Siv Elin Hansen (Sosialistisk Venstreparti), 2016-03-10:
Først tusen takk til forslagsstilleren som har satt et viktig tema på sakskartet. SV støtter forslagsstillerens bekymring omkring dyrevelferden i kyllingproduksjonen. Kylling har fantastisk godt kjøtt, er et skikkelig all right fjørfe, er populær som hobbyaktivitet hos mange, er et flokkdyr, elsker å grafse i jorden og lete etter små innsekter og frø, og lager skikkelig koselige kurrelyder når de ligger på eggene sine. Det er et fint bilde, helt på linje med bildet av kua på engen, det norske landbruket sånn som vi liker å tenke at det er. Stort sett har vi i Norge vært i stand til å holde vår kjøttproduksjon innenfor dyrevernetiske rammer, og de aller fleste dyrene i norsk kjøttproduksjon har det bra. Men på enkelte områder har vi på et eller annet vis trådt over en grense innenfor kyllingproduksjonen, der vi må spørre oss selv: Er vi kommet så langt her i Norge at vi har glemt at kyllingen også er et dyr med rett til et verdig liv? Hvorfor synes vi ikke å være i stand til å ta inn over oss at måten vi stuer disse dyrene sammen på, med store helseproblemer, som sild i tønne i en diger hall, ikke er forenelig med god dyrevelferd? Vi vektlegger 5 kr per kylling til å være viktigere enn kyllingens helse. Hvordan kom den dit, denne lille kyllingen? Prisen som den må betale før den kommer til middagsbordet, er så til de grader underordnet den prisen forbrukeren må betale i kassen på Rema eller Coop, at det ikke en gang er verdt å betale noen få ekstra kroner for. Nå må det sies at det kanskje er mer enn kun bytte av kyllingrase i produksjonen som skal til før vi når målsettingen om en kyllingproduksjon med god dyrevelferd. Men fokuset på hva slags avlsmateriale vi benytter, er iallfall et lite skritt i riktig retning. Det er dét saken i dag handler om. I det videre arbeidet blir det også viktig å ha fokus på å dreie over til mer økologisk landbruk, som er eneste farbare vei – etter vårt syn – for å ta godt hensyn til dyrevelferden. Ross 308 har en nabo. Den naboen deler en del utfordringer med Ross 308. Han sliter med unormalt store muskler. Det medfører at han har litt problemer med å bevege seg normalt. Naboen er sett på som et monster i kjøttproduksjonen, men han er fin sånn sett at han gir mye kjøtt for pengene. Fru nabo har det sånn at det å føde barn stort sett er forbundet med så store vanskeligheter at keisersnitt er løsningen for de fleste. Naboen heter Belgisk blå og er storfe. Dyrevelferdsloven § 25 sier at avl skal fremme egenskaper som gir robuste dyr med god funksjon og helse. Det skal ikke drives avl som endrer arveanlegget sånn at det påvirker dyrs fysiske eller mentale funksjoner negativt, eller som viderefører sånne arveanlegg, eller som reduserer dyrs mulighet til å utøve naturlig adferd. Det er på bakgrunn av disse bestemmelsene at naboen til Ross 308 – Belgisk blå – ikke er tillatt i avl i Norge og derfor ikke er en vesentlig del av norsk storfeproduksjon. Det er lett å fokusere mest på forholdene for kyllingene i produksjonshandelen som skal bli til middag for oss. Det faktum at disse dyrene lever fryktelig kort tid under disse forholdene, kan kanskje være med på å bagatellisere de faktiske forholdene rundt en industriell produksjon. Men for å få alle disse tusenvis av kyllingene må vi ha noen avlsdyr. Hvordan har så disse det, egentlig, hvis det er sånn at de ikke kan få den maten de trenger fordi det vil kunne medføre at de vokser seg for store? Når hjerteproblemer og andre helseproblemer er kjent for denne rasen, hvordan kan vi da tillate videre avl på den? I storfebransjen har vi vært i stand til å ta de dyrevernetiske forbeholdene og la hensynet til dyrets velferd vektes som viktigst. Hvorfor er det så vanskelig å gjøre det samme i kyllingproduksjonen? Det lurer jeg på. Vi i SV mener at denne saken har vist at det er behov for å få mer kunnskap om de faktiske forholdene omkring kyllingproduksjon og bruk av Ross 308. Derfor fremmer SV i behandlingen et forslag om at regjeringen iverksetter en uavhengig og dyrevelferdsfaglig utredning av velferden ved kyllingproduksjon generelt, og bruk av kyllingrasen Ross 308 spesielt. Jeg tar med dette opp SVs forslag nr. 4. Kylling er god og helsemessig riktig mat, og SV ønsker at norske forbrukere skal kunne føle seg trygg på at den norske kyllingen vi kjøper i butikken, har det bra – at forbrukeren ikke trenger å ha etiske betenkeligheter med å spise den. Derfor er det synd at Stortinget ikke synes å ville støtte forslagene som ligger på bordet i dag, som kunne vært et steg i riktig retning for å sikre en kyllingproduksjon mer i henhold til vårt eget lovverk.