrifter åpnet opp for at Statens vegvesen kunne ta seg betalt for tildelingen av et løyve til drift av ferjesamband. Både forarbeidene til yrkestransportloven, Ot.prp. nr. 74 for 2001-2002, og ordlyden i forskrift om bruk av anbud i lokal rutetransport synes å forutsette at det er størrelsen på et tilskudd som skal være avgjørende for tildeling av løyve etter bruk av anbud. Det er i lovgrunnlaget ikke sagt noe om at det skal være mulig å motta betaling for et løyve. Å bringe klarhet i dette ville kreve en bredere utredning av spørsmålet, og var ikke mulig innenfor tidsrammen av denne anbudskonkurransen. Fram til nå har driften av ferjesambandet Mannheller-Fodnes vært avhengig av et statlig tilskudd. I perioden 1998-2004 har staten kjøpt tjenester for om lag 8 mill. kr årlig fra operatøren. Statens vegvesen valgte i forbindelse med det annullerte anbudet å legge til grunn funksjonsrettede krav til ferjetilbudet i henhold til den langsiktige målsettingen for ny standard for ferjedrift som Samferdselsdepartementet presenterte i St.meld. nr. 24 for 2003-2004, Nasjonal transportplan 2006-2015. Denne tilnærmingen gjorde det mulig for tilbyder å erstatte dagens to ferjer med én, for på den måten å redusere driftsutgiftene. Dette medførte at staten ble tilbudt om lag 70 mill. kr i løpet av en samlet driftsperiode på åtte år. Vegdirektoratet er med bakgrunn i den annullerte konkurransen i Mannheller-Fodnes i ferd med å utrede de rettslige rammene ved konkurranseutsettingen av riksvegferjedriften for å motta betaling for drift av riksvegferjesamband, herunder forholdet til EØS-regelverket. Det vil også måtte vurderes om konkurransen kan utformes på en annen måte, f.eks. på takst og standard i tilbudet. Dette kan i sin tur føre til behov for en friere prisdannelse i ferjesektoren i stedet for det felles regulativ som Stortinget sluttet seg til ved behandlingen av St.meld. nr. 42 for 1986-87. Konkurranse på standard vil kunne føre til større ulikheter i ferjestandarden mellom sambandene. Etter at disse forholdene har blitt avklart, vil en komme tilbake til spørsmålet om hvordan det framtidige ferjetilbudet i sambandet Mannheller-Fodnes skal organiseres. Løyvet til gjeldende operatør gikk egentlig ut 31. desember 2004, men forlenges inntil det er fattet beslutning om ny løyvehaver.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Vi kommer til å ha en gjennomgang av den situasjonen som har oppstått her, hvor det for det første var stilt lavere standardkrav enn det som har vært i forhold til akkurat dette konkrete ferjesambandet, og hvor det kan være aktuelt også å se på prisen for de reisende på det konkrete sambandet. Jeg vil i utgangspunktet - uten at det har foregått noen lokale prosesser på den typen spørsmål som her blir stilt - være forsiktig med å foreslå kobling mellom ferjesamband og konkrete bompengeprosjekt utover de føringer som allerede ligger der. Det er riktig at dette er en problemstilling som vi ikke har opplevd før; ferjesamband ser ut til å kunne drives så mye rimeligere enn tidligere at vi står overfor det motsatte problem i forhold til tidligere. Der vi har gitt tilskudd, ser det faktisk ut til å gå med så god økonomi at det kan være rom for enten å bedre standarden eller å senke prisene for dem som reiser - eller kanskje til og med andre elementer som vi ikke har sett ennå. Dette går vi nå igjennom.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Vi kommer til, som jeg har sagt tidligere, å gå ordentlig igjennom den situasjonen som er oppstått her, og som i økonomisk forstand er en positiv og en ny erfaring. Selvfølgelig kommer vi til å bære med oss ønsket om at de reisende skal få nytte av dette, på et eller annet vis. På hvilken måte det skal gi seg utslag, om det er i pris, kvalitet og standard, eller om det er på annet vis, må vi komme tilbake til.