Geir Pollestad (Senterpartiet), 2015-06-15:
Jeg vil også starte med å takke saksordføreren for den jobben som er gjort, og vil særlig trekke fram at komiteen har lagt opp til bred kunnskapsinnhenting gjennom både høring og befaringer underveis i behandlingen. Det har vært viktig, og det fortjener en så stor og viktig næring som den norske oppdrettsnæringen. Så er det det å si at utgangspunktet som vi fikk fra regjeringen, var jo ikke det beste. Det var en melding som definitivt manglet forankring i næringen. Jeg tror at skal en løse de store utfordringene som oppdrettsnæringen står foran, var det en feil strategi fra regjeringen å legge fram en melding som næringen selv hadde så mange kritiske innvendinger til. Næringen, opplevde jeg, har i hele prosessen vår vært mer enn villig til dialog. Det burde også regjeringen hatt før de la fram meldingen. Det er også verdt å merke seg at mange ting i meldingen var svært uklart, og det sier det meste når det gjelder metode for måling av lus, at departementet underveis, mens Stortinget hadde saken til behandling, avholdt informasjonsmøter i både Bergen, Trondheim og Tromsø om hvordan meldingen egentlig skulle tolkes. Så til historien: Det må ikke skapes et inntrykk av at alt i fortiden har vært kaos i oppdrettsnæringen, og at alt vil bli tydelig og helt klart i framtiden. Ser en på vekstutviklingen til oppdrettsnæringen, har næringen hatt en rimelig stabil vekst. I framtiden vil den muligheten også ligge der, men forhåpentligvis kommer vi noen steg videre. Men jeg tror det er viktig å være klar over at oppdrettsnæringen er en næring som er bygd opp fra bunnen av, og at en blir mer profesjonell og lærer underveis, er en selvfølge. Næringen må vokse innenfor miljømessige rammer. Da er hensynet til villaksen svært viktig fordi det er et selvstendig mål – det er viktig for det biologiske mangfoldet – å ta vare på villaksen. Det er ikke en så stor næring, men det er en viktig næring knyttet til villaks og opplevelser rundt villaksfiske. Det er klart at verdien av villaksfiske blir mindre dersom det ikke er laks. Til spørsmålet om produksjonsområde, som har vært en av de vanskelige tingene: Her støtter en intensjonen med en områdetenkning, men det er kun Høyre som ikke er med på å si at det er prematurt å innføre det nå. Når det gjelder rømming, har jeg erfart i de befaringene og møtene vi har hatt underveis i prosessen, at det er for slappe holdninger i næringen til spørsmålet knyttet til rømming. Det blir vist til en nullvisjon, men jeg har ofte opplevd at en skylder på menneskelige feil for at sånt skjer. Denne strategien som nå skal lages, må lages med det utgangspunktet at nullvisjonen skal være reell, og da må en ha barrierer, slik at menneskelige feil ikke gjør at rømming skjer. Der ønsker Senterpartiet å støtte en linje, en knalltøff linje, for det må en ordne opp i, det er det mulig å ordne opp i, og en har andre bransjer som har kommet langt i barrieretenkning og sikkerhetstenkning for å forebygge rømming. Så har det vært viktig for Senterpartiet å legge til rette for de små aktørene. Det gjør vi først og fremst på måten som vi har sagt at vekst og nye konsesjoner skal tildeles på. For de små aktørene vil det være viktig at en har mulighet for iallfall å få veksten som fastpris, og for Senterpartiet har det vært et mål at regjeringen skal se på en modell der en kombinerer auksjon med en årlig betaling i årene etter tildeling for å begrense beløpet en må betale for å komme inn i næringen. Til slutt vil jeg si noen ord om arealavgift. Det er klart at en arealavgift knyttet til areal for den produksjonen som til enhver tid skjer, ville gitt kommunene økt forutsigbarhet. Jeg tror at hvis en lykkes med de planene som en har, vil den modellen en nå har lagt på bordet, gi kommunene langt høyere inntekter, og for Senterpartiet har det også vært viktig at en liten del av disse inntektene skal tilfalle fylkeskommunene, som har en viktig rolle i tilretteleggingen for oppdrettsnæringen. Så må dette fondet være på plass 1. januar 2016 – det er et definitivt krav – og at det allerede i 2016 kan genereres inntekter gjennom en 80–20-fordeling, som komiteen har pekt på. Det sies ofte at en god sak har blitt bedre – her er vel situasjonen heller den at en ikke altfor god sak fra regjeringen har blitt betydelig bedre under komiteens behandling. Jeg vil særlig understreke viktigheten av at vi har greid å ha en sivilisert dialog i komiteen og kommet fram til en bred enighet om dette. Så merker jeg meg også, som tidligere nevnt, at Miljøpartiet De Grønne er så pass hissig etter å komme i gang med veksten at de ikke vil vente på de siste utredningene. Det får vi ta senere i debatten, og jeg vil da også komme tilbake til Senterpartiets holdning til de forslagene som Miljøpartiet De Grønne og SV har lagt fram.