trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Høgre og Framstegspartiet skriv sjølve i dei komitémerknadene heile komiteen er einig i, at førsteinstansdomstolar faktisk skal leggjast ned. Det kan ein sjå av merknadene. Det som vi har vore opptekne av i Senterpartiet, er å styrkje dei domstolane som finst rundt om i heile landet, i staden for å gjere dei om til såkalla rettsstadar utan eigen leiar, slik dei har i dag, for vi ønskjer å halde fram med både dei stadlege sorenskrivarane og dei daglege leiarane. I tillegg har vi lagt inn forslag i vårt alternative statsbudsjett om å auke med ein dommar i alle dei domstolane som no har einedommarembete, slik at dei får to faste stillingar. Vi vil ikkje berre sikre bemanninga som er, men i realiteten styrkje bemanninga der. Vi tenkjer heilt annleis enn Høgre på korleis sjølvstendige einingar faktisk skal sikrast. Vi meiner det å sikre dei formelt vidare som sjølvstendige domstolar er viktig, men òg med eigna leiare.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Rettssikkerheit er eit ekstremt viktig omgrep, og eit omgrep som ikkje berre er knytt til dei såkalla robuste endringane som Høgre talar om, men som i høgste grad er knytt til avstand og tilgjengelegheit mellom innbyggjarane og rettsstaten. Det å ha ein tilgjengeleg rettsstat i heile landet, med høg kvalitet, slik som vi har i dag, gjer at vi – så vidt eg hugsar – er nummer to når det gjeld rettssikkerheit i heile verda. Då er ikkje resepten å leggje ned desse domstolane, men å styrkje dei i den grad vi kan gjere det. Det har vi full moglegheit til, både med å styrkje dei i bemanning og med digitalisering, som vi i Senterpartiet har gått inn for i årevis, men som Høgre ville halde av til berre dei største domstolane.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Om representanten Amundsen er bekymra for truverdet til stortingsrepresentantar og til Stortinget, går det kanskje an å sjå nokre månader tilbake i tid, til mai, da Framstegspartiet sjølv stod og garanterte for at alle domstolar skulle bestå, og at ein ikkje skulle endre rettskretsar. Så finn Framstegspartiet sjølv i forhandlingane om statsbudsjettet ut at det er verdt å bruke domstolane som tunga på vektskåla og i praksis forhandle bort framtida til 52 førsteinstansdomstolar mot billegare alkohol. Dei fekk vel ikkje billegare sprit, men det vart vel billegare øl i det minste. Det er sikkert ein stor siger. Men for rettsstaten Noreg er det ikkje ein stor siger. Når det gjeld forslaga i innstillinga i dag, er det ikkje eit einaste forslag som handlar om bemanning. Det står noko i mindretalsmerknader.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Eg blir rett og slett fascinert av at det går an å stå på Stortingets talarstol med ei slik oppvisning som vi ser frå representanten Amundsen her no, når vi i Senterpartiet har alle dei påstandane vi har kome med når det gjeld det at domstolar faktisk blir lagde ned, frå sorenskrivarar, dommarar, tilsette i domstolane og advokatar rundt omkring. Jussprofessor Eivind Smith har sagt det same. Og så er det vi som blir skulda for desinformasjon! Ja, det er ein fin hersketeknikk å skulde på andre for å drive med dette, medan ein faktisk driv med det sjølv, men vi har vore opptekne av å drive med folkeopplysning her. Det er tydeleg at ein del av dei partia som sit her i salen, har hatt behov for litt opplysning sjølve. Anten trur dei på dette, trur på det dei sjølve seier, eller så har dei ikkje forstått saka. Så enkelt er det. Senterpartiet har vore heiderlege heile tida og har hatt med oss i ryggen ein heil skokk med sorenskrivarar, som seier at deira domstol kjem til å bli lagd ned om regjeringas forslag blir vedteke. Skal ein oppretthalde alle desse domstolane, må det faktisk lovendringar til – det har dei ikkje gått inn for.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
I høgste grad! Det er viktig å minne representanten frå Kristeleg Folkeparti om at det ikkje er domstolar som dømmer, det er dommarar. Det er ingen grunn til å tru at dommarar ved mindre domstolar dømmer dårlegare enn dommarar ved store domstolar. Det er ikkje noko belegg for å seie det, sjølv om eg legg merke til at regjeringspartia i debatten har klart å påstå det. Det vi er opptekne av, er å ha ein rettsstat med høg kvalitet som er plassert rundt om i heile dette fagre landet vårt på en slik måte at innbyggjarane har ein tilgjengeleg rettsstat også om dei bur i Finnmark, eller i Møre og Romsdal, som er fylket mitt. Som eg sa i stad: Den rettsstaten vi har i dag, meiner eg faktisk ligg som topp to i verda når det gjeld rettssikkerheit. Det sikrar vi med dagens struktur, med dommarar som er fenomenalt godt i stand til å dømme med høg kvalitet sjølv om dei sit i ein mindre domstol. Det er på same måten med en pilot. Ein pilot treng ikkje å bli betre til å utføre jobben sin om han jobbar i eit stort flyselskap enn om han jobbar i eit mindre.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Representanten Frølich tilhøyrer jo partiet Høgre, og både Høgre og Framstegspartiet har slutta seg til ein merknad i komitéinnstillinga, der det står: «Komiteen viser til at forslaget om rettkretsinndeling og rettssteder i all hovedsak er identisk med departementets forslag som ble sendt på høring 2. mars 2020. Der foreslås det å redusere antall rettskretser for tingrettene fra dagens 60 til 23, og dermed redusere antall førsteinstansdomstoler tilsvarende. Videre foreslås det å opprettholde de domstoler som ikke blir hovedsete for tingrettene som rettssted.» Eg kan tenkje meg å høyre med representanten Frølich om det er det store hastverket i komiteen som gjorde at dei ikkje trekte seg ut av den merknaden viss dei seriøst meiner at førsteinstansdomstolar ikkje skal leggjast ned, for i denne klare merknaden frå heile komiteen står det jo heilt klart at domstolar faktisk skal leggjast ned.