trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2006-11-22:
Jeg tror utenriksministeren kunne gjøre klokt i å innrømme at det er ganske store spenninger i utenrikspolitisk sammenheng i den sittende regjering, når hele den utenrikspolitiske opposisjonen faktisk er flyttet inn i regjeringskontorene, mens alliansepartnerne for Arbeiderpartiet, utenriksministerens parti, sitter her i opposisjonen i Stortinget. Jeg var i likhet med utenriksministeren på Nei til EUs landsmøte, hvor jeg for øvrig ble meget godt mottatt. Jeg lyttet til diskusjonen om bl.a. tjenestedirektivet. Det jeg er opptatt av, er at vi får en bred behandling av tjenestedirektivet her i Stortinget. Det krever at Regjeringen foretar en skikkelig konsekvensvurdering av direktivet i forhold til spørsmål om sosial dumping og norske standarder innenfor helse, miljø og sikkerhet. Det fordrer også at Stortinget får en bred og åpen redegjørelse om denne saken. Vil Regjeringen imøtekomme det kravet fra Kristelig Folkeparti?
Lars Sponheim (Venstre), 2006-11-22:
Det er etter min oppfatning noe nytt i norsk politikk at vi har en så åpen debatt, spesielt innenfor Regjeringen om utenrikspolitikk – jeg hadde nær sagt fra «plenenprotestene» for et godt år siden til at en SV-politiker for få dager siden kalte stortingspresidenten for en krigshisser. Jeg er enig med utenriksministeren på et generelt grunnlag i at diskusjon, debatt og politiske forhandlinger er politikkens og demokratiets vesen. Det må vi se grunnleggende positivt på. Men vi har også en tradisjon for at innenfor utenrikspolitikken er det en større grad av konsensus og samling. Derfor har vi egne prosedyrer i Stortinget, med utvidet utenrikskomite osv., for å få mindre markering av uenighet utad. Ønsker utenriksministeren et taktskifte på dette, at det ikke skal være noen forskjell mellom utenrikspolitikk og annen politikk i den norske politiske debatten? Eller kunne han tenke seg at vi nærmer oss litt mer det jeg vil kalle en normalsituasjon, at vi søker mot konsensus gjennom fornuftige og gode samtaler i utenrikspolitikken for ikke å markere disse veldige uenighetene?
Inge Lønning (Høyre), 2006-11-22:
Jeg la merke til at utenriksministeren karakteriserte sine formuleringer i Klassekampen i dag som usedvanlig vellykkede. I overskriften lyder det at vetotilhengernes motiver er at de vil undergrave EØS-avtalen. Disse vetotilhengerne har jo én ting til felles, at de alle sammen tilhører to av de tre regjeringspartiene. Det er i og for seg ikke overraskende. Når en vet at de samme to partiene har innskrevet i sine programmer at de ønsker å si opp EØS-avtalen, er det jo ingen overraskelse. Slik sett treffer utenriksministeren utmerket godt. Men samtidig føyer utenriksministeren til at for sitt eget vedkommende har han ikke kommet frem til noe standpunkt når det gjelder bruk av såkalt veto i forhold til tjenestedirektivet. Det utenriksministeren har rett i, er jo at hvis Norge skulle si nei til dette, som er en så fundamental del av samarbeidet, så er det ensbetydende med å si opp EØS-avtalen. Er det en riktig oppfatning?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg vil gjerne stille spørsmål til transportministeren. Senterpartiet er jo det partiet som i sterkest mulig grad, ut fra eget utsagn, skal ivareta distriktene. Da vil jeg gjerne få lov til å sitere fra programmet til Senterpartiet: «Senterpartiet mener at finansieringa av nye veiprosjekter bør skje over offentlige budsjetter, og er skep-tisk til en utvikling som går i retning av stadig flere bompengeprosjekter. I dag er en for stor andel av samferdselsinvesteringene basert på brukerfinansiering.» Dette står i Senterpartiets program. I neste runde vil jeg få lov til å gratulere statsråden fra Senterpartiet, som da har blitt norgesmester i å bruke bompenger. For i 2007 vil statsråden fra Senterpartiet kreve inn inntil 5,5 milliarder kr i bompenger. Jeg vil også si at statsråden fra Senterpartiet på en måte blir litt historisk, for 2007 vil være det året da statens andel i å bygge stamveger i Norge er mindre enn det Senterpartiet nå pålegger brukerne i det ganske land. Mitt spørsmål er i tråd med det som har kommet i stamvegutredningen. Det er antydet fra fagmyndighetenes side at man kanskje er nødt til å ha 80 nye milliarder kr i bompenger for i det hele tatt å få en akseptabel standard på vegene våre i 2040, og da er mitt enkle spørsmål til statsråden: Vil Senterpartiet også akseptere ytterligere innkreving av 80 milliarder kr i bompenger fram til 2040, eller vil statsråden – for å holde seg til Senterpartiets program – at disse pengene skal finansieres over offentlige budsjetter?
Per Sandberg (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Jeg registrerer at statsråden ikke engang antyder hvorvidt Regjeringen vil bruke mer bompenger eller mindre bompenger. Jeg tolker henne dit hen at den sittende regjeringen vil ta i bruk bompenger også i 2007, og da i større grad enn det vi nå ser. Det som er mer interessant, er at statsråden viser til det lokale engasjementet og den entusiasmen som er rundt omkring i det ganske land. Når jeg som komiteleder er ute og reiser og snakker med Senterpartiets ordførere og andre av Senterpartiets lokale politikere, sier de at de føler seg direkte presset av Regjeringen og av statsråden når det gjelder å ta i bruk bompenger. Et annet interessant moment er at denne regjeringen, med en samferdselsstatsråd fra Senterpartiet, prioriterer jernbane. Da er dette en interessant utfordring for statsråden: Hvordan ville en prioritering av jernbane slå ut når det gjelder infrastrukturen, næringslivet og folk flest i Finnmark, i Troms, i Nordland eller i kystsamfunnene våre, der det er stor verdiskaping? Hvordan ville en slik satsing på jernbane slå positivt ut i disse distriktene?
