trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Jeg registrerer at statsråden sier at Norge er et miljøpolitisk foregangsland, men at det hersker en viss forvirring om hva det innebærer. Å være et foregangsland betyr å gå foran andre land og komme med tiltak og nye virkemidler i miljøpolitikken som andre land følger etter siden. En definisjon på miljøpolitisk foregangsland er ikke å ha stilt seg noen mer ambisiøse mål enn den tidligere regjeringen Stoltenberg gjorde. Jeg vil gjenta spørsmålet fra Hallgeir H. Langeland: På hvilke områder oppfatter miljøvernministeren at Norge i dag er et miljøpolitisk foregangsland, som iverksetter tiltak som andre land tar etter? Det kan ikke være på biologisk mangfold; der dilter vi etter andre. Det kan i hvert fall ikke være på klimaspørsmålet. Der var vi et foregangsland for 20 år siden, men vi er det ikke i dag – vi er blant dem som har vanskeligst for å oppfylle forpliktelsene i klimaprotokollen. Det kan i hvert fall ikke være på avfallsområdet; der leter vi hos andre land etter gode løsninger som vi driver og implementerer. Og vi var et foregangsland på kjemikalier, men vi er det ikke nå. På hvilke områder oppfatter statsråden at vi er et foregangsland i dag?
Heidi Sørensen (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
La meg berømme Regjeringen for å ha tatt opp et forhold i meldingen om rikets miljøtilstand som ikke har vært nevnt i debatten, og som heller ikke er berørt i innstillingen fra komiteen. Miljøvernministeren har bestemt at det skal settes ned et innkjøpspanel som skal ta tak for å gjøre statens innkjøp mer miljøvennlig. Staten kjøper altså varer og tjenester for 240 milliarder kr i året. Det er en betydelig innkjøpsmakt som ligger i dette. Jeg har et spørsmål til statsråden i den forbindelse, for det administrative ansvaret for innkjøpene ligger jo i Moderniseringsdepartementet. Min frykt er at dette blir noe man gjør i Miljøverndepartementet uten at man har Moderniseringsdepartementet med i det konkrete arbeidet med et innkjøpspanel. Jeg er glad for at vi klarer å stå sammen med Arbeiderpartiet om å verne om Oslomarka. Jeg klarer nok ikke i vår hyllest til Oslomarka å nå de retoriske høydepunkter som representanten Kjæstad gjorde her. Men dette er et fantastisk område, som 90 pst. av byens befolkning bruker minst en gang i måneden til rekreasjon, og at det krever vern for framtiden, må man være Høyre-mann for å klare å argumentere imot. Så til et annet punkt som ikke er tatt med fra Miljøverndepartementets side i meldingen om rikets miljøtilstand. Det handler om mange av de gode tiltakene som lå i Avfallsreduksjonsutvalget, bl.a. det som har ligget i skuffen i Miljøverndepartementet, og som jeg regner med at miljøvernministeren på et eller annet tidspunkt har vurdert, nemlig det å få et eget statsforetak – på linje med Enova for nye, fornybare energikilder – som kan være med og fremme tiltak for avfallsforebygging og for gjenvinning. Nå har vi vært bedre på gjenvinning de siste ti årene enn vi var før, men vi har ett stort problem, og det er at avfallsmengden vokser og vokser. Den vokser faktisk mer enn veksten i bruttonasjonalproduktet. Det å få et organ som målrettet kan gå inn i forhold til det, er av den største betydning. Så har vi fremmet et forslag om å ta vare på regnskogen, at man får importforbud mot tropisk trevirke i Norge. Det forslaget fremmet vi også for tre år siden. Når vi gjentar det nå og er skuffet over det som miljøvernministeren i dag kan si om nye utredninger, er det fordi det haster. Det haster så uendelig. Om ti år er det kanskje ikke mer skog igjen på Borneo. Vi vet at det tidsperspektivet vi har, gjør at vi ikke har tid til nye runder med utredninger. Det skulle rapporten om Regnskogens Tilstand, som Regnskogfondet nettopp har lagt fram, være dokumentasjon god nok for.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Det er interessant å høre Fremskrittspartiets representanter som her klager og klager over Regjeringen hele tiden, mens de sørger for at den kan fortsette den mangelfulle politikken – som Fremskrittspartiet tydeligvis mener den har – med Fremskrittspartiets støtte her i huset. Norge skal være et foregangsland i miljøpolitikken. For at framtidens generasjoner skal ha tilgang til godt miljø og ren natur, må hensynet til miljøet være gjennomgripende i alt vi foretar oss. Miljøet må sikres gjennom internasjonalt samarbeid, der hvert land tar sitt ansvar. «Norge skal stå ved de forpliktelser vi har tatt på oss internasjonalt.» Dette skriver komiteen innledningsvis i sine merknader – alle utenom Fremskrittspartiet. Mener virkelig representanten fra Fremskrittspartiet at omfattende miljøhensyn ikke er nødvendig for å bevare miljøet for den kommende generasjon?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Jeg snakket med en kar i går som sa følgende: Jeg har vokst opp i et kristent hjem, og jeg har ingen problemer med Vår Herre eller Hans sønn. Det er verre når en får bakkemannskapet på banen. Da siktet han spesielt til det å være redelig. Jeg har faktisk et spørsmål i forhold til det. Kristelig Folkeparti har nå prøvd å gi inntrykk av at de skal være veldig miljøvennlige i valgkampen som kommer, og sier at de er imot gasskraftverk. I Sem-erklæringen går de imidlertid inn for fire gasskraftverk i Norge. Mener også representanten Rahm at det er en bedre miljøpolitikk å akseptere at en eksporterer gass til 250 gasskraftverk i Europa uten å sette rensekrav, og dermed utvikle arbeidsplasser og miljøteknologi – eller å ha mangel på miljøteknologi – i Europa, enn det faktisk vil være å satse på å utvikle det her i Norge?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Jeg krever å få svar på om Kristelig Folkeparti mener at det er mer miljøvennlig å eksportere gass tilsvarende 250 gasskraftverk til Europa istedenfor å bruke den i Norge. Mener de at det er mer miljøvennlig å eksportere gassen til Tyskland, så til Danmark og så til Sverige og bygge gasskraftverk der? Og mener de at det er mer miljøvennlig å importere 27 TWh kullkraft og atomkraft, som de gjorde i 2002 og 2003? Jeg krever faktisk den respekten fra representanten at han svarer på de spørsmålene han får.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Jeg vil begynne med å gratulere miljøvernministeren med gjenåpningen av leteboring i Barentshavet. For den nordlige landsdelen er det viktig å ha petroleumsvirksomhet i framtiden, noe som vil føre til økt verdiskaping og nye arbeidsplasser. Jeg registrerer at Arbeiderpartiet har inngått et forlik med Regjeringen om at det skal legges fram en forvaltningsplan i nordområdene, og vi presser på for å få den fortest mulig. Regjeringen sier at det kan den ikke rekke før tidligst våren 2006. I debatten har det vært snakk om petroleumsfrie soner, petroleumsfrie områder, og vi ble nokså overrasket da miljøvernministeren nå gikk ut og brukte ordene «miljøsone i nord». Jeg lurte bare på hva som ligger i dette. Hva legger miljøvernministeren i disse miljøsonene som han snakker om? Og hvorfor går han ut på dette tidspunktet, hvorfor venter han ikke til forvaltningsplanen kommer?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Arbeiderpartiet mener at ren overføring av vann mellom disse to magasinene, som har vært regulert siden 1942, uten inntak av sideelver innebærer at søknaden ikke er i strid med behandlingen av Øvre Otta i Stortinget i 1999. Sideelvene som da ble diskutert tatt inn i utbyggingen, er nå vernet gjennom behandlingen av supplering av verneplanen. Det er altså ikke snakk om å regulere inn nye elver. Det er heller ikke snakk om nye demninger eller reguleringsregimer. Kan statsråden bekrefte at dette ikke er starten på en bit for bit-utbygging av Øvre Otta, eller en omkamp i forhold til det kompromisset som da ble inngått i Stortinget?
