Audun Lysbakken (Sosialistisk Venstreparti), 2011-12-05:
Arbeidet for å bedre situasjonen for personer med nedsatt funksjonsevne inngår som en del av regjeringens samlede arbeid for å motvirke diskriminering og fremme likestilling. Utgangspunktet er regjeringens politiske plattform, hvor det slås fast at vi ønsker å bekjempe alle former for diskriminering, og at vi vil arbeide for likebehandling. Alle skal ha muligheter til å utnytte sine evner og til å leve et godt liv uavhengig av kjønn, sosial bakgrunn, religion, seksuell orientering, etnisk bakgrunn eller funksjonsevne. Vår regjering har satt seg høye mål på dette området. Diskrimineringslovgivningen er forsterket, og det er utviklet et sett av handlingsplaner med ulike typer tiltak for systematisk å fremme disse målene. Arbeidet tar høyde for at diskriminering også skjer på tvers av diskrimineringsgrunnlag. Personer med nedsatt funksjonsevne har også kjønn, de har ulik etnisk bakgrunn og seksuell orientering, og alt dette kan virke inn på hvordan diskrimineringen arter seg. For personer med nedsatt funksjonsevne kan diskrimineringen skyldes flere forhold. Vi ønsker å arbeide for å motvirke diskriminering og fremme likestilling enten dette skyldes fysiske barrierer, holdninger eller manglende hjelp til dem som trenger praktisk bistand for å fungere i samfunnet. Jeg har i denne sammenheng lyst til å framheve to områder som vi satser på i politikken for personer med nedsatt funksjonsevne. Det første er politikken for mennesker med utviklingshemning. Jeg la i fjor fram informasjons- og utviklingsprogrammet Mennesker med utviklingshemming skal heller ikke diskrimineres! Det var laget i samarbeid med flere departementer, organisasjonene til mennesker med utviklingshemning og deres pårørende og andre berørte organisasjoner. Programmet har bidratt til å skape ny oppmerksomhet om målene for politikken for mennesker med utviklingshemning, debatt om gjennomføring av den og et nytt fokus på de rettighetene mennesker med utviklingshemning har og skal ha i vårt land, i våre kommuner. Jeg er derfor glad for at helse- og omsorgskomiteen i en enstemmig innstilling den 15. november understreker at «målene for ansvarsreformen ligger fast». Komiteen går også enstemmig inn for at «det må gjennomføres en helhetlig utredning som vurderer resultatene av ansvarsreformen fra 1991 og levekårssituasjonen for brukere og pårørende, og at det i lys av denne vurderes tiltak for hvordan livsvilkårene for denne gruppen kan bedres». Stortinget skal behandle den innstillingen i morgen, men jeg kan allerede her forsikre at vi i mitt departement kommer til å gjøre alt det vi kan for at utredningsarbeidet skal bidra til at mennesker med utviklingshemning skal få de gode levekårene som de ble forespeilet gjennom reformen. Mens utredningsarbeidet pågår, må vi ikke legge til side det arbeidet vi er i gang med. Informasjons- og utviklingsprogrammet gjelder fortsatt. Det omhandler bl.a. selvbestemmelse og brukerinnflytelse, bolig, skole, arbeid og fritid. De planlagte tiltakene vil bli gjennomført. Det andre området jeg vil framheve, er universell utforming. Også her har regjeringen satt seg ambisiøse mål. Jeg er glad for at komiteen støtter handlingsplanen for universell utforming, og jeg er enig i at det bør arbeides videre med forskrifter om tidsfrister for universell utforming av eksisterende kategorier av bygg. Som komiteen også peker på, er det plan- og bygningsloven som har hjemmel for å gi slike forskrifter. Jeg er kjent med at Kommunal- og regionaldepartementet arbeider med dette, og at det bl.a. er utført analyser av kostnader ved universell utforming av ulike bygningskategorier og tidsfrister. Arbeidsgiveres plikt til å jobbe aktivt for å fremme likestilling på arbeidsplassen er et av de viktigste virkemidlene vi har i arbeidet for at flere personer med nedsatt funksjonsevne skal kunne inkluderes i arbeidslivet. Både Diskrimineringslovutvalget og Likestillingsutvalget har fremmet forslag om å styrke aktivitetsplikten og kontrollen med at plikten blir overholdt. Disse forslagene vurderer vi nå i forbindelse med arbeidet med ny diskrimineringslovgivning. Vi tar sikte på å fremme en lovproposisjon før denne stortingsperioden er omme. Tilskuddet til funksjonshemmedes organisasjoner er i regjeringens budsjettforslag økt med 5 mill. kr, og jeg er glad for at komiteen støtter det. Samlet tilskudd i 2012 blir dermed 166,4 mill. kr. Til komiteens merknader vil jeg si at tilskuddsordningen nå er til evaluering. Det betyr at også ungdomsorganisasjonenes mulighet til på selvstendig grunnlag å søke støtte vil bli vurdert. Til slutt: Jeg skjønner godt at både komiteen og de funksjonshemmedes organisasjoner er utålmodige etter at Norge skal ratifisere FN-konvensjonen om rettighetene til mennesker med nedsatt funksjonsevne. Den formelle hindringen for det vil være ryddet av veien når den nye vergemålsloven blir satt i kraft, og det legger regjeringen opp til skal skje den 1. juli 2013. Avgjørelsen om å fremme en proposisjon må ses i sammenheng med det. Det er Utenriksdepartementet som har ansvar for å fremme saken for Stortinget. Jeg vil komme tilbake til det.