trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-01-19:
Jeg takker for svaret. Det er jo slik at mange mennesker føler en betydelig usikkerhet ved å legge ut på norske veger på vinterstid, nettopp fordi vi stadig leser reportasjer om for dårlig skodde vogntog som også skaper farlige situasjoner for andre trafikanter. Ikke bare skaper de trafikkork ved at de står og sperrer vegen – de sperret faktisk hovedinnfartsårene, det så vi i mange reportasjer i vestlandsavisene i forrige uke – men det er frykten for at noe skal skje med disse dårlig skodde vogntogene som kanskje opptar de fleste. Da er det gledelig at vegtrafikkloven er endret slik at man har fått denne hjemmelen. Kan statsråden tenke seg å komme tilbake til Stortinget og rapportere om hvor stor virkning dette har hatt på nettopp dette problemet?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-01-19:
Jeg vil gjerne takke for svaret og for at statsråden tok fatt i denne saken, som, igjen, opptar svært mange. Jeg tror også at mange spør om det er kraftige nok sanksjonstiltak overfor dem som ikke skor seg skikkelig. Det er et område som det sikkert er mulig å gjøre mer på. Det vil også bidra til å bedre konkurransesituasjonen for norske kjøretøy, som altså møter denne situasjonen på vegene: utenlandske kjøretøy som ikke håndterer norske forhold på en ordentlig måte. Tidligere i dag har vi hatt en debatt om trafikksikkerhet med statsministeren. Dessverre ville han ikke ta imot en utstrakt hånd og lage en handlingsplan som kunne forplikte oss alle. Statsråden har tidligere antydet at hun for sin del vil tenke på det. Kunne statsråden si noe mer om det?
Øyvind Halleraker (Høyre), 2011-01-19:
Jeg får vel ikke flere spørsmål.
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-01-19:
Det siste tror jeg ikke imponerer noen. Jeg tror heller ikke at pengeskrytet til statsministeren imponerer noen. De aller fleste har opplevd å sitte med hjertet i halsen langs norske veier og har pustet lettet ut når man selv har kommet hjem, eller når noen av ens kjære har kommet trygt hjem. Det er det denne saken handler om. Når Høyre sier at vi ønsker å sette oss ned med de andre partiene på Stortinget for å diskutere en forpliktende handlingsplan, er det for tydelig å markere at det er noe som er viktigere enn annet. Det hender at statsministeren inviterer opposisjonen inn for å diskutere saker, enten det er pensjon eller uføretrygd, for å markere at det er viktig. Vi mener at trafikksikkerhet er viktigere enn det meste annet. Jeg registrerer at statsministeren henviser til budsjettbehandlinger. Vel, vi har erfaring fra budsjettbehandlingene i Stortinget. Da gjør regjeringspartiene som de vil. Nasjonal transportplan er langt frem. Jeg gjentar derfor spørsmålet: Er statsministeren villig til å sette seg ned nå for å diskutere en forpliktende handlingsplan?
Jan Tore Sanner (Høyre), 2011-01-19:
I Marie Amelie-saken har regjeringen selv malt seg inn i et hjørne. Det skal nå brukes store ressurser for å transportere henne ut, samtidig som regjeringen åpent signaliserer at hun er velkommen tilbake som arbeidssøkende. Statsministeren sier at de reglene som vedtas, også må følges opp. Men vi vet jo også at det utøves skjønn med hensyn til hvordan reglene praktiseres. Høyre er enig i at det ikke skal kunne instrueres i enkeltsaker. Men Høyre har over lang tid tatt til orde for at regjeringen må kunne instruere Utlendingsnemnda i prinsipielle spørsmål når det gjelder hvilke momenter som skal vektlegges. Det kunne regjeringen ha valgt å gjøre, og da ville denne saken kunne vært løst. Vil statsministeren nå åpne for at regjeringen skal kunne instruere UNE i prinsipielle spørsmål slik at også politikken får innflytelse?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Statsministeren sier at en av de viktigste oppgavene vi står overfor, er trafikksikkerhet. Oljepengene renner inn i et tempo som er langt høyere enn det som var forutsatt i statsbudsjettet for 2011. Når vi vet at statsministeren alltid skryter av alt man gjør, er det greit å ha med seg at man har bygget 17,3 km motorvei i året de siste seks årene, som regjeringen har styrt. I Sverige bygger de nesten 200 km hvert eneste år. Det er noen som virkelig satser på trafikksikkerhet. De er verdens beste på trafikksikkerhet. Er statsministeren stolt av at nabolandet vårt ligger langt foran oss når vi har både mulighetene og ressursene, hvis det er politisk vilje til å gjøre det? Og hvorfor vil ikke statsministeren ta imot invitasjonen til å satse på trafikksikkerhet? Jeg har lyst til på slutten å si at ett av de tiltakene som ikke koster mye penger, men som er viktig, er det å bruke bilbelte. Det oppfordrer jeg både statsministeren og alle andre til å gjøre når man er ute i trafikken og kjører.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Spørsmålet til helseministeren er: «Saken om den lille gutten som har sykdommen APVS, har vakt sterke reaksjoner i lang tid. Foreldrene til gutten har lenge hevdet at en behandlingsmetode i USA vil gi ham det beste tilbudet. Likevel blir familien nektet refusjon for behandlingen som kan hjelpe denne lille gutten. Hvorfor endrer ikke statsråden regelverket slik at gutten får hjelp, og hva har man egentlig å tape i denne saken på å forsøke behandlingen i USA?»
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Statsråden sier at det er krevende å behandle enkeltsaker i Stortinget. Ja, det er krevende for foreldre også å få kontakt og dialog med statsråden. Det er noe av begrunnelsen for at sakene kommer hit til denne sal. For det er vanskelig for folk å komme i kontakt med øverste ansvarlige på helseområdet. Tidligere i dag sa statsråden i svaret til representanten Laila Marie Reiertsen at det skal selvfølgelig ikke stå på økonomien for å få en forsvarlig behandling. Jonas' hjertefeil er veldig spesiell, og den er komplisert. Han er en av tre kjente tilfeller i hele verden som har denne sykdommen, og hovedhjertefeilen, APVS, er bare en del av sykdomsbildet. Det er født kun få barn med APVS i Norge, og flere av dem er i dag døde. Leger i USA sier at det haster med å gi Jonas hjelp. Hvorfor får ikke Jonas den beste medisinske hjelpen? Her er det faktisk snakk om å leve eller ikke leve, og ikke minst om livskvalitet for en familie og et barn som er veldig sykt. Jeg vil fortsatt utfordre statsråden på: Hvorfor kan ikke statsråden i hvert fall se på muligheten til å få en dialog, for å få lagt fram en del av de problemstillingene som familien her opplever, når man ikke blir tatt på alvor i helsevesenet?