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Innlegget til statsråden viser vel egentlig at politikken er det muliges kunst, og en kan finne argumenter for det en vil. Derfor skal jeg prøve å svare litt i forhold til det. Arbeiderpartiet har ikke sagt at vi skal pålegge noe selskap å føre gassen i land. Men jeg synes det er oppsiktsvekkende, spesielt etter mitt innlegg, at statsråden ikke registrerer at det ble gjort noe både i forhold til Tjeldbergodden og i forhold til Snøhvit fra norske myndigheter for å sikre gassen til Norge. Det er slik at en får ikke noen fri flyt hvis en har et rør bare ut fra landet, og ikke inn. Det er altså det diskusjonen går på, hva som kan gjøres politisk for å sikre industrien i Norge DR gass. Vi har heller ikke tenkt overhodet på at en skal bryte noe i forhold til EØS-avtalen. Vi viser til petroleumsloven som en god lov, som skal sikre at alle kan ta del i disse mulighetene.
Rolf Terje Klungland (Arbeiderpartiet), 2005-06-08:
Jeg ønsker bare ordet til en kort oppsummering, for jeg synes det er mange ting som nå virker uklare i forhold til det statsråden har snakket om. For det første har jeg lyst til å presisere at flere fylkeskommuner har sendt brev til komiteen fordi de er bekymret for det som nå skjer med Tampen Link. Arbeidstakerne i oljesektoren er bekymret, og et flertall i Stortinget er også bekymret. Statsråden viser til at man ikke kan bruke petroleumsloven til å tvinge noen selskaper til å føre gassen til land. Jeg kjenner heller ikke noen som har påstått det, men det er vel slik at petroleumsloven er der fordi det ligger noe i den loven, og at loven faktisk skal brukes. Jeg går ut fra at statsråden i morgen den dag kommer til å ta initiativ til at petroleumsloven enten blir fjernet, eller blir revidert av Stortinget, slik at man kan få noe som er i takt med tiden, hvis statsråden mener at Snøhvit-prosjektet ikke har kommet fordi det har vært utøvd et politisk håndverk for at vi skulle få det prosjektet i Norge. Jeg går ut fra at det er ønsket om å utvikle både industri og energi som ligger til grunn for de vedtakene som Stortinget da fattet. Dermed er det også intensjonen i petroleumsloven som ligger til grunn, at hele landet skal kunne ha nytte av de verdiene som ligger utenfor kysten vår. Så forutsetter jeg at det blir satt en betydelig fart på arbeidet med å få infrastruktur til land, og at Regjeringen kommer tilbake til det så fort som mulig, i alle fall i budsjettet til høsten, slik at vi kan sikre at den frie flyten som statsråden viste til, blir reell, og at det ikke blir slik at vi inngår avtaler med andre land om at den frie flyten kun skal gjelde én vei. Vi i Arbeiderpartiet synes det er bekymringsfullt. Det hadde vi håpet at også statsråden kunne tatt innover seg, og faktisk sagt at dette betyr ikke at man i framtiden skal sende gassen ut av landet, men at man skal prøve å få til en industriutvikling i Norge.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Representanten Korsberg var oppteken av at ein måtte halda dei internasjonale forpliktingane. Då vil eg gratulera Framstegspartiet med at dei no faktisk har gått inn for Bern-konvensjonen i forhold til rovdyr i Noreg. Det er eit stort framsteg at det no berre er Senterpartiet som vil ha grensevakt på svenskegrensa for å skyta ulven når han kjem hit. Så gratulerer med det. Så har eg eit spørsmål knytt til at Framstegspartiet er garantisten for den eksisterande regjeringa. No har det gått fire år, og ein har garantert for denne regjeringa. Ein har f.eks. ropt på gasskraftverk, og har ikkje fått det til. Dei har fått til eit på Snøhvit, men har elles ikkje fått alle dei gasskraftverka som Korsberg ønskjer seg. Ein har heller ikkje klart å byggja ut Vefsna, som ein òg har ønskt seg, og ein har altså ikkje klart å leggja så mykje jord under asfalt som Framstegspartiet ønskjer seg. Skal ein også i miljøpolitikken i regjeringsforhandlingane gjera det ein gjer i revidert budsjett, selja seg for knappar og glansbilete, eller meiner Framstegspartiet alvor med miljøpolitikken sin?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
For SV sin del er me ikkje så opptekne av å stempla ut regjeringar i fortid og deira innsats, men det er ikkje tvil om at Gro og Rio har ein klang internasjonalt. Me er først og fremst opptekne av den framtidige politikken, men me registrerte at Bondevik hadde respekt i miljørørsla og i SV då han den 9. mars 2000 gjekk av på grunn av at han ikkje ville byggja dei sterkt forureinande gasskraftverka som Arbeidarpartiet ville tvinga på han. Som sagt: Me er opptekne av at Noreg skal vera ein miljønasjon. Derfor er me glade for at Arbeidarpartiet er med på forslag som f.eks. går på strandsona, som går på friluftsliv, som går på ting som er viktige for allemannsretten. Der er Arbeidarpartiet på rett kurs. Dersom ein held fram med den kursen, kan me få til noko skikkeleg saman. Det er det SV jobbar med, sjølv om Konglevoll ikkje får vera med.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