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Statsråden har hittil ikkje, og Regjeringa har heller ikkje, teke stilling til kor store delar av veginvesteringane som skal finansierast ved bompengar fram til 2030 og 2040. Det kjem vi tilbake til i neste Nasjonal transportplan. Då skal òg Per Sandberg få vere med på å drøfte det. Eg registrerer elles i Framstegspartiet sitt alternative budsjett at dersom ein legg til grunn at Framstegspartiet ut frå si høge sigarføring nettopp på bompengar gjennom sitt alternative budsjett skal dekkje dei bompengane som skal krevjast inn neste år, må dei i så fall kutte på vegløyvingane, for det ligg ikkje så stor auke inne at ein dekkjer opp det. Det grunnlaget eg styrer Samferdselsdepartementet etter, er sjølvsagt Soria Moria-erklæringa og Regjeringa sin politikk. I Soria Moria-erklæringa er det ikkje slege fast noko om bompengar. Me held oss til den politikken som går på at ein lokalt ynskjer å forsere gode samferdselsprosjekt, at det er ei sterk dugnadsånd rundt i lokalsamfunna for å vere med på både å initiere og å vedta bompengeprosjekt. Eg ser det ikkje som mi fremste oppgåve å stanse slike prosjekt når dei kjem på mitt bord. Eg synest det er flott at me i dette landet har ei haldning til spleiselag/samfinansiering som gjer at me har fått bygd mange veganlegg som dersom vi ikkje hadde hatt bompengar, aldri hadde sett dagens lys. Det har tent lokalsamfunna, det har tent næringslivet, og det har tent landet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Eg set i verk den politikken som Stortinget har vedteke i samband med gjeldande nasjonal transportplan. Etter at ein starta med nasjonal transportplan, har me, som fyrste regjering, i år faktisk oppfylt ramma for veg og for jernbane. Det er eg veldig godt nøgd med. I samband med dette har me òg sjølvsagt auka løyvingane til jernbane. Denne regjeringa har ein heilskapleg samferdselspolitikk. Det betyr auka satsing på vegar i distrikta og ei massiv satsing på kollektive transportløysingar i og rundt dei store byane. Me kjem ikkje til å greie å byggje oss ut av den auka trafikken som me har rundt storbyane våre, dersom me ikkje tek i bruk kollektivmiddel. Framstegspartiet sitt kutt på 850 mill. kr i deira alternative budsjett vil bety kaos i kollektivtrafikken. Det vil bety at me ikkje kan forsere utbygginga av strekninga Sandvika–Lysaker. Det vil bety at me ikkje kunne ha starta utbygginga på Alnabru, noko som både godstrafikken og persontrafikken er avhengig av. Det vil vere dårleg samferdselspolitikk.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Eg er svært glad for at dette spørsmålet kjem opp, for eg har registrert at ein har prøvd å så tvil i media om den prosessen som skal gå føre seg i Samferdselsdepartementet når det gjeld denne saka. Saka er ikkje komen på mitt bord, men som sedvanleg er for prosjekt der kostnadene er større enn 500 mill. kr, har Vegdirektoratet sett i gang arbeidet med ei kvalitetssikring i tidleg fase – det som heiter KS1. Det vert gjort når det gjeld alle prosjekt i dette landet som har ein kostnad på meir enn 500 mill. kr. Dette prosjektet har ein kostnad som ikkje berre er ti gonger så stor, han er 100 gonger så stor. Då skulle det berre mangle at ein ikkje skal gjere det same her. Det må òg vere i dei lokale politikarane si interesse å sjå på alle sider ved saka og få ho så godt utgreidd som mogleg. Eg kan stadfeste at det å innføre ei rushtidsavgift mot dei lokale politikarane i Oslo sin vilje kjem ikkje denne samferdselsministeren til å tilrå. Eg er oppteken av det lokale sjølvstyret, og eg registrerer motstanden mot rushtidsavgift. Eg kunne kanskje ha ynskt meg det annleis, men eg kjem ikkje til å overstyre dei lokale når det gjeld dette punktet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Det er heilt rett at det ligg føre eit ynske om ein slik gjennomgang. Saker som me har hatt i denne salen òg i mi tid tidlegare, viser at det kan vere rett å setje i verk ein slik gjennomgang. Eg har difor sett i gang arbeidet med han og vil få han på mitt bord. Eg kan forsikre representanten om at eg på eigna måte skal kome tilbake til Stortinget med den gjennomgangen.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Denne regjeringa er oppteken av kollektivtrafikk. I budsjettet for 2007 ligg det ei satsing på kollektivtrafikk som eg trur eg kan kalle historisk. Me har auka løyvingane til jernbane med 1 milliard kr, og innanfor den løyvinga ligg det viktige tiltak i og omkring dei store byane våre. Dei fleste tiltaka – med nokre unnatak, som kryssingsspor og tiltak på Nordlandsbana – ligg nettopp i dei store byane. Me ser dette som ein heilskap, og har difor funne det forsvarleg å redusere vederlagsordninga i neste års budsjett. Det andre momentet er at me i komande år skal evaluere vederlagsordninga. Me skal sjå på korleis ordninga har fungert, og sjå på om kriteria me har sett opp for tildeling, er gode nok. Me vil sjølvsagt kome tilbake til Stortinget i neste års budsjett både med resultatet av evalueringa og med ei satsing vidare på vederlagsordninga, som er nedfelt i Soria Moria-erklæringa, og som me skal følgje opp.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Som representanten Sandberg så eminent las opp, veit representanten Sortevik at ein ideelt sett, både i Senterpartiet og heilt sikkert i dei andre regjeringspartia, helst hadde sett at staten betalte dette fullt ut. Eg sa i mitt tidlegare svar at eg har stor respekt for den spleiselagstankegangen som lokalsamfunna har når det gjeld bompengefinansiering. Eg kjem, som sagt, i mi tid ikkje til å stanse dei prosjekta som kjem på mitt bord, med mindre det heilt openbert er dårlege løysingar av ulik karakter som vert lagde fram. Så til dette med viljen til bompengefinansiering. Eg registrerte at Framstegspartiet si stortingsgruppe vart totalt overkøyrd av Siv Jensen då ho var i Bergen førre veke. Ho støtta veldig opp om tanken om ei høgfartsbane i Noreg om bana vart finansiert av marknaden. Så i Framstegspartiet er det heilt greit å finansiere jernbane privat, men ikkje veg. Det er eit pussig skilje, som me gjerne kan diskutere vidare.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