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Jeg synes det er bra at det også er medisinskfaglige begrunnelser for hvorfor man gjør det man gjør, men det er jo ikke sånn at i Norge har man den fremste kompetansen på alle områder. Det ville jeg kanskje tro at man ikke har i Norge. Man burde da kanskje også lytte til råd fra utenlandske eksperter, som sier at det faktisk er mulig å hjelpe. Når det gjelder forsøk fra den familien på å komme i dialog med statsråden, har det vært prøvd – tror jeg – med brev, og de har forsøkt å møte opp på utsiden av Helsedepartementet, men det har vært en utrolig mur for å komme i dialog med statsråden. Det er bakgrunnen for at man nå ber oss om å ta opp den type saker her i denne sal, fordi det er vanskelig å komme i kontakt med dem som er øverste ansvarlige, og dem som faktisk kan fatte beslutninger som gjør at familier og barn kan få behandling også i utlandet. Det er et veldig rigid system, og det er veldig mange av helseforetakene som er veldig kritiske til å gi den type behandling, fordi det går på budsjettene til de forskjellige foretakene. Det er jo det denne saken handler om. Jeg håper virkelig at statsråden vil gå inn i saken og se om man kan gi den hjelp familien har krav på og burde få.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2011-01-19:
Den førre regjeringa la fram ein nasjonal transportplan ho ikkje følgde opp, sa statsministeren. Det er to feil i same setninga. Bondevik-regjeringa overtok i 2001, og det var faktisk regjeringa Stoltenberg som la fram ein nasjonal transportplan våren 2001. Det regjeringa Bondevik følgde opp, var Sem-erklæringa, og eg treng ikkje minne statsministeren på at ho ble følgd opp til punkt og prikke. Eg er einig med statsministeren når han seier at trafikksikkerheit er jobb nummer ein. Men da er det eit paradoks for meg at regjeringa har organisert tilsynsdelen i vegsektoren på ein heilt annan måte enn i dei andre sektorane. Innan luftfart har me Avinor, men me har eit luftfartstilsyn. Innan jernbanen har me Jernbaneverket, men me har òg eit jernbanetilsyn. Men på vegsektoren har vi altså eit vegtilsyn som er underlagt Vegdirektoratet.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-01-19:
Jeg skal tilbake til innvandringspolitikken, for utvisningen av Maria Amelie har de siste dagene skapt et sterkt engasjement både politisk og folkelig i dette landet. Politiet har fått sin arbeidsform karakterisert av domstolen som manglende musikalitet og fingerspissfølelse. Mange vil vel kanskje si at det er en karakteristikk som til en viss grad også kan passe på regjeringens og statsministerens håndtering av saken. Jeg skal la det ligge. Statsministeren har gjort seg til sterk talsmann for, også her i Stortinget i dag, at innvandringspolitikken skal være streng, men rettferdig. Jeg tror noe av grunnen til at vi får denne type opphetede diskusjoner knyttet til enkeltsaker, er at mange oppfatter at innvandringspolitikken er streng, men at den ikke er rettferdig. Statsministeren har gjort det til et stort poeng å være prinsippfast og stå opp for regelverket. Det er på mange måter en viktig rolle for politikere som har ansvar for regelverket. Men det er grunn til å minne om at det er forskjell på prinsippfasthet og prinsipprytteri, og at en del av det ansvaret man har for regelverket, også er å ta ansvar når regelverket møter virkeligheten, og utslagene blir annerledes enn det man hadde tenkt. Tolkes regelverket riktig? Treffer det riktig? I den senere tid har det blitt reist ganske grunnleggende kritikk mot måten vår utlendingsforvaltning praktiserer det politisk bestemte regelverket på – når barn må svare for foreldres synder, når familier splittes, og UNE sier at det er nok med far, man trenger ikke mor, når konvertitter sendes hjem med beskjed om at bare de tier om sin tro, kan de godt sendes til et land som ikke aksepterer at de konverterer, og sist nå når det gjelder praksis med hensyn til papirløse. Jeg vil gjerne vite hva statsministeren har tenkt å gjøre i forlengelsen av de konkrete sakene som vi nå har diskutert, når det gjelder endringer i regelverket.
