Arne L. Haugen (Arbeiderpartiet), 2010-03-11:
Med jamne mellomrom har spørsmål om øvre reintall, erstatningsutbetalinger osv. vært diskutert her i salen, og det kan skapes et inntrykk av at det ikke blir gjort noe for å få til en bærekraftig reindrift. Det er særlig situasjonen i Finnmark som blir fokusert på, for det er åpenbart at det er i deler av Finnmark vi har de største problemene. I likhet med statsråden synes jeg det er betimelig å minne om at i store deler av landet hvor det er samisk reindrift eller reindriften utøves av andre, er det en bærekraftig drift. Og hvis det er problemer, er det ikke overbeiting som er problemet, det kan være andre forhold som spiller inn. Derfor tror jeg det er viktig å ha en litt nyansert tilnærming, slik at vi ikke skjærer alle over en kam. I mange områder er det f.eks. rovdyrsituasjonen som er den største trusselen mot samisk reindrift og samisk kultur, og også mot beiteområder for husdyr. Jeg synes statsråden har gitt en tydelig og grei redegjørelse for det arbeidet som er igangsatt, med bakgrunn i den nye reindriftsloven, som trådte i kraft 1. juli 2007. Her har man fått ansvarliggjort næringen på en helt annen måte enn tidligere. Det er reineiernes ansvar å fastsette et øvre reintall, med utgangspunkt i det areal sidaen disponerer. Da kan det bli en bærekraftig drift, og etter det jeg får opplyst, er det nå etablert gode prosesser i de fleste områder. Men utfordringene i dette arbeidet må ikke undervurderes og bagatelliseres. Her må tilvante holdninger, vaner, sed og skikk, ja hele kulturen for hvordan en er vant til å agere, brytes opp og endres. Derfor tar dette tid. Det er viktig, som statsråden var inne på, å få til gode prosesser rundt dette. Og det har vært nødvendig å utarbeide detaljerte veiledere for dette arbeidet. Når mange skal med i en slik prosess, så må det etter mitt syn vises en smule forståelse for at ting tar noe tid. Jeg mener derfor at den nye reindriftsloven har skapt et tidsskille, at prosessene for å få på plass et øvre reintall i alle sidaer og distrikt er i gjenge, og så forutsetter jeg at reintallet skal ned i de områdene det er for høyt. Det må vi se resultater av, og kommer ikke resultatene, så har statsråden sanksjonsmuligheter. Det er riktig å ha trykk på dette arbeidet og det er betimelig å reise spørsmål om tempoet i prosessen. I deler av Finnmark er konfliktnivået høyt. Beitekonflikter internt i reindriften mellom jordbruk og reindrift er krevende å løse. Skal en lykkes med dette, må alle involverte gjøre sitt ytterste for å løse problemet på en konstruktiv måte. Ingen er i det lange løp tjent med uløste beitekonflikter og andre mer eller mindre lovløse tilstander. Interpellanten reiser spørsmål rundt de høye erstatningsutbetalingene. Etter min mening er dette en kompleks problemstilling som har med mer enn for stort reintall å gjøre. Store mengder rein blir påkjørt, både av bil og tog – der tog er. Vi leser jevnlig om store dyremassakre på og ved jernbanen. De store rovdyrene er også en stor trussel i deler av landet. Jeg er derfor glad for at Soria Moria II slår fast at vi skal ha en gjennomgang av rovdyrpolitikken, bl.a. for å sikre at det skal være mulig å ha beitedyr i områder der det også er rovdyr. Det har noen konsekvenser som jeg ikke vil komme inn på her. De store dyretragediene grunnet en rovdyrstamme ute av kontroll er det i hvert fall mulig å gjøre noe med.