Einar Steensnæs (Kristelig Folkeparti), 2001-12-07:
Olje- og gassvirksomheten genererer i dag store inntekter for det norske samfunnet – spesielt i form av inntekter fra salg av olje og gass, men også gjennom ringvirkningene virksomheten skaper for norsk næringsliv. Sem-erklæringen slår fast at «det er viktig å sikre at petroleumssektoren blir en vesentlig bidragsyter til finansiering av velferdssamfunnet og til industriell utvikling i hele landet også i fremtiden». Petroleumsressursene på norsk sokkel har lagt grunnlaget for utviklingen av den norske olje- og gassnæringen. Næringen er i dag Norges største industri og har et svært høyt kompetanse- og teknologinivå. Næringen sysselsetter i overkant av 70 000 personer og skaper betydelige ringvirkninger for annen norsk industri, både i form av store innkjøp og i form av teknologisamarbeid. Det er fortsatt et stort potensial for olje- og gassvirksomhet på norsk kontinentalsokkel. De forventede gjenværende petroleumsressursene utgjør mer enn 10 milliarder Sm3 oljeekvivalenter. Til sammenligning har vi i løpet av 30 år med produksjon på norsk sokkel hentet ut rundt 3 milliarder Sm3. Dette viser oss at vi fortsatt bør ha et langsiktig perspektiv på norsk olje- og gassvirksomhet. Prognosene viser at Norge har et potensial for ytterligere 50 år med oljeproduksjon, mens gassproduksjonen har et tidsperpektiv på hele 100 år. Dette gir oss store muligheter, men også et tilsvarende stort ansvar. Ressursene på norsk sokkel gir muligheter for videreutvikling av den norske olje- og gassnæringen. Vi er avhengig av kompetansen som er bygd opp i den norske olje- og gassindustrien for å utvikle dette ressurspotensialet. Vi ser i tillegg et betydelig verdensmarked for olje- og gassrelaterte produkter, hvor det er store muligheter for norske selskaper. Teknologi er den viktigste drivkraften for utviklingen av petroleumsvirksomheten. Forskning og utvikling er avgjørende for at vi også i fremtiden kan utvinne petroleumsressursene mest mulig effektivt og miljøvennlig. Økt satsing på utvikling av teknologi i olje- og gassnæringen kan dessuten bidra til å øke statens fremtidige inntekter fra virksomheten. Ansvaret som hviler på oss som har fått disse enorme ressursene utenfor kysten vår, ligger i å utnytte og forvalte ressursene godt og fornuftig, til glede for oss og for kommende generasjoner. Og ansvaret ligger i å verne om miljøet, unngå uheldige klimaendringer og bruke vår teknologi og kunnskap til å forebygge konflikter med fiskeriinteresser og det maritime miljøet for øvrig. Jeg har merket meg at komiteen er opptatt av å styrke sikkerheten på norsk sokkel. Det er jeg glad for. Komiteens flertall bevilger 2 mill. kr utover Regjeringens forslag for å bidra til dette, mot tilsvarende kutt på andre poster. Jeg vil sikre at disse midlene plasseres innenfor Oljedirektoratets budsjett i tråd med flertallets målsetting. Regjeringen mener Norge har mye å tjene på å være internasjonalt ledende i arbeidet med å utvikle produksjon av gasskraft uten utslipp av CO2. Vi øker derfor satsingen på forskning knyttet til renseteknologi for gasskraft. Samlet ble det foreslått en økning på 30 mill. kr over Olje- og energidepartementet og Miljøverndepartementets budsjetter. Dette innebærer en betydelig styrking av innsatsen på dette området. Jeg registrerer at det er bred støtte for dette i komiteen. Regjeringen vil legge fram en strategi for innenlandsk bruk av gass. Når det gjelder spørsmålene knyttet til organiseringen av arbeidet med innenlandsk bruk av gass, viser jeg til Stortingets vedtak i forbindelse med forslaget avsendt fra Odelstingets behandling av Innst. O. nr. 59 for 2000-2001: «Stortinget ber Regjeringen komme tilbake med en vurdering av hvem som skal ha ansvaret for å følge opp den nasjonale gasstrategien i forbindelse med behandlingen av den varslede stortingsmeldingen om naturgass.» Som komiteen peker på, er det på dette området viktige problemstillinger knyttet til infrastruktur, til ny teknologi og til organisering. Regjeringen vil legge opp til en bred drøfting av disse problemstillingene i tråd med komiteens merknader. Samarbeidsregjeringen vil føre en framtidsrettet energipolitikk. Norge bør kunne ta mål av seg til å bli Vest-Europas ledende energiprodusent. Vi har spesielle forutsetninger både når det gjelder olje og gass, vannkraft, bioenergi og vindkraft. Men vi har likevel langt igjen før vi har utnyttet dette i vår egen energiforsyning til å sikre oss en trygg, fleksibel og miljøvennlig energiforsyning.