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-01-19:
La meg komme tilbake til det som var spørsmålet mitt, for spørsmålet mitt var ikke om statsministeren vil gripe inn og behandle enkeltsaker i strid med det Stortinget har bestemt. Systemet er slik at det er overlatt til forvaltningen. Spørsmålet mitt gjaldt om man i lys av erfaringene med den type saker som jeg nevnte – ikke konkrete saker, men jeg kan gi konkrete eksempler hvis det er nødvendig – om regjeringen i sine diskusjoner er kommet fram til at den vil foreslå å endre fortolkning og praksis, eller endre regelverket, i slike saker. Det var det spørsmålet gjaldt. Ellers må jeg vel få føye til at jeg har med en viss undring fulgt dagens spørretime. Statsministeren ble ved innledningen til denne spørretimen skamrost av Fremskrittspartiet for sin prinsippfasthet, og han så ikke ut til å skjemmes for det. Han har fått en åpen invitasjon fra Fremskrittspartiet til et forlik om innvandringspolitikken. Jeg registrerte ikke(presidenten klubber) at han avviste det. Står vi egentlig foran en ny omdreining i restriktiv retning fra regjeringens side når det gjelder innvandringspolitikken? (presidenten klubber)
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2011-01-19:
Jeg skal motstå fristelsen til å kommentere statsministerens svært fortegnede bilde av fylkeskommunenes styring av sykehusene. Jeg er faktisk den eneste her i landet som har vært helseminister både ved fylkekommunalt ansvar for sykehusene og statlig ansvar for sykehusene, og det er ikke så svart-hvitt som statsministeren framstiller det nå. Men statsministeren har rett i at det blir færre og færre som mener at staten bør gi fra seg eierskapet til sykehusene. Derimot blir det flere og flere som mener at tiden nå er inne til å fjerne dette regionale, byråkratiske mellomleddet mellom den statlige, nasjonale styringen, som må ligge her, og det lokale driftsansvaret som må ligge i de lokale helseforetakene. Jeg vil minne statsministeren om at takket være de regionale helseforetakene har vi nå bare et tjuetalls lokale helseforetak, mens vi hadde over 50 lokale helseforetak da denne reformen ble innført. Strukturendringene er på mange måter gjort, og spørsmålet er om ikke tiden nå er inne til å ta politikken tilbake. Det er helt riktig at politikerne kan styre, men problemet er at denne regjeringen i veldig liten grad bruker anledningen til å styre.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-01-19:
I Soria Moria I sto det at regjeringa skulle føre en human, solidarisk og rettssikker flyktning- og innvandringspolitikk. Så ble «human» og «rettssikker» i retorikken brukt som «streng» og i andre regjeringserklæring gjort om til «konsekvent». For regjeringa har strammet inn og strammet inn og strammet inn gang på gang. Nå er det sånn at man har foretatt så mange innskrenkinger. Man er så beinhard overfor dem som ikke er returnerbare. Man er så beinhard på mange områder at man nå har plassert seg ytterst i Europa politisk. Det er sånn at statsminister Jens Stoltenberg nå står på høyresiden av Berlusconi og Sarkozy, som har laget ordninger for denne gruppen. Dette er en villet strategi. Dette er en statsminister som sier at det er viktigere å stille opp for regelverket enn å stille opp for enkeltmennesker. Dette er en statsminister som har strammet inn så mye i innvandringspolitikken at Norge ligger på yttersiden av Europa. Dette er villet. Dette er ønsket. Spørsmålet mitt til statsministeren er om han trives i selskap med Berlusconi og Sarkozy i innvandrings- og flyktningpolitikk.
Trine Skei Grande (Venstre), 2011-01-19:
Her legger statsministeren seg så langt til høyre at Fremskrittspartiet blåholder i jakkeslaget hans for å passe på at han ikke raser forbi. Det vi ser, er at vi nå lager en asyl- og innvandringspolitikk som gjør at vi ikke tar vare på dem som det norske samfunnet også trenger. For det norske samfunnet – for å bevare vår velferd – trenger folk som kan bidra i det norske samfunnet. Derfor er arbeidsinnvandring egentlig en rent egoistisk handling fra det norske samfunnet. Vi ønsker sånne folk, vi ønsker noen som kan bidra. Men i dag er det sånn at statsministeren med sin harde linje sørger for at de menneskene som faktisk kunne ha vært med og bidratt til å bygge det norske samfunnet, også blir kastet ut i dragsuget med å være den tøffeste i Europa, den hardeste, den minst humane og den som ikke skal se enkeltmennesker, men som skal være rytter for reglene.
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
I nyttårstalen sin sa statsministeren at alle eldre skal få den hjelpen de trenger. I den senere tid har vi fått en rekke rystende historier om kvaliteten på eldreomsorgen i Norge. Eldre pleietrengende sendes hjem, eldre pleietrengende tilbys lykkepiller framfor sykehjemsplass, eldre syke må bo på dobbeltrom til tross for at ni helseministre har lovt enkeltrom. Løftene fra statsministerens nyttårstale framstår som lite troverdige, spesielt med tanke på at Arbeiderpartiet har stemt mot Fremskrittspartiets forslag om systemendring med øremerkede midler og massiv satsing på sykehjemsutbygging etter samme modell som vi hadde i barnehageforliket, der private sto for størstedelen av reformen. Dersom svaret til statsministeren er verdighetsgarantien, har de eldre lite å se fram til, etter min oppfatning. Denne garantien er null verdt. Det er ingen lovfestede rettigheter, og 430 kommuner vil kunne praktisere det ulikt. Statsministeren bruker enhver anledning til å kritisere eldreomsorgen i kommuner der Arbeiderpartiet ikke styrer, f.eks. i Oslo. I Aftenposten fikk vi se en oversikt over de forskjellige kommunene, hvor Trondheim – som er den storbyen i Norge med lavest eneromsdekning, og utstillingsvinduet til Arbeiderpartiet – lå på topp ti-listen av verstingkommunene. Vi finner her åtte arbeiderpartistyrte kommuner og null fremskrittspartistyrte kommuner. Jeg skal ikke skylde på Arbeiderpartiets lokalpolitikere i Sarpsborg, Trondheim, Tromsø eller andre steder hvor eldreomsorgen er uverdig, for jeg mener de er offer for et system – et system som Arbeiderpartiet i samtlige år har forsvart i denne salen. Det hadde vært befriende om statsministeren nå kunne begynne å diskutere det systemet som gjør at kommunepolitikere fra samtlige partier har problemer med å gi de eldre den omsorgen og verdigheten de trenger. Mitt spørsmål til statsministeren blir følgende: Erkjenner statsministeren at det er en systemsvikt i eldreomsorgen? Eller er han av den oppfatning at eldreomsorgen i Trondheim, Sarpsborg, Tromsø og en rekke andre arbeiderpartistyrte kommuner er god nok, på tross av at de har en dårligere omsorg enn de har i Oslo, som han er svært glad i å kritisere?
Jon Jæger Gåsvatn (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Jeg takker for svaret, men jeg registrerer at statsministeren, i likhet med helseministeren, distanserer seg fra den virkeligheten som vi ser der ute. I valgkampen i 2009 var statsministeren i Sarpsborg, på Borgen sykehjem, et nytt sykehjem med enerom. Der delte han ut roser i velkjent stil og skrøt av kommunen som Arbeiderpartiet har styrt i hundre år. Nå driver Sarpsborg kommune og gjør om enerom til dobbeltrom, såkalt fortetting. På samme måte fortetter de i Trondheim. Kan statsministeren forklare hvorfor dette skjer, når Arbeiderpartiet har makten både i staten og i kommunen? Det var en eldre pleietrengende dame som sa at hvis hun skulle få en fremmed inn på enerommet sitt, ville hun ikke betale mer enn halvparten av det hun betaler i dag av trygden sin. Spørsmålet er om statsministeren er villig til å imøtekomme et slikt krav, siden han ikke klarer å innfri løftet om enerom på mange år.
