Else-May Norderhus (Arbeiderpartiet), 2014-10-06:
Vi blir stadig flere mennesker, og presset overfor byene øker. Vi lever stadig lenger, og klimautfordringene utfordres kraftig. Det krever at vi i denne salen er framsynte arkitekter og gjennomfører en felles byggeprosess som er tilpasset det som skal komme. Også i næringspolitikken trenger vi riktig kart og kompass og en god manøvreringsevne. I Norge bygges framtidens kompetanse og teknologiløsninger hver eneste dag. Vi lever av å være et kunnskapssamfunn. Det gjør at vi stadig må strekke oss lenger for å holde konkurransekraften oppe. Vi må få flere gjennom videregående skole, for vi trenger mer arbeidskraft. Vi må få flere til å stå lenger i arbeid fordi flere hender skal sikre velferden til flere, og vi må få et enda tettere samarbeid mellom skole og arbeidsliv. Alle gode krefter må bidra til å nå målet om lavutslippssamfunnet. I Arbeiderpartiet er vi opptatt av å skape vekst over hele landet. Da trenger vi også attraktive arbeidsplasser spredt over hele landet. Et godt organisert arbeidsliv er helt avgjørende for å håndtere de utfordringene vi står overfor. En fast ansatt føler seg tryggere og vil ha mye mer støtte og større mulighet til å innfri drømmen om å kjøpe seg en bolig enn dem som er midlertidig ansatt. Satser man på familie, er gode permisjonsmuligheter viktig for å kunne være til stede for barnet den første tiden. En modernisering i familiepolitikken gjennom pappapermisjonen er viktig for oss, men regjeringen reverserte gammelmodig den satsingen raskt. Før valget var mantraet fra regjeringspartiet Høyre «Nye ideer, bedre løsninger», men det har vi sett veldig lite av i næringskomiteen, for næringsnøytraliteten er kommet tilbake med regjeringsskiftet. Det er gammelt tankegods som kommer fram igjen, gjerne i litt finere innpakning. For næringskomiteen er statlig eierskap en viktig debatt denne høsten. Stortingsmeldingen legger føringer for hvordan næringsutviklingen skal være framover på den siden. Regjeringen mener at det statlige eierskapet er for stort og vil selge unna. De begrunner det med at det er viktig å få eierskapet over på private hender for å få maktspredning. Hva er spørsmålet når det er svaret? Hva er galt med et statlig eierskap der man går inn som en langsiktig, aktiv og profesjonell eier og stiller strenge krav på fellesskapets vegne? Ta f.eks. Flytoget: Hvorfor bør det selges? Er det fordi det ikke fungerer, er det fordi kundene er misfornøyde, eller er det fordi staten ikke driver det selskapet godt? Nei. Flytoget er et selskap fellesskapet har bygd opp, der kundene er bortimot 100 pst. fornøyd, og det er en viktig del av infrastrukturen rundt hovedstaden. Hvorfor er maktspredning da så viktig? Hvor mye skal spres? Skal alle verdens kontinent få kjøpe et stykke Norge hver for at maktspredningsbarometeret til regjeringen blir tilfredsstilt? Arbeiderpartiet er opptatt av å sikre statlig eierskap også i framtiden, og vi er opptatt av å være en ansvarlig, langsiktig og profesjonell eier, men også å ha et dynamisk eierskap. For meg ser det ikke ut som det har vært stor innovasjon i Høyres Hus rundt dette temaet. Regjeringen kjører tradisjonell Høyre-argumentasjon, og skulle det være et snev av innovasjon i den politikken, vil jeg håpe det går mot hovedkontoret i Norge og satsing på forskning og utvikling, og at det vil ligge som en bunnplanke i den framtidige forvaltningen av selskapet. Selv om mange flytter inn til byene, har vi et rikt næringsliv ute i distriktene. Det er jo også der naturressursene er. For distriktene er god infrastruktur viktig, men vi er også helt avhengig av et virkemiddelapparat som kjenner næringslivet over hele landet, og som har ordninger som virker. Regionale utviklingsmidler er evaluert og viser god effekt rundt flere arbeidsplasser og vekst over hele landet. Jeg håper regjeringen har merket seg det. Det var i hvert fall det motsatte representanten Trond Helleland påpekte tidligere i dag. Regjeringspartiene er også opptatt av å vise til diskriminerende formuesskatt, men hva gjør de med det? Hvilke nye innretninger kan vi egentlig vente oss på dette området, og hvor treffsikker er reduksjonen av formuesskatten? Jo, best treffer den menn fra Oslos vestkant, for mesteparten av innbetalt formuesskatt kommer fra menn bosatt på Ullern, i Vestre Aker og på Frogner. Og det er ikke den gruppen innbyggerne i Norge synes mest synd på – ikke som jeg har hørt, i hvert fall. Likevel betyr det ikke at alle som betaler formuesskatt, opplever at det er rettferdig, og at den treffer dem rettferdig. Derfor ser vi i Arbeiderpartiet at det er viktig at vi tar en grundig skattedebatt nå når Scheelutvalget legger fram sin rapport i desember. Diskusjonen er hjertelig velkommen fra vårt ståsted.