Inga Marte Thorkildsen (Sosialistisk Venstreparti), 2012-05-07:
La meg starte med å rette en takk til representanten Solveig Horne for å ta opp et svært viktig tema. Så var det veldig mange problemstillinger som ble tatt opp, så det er ikke sikkert jeg får til å komme innom alle, men de fleste skal jeg nok klare å dekke. I likhet med interpellanten er jeg veldig opptatt av barns rettssikkerhet i møte med barnevernet. Dette er barn som er i en sårbar situasjon, og de avgjørelsene som treffes av fylkesnemnda og domstolene, får store og inngripende konsekvenser for barna og deres familier. Det er derfor av avgjørende betydning at rettssikkerheten er ivaretatt. For å sikre barns rettssikkerhet er det viktig at barnet blir hørt, slik også representanten Horne var inne på i slutten av sitt innlegg. Dette dreier seg om norsk lov. Barn har rett til å si sin mening og bli hørt. Det dreier seg også om FNs barnekonvensjon, barns menneskerettigheter. Dette er også hjemlet i barnevernsloven og står helt sentralt ved behandlinga av en barnevernssak. Det er ikke mulig å sikre barnas rettssikkerhet godt nok hvis man ikke også sørger for at barna sjøl blir hørt hvis de er i stand til det. Praksis viser at barnets uttalerett og rett til deltakelse i barnevernet byr på utfordringer. Av den grunn ønsker jeg å styrke barn og unges medbestemmelse og uttalerett i barnevernssakene. Dette kan bl.a. gjøres gjennom en lovendring som tydeliggjør plikten til og viktigheten av at barn og unge i barnevernet får mulighet til informasjon og uttalerett under hele saken. Det er også viktig å sikre at de som utdanner seg til å jobbe i barnevernet, har kunnskaper om hvordan man skal snakke med barn. Barnevernet må tilrettelegge for samtaler med barn og ta i bruk gode metoder slik at barnas mening kommer fram. Som statsråd for familievernet er det også veldig spennende å se hvordan mange familievern rundt omkring i landet snakker mer med barna, ikke minst i vanskelige skilsmissesaker, og hvor viktig det er for barna at de får muligheten til å si noe om sin situasjon og får muligheten til å uttale seg – også når det er konflikt mellom foreldre. Tvangsvedtak i barnevernet behandles av fylkesnemndene. Evaluering har vist at fylkesnemndsystemet ivaretar rettssikkerheten til barna og foreldrene på en god måte. For å sikre en mer hensiktsmessig og effektiv saksbehandling er det foretatt flere endringer i saksbehandlingsreglene for nemndene. Jeg ser likevel at det er utfordringer knyttet til nemndsystemet, bl.a. er det for lang saksbehandlingstid. Fra departementets side ønsker vi å korte ned saksbehandlingstida. Den nyetablerte Sentralenheten for fylkesnemndene skal bidra til å sikre mer effektiv bruk av ressursene. Raundalen-utvalget har kommet med en rekke forslag til hvordan barn kan gis bedre beskyttelse, og det handler også om rettssikkerhet. Utvalget legger til grunn at det er en klar økning i antallet saker, og at behovet for spesialisert kunnskap, også juridisk kunnskap, øker. Utvalget mener at det derfor bør utredes om en form for familiedomstol kan erstatte dagens fylkesnemndordning – noe som også interpellanten var inne på. Selv om utvalget anser dagens fylkesnemnd som et kompetent beslutningsorgan, mener utvalget at det bør utredes om en samling av alle barne-, ungdoms- og familierelaterte saker til en og samme domstol vil kunne medføre kortere saksbehandlingstid og en mer spesialisert kompetanse. Samtidig er det slik at vi har iverksatt tiltak for å heve kompetansen blant dommere i saker som angår barn, bl.a. etter barneloven. Jeg rettet sjøl en interpellasjon til min forgjenger, Audun Lysbakken, for under ett år siden og tok opp flere sider ved akkurat dette, hvor også familiedomstol var nevnt som tema. Nå skal vi sende denne utredninga på høring, og den høringa tror jeg vil gi et bedre grunnlag for å vurdere hvilke endringer som eventuelt bør foretas. Rettssikkerheten i barnevernssakene er styrket de siste åra. Det er opprettet Barnesakkyndig kommisjon, som skal kvalitetssikre alle sakkyndige rapporter i barnevernssaker, slik at beslutningsgrunnlaget er best mulig. Det er også gitt midler til Norsk Psykologforening, som holder toårige utdanningsprogrammer for barnefaglig sakkyndige – sakkyndige som tar saken etter barnevernloven og lov om barn og foreldre, barneloven. Det er for å møte noe av den