Gunn Olsen (Arbeiderpartiet), 2007-12-10:
I forbindelse med budsjettet til helse- og omsorgskomiteen behandler vi også representantforslag nr. 8:74 for 2006-2007, som omhandler MS-pasienter og bruk av legemiddelet Tysabri. Vi har over lengre tid registrert at det er noen forskjeller i praksis i de ulike helseforetakene med hensyn til medisinbruk, også overfor pasienter med MS. Medisinbruken har variert noe ettersom hvor i landet man bor, og bl.a. gjelder dette medisinen Tysabri, som en del sykehus har begynt å bruke i behandlingen av MS-pasienter. Den ulike praksisen har forståelig nok skapt stor usikkerhet hos mange pasienter. Det er avgjørende viktig å vite om man får den riktige medisinen, når man har en alvorlig sykdom. Hele komiteen er enig med forslagsstillerne i at MS-pasienter må få tilbud om den behandlingen som de etter medisinsk-faglige vurderinger har størst nytte av, uavhengig av hvor i landet man bor. Det er svært betryggende for denne pasientgruppen at Regjeringen nå legger opp til at alle som trenger det, skal få denne medisinen. Statsråd Brustad har vært svært klar i sine uttalelser om Tysabri, nemlig at «alle som trenger det, skal få det». Det har komiteen tatt til orientering i sin behandling. Vi må ha tillit til helseforetakene og til at de legene som nå behandler MS-pasienter, gjør den riktige medisinske vurderingen som baserer seg på at pasienter skal få den beste behandlingen. Når både en enstemmig komite og Regjeringen har vært så klare, må vi ha den tilliten. Og når vi har vært så klare, er jo det fordi vi er svært opptatt av at den pasientgruppen må få den beste behandlingen. I komiteen har det vært noe ulik oppfatning med hensyn til finansieringsordningen. Jeg regner med at Fremskrittspartiet, som har en annen oppfatning enn resten av komiteen, selv kan redegjøre for det. Men jeg tror ikke det er så viktig for pasientene om vi her i Stortinget diskuterer finansieringsordningen, bare de blir forsikret om at de får den beste behandlingen. Vi skal love at vi skal følge godt med. Komiteens flertall, alle unntatt Fremskrittspartiet, viser til St.prp. nr. 1 for 2007-2008, der dette er omtalt inngående. Komiteens flertall viser også til at Sosial- og helsedirektoratet i samarbeid med de regionale helseforetakene har utarbeidet kriterier for indikasjon, for oppstart, oppfølging og avslutning av behandling med legemiddelet Natalizumbab – et meget vanskelig ord! Når finansieringsansvaret overføres fra folketrygden til de regionale helseforetakene, skal dette gi en lik behandling innenfor finansieringsordningen. For øvrig er jeg enig i det prinsippet som representanten Ballo framførte her tidligere i dag, at det er grunn til å advare mot at Stortinget i mange sammenhenger diskuterer medisiner, slik som vi gjør i denne saken. Så vil jeg si noen ord om rusfeltet. Det er ingen som har så mye å skryte av når det gjelder rusfeltet. Vi har ikke lyktes med så veldig mye, og det har vi et felles ansvar for. Vårt felles ansvar gjelder faktisk også framtidens ruspolitikk, for vi har ikke lyktes med å forebygge, og vi har ikke lyktes med tilstrekkelig behandling, og vi har faktisk heller ikke lyktes tilstrekkelig med oppfølgingen av de pasientene som kommer ut av behandling, eller ut av fengsel, for den saks skyld. Blant annet i erkjennelse av det har Regjeringen nå lagt fram en opptrappingsplan for rusfeltet. Den skaper store forventninger og gir svært mange rusmiddelmisbrukere og deres pårørende et nytt håp. Jeg skal komme tilbake til rusfeltet ved en senere anledning i dag.