Christian Tynning Bjørnø (Arbeiderpartiet), 2016-06-14:
De offentlige skolene og skolene som er godkjent etter privatskoleloven, har et enormt ansvar og et omfattende samfunnsmandat. Sammen skal de gi opplæring og ruste elevene for framtiden. Forrige uke diskuterte vi fritt skolevalg på tvers av fylker. I den debatten ble det av flere uttrykt en bekymring for at vi får en utvikling der frihet for noen ville kunne bety begrensning for andre. Saken vi diskuterer i dag, innehar noen av de samme elementene. Jeg vil tro at så godt som alle, eller i hvert fall de fleste i denne sal som har sittet i et kommunestyre eller i et fylkesting, har vært med på å behandle saker om skolestruktur, og da ofte forslag om nedlegging av skoler, fordi man må spare penger eller fordi elevtallet synker. En slik prosess har jeg stor respekt for. Skolen er på mange måter lokalsamfunnets aller viktigste hjørnesteinsbedrift, både i form av dens funksjon som opplæringstilbyder, som arbeidsplass og som samlingspunkt. Det gjelder uavhengig av om skolen er privat eller offentlig. Arbeiderpartiet er ikke motstandere av private alternativ til den offentlige skolen. Private skoler er et viktig supplement til den offentlige skolen. Men Arbeiderpartiet har vært kritisk til lovendringer som på sikt kan føre til at det blir for mange private skoler, sånn at det går på bekostning av det offentlige tilbudet. Vi ser at det skjer noen steder. I representantforslaget vi behandler i dag, er særlig Hordaland trukket fram, og det med god grunn. I 2015 ble det klart at Hordaland fylkeskommune ville legge ned Fana gymnas og Garnes vidaregåande skule, fordi det var altfor mange skoleplasser internt i fylket. I Hordaland er det på kort tid opprettet relativt mange private elevplasser, og i sentrale Bergen går nær 50 pst. av elevene på en privat videregående skole. I Agder uttrykkes det også bekymring for dette, særlig når det gjelder yrkesfagene. Det kan virke som om dagens lovverk ikke helt tar høyde for slike situasjoner, i hvert fall må vi kunne si at det ikke ivaretar de folkevalgtes mulighet til styring av et av de mest sentrale velferdstilbudene vi har. Arbeiderpartiet mener derfor at det er naturlig at når man diskuterer skolestruktur eller skoletilbudet internt i et fylke, ja da skal alle skoleplassene være en del av en sånn diskusjon, både offentlige og private. Det handler om å behandle elever og skoler likt, for det er dårlig balanse i at fylkestingenes eneste mulighet er å redusere de offentlige skoleplassene og legge ned de offentlige skolene, i en situasjon der det totale elevtallet har endret seg eller synker. Arbeiderpartiet ønsker ikke med dette å skape unødvendig uforutsigbarhet for elevene i de private skolene. Dette slår vi også tydelig fast i merknadene i saken. Arbeiderpartiet har stor tillit til at statsråd Røe Isaksen ivaretar dette på en god måte dersom det mot formodning skulle bli vedtatt. Det er ikke vår intensjon at fylkespolitikere skal kunne redusere antallet private skoleplasser etter eget forgodtbefinnende, uten at det er satt inn i en helhet eller et system. Det må være klare retningslinjer på når og hvordan slike prosesser kan foregå. Det fremmes også andre forslag i dokumentet som vi støtter. Det ene handler om å gjennomgå lovverket for å sikre intensjonen om at all statsstøtte til private skoler og høgskoler kommer elever til gode. Vi ser av tilsynet i 2015 at det er mange skoler som over tid har større og mindre avvik i regnskap, også når det gjelder bruk av statstilskudd. Innstrammingene vi var med på å vedta i 2014, vil forhåpentligvis hjelpe noe, men det betyr ikke at det ikke er behov for å se på regelverket på nytt, og at det er tilstrekkelig. Det er særlig – som statsråden selv erkjenner – behov for å se på regelverket knyttet til de private høyskolene. Vi har alle Westerdals-saken friskt i minne. Det fremmes også forslag om å utrede hvorvidt de private skolene skal være selveide stiftelser. For oss henger tingene litt sammen, det å sørge for at statstilskuddet brukes på det det skal, og å hindre skatteplanlegging og kreativ budsjettering gjennom datterselskaper. Danmark har lenge hatt en slik modell, og Arbeiderpartiet mener det kunne vært interessant med en grundig utredning om dette er en modell som også kunne fungert i Norge. Jeg vil med dette ta opp de forslag som Arbeiderpartiet er med på i denne saken.