I I Statens vegvesen sitt handlingsprogram for perioden 2006–2009 er det føresett bygt om lag 50 km med midtrekkverk på to- og trefelts vegar. På grunn av store bindingar må ein vesentleg del av investeringsramma i 2007 nyttast til å sikre rasjonell anleggsdrift av alt igangsette prosjekt. Dette vil òg vere situasjonen i 2008. Følgjeleg er den føresette satsinga på dei såkalla mindre investeringstiltaka, m.a. bygging av midtrekkverk, sterkast i siste del av fireårsperioden. Regjeringa har som mål å følgje opp Statens vegvesen sitt handlingsprogram for perioden 2006–2009. Eg føreset difor at det i løpet av denne perioden vil bli bygt om lag 50 km midtrekkverk på eksisterande to- og trefelts vegar. Samstundes vil eg minne om at det er viktig å tenkje heilskap for å redusere talet på trafikkulukker. Sjølv om møteulukkene skjer hyppigast på den delen av vegnettet som har mest trafikk, skjer dei òg på andre delar av vegnettet. Det må difor gjennomførast ulike typar tiltak på vegnettet, avhengig av vegbreidd og trafikkmengd. Det enklaste tiltaket som no er under utprøving, er å auke mellomrommet mellom midtlinjene og frese asfalten, slik at det oppstår ein vibrasjonseffekt. På vegar som er breiare og har meir trafikk, er bygging av fysisk midtrekkverk eit viktig tiltak. På den mest trafikkerte delen av vegnettet er bygging av firefelts vegar eit effektivt tiltak både mot møte- og utforkøyringsulukker. Sidan 10–15 pst. av møteulukkene har samanheng med t.d. manglande søvn hjå bilføraren, er det òg viktig at trafikantane tek ansvar. Hausten 2006 starta Statens vegvesen difor ein ny kampanje med «Stopp og sov»-informasjon i media.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Noreg er eit av dei landa i Europa og i verda for øvrig som ligg lengst framme i trafikktryggingsarbeidet. Saman med Sverige styrer me dette arbeidet etter nullvisjonen. England, Holland, Sverige og Noreg er dei fire landa som ligg best an. Det betyr ikkje at me skal lene oss tilbake, men grunnen til at me ligg så godt an, er ikkje at me har så mykje midtrekkverk. Det er at me har satsa breitt på trafikktryggleik. Det er ikkje berre nye vegar, det er ikkje berre midtrekkverk og fysiske skiljelinjer som hindrar ulukker. Det er ei breidd av tiltak. Det er haldningsskapande arbeid i barnehage og skule, det er betra trafikkopplæring, det er kampanjen «Stopp og sov», men ikkje minst det enkle å bruke bilbelte og det å bruke refleks for å hindre fotgjengarulukker. Alt dette og mange, mange fleire tiltak er det som gjer at me har lukkast så pass som me har, og det er breidda av tiltak som skal gjere at me skal gå ytterlegare ned på dødsstatistikken.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
I det arbeidet som me gjer på trafikktryggleik, må me, som eg sa i det førre svaret mitt, sjå på ei breidd av tiltak. Eg har i budsjettet for inneverande år sagt kor viktig det er at me iallfall kan få tofeltsvegar, slik at det er passering. Dessverre er det slik at me på mange høgt trafikkerte vegar framleis ikkje har to vegbanar. Me må som sagt sjå på heile breidda. Det som ligg i handboka om at me skal ha midtdelar på vegar med større årsdøgertrafikk enn 8 000 køyretøy, er iallfall eit stykke fram, for å seie det sånn, i forhold til dagens situasjon. Det må vegast opp mot dei tiltaka me set inn på andre område i trafikktryggingsarbeidet, og eg vil lytte nøye til dei råda som eg får frå dei faglege instansane, før eg tek stilling til det.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Statens vegvesen har gått gjennom prosjektet på nytt for å redusere arbeidsomfanget i forhold til det som var innarbeidd i anbodskonkurransen som vart gjennomført og avlyst tidlegare i år. Det er no primært teke med nødvendig arbeid for å auke fri høgd til 4,2 meter i alle tunnelane som ikkje tilfredsstiller dette kravet, mellom Telemark grense og Odda. Totalkostnadene for desse arbeida og dessutan dei tiltaka som er utførte tidlegare i andre tunnelar på prosjektet, er førebels kostnadsrekna til om lag 200 mill. kr. Dette er i samsvar med føresetnaden i St.prp. nr. 1 for 2005-2006 og for 2006-2007. Nytt konkurransegrunnlag er under utarbeiding og vil vere klart for utsending i løpet av inneverande år, slik at arbeida kan kome i gang våren 2007. Gjennom dette arbeidet vil det verte teke endeleg standpunkt til omfanget av arbeidet.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Eg kan stadfeste at det sjølvsagt er slik at Statens vegvesen, som utfører sitt arbeid på oppdrag frå Samferdselsdepartementet, som igjen utfører det på oppdrag frå Stortinget, skal lytte nøye til det Stortinget seier, og utføre oppdraga i tråd med dei rammene som vert lagde her. Det er udiskutabelt. Dersom ikkje skal eg sjølvsagt kome attende til Stortinget. Det kan jo førekome at det dukkar opp uføresette ting som gjer at ein må tilbake til Stortinget. I denne saka handlar det om å tilpasse prosjektet etter dei føringane som er lagde, og det vil då verte gjort.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Ja, det er òg med i vurderinga. Det som framgår, er at ein del av det elektriske anlegget uansett bør verte skifta. Eg veit ikkje kva konklusjonane på det vil verte til slutt, og om det vil vere vesentleg for at ein vel det eine eller det anna. Men føringane som eg la, og som eg har svart Sortevik på tidlegare, ligg fast.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Eg er oppteken av at tunge køyretøy – norske så vel som utanlandske – skal vere tilstrekkeleg skodde for å køyre på norske vintervegar. Ei rekkje ulike tiltak, m.a. omfattande kontroll- og informasjonsverksemd, vert nytta for å sikre at køyretøy fyller krava i det norske regelverket. Som opplyst i budsjettproposisjonen for 2007, kan eitt aktuelt nytt tiltak vere å innføre krav om at dekk på tunge køyretøy skal ha ei mønsterdjupn på minst 3 mm i vinterhalvåret. Vegvesenet skal no gjere ei vurdering av ulike konsekvensar av eit slikt krav. Dersom Vegvesenet konkluderer med at eit krav til 3 mm mønsterdjupn bør innførast, vil eg ta stilling til behovet for alminneleg høyring nasjonalt og i EØS-området, og kva fristar ei eventuell slik høyring skal ha. Det er i dag heimel for i særlege høve å setje høyringsfristen nasjonalt kortare enn tre månader, og det vil verte vurdert.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Det er ingen tvil om at me spesielt i oppstarten av vintersesongen, men også utover vinteren, har altfor mange hendingar med tunge køyretøy, grunna i at dei er for dårleg skodde. Det gjeld ikkje berre utanlandske køyretøy – det er viktig for meg å understreke at dei statistikkane me har, viser at ein stor del av desse køyretøya er norske. Men ut frå delen utanlandske køyretøy er det klart at det er ein høg prosentdel av desse igjen som er for dårleg skodde. Det er sjølvsagt det som er bakgrunnen for at me vurderer ei mengd ulike tiltak. Me har styrkt kontrollverksemda, og me konsentrerer kontrollane betre. I det heile har me ei jamleg vurdering av tiltak, og dette er eit av dei tiltaka som me no skal vurdere. Ein skal ikkje bruke veldig lang tid på det, så eg håpar at me skal få denne saka avgjord rimeleg kjapt.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Det er alt slik at i ein del bussar er det påbod om bilbelte i dag. Eg har sjølv vore busspassasjer og har vorte mint på å feste sikringsselen. Samtidig er det ikkje forbod mot å ha ståplassar i bussar i dag, og det vil få svære konsekvensar dersom Stortinget ynskjer at ein skal gå i den retninga at ein skal forby ståplassar i buss. Men tryggleiken er viktig, og alt heng saman med alt. Kanskje noko av det viktigaste me kan gjere, er å gje fylkeskommunane så gode økonomiske rammer at dei kan prioritere dette opp. Me veit at tronge økonomiske rammer pressar fylkeskommunane i deira avtalar med transportselskapa. Difor vil eg minne representanten om at alt heng saman med alt, og kutt i frie midlar til kommunesektoren heng dårleg saman med ynsket om at ein skal satse betre på trafikktryggleik for skuleelevar.