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Det er riktig, som representanten Kristoffersen påpeker, at arbeidet i Freifjordtunnelen på Krifastforbindelsen ikke kan tas over det ordinære drifts- og vedlikeholdsbudsjettet. Kostnadene må belastes investeringsbudsjettet. I St.prp. nr. 1 for 2004-2005 er arbeidet omtalt slik: «I Freifjordtunnellen på rv. 70 har belastningsskader gjort det nødvendig å ta ned omlag 500 m av platehvelvet, noe som sannsynligvis må gjøres for hele tunnelen i løpet av de neste par årene. Kostnader og finansiering vil bli vurdert i forbindelse med handlingsprogrammet for perioden 2006-2015.» Arbeidet med fjerning av resten av det gamle hvelvet vil fortsette i 2005. Det er foreslått avsatt midler til utskifting av hvelv og nytt teknisk utstyr i perioden 2006-2009. Forslaget innebærer en total utskifting av dagens vann- og frostsikring samt oppgradering av sikkerhetsutstyr etter dagens tunnelnormal.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Det sier seg vel kanskje selv at når vi starter dette arbeidet, må vi ta hele tunnelen. Når dette legges inn i handlingsprogrammet og bevilges over de ordinære budsjettene, vil det altså bli tatt høyde for at hele tunnelen må håndteres. Det jeg er opptatt av, er at vi nå kan få visshet for - og det har vi i det arbeidet som nå pågår - at det er trafikksikkert å kjøre gjennom tunnelen. Det å få fjernet takplatene er ett element i å øke sikkerheten sett i forhold til sånn som det har vært. Et annet element er at det betyr større fuktighet og dårligere belysning i tunnelen når man har fjernet disse. Da er det viktig for meg at vi har et løpende tilsyn og vedlikehold av tunnelen som gjør at den er så sikker som mulig, og at vi kan si at det er sikkert i tunnelen.
Torild Skogsholm (Venstre), 2005-02-02:
Når jeg sier at dette ligger inne i handlingsprogrammet, betyr ikke det nødvendigvis at man skal bruke hele den perioden på å forbedre tunnelen. Det kan nok gjøres raskere. Så forhåpentligvis vil vi kunne ha en framdrift her som gjør at man blir ferdig raskt. Dermed kan man få mer nytte av en solid og god tunnel og ha trygghet for at den er trygg. Det vil altså være min intensjon at vi så raskt som mulig skal kunne legge inn de pengene som er nødvendige, slik at vi da får en rasjonell framdrift i utbedringen av tunnelen.
Heikki Eidsvoll Holmås (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Potten med penger som skal brukes som gulrot for å få til et bedre kollektivtilbud, er på 115 mill. kr - spørsmålet er til samferdselsministeren - og Oslo alene har søkt om 110 mill. kr av disse. Vi skjønner jo at vi ikke kommer til å få alle de pengene vi søker om, men når samferdselsministeren snakker om at kommunene og fylkene må ta mer ansvar - og har et ansvar - for dette, vil jeg bare si at Oslo kommune bruker nesten 1 milliard kr i året på kollektivtrafikk. Da blir de 20-30 mill. kr som vi kommer til å få av denne kollektivpotten, ikke spesielt mye å snakke om. Og jeg synes det blir for lettvint å avfeie mitt spørsmål om mer penger med at litt er mye bedre enn ingenting - særlig siden denne potten liksom er selve spydspissen i det Regjeringen kaller sin kollektivsatsing. Da er spørsmålet mitt: Ser statsråden at potten til kollektivtilbud er for liten til virkelig å kunne monne, særlig i en by som Oslo?
Oddbjørg Ausdal Starrfelt (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Etter desse to svara kunne ein lura på om det var statsråden sjølv som hadde teke initiativ til denne ordninga, for det kan høyrast ut som om ho diskvalifiserer si eiga ordning, at ordninga ikkje er så viktig som me har fått inntrykk av før. Det viser seg òg i den puslete prioriteringa ein har av dette feltet for inneverande år. Arbeidarpartiet auka i hop med andre parti løyvingane for i år til denne ordninga for å få særleg dei store byane til å satsa meir på kollektivtrafikk, noko som trengst sårt. No er det slik at eit fleirtal her i Stortinget har stilt seg bak ein kraftig auke frå neste år, så statsråden får drahjelp i så måte. Eg vil berre ha ei forsikring om at statsråden framleis stiller seg bak dette, at ho tykkjer at søknadene som har kome inn i år, er gode og gjev grunn til å bruka meir pengar, og at ho vil følgja opp med meir pengar frå neste år.