Kari Kjønaas Kjos (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Darwin skal en gang ha sagt at det er galskap å gjøre det samme om igjen og om igjen og tro at man skal få et bedre resultat. Ni helseministre har altså lovet enerom til alle som ønsker det. I 1996 lovet daværende sosialminister Hill-Marta Solberg enerom til alle. I dag, 15 år etter, er sittende helseminister ukjent med at mange fortsatt ufrivillig må dele rom med en annen, til tross for at alle vet at vi mangler flere tusen sykehjemsplasser. De svarene som statsministeren gir her i dag, er egentlig de samme svarene som vi har hørt i 15 år. Dagens system fungerer tydeligvis ikke. Vil statsministeren nå være med og se på en systemendring, slik at ni nye helseministre slipper å komme med falske forhåpninger? Og for å være sikker på at jeg forstår(presidenten klubber) statsministerens svar, ber jeg om et ja eller nei. (presidenten klubber)
Bent Høie (Høyre), 2011-01-19:
Jeg er overbevist om at når Stoltenberg kommer til London i kveld, hadde han ikke akseptert å betale full pris på hotellet hvis han skulle ha delt hotellrommet med en totalt fremmed. Men det er faktisk det som er situasjonen for veldig mange eldre i Norge i dag. Samtidig opplever en at regjeringen har nye, store ambisjoner om at kommunene skal bruke enda mer på sykehjemsplasser. Faktisk har regjeringen nå på høring et forslag om at kommunene skal betale sykehusavgift hvis eldre innbyggere over 80 år blir lagt inn på sykehus. Det vil åpenbart føre til at flere eldre vil stå i kø for å få sykehjemsplass, i en situasjon der regjeringen ikke ennå har klart å innfri det løftet som et samlet storting har gitt for veldig, veldig mange år siden, nemlig at alle eldre som ønsker å bo på enerom, skal få lov til det. Er det ikke fornuftig først å innfri det ene løftet før en pålegger kommunene i enda større grad å gi tilbud til eldre der det ikke er tilbud?
Bent Høie (Høyre), 2011-01-19:
I spørretimen den 15. desember før jul var diskusjonen om de regionale helseforetakene oppe. Da kom statsministeren med det, som i hvert fall alle som lyttet på, opplevde som en ganske stor nyhet, nemlig at han sa som svar på spørsmål fra undertegnede: «Så kan vi gjerne diskutere hvordan vi organiserer det, men at staten skal ha ansvaret, er jeg sikker på.» Senere sa statsministeren: «Så er det også slik at selv om du avskaffer de regionale helseforetakene, avskaffer du ikke foretaksmodellen.» Det betyr at alle oppfattet at statsministeren var åpen for å diskutere nedleggelse av de regionale helseforetakene, å la politikerne igjen få styring over helsepolitikken, og å overlate styringen av sykehusene til de lokale sykehusforetakene innenfor en statlig modell. Mens helseministeren i VG på søndag den 16. januar sier: «Det er ikke aktuelt å endre foretaksmodellen.» Da er det grunn til å spørre statsministeren – i en situasjon der alle andre partier enn Arbeiderpartiet diskuterer hvordan man i framtiden kan styre og organisere helsevesenet vårt på en sånn måte at befolkningen igjen opplever at livsviktige beslutninger ikke tas av ansiktsløse byråkrater, men tas av folkevalgte politikere, virker det nå som om vi har en helseminister som ikke i det hele tatt er interessert i å gå inn i denne diskusjonen: Er det statsministerens ord før jul, om at man er åpen for å diskutere foretaksmodellen, som gjelder, eller er det helseministerens ord på søndag, om at det ikke er aktuelt å diskutere foretaksmodellen, som gjelder?
Bent Høie (Høyre), 2011-01-19:
Jeg er helt enig med statsministeren i at det er helt åpenbart at konklusjonen ikke kommer til å bli noen annen enn at staten skal eie sykehusene. Der er vi helt enig. Hvor statsministeren finner den debatten, det vet jeg ikke. Det er kanskje en type litt mer aparte debatter som går internt i regjeringen mellom Arbeiderpartiet og Senterpartiet, men jeg har ikke opplevd at noen andre er på det sporet. Derfor er det heller ikke den diskusjonen jeg inviterer statsministeren til å være med på, men diskusjonen om hva som er alternativet til å dele Helse-Norge inn i fire ulike helseregioner, som fører ulik helsepolitikk, som pasientene opplever som et problem i hverdagen. Hvis Arbeiderpartiet blir stående på det standpunkt at man skal ha regionale helseforetak, er det faktisk Arbeiderpartiet som melder seg ut av det som alle andre partier i dag opplever som en svært viktig og vesentlig debatt på dette tidspunktet – ikke om fire år.
Bent Høie (Høyre), 2011-01-19:
«I den siste uken er det kommet opp flere urovekkende saker angående konsekvensene for pasientene av gjennomføringen av hovedstadsprosessen. Det vises til Stortingets interpellasjonsdebatt om dette temaet. Mener statsråden at resultatene så langt viser at disse endringene foregår i et tempo som sikrer at det ikke går ut over pasientsikkerhet og kvalitet?»
Bent Høie (Høyre), 2011-01-19:
I interpellasjonsdebatten om dette som Stortinget hadde 12. oktober i fjor, med bakgrunn i at undertegnede var bekymret for at ikke helseministeren hadde en god nok kvalitetssikring og oppfølging av de prosessene som skulle foretas, svarte helseministeren: «Men uavhengig av disse utfordringer har Helse Sør-Øst forsikret meg om at ingen pasienter skal overføres fra Oslo universitetssykehus til Ahus før det er sikkerhet for at pasientene vil få et minst like godt tjenestetilbud ved Ahus.» Føler helseministeren at de situasjonene som har blitt beskrevet fra Ahus, tilfredsstiller det kriteriet som helseministeren da trakk opp, og som Stortinget var enig i, nemlig at det ikke skulle overføres pasienter før det var helt sikkert at pasientene skulle få et minst like godt tjenestetilbud ved Ahus som det de hadde før prosessen startet?