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Eg syntest det var ganske greitt tidlegare, då den same representanten Frølich uttalte heilt klart at det var behov for å leggje ned tingrettar. Det var ein type påstand som eg kunne forhalde meg til som meiningsmotstandar. Derfor blir det også vanskelegare å forhalde seg til det som kjem no av retorikk, der det som faktisk er nedlegging av domstolar, blir gjord til noko heilt anna. Eg er ikkje ueinig i påstandane om at rettsstaden skal bevarast, men spørsmålet er: Kva er ein domstol, og kva er rett og slett ein tingrett og ein jordskifterett? Då har eg lyst til å vise til det representanten Frølich skreiv ein gong tidlegare. Det var at domstolane ikkje måtte bli distriktspolitikk, og då seier han: «Metoden de bruker for å ta disse avgjørelsene er like enkel som den er genial: De lytter. Til partene, til ekspertene og til vitnene. Så tenker de seg nøye om før de konkluderer. Norske politikere kan kanskje lære litt av dommerne?» No lurer eg på om ikkje Høgre og regjeringspartia kunne ha lært lite grann og gått nokre ekstra rundar før dei gjer så store endringar som det ligg an til no, endringar det i praksis er lagt opp til i siste liten frå regjeringspartia.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Vi har eigentleg føre oss tre ulike reformforslag i denne saka. Vi har det frå kommisjonen, vi har proposisjonen frå regjeringa, og så har vi i tillegg forliket. Regjeringa og Framstegspartiet vil vel då hevde at reforma er grundig utgreidd på bakgrunn av desse to første rundane, og at forliket er ganske likt proposisjonen. Men så har jo representanten Amundsen opplyst fleire gonger tidlegare at Framstegspartiet ikkje kunne godta forslaget i proposisjonen – det måtte vesentlege endringar til for at dei skulle kunne vere med på det. Då tenkjer eg at det no er viktig å få fram kva Amundsen meiner er alle dei vesentlege endringane ved forliket i forhold til proposisjonen. Viss desse endringane faktisk er vesentlege, slik eg reknar med at Amundsen vil meine, vil eg spørje kvifor han ikkje vil ha ei skikkeleg behandling av desse nye forslaga, slik at ein får ei ordentleg behandling og ei sak tilbake frå regjeringa til justiskomiteen og Stortinget.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Det er flott at representanten Amundsen refererte dette, for eg skulle faktisk i mitt neste innlegg innrømme feil. I stad sa eg at det ikkje var eit forslag om bemanning, eg sa berre at det var vage formuleringar. Men eg oppdaga at det var heilt rett, det var berre vage forslag det var snakk om. Eg tok feil der, og det rettar eg opp no. Det som eg lurer på om Amundsen kan seie litt meir om, er om det er Stortinget som i ei eiga sak skal få behandle større endringar i rettskretsar og i domstolstruktur framover, i tråd med det som tidlegare justisminister Kallmyr uttalte i svar til meg då eg spurde konkret om akkurat dette. Det som er forslaget til ny § 22 i dag, er det grunn til å setje spørsmålsteikn ved. I utgangspunktet har eg forstått det slik at det berre er mindre justeringar av rettskretsar, altså ein skalk av ein rettskrets, som kunne gjerast innanfor den paragrafen. Viss det er meint å kunne vere heile rettskretsar eller domstolar, er det i så fall ei degradering av moglegheiter Stortinget har til å seie noko om ein slik type endringar framover – viss forslag til § 22 i dag blir vedtatt.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Representanten Skjelstad sa at det ikkje er nokon grunn til å tvile på kravet til bemanning som ligg i forslaget. Eg har lyst til at Skjelstad skal forklare forslaget til vedtak for meg, for forslag nr. 4 lyder slik: «Stortinget ber regjeringen sikre at alle rettssteder skal bestå og være bemannet. Ved rettssteder som i dag har fire faste dommerårsverk eller mindre, skal nivået på dagens antall årsverk knyttet til kjernevirksomheten opprettholdes.» Eg har litt tid att, så før Skjelstad kan begynne å svare, har eg lyst til å høyre om dette er ei garantert minimumsbemanning. Er det definert kva som kjem til å vere minimum her, ut frå den formuleringa, og kor forpliktande er det for regjeringa framover med det utgangspunktet, i den formuleringa som eg las opp?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Eg kan trygge representanten frå Venstre med at Senterpartiet går lenger enn å ville sikre det som er bemanninga, vi ønskjer å leggje til ein ekstra domar på einedomarembeta, i tillegg til domarfullmektigar, for å sikre dei minste domstolane. Det som vart nemnt i stad, som eg har lyst til å spørje om no, er Domstoladministrasjonen og deira oppfølging av saka, for i eit internt skriv som DA sende ut til sine domstolar tidlegare i dag, rett før denne debatten, står det – for dei driv og tolkar dette vi held på med – at «det skal være virksomhet på alle steder hvor det i dag er domstoler i første instans.» Det skriv DA. Så skriv dei: «Dommere og saksbehandlere beholder sitt kontorsted.» Er det DA som har tungt for det når dei ikkje oppfattar at desse domstolane framleis skal vere domstolar – eller kva er det som er grunnen til at dei bruker ordet «kontorsted» når dei tolkar desse nedlagde domstolane?
