Trine Skei Grande (Venstre), 2012-10-11:
Jeg har litt lyst til først å korrigere Fremskrittspartiet litt. Det er ikke en menneskerett å bli forelsket. Personlig må jeg si at det er ganske lenge siden – husker jeg – jeg var ordentlig forelsket. Jeg kommer ikke til å kreve at staten skal hjelpe meg på det området. Det som er en menneskerett, er å bo sammen som familie. Det er en klar menneskerettighet. Du har lov til å bo med dem som er familien din. Det er dette det her er snakk om. Alle er enige om rammene her. Venstre har også vært enig i å ha en aldersgrense, men også ha et underholdskrav. Det er helt riktig som Bekkevold sier, at underholdskravet ble argumentert for i denne sal ene og alene med tvangsekteskap som bakgrunn. I et mer internasjonalt samfunn fins det gode grunner til å ha et underholdskrav. Hvis du skal kunne etablere en familie, mener jeg at du også må kunne ha et visst økonomisk fundament for den familien. Det mener jeg det er gode argumenter for ellers også. Det er ingen her som snakker mot underholdskravet, heller ikke Venstre. Innstrammingene i flere av tiltakene ble gjort, også med Venstres stemmer, for å hindre tvangsekteskap. Men det ble ikke gjort for å hindre at norske damer forelsker seg i snekkere fra New Zealand. Det er faktisk UDI som har tatt dette opp. Det er ikke ofte at UDI tar opp at de ønsker endrede og bedre regler på sånne felt, som de har gjort her. Jeg er ikke ute etter det som Tetzschner beskriver som et stort skjønnsmessig spillerom, men jeg mener at det må være mulig å ha et regelverk der man har målsettinga for regelverket for øye. Jeg har hatt en interpellasjon her tidligere der jeg fortalte om voksne damer på 50 fra Klæbu som forelsker seg i en voksen, fraskilt mann på 50 fra Egypt, men som blir stoppet av regler for tvangsekteskap. Reglene for tvangsekteskap rammer deres mulighet til å leve sammen som et ektepar. Da mener jeg at du har mistet målsettinga dramatisk av syne, for risikoen for at det ekteskapet er et tvangsekteskap, er dramatisk liten. Vi er i et samfunn som stadig er i utvikling til å bli mer internasjonalt. Fremskrittspartiet kan ta det helt med ro, det er stadig vekk flere som er normale, sånne som kanskje stemmer Fremskrittspartiet, som havner inn under dette regelverket og blir rammet. Det er ikke lenger unge jenter på 16 som skal gifte seg med en fetter fra Pakistan. Vi reiser rundt omkring – vi reiser i feriesammenheng, vi reiser i jobbsammenheng, vi reiser i studiesammenheng. Det som skjer på disse reisene, er at nordmenn også forelsker seg og får lyst til å etablere familie. Derfor må vi ha et regelverk som er forutsigbart, og som har såpass klare rammer at folk vet hvordan de skal håndtere det for å få bo sammen som familie. Da får vi alle disse rare vinklingene som vi har sett i media i det siste. Da ser vi par som må dra til Danmark, som i Norge liksom har blitt framstilt som det store marerittlandet for familiegjenforening. Nå er Danmark den sikre havna for mange norske ektepar som vil kunne få bo sammen som ektepar, men som velger å bo i København og pendle til jobb i Oslo, fordi det er bare i København de kan bo sammen som ektepar. Jeg tror at vi må ha et regelverk som i hvert fall har noen sikkerhetsventiler, der man ser at det var ikke disse parene vi var ute etter å stoppe. Hvis du har en høy millioninntekt, f.eks. som ingeniør i oljebransjen, bestemmer du deg for å ta et friår og reise i Latin-Amerika. I Latin-Amerika finner du verdens vakreste kvinne, mener du sjøl, som du gifter deg med under ditt friår. Så kommer du til Norge, og så tror du kanskje at hun skal få komme inn. Nei, det hjelper ikke at du har millioninntekt. Det hjelper ikke at du har alle de tingene som du trodde skulle til for å få lov til å bo sammen som familie – for du har faktisk hatt et friår. Dermed har du ikke hatt inntekt akkurat det året du forelsket deg, og dermed får du ikke familiegjenforening med kona di, som er fra f.eks. Peru. Sånt ser vi mange rare utslag av, der man med en sikkerhetsventil i lovverket eller med et lovverk der man fokuserer på målsettinga, hadde unngått alle disse tilfellene som det helt klart ikke er meninga at vi skal ramme. Veldig mange føler at de blir fryktelig flaue over å være norsk, når de opplever å møte byråkratiet på den måten. Det vil ikke jeg at folk skal være. Med dette vil jeg ta opp Venstres forslag, som er omdelt i salen.