For eit sosialistisk parti er det klart at allemannsretten, allmentas tilgang til natur og allmentas krav til å få verna område, er viktigare enn den private eigedomsretten. Dersom ein privatperson eig ein skog som absolutt burde ha vore verna, som han i det heile ikkje vil verna, men som er kjempeviktig internasjonalt for det biologiske mangfaldet, har Høgre til sjuande og sist berre det å seia at nei, då må me godta grunneigaren, og så må me gje blaffen i det biologiske mangfaldet. Det gjer ikkje SV. Me set det biologiske mangfaldet og verdien av det å ha og utvikla dei artane me har, føre den private eigedomsretten. Det er god sosialistisk politikk. Biologisk mangfald er ikkje viktig for Høgre-folk, dersom dei ikkje er villige til å gjera det.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Eg konstaterer no at Senterpartiet er aleine på grenseposten til svenskegrensa for å skyta ulv i Noreg. Det må vel vera litt bekymringsfullt for eit parti som tidlegare har vore positivt til biologisk mangfald, å vera det. Eg konstaterer i positiv retning at når det gjeld arbeidsprogramdebatten i Senterpartiet i forhold til Barentshavet og Lofoten, har Senterpartiet etter den debatten nærma seg SV, og det er positivt. Men så er det dette med vernepause, som representanten tek opp. Senterpartiet har vore veldig grøne og offensive tidlegare, bl.a. når det gjeld vern av vassdrag. Men det har i det siste skjedd ei kursendring av dimensjonar knytt opp mot denne vernepausen. Kan representanten seia om ho synest det er gunstig for Senterpartiet å vera i ein slik posisjon i forhold til miljøpolitikken?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Når det gjeld oppretting av nasjonalparkar og verneområde, synest eg at denne regjeringa har gjort ein innsats. Men når det gjeld anna vern, er ikkje innsatsen like god, bl.a. vern knytt opp mot skog – vern av kystskog, som eg har vore inne på. Der ligg me langt etter f.eks. Sverige. Eg vil be miljøvernministeren peika på dei områda der Noreg er eit føregangsland når det gjeld miljø. Frå komiteen si side blir det lagt vekt på nettopp den problemstillinga – ikkje minst frå Regjeringa si side. Så seier òg stortingsfleirtalet, inklusiv regjeringspartia, at det er behov for revitalisering og større miljøambisjonar. Kan miljøvernministeren peika på eit par område der? Til slutt: Miljøvernministeren har moglegheit til å gjera Noreg til eit føregangsland dersom han stiller krav til gasskraftverket på Kårstø. Der har eg sett at miljøvernministeren har signalisert noko. Er det aktuelt for Regjeringa å ta del i eit spleiselag for å få til CO2-handtering på Kårstø?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
To spørsmål no på slutten av debatten, sidan statsråden skal ha ordet. Det eine går på det spørsmålet som eg stilte om Kårstø og det sterkt forureinande gasskraftverket som skal byggjast der, og der han har vore ute med følarar knytte opp mot eit eventuelt spleiselag, slik at ein kan få til CO2-handtering på Kårstø-anlegget dersom ein tek ei investeringsbeslutning i sommar. Spørsmålet frå SV er: Har statsråden gjort noko i den samanhengen, eller kjem han til å gjera noko? For SV vil gjerne bidra til eit fleirtal i den saka for Regjeringa dersom dei ønskjer å redusera klimagassutsleppa ved Kårstø. Det andre spørsmålet var eg så vidt inne på i innlegget mitt. Det var knytt opp mot det som òg Konglevoll var inne på nyleg, altså dei deponia som no har ei giftig avrenning, som er av ein betydeleg størrelse, og som det ikkje blir gjort noko med fordi kommunane ikkje har pengar til å rydda opp i dette. Då er det viktig å minna forsamlinga om at det å ha ein reinare produksjon og snu bevisbyrda er eit viktig prinsipp, for det kostar å forureina, og dersom me skal rydda opp i dette, kjem det til å bli ein del milliardar. Mitt spørsmål er: Har statsråden tenkt som SV, at her må staten inn på eit eller anna vis og bidra i spleiselag, slik at det i kommunar og hos andre eigarar av desse deponia som har giftig avrenning, kan bli rydda opp på ein miljøvennleg og skikkeleg måte?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Eg takkar Presidentskapet for at dei gjorde meg merksam på at SV faktisk har eit forslag. Så eg tek opp SVs forslag om at denne populistiske saka må bli avvist.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Lat meg takka for samarbeidet med komiteen. Det var ikkje så mykje me samarbeidde, men det var no eg som var saksordførar! Eg vil visa til fleirtalet sine merknader i saka. Dessutan vil eg ta opp SV sitt forslag. Det er mindre enn seks år sidan eg var saksordførar for utbygginga av Øvre Otta. Då sa to regjeringsparti og SV, og Senterpartiet, trur eg, nei til all utbygging. Det same gjorde Høgre-representantane Jan Tore Sanner og noverande næringsminister Børge Brende. Det var for snautt seks år sidan. Stortinget vedtok etter hard kamp ei halvert utbygging. SV gjekk imot. Eit stort fleirtal sa eit klart nei til det naturinngrepet og dei deponia med steinmasse som ein no legg opp til. Inngrepet blei for stort, sa fleirtalet for seks år sidan. Det er litt av