Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2009-05-07:
Det er riktig at dette er den siste redegjørelsen om EU og Europa-saker i denne perioden. Når jeg kommer tilbake med min neste redegjørelse til høsten, er det naturlig å omtale framdriften i Islands eventuelle medlemskapsambisjoner og de konsekvensene det vil få for Norge og EØS-avtalen. Som vi har hatt debatt om her tidligere, er det naturlig at vi ved en eventuell søknad går gjennom de konsekvensene på en ryddig måte. Jeg vil da stille mitt store utredningsapparat til disposisjon for den oppgaven. Når det gjelder EØS-avtalen, deler jeg representanten Larsens vurdering, at det ville være naturlig at man i neste stortingsperiode har en gjennomgang av den avtalen, rett og slett fordi den har eksistert i 15 år, i skiftende tider. Den har vist seg ualminnelig robust, tilpasningsdyktig, ikke bare hvordan avtalen selv har utviklet seg, men også hvordan avtalen har vært et referansepunkt for at vi har utviklet samarbeid med EU på andre områder, inspirert av en del av løsningene i EØS-avtalen: Schengensamarbeidet, utenriks- og sikkerhetspolitikk, forsvar, miljø, kystspørsmål, maritim politikk, osv. Jeg er enig med representanten i at det ikke bør være en gjennomgang med sikte på alternativer til EØS-avtalen, men om kunnskap om denne avtalen. For noen er den ikke akkurat et kjærlighetsbarn, men er det noen som ser den slik, så er det faktisk utenriksministeren. Det er slik med denne utenriksministeren at jeg føler at jeg var med som fødselshjelper da avtalen kom, i en annen posisjon. Men jeg mener at det tilligger den til enhver tid sittende norske utenriksminister det ansvar å arbeide hardt og målrettet for å ta godt vare på denne avtalen. I dagens situasjon er det den som sikrer norske arbeidsplasser. Hver dag, når norske menn og kvinner går på jobben, vet bedriftene at de har like spilleregler. Det er en veldig viktig erkjennelse. At man slipper å tenke på å stille spørsmål ved om det er slik, er i seg selv en stor verdi. Det har avtalen bidratt til. Så ble forholdet til Europaparlamentet tatt opp. Når det fra Høyres side sies at Regjeringen har nedprioritert forholdet til Europaparlamentet, vil jeg ta sterk avstand fra det. Spørsmålet er jo hele tiden om vi klarer å oppdatere den tilstrekkelig og målrettet nok, fordi det er et krevende organ å jobbe mot. Jeg takker representanten Høglund for kommentarer til arbeidet med å få en norsk generalsekretær i Europarådet. Det arbeidet er godt og strategisk. Vi håper det fører fram. Vi kan lære av det i mange sammenhenger. Jeg tror nok ikke at selsaken ville fått et nevnelig annet utfall. Der er jeg mer av den holdning at et fullt medlemskap, med full deltakelse i Europaparlamentet, kunne sikret Norges interesser på en annen måte enn utenforskapet. Det er verdt å merke seg at Danmark, som er like imot dette direktivet som vi er, har i direktivet sikret seg en omtale av fangst for inuitter, og dermed vist at man på innsiden kan få de tilpasningene som er mulig for å ivareta et medlemslands helt sentrale interesser. Men det får vi ta med. Det er en kostnad. Vi skal ikke godta at det er gitt at det er slik. Vi må arbeide for å ta vare på norske interesser. Det som ble sagt om at databasen er dårlig oppdatert, tar jeg som en tilbakemelding fra en viktig bruker. Vi skal selvfølgelig se på at databasen til enhver tid er så god som mulig. Det er riktig at jeg har snakket om dette ved flere anledninger. Det er et viktig instrument for oss, og vi skal sørge for at det er så godt som mulig for alle brukere. Hvis det er ett element som jeg i dag mener er en trussel for EØS-avtalen, er det forhandlingene om EØS-finansieringsordningene. De er i en sluttfase. Vi skal lande de forhandlingene, håper jeg, på en god måte. Her er det viktig å sende et veldig tydelig signal til EU om at uanstendige og ublu krav til Norge på finansieringssiden vil møte en grense. Det kan nemlig ikke være slik at vi ved ethvert møte med EU for å oppdatere og videreføre de ordningene som Norge på et frivillig, ikke juridisk forpliktende, men politisk nivå inngår, skal være en form for «himmelen er målet», i form av oppgradering av hva vi skal betale. Det er ikke urimelig at Norge deltar. Vi kommer til å delta. Vi gjør det på et meget høyt nivå. Vi diskuterer nå den endelige fastsettelsen. Men om de kravene inntar urimelige proporsjoner, er det svært uheldig for samarbeidet og respekten mellom partene. Til Island tror jeg Norge skal si lykke til, som et respektfullt naboland. Det er riktig som det er sagt, at det er mange skjær i denne sjøen. Det skal søkes. Det skal forhandles, og det skal være valg til Alltinget og folkeavstemning på veien. Det har betydning for Norge. Det er ingen grunn til å omtale et islandssug, men det er heller ingen grunn til å spille ned det faktum at et nytt nordisk land kan komme til å bli medlem av unionen.