Bent Høie (Høyre), 2011-01-19:
Fylkeslegen ga uttrykk for på TV 2 i går at han var bekymret for situasjonen og krevde daglige rapporter fra Ahus. Det har kommet eksempler på at pasienter har fått en behandling som jeg mener ikke er tilfredsstillende. Vi ser at Ahus nå er veldig avhengig av midlertidig ansatte, ansatte som nødvendigvis ikke er godt inne i de rutinene som er på den enkelte avdeling, og å hente personell fra andre sykehus, også kontorpersonell fra egen virksomhet, inn i helsetjenesten. Vi vet at akkurat den typen organisasjonsutfordringer skaper usikkerhet om kvaliteten på tjenestene. Føler helse- og omsorgsministeren nå at hun har god nok oversikt over denne prosessen, og at Helse Sør-Øst har kontroll med dette, som på mange måter kan betegnes som den største omorganiseringen i helsevesenet som direkte berører pasientene?
Sonja Irene Sjøli (Høyre), 2011-01-19:
Regjeringen har varslet at den vil legge fram en nasjonal helseplan til våren, og statsministeren sier nå at det skal være en gjennomgang av arbeidsfordelingen mellom de ulike sykehus. «Stortinget skal få anledning til å drøfte overordnede retningslinjer for helsepolitikken.» Det sa statsministeren rett før jul. Det er svært mange av oss som venter i spenning på denne helse- og sykehusplanen. Jeg vil derfor spørre statsministeren om det vil bli en operativ nasjonal helseplan, der Stortinget legger føringer for hvordan sykehusstrukturen skal se ut i fremtiden, eller om det fortsatt skal være opp til de regionale helseforetakene å bestemme strukturen.
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
«Personer som fyller bensin på sine biler, for deretter å stikke av fra regningen, har blitt et økende problem, trass i at bensinforhandlere har investert i dyrt og avansert overvåkningsutstyr der det tydelig kommer fram hvem avstikkerne er. Det viser seg stadig oftere at politiet henlegger disse sakene. Mener statsråden at det er riktig av politiet ikke å straffeforfølge slike saker, men derimot henlegge dem, og har statsråden gjort seg opp noen tanker om hvilken signaleffekt dette gir?»
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Som jeg sa i mitt første spørsmål, har bensinforhandlerne gjort en god del, det er investert i en god del avansert overvåkingsutstyr. Nå er det sånn at dette avanserte utstyret gir klare bilder av dem som fyller bensin og stikker av – det viser skilt, det viser ansikt, og det er ingen tvil om hvem personene er. Det er registrert at samme personen har fylt og stukket av opptil 20 ganger uten å betale regningen, og opptil fem, seks, syv ganger fra samme stasjon. Politiet i Buskerud har valgt å henlegge disse sakene på grunn av bevisets stilling. Og politimesteren uttaler sågar at bildene er for dårlige. Når det tydelig kommer fram skilt, når det tydelig kommer fram ansikt, og bensinforhandlerne har sågar klart å identifisere personene ved navn, hva mer skal til at for at politiet ikke skal henlegge saken på grunn av bevisets stilling?
Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2011-01-19:
Det har blitt meg fortalt at i hvert fall mye av grunnen til at antall saker går ned, er at bransjen lar være å anmelde, for når sakene henlegges gang etter gang, mister en vel etter hvert interessen for å anmelde sakene, og begynner nærmest å gi opp. I et par av disse tilfellene der man henla i Buskerud, ble sakene overført til nabodistriktet. Nabodistriktet hadde ingen problemer med å identifisere personen ut fra bildet, og fikk bøtelagt denne personen også. Nå er det slik at en del av disse som blir bøtelagt, fortsetter å fylle, de gir nærmest blaffen i det, og straffereaksjonen rundt det, altså med bøter, ser ikke ut til å virke. Ved en del tilfeller når det gjelder trafikkforseelser, har politiet beslaglagt kjøretøy og førerkort faktisk før det egentlig har vært en forbrytelse, men som et preventivt middel. Ser statsråden muligheter for å bruke en slik straffereaksjon mot personer som stikker av fra bensinregningen gjentatte ganger?
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Når det gjelder avgjørelser om etterforsking av straffesaker, hører dette under påtalemyndighetenes kompetanseområde. Riksadvokaten, som øverste ansvarlig for påtalemyndigheten, er i sin utøvelse av påtalemyndigheten ikke underlagt Justisdepartementet ved statsråden, så det er vanskelig for meg å gå inn i enkeltsaker eller de vurderinger som ligger til grunn for påtalemessige avgjørelser. Jeg har likevel bedt riksadvokaten om en orientering om disse forholdene, og vil sitere hva riksadvokaten har sagt om dette: Det finnes ikke en egen statistikkgruppe over det straffbare forhold representanten beskriver. Statistikkgruppen hvor de fleste av disse sakene befinner seg, antas å være under «tyveri fra bensinstasjon». Her kan det selvsagt inngå også andre forhold enn det som gjerne betegnes som «pumpestikk», men det antas at de fleste forhold av denne karakter fanges opp av denne statistikkgruppen. Den landsomfattende statistikken JUS 065 over anmeldte saker viser at det ble anmeldt 831 tyverier fra bensinstasjoner i 2009 og 713 i 2010 – med andre ord en nedgang, slik vi, heldigvis, ser i kriminalitetsbildet for øvrig i løpet av siste år. Landsomfattende oppklaringsprosent i statistikken JUS 309 viser en oppklaringsprosent for statistikkgruppen på 55,9 for 2009 og 56 for 2010, hvilket som kjent er høyere enn den generelle oppklaringsprosenten. Basert på disse tallene ser det ikke ut til at saksfeltet representerer et økende problem, eller at politiet stadig oftere henlegger slike saker. Jeg har ikke ansett meg sjøl i risikogruppen for «pumpestikk», men har registrert at bensinforhandlere kan velge å ikke åpne pumper dersom de ikke tydelig får identifisert kjøretøy, eller kunden betaler med kredittkort. Jeg legger til grunn at bransjen sjøl også vil ta ansvar om den oppfatter «pumpestikk» som et økende problem.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Som jeg var inne på innledningsvis, er det altså påtalemyndighetene og riksadvokaten som vurderer disse spørsmål. Men jeg vil nok si at mange av de teknologiske muligheter vi har, det at det finnes bilder, som representanten også er inne på, og at man også har mulighet til å verge seg mot dette, slik jeg også var inne på i innlegget mitt, det er noe av forklaringen på lavere tall når det gjelder dette fenomenet. Det må også være noe av forklaringen på at oppklaringsprosenten i forhold til denne typen forbrytelser og forseelser faktisk er økende, og ligger høyere enn den generelle. Så min generelle tilnærming til dette er at her gjør faktisk politiet i stor grad jobben sin. Det er vanskelig for meg å gå inn på en konkret sak i Buskerud og hva slags begrunnelser politiet gir i forhold til dette, utover at man også i disse sakene må være forberedt på at det skal bevisføres utover enhver rimelig tvil.