Liv Signe Navarsete (Senterpartiet), 2006-11-22:
Eit liv, anten det er eit barn eller ein vaksen, kan aldri målast opp mot pengar. Samtidig veit ikkje minst dei som sit i denne salen, at dei rammene som ein gjev her i Stortinget til ulike område, vil vise seg att i kva gode tilbod ein kan gje innbyggjarane. Difor har denne regjeringa satsa på kommuneøkonomien nettopp for at me skal både få betre skular og få sikra skulevegane betre. Eg høyrde seinast ordføraren i Sogndal som sa at med budsjettet til denne regjeringa satsa kommunen 2,5 mill. kr meir på vegar. Dersom alle kommunane gjer det, har me 1 milliard kr meir til å sikre både skulevegar og anna. At fylkeskommunane fekk trongare rammer frå den førre regjeringa, og at Framstegspartiet vil kutte i rammene for dei frie midlane til fylkeskommunane og kommunane, vil klart få betydning for bl.a. høvet kommunane og fylkeskommunane har til å sikre elevane ein trygg skuleveg.
Trond Helleland (Høyre), 2006-11-22:
Jeg er svært glad for at dette ble det andre hovedspørsmålet, for jeg satt i en kø fra Asker og innover til Oslo der gjennomsnittsfarten var på 32 km. I den forbindelse har jeg lyst til å ta opp Oslopakke 3, som er et gigantisk løft for samferdselen i Oslo og i Akershus. Det er oppnådd en bred lokal enighet, fra SV til Fremskrittspartiet, om løsninger som dreier seg om kollektivmidler – som statsråden nevnte i sitt forrige svar – men også om nye veier. Nye veier er nødvendige i Oslo, som er et veikryss for hele landet. I denne sammenheng sår statsråden tvil. I et svar til Borghild Tenden fra Venstre sier statsråden at det ikke kan utelukkes at en vil innføre rushtidsavgift i Oslo. Det er også sådd tvil om gjennomføringen av ulike veiprosjekter i Oslopakke 3. Jeg trodde Senterpartiet var tilhenger av lokalt selvstyre. Vil Senterpartiet akseptere den lokale enigheten som er oppnådd om Oslopakke 3, eller vil en overstyre det?
Jan Sahl (Kristelig Folkeparti), 2006-11-22:
Det er en del prinsipper og retningslinjer for bompengeinnkreving som vi skyver på, og som kanskje er modne for revisjon. Graden av bompengefinansiering av infrastruktur varierer sterkt fra fylke til fylke og fra region til region. Det må ikke bli slik at enkelte strekninger blir så dyre å passere for privatpersoner og for folk fra næringslivet at det blir til hinder for næringsutvikling og for bosetting. Kristelig Folkeparti er prinsipielt ikke mot bompengefinansiering, men vi mener at vi nå bør ha en helhetlig gjennomgang av retningslinjene. Den forrige regjeringen varslet i St.meld. nr. 24 for 2003-2004, Nasjonal transportplan 2006–1015, at den ville utarbeide nye analyser med hensyn til finansiering av infrastruktur, for å oppdage utilsiktede konsekvenser. Mitt spørsmål er da: Vil den nåværende samferdselsministeren følge opp en slik gjennomgang og på egnet måte orientere Stortinget om konklusjonene?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-11-22:
Jeg hører at samferdselsministeren skryter av Regjeringens satsing på kollektivtrafikk. Hvorfor vil man da redusere belønningsordningen – som har vært en suksessfaktor, og som ble innført av Bondevik II – med 45 mill. kr? Denne ordningen har, som sagt, vært veldig viktig for de store byene. Venstre hadde ønsket å få utvidet denne ordningen til å omfatte flere byer og større tettsteder i Norge.
Borghild Tenden (Venstre), 2006-11-22:
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «For å styrke innsatsen for trafikksikkerhet startet Bondevik II-regjeringen en prøveordning med bygging av midtrekkverk på to- og trefelts veier. I løpet av perioden 2002–2005 ble det bygget ca. 70 km midtrekkverk langs eksisterende veier. I Stoltenberg-regjeringens forslag til budsjett for 2007 ligger det inne 9 km midtrekkverk. Dette er en oppfølging på 38 pst. for målene i handlingsprogrammet 2006–2009. Hva vil statsråden gjøre for å gjenopprette satsing på det viktige trafikksikkerhetstiltaket?»