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Eg vil berre følgje opp det siste som vart sagt her angåande kodifisering av gjeldande rett. Det er jo grunn til å stille spørsmål ved om det faktisk er ei kodifisering på same nivå som i dag. For dersom ein forstår svar f.eks. frå tidlegare justisminister Jøran Kallmyr, som påpeikte at større endringar ikkje berre skal føreleggjast, men skal leggjast fram som eiga sak for Stortinget, er det noko anna enn det som blir kodifisert i dag. Dersom det som ligg føre, blir vedteke, skal det føreleggjast, det skal ikkje leggjast fram som eiga sak. Det er derfor vi er bekymra – vi er ikkje bekymra for å vere vanskelege, vi vil ikkje vere ekle – vi vil berre at vi skal ha ein reell debatt med eigne saker til Stortinget ved større endringar i domstolane og rettskrinsane seinare. Derfor ønskjer eg at Monica Mæland faktisk skal ta oss på alvor. Dei bekymringane vi kjem med, er reelle. Det er fleire som stiller same spørsmål, som er sorenskrivarar, domarar, juristar. Det er som sagt ikkje berre for å vere vanskeleg. Eg vil gjerne høyre kva Mæland seier til dei bekymringane.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Det som har kome fram i debatten gong på gong, er at det skal bli så fantastisk mykje meir domarressursar ut av denne reforma. Her skal vi bli kvitt desse domstolleiarane nokre plassar, og så skal vi gjere dei om til domarar. Eg har lyst til å spørje: Er det så enkelt? Kan ein gjere om sorenskrivarar til domarar, domarar som i så fall ville ha vore tilsett på vanleg vis? Og kan ein bruke desse ressursane på same vis som om dei hadde vore tilsette som domarar i utgangpunktet? Så vidt eg hugsar, var det ein problematikk etter siste reform, i 2001, som gjekk på at sorenskrivaren ikkje kunne brukast på vanleg måte, og at det i praksis vart svært godt betalte, men svært lite arbeidande personar, som etter ei reform der dei vart avsette for det dei skulle vere, naturleg nok enda med ikkje å vere dømande årsverk, dessverre. Eg har lyst til å høyre om det er godt nok utgreidd og godt nok tenkt på i denne reforma.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Dette er jo ein heftig debatt, og eg har heile tida lagt merke til at Senterpartiet og andre som er på denne sida, både i denne debatten og tidlegare eigentleg har opptredd ganske reieleg og greitt og ikkje brukt så veldig sterke ord som motparten påstår at vi gjer. Eg tolkar det som ein hersketeknikk mot oss. Når dei svært relevante argumenta våre – når det gjeld både innhaldet i saka og måten prosessen har gått føre seg på – blir møtte med stadig nye påstandar om at vi er ureielege og bruker for sterke ord, tek eg det berre til etterretning og tenkjer at vi kanskje er inne på noko med det vi argumenterer for og mot. Det eg har lyst til no, er endå meir å ta opp forvirringa rundt om saka eigentleg er godt nok utgreidd, for regjeringspartia er jo så solide på at dette ikkje er noko problem – det er berre å fortsetje, køyre på og få til eit vedtak fortast mogleg og dra til med ei gjennomføring av denne reforma. Men det vi er nøydde til å halde oss til, er at vi faktisk hadde eit forslag frå domstolkommisjonen, så kom det ein proposisjon frå regjeringa, og så kjem det eit forlik mellom regjeringspartia og Framstegspartiet. Det kjem altså stadig nye ting i saka, og forliket er så ferskt at vi ikkje har hatt tid til å sjå ordentleg på det. Når vi i salen her i dag blir skulda for å kome med påstandar som ikkje er godt nok gjennomtenkte juridisk, er jo eigentleg svaret på det nettopp det vi ber om – at saka må få meir tid. Vi er nøydde til å gå djupare inn i problemstillinga, som fortener ei ordentleg utgreiing og ikkje minst at ho skal ut på høyring igjen. Det er det som gjer at vi har lagt fram forslaget om at saka skal sendast tilbake til komiteen. Vi har også eit laust forslag, som blir votert over seinare, om at vi ber regjeringa kome tilbake med ei eiga sak om den konkrete vurderinga av reforma, konkrete forslag, i tråd med at det faktisk er ganske mange lovendringar som må til før denne reforma kan gjennomførast i praksis, og ikkje minst før alle lovnadene som har kome frå regjeringspartia og Framstegspartiet, kan gjennomførast i praksis. For dei er det fleire plassar ikkje lovheimel for no, m.a. lovnaden om at det ikkje skal finnast eit hovudsete i dei nye, større domstolane. Alle domstolar skal faktisk oppretthaldast, og så skal det ikkje vere noko hovudsete, og så finst det ikkje heimel for det. Det er faktisk nødvendig å kome med forslag til lovendringar før ein kjem med slike påstandar, etter mitt syn. Det eg ønskjer, er at statsråd Mæland skal forklare oss meir om kvifor ho meiner det er forsvarleg å gjere dei endringane vi blir bedde om i dag – det regjeringspartia og Framstegspartiet har kome med av forslag. Eg ønskjer rett og slett grundigare vurderingar frå Mæland i salen her i dag. Viss ho meiner det er unødvendig med ei ny runde i saka, bør vi i det minste få det godt forklart i dag.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Det er ikkje dagen for å ta opp alle argument og alle retningar av dette for oss i Senterpartiet heller, men eg vil vise til merknadene i komitéinnstillinga, til vår argumentasjon for kvifor det er så viktig for oss å halde ved lag alle desse domstolane som vi har, dei 60 tingrettane og dei 34 jordskifterettane. Det er eit spørsmål i saka som eg har lyst til å ta opp, som Monica Mæland svarte på under replikkordskiftet. Då spurde eg om sorenskrivarar som ikkje lenger skal vere domstolsleiarar, kan bli pålagde andre arbeidsoppgåver, og då svarte statsråden at det rekna ho med. Men så vidt eg veit, gjeld det same no som ved førre domstolsreform. Då vart professor i arbeidsrett Henning Jakhelln spurd, og han slo fast at sorenskrivarar som ikkje lenger var domstolsleiarar i ny struktur, ikkje hadde arbeidsplikt i den nye, samanslåtte domstolen, og at staten likevel hadde full lønsplikt. Vi får altså ikkje nødvendigvis ein dommar i 100 pst. stilling når ein sorenskrivar blir fråteken leiarfunksjonen sin. Det er innanfor ein restprosent dei kan ha arbeidsplikt. Dagens sorenskrivarar ved dagens mindre tingrettar sit ikkje og administrerer og leiar og bruker masse tid på dette, og dei er ikkje ineffektive dommarar. Som representanten Lundteigen sa i stad, er dei svært effektive i si dømande gjerning, det er dyktige folk som handterer leiarskapet sitt godt, med utgangspunkt i at dei er til stades. Det er snakk om stadleg leiing, som vi også debatterer her i dag, og den leiarforma er den beste – dei leiarane som er saman med sine tilsette, og som styrer skuta i lag med dei. No vil Mæland og co. innføre eit nytt prinsipp for felles leiing. Ein kan gjerne seie det slik. Til no har det vore sjølvstendige dommarar som har hatt ein felles leiar. Framover no høyrest det ut som at det skal vere ei slags flaksande leiing, ei flaksande felles leiing, for dei nye, større domstolane med fleire rettsstader skal ikkje ha noko hovudsete. Domstolsleiaren skal ikkje ha ein fast oppmøtestad. Omgrepet «ope kontorlandskap» får ein heilt ny dimensjon. Eg vil minne om at dette landet består av store, store areal. Mitt fylke, Møre og Romsdal, er stort nok, men Nordland og Finnmark er endå større. Det eg er oppteken av, er at vi protesterer mot ei ny ordning som gjer at leiarar skal flakse imellom rettsstader og vere leiarar med så store avstandar at dei anten bruker all tida si på å sitje på ein hovudplass, eller så bruker dei så mykje tid og pengar på å flakse imellom at dei ikkje blir effektive i det heile. Dette er rett og slett ikkje ei fornuftig ordning. Til slutt vil eg berre forsikre meg om at eg har teke opp det forslaget som Senterpartiet, Arbeidarpartiet og SV står bak i saka. Så vil eg i tillegg berre seie frå om at vi støttar – heilt, heilt subsidiært – det forslaget frå Høgre og Framstegspartiet som handlar om nærmare reglar om fordelinga av saker i tingrettane, medrekna fordelinga mellom rettsstadene. Det tek eg heilt til slutt – subsidiært.
