Kristin Halvorsen (Sosialistisk Venstreparti), 2001-12-05:
Når SV har ønsket at denne saken, som dreier seg om hvorvidt Norge skal bidra med norske styrker under USA-kommando til militære handlinger i Afghanistan, tas opp til behandling, er det fordi vi er uenig i det som er stortingsflertallets konklusjon, men det er også fordi vi mener at saker av så stor viktighet bør behandles i et åpent storting. Vi har jo vært i en lignende situasjon for ikke så fryktelig mange år siden – da var det Kosovo som var aktuelt. Om man i ettertid skulle oppsummere hvordan Stortinget behandlet den saken, så var den til behandling og votering i én stortingsgruppe før man bestemte seg for å stille seg bak truslene om militære aksjoner mot Milosevic, hvis han ikke gav seg i forhold til Kosovo, og saken hadde ikke vært til behandling i stortingssalen. Det var en situasjon som vi mener at stortingsrepresentanter hver for seg og som gruppe bør ta stilling til, og det er også bakgrunnen for at vi i dag bringer denne saken inn for Stortinget. Det som nemlig skjedde i situasjonen rundt Kosovo, var at den ene etter den andre av stortingsrepresentantene hoppet og spratt rundt, og, etter at det hadde gått en stund, egentlig var imot, og ikke følte seg forpliktet på noe som helst slags vis i forhold til en sak som Norge faktisk hadde stilt seg bak. Og det syns vi fra SVs side ikke kan være situasjonen. Man må også som stortingsrepresentant ta alvorlige internasjonale konflikter opp til overveielse, man må som stortingsrepresentant også gjøre seg opp en mening om hva som er riktig å gjøre i en slik situasjon, hvor saken er satt på spissen, sånn som det var i Kosovo. Her kom jeg personlig til én konklusjon, mens jeg i forbindelse med Afghanistan har kommet til en annen konklusjon. Særlig i forbindelse med de såpass store følger som denne saken i sin ytterste konsekvens kan ha, nemlig at man kan stille militært personell til disposisjon, og hvor konsekvensene kan være større enn konsekvensene av noen andre vedtak som dette stortinget gjør, er det faktisk viktig at Stortinget også har dette til behandling. Så til det som er den helt konkrete saken i dag. Regjeringen har jo lenge gjort det klart at hvis man fra USAs side ble anmodet om å stille med styrker, var Regjeringen innstilt på å gjøre det. Og det er egentlig den anmodningen som er konkretisert gjennom det som ble lagt fram for den utvidete utenrikskomiteen, og som er til behandling, og som både utenriksministeren og forsvarsministeren har redegjort for. Nå er det jo en lang liste over ulike bidrag som Norge har innmeldt eller ønsker å melde til USA. Det er alt fra F16-fly – som man bare kan se for seg blir brukt i en fortsatt luftkrig – til personell som kan rydde eksplosiver eller bistå i forbindelse med humanitære aksjoner. Det som er SVs holdning, er at vi ikke ønsker å stille norske styrker til disposisjon under USA-kommando for å fortsette luftkrigen i Afghanistan. Nå er dette samtidig litt gårsdagens debatt, for det som nå snart er på plass, får vi håpe, er jo en politisk løsning i Bonn, der vi er langt inne i å diskutere hvordan en internasjonal sikkerhetsstyrke skal settes sammen, hvordan en eventuell FN-styrke skal settes sammen, hvordan man kan sikre den humanitære bistanden – og det er kanskje også nødvendig med militær bistand for å få inn humanitær hjelp til vinteren til deler av Afghanistan. På disse områdene ønsker SV at Norge skal være åpne for å bidra. Det krever et klart FN-mandat. Jeg er ikke sikker på om Norge vil bli spurt om å stille i en sikkerhetsstyrke i Afghanistan nå, det kan hende det er klokere å sette den sammen på annet vis, men det krever et klart FN-mandat, og det krever en annen kommando enn en USA-kommando, helst en sammensatt FN-kommando. På samme vis vil det være når det gjelder mulige FN-styrker som kan komme inn på sikt, for det viktigste nå er jo at ikke verdenssamfunnet gjør som før – bomber og går. Så Stortinget må huske på, når man er så kjapp til å oppsummere dette som en såkalt vellykket aksjon, at man har drevet Sovjet ut av Afghanistan én gang før, og deretter glemt Afghanistan og de gruppene USA og Pakistan selv bygde opp, og som så ble terrornettverk. Disse har så rammet USA i denne omgang, men de kan også ramme andre land. Jeg vil med dette ta opp de forslagene som SV har omdelt, og umiddelbart tegne meg for et nytt innlegg.