Borghild Tenden (Venstre), 2006-11-22:
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg har fått opplyst at av dem som ble drept i trafikkulykker i årene 1999–2000, ble 31 pst. drept i møteulykker. Tall som jeg har fått fra SINTEF, viser at på fire midtrekkverksstrekninger med totallengde 15 km har det ikke vært registrert en eneste trafikkulykke med drepte eller hardt skadde trafikanter. Møteulykkene er helt forsvunnet. Er samferdselsministeren enig i at begrepet nullvisjon får en underlig klang når man ikke har raskere tempo på utbyggingen av midtrekkverk enn det Stoltenberg-regjeringen nå legger opp til?
Borghild Tenden (Venstre), 2006-11-22:
Jeg takker igjen statsråden for svaret. Jeg er enig i mye av det hun sier der, men nå var temaet midtrekkverk. I den nye Håndbok 017 «Veg- og gateutforming» foreslås det at det skal bygges midtrekkverk på stamveier og hovedveier med fartsgrense over 80 km/t når døgntrafikken på veiene er over 8 000 kjøretøy – dette igjen med utgangspunkt i nullvisjonen innenfor trafikksikkerhet. Er dette forslaget noe statsråden ønsker å følge opp?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
La meg innledningsvis slå fast at vedtaket i NTP når det gjelder veiinvestering, ikke er fulgt opp, til tross for en rekordstor bruk av bompenger. Denne regjeringen liker ikke private løsninger innenfor sykehus, eldreomsorg og skole, men når det gjelder veibygging, er privatisering helt i orden. Bompengebruken til Regjeringen er ikke noe annet enn en privatisering av veisektoren. Er det rettferdig? Er det solidarisk at noen fylker og kommuner skal kunne kjøpe seg til bedre veier, kjøpe seg en høyere prioritering enn det som ligger i Nasjonal transportplan, kjøpe seg mindre utslipp, kjøpe seg mindre køståing og kjøpe seg mindre ulykker gjennom omfattende bruk av bompengebetaling fra egne innbyggere?
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
«Arbeid med høydeutvidelse av E134 Haukelitunnelene har foregått over altfor lang tid og er omtalt i statsbudsjettet både for 2006 og for 2007. I sommer fremkom det at kostnaden ville bli 350 mill. kr, 150 mill. kr mer enn anslått. Grunnen er at annet arbeid er inkludert i anbudene. Statsråden har varslet ny anbudsrunde basert på faktisk oppdrag og har lovet ny sak til Stortinget. I «Veien og vi» 16. november fremgår det at Statens vegvesen nå vil kutte 150 mill. kr i arbeidsomfanget. Vil statsråden rydde opp i denne saken?»
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Takk for svaret, som altså bekrefter at det har tatt svært lang tid å gjennomføre høydeutbedring. Dette omtales da fra Vegvesenets utbyggingssjef slik i samme avis som jeg refererte til: «Vi får ikkje lenger plass til dei tryggingsmessige tiltaka som vi hadde med i det opprinnelege anbodsgrunnlaget. Men vi må halde oss til det som er vedteke, og reknar med å lyse ut oppdraget på nytt før jul i år.» Er det ikke slik at også Vegvesenet må holde seg til det som er vedtatt? Det blir faktisk en smule verre når man også ser at dette er omtalt i Vegvesenets egen avis, «Veien og vi», under overskriften «Uendra tunnelbredde på E134 over Haukeli». Det har aldri vært spørsmål om breddeutvidelse, men det har vært snakk om å øke høyden til 4,20 meter. Jeg håper at vi nå kan få gjort dette uten ytterligere forsinkelser.
Arne Sortevik (Fremskrittspartiet), 2006-11-22:
Det er slik at oppdraget var ganske klart allerede våren 2005, da saken om økt tunnelhøyde ble behandlet på grunnlag av et Dokument nr. 8-forslag. Det var til og med en tidligere representant for Senterpartiet som var ordfører for saken. Den daværende samferdselskomiteen var samlet i sitt syn på at høydeutvidelse, og ikke noe annet, var nødvendig. Men det er slik at det faktisk er tvil om behovet, for man har målt på ulike måter og med ulike resultater. Det er også tvil om metoden for høydeutvidelse, heving av tunneltaket, fordi det er svært kostnadskrevende. Statsråden har 26. september svart undertegnede med at også senking av veibanen, som vil koste ca. en tiendedel av en prislapp på 200 mill. kr, vil bli vurdert. Kan statsråden bekrefte at dette vil bli gjort?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-22:
Jeg har et spørsmål til statsråd Djupedal. For oss i Kristelig Folkeparti er det viktig at alle som ønsker det, skal få tilbud om en god barnehageplass og til en rimelig pris. Derfor har Kristelig Folkeparti satset mye på dette. Studentsamskipnadene i Norge tilbyr velferdstilbud rundt om i landet. De bidrar til at alle får like muligheter til å kunne delta og prestere innenfor høyere utdanning. Studentbarnehagene tilbyr billige studentbarnehageplasser. De prioriterer enslige studentforeldre eller foreldre hvor begge studerer. I tillegg har de åpningstider – og det er viktig nå når det nærmer seg jul – som er tilpasset både eksamener, praksisperioder og forelesningstidspunkter. Under behandlingen av budsjettet i utdanningskomiteen i fjor valgte et klart flertall – bestående av regjeringspartiene, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre – å ta hensyn til de sterke bekymringsmeldingene som kom om konsekvensene ved å kutte i bevilgningene til studentbarnehagene, som både Bondevik-regjeringen og Stoltenberg-regjeringen hadde foreslått. Frykten, som både vi og regjeringspartiene tok på alvor, var at man ville få en økning i foreldrebetalingen for studentene. Nå gjør Regjeringen det samme om igjen. Studentorganisasjonen Norsk Studentunion er nå redd for at samskipnaden vil måtte kutte i andre viktige velferdstilbud, i lege- og helsetilbud og innenfor psykisk helse, for å kunne opprettholde et viktig barnehagetilbud. På sikt er det sannsynlig at vi igjen vil få økte barnehagepriser i studentbarnehagene. Dette handler om å gi alle like muligheter og lik rett til utdanning. Hva er årsaken til at Regjeringen ikke ønsker at også studentene skal få nyte godt av den store satsingen som vi står sammen om i barnehagesektoren ellers?