Morten Lund (Senterpartiet), 2005-02-02:
Spørsmålet mitt er til finansministeren. Senterpartiet går inn for å innføre obligatorisk tjenestepensjon for alle fra 2006. Det kommer det til å bli flertall for. Men dette gir en ekstraregning på 4-5-6 milliarder kr i pensjonspremier for de bedriftene som til nå ikke har greid å innføre dette. Vi mener at vi ikke kan sende en slik regning på så kort varsel til disse bedriftene. Det er svært mange små - bitte små - bedrifter som av økonomiske grunner ikke har kunnet bli med på en ordning med tjenestepensjon. Mange av dem vil ikke ha økonomi til å innføre en slik ordning. Mange vil rett og slett ikke greie seg videre. Dette gjelder faktisk flertallet av bedriftene i Norge. Mange er nyetablerte, nystartet, og de fleste av bedriftene som ikke er med på ordningen i dag, ligger i distriktene. En statlig deltakelse i en overgangsperiode - f.eks. ti år - må derfor etter Senterpartiets mening vurderes. Hva kan Regjeringen tilby av statlig deltakelse for å unngå at mange arbeidsplasser går tapt ved en slik reform?
Morten Lund (Senterpartiet), 2005-02-02:
De minimumskravene det kan bli snakk om, gir nok en premieregning på 4-5-6 milliarder kr ekstra til de små bedriftene. Dette er fortsatt veldig vagt fra Regjeringens side, og det sies ingenting om en konkret deltakelse. Men næringslivet må få svar. Når det gjelder AFP-ordningen, er det statlige bidraget omtrent 40 pst. av de samlede kostnadene. Det ytes i dag 1 milliard kr til 17 000 AFP-ere. Det utgjør omtrent 60 000 kr pr. person. Det som Senterpartiet nå antyder, er et tilskudd fra staten til premiebetalingen i en overgangsperiode - på 2 000-3 000 kr pr. person. AFP stimulerer til tidlig avgang. En innskuddsbasert tjenestepensjon stimulerer til å arbeide lenger. Og det var vel det som var meningen: Vi vil ikke gjøre kaken som skal deles, mindre, ved at det er færre som deltar i arbeidslivet, vi ønsker å gjøre den større. Det Senterpartiet nå ber om, er rett og slett å få Regjeringen med på å bidra til at de arbeidsplassene som er mest utsatt, ikke går tapt.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-02-02:
Jeg har et spørsmål til utenriksministeren, og det gjelder tilstedeværelsen i nordområdene. Vi opplever i dag at kystvaktfartøy blir lagt til kai. Samtidig opplever vi at Norges engasjement i utlandet øker. Hva gjør Utenriksdepartementet for at vår tilstedeværelse og vår hevdelse av suverenitet i nordområdene blir tatt vare på?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-02-02:
Jeg viste i mitt spørsmål til et konkret eksempel: Vi legger kystvaktfartøy til kai. Er ikke det et konkret eksempel? Det er en merkelig måte Høyre driver politikk på når de hevder suverenitet ved å legge båter til kai. Vi har ikke annen måte å hevde vår suverenitet på enn å fly over området, og det er Kystvakta som gjør det, med Orion-fly. Vi har selvfølgelig F-16, Forsvarets fly, som kan fly over området, men vi hevder ikke suverenitet ved det. Vi har en fiskeflåte som ferdes i området, og jeg spør igjen: Hva gjør UD for å hevde suvereniteten i nordområdene?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-02-02:
«Riksrevisjonen har påpekt at strukturendringen i fiskeflåten har ført til økt kapasitet, mens intensjonen har vært å få ned kapasiteten og øke lønnsomheten. Strukturtiltakene har ikke redusert kapasiteten og økt lønnsomheten, men derimot ført til en relativ økning av kapasiteten i havflåten og en reduksjon i kystflåten. Hvordan ser statsråden på denne forskyvningen av kapasiteten i havfiskeflåten og kystflåten, og hvilke konsekvenser vil denne forskyvningen få for fiskeripolitikken?»
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-02-02:
Jeg er klar over at Riksrevisjonens rapport skal behandles i morgen. Men jeg har et oppfølgingsspørsmål. I Riksrevisjonens rapport blir det påpekt at havfiskeflåten, som utgjør 2-3 pst. av den norske fiskeflåten, står for 80 pst. av det totale fangstkvantum. Mener Regjeringen at denne utviklingen, som har ført til stadig færre båter, som har fått en formidabel kapasitetsøkning, er i samsvar med intensjonen i forbindelse med omstruktureringen i fiskerinæringen?