ein seanse me er vitne til i dag. Og kva vil konsekvensane bli? For kva blir neste omkamp? Er det Saudavassdraget som skal ha full utbygging, slik enkelte parti ønskjer? Kva blir det neste vassdraget stortingsfleirtalet og Regjeringa legg opp til omkamp om, når ein av Øvre Otta-saka faktisk ser at det går an å vinna mot natur- og miljørørsla? Det me ser, er altså mange vinglete parti som no melder seg inn i den klubben som Venstre var i frå før. No er stort sett alle andre parti med i den klubben, med unntak av Framstegspartiet, som standhaftig står på for kvart stort naturinngrep. Det er sterkt beklageleg, det signalet som fleirtalet no sender ut, fordi miljørørsla og SV hadde akseptert det tapet det var å gå for halvert utbygging. Det gjorde altså ikkje utbyggjarane. Dei retta seg ikkje etter Stortingets dåverande eintydige vedtak. No ser eg at gamleordføraren i Skjåk er til stades, og for han må jo dette vera ein stor dag, etter no å ha klart å snu stortingsfleirtalet etter berre seks år. Det må òg vera ein stor dag for Framstegspartiet og naturvernarane i det partiet, når ein no klarer å få Venstre og Kristeleg Folkeparti med på dette naturinngrepet. Det er eit naturinngrep i området ved Jotunheimen, ved det nye nasjonalparkriket, og det gjev altså ikkje meir enn 0,1 pst. av det samla elforbruket i Noreg. Ifølgje f.eks. byggjenæringa og Enova er sparepotensialet berre i bygningsmassen meir enn 10 pst. av elforbruket, og i industrien er det mogleg å spara ca. 5 pst. Så går ein då til dette vedtaket om å byggja ut kraft tilsvarande 0,1 pst. Det er litt av ei prioritering stortingsfleirtalet i dag gjer, der ein altså legg til rette for fleire omkampar. Utbygginga gjev redusert vassføring ved Pollfoss. Steintippane vil øydeleggja for naturopplevingane. Turistnæringa utgjer 20 pst. av sysselsetjinga i Oppland. Reiselivsnæringa, som var på høyringa, sa at utbygginga kunne få «vesentlig negativ betydning for turistenes opplevelse». Fleirtalets vingling og inkonsekvens vil svekkja naturopplevingane i området. SV vil ikkje gambla meir med moglegheitene for å få unike naturopplevingar i området. Når fleirtalet veit at det blir redusert vassføring og store steintippar, kan me berre seia: De veit kva de gjer for å tilføra det norske strømforbruket 0,1 pst.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Statsråden var litt såra og vonbroten då stortingsfleirtalet påla henne å gå vidare med eit industrikraftregime. Ho var ikkje inne på det i dag, men stortingsrepresentant, sersjant Halleraker var inne på same problemstillinga i forhold til at me no snakkar om 0,1 pst. av det norske industriforbruket. Statsråden var delvis inne på det, men ikkje mykje. Eg vil spørja: Kva har statsråden tenkt å gjera i forhold til det sparepotensialet på 5 pst. som stortingsfleirtalet påla henne å gjera noko med – potensialet for sparing i industrien, der me verkeleg snakkar om dimensjonar? Å trekkja inn 0,1 pst. i industrikraftregimet kan vel ikkje kallast noko anna enn absurd. Så lurer eg på: I salen har statsråden støtte. Men kva med miljørørsla, kva med dei bekymringane som reiselivsnæringa har knytte opp mot dette naturinngrepet? Kan statsråden seia noko om det?
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Enkelte sentrale politikarar frå den førre gongen Øvre Otta blei behandla, har vore framme og kritisert SV for at me kallar dette ein omkamp, for at me refererer til miljørørsla og reiselivsnæringa og seier at dette er ein omkamp og ein bit for bit-taktikk, og at dette er noko som bekymrar miljørørsla og reiselivsnæringa. Me hugsar alle at Rudihagen og dei andre tapte i sitt eige parti sist – dei ville jo byggja ut smått og stort i heile Ottadalen. Det skulle ikkje vera ein bekk igjen, dersom det var opp til dei. At dei no er for dette, synest eg ikkje er rart i det heile. Men at ein prøver å argumentera for at det ikkje er eit naturinngrep, at det ikkje betyr noko, er rart. Det er klart at dersom ein legg nokre svære steintippar der, kan det jo henda at Rudihagen og Brørby synest at det er fint å sjå på det – eg veit ikkje. Men reiselivsnæringa sa under høyringa at dei var bekymra for ei «vesentlig negativ betydning for turistenes opplevelse». Dette er ikkje noko eg har funne på. Det er altså reiselivsnæringa, som har 20 pst. av arbeidsplassane i Oppland fylke, som har sagt dette. Ein kan seia at det ikkje betyr noko, men då høyrer ein ikkje etter kva andre enn SV seier. For det er ikkje tvil om at det òg blir redusert vassføring. Men kanskje Rudihagen og Brørby synest det er fint at det renn små bekker i tidlegare store vassdrag? Kanskje dei synest det er nydeleg, at det er eit turistprodukt, ein magnet for reiselivet? Dei får lov til å synast det. Men reiselivsnæringa meiner altså noko anna, og det er synet til miljørørsla og reiselivsnæringa som SV nok ein gong representerer – mot kraftsosialistane i Arbeidarpartiet, i Venstre, i Kristeleg Folkeparti, i Høgre og i Framstegspartiet.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Nei, eg meinte ikkje nødvendigvis det.
