Morten Ørsal Johansen (Fremskrittspartiet), 2017-01-31:
Representanten Aasland uttrykte i sitt innlegg at ulvemeldingen som ble vedtatt i fjor, var et godt forlik – og det er jeg helt enig i. Det var et knakende godt forlik, og et bredt forlik, inngått av Stortinget. Men der slutter også hurraropene. Nå dreier ikke dette seg om selve ulvemeldingen, det dreier seg om gjennomføringen av det som Stortinget har bestemt, og der står noen til stryk – uten tvil! Det har vært sagt i debatten her at begrensninger i landbruket må kunne aksepteres innenfor sona, men det er snart ikke flere begrensninger igjen å akseptere innenfor sona, for det er ikke beitedyr igjen innenfor den. Derfor blir det heller ikke gjort så stor skade lenger på beitedyr innenfor sona, for det er ikke noen igjen som ulven kan spise – og derfor er skadene som sagt få. I ulvemeldingen ble det satt et bestandsmål. Det bestandsmålet er satt for å hindre konflikt, det er satt for å hindre skader, og det er satt for å hindre at de som bor innenfor sona, skal få redusert sin livskvalitet. Derfor ble det satt et bestandsmål. Jo høyere vi går over det bestandsmålet, jo større er muligheten for skader, jo større er muligheten for konflikt, og jo større er muligheten for at noen mister sin livskvalitet, fordi de tilfeldigvis bor innenfor en sone som er blitt bestemt av dette huset. Jo flere ulv, jo større mulighet er det for at skade oppstår – så enkelt er det. Det er blitt sagt her at bekymring skal en ta på alvor, men bekymring og redsel må møtes med kunnskap. Hvem har mer kunnskap om sin bekymring og redsel enn de som lever i dette området? Det er ikke representanten Elvestuen eller representanten Hansson, det er de som bor der, og som føler dette på kroppen hver eneste dag. De har kunnskap om hva det vil si å være bekymret og det å ha redsel. Så til slutt: Det forslaget som er lagt fram nå i dag, og som forlikspartene i ulveforliket er enige om, er i utgangspunktet et godt forslag, men det er to ting jeg ønsker å kommentere. Det ene er at regjeringen senest innen 10. mars skal legge fram en sak for Stortinget. Jeg håper at ordene «innen» og «senest» er veldig klare og tydelige for statsråden. Jo fortere det blir gjort, jo bedre er det, for problemet er at jakttida løper ut i slutten av mars, og hvis det blir lagt fram 10. mars og så skal behandles i Stortinget, har lisensjegerne om lag 14 dager på seg til å ta ut ulv på lisensfelling. Jeg vet ikke om statsråden har prøvd ulvejakt og vet hva ulvejakt er, men det er faktisk ikke å ta med seg børsa og gå ut i skogen og skyte den ulven en vil. Dette er et rovdyr som er vanskelig å ta. I den siste setningen i forslag nr. 6 står det: «Det forutsettes at det åpnes for lisensfelling av ulv utover det antallet som allerede er bestemt for inneværende år» – og videre: «dersom ny informasjon om skadepotensialet eller annen vesentlig informasjon gjør dette mulig innenfor rammene av gjeldende lovverk» Dette er for meg å fortelle dem som bor i området, at her har det ikke vært noe skadepotensial, det har ikke vært gjort noen skade. Det er rett og slett å tråkke på folk, sånn jeg ser det, og jeg kan ikke akseptere en slik formulering. Jeg er også i tvil om jeg kan akseptere en så lang tidsfrist, og jeg beklager å måtte si det: Jeg kan ikke støtte forslaget.