Erik Skutle (Høyre), 2014-03-20:
Jeg vil på vegne av saksordføreren i saken om Riksrevisjonens undersøkelse om effektivitet i norske sykehus, Dokument 3:4 for 2013–2014, redegjøre kort for saken, for flertallsmerknadene i saken og for Høyres merknader. Målet med Riksrevisjonens undersøkelse har vært å vurdere om det er mulig å effektivisere organiseringen av pasientbehandlingen ved sykehusene for å oppnå bedre ressursutnyttelse. Ved bruk av registerdata om fire behandlingsformer er det beregnet forskjeller i produktiviteten mellom sykehusene. Gjennomsnittlig liggetid er brukt som indikator på produktivitet. Det er videre belyst om det er sammenheng mellom liggetid og effekt av pasientbehandlingen. Et sykehus er effektivt når det har kort liggetid og ikke har dårligere kvalitet på behandlingen enn landsgjennomsnittet. Det er gjennomført dybdeundersøkelser ved ni sykehus for å identifisere faktorer som kan bidra til korte liggetider, effektive behandlingsforløp og høy utnyttelse av operasjonsstuen. Undersøkelsen omfatter data fra perioden fra og med 2009 til og med 2013. Komiteen viser til at det er et mål at befolkningen tilbys likeverdige helsetjenester av god kvalitet, og at et av hovedmålene i spesialisthelsetjenesteloven er å bidra til at ressursene i spesialisthelsetjenesten utnyttes på best mulig måte. Komiteen viser videre til at det alltid skal ligge gode medisinskfaglige vurderinger til grunn for pasientbehandlingen i spesialisthelsetjenesten, og at dette påpekes i Riksrevisjonens rapport. Komiteen har merket seg at rapporten poengterer at mange sykehus kan effektivisere pasientbehandlingen ved å lære av andre. Komiteen har også merket seg at undersøkelsen viser at gjennomsnittlig liggetid varierer mellom sykehusene. Det vises til at dersom alle sykehusene hadde hatt gjennomsnittlig liggetid på samme nivå som det sykehuset som har kortest liggetid, kunne det redusert antall liggedøgn hvert år med 34 pst. for hofteprotester, 19 pst. for hoftebrudd, 100 pst. for korsbåndsoperasjoner og 24 pst. for tykktarmskreft. Komiteen er enig med Riksrevisjonen i at det er riktig at sykehusene kan bli mer effektive ved å redusere antall liggedøgn, og ved at man har en bedre utnyttelse av operasjonsstuene. Komiteen registrerer også at det i Riksrevisjonens rapport vises til at en bedre utnyttelse av operasjonsstuene ved enkelte sykehus kan redusere helsekøene. Mange pasienter kunne fått kortere ventetid til operasjon dersom alle sykehusene hadde utnyttet kapasiteten på operasjonsstuene like godt som de beste. Komiteen viser til at det kommer fram i undersøkelsen at sykehus med kort liggetid har like god kvalitet på pasientbehandlingen som sykehus med lengre liggetid. Komiteen mener derfor i likhet med Riksrevisjonen at Helse- og omsorgsdepartementet og de regionale helseforetakene bør sørge for at erfaringene fra sykehus med effektive behandlingsforløp og høy utnyttelse av operasjonsstuene overføres til andre sykehus. Komiteen mener at det er et vesentlig poeng at dersom man får et mer tverrfaglig og standardisert behandlingsforløp, vil dette gi mer effektiv drift og dermed redusere helsekøene. I likhet med Riksrevisjonen anbefaler derfor komiteen at helseforetakene etablerer tverrfaglige, standardiserte behandlingsforløp for vesentlige pasientgrupper. Komiteen viser avslutningsvis til svaret fra Helse- og omsorgsdepartementet om den videre behandlingen av styringsindikatorer som belyser produktivitetsutviklingen, slik det er skissert under punktet «Departementets oppfølging». Komiteen imøteser statsrådens konkrete oppfølging overfor de regionale helseforetakene på de områder som er beskrevet i rapporten. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Arbeiderpartiet, understreker at rapportering, innsatsstyrt finansiering og styring etter kostnad per pasient aldri må ta oppmerksomheten bort fra arbeidet med kvalitet i behandlingen av pasienter. Møtet mellom pasient og behandler skal alltid være det viktigste. Jeg leser også merknaden fra Arbeiderpartiet. Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet understreker at rapportering, innsatsstyrt finansiering og styring etter kostnad per pasient ikke skal fortrenge arbeidet med kvalitet i behandlingen av pasienter. Møtet mellom pasient og behandler skal alltid være det viktigste. Komiteens medlemmer fra Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet viser til at effektivitetsindikatorer, selv om de ikke alltid kan bygges på objektivt sikre sammenligninger, gir et utgangspunkt for å mene noe om måloppnåelse vurdert ut fra innsatsen av ressurser. Bak de ulike resultatene kan det ligge svært sammensatte årsaker. En rettferdig bedømmelse av et sykehus og dets prestasjoner forutsetter også kunnskap om ulikhet i rammebetingelser. Samme helsetjeneste kan i sammenligning mellom to sykehus framkomme med variasjoner som skyldes ikke-målbare forhold. Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet viser videre til at det er velkjent at pleietyngde kan variere mellom enkeltpasienter og grupper av pasienter. Ulike resultater kan også skyldes ulike betingelser knyttet til utstyr, bygninger og beliggenhet. Ulike driftsbetingelser kan videre skyldes ulikhet i forvaltningen av kapitalsiden slik som investeringer, vedlikehold og driftsfølgene av denne. Høyre, Fremskrittspartiet og Senterpartiet vil understreke at dette kan være forhold som ofte ligger utenfor påvirkning av den daglige ledelsen, fordi beslutninger om slike rammebetingelser ofte treffes på andre forvaltningsnivåer. Samtidig er det også klart at ikke-fysiske faktorer kan ha avgjørende innvirkning på resultatene, slik som ledelsesegenskaper, involvering, læringsvillighet, personalforvaltning og kunnskap om logistikk og arbeidsprosesser som ikke oppfattes som sykehusenes kjernekompetanse. Komiteens medlemmer fra Høyre og Fremskrittspartiet vil påpeke at i et komparativt, nordisk perspektiv er norske sykehus ikke av de mest effektive. Sykehusforskere, som ikke nødvendigvis er unisont enige, har pekt på uhensiktsmessig organisering fra politisk ledelse, sentralstyring, rigid lønnsstruktur og lite omfang av samarbeid med private. Høyre og Fremskrittspartiet finner videre at offentlig–privat samarbeid i større grad bør utvikles som metode for referansemåling for effektivitet, for læring og for innovasjon. Høyre og Fremskrittspartiet viser til at det er behov for et mer systematisk samarbeid med private tilbydere av helsetjenester som tilfredsstiller internasjonalt anerkjente sertifiseringsordninger, og at de offentlig eide sykehusene bør prinsipielt underkaste seg internasjonalt godkjent sertifisering for å sikre pasientkvaliteten. Høyre og Fremskrittspartiet vil videre understreke at når pasientkvaliteten er sikret på et stabilt høyt nivå, vil man kunne sammenlikne ressursene på et sikrere grunnlag uansett regional tilhørighet. Avslutningsvis vil jeg si at Riksrevisjonens undersøkelser viser at sykehus med kort liggetid har like god kvalitet på pasientbehandlingen som sykehus med lengre liggetid. Det er ingen vesentlig sammenheng mellom liggetid og andelen pasienter som må legges inn på nytt, og som dør i løpet av et år etter operasjonen. Pasientene som har vært behandlet på et sykehus med kort liggetid, har også et like godt funksjonsnivå et år etter operasjonen, noe som viser at kapasiteten i sykehussektoren ikke er utnyttet til fulle.