Jenny Klinge (Senterpartiet), 2020-12-08:
Statsråd Mæland sa i stad at ho ikkje hadde høyrt nokon ambisjonar på vegner av rettsstaten frå oss i Senterpartiet i denne debatten og i den prosessen som har vore dei siste vekene. Det å byggje vidare på noko som er bra, som gjev rettstryggleik i verdsklassen, slik vi har det her til lands, er i høgste grad å ha ambisjonar. Det vi har gått inn for i årevis, er jo digitalisering av alle domstolane. Det er snakk om ei forbetring og ei styrking av rettsvesenet vårt. Vi har i forslaget vårt til statsbudsjett for neste år lagt inn forslag om at vi vil styrkje alle einedomarembeta med ein fast domar i tillegg. Vi har òg gått inn for f.eks. nye lokale til tingretten i Molde, for vi har meint at han skal bestå, på same måten som vi ønskjer å sørgje for gode rettslokale i resten av landet – fordi vi har hatt ein ambisjon om å oppretthalde desse og gjere dei enda betre for framtida. Så det å bli skulda for ikkje å ha ambisjonar på vegner av rettsstaten – den tek eg berre ikkje på vegner av Senterpartiet. Så er det fleire ting som er verdt å nemne her. No går det jo mot slutten på debatten, og vi får fortsetje å krangle i media, vil eg tru, dei neste dagane, men eg tek heller ikkje imot det stikket som Mæland kom med om politimeldinga, at vi ikkje har fått til å behandle ho ferdig, og at vi hadde så god tid på ho. For grunnen til at ho vart utsett, er jo nettopp at denne saka om domstolstrukturen kom inn og gjorde det umogleg for oss i komiteen å få gjort unna politimeldinga før jul. Det er svært mange forskjellige element i denne saka som vi kunne ha diskutert til vi vart blåe, men det eg trur er verdt å leggje til grunn, er at om ein er oppteken av rettsstat og rettstenester nær folk og å oppretthalde juridiske miljø i heile landet, er det knytt til sjølvstendige domstolar. Om vi gjer om sjølvstendige domstolar til usjølvstendige rettsstader, som ikkje lenger har sin eigen stadlege leiar som kan kjempe med nebb og klør for akkurat den domstolen som var der før, har ein eit heilt anna utgangspunkt for framtida enn det ein har når ein har sjølvstendige domstolar, som vi har hatt ein ambisjon om å oppretthalde. Så mitt siste poeng er eigentleg akkurat det: at det er ein verdi i å ha sjølvstendige domstolar. Vi ønskjer å oppretthalde desse 60 sjølvstendige tingrettane og 34 sjølvstendige jordskifterettane for framtida. No går fleirtalet inn for noko anna, men eg håpar og trur at det skal vere mogleg å reversere alt som er mogleg å reversere i denne reforma, til beste for ein god rettsstat framover.
Ingunn Foss (Høyre), 2020-12-08:
På side 5 i proposisjonen som ligger til grunn for saken, står det at regjeringen ønsker et videre domstoltilbud med sterke fagmiljøer i hele landet. For å oppnå dette anbefales det å utvide rettskretsene, men å beholde alle dagens rettssteder. Videre står det at formålet med forslaget er å sikre befolkningen nærhet til domstolene og opprettholde kompetansearbeidsplasser i distriktene. Hvorfor går da Senterpartiet ut i landets aviser og sier at 2/3 av domstolene kan bli nedlagt, og at flere hundre arbeidsplasser i distriktene kan forsvinne?
Ingunn Foss (Høyre), 2020-12-08:
En rekke tunge faginstanser og tingretter støtter behovet for en strukturendring for å kunne gi befolkningen et godt og likeverdig domstoltilbud i hele landet. Ser ikke Senterpartiet dette? Betyr motstanden mot endringer at de setter partiets interesser foran rettssikkerheten til folk?