Hallgeir H. Langeland (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
SV er sjølvsagt positivt til at ein her behandlar ei sak der ein vil auka utvinningsgraden til 68 pst. for olje og 74 pst. for gass. Det er positivt. Men så er det òg tiltak som det går an å sjå for seg som det ikkje er brukt tid på i denne saka, nemleg CO2-injeksjon som eit middel. Det er nok sagt at det er for dyrt på dette feltet, men når det gjeld CO2-injeksjon, er det alltid for dyrt dersom ein berre høyrer på det selskapet som ein eig mest i, altså Statoil. Då blir det ikkje noko av dette. Det er den posisjonen SV opplever at statsråden er i. Det Statoil meiner er rett, er rett for den norske regjeringa. Då kan statsråden stå der og seia at det ikkje er mogleg å gjera ditt, og det er ikkje mogleg å gjera datt, og grunnen er EØS-avtalen. Me kan ikkje gjera noko for norsk verftsindustri, for EØS-avtalen seier nei. Då er me på det punktet som me var i industrikraftregimedebatten. Denne regjeringa har altså ingen reiskap, og snakkar heile vegen om at ting ikkje er mogleg. No må Regjeringa snart visa vilje til å gjera ting aktivt for norsk verkstadindustri.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
I første avsnittet i merknaden om avfall og gjenvinning er Framstegspartiet positivt med på at avfallspolitikken må innebera at det blir mindre skadar frå avfall på menneske og naturmiljø, og at utviklinga av generert avfall blir lågare enn den økonomiske veksten. Men i avsnittet lenger nede er ikkje Framstegspartiet med på at det er positivt at ein no er like ved å nå målsetjinga om at 75 pst. av avfallet skal gjenvinnast, og støttar ikkje Regjeringa sitt framlegg om å auka målet til 80 pst. gjenvinning. Spørsmålet er då: Korleis har det seg at ein ikkje kan vera med på det? Det er jo ein direkte motsetnad i desse to avsnitta. Eg trudde kanskje at også Framstegspartiet såg verdien av å få auka gjenvinning.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Det var med undring eg registrerte at det vart fremja eit Dokument nr. 8-forslag som tematisk ligg heilt opp til det som Stortinget behandla for om lag eit år sidan, og som vi ikkje har føresetnad for å sjå følgjene av enno. Under Stortinget si behandling av St.meld. nr. 15 for 2003-2004 og Innst. S. nr. 174 for 2003-2004 om rovvilt i norsk natur gjorde fleirtalet i Stortinget vedtak om at det kan vera tre årlege ynglingar av ulv i Noreg. Eg kjenner trong til å understreka at rovviltforvaltninga etter vedtaket i Stortinget har fått ein desentralisert struktur. Forvaltningsregionane har fått overført pengar m.a. til fordeling til kommunar som har store rovviltbelastningar. Eg kjenner meg viss på at kommunane som sjølve står fritt til å velja kva rovviltrelaterte tiltak dei vil bruka pengane til, også vil gi tilbakemelding til departementet om praktiseringa og følgjene av rovviltpolitikken som blei vedteken våren 2004. Når det gjeld grensegrupper av ulv, skal desse forvaltast i samarbeid med Sverige, og dei skal ikkje leggjast inn i dei norske måla for ulv. Ut frå det kunne det vera naturleg å avvisa forslaget. Når fleirtalet likevel går inn for å leggja Dokument nr. 8:36 ved protokollen, er det fordi departementet skal ha løpande oppfølging av vedtaket i Stortinget. I tillegg til at meldinga om rovvilt blei lagd ved protokollen, utdjupa Stortinget vedtaket sitt i seks romertalsvedtak. For å understreka kva Stortinget m.a. vedtok, vil eg sitera frå vedtakets V, der det m.a. heiter: «Stortinget ber Regjeringen komme tilbake med endringer og utvidelse av Regjeringens foreslåtte ordning, som tar hensyn til at det fortsatt er behov for skjønnsmessige erstatningsutbetalinger, basert på at mye tap er vanskelig å dokumentere på tross av iverksettelse av forebyggende tiltak.Stortinget ber Regjeringen komme tilbake til Stortinget med en egen sak om dette, senest i forbindelse med statsbudsjettet for 2006. Inntil ny ordning gjennomføres, videreføres dagens ordning.» Eg må også ta med litt frå VI-vedtaket. Det heiter: «Det forutsettes at når det gjelder fordeling av rovdyrene innenfor de enkelte regioner, må Regjeringen ta hensyn til at det samlede trykket av rovdyr ikke skal øke i de regioner det er mye fra før, snarere bør antallet dyr gå ned.» Dette er altså føringane som er lagde tidlegare, og som Regjeringa skal følgja opp. Med tilvising til Stortinget sitt tidlegare vedtak er Dokument nr. 8:36 overflødig. Når Kristeleg Folkeparti går inn for å leggja dokumentet ved protokollen, er det i full visse om at departementet naturlegvis følgjer opp og gjennomfører Stortinget sitt tidlegare vedtak.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
At partia på Stortinget har ulikt syn på forvaltning av utmark og vassdrag, er vel kjent frå tidlegare saker og debattar i Stortinget, men at så mange representantar stiller seg bak eit forslag om å behandla ei sak der grunnlaget for behandlinga skal vera evalueringa av eit forsøksprosjekt som vart avslutta 30. april i år, kan vekkja undring. Fleirtalet viser i det minste vørnad for arbeidet dei åtte kommunane har gjort, og vil venta til evalueringa er avslutta før vi kan ta stilling til realitetane i saka. I brevet frå Miljøverndepartementet dagsett 6. mai i år går det m.a. fram at målsetjinga for forsøksprosjektet har vore å prøva ut om formålet med motorferdselsova kan oppfyllast betre ved ei kopling til plan- og bygningslova. Kommunane Kautokeino, Fauske, Hattfjelldal, Røros, Stor-Elvdal, Lom, Vinje og Sirdal har hatt høve til å fastsetja eigne reglar, m.a. å tillata rekreasjonskjøring med snøscooter i fastsette løyper. Som ein lekk i evalueringa skal Norsk institutt for naturforskning ha ansvar for ei rekkje intervju med kommunane for å skaffa fram kunnskap om korleis planprosessen har vore, og om målsetjingane for forsøket har blitt oppfylte. Forsøksprosjektet vart som nemnt avslutta 30. april i år. Det skal no evaluerast, og denne evalueringa skal avklara om gjeldande lov og forskrifter verkar slik lovgivarane har føresett, eller om det er behov for å endra regelverket for snøscooterkjøring. Departementet vil i tillegg henta inn relevant informasjon frå andre utmarkskommunar dersom det er nødvendig for å få eit heilskapleg bilete av situasjonen. Forsøkskommunane får høve til å bruka regelverket frå forsøksordninga for kjøring med snøscooter fram til evalueringa er avslutta og eventuell prosess med endring av regelverket er avslutta. Stortinget får som nemnt realitetane i denne saka til behandling seinare, og fleirtalet rår difor til at forslaget blir lagt ved protokollen. Eg vil takka for samarbeidet om denne saka i komiteen, og tilrår med dette komiteen si innstilling.