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-22:
Jeg takker for svaret. Jeg mener likevel at vi må innse, slik komiteen gjorde i fjor, at den generelle barnehagesatsingen som statsråden legger ut om her, ikke er løsningen nettopp for disse studentbarnehagene. Dette er studentbarnehager, som jeg sa i mitt hovedspørsmål, som er tilpasset studentens eksamenslesetid og forelesninger. Det er betenkelig at om man velger å opprettholde et tilbud i barnehagene, må det gå ut over andre satsingsområder, bl.a. psykisk helse, som er viktig også for denne studentgruppen. Selv om man nå har fått en generell satsing på barnehager, dreier mitt spørsmål til statsråden seg om hvorvidt den bekymringen vi delte i fjor for at dette vil få konsekvenser for et tilbud som vi trenger, også gjelder i år. Jeg lurer på om statsråden vil være imøtekommende i forhold til å finne løsninger, slik at studentbarnehagenes spesielle tilbud fortsatt skal ha en god plass, og at de kan opprettholdes.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-22:
Det hadde vært fristende å snakke om keiserens nye klær, men jeg skal ikke gjøre det. Jeg skal ta tak i ordet «hvileskjær», som statsråden har kalt dette budsjettet. Jeg har egentlig aldri hørt om noen som må hvile før de har begynt. Det er spesielt når man i sitt første budsjett angir at man allerede er sliten og trenger et hvileskjær. Kristelig Folkeparti trenger ikke et hvileskjær. Vi har fulgt opp kuttet som statsråden har gjort i forhold til høyere utdanning, med både 15 milliarder kr til forskning og 100 nye stipendiatstillinger, og vi har til og med klart ti små millioner til studentbarnehagene, som er veldig viktige. Mitt spørsmål til statsråden er: AS Norge går så det suser, det er ikke bare næringslivet som gjør det. Hva er det statsråden egentlig trenger å hvile fra? Det kan umulig være satsingen på forskning og høyere utdanning.
Dagrun Eriksen (Kristelig Folkeparti), 2006-11-22:
Jeg er glad for de gode signalene som kommer fra statsråden her, for når hjem og skole samarbeider, gir vi elevene våre de beste læringsmulighetene. Slike tilstander som vi har lest om i media, kan vi ikke ha når vi skal skape tillit mellom hjem og skole. En skole som jeg besøkte her i Oslo, slet med tilliten mellom foreldre og skole, oppmøte på foreldremøter osv. Der fikk vi et ønske fra rektor om å kunne frigjøre en stilling for å kunne jobbe målrettet med hjem–skole-samarbeid – en heltidsansatt. Det gjøres mye bra ved mange skoler, men man bruker fort opp kreftene på andre ting. Dette er noe som Kristelig Folkeparti har med i sitt alternative budsjett. Vi håper at statsråden vil vurdere om man kan få et prøveprosjekt i hvert fylke, om en slik heltidsansatt kan være med på å bygge tillit mellom foreldre og skole.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Som representanten Eriksen er kjent med, bruker Regjeringen et rekordantall kroner neste år på barnehagesatsing. Hvis man bare ser noen få år tilbake, var barnehageplass et kostbart gode for noen få. Nå skal vi gjøre det til et billig gode for de mange. I årets budsjett, som nå ligger til behandling i Stortinget, bruker vi 3,2 milliarder kr mer enn det vi gjorde i forrige års budsjett. Det er en betydelig styrking. Regjeringens satsing på barnehager har gjort det mulig for flere som ønsker en barnehageplass, å få en barnehageplass til redusert pris. Vi er ikke helt i mål ennå. Vi har et veldig aktivt år foran oss. Hvis vi lykkes med det store ambisiøse løftet for neste år, kan det bety at ved utgangen av neste år vil alle som ønsker en barnehageplass for sitt barn, få det. Studentbarnehagene er en veldig viktig bit av helheten i dette. Vi har mange ulike komponenter i denne helheten – studentbarnehager, private barnehager og offentlige barnehager – og vi ønsker alle velkommen. En helhetstankegang knyttet til den store satsingen som vi gjør på barnehager, er begrunnelsen for hvorfor vi har lagt fram dette budsjettet. Nå er det slik at studentene har flertall i samskipnadenes styrer, så hvis de ønsker å opprettholde det tilbudet de har i dag, har de mulighet til det. Siden de har flertall i samskipnadenes styrer, har de også en betydelig grad av økonomisk handlefrihet. Det forslaget vi har lagt fram for Stortinget, innebærer en beskjeden reduksjon, som vi håper ikke vil medføre store vanskeligheter for barnehagene.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Studentbarnehagene har en god plass. De er et viktig supplement til det barnehagetilbudet som ellers gis, og det er en del av det helhetlige tilbudet som staten gir. Det betyr at de også får finansiering på vanlig vis, slik som alle andre barnehager i Norge får. De fleste studenter har barnehageplass i vanlige barnehager. Studentsamskipnadens barnehager er et veldig viktig supplement, men dekker ikke på langt nær, så vidt jeg kan huske, det behovet som er. Det betyr at vi er veldig interessert i at studentsamskipnadene fortsatt bygger ut barnehager og har dette tilbudet til foreldre som studerer. Men Regjeringens samlede barnehagepolitikk er den mest offensive barnehagepolitikk noen regjering noensinne har lagt fram, og bare i løpet av neste år har vi som ambisjon at vi skal bygge nesten 19 400 plasser. Klarer vi det, betyr det at alle i Norge får muligheten til en barnehageplass. Da har vi innfridd et av norsk politikks aller eldste løfter. Ikke minst har representanten Eriksens parti gjennom flere valgkamper gjennom mange, mange år vært opptatt av at vi skal ha full dekning, at prisen skal ned, og at vi skal ha høy kvalitet. Og det er det vår regjering er i ferd med å innfri.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