Ingunn Foss (Høyre), 2020-12-08:
Ingen lokale domstoler skal legges ned. Rettskretsene utvides, og vi beholder alle dagens tinghus og jordskifteretter. Det blir færre sorenskrivere, men betydelig flere dommere. Med budsjettenigheten styrkes domstolene økonomisk med 40 mill. kr ekstra, i tillegg til regjeringens opprinnelige forslag. Det betyr at domstolene får en rekordhøy styrking på over 170 mill. kr i 2021, og pengene skal gå til styrket bemanning, digitalisering av domstolene og videre innføring av lyd- og bildeopptak i rettssalene. I behandlingen på Stortinget har regjeringspartiene og Fremskrittspartiet blitt enige om gode presiseringer til forslaget om ny domstolsreform. Kjernebemanningen ved små domstoler skal opprettholdes, og det lovfestes at alle framtidige endringer i domstolstrukturen skal forelegges Stortinget for behandling. Domstolene tilføres ytterligere 40 mill. kr for å styrke bemanningen og rettssikkerheten gjennom lyd- og bildeopptak. Norske domstoler fungerer veldig godt. Likevel er det utfordringer som må løses. Det er vanskelig å rekruttere dommere til små tingretter, sakene er ofte skjevt fordelt mellom by og land, saksbehandlingstiden og køene er lengre ved mange av domstolene, mens det er ledig kapasitet ved andre, saker avgjøres ulikt fra domstol til domstol, dommere kan ikke spesialisere seg i tilstrekkelig grad, og mange domstoler har ikke et godt nok tilbud om rettsmekling. Sorenskriveren i min region uttaler til lokalavisen Lister den 3. desember: «Sånn det ser ut nå, kan dette bli en veldig positivt. Nå handler bare om å sette seg ned og finne ut hvordan vi kan utnytte best mulig det at vi nå blir en stor enhet. Det være seg spesialiseringsgrupper, kapasitetsutnyttelse også videre.» Jeg er glad for at sorenskriveren i min region ser både utfordringene i dagens struktur og mulighetene den nye strukturen vil gi. Dagens vedtak vil sikre en robust og levedyktig rettsenhet i mitt område nå og i framtida.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Det er en ærlig sak å være politisk uenig. Det er vi ofte i denne sal. Det som derimot kanskje ikke er like greit, er når det fremmes påstander i media som er beviselig uriktige, og som til og med bidrar til å undergrave Stortingets, nasjonalforsamlingens, troverdighet. Påstanden fra representanten Klinge om at det ikke foreligger konkrete forslag i innstillingen, er jo feil. Det er veldig konkrete forslag som vil ha konsekvenser for bemanningen i norske domstoler. Mitt spørsmål er: Føler Senterpartiet seg komfortabel med at man bruker såpass sterke ord og reelt sett undergraver nasjonalforsamlingens troverdighet i sin søken etter å feilinformere folk der ute om hva denne reformen egentlig handler om? Reformen vil jo bety bedre rettssikkerhet for folk flest.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Jeg ber representanten Klinge om å lese innstillingen på nytt. Så opplever jeg at man fortsetter med den samme framgangsmåten og kun bidrar til å desinformere om hva denne reformen faktisk handler om. For vår del handler det om at vi skal ha domstoler, lokale domstoler, nær folk flest, samtidig som vi får gjennomført en god reform som styrker rettssikkerheten for folk flest. Premissene for debatten som Senterpartiet har lagt opp til, har bidratt til å gi folk et helt annet inntrykk av innholdet i denne reformen. Det er det jeg stiller spørsmål ved. Kan man ikke ha en ærlig debatt på reelle politiske premisser i stedet for å drive med bevisst desinformasjon og skape motstand basert på falske framstillinger av saken? Eller er det sånn at vi skal nærme oss tilstander som vi ser i andre deler av verden? Kan vi ikke ha en åpen og ærlig debatt? Vil Senterpartiet bidra til å roe ned sin retorikk?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Jeg opplever at representanten Vågslid er noe mer – skal vi si – balansert i sin omtale av reformen enn det nødvendigvis Senterpartiet er. Det er litt mer balanse, selv om Arbeiderpartiet åpenbart er imot, i hvert fall ifølge dem selv. Hvis jeg skal ta en personlig tanke rundt det, har jeg egentlig vært ganske sikker på at Arbeiderpartiet ville stått i denne reformen, vært en del av det, hadde de sittet i regjering og den politiske situasjonen hadde vært annerledes. Men det jeg opplever, er at Arbeiderpartiet springer etter Senterpartiet hver gang det er – stikkord – distriktspolitikk ute og går. I den forstand har den gamle ørnen i norsk politikk blitt en spurv. Mitt spørsmål er rett og slett: Mener representanten Vågslid at det er noen som helst rettssteder som blir nedlagt, og vil folk flest merke endringer av reformen?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Det er en svært interessant avklaring. Dersom man mener at ingen rettssteder blir nedlagt, og man samtidig garanterer for bemanning på de rettsstedene, at man har det vi kaller lokale domstoler, nær folk flest, betyr det at folk egentlig i realiteten ikke vil merke noen forskjell. Tvert imot vil det være en forbedring i form av bedre rettssikkerhet, større fagmiljøer og færre ressurser brukt på byråkrati, noe Senterpartiet ofte bruker å være opptatt av, i hvert fall ifølge deres eget statsbudsjett. Hva er den negative effekten av denne reformen for folk flest? Hvordan kan man mene at denne reformen vil være til skade for folk der ute, dersom man a) er enig i at alle rettssteder opprettholdes, og b) sikrer bemanning, og det vedtas i dag? Hvordan kan man da komme med den type påstand?