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-02-02:
Jeg takker statsråden igjen for svaret. Men jeg har et oppfølgingsspørsmål. Fiskeriminister Svein Ludvigsen har i innlegg i avisen avvist at enkelte fiskebåtredere har fått evigvarende kvote. Han har også avvist at det foregår en privatisering av fiskeressursene. Er Regjeringen enig i denne beskrivelsen? Hvem er det som eier fiskeressursene? Hvorfor er det nødvendig å endre forskriftene for å gjøre det lettere å få evigvarende kvoter? Det er Regjeringen som har ansvaret for den politikken som føres. Jeg spør igjen: Hvorfor er det da nødvendig å forandre forskriftene?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til justisministeren: «Lensmannskontoret på Sørøya i Finnmark har over lang tid vært bemannet med én polititjenestemann. I forbindelse med at vedkommende avviklet ferie, måtte politimesteren i Vest-Finnmark anmode 3 sivile menn om å rykke ut og utføre politifaglig arbeid i forbindelse med husbråk. Mener statsråden at dette er en forsvarlig praksis?»
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Jeg takker statsråden for svaret. Det var for så vidt greit. Som en oppfølging av den episoden det her er vist til, gikk politimester Arild Aaserød i Vest-Finnmark politidistrikt ut og antydet at han ville kunne gå inn for en ordning der han kurset vanlige folk i kommunen, i Hasvik, som kunne fungere som et slags reservepoliti i en krisesituasjon. Det ble brukt ordet borgervern, uten at politimesteren nevnte ordet borgervern. Dette skapte en del oppstyr både lokalt i kommunen og i politikretser rundt omkring i Finnmark. En slik ordning vil kreve en godkjenning på høyt politisk nivå. Synes statsråden at dette kan være en løsning, å kurse sivile til å tre inn dersom det skulle oppstå kriser? Kan man tenke seg å løse den politimyndighetskrisen som er i mange små kystsamfunn, på denne måten?
Eva M. Nielsen (Arbeiderpartiet), 2005-02-02:
Det siste som statsråden sier, er jeg veldig glad for, for jeg tror det er helt nødvendig at man ser spesielt på situasjonen både i Hasvik, i Loppa og en del andre steder. Jeg vet at beordring er iverksatt, og at det er en bedre dekning i dag enn det var før jul. Jeg håper at man også kan se på hvordan man kan løse situasjonen for Loppa kommune, der det i dag er samme situasjon. Jeg vil sende med det råd at man spesielt fokuserer på et økende rus- og narkotikaproblem i kystkommunene. Det har vært lite av det tidligere, men nå ser man at det er stadig økende. Det skaper stor fortvilelse og bekymring blant foreldre som har tatt kontakt med meg og sier: Hva gjør vi? Vi ser at her er det utfordringer, og vi har ingen å gå til. Da sier jeg lykke til på reisen til Vest-Finnmark, og ta med dere dette som gjelder ungdomsproblematikken spesielt.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-02-02:
Politimesteren i Vest-Finnmark har hatt som målsetting å bemanne Hasvik lensmannskontor med to politistillinger og en halv kontorstilling. Politidistriktet har hatt rekrutteringsproblemer, så også ved Hasvik lensmannskontor, der den ene politistillingen har vært ubesatt det siste ett og et halvt år. Bemanningsstørrelsen ved kontoret tilsier naturlig at det ikke er mulig å etablere reservetjeneste til enhver tid. Når det gjelder hendelsen som det refereres til her, kan det opplyses at polititjenestemannen ved Hasvik lensmannskontor ikke avviklet ferie, men var utilgjengelig for politioppdrag denne natten. Vedkommende deltok i det senere etterforskingsarbeidet. Politiets operasjonssentral i Hammerfest oppfattet innholdet i de nødmeldinger som ble ringt inn fra Sørøya, som svært alvorlig og med akutt behov for rask inngripen. Sett i sammenheng med Hasvik lensmannskontors bemanning denne natten ble det besluttet å anmode om bistand fra sivilt personell bosatt like ved hendelsesstedet. Norsk jurisdiksjon åpner for at politiet i en nødrettstilstand kan anmode om bistand fra sivile. Med den situasjonen som hadde oppstått på Sørøya, og ut fra alvorsgraden mener jeg at politiet i denne saken viste evne til korrekt bedømming. Jeg ønsker imidlertid å understreke at det på generelt grunnlag ikke er ønskelig med en praksis hvor privatpersoner griper inn og utfører politifaglig arbeid, som pågripelser. Avslutningsvis kan det nevnes at politimesteren i Vest-Finnmark allerede i november 2004 besluttet å løse bemanningsproblemet i Hasvik ved frivillig beordring. Fra februar måned 2005 vil Hasvik lensmannskontor være bemannet med en ekstra polititjenestemann. Dette vil gi et økt polititilbud til innbyggerne.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-02-02:
