Dagfinn Høybråten (Kristelig Folkeparti), 2003-01-23:
På grunnlag av en enstemmig innstilling burde det kanskje ikke være nødvendig å knytte så mange bemerkninger til saken fra min side, men det var representanten Ballos innlegg som fikk meg til å be om ordet. Jeg må nok reservere meg mot en del av de karakteristikker som representanten Ballo gav uttrykk for overfor deler av forvaltningen. Begreper som trenering osv. kan jeg ikke være enig i. Dette er et krevende felt. Jeg tror alle som har søkt å sette seg inn i det, vil se at det er ikke noe enkelt landskap å manøvrere i. Men jeg vil si noe om hvordan jeg har tenkt å følge opp det gode grunnlag som jeg mener en enstemmig komiteinnstilling nå gir for å komme videre. Proposisjonens sentrale problemstilling er jo i hvilken grad man skal bruke helsepåstander i markedsføringen. Hensikten med å klassifisere produkter som legemidler er å sikre at produktet blir kontrollert vitenskapelig, og at markedsføringen kun skjer innenfor den rammen som er dokumentert vitenskapelig. Det har sammenheng med at legemidler, i motsetning til næringsmidler, må godkjennes etter kriteriene kvalitet, sikkerhet og effekt før de kan selges. I den forbindelse reiser proposisjonen også spørsmålet om hvilke krav som skal stilles til den dokumentasjonen som må foreligge i forbindelse med godkjenningen. Disse spørsmålene er selvsagt av stor kommersiell betydning for naturmiddelbransjen. De ønsker større adgang, naturlig nok, til å benytte helsepåstander i markedsføringen, uten at produktene av den grunn skal klassifiseres som legemidler og med det utløse krav om godkjenning av produktenes kvalitet, sikkerhet og effekt. Men disse spørsmålene er også av stor betydning for å ivareta folkehelsen. Godkjenning etter vitenskapelige kriterier er viktig for å hindre at uvirksomme produkter selges og brukes til fortrengsel for viktige legemidler. Av særlig stor betydning er det at forhåndskontrollen sikrer at produktene ikke har et annet innhold enn det som framgår av deklarasjonen. Jeg legger også vekt på at en forhåndskontroll etter vitenskapelige kriterier er forbrukernes beste vern mot villedende markedsføring. I proposisjonen tilrås det at legemiddeldefinisjonen beholdes slik den er i dagens legemiddellov. Det slutter en enstemmig komite opp om. Det sikrer at norsk rett på dette punkt fortsatt vil være i overensstemmelse med det som gjelder i våre nordiske naboland og i store deler av Europa for øvrig. På denne bakgrunn, og i lys av det uttalte ønsket fra flere hold om at naturmiddelbransjen skal få en videre adgang til å benytte medisinske påstander, har jeg foreslått en utvidelse av naturlegemiddelordningen. Denne ordningen kombinerer folkehelse- og forbrukerhensynet med bransjens behov for å informere bredere om sine produkter. Betydningen av at den enkelte person blir gitt de beste mulighetene til selv å kunne ivareta sin helse på best mulig måte, er understreket flere steder i komiteinnstillingen og av sakens ordfører. Jeg er enig i dette utgangspunktet, og er som kjent ikke fremmed for å ta i bruk alternative metoder i denne sammenhengen. Jeg viser her til Ot.prp. nr. 27 om alternativ behandling. Jeg har derfor forståelse for ønsket om en enklere tilgang til informasjon om naturmidler som er ment å fremme helsen, men som ikke er godkjent som legemidler. Men jeg er også opptatt av det hensyn til forbrukerne som tilsier at det er et regelverk som gjør det mulig å forhindre villedende markedsføring og overdrevne forventninger til produktenes virkning. Det gjelder særlig fordi det er hevet over tvil at det i markedet for naturmidler er flere produkter som ikke har dokumentert effekt. Det maner til en viss forsiktighet med hva man bør tillate av udokumenterte helsepåstander. Jeg vil på denne bakgrunn og på bakgrunn av komiteens enstemmige innstilling sørge for at det blir opprettet et bredt sammensatt utvalg som skal gjennomgå grensen mellom legemidler og næringsmidler, herunder listen over helsepåstander som det tas hensyn til. Jeg har merket meg at komiteen ber om at det blir vurdert innført en ordning med forhåndsgodkjenning av naturmidler, lagt til en eventuelt ny avdeling for naturmidler i Statens legemiddelverk. Jeg vil vurdere forvaltningen og regelverket på dette området og melde tilbake til Stortinget på en egnet måte. I denne sammenhengen vil jeg også se på grensen mellom legemiddelverkets og næringmiddelmyndighetenes tilsynsfunksjoner. Jeg vil se på hvilken dokumentasjon som i tilfelle skal kreves for en særskilt godkjenningsordning for naturmidler. Jeg ser et behov for å gå nøye inn i disse problemstillingene, og vil på basis av det komme tilbake til Stortinget med en vurdering av disse spørsmålene som her er reist.