Ingmar Ljones (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Dette vassdraget, der Breidalsvatnet og Raudalsvatnet inngår, har vore regulert sidan 1940-talet, og dei to kraftverka som er omtalde saman med den overføringa som det her er søkt om, vil føra til at eksisterande vasskraftstruktur blir betre utnytta. Å utnytta vasskraftressursane betre i vassdrag som er utbygde, er ein riktig miljø- og energipolitikk. Dette prinsippet har fått stor tilslutnad, m.a. i samband med St.meld. nr. 18 for 2003-2004, Om forsyningssikkerheten for strøm m.v. Fleirtalet i komiteen viser til at ei overføring av vatn frå Breidalsmagasinet til Raudalsmagasinet via tunnel vil gjera det mogleg å nytta Breidalsmagasinet også i Framruste kraftverk. Prosjektet vil gi om lag 125 GWh ny kraft pr. år. I tillegg til betre utnytting av vassressursen vil overføringa medverka til ei forbetra flaumdemping i Otta-dalføret. Det omsøkte prosjektet gjer det ikkje naudsynt med endring i eksisterande reguleringskonsesjonar for Breidalsvatnet og Raudalsvatnet. Det er viktig å understreka at tapping av vatn mellom magasina i Breidalen og Raudalen er eit vesentleg mindre inngrep, med ei anna teknisk løysing, enn det tunnelalternativet som blei behandla i 1999. I saka kjem det klårt fram at nytten og fordelane ved denne utbygginga er større enn skadane og ulempene for allmenne og private interesser. Gjennom utbyggingsprosessen og ved permanent drift skal det leggjast vinn på at det økologiske og landskapsarkitektoniske resultatet blir best mogleg. Kommunen skal i tillegg ha høve til å uttala seg om planane for anleggsvegar, masseuttak og plassering av overskottsmassar, og konsesjonæren pliktar å syta for ei forsvarleg opprydding i anleggsområda. På lokalt og regionalt hald er det samrøystes tilslutnad til overføringa. For regionen er dette eit viktig prosjekt som gir nye arbeidsplassar og auka inntekter til kommunen i form av m.a. næringsfond og konsesjonsavgifter. Det er blitt stilt spørsmål om utbygginga kan føra til synberre endringar i øvre og nedre vasstand og/eller endringar i vassføringa. I høve til desse spørsmåla er det viktig å visa til manøvreringsreglementet, som gjer det klårt at optimaliseringa ikkje må føra til sterkare reduksjon i vassføringa eller heving av magasina enn det manøvreringsreglementet tilseier. Det følgjer ulemper med alle utbyggingar, men i dette høvet er føremonnene vesentleg større, og difor er det i dette høvet rett å gi samtykke til overføring av vatn gjennom bygging av tunnel mellom Breidalsvatnet og Raudalsvatnet.
Siri A. Meling (Høyre), 2005-06-08:
I Høyre er vi opptatt av å ta vare på vårt biologiske mangfold og er følgelig opptatt av skogvern. Det er også Sosialistisk Venstreparti. Jeg stiller meg derfor undrende til at partiet ikke er med i en flertallsmerknad hvor resten av komiteen henviser til behandlingen av St.meld. nr. 42 for 2000-2001, Biologisk mangfold, og det hovedfokuset som ble lagt på skogvern og samarbeid med skognæringen, og på at dette også bør være et førende prinsipp i arbeidet videre innenfor skogvern. Er det slik at Sosialistisk Venstreparti ikke synes at det er nødvendig med en god dialog med skognæringen for å finne fram til gode resultater for alle parter? Eller er det slik her, som på så mange andre måter innenfor Sosialistisk Venstrepartis politikk, at private eiere bare kan neglisjeres, og at vernet skal koste og være konfliktfylt for at resultatet skal kunne karakteriseres som bra?
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Sem-erklæringen er rimelig tydelig på det forliket som er inngått mellom Venstre, Høyre og Kristelig Folkeparti. Jeg synes det i og for seg er et godt forlik, i forhold mellom partier som i utgangspunktet har to ulike synspunkter. Det som har vært Kristelig Folkepartis gevinst – kan vi vel kalle det – i den prosessen, har vært at vi har kunnet sette klare krav til det som skal bli de framtidige gasskraftverk i Norge, nemlig med CO2-håndtering. Det spørsmålet som Rolf Terje Klungland reiser, er et spørsmål som han helt åpenbart vil få rikelig anledning til å ta opp igjen, kanskje i mange runder senere, når han skal sette seg til forhandlingsbordet med SV og lage et regjeringsdokument. Jeg tror det vil bli mer krevende for Arbeiderpartiet enn det har vært for Kristelig Folkeparti, Høyre og Venstre å finne fram til sin plattform.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Hva slags debatt er dette? Hvilket nivå er det man legger seg på ved å hente ut to setninger fra en innstilling? Svaret til Leknes er ganske enkelt. Det er ivaretatt i våre egne merknader, og det er ivaretatt i Regjeringens politikk. Hvorfor i kloden skal vi da være med på det? Det er ikke verre enn som så. Når det gjelder spørsmålet om hva som skal skje i framtiden, behøver vi ikke være uenige om de behov vi har for å øke innsatsen framover. Det gjelder ikke først og fremst å stille krav til andre land, det gjelder å stille krav til oss selv. Det er et uttrykk for Regjeringens ambisiøse mål om å bidra til at vi på sikt skal kunne få ned klimautslipp også hjemme. Det tror jeg faktisk at både SV, Kristelig Folkeparti og de øvrige regjeringspartiene med letthet kan bli enige om behovet for. All dokumentasjon peker i retning av at Kyotoavtalen bare er et første viktig skritt i riktig retning. Den representerer ikke løsningen. Løsningen ligger nok i et mer langsiktig perspektiv, som krever forsterkede virkemidler etter 2012. Det er Kristelig Folkeparti og Regjeringen svært tydelige i forhold til.
Bror Yngve Rahm (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Jeg trodde at Rolf Terje Klungland gjennom fire år i komiteen, hvor dette har vært et debattema mange ganger, hadde fått svar akkurat på det spørsmålet, og visste svaret. Det illustrerer med all tydelighet at vårt syn på Kyotoprotokollen åpenbart er helt forskjellig. Det Rolf Terje Klungland signaliserer, er at vi gjør hva vi vil her hjemme, og så skal vi handle med de internasjonale mekanismene som ligger i protokollen. Vårt utgangspunkt er at en vesentlig del – kanskje den vesentligste delen – av tiltakene skal tas nasjonalt. Det mener vi er i samsvar med de forpliktelsene vi har etter Kyotoprotokollen, at vi dermed oppfyller vårt ansvar i forhold til den. Det er det grunnleggende. Så er situasjonen selvfølgelig den at utgangspunktet for Europa og Norge er veldig forskjellig, fordi vi er en nasjon som har ren energi. Det har man ikke i Europa på samme måte. Det gjør at vår utfordring på mange måter er mer krevende enn den vi finner i andre land. Og vi forsterker vårt problem hvis ikke vi er villige til å bruke virkemidler nasjonalt framfor ensidig å satse på internasjonale mekanismer som også kan brukes som et supplement i henhold til Kyotoavtalen. Det er i grunnen det greie svaret på det spørsmålet.