La meg først si at kommunene stikker ikke av med penger. Det er en skjønnspott som fordeles, og barnehagefinansieringen er en komplisert materie. Det vet også foregående regjeringer. Det systemet vi i dag har for tildeling av midler, er det samme systemet som også den forrige regjering stod bak. Det betyr at det fins en skjønnspott som fordeles, fordi kostnadene ved å drive barnehager i Norge er forskjellige, ut fra tomtepris, ut fra mange andre forhold som påvirker en barnehages kostnader. Når man da har innført en makspris, som betyr at man setter et lokk på foreldrenes betaling, betyr det at man må ha et system som overfører penger for å utligne forskjeller. Dette er et veldig krevende og et veldig omfattende system, og vår regjering er interessert i å se på om det kan gjøres på en bedre måte enn i dag. Jeg er helt innforstått med at det finnes svakheter i dagens tildelingsmodell, og det er noe vi også er i dialog med private barnehager om. Men det vil vi komme tilbake til Stortinget med når vi har gått gjennom dette nøye nok, for, som jeg også tror representanten Knudsen er oppmerksom på, det finnes ingen veldig enkle svar.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Vår regjering legger fram et forskningsbudsjett som har en vekst på ca. 900 mill. kr. Det er riktig at det ikke er en realvekst. Sammenlignet med det vi gjorde i fjor, er det ca. 2,4 milliarder kr mer i rene kroner til forskning. Det er en meget ambisiøs satsing. Så har vår regjering større ambisjoner her, og det vil vi komme tilbake til. Forskning er en veldig viktig bit av den totale forsknings- og kunnskapspolitikken fra vår regjering, slik det også har vært for tidligere regjeringer. Men hvis man sammenligner her med det vi har gjort i løpet av de 13–14 måneder som vi har sittet, er det et høyere nivå på forskning nå enn det var under den foregående regjering. I løpet av de fire årene de satt, hadde de enkelte år til og med negativ vekst i forskning, helt nede på 2,3 milliarder kr, og den største veksten i forskning som den forrige regjering hadde, hadde man faktisk da Stortinget ved en endring av tippenøkkelen tilførte Forskningsfondet et betydelig antall milliarder. Det gikk den daværende regjering imot. Det jeg er opptatt av, er – i en dialog med Stortinget, selvfølgelig – å satse på forskning(presidenten klubber)(presidenten klubber igjen) (presidenten klubber) (presidenten klubber igjen)
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Jeg registrerer at Venstre i sitt alternative statsbudsjett øker maksprisen betydelig og på den måten finansierer veldig mange andre viktige tiltak som Venstre er opptatt av. Det står Venstre selvfølgelig helt fritt til å gjøre. Vår regjering er opptatt av at vi skal ha en makspris som gjør det mulig for alle som ønsker det, å ha en barnehageplass. Vår generelle politikk for barnehager har jeg gitt uttrykk for i et tidligere svar, og det er den mest ambisiøse politikk på barnehageområdet noen regjering noensinne har hatt. Jeg registrerer også med en viss forbauselse at man i opposisjon mener noe annet enn det man gjorde i posisjon. Det var opposisjonspartiene som startet den store satsingen på barnehager under den forrige regjering – de gikk imot dette i Stortinget – men på tross av det fikk vi en start på det store barnehageløftet. Jeg er veldig stolt over at vår regjering nå skal sluttføre det. Det betyr at alle barn som ønsker det, skal få en barnehageplass til en rimelig pris og med høy kvalitet.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Alle disse er gode organisasjoner som jeg har et godt samarbeid med. Men jeg må få lov til å korrigere bildet, for bildet er ikke sånn som representanten Dørum sier at det er. Fra det budsjettet vi la fram i fjor, som var et halvt budsjett etter korrigeringene fra den forrige regjering, økte vi Forskningsfondet med 14 milliarder kr, og vi hadde en reell økning på ca. 1,5 milliarder rene kroner. Det var den høyeste realøkning på forskning noensinne. I årets budsjett har vi også en klar realøkning, vi øker det med 900 mill. kr. Det er en realøkning på tre og noe prosent, så vidt jeg husker. Det betyr at det er en reell økning. Det er mange sektorer i vårt samfunn som ikke har sett en realøkning på dette nivået på over to år. I tillegg har vi satt av 10 milliarder kr til neste år til Forskningsfondet. Det betyr at 24 av de 60 milliardene som står i Forskningsfondet, har vår regjering tilført. I tillegg er det tilført 18 milliarder kr mot den daværende regjerings ønske, gjennom endring av tippenøkkelen. Det betyr at hoveddelen av økningen til Forskningsfondet og avkastningen der er det våre partier, de som nå er i regjering, som har stått for. Men jeg forstår at ambisjonene innenfor forskning er høy. St.meld. nr. 20 for 2004-2005 Vilje til forskning, som representanten Dørum henviser til, gav høye ambisjoner på forskningsområdet. Vi har høye ambisjoner på forskningsområdet. I løpet av det ene og halve budsjettet vi har lagt fram, har vi gjort en betydelig styrking, en styrking som faktisk er mer betydelig enn styrkingen var under den forrige regjering. Det er ikke det viktigste poenget, men vi har høyere ambisjoner enn som så. Jeg tror helt sikkert at vi kan enes om at forskning er en av de aller viktigste bærebjelkene i verdiskapningen i et framtidig kunnskapssamfunn. Det betyr at denne søken etter viten, denne nysgjerrigheten, er viktig å stimulere. Derfor er det viktig at våre høyere læresteder og våre institutter får muligheter til forskning. En av de viktigste arenaer for forskningssamarbeid er nå det sjuende rammeprogrammet i EU, som vi vil gå inn i. Vi vil komme tilbake til Stortinget med en proposisjon om tilslutning til dette. Det som er interessant å se, er at våre institusjoner, våre forskere, har en veldig høy suksessrate når det gjelder å utnytte EUs ulike program. Dette knytter viktige internasjonale forbindelser til våre forskningsmiljøer, og er en veldig viktig arena for at Norge som nasjon skal kunne vokse og bli enda dyktigere på dette feltet.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Store ord endrer ikke tallenes tale. Tallenes tale om forskningssatsingen vår regjering har gjort, er reell, og satsingen er bedre enn den som den foregående regjering hadde. Når representanten Dørum nå henviser til finansiering av et forslag som har ligget i Stortinget knyttet til sykelønn, dreier det seg overhodet ikke om noen andre politikkfelt enn akkurat det feltet som går på sykelønn. Det har vært en prosess mot partene, og som andre statsråder har håndtert overfor Stortinget. Vårt utgangspunkt er følgende: Vi har veldig høye ambisjoner på forskningsområdet. Jeg er veldig glad for at det finnes mange forskere, forskningsmiljø og organisasjoner som er enig i at vi skal ha høye ambisjoner. Jeg er også glad for at det finnes en aktiv og pågående opposisjon som hele tiden sørger for å rette fokus mot at forskning er så viktig for oss som nasjon. Derfor har vi også brukt betydelig med midler og skal fortsette med det. Vi har, som representanten Dørum vel er godt kjent med, sittet i ett år og en måned eller to, og har heldigvis mange budsjetter foran oss. Det betyr at vi vil komme tilbake med en enda mer offensiv og enda mer ambisiøs politikk på dette området, i dialog med sektoren og med høyskoler – simpelthen fordi denne sektoren er uendelig viktig for oss som nasjon.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