kritikken som representanten Horne pekte på. Formålet med utdanningsprogrammet er å sikre at det finnes sakkyndige med god og oppdatert kunnskap om barn og unge. Dette utdanningsprogrammet er under oppdatering. Vi har anmodet om at tematikk som knytter seg til bl.a. vold i nære relasjoner, barns rett til å bli hørt og flerkulturell kompetanse skal inngå som en del av dette programmet. Det er veldig viktig. For å skape mest mulig stabilitet i barnets omsorgssituasjon er reglene for å tilbakeføre et barn til foreldrene etter en omsorgsovertakelse skjerpet. Det er også innført en regel om at foreldre ikke kan reise ny sak om samvær før det har gått ett år. Det er dessuten innført strenge regler, en såkalt silingsordning, for hvilke tingrettsdommer som kan ankes inn for lagmannsretten. Det er veldig viktig å sikre at barn og unge som er under offentlig omsorg, ikke utsettes for krenkelser og overgrep. Når det skjer, er det helt uakseptabelt og forferdelig for de barna det gjelder. Forskriften som gjelder rettigheter og bruk av tvang på institusjon, er nå revidert. Vi arbeider med grundige retningslinjer til forskriften for å sikre at de ansatte har god kunnskap om ungdommenes rettigheter, og at forskriften etterleves. Jeg er også opptatt av å styrke rettssikkerheten i fosterhjem. Vi vurderer nå ulike måter å styrke oppfølginga av og tilsynet med barn i fosterhjem. I det praktiske barnevernarbeidet innebærer vurderinga av barnets beste og hva som er forsvarlig omsorg, mange kompliserte spørsmål og avveininger. Det er derfor viktig at de som jobber med barnevernssaker, har tilstrekkelig kompetanse. Jeg er også opptatt av å styrke barnevernets kompetanse til å møte barn og familier med minoritetsbakgrunn. Det var også et tema som representanten Horne tok opp i sin begrunnelse for interpellasjonen. Styrket kompetanse vil føre til økt trygghet hos barnevernet i arbeidet med barn og unge med utenlandsk opprinnelse. Det vil også føre til at foreldre med innvandrerbakgrunn i større grad har tiltro til at barnevernet møter dem med respekt. Regjeringa har lagt fram en stortingsmelding om utdanningene til velferdsstatens yrker. I denne meldinga anbefaler regjeringa at barnevernsutdanninga skal videreutvikles, og vold, overgrep og omsorgssvikt er noen av kompetanseområdene som regjeringa framhever som viktig for alle velferdsutdanningene. Jeg er opptatt av at barnehusene bidrar til å styrke barnas rettssikkerhet. Barnehusene hadde sitt utspring her i Stortinget i 2004, og en tidligere statsråd som er til stede i salen, representanten Knut Storberget, har en stor grad av æren for at disse ble etablert. Det var særdeles oppløftende å besøke barnehuset i Oslo, som var mitt første besøk utenfor dette huset, og høre lederen for avsnittet for seksualforbrytelser i Oslo politidistrikt, Kari-Anne Lid, omtale betydningen av barnehusene. Hun sa at barnehusene er historien om en suksess som har revolusjonert politiets arbeid. Hun sa også: Ikke bare gjorde vi hverandre gode, men vi ble også bedre hver for oss. Dette er tilbud som i vesentlig grad bidrar til å styrke barnas rettssikkerhet. Et nøkkelord her er samarbeid på tvers av ulike etater og faggrupper. Det er noe av det viktigste vi kan gjøre for å sikre barnas rettssikkerhet i møte med barnevernet og hjelpeapparatet for øvrig og i møte med rettsapparatet. Videre er det en helt avgjørende side ved barnehusene at her skal barna høres av folk med tilstrekkelig kompetanse. Det er usedvanlig viktig for at rettssikkerheten skal ivaretas. Barnevernstjenesten er avhengig av meldinger fra tjenester og enkeltpersoner som er bekymret for barnets omsorgssituasjon. Jeg er opptatt av at de som jobber med barn, har tilstrekkelig kunnskap til å kunne oppdage barnemishandling. Det er derfor veldig viktig at helsepersonell har god kompetanse om vold og overgrep. Det utarbeides derfor nå en håndbok for helsepersonell ved mistanke om barnemishandling. Men vi kommer til å ha mye dialog med helsemyndighetene framover for å bedre rettsikkerheten for barn. Styrking av barnevernet er en av de viktigste oppgavene for regjeringa. Kommunalt barnevern får nå det største løftet på 20 år, og vi vurderer også nye reformer i barnevernet. Jeg vil komme tilbake med en proposisjon og en stortingsmelding som tar for seg mange av de temaene som representanten Horne også har vært innom.