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Jeg merket meg at representanten Rahm i sitt innlegg sa at klimautfordringene er store. Det er vi selvfølgelig enige om. Men jeg vil henlede oppmerksomheten på innstillingen, side 29, hvor det er en merknad hvor det står: «Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet mener det overordnede målet må være å redusere utslippene så mye at det ikke skaper farlige klimaendringer, og det krever foregangsland både for teknologiutvikling, ressurseffektivisering og omlegging til en grønn kunnskapsøkonomi.» Her er altså Kristelig Folkeparti ikke inne på den merknaden. Er det slik at det ikke er et mål for Kristelig Folkeparti ikke å få farlige klimaendringer? Har man gitt opp den kampen? Jeg har også merket meg at Bondevik har gått ut og sagt at vi må kreve ytterlige reduksjoner etter 2012. Nå er det slik at Norge ligger 11 pst. over målsettingene sine. Hvordan skal vi kunne kreve av andre land at de reduserer utslippene sine, når vi selv er en klimaversting?
Jørund Leknes (Sosialistisk Venstreparti), 2005-06-08:
Problemene med de menneskeskapte klimaendringene er vår største miljøpolitiske utfordring i årene framover. Det innbærer at CO2-utslippene må reduseres, både nasjonalt og globalt. Hvis ikke kommer vi til å få oppleve mer ekstremvær, flere ras og flere som må flykte fra de store konsekvensene dette kan innebære. Vi kan til og med på lengre sikt oppleve at Golfstrømmen snur, eller at den slutter å ha den samme intensiteten som i dag. Det vil nok være litt lenger fram i tid. En ny istid er nok ikke det vi i Norge er mest tjent med. Kyoto-avtalen var et flott første skritt på veien i forhold til å redusere utslippene. Kyoto-avtalen gjelder for perioden 2008-2012, og Norge er ett av tre land som har fått muligheten til å øke sine utslipp av klimagasser i stedet for å redusere dem. Kyoto-avtalen er ikke nok. Vi må ha nye forhandlinger for en ny periode etter 2012. Da må vi kreve mer. Vi kan ikke være fornøyd med at Norge fortsatt skal øke sine utslipp. Norge må redusere sine utslipp. Vi må også kreve at utslippene skal ned globalt. Så er det altså slik at Kyotoprotokollens artikkel 6 sier at bruk av Kyoto-mekanismer, som f.eks. kvoteandel, skal være et supplement til innenlands reduksjon av utslippene av klimagasser. Jeg mener at det er naturlig å forstå ordet «supplement» som om minst halvparten ikke er et supplement. Derfor må vi virkelig redusere utslippene våre hvis vi skal oppfylle Kyotoprotokollen, og hvis vi dermed skal kunne kreve at andre land reduserer sine utslipp. I klimadebatten kommer jeg ikke utenom en liten snarvisitt til Fremskrittspartiet, fordi Carl I. Hagen jo raljerte med norsk klimapolitikk fra Torrevieja i Spania i vinter. For det første var det utrolig stor usikkerhet omkring at det faktisk skjedde menneskeskapte klimaendringer. Fremskrittspartiets svar på dette i statsbudsjettene er at man skal forske mindre, for det er jo ett parti som står i en særstilling i forhold til å kutte i klimaforskningen, og det er Fremskrittspartiet. De har kuttet 70 mill. kr i norsk klimaforskning de siste årene. Dette kan vel ikke bidra til at det blir mindre usikkerhet om hva som er årsakene til endringene. SV går inn for en miljøreform. Vi har ca. 40 forslag som går i den retningen, og jeg konstaterer at miljøvernministeren bare klarte å nevne ett sted hvor Norge er et miljøpolitisk foregangsland i dag. SV vil at Norge skal være et miljøpolitisk foregangsland på mange flere områder enn det, og vi har mange konstruktive forslag for å få det til.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-06-08:
Det er helt korrekt når representanten Langeland sier at vi er positive til biologisk mangfold. Jeg kommer likevel ikke utenom å si at jeg ser på klimautfordringa som den aller største utfordringa i verden, for hva er det som er sagt? Alt henger sammen med alt. Hvis klimaet endrer seg mye, vil det også gå ut over det biologiske mangfoldet. Så var det vernepausen. Som jeg har sagt tidligere, er det vesentlig at folk orker å få med seg hele setninga. Vi snakker om en «midlertidig vernepause» mens forholdene for folk og for næringsutviklinga i dette området blir evaluert. Hvordan har dette virket på folk og næringsliv? Vi har eksempler på nasjonalparker som er 40 år gamle, og som ennå ikke har fått en forvaltningsplan, så vi mener at det ikke er noe samsvar her. Det er bakgrunnen for at vi har vært opptatt av en vernepause. Vi er ikke imot vern!
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-06-08:
Jeg syns det er svært hyggelig at Onarheim sier at Høyre vil bevare privat eiendomsrett, for jeg har faktisk vært litt usikker på det av og til i denne perioden. For øvrig er jeg enig i at Senterpartiet og Høyre står sammen i en del saker. Blant annet må jeg si at det saksordførerskapet som representanten Halleraker hadde når det gjelder vernede vassdrag, var veldig bra. Der ble det ryddet opp i mange uklarheter som på en måte hadde gått seg til etter hvert, men det ble veldig klart bl.a. i forhold til 100-metersbeltet. Onarheim spurte om Senterpartiet var bekvem i forhold til eventuelle nye konstellasjonspartnere. Når det gjelder privat eiendomsrett, er det slik at jeg føler meg vel litt ensom uansett hvilken side jeg står på. Mitt beste eksempel er da tomtefesteloven, hvor vi fikk et flertall bestående av regjeringspartiene, SV og Arbeiderpartiet, som gikk inn for en ganske tung lov i forhold til grunneiere.