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Jeg er svært enig i det jeg mente i vår – jeg mener akkurat det samme i dag, og det mener også mitt parti. Det som er helt grunnleggende å forstå, er at dette er en annen reform enn det som ble foreslått av domstolkommisjonen, nettopp fordi vi har det distriktspolitiske perspektivet, og nettopp fordi ingen fysiske lokale domstoler skal legges ned. Nettopp av den grunn er det en helt annen løsning enn det domstolkommisjonen opprinnelig var inne på. Når det gjelder innsparing: Vel, målet her er ikke å spare penger. Vi kan godt prioritere mer til kjernevirksomheten, men i det samme statsbudsjettet som er en del av denne enigheten, sørger vi for enda mer penger til domstolene, også bl.a. til lyd og bilde, som er en viktig del av de fremtidige løsningene. Innsparing er ikke det fundamentale her. Men jeg er også enig i det jeg sa i vår om at vi har noen av de beste domstolene i verden. Norsk rettssikkerhet er god, og det står jeg fremdeles for.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Vi står godt i de forslagene som ligger inne i innstillingen, som vi står sammen med Høyre om, og som kommer til å få flertall i dag, heldigvis. Igjen, til disse litt kreative beskrivelsene av det som skjedde i vår: Det var altså, som jeg sa i mitt innlegg, flere ulike prosesser som pågikk samtidig. Det er ikke heldig. Hvis man skal invitere Stortinget til å ha noen mening om norsk domstolstruktur, må vi gjøre det på en helhetlig måte. Det var mitt anliggende. Det var mitt partis anliggende i denne saken, også fordi det var konkrete forslag om nedleggelse av ikke bare tingretter, men av rettssteder. Så opplever jeg at man er opptatt av å beskrive reformen på en måte som jeg ikke kjenner meg igjen i, eller som mitt parti ikke kjenner seg igjen i. Dette er en god reform, den vil stå seg, og den vil stå seg i flere tiår.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Det er interessant å bli fortalt av representanten Vågslid hva min mening er. Jeg står hundre prosent på den reformen. Jeg mener det er en riktig reform, og det mente jeg også da jeg var statsråd. Jeg tok også imot den innstillingen som kom fra domstolkommisjonen. Men det er ikke den samme reformen som var på høring. For det som vi har klart å få til, som trygging, her i denne salen, og som blir vedtatt i dag, og som er en forutsetning for enigheten mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, er nettopp at vi sørger for at hvert enkelt rettssted opprettholdes, ved å stille noen krav, som ligger inne i innstillingen. De er fra vår side helt avgjørende, for det vil være konkrete forutsetninger for at strukturen skal opprettholdes, og at hvert enkelt rettssted skal forbli. Derfor er dette en annerledes reform og en reform langt mer i tråd med det Fremskrittspartiet primært ønsket.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Som flere har vært inne på før i dag, har denne saken vært grundig utredet. Den har vært på høring i flere runder, og det har vært nedsatt en kommisjon som har vurdert behovet for reform og kommet med sine tilrådinger. Vi har hatt egen høring selv. Denne saken er godt fundamentert med utredning og med alle forutsetninger. Så er det sånn at i alle saker er det noen justeringer som må gjøres hvis man skal ha en enighet i Stortinget. Det er ikke noe spesielt i denne saken. Men fra vår side var det maktpåliggende viktig for at vi kunne stille oss bak det. Da viser jeg til forslag nr. 4, der det står: «Stortinget ber regjeringen sikre at alle rettssteder skal bestå og være bemannet. Ved rettssteder som i dag har fire faste dommerårsverk eller mindre, skal nivået på dagens antall årsverk knyttet til kjernevirksomheten opprettholdes.» Det er en konkret formulering, en forventning om at regjeringen leverer, og helt avgjørende viktig for at Fremskrittspartiet stiller seg bak reformen.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Det er egentlig bare å vise til svaret fra justisministeren på de utfordringene som både Senterpartiet og Arbeiderpartiet har kommet med skriftlig i brev fra komiteen. Der gjør jo statsråden det svært klart at det vil forelegges en sak for Stortinget. Så kan Stortinget velge å avvise den saken, og det er da Stortinget som til syvende og sist avgjør og tar beslutningen. Det er for så vidt også en kodifisering av det som har vært praksis, men det er greit å få på plass den kodifiseringen, all den tid Senterpartiet – ikke minst i media – har bidratt til å skape et annet inntrykk, nemlig at domstolkommisjonen skal nedlegge rettssteder en masse.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Selv om man står på denne talerstolen og gjentar feil, betyr ikke det at det blir noe mer sant av den grunn. Fremskrittspartiet har ikke snudd. Vi har gått inn på en reform som er fundamentalt annerledes enn de prosessene som var i gang tidligere i vår. Det er vårt fundament. Det er derfor vi aksepterer og har gått inn for denne reformen, nettopp fordi vi har fått gjennomslag for å bevare de lokale domstolene, som i Senja. Problemet er når representanter fra Senterpartiet og andre springer rundt og gir inntrykk av at det ikke skal være noen lokal domstol på Senja. Da er det ikke noe rart at folk blir imot det. Men det gjør det ikke noe mer sant, og mye av det som kommer fra denne talerstolen i dag fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet, er direkte feil. Men på ett punkt har de rett. Det vil bli færre sorenskrivere i Norge i fremtiden. Det er korrekt, men jeg kan ikke fatte og begripe at det å bevare flest mulig ledere på statslønn handler om distriktspolitikk. For det er jo det dette koker ned til. Nå har vi fundamentalt bevist at det ikke vil bli nedlagt noen lokale domstoler. Vi sikrer lokal tilstedeværelse. Vi sikrer at folk flest har gode domstoler nær seg, og vi sørger for å kodifisere at det er Stortinget som har siste ord. Alle disse tingene ligger på plass. Det er en del av reformen. Det som står tilbake, er at det faktisk blir færre ledere i domstolene med statsinntekt. Det er riktig. Det er kanskje nettopp derfor vi ser at det er enkelte, ganske høylytte, sorenskrivere som er ute i media og har veldig sterke meninger om dette, mens det store, hele Domstol-Norge i det alt vesentlige støtter reformen. Når man står uten argumenter, når de er tilbakevist, sånn som vi har gjort i denne debatten – tilbakevist at dette vil være et anslag mot distriktene, men er forenlig med god distriktspolitikk – gjør man ganske forutsigbart det man bruker å gjøre. Kan man ikke vinne med argumenter om politikk, angriper man prosessen, og det er nettopp det halvparten av innleggene fra denne talerstolen i dag har handlet om. Det er angrep på prosess – prosess, prosess, prosess – at det ikke er utredet godt nok, at det flere ganger ikke har vært behandlet godt nok. Det er masse påstander om at dette ikke er godt belagt med faktum, og at det ikke er blitt gjort ordentlige utredninger. Vel, det er også tilbakevist. Det er et godt fundamentert grunnlag for å gjennomføre denne reformen, og jeg er glad for at det i dag får flertall i Stortinget.
