Tone Merete Sønsterud (Arbeiderpartiet), 2015-06-11:
Når vi i dag stemmer over privatskolesaken, vil flertallet i denne sal – med Kristelig Folkeparti på laget – ta skolen i feil retning. De vil stemme for endringer som truer den fellesskolen vi kjenner i dag, som er en del av bærebjelken i den norske modellen: den skolen som skal gi alle barn samme sjanse i livet, der alle skal få lære og bli tatt vare på ut fra sine forutsetninger, den skolen der barn og unge fra forskjellige samfunnslag møtes, samarbeider og bygger sosiale fellesskap. De store endringene som nå skjer med ny privatskolelov, gjøres uten å ha evaluert følgene av den kortvarige reformen fra Bondevik II eller å ha sett på konsekvensene av det svenske frislippet av privatskoler. At man ikke henter kunnskap om de alvorlige følgene reformen har hatt i Sverige, er særlig bemerkelsesverdig, og det er interessant å høre på representanten Asheim når han ikke på noen måte vil snakke om hva som skjer i andre land. Men det er ikke oppsiktsvekkende, og det er heller ikke overraskende. For denne regjeringa og høyresiden i norsk politikk er tydeligvis valgløfter og ideologi viktigere enn kunnskap om og forskning på hva som tjener samfunnet best, og i dette tilfellet hva som er best for norske elever. Regjeringa og Kristelig Folkeparti hevder at denne loven kun er en forsiktig endring av loven fra 2007. Vi hørte også fra Asheim at det bare er en liten endring i norsk skolepolitikk. Dette har vi også hørt i andre saker. Vi har til og med hørt at det er en stor innstramning dette handler om. Det stemmer overhodet ikke. De to nye grunnlagene åpner for et stort antall nye privatskoler – i realiteten et frislipp. Å forsøke å framstille dette som noe annet er feil, rett og slett feil. De som deltok på høringen i saken, inkludert Utdanningsdirektoratet, pekte på at kriteriene til de såkalte profilskolene er svært utydelig definert. Vi får heller ikke i dag noen avklaring av begrensninger med hensyn til hva en profilskole kan være, eller disse to timene som man kan ha, som skal skille disse skolene fra den offentlige skolen, for å kunne bli godkjent. Det er heller ikke klart hvordan man skal sikre at de store dimensjoneringsproblemene innen yrkesfag ikke forverres når det skal bli fritt fram for å opprette private yrkesfaglige skoler. Med flere skoleplasser som ikke gir læreplass, gjør vi yrkesfagene mindre attraktive og rekrutteringssituasjonen verre. I tillegg vil dette gå ut over fylkeskommunens midler til å drive god yrkesfagskole innen store og ressurskrevende fag. Disse lovendringene er verken små eller pragmatiske, de endrer selve kjernen i den privatskoleloven vi har i dag. Det skal nå gis statsstøtte til privatskoler som ikke har som formål å være et alternativ, altså tvert imot: Nå skal det gis statsstøtte til private skoler hvor formålet er å konkurrere med den offentlige skolen. Vi trenger en særlig satsing på yrkesfag. Norge trenger fagarbeidere med en bred yrkesfaglig utdanning som gir grunnlag for selvstendighet, videre utdanning, jobb- og bransjeskifter og omskolering. Faglig råd for elektrofag – som representerer det tredje største yrkesfaget – er svært kritisk til privatiseringen av fagutdanningene. De frykter at sterke fagmiljø som er bygd opp gjennom mange år i hele landet, nå står i fare for å forvitre og bli borte over tid. De viser til Sverige, der privatiseringen har gitt mange private skoler innenfor «billige» fag og i tett befolkede områder. Fagrådet frykter at flere private yrkesfagskoler vil svekke utdanning og fagmiljøer ved at det kommer bransjeskoler, som ikke deler den samme brede intensjonen med opplæring som den offentlige skolen har. Norsk fagopplæring bygger på den europeiske fagopplæringstradisjonen, satt inn i den norske arbeidslivsmodellen med trepartssamarbeidet, hvor fylkene utgjør en viktig samarbeidspartner. Dette er den beste garantien for sterke, brede og solide fagmiljøer i skolene, som igjen kan arbeide tett sammen med de ulike bransjene. Privatisering vil svekke den norske arbeidslivsmodellen innenfor fag- og yrkesopplæringen. En utvanning av trepartssamarbeidet i utdanningen vil på sikt kunne føre til en utvanning av fagopplæringen. Med andre ord: Partssamarbeidet er en bærebjelke i den norske yrkesfagopplæringen. Vi er bekymret for at det flertallet vedtar i dag, svekker denne rollen. For oss er det viktig å ta vare på og videreutvikle partenes rolle i yrkesfagopplæringen, ikke motsatt. Når det blir fritt fram for private å drive fagutdanning, frykter vi dårligere kvalitet og nedgang i rekrutteringen. På sikt er det vi alle som betaler prisen for det, når vi ikke får de dyktige fagarbeiderne som landet trenger videre. Helt til sist til utbyttesaken: Det er uansett helt klart at det vil bli mindre penger til offentlig skole når de private har fått sitt.