Knut Storberget (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Det er i hvert fall slik at hvis det skjer forbrytelser gjentatte ganger, enten det er mot bensinstasjoner eller andre, enten det er vinning eller vold, er det straffeskjerpende, slik at det kan bety at man får lengre straffereaksjon, strengere straffereaksjon. Det kan også bety at man beveger seg fra en annen type straffereaksjon enn det man har fått opprinnelig, f.eks. fra bot, samfunnsstraff over til fengselsstraff. Det må også gjelde i disse tilfellene, helt åpenbart. Hvis det er gjentatte «pumpestikk», må det kvalifisere både for strengere straffearter og strengere straff. Så har jeg vært opptatt av når det gjelder all type kriminalitetsbekjempelse, at vi må tenke mer kreativt enn bare å putte folk i fengsel for å forhindre tilbakefall. Og der er det i hvert fall slik at når man har inndragningsmulighet overfor de gjenstander som man bruker i kriminell atferd, bør politiet i større grad bruke det enn nå, slik at der er vi på linje med representanten.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-19:
«Ifølge The Times onsdag 24. november var det den russiske hemmelige tjenesten FSB som sto bak drapet på seks Røde Kors-sykepleiere, deriblant to norske, i Tsjetsjenia i 1996. Man har tidligere antatt at tsjetsjenske opprørere sto bak, men en avhopper fra FSB har altså nå stått fram i The Times med nye bevis. Hva gjør norske myndigheter nå for å bringe klarhet i sakens fakta, og hva vil man foreta seg overfor russiske myndigheter hvis påstandene viser seg å medføre riktighet?»
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-19:
Jeg takker utenriksministeren for svaret, og jeg syns også det er betryggende at særlig disse siste hendelsene, de siste opplysningene som kommer fram, også har gitt grunnlag for fornyet henvendelse til russiske myndigheter. Det har, som utenriksministeren også helt riktig påpeker, opp gjennom de 14 årene som har gått, kommet mange ulike versjoner av hva som kan ha skjedd. Men det som jeg syns skiller disse nye opplysningene fra det som tidligere har kommet fram, er at det på et veldig detaljert nivå fra en person som rett nok nå er avhopper fra FSB, gis et veldig klart bilde av et hendelsesforløp som gir nærmere grunnlag for å undersøke og etterforske det. Jeg vil også da spørre utenriksministeren om det er satt noen konkrete tidsrammer for når norske myndigheter har bedt om tilbakemeldinger fra russiske myndigheter på akkurat denne siste utviklingen.
Ine Eriksen Søreide (Høyre), 2011-01-19:
Det er åpenbart sånn at verken utenriksministeren eller jeg kan stå her og vurdere troverdigheten til dem som kommer fram med opplysninger. Det er derfor bra og fornuftig at man nå har satt i gang både russiske myndigheter og også samarbeidende tjenester for å vurdere dette. Men det er også interessant for meg, og for Stortinget, å få vite hva norske myndigheter kan tenkes å foreta seg overfor russiske myndigheter dersom disse påstandene skulle vise seg å medføre riktighet.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Drapene på to norske og fire andre utenlandske hjelpearbeidere ved Det internasjonale Røde Kors-sykehuset i Tsjetsjenia 17. desember 1996 var et svært alvorlig angrep mot internasjonalt humanitært engasjement og en stor tragedie for familiene som ble rammet. Jeg har fra min Røde Kors-bakgrunn vært med på å tenne lys for disse to 17. desember. Det gjør man årlig i Norges Røde Kors. Norge har fra første stund krevd at russiske myndigheter må gjøre alt for å finne disse gjerningsmennene og stille dem til ansvar. Det er trist å måtte konstatere at 14 år etter drapene er gjerningsmennene ennå ikke pågrepet og dømt. I årene som har gått siden denne ugjerningen, har Norge både på egen hånd, i samarbeid med myndighetene i de landene de andre ofrene kom fra, og i samarbeid med Den internasjonale Røde Kors-komiteen ved flere anledninger tatt opp saken med russiske myndigheter. Dette har vi gjort både på politisk nivå og ved kontakter på embetsnivå. I likhet med Den Internasjonale Røde Kors-komiteen har vi gjentatte ganger uttrykt bekymring over manglende fremgang i denne etterforskningen. Vi har mottatt forsikringer fra russiske myndigheter om at etterforskningen fortsetter, og at slike forbrytelser ikke har noen foreldelsesfrist. Konfliktene i Tsjetsjenia, som utgjorde bakteppet for angrepet på sykehuset, har åpenbart forvansket etterforskningen, og har i årenes løp avfødt en rekke motstridende teorier i media om hvem som sto bak. Vi har ikke hatt grunnlag for å vurdere troverdigheten i disse påstandene. I et slikt bredere perspektiv føyer oppslaget i The Times seg inn i dette bildet av ulike versjoner og teorier. På bakgrunn av opplysningene som fremkom i avisen, har vi foretatt en fornyet henvendelse til russiske myndigheter og bedt om en orientering om status for etterforskningen. Vi har et bredt samarbeid med Russland på en rekke områder, også av relevans til denne regionen. Vi viderefører bistand til Nord-Kaukasus og i særdeleshet Tsjetsjenia. Det gjelder både humanitær bistand, fremme av respekt for menneskerettighetene og styrking av rettssikkerheten. Vi forventer at russiske myndigheter gjør sitt ytterste for å oppklare forbrytelsen og stille de skyldige til ansvar. Ivaretakelse av sikkerheten for humanitære hjelpearbeidere er av avgjørende betydning for muligheten til effektivt humanitært hjelpearbeid, og denne typen hendelser sender jo ringvirkninger ut i tid og rom når det gjelder hjelpearbeidernes sikkerhet. Partene til en konflikt er i henhold til internasjonal humanitær rett forpliktet til fullt ut å respektere humanitært personells nøytralitet. For å unngå straffrihet for angrep på humanitære hjelpearbeidere må angrep etterforskes og de skyldige dømmes og straffes. Det forventer vi av Russland, og vi forventer at ny informasjon skal komme fram, som har en, skal vi si, viss kvalitet og troverdighet, og at det blir kommentert og fulgt opp på russisk side. Vi kommer til å holde trykket oppe på det også i tiden som kommer.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