Per-Willy Amundsen (Fremskrittspartiet), 2020-12-08:
Jeg tenkte jeg skulle få lov å gratulere Senterpartiet og Arbeiderpartiet med gjennomslag for å utsette saken. Det får man jo til nå. Det blir riktig nok bare i to døgn, men det skyldes at Senterpartiets gruppe har vært oppe på denne talerstolen en masse og kommet med uriktige beskyldninger i saken. Jeg har behov for å tilbakevise alle disse ufunderte påstandene som er kommet frem. Men jeg har også behov for å si: Fremskrittspartiet støtter ikke denne saken fordi vi er et såkalt støtteparti for regjeringen. Fremskrittspartiet er et parti i opposisjon, som søker løsninger der det er mulig å få det til, og dette er nettopp et eksempel på det: en reform som sørger for bedre rettssikkerhet, som sørger for at vi har lokale domstoler over hele landet, til beste for befolkningen – til beste for folk flest.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Varianter av det vi vedtar i dag, har vært på høring. Det er ikke første gang i historien at Stortinget lar seg inspirere av forslag som er utarbeidet av departementet – og som gjerne har vært hørt i en eller annen variant – og tatt den varianten og puttet inn i et lovforslag. Det er også ganske interessant at den modellen vi har lagt opp til nå, følger bl.a. et forslag som Senterpartiet tidligere har fremmet i denne sal. Da var det uproblematisk, men når vi foreslår det, er det plutselig dypt problematisk – både konstitusjonelt og saksbehandlingsmessig. Det henger ikke helt på greip.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Vi har undersøkt om det er nødvendig å gjøre endringer i tvistelovgivningen, annen prosesslovgivning, vernetingsregler osv., og vi er overbevist om at det ikke er nødvendig. Skulle det derimot oppstå tvil, er det heldigvis sånn at det er enkle justeringer å gjøre. Til syvende og sist koker ikke dette ned til materielle problemer med loven. Det er i så fall begrepsbruk som må oppdateres, osv. Det er håndterlig for både regjeringen og denne salen. Ellers merker jeg meg tid, sted og dato for denne store dagen, hvor Arbeiderpartiet kritiserer direkte lovvedtak i denne salen. I det er ingen partier uten skyld – og aller minst Arbeiderpartiet. Jeg er klar over at det foretrukne er å gå via departement og høringsprosess, men det er ingen regel uten unntak. Hvis man føler at en variant er tilstrekkelig utredet og godt nok faglig begrunnet, kan vi helt trygt gjøre det.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Er det noe både representanten Vågslid og jeg vet, er det at når Stortinget inviteres til å mene noe om en sak, så er det ikke veldig langt unna både debatt og vedtak. Det har vært den fine politiske praksisen som har pågått i noen tiår, at regjeringen – for å være sikker og føle ryggdekning for de endringene man ønsker å gjøre – legger frem for Stortinget de endringene man ønsker å gjøre. Det er en åpen invitasjon til Stortinget til å ta stilling til hva man mener om justeringene. Det har stort sett gått igjennom uten endringer, men det har også blitt gjort endringer. Det ble gjort senest før de famøse åtte årene med Arbeiderpartiet – det var vel i 1999–2000. Da ble det gjort endringer fra Stortingets side. Man sendte signal tilbake til regjeringen om at man var enig i de fleste rettskretsendringene, men det var noe man ønsket å justere på – et fantastisk samspill mellom regjeringen og Stortinget. Nå får vi lovfestet det, og det kommer til å bli veldig bra.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Dette er en lek med ord og tekniske begreper. Jeg tror vi skal komme tilbake igjen til det helt grunnleggende spørsmålet: Hva er en domstol for deg og meg og oss alle? For meg er det ikke avgjørende om man definerer en domstol som en rettskrets, eller om en domstol nødvendigvis har en sorenskriver eller ikke. For meg er en domstol åpne dører, aktivitet, vitner, pårørende, tiltalte som føres inn og ut, advokater som vrimler rundt – at det er aktivitet i den enkelte domstol. Det er det avgjørende. Grunnen til at vi har hatt en debatt om nedleggelse av domstoler, er at det helt uten tvil er etterlatt et inntrykk hos veldig mange av at nå er det kroken på døren og slutt for den lokale domstolen. Det er et etterlatt inntrykk som vi ikke kan la stå, for det er uriktig. Det er feil. Når våren kommer, vil det fortsatt være vrimlende aktivitet. Vi kan dra på turné sammen for å se resultatet av denne gode reformen.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Hvis vi legger definisjonen av nedleggelser som opposisjonen opererer med, til grunn, har jeg fått veldig rett. Da har jeg vært veldig framsynt da jeg sa at det var behov for nedleggelser – den nye Snåsamannen, jeg skulle til å si Bergensmannen, men det høres ikke like kult ut. Det hadde vært en veldig korrekt spådom om at det kommer til å legges ned domstoler. Jeg tok feil, for det ble ikke store nedleggelser. Det er realiteten. Jeg skal være helt ærlig på at etter å ha lest de faglige anbefalingene støttet jeg nedleggelser også av rettssteder. I en reform kan man ikke få alt. Man kan ikke få alt! Jeg mener at det aller viktigste med denne reformen er de elementene som går på store fagmiljøer, som går på raskere saksbehandling, som går på rotering av saker. Men det var ikke tiden for nedleggelser av rettssteder. Det må vi bare innse. Og det blir ikke tiden for det i framtiden, for nå er vi tindrende klare på at dette er vår struktur, dette er vår løsning, og alt i alt tror jeg den blir veldig, veldig god.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Jeg er enig med representanten Vågslid i at vi i Stortinget må være pinlig opptatt av og nøyaktig med detaljene. I oppløpet til behandlingen i dag er det sendt ut brev til både Justisdepartementet, presidentskapet og komiteen – det er for øvrig også distribuert til resten av Stortingets partigrupper – med en påstand om at forslaget her bryter med konstitusjonell sedvanerett. Det er en veldig, veldig alvorlig påstand. Én ting er at det vil utsette saken, men det andre er at det legger til grunn en regel som gjør at handlingsrommet i denne salen blir innskrenket. Da må man være ekstremt sikker i sin sak. Jeg har lyst til å høre fra representanten Vågslid: Hvilke vilkår legger Arbeiderpartiet til grunn i sin forståelse av hva som er konstitusjonell sedvanerett? Og hvilken praksis er det som underbygger at det skal foreligge i dette tilfellet?
