Tore Nordtun (Arbeiderpartiet), 2007-05-15:
Formålet her er innlysende for alle, nemlig å få regler og systemer som er forutsigbare og fremtidsrettede for denne næringen, som er så veldig viktig for landet og for distriktene. Det er en næring som vi har tro på for framtiden. Den har vekstmuligheter, og den produserer matvarer som kan være av stor nytte og betydning framover. Dette er òg noe som Regjeringen selvfølgelig har sett, og levd med. Derfor følger Regjeringen og statsråden på en glimrende måte opp Innst. S. nr. 134 for 2002-2003, hvor Stortinget sa en del om St.prp. nr. 79 for 2001-2002. Da ble det lagt til grunn at man skulle gå videre, og at ordningen totalt sett skulle omfatte om lag 50 nasjonale laksevassdrag med tilhørende nasjonale laksefjorder. Formålet er selvfølgelig å sikre tre fjerdedeler av Norges totale villaksressurs ved å gi om lag 50 av de største og mest livskraftige laksebestandene særskilt beskyttelse. Det er ikke for ingenting man gjør det. Forekomsten av atlantisk villaks er på et historisk lavt nivå. De samlede fangstene er nå bare på en fjerdedel av nivået på 1970-tallet. I USA er laksen nesten utryddet og ført opp på listen over truede arter. I Canada er bestandene så redusert at det ikke lenger tillates kommersielt fiske. Det søreuropeiske bestandskomplekset er også meget svakt. Derfor har vi også internasjonalt et meget stort ansvar for å gjøre noe med denne situasjonen. Hvis vi ser på situasjonen for de nordeuropeiske bestandene, er den litt bedre, men her er òg bestandene, sett under ett, historisk svake. I Norge ligger fangstene nå på nesten det samme lave nivået som i årene 1995–1999, og de utgjør mindre enn halvparten av fangstene på 1970-tallet. Dette er alvorlig, og det er her vi må rydde opp og få kjøreregler, slik at vi fortsatt kan ta vare på villaksen og de mange bestandene. Vedtaket om de nye nasjonale laksevassdragene vil ikke få særlige konsekvenser for andre interesser i vassdragene, først og fremst fordi vassdragene ikke har realistiske vannkraftprosjekter som vil være til skade for villaksen. Det tror jeg òg er viktig å ta med i denne sammenhengen. Sju av de foreslåtte vassdragene munner ut i en nasjonal laksefjord der forholdet til oppdrettsinteressene allerede er avklart. Hvis vi kaster et blikk på de nye nasjonale laksevassdragene, og jamfører disse med vannkraftprosjekter i elver i Samlet Plan som ikke er vernet, eller som utredes for vern, er de heller ikke til hinder her. Man kan leve i et godt samspill og få dette til. Vi ser også vassdrag i dag hvor denne kombinasjonen går veldig bra når vi bare har kjøreregler, og vi ser faktisk òg at bestanden tar seg opp. Jeg vil òg komme inn på en sak i det området som jeg kommer fra, nemlig Sandsfjorden. Jeg ser at Fremskrittspartiet har et forslag her om å regulere grensene når det gjelder Sandsfjorden. Det er et forslag som vi ikke kan støtte. Vi har vært vel kjent med Sandsfjordens utvikling over lengre tid. Den blir nå noe utvidet i forhold til eksisterende sikringssone. Det er tre lokaliteter med matfiskoppdrett med laksefisk og en stamfisklokalitet opprettet i dette området, og det står jo helt klart i proposisjonen: «Stamfiskproduksjonen i Sandsfjorden skal sikres mulighet til nødvendig utvikling i tråd med endrede nasjonale rammebetingelsene for stamfiskanlegg.» Det synes jeg er et meget bra forslag. Det er et bra syn på stamfiskproduksjonen, som er så viktig for den videre produksjonen av oppdrettsfisk. Når det så gjelder de lokalitetene som blir «litt rammet» av den lille grensejusteringen i området, er det ikke snakk om å fjerne disse lokalitetene. En har bare fått pålegg om at nye ikke kan opprettes i det området, og det er i aller høyeste grad til leve med.