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-06-08:
I meldinga om rikets miljøtilstand er det på side 39 et underkapittel som heter «Konfliktnivået i naturforvaltningsarbeidet». Der står det innledningsvis om et forslag som ble vedtatt i fjor, og det er som følger: «Stortinget ber Regjeringen om at det i samarbeid med organisasjonene innenfor primærnæringene utarbeides en strategi for å redusere konfliktnivået i naturforvaltningen.» Jeg har forhørt meg litt om det, og jeg kan ikke finne ut at det er jobba så mye med det. Det er kjempefint at det er flagga, det er tydelig i meldinga, men mitt spørsmål til statsråden er: Hva konkret er gjort i samarbeid med primærnæringene på dette området? Og når vil Regjeringa legge fram resultater av dette arbeidet?
Inger S. Enger (Senterpartiet), 2005-06-08:
Det går ikke an å undre seg over at det kommer opp forslag, og at andre partier da svarer og tar opp sine prinsipielle synspunkt. Det er det Senterpartiet har gjort i denne saken. Senterpartiet ønsker lokalt sjølstyre, og at kommunene skal ha råderett på mange områder – så også når det gjelder snøscooterkjøring. Vi har allikevel tenkt på at vi av og til må satse på interkommunalt samarbeid, fordi kommunene er veldig forskjellige når det gjelder areal og folketall. Derfor henviser vi i merknadene til at det ofte kan være lurt å benytte seg av det. Men det er viktig å få dette ned på et lokalt nivå, for det er lokalt en merker om trafikken blir sjenerende for andre typer interesser, om det blir for mye støy, om friluftsliv, turisme eller lokal tjenesteyting blir skadelidende, og om det går ut over naturverdier. Men som sagt, av og til vil interkommunalt samarbeid være en god løsning. Dette er det prinsipielle. Senterpartiet er også veldig opptatt av at vi må avvente prøveprosjektet der de åtte kommunene skal evalueres. Så vidt jeg veit, kommer evalueringa i løpet av året, og det skal bli interessant å se hvordan det faller ut. Da tar jeg til slutt opp Senterpartiets forslag.
Leif Frode Onarheim (Høyre), 2005-06-08:
Senterpartiet og Høyre er ikke alltid enige i miljøpolitikken, men vi har vært enige om noe. Vi har vært enige om at det er viktig å bevare eiendomsretten, og at det har vært viktig å forsøke å få frem at vi skal dempe konfliktene i forbindelse med vern, og så langt som mulig forsøke å gå over til frivillig vern. Jeg lurer på om representanten Enger føler seg komfortabel når det gjelder forsvar av eiendomsretten i den nye konstellasjonen som hun har tenkt å ha et nært samarbeid med?
May Britt Vihovde (Venstre), 2005-06-08:
Når det gjeld det første representanten Sørensen spurde om, er det ei sak som er til behandling i Regjeringa. Venstre er sterkt imot å opna for leiting utanfor Lofoten, og det vil vi slåst for. Så til det om vi er eit miljøføregangsland. Vi er faktisk det, men vi kan bli mykje betre. Eg trur faktisk at med Venstre i regjering vil vi klara det. Ved å kunna satsa på fornybar energi og miljøteknologi – teknologi som er framtidsoptimistisk og tek vare på dette – trur eg det går. Vi har ein kompetanse i Noreg i våre forskingsmiljø, men ein må vera villig til å ta i bruk den kompetansen. Eg trur at dersom ein legg om frå grøn til raud skatt, og dersom ein legg på avgifter, vil det driva fram teknologiutvikling og forsking. Då vil vi vera i front. Då vil vi vera eit skikkelig føregangsland. Men eg er veldig usikker på om Sosialistisk Venstreparti klarer å få Arbeidarpartiet med seg på det dersom dei kjem til regjeringsmakt.
Steinar Bastesen (Kystpartiet), 2005-06-08:
Ja, det var det. Jeg skal komme tilbake til det i neste sak også.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Forvaltningsplanen er eit veldig viktig arbeid. Han gir ein heilskap når det gjeld den verksemda som skjer i Barentshavet. Me er veldig glade for at det arbeidet no går så godt, og me jobbar med det. Det var derfor eg ønskte å spela inn bl.a. det som går på miljøsone. Miljøsone kan vera avgrensingar, anten i forhold til petroleum, som representanten Klungland tok opp her – altså ei petroleumsfri sone – eller det kan vera restriksjonar i forhold til skipsfart og fiskeri, dersom verksemda er med på å skada miljøet. Eg ønskjer at det skal bli vurdert i forvaltningsplanen. Det var grunnen til at eg gjekk ut og sa at eg ønskte det vurdert inn mot forvaltningsplanen, om me skal ha ei miljøsone, størrelsen på ei eventuell miljøsone. Det må sjølvsagt inn i den vurderinga som Regjeringa vil leggja fram i 2006.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Ja, det er heldigvis fleire område der me kan peika på at Noreg er eit føregangsland innanfor miljø. Me ønskjer å bli det på fleire område. Då denne meldinga blei lagd fram, var det derfor veldig hyggeleg at Naturvernforbundet beskreiv ho som spenstig og spennande. Det synest eg står noko i motsvar til den framstillinga som SV gir i dag. Eg kan nemna eit eksempel, og det gjeld avfallspolitikken. Der er det eit mål om 75 pst., men der aukar me til 80 pst. – politikken vår knytt til det me gjer når det gjeld biologisk mangfald, der me seier at me no ønskjer å avgrensa tapet innan 2010, og på vernesida, der me no har auka arealet frå i underkant av 7 pst. då denne regjeringa overtok, til 12,3 pst. i dag, ja nesten ei dobling. Det viser at på område etter område har denne regjeringa fått til ein betre miljøpolitikk.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2005-06-08:
Det å sikra eit lågare konfliktnivå i vernesaker er eit viktig mål for Regjeringa. Samtidig vil eg òg seia at det ligg ein naturleg konflikt i vernesaker. Å unngå det heilt trur eg dermed blir for ambisiøst. Me har m.a. lagt vekt på det som gjeld lokal forvaltning, der me no sikrar fire område. Me ser at forsøka med lokal forvaltning har fungert godt. Det er t.d. to senterpartiordførarar, i Valle og i Dovre, som er sentrale innanfor dette arbeidet, og me ser at det er eit arbeid som har lykkast godt så langt. Så er det òg viktig at me blir betre på skjøtsel, at me sikrar at dei områda som blir verna, blir tekne vare på og utvikla vidare. Det er veldig viktig at ein ikkje berre opplever at staten kjem og vernar, og at det er det siste ein høyrer frå staten. Det jobbar vi med, med auka løyvingar til skjøtsel.