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
I brevet står det tindrende klart at dette forslaget bryter med konstitusjonell sedvane. Der er «no ifs, no buts» – det er en klar påstand om at det eksisterer en konstitusjonell sedvane, og jeg tror vi alle har sett et ganske likelydende brev fra et knippe sorenskrivere som påstår det samme. Mitt spørsmål er fortsatt, jeg gjentar det, og dette må vi ha svar på, for det er ganske sentralt: Nøyaktig hvilke vilkår mener Arbeiderpartiet må være oppfylt for at det skal foreligge en konstitusjonell sedvane i dette spørsmålet? Hvis vi ikke får svar på det spørsmålet, vil det henge i luften fram mot votering også. Jeg synes det er ganske avgjørende at et statsbærende parti gir svar på hva de legger i begrep som de med ganske stor letthet sprer rundt, videreformidler og forsøker å stoppe en helt legitim debatt og legetime vedtak med.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Høyre og de andre regjeringspartiene på Stortinget har forholdt seg til debatten og den kunnskapen som eksisterer om disse spørsmålene. Da regjeringen leverte saken til Stortinget, foreslo ikke domstolkommisjonen del 2, en annen murstein i denne sagaen om domstolsreformen, men den inneholder jo en veldig sterk og god omtale av nettopp disse spørsmålene, og etter å ha sett de utredningene er jeg ikke i tvil om at den lovfestingen vi gjør nå, lovfestingen av praksisen som har eksistert, er fornuftig. Men jeg registrerer at vi ikke har fått svar på hvilke vilkår Arbeiderpartiet legger til grunn når de påstår at dette bryter konstitusjonell sedvane. Det ser ut som de har hoppet på en løs påstand, en totalt feilaktig og ubegrunnet påstand fra et knippe sorenskrivere. Det i seg selv er interessant. Men det må altså være en lang og sammenhengende praksis som Stortinget har fulgt, i den oppfatning at de følger en regel av konstitusjonell rang. Det har ikke skjedd i denne saken – ikke i det hele tatt.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
Jeg tenkte jeg skulle oppsummere noen av de innspillene som har kommet underveis i debatten. Jeg synes det kanskje viktigste å svare på er dette angrepet på presidentskapet, som jeg synes ikke hører hjemme noe sted. Presidentskapet har tatt en avgjørelse om å si nei til en ekstraordinært lang utsettelse av saken. De har sagt ja til en normal saksbehandling. De har sørget for at flertallet i denne salen får den saksbehandlingen de ønsker. I noen av komiteene er det ujevn sammensetning, men vi må ha en forsikring i bunnen om at hvis flertallet i denne salen ønsker en saksbehandling, da får de den saksbehandlingen de ønsker. Den er forsvarlig, og det har jeg gått grundig igjennom tidligere i dag. Jeg har lyst til å utfordre representanten Dag Terje Andersen, som er spesielt kritisk i sin omtale av presidentskapet, bl.a. fordi dette momentet om påstått brudd på konstitusjonell sedvane kom opp i tolvte time. Det er faktisk besvart. Justisdepartementets lovavdeling har kloke hoder som sier – så tydelig som noen departementsansatt kan si det – at dette er det i det hele tatt ikke noe hold i. Hvis man ikke tror på Justisdepartementets lovavdeling og ønsker å høre med andre, er det faktisk ikke verre enn at man er én telefonsamtale unna en jussprofessor. Den samtalen tok jeg, og han brukte ord som ikke egner seg fra denne talerstolen, i omtalen av denne teorien om at det skulle være noe brudd på konstitusjonell sedvane. Kort oppsummert: Det er ikke i nærheten. Da er spørsmålet: Skal det være sånn at med en gang noen påstår at det er brudd på konstitusjonell sedvane, skal det være full stopp, blås i fløyten, Stortinget legger ned arbeidet sitt, og vi utsetter saker? Det kan ikke være sånn. Derfor utfordrer jeg representanten Dag Terje Andersen til å komme opp på talerstolen og fortelle i klartekst hvilke vilkår Arbeiderpartiet mener det er man legger til grunn når man har med konstitusjonell sedvane å gjøre. Det trenger ikke være relatert til dette spørsmålet. Når har vi med konstitusjonell sedvane å gjøre? Og hvilken tidligere praksis er det i dette tilfellet som skal gjøre at vi er i nærheten av å stå overfor en konstitusjonell sedvane som krever en annen framgangsmåte enn det vi har lagt opp til? Jeg skal være den første til å si at hvis vi var i nærheten av et tvilsområde, da blåser vi i fløyten – da sier vi stopp, for vi skal ha stor, stor respekt for de konstitusjonelle spillereglene. Men det går ikke an å komme med påstander som er så ubegrunnet. Det er ikke gitt ett eneste argument for. Likevel sier man at presidentskapet har gjort en dårlig vurdering når de har sagt at vi skal ha normal behandling.
Peter Frølich (Høyre), 2020-12-08:
For å kommentere representanten Dag Terje Andersens innlegg kort: Jeg synes det er veldig flott at presidentskapet noen ganger trer inn og verner om mindretallets rettigheter, men her har jo et mindretall forsøkt, på helt urimelig vis, å definere dette som en hastebehandling, når det er en helt normal og forsvarlig behandling. Da synes jeg det er greit at flertallet i denne salen kan få viljen sin, i en helt normal saksbehandling i komiteen. Det har ellers vært veldig mye feil som har blitt sagt fra talerstolen her. Jeg reagerer på at det er så lett å bare lire av seg den ene usannheten etter den andre. Jeg føler behov for en nærmest fortløpende faktasjekk. Det går an å si f.eks. at her er det en storstilt sentralisering, når det spesifikt står i saken at det ikke skal skje. Det går an å si at domstolene er sultefôret. De får 170 mill. kr mer neste år. Det er den største økningen på noe domstolsbudsjett i moderne historie. Så det er noe her som ikke henger sammen. Representanten Borch sa at det var behandling av domstolsreformen i vår, og at det har vært en snuoperasjon nå. Nei, det var ikke noen domstolsreformbehandling i vår. Så alt sauses sammen. Det er blitt sagt at tingretten i Mysen legges ned. Nei, den gjør ikke det. Én tekstmelding til Domstoladministrasjonen vil vise at det ikke medfører riktighet. Så blir man opplyst om det. Denne typen påstander har kommet igjen og igjen i hele debatten. Det er litt utmattende. Jeg må bare innrømme det. Én ting er at det er feil, men det er også en forvirring som mest sannsynlig er skapt av opposisjonen selv. Det er ikke nødvendig, det trenger ikke å være slik. Den siste som var ute, var representanten Lundteigen, som mente at nå kom advokatene til å forsvinne. Her må noen forklare meg logikken. Det at det blir en felles sorenskriver for flere tinghus, betyr det at advokatene bare fordufter, at de trekker seg unna – når aktiviteten er den samme, når tinghusene er åpne, når sakene går som før og mange steder kanskje vil øke i antall, fordi man for første gang kan flytte saker ut fra byene og inn i distriktsdomstoler? Det gir ingen mening å bare komme med en løs påstand om at advokatmiljøene dermed vil fordufte. Man må begrunne det bedre enn som så. Jeg synes høydepunktet under debatten var da det ble sagt at nå måtte vi lytte til Dommerforeningen når det gjaldt situasjonen i Finnmark. Det kan absolutt være at løsningen i Finnmark har ulike sider ved seg som Dommerforeningen og andre vil være kritiske til, men hjelpe meg – det er litt sent å komme og si at vi skal lytte til Dommerforeningen nå, når de i tre år har forsøkt å overbevise politikere i denne salen om at det nå er på tide med en domstolsreform. Nå får vi den endelig, og det skal vi være glade for.