Svaret er nei. Det som er en god nyhet, i tillegg til det jeg hadde i hovedsvaret, er at politidistriktet melder at i en ordinær søknadsprosess til den ledige stillingen i Hasvik er det nå søkere til stillingen, og at prosessen med å sikre stillingen utover den frivillige beordringen er i gang, men ikke avsluttet. Jeg oppfatter det ikke slik at ordføreren eller noen lokalpolitikere har tatt til orde for borgervern. Jeg oppfatter det ikke slik, basert på det jeg har undersøkt. Det politimesteren nok kunne ha ment å tenke, er at vi har en politireserve, og kunne det tenkes at den kan brukes? Jeg vil ikke basere meg på det. Jeg vil basere meg på ordinær bemanning og rekrutteringstiltak. Jeg er glad for at det nå er søkere. Men fordi Vest-Finnmark har hatt denne situasjonen, vil min statssekretær på en reise som er planlagt, sette seg nøye inn i situasjonen i distriktet. Vest-Finnmark er et av politidistriktene i Norge, vi har også noen i Sør-Norge, hvor man ikke alltid får rekruttert kompetente søkere. Da får vi gå tett inn på det og se hvor kloke vi kan bli, for å få endret på de forholdene.
Odd Einar Dørum (Venstre), 2005-02-02:
Hvis min hukommelse er korrekt og jeg er rett informert, tror jeg at Vest-Finnmark politidistrikt fikk en betraktelig andel av de ekstraressursene som ble fordelt ved årsskiftet. Så kommer i tillegg det som representanten har tatt opp, at det finnes steder i Norge som i grunnen ikke følger en geografisk logikk, for vi har en lignende situasjon i deler av Rogaland som vi har i Vest-Finnmark, som er spesiell på den måten at vi mangler politifolk. Da må vi gå tett inn på det, og det er det jeg antyder at vi vil gjøre, i tillegg til den utmerkede jobben som politiet gjør, for å finne løsninger. Jeg er også enig i representantens syn, at å ha et godt forhold mellom politi og foreldre, foresatte og lokale myndigheter for å forebygge rus og kriminalitet er svært viktig. Alle de steder i Norge hvor vi får til det samarbeidet, betyr det en forskjell. Jeg skjønner at dette nå melder seg i alle norske kommuner, og jeg tror at den resepten som representanten tar opp, er den gode resepten. Det er en norsk resept, og vi må i alle fall bidra til at politiet kan være nærværende. Det er det som er representantens anliggende her, og det deler jeg.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til utdannings- og forskningsministeren: «I St.meld. nr. 30 for 2003-2004 Kultur for læring henstilte kirke-, utdannings- og forskningskomiteen om at Utdannings- og forskningsdepartementet skal vurdere utviklingen av nasjonale prøver i nær dialog med foreldre-, lærer- og elevorganisasjoner. Ifølge organisasjonene har ikke departementet tatt initiativ til et slikt samarbeid. Hva er årsaken til at departementet ikke har inkludert brukerne i større grad i dette arbeidet, og hva vil statsråden gjøre videre?»
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Etter å ha hørt svaret forstår man litt bedre hvorfor det kan gå så galt som det åpenbart har gjort, for statsråden snakket om informasjon, å gi informasjon fra departementet, fra Utdanningsdirektoratet til brukerne, mens brukerne, i dette tilfellet elevene og lærerorganisasjonene, er opptatt av dialog. Det er veldig stor forskjell på informasjon og dialog. Det jeg er opptatt av, er den dialogen som skulle ha vært i forkant av utviklingen av prøvene, måten å gjennomføre dem på og også det som elevene har reagert på, nemlig offentliggjøring. Jeg er jo glad for at det har vært et møte i dag med lærerorganisasjonene, som statsråden sier, og at det også vil bli et møte med elevene senere i dag. Det høres bra ut. Men dette burde ha kommet i forkant av disse prøvene, på et tidligere tidspunkt. Hvis man hadde gjort det, tror jeg man kunne ha unngått mye av det bråket og de problemene som har oppstått. Men mitt spørsmål til statsråden er: Vil statsråden ut fra den dialogen, ut fra de synspunktene som har kommet fram gjennom media, vurdere å lage et opplegg i retning av det som SV har foreslått, ikke teste hele populasjonen, men trekke ut et utvalg og på den måten få en oversikt over hvorledes leseferdigheten, skriveferdigheten, matematikkferdigheten er på nasjonalt nivå? Vi vil da få nøyaktig samme informasjon som hvis vi tester hele populasjonen.
