Øyvind Halleraker (Høyre), 2013-06-19:
I denne saken behandler vi et representantforslag fra stortingsrepresentantene Trine Skei Grande og Borghild Tenden om å effektivisere arbeidsinnvandringen til Norge gjennom enklere regler, bedre rutiner og raskere saksbehandling. Det er bred politisk enighet om at Norge trenger utenlandsk arbeidskraft. Forslagsstillerne viser bl.a. til behandlingen av St.meld. nr. 18 for 2007–2008 om arbeidsinnvandring, da Stortingets flertall, alle unntatt representantene fra Fremskrittspartiet, var enige om at regelverket på området skulle gjøres enklere og mer oversiktlig. Vi var også enige om at saksbehandlingsprosedyrene skulle forbedres, og at det skulle iverksettes en rekke tiltak for å legge til rette for å dekke behovet for utenlandsk arbeidskraft. Forslagsstillerne viser til at norsk arbeids- og næringsliv vil ha behov for spesialkompetanse for å klare konkurransen med internasjonale selskaper, og at det av flere grunner ikke er noen selvfølge at den kompetente arbeidskraften søker seg til Norge. Det er etter hvert bred oppslutning om at Norge er blitt et flerkulturelt land, der innvandrere beriker både samfunnet og arbeidslivet gjennom den erfaring, kunnskap, arbeidsvilje og innsats de bidrar med. De har også ideer som kan bidra som følge av at de har en annen kulturelle bakgrunn. Samtidig byr det flerkulturelle samfunnet på utfordringer som må løses for å kunne realisere hvert enkelt menneskes muligheter. Et flertall i komiteen mener grunnleggende verdier som demokrati, ytringsfrihet og respekt for enkeltmennesket må ligge til grunn for et flerkulturelt Norge. Vellykket integrering bygger på gjensidighet i plikter og rettigheter, kommunikasjon, anerkjennelse og respekt for hverandre som mennesker. Derfor er det viktig å styrke innsatsen for å få flere innvandrere til å delta i arbeidslivet. Det er bred enighet om at utgangspunktet for dem som ikke har et beskyttelsesbehov, må være at de kan forsørge seg selv og sin familie. Høyre stiller klare økonomiske krav til dem som henter familien til landet. Det å bli fullverdig medlem av det norske samfunnet som statsborger innebærer både rettigheter og plikter. Det stiller krav til den enkelte, men det krever også at samfunnet godtar nye statsborgere. De som får norsk statsborgerskap, har bodd i Norge i flere år. Da må samfunnet forvente at de i løpet av denne perioden har tilegnet seg et kunnskapsnivå om både språk, verdier og samfunnsforhold. Ethvert rettssamfunn må bekjempe diskriminering uansett på hvilket grunnlag det skjer. Høyres utgangspunkt er at det er enkeltmennesker som blir diskriminert. Beskyttelse mot diskriminering må derfor knyttes til individer, ikke grupper. Vi har i merknadene i denne saken vist til Høyres representantforslag fra 2011, hvor vi definerte ti punkter for en bedre integrering. Vi foreslo da å styrke innvandrernes muligheter gjennom språk og arbeid, å utrede suksesskriteriene for flerkulturell rekruttering og å foreta språkkartlegging før skolestart. Vi ville, som Venstre, ha noe vi kalte for et hurtigsporsystem for forhåndsgodkjente bedrifter. Vi ville ha en blått kort-ordning. Vi ville ha aktivitetsplikt for sosialhjelpsmottakere og gratis kjernetid i barnehagen når mor eller far deltar på introduksjonskurs. Vi ville ha godkjenningsordninger for innvandrernes utdanning. Vi ville styrke boligpolitikken og ha en språk- og kunnskapstest for statsborgerskap. En rekke av disse forslagene er sammenfallende med intensjonen i Venstres representantforslag, men ikke alle. Men vi signaliserer her og nå at vi vil stemme for Venstres forslