Ove Trellevik (Høyre), 2016-04-05:
Noregs handelspolitikk skal reflektera våre samfunnsøkonomiske interesser. Både næringspolitiske, utviklingspolitiske og utanrikspolitiske interesser skal varetakast. Handel er ei god sak. Det skapar nytte, det skapar utvikling, og det skapar vekst for dei aktørane som deltek. Men oljeprisfallet som me har hatt, og det faktum at det per dags dato er få store oljefunn igjen som skal utvinnast her i landet, gjer at me står overfor betydelege endringar i økonomien vår i åra som kjem. Omstillinga som me er inne i no, må i større grad sikra eksport av varer og tenester, så me får fleire lønsame arbeidsplassar her heime, framfor den tradisjonelle rolla som råvareeksportør som me har hatt til no. Eg tenkjer at me i større grad må dra nytte av globalisering og internasjonal handel med varer og tenester, i tillegg til det olje- og gassnæringa gjev oss. Målsetjinga må vera å etablera avtaler som gjev størst mogleg bidrag til norsk verdiskaping, samtidig som me bidrar til global verdiskaping og berekraftig utvikling, til nytte for alle partar som deltek i den internasjonale handelen. Me bør vera blant dei som ligg i front med å utvikla moderne handelsavtaler som dekkjer breidda av både handel og handelsrelaterte verkemiddel – gjerne saman med EFTA, når det er formålstenleg. Eg tenkjer me må streva etter eit samarbeid som er mest mogleg ope, rettferdig og føreseieleg. Ein aktiv og open handelspolitikk er svært viktig for å forstå kor viktig handel er for velferda i vårt land og for kvart enkelt land som deltek i handel. Frihandelsavtala med EFTA er eit sentralt verkemiddel for å fremja norske handelspolitiske interesser. I tillegg er det sjølvsagt også ressurssparande å framforhandla avtaler i samarbeid med EFTA. Interpellanten reiser spørsmål om regjeringa vil ta initiativ til at EFTA utviklar ein tilsvarande, verdibasert handelspolitisk strategi som det EU har. Utfordringa er, slik eg ser det, at EFTA for så vidt er ein forholdsvis liten forhandlingspart og liten aktør målt opp mot EU. At EFTA skal forplikta seg slik EU gjer, er nødvendigvis ikkje rett, og me bør ut frå situasjonen og det enkelte forhold kunna stå mykje friare som ein betydeleg mindre aktør enn EU og tilpassa oss dei til kvar tid rådande forhold og dei moglegheitene som måtte by seg. I Meld. St. 29 for 2014–2015, som me nyleg har behandla her i Stortinget, kan me lesa at regjeringa ønskjer å auka handelen med f.eks. utviklingsland. Frihandelsavtaler saman med EFTA legg til rette for auka samhandel og økonomisk samarbeid, noko som er positivt for eit lands økonomiske vekst og utvikling. Faktorar som styresett, politiske forhold, demokratiske prinsipp og menneskerettar vert vektlagde ved valg av frihandelspartnarar. Eg tenkjer at dette er svært gode prinsipp, og bør etter mitt syn vera dekkjande for å forhandla fram gode avtaler både for Noreg og det land me forhandlar med. Så nemner interpellanten, representanten Hansen, i sitt innlegg at han ønskjer meir debatt om handelspolitikk, og det støttar eg han i. Eg takkar for initiativet til denne interpellasjonsdebatten her i dag. Me kunne gjerne hatt ei breiare handelspolitisk utgreiing og debatt her i Stortinget, nettopp for å diskutera dei meir prinsipielle og gode sidene ved handel, som byr på svært mange utfordringar, men også svært mykje nytte og glede for samfunnet, og som vert meir og meir viktig for oss i åra som kjem.