Rolf Reikvam (Sosialistisk Venstreparti), 2005-02-02:
Jeg bare registrerer det som statsråden ramset opp i sitt første innlegg, og det var jo stort sett informasjon. Jeg etterspør dialog, og det er det jeg forholder meg til. Det er godt mulig det har vært en god dialog, men det er ikke noe i det første svaret til meg som tyder på at det har vært en god dialog. Det er det jeg vil utfordre statsråden på. Jeg oppfatter det nå slik at det er en dialog i gang, og det synes jeg er veldig bra. Dermed kunne vi kanskje unngått noen av de problemene som har oppstått. For meg er det rimelig tydelig hva elevene ønsker, og i mediene har elevene vært helt tydelige på hva som er deres ankepunkt mot den måten vi gjør det på. Deres ankepunkt er at resultatet blir offentliggjort, at vi får en rangering, og at vi får A- og B-skoler. Det blir konsekvensene av disse prøvene. Det var det elevene tydeligvis ønsket å komme i dialog med statsråden om, og de ønsket at statsråden skulle invitere til en dialog om akkurat det. Vi har en offentlighetslov, og i det øyeblikket vi samler inn den type data, er det klart at det skal offentliggjøres. Utfordringen må da bli hvilke typer data vi skal samle inn, og hva vi ønsker å få inn sentralt. Det er vår utfordring, og det er det vi har gitt svar på med vårt forslag til modell, som jeg hadde håpet at statsråden hadde gått inn på å diskutere, i stedet for å si at SV har endret standpunkt. Det er ikke riktig. Vi har ikke endret standpunkt. Vi har vært for de nasjonale prøvene og sagt at vi skal gå inn for å forsvare nasjonale prøver, men ikke gå inn for å teste hele populasjonen. Det gir oss ingen informasjon som vi ikke kan få på andre måter.
Kristin Clemet (Høyre), 2005-02-02:
Jeg vil bestride at dette har vært en kontakt som bare har dreid seg om ensidig informasjon. Det har vært en lang rekke møter. Jeg rakk ikke engang å nevne alt, enda jeg leste ganske fort. Det siste møtet vi hadde med Elevorganisasjonen, var den 11. januar, og i disse referansegruppene, kontaktgruppene osv. er det selvfølgelig noe mer enn ensidig informasjon. Jeg registrerer likevel at særlig to av organisasjonene, Elevorganisasjonen og Utdanningsforbundet, ikke synes at kvaliteten på samarbeidet har vært god nok. De mener at samarbeidet muligens bør ha en annen karakter. De har kritiske synspunkter på en del av forholdene rundt utvikling, gjennomføring osv. av prøvene. Jeg har ingen målsetting om å være uenig med noen om den slags forhold, og jeg har derfor tatt initiativ til å få konkretisert hva man mener kan forbedres, og hvorledes det bør forbedres. For selv om representanten Reikvam her viser til mediene, må jeg si at bare ved å lese mediene får man ikke noe klart og entydig bilde av hva som er de kritiske punktene, og hvordan samarbeidet kunne vært forbedret. Men det har jeg tatt initiativ til i dag. Det jeg er opptatt av da, er både den videre gjennomføring av prøvene i år, evalueringen av årets prøver, som skal gjennomføres uansett med deres medvirkning, og planlegging av 2006. Selv om SV har forandret syn på de nasjonale prøvene, og nå ønsker en utvalgsundersøkelse, hvilket fremkom ca. et par år etter at man enstemmig sluttet seg til det systemet vi har, har ikke Stortingets flertall endret syn. Jeg mener det er viktig at alle elevene gjennomgår de nasjonale prøvene, fordi vi er opptatt av tilpasset opplæring. Tilpasset opplæring kan man ikke gi på bakgrunn av informasjon om et gjennomsnitt, for elevene er forskjellige.