NIFU STEP har akkurat offentliggjort sammenlikninger av forskningstall for Norge. Den viser at vår andel, den som Stortinget bevilger, går opp, mens det er den privatfinansierte delen som går ned. At vi nå går ned fra 1,7 pst. til 1,5 pst. skyldes to ting: Det ene er et veldig bratt voksende BNP, at man knytter det til BNP. BNP i Norge knyttet til oljepris har en veldig bratt vekst. Det andre er at forskningsbevilgningene fra private norske institusjoner og bedrifter dessverre går ned. Vi er bekymret for det, fordi 2 pst. av den totale forskningsinnsatsen skal foretas av private bedrifter. Vi er opptatt av å gå i dialog med dem om det finnes andre grep enn dem vi allerede har, som kan gjøre at vi får en høyere andel. Derfor har jeg invitert Finn Bergesen til Regjeringens forskningsutvalg 7. desember, der vi skal starte en dialog om hvordan vi som regjering i dialog med næringslivet kan få næringslivet til å bruke mer penger på forskning. Særlig i en tid da norsk næringsliv går bedre enn noensinne, må jeg tillate meg å si at jeg synes det er trist at næringslivet ikke bruker mer penger på det som er framtidens verdiskaping gjennom forskning.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Det er innført et tak på lønnsinntekt i SkatteFUNN-ordningen. Det betyr at man ikke kan trekke fra ubegrenset knyttet til hvor høy timesats hver enkelt forsker skal beregne. Det vil jeg tro de fleste vil mene er et fornuftig grep, for å sørge for at man ikke har misbruk. Man kan ikke trekke fra lenger enn et år pr. forsker i antall timeverk, knyttet til hva et vanlig timeverk er. Dette er to begrensninger, som i utgangspunktet vil dreie seg om at man ikke kan ha ubegrenset høy lønn, og samtidig at man legger et årsverk til grunn. Begge disse er ordninger som vi fortløpende går i dialog med næringslivet om. Det er forslag som selvfølgelig skal sørge for at man ikke har misbruk av ordningen, som er en veldig god ordning. I dialog med næringslivet registrerer jeg en stigende interesse for hvordan vi kan klare å få nye måter å samarbeide på. En av de tingene vi har fått til, er forskningsdrevet innovasjon. Disse sentrene, som er plassert rundt i hele Norge, er veldig gode samarbeidsarenaer mellom våre fremste forskningsmiljøer og framstående private bedrifter. Til dette bruker vi rause midler fra staten nå, nettopp for å få til dette samarbeidet mellom private og offentlige.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
Begrepet «hvileskjær» brukte jeg om de bevilgningene som går til universitet- og høyskolesektoren. De må tåle en liten nedgang, det er riktig. Samtidig har denne sektoren over år hatt en betydelig likviditetsoppbygging. De har ca. 6 milliarder kr på konto i Norges Bank, ca. 55 pst. av disse er lovpålagte – lønn, feriepenger og arbeidsgiveravgift. Allikevel har norske høyere utdanningsinstitusjoner en betydelig sum med likviditetsreserver i Norges Bank. Det er positivt, men det er også positivt at disse pengene kommer til anvendelse til det de var tenkt som, nemlig for studenter og forskning. Det betyr at det budsjettet vi i år har lagt fram for universitets- og høyskolesektoren har et volum på ca. 20 milliarder kr, som er et betydelig beløp. Det betyr at det ikke er grunn til å tro at årets budsjett vil føre til aktivitetsnedgang, det betyr at vi vil få et godt år også for universitets- og høyskolesektoren, og så vil vi komme tilbake til Stortinget med framtidige budsjett.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
La meg først si når det gjelder beskrivelsen av norsk skole, at den heldigvis ikke er så svart som representanten Anundsen nå skisserer. Den elevundersøkelsen som det refereres til på forsiden av Dagbladet, viser at mesteparten av norske elever – mer enn 80 pst. – trives i norsk skole og har en god skolehverdag. Vi kan faglig bli enda bedre, men vi har et veldig godt fundament for at norsk skole skal kunne bli bedre. Jeg bruker mye tid ute i norsk skole, og mitt inntrykk er det er veldig gode samarbeidsforhold mellom foreldre, elever, skolens ledelse og administrasjon og lærere. Men det kan selvfølgelig godt tenkes at det finnes situasjoner der en elev føler seg urettferdig behandlet. Da er det viktig at foreldre opptrer på en måte som ikke svekker lærerens autoritet. Det betyr at man må bruke en gitt anledning til enten å kontakte skolens ledelse, skolens eier eller andre – for man må skape et tillitsforhold i en skole. Hvis man er misfornøyd med en karakter, er ikke svaret å ta med seg en advokat. Advokater har ingenting i en foreldresamtale å gjøre. Der er det foreldre, barn og pedagog som skal være til stede. Hvis man har bruk for ytterligere bistand for å løse et problem, kan ikke det løses i klasserommet. Det må løses i andre, egnede organer.
Øystein Djupedal (Sosialistisk Venstreparti), 2006-11-22:
La meg først understreke hvor viktig forholdet til foreldrene er. Foreldrene har en naturlig plass i norsk skole og en styrket plass i norsk skole. Det skal ikke være slik at når foreldrene går inn på skolens arena, er skolen fremmed for dem – at man liksom er på besøk. Vi ser veldig tydelig at foreldrenes engasjement i skolen bedrer barnas læringsresultat. Vi ser at skolen som helhet vokser på det. Vi er opptatt av å finne nye og forsterkede samarbeidsrelasjoner mellom skole og barnehage. Denne prosessen er vi i gang med, og Stortinget vil også få seg forelagt saken om ikke altfor lang tid. Grunnen til det er at vi så entydig ser at foreldres engasjement er positivt. Når det gjelder endringer i opplæringsloven knyttet til det konkrete spørsmålet, vil ikke jeg ta stilling til det her og nå, men jeg er kjent med at noen ønsker en slik utvikling. I utgangspunktet vil jeg si at det spørsmålet vil vi komme tilbake til. La meg også si at i hele Kunnskapsløftet og i det som startet med Trond Giske, som den forrige regjeringen fortsatte med, og som vi nå har fortsatt med, ligger dette premisset med foreldre–hjem-samarbeid som en veldig tydelig bærebjelke. Vi tar sikte på å forsterke det ytterligere.