På det spørsmålet vil jeg svare at det ikke er slik at det er en formell frist for å gi svar, men når vi stiller detaljerte spørsmål, vil vi jo etter noe tid spørre om hvor det blir av svar på de spørsmålene. Så er det riktig som representanten sier, at dette er informasjon fremkommet fra en avhopper. Det er da naturlig at samarbeidende tjenester vurderer kvaliteten på den informasjonen vedkommende gir i denne saken og i andre saker. Det vil ta noe tid på analysesiden å posisjonere denne informasjonen i forhold til andre informasjoner, og troverdigheten i dem. Men som representanten sier: Dette er alvorlig og detaljert informasjon som vi kommer til å holde trykk på overfor russiske myndigheter utover i ukene og månedene nå i 2011 – etter at vi har fått den informasjonen som er fremkommet i denne ellers troverdige avisen.
Jonas Gahr Støre (Arbeiderpartiet), 2011-01-19:
Jeg håper man forstår at det å gi et hypotetisk svar på en så alvorlig påstand – hvis den skulle vise seg å være riktig – skal jeg være varsom med. Jeg vil gå tilbake til det som er utgangspunktet, nemlig kamp mot straffrihet, et helt tydelig krav om at det skal etterforskes, og at de som er mistenkt for å ha begått slike handlinger, skal rettsforfølges. Og skulle det være et så følsomt faktum som disse påstandene viser, er det at dette nå er ute på den måten det er, en ytterligere grunn til å holde trykk for å få klare svar fra russisk side. Men prinsippet om straffeforfølgelse, etterforskning, og at de som har begått handlingene, blir stilt til doms, må være vårt utgangspunkt, enten gjerningsmennene i denne uhyrlige handlingen kommer fra den ene eller den andre bakgrunnen.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-01-19:
Eg er oppteken av dei trafikkfarlege situasjonane som dårleg skodde vogntog kan skapa på norske vegar. Det er ein uhaldbar situasjon at både norske og utanlandske førarar ikkje i tilstrekkeleg grad tek omsyn til vêrforholda. Det går òg ut over trafikkavviklinga, med dei kostnadene det medfører. I vinterhalvåret er eit godt veggrep for køyretøy viktig for framkome og trafikktryggleik på norske vegar. Når det oppstår hendingar, er årsaka ofte ein kombinasjon av dårlege dekk, manglande kjettingar, ueigna køyretøykombinasjonar og uerfarne sjåførar. Statens vegvesen har opplyst at det frå 1. oktober og fram til 15. desember 2010 har vore 62 hendingar som har medført stenging av veg og/eller bilberging som kjem av tunge køyretøy på riks- og fylkesvegar i region nord. Av desse 62 hendingane var det 22 med utanlandske køyretøy, noko som svarar til ca. 30 pst. av dei totale tilfella. Statens vegvesen har i alle år hatt fokus på problema. Ei rekkje tiltak er sette i verk for å hindra at tunge køyretøy skaper problem i vintertrafikken. Statens vegvesen gjennomfører målretta kontrollar. Det blir f.eks. fokusert konkret på køyretøy som ikkje er eigna til å køyra på vinterføre, som har dårlege dekk og/eller manglande kjettingar. Køyretøy med slike manglar vil som regel få bruksforbod og bli plukka ut av trafikken. Eit anna problem er når tunge køyretøy køyrer seg fast. I dei situasjonane er det viktig at dei raskt blir fjerna frå vegen – dette av omsyn til framkome for trafikken elles, men òg av omsyn til ei mest mogleg effektiv snørydding. Erfaringane frå Sørlandet vinteren 2006/2007 viser at ei viktig årsak til at dei ikkje klarte å halda desse vegane opne, var fastkøyrde tungbilar som hindra effektiv snørydding. Statens vegvesen har erfart at fjerning av fastkøyrde tunge køyretøy i somme tilfelle har teke lang tid, bl.a. fordi førarane ikkje har evne eller vilje til å betala for oppdraget, eventuelt framskaffa garanti frå eigar, speditør e.l. Eg er glad for å kunna melda at vegtrafikkloven nyleg er endra, slik at Statens vegvesen no har heimel til å fjerna køyretøy som har køyrt seg fast og er til hinder for framkoma. Berre politiet hadde denne retten tidlegare. No blir det enklare for vegstyresmaktene raskt å sikra framkome på vegane våre. Dette er etter mi meining eit viktig tiltak som nyleg er tredd i kraft, som vi vil sjå verknadene av utover i vinterhalvåret. Lat meg i tillegg understreka at det sjølvsagt fell på den enkelte, anten ein er norsk eller utanlandsk, å sko seg for tilstrekkeleg veggrep i høve til føreforholda.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-01-19:
Der er svaret ja. Eg ser med interesse fram til kva for verknad dette forslaget kan ha. Eg gjorde mitt for at saka vart fremja for Stortinget. Stortinget handterte lovendringa veldig kvikt, og ho vart med ein gong òg sanksjonert av Kongen, siste fredag før jul. Det betyr så langt at Statens vegvesen har hatt denne heimelen i kort tid. Litt tid må dei ha til å områ seg med omsyn til praksis. Det står enno noko arbeid att før ein kan kunngjera korleis denne heimelen fungerer, men eg ser fram mot resultata.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-01-19:
Lat meg seia det som representanten Halleraker veit svært godt, at vi har ein omfattande trafikksikkerheitsplan, med faktisk 152 tiltak. Så har eg sagt at eg vil ikkje avvisa nokon forslag som vil bidra til betre trafikktryggleik, men lat meg no nytta høvet til å invitera Høgre med på eit samarbeid om det som heiter «strekningsvis automatisk trafikkontroll». Måling av gjennomsnittsfart er det tiltaket som no internasjonalt desidert er rekna for å bidra til størst effektivitet når det gjeld trafikktryggleik. Vi har no gjeve grønt lys for Statens vegvesen til gjennomføring av 40 nye strekningar på det området. Der kan Høgre bidra – leggja vekk sin motstand og stilla opp for det.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-01-19:
Kollektivtrafikken er i dag organisert slik at fylkeskommunane har ansvaret for drift av all lokal kollektivtrafikk, mens staten har ansvaret for all persontrafikk som går på det statlege jernbanenettet. Statlege overføringar til fylkeskommunane til bl.a. driftinga av lokal kollektivtrafikk blir løyvde over budsjettet til Kommunal- og regionaldepartementet. Overføringane blir delte på fylkeskommunane etter faste delingsnøklar som skal fanga opp utgiftsskilnadene i driftinga av den lokale kollektivtrafikken i den enkelte fylkeskommunen. Regjeringa har heilt frå ho overtok i 2005, prioritert kommunar og fylkeskommunar ved å sørgja for ein kraftig vekst i dei frie inntektene. Desse inntektene, som i hovudsak består av rammetilskot og fylkeskommunanes eigne skatteinntekter, finansierer bl.a. vidaregåande skule, fylkesvegar og lokal kollektivtransport. I 2011 er det samla nivået på dei frie inntektene til fylkeskommunane på om lag 49,5 mrd. kr. I 2005 var tilsvarande inntekter om lag 29 mrd. kr. Sjølv om ein tek omsyn til prisutvikling og fleire oppgåver, syner veksten i løyvingane til kommunar og fylkeskommunar at regjeringa satsar på det lokale tenestetilbodet – òg i dei andre byane. I 2009 hadde òg fylkeskommunane i overkant av 8 mrd. kr til utgifter til rutedrift over fylkeskommunale budsjett, ein auke på 15 pst. frå året før. Den statlege løyvinga til kjøp av persontrafikk på det statlege jernbanenettet blir løyvd over Samferdselsdepartementet sitt budsjett. Den omfattar òg lokaltogtrafikken som blir køyrd i regi av NSB. I dag går det lokaltog på det statlege jernbanenettet rundt alle dei største byane i Noreg. I motsetnad til lokaltoga rundt Bergen, Stavanger og Trondheim er lokaltoga i Oslo på det statlege jernbanenettet grensekryssande, slik at dei samtidig dekkjer eit transportbehov i Akershus, Buskerud og Østfold. Jernbanen er eit særs integrert system. Generelt meiner eg at transportbehova må løysast ved hjelp av dei transportformene som høver best i ulike delar av landet. Den statlege løyvinga til kjøp av persontransport bør slik sett ikkje lausrivast frå andre løyvingar til den statlege jernbaneverksemda. Vi har eit ansvar for å forvalta samfunnet sine ressursar best mogleg og må då leggja vekt på korleis ein best kan møta transportbehova i ulike delar av landet. Noreg er eit langstrakt land med spreidd busetnad, og mange stader høver bilen eller bussen betre enn jernbanen. Jernbanedrifta er særs kostnadskrevjande og høver best til å transportera mange menneske på kort tid mellom sentrale knutepunkt. Når det gjeld persontransport med tog, legg regjeringa i gjeldande NTP opp til å prioritera nærtrafikken rundt dei største byane og togtrafikken på InterCity-strekningane på Austlandet. Det er i desse områda persontransporten med jernbanen har størst marknadsgrunnlag og konkurranseføremon.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-01-19:
Lat meg seia tre ting. For det fyrste, når det gjeld belønningsordninga, vil Oslo framføra at dei får altfor liten del av ho. Grunngjevinga der er todelt, utan at eg no brukar tid på dette. Lat meg for det andre seia at kollektivsatsing vil få auka merksemd i den rulleringa som vi held på med, og som gjeld Nasjonal Transportplan. For det tredje: I 2009 var talet på reiser med lokaltog i Osloregionen på om lag 72 pst. av alle reiser med tog i Noreg. 40 pst. av den statlege løyvinga gjekk til kjøp av lokaltog i Oslo. Tilskottsdelen per reise i Oslo var altså på 19 kr. Tilsvarande var tilskottsdelen per reise i Trondheim på 74 kr, lokaltoga i Stavanger på 39 kr, Bergen–Arna 22 kr og Bergen–Voss–Myrdal 104 kr.
Magnhild Meltveit Kleppa (Senterpartiet), 2011-01-19:
Lat meg berre gjenta ein gong til at tilskottselementet her er veldig forskjellig per reise, altså 19 kr per reise i Oslo, tilsvarande 74 kr per reise med lokaltog i Trondheim, og med lokaltog i Stavanger 39 kr. Tilsvarande tal for Bergen–Arna er 22 og for Bergen–Voss–Myrdal 104. Det betyr at det er eit tilskottselement inne. Så trur eg at når vi tenkjer framover, må vi på den eine sida basera oss på det transportnettet som passar best. På den andre sida må vi òg ta omsyn til f.eks. dei planane som ligg føre når det gjeld bybane, som vi i Soria Moria-erklæringa har stadfesta at vi skal ta omsyn til i våre tilskott overfor dei fylkeskommunane der det er aktuelt.