Christian Tybring-Gjedde (Fremskrittspartiet), 2018-05-08:
Det er ikke sikkert at mitt innlegg blir noe særlig lengre. Verden er vond og vanskelig. Slik kan vi ikke ha det. Derfor bør det forbys. Beklageligvis er det ikke alt som kan vedtas eller forbys. Sosialister, generelt sett, har ingen tro på dette. Atomvåpen er så grusomt at vi trenger en grunnlovsendring, og det vil bringe verden et skritt videre – et skritt på veien til fred og fordragelighet. Gid det var så vel. Forslagsstillerne glemmer, eller overser, at i en potensiell verden uten atomvåpen er ikke alternativet fravær av krig. Det vil høyst sannsynlig bli enda mer ufred og enda mer krig. I en verden uten atomvåpen vil krigførende parter forholde seg til stadig mer avanserte, høyteknologiske angrepssystemer som på sekunder vil kunne drepe tusenvis av mennesker. Atomvåpen brukes imidlertid ikke. Det høres ut som et paradoks, men det er faktisk sannheten. Atomvåpen er «weapons of last resort», våpen som ved et ekstremt tilfelle vil kunne redde liv. La oss ikke lure oss selv. Teknologien og kunnskapen som skal til for å produsere atomvåpen, finnes, og den vil aldri kunne slettes. Men land vil kunne utslettes uten å ha tilgang til atomvåpen. Mange vil hevde at det nettopp er vissheten om at staten Israel har atomvåpen, som gjør at man ikke har opplevd et koordinert storangrep på landet. Angriperne vet hva konsekvensene vil bli – er Israels eksistens truet, vil det bli brukt atomvåpen, og det er fullt ut forståelig. Mange vil også hevde at grunnen til at vi ikke har opplevd en storkrig mellom India og Pakistan, er at begge nasjoner besitter atomvåpen – tragisk, selvsagt, men likevel en realitet. La oss heller ikke glemme avskrekkingen som atomvåpnene utgjorde mellom øst og vest under den kalde krigen. Det ble ingen atomkrig, det ble faktisk fred. Verden er ikke enkel, og i spørsmålet om atomvåpen dreier det seg ikke om å gå foran med et godt eksempel. Det er ikke som plukking av plast eller andre fornuftige tiltak. For Norge dreier det seg om å være en del av en allianse, basert på demokratiske prinsipper og frihetsverdier, og å være villig til å beskytte disse for enhver pris. Det er selvsagt heller ingen tvil om at dersom en skulle vinne frem med å fjerne alle atomvåpen, måtte en også fjerne kunnskapen mennesker besitter for å produsere slike våpen. Da ville enda mer avanserte konvensjonelle våpen utvikles, og terskelen for å bruke dem ville være lavere. Da får man ikke mindre krig. Da får man mer krig. Man får også muligheten for at krig vil lykkes, og da vil det ikke være noe potensielt motangrep med atomvåpen. Da vil krig kunne lykkes og friste dem som ønsker å starte en krig på grunn av territorier, til å sette i gang en krig. Så når forslagsstillerne hevder at et grunnlovsforslag om å forby produksjon, innførsel, bruk og utplassering av atomvåpen på norsk jord må sees i et større perspektiv enn Norge alene, er jeg helt enig. Og på vår frigjøringsdag er det klokt og nyttig å minne hverandre om nettopp det. Men dette handler om noe annet. Det handler om solidaritet. Vi kan ikke gå alene i denne kampen. Vi er en del av noe større. Det handler om solidaritet. Sosialister pleier å være veldig opptatt av solidaritet, og dette gjelder solidaritet. I NATOs strategiske konsept av 2010 ble det slått fast at alliansens viktigste ansvar er avskrekking. Det gjøres med en miks av konvensjonelle og nukleære våpen. I konseptet heter det videre at NATO ikke oppfatter noe land som fiende, mens alliansen til enhver tid vil matche eksisterende kapabiliteter og eventuelle nye trusler. Dette er kloke ord, som har sikret oss fred, frihet og demokratiske institusjoner i 70 år – kloke ord, som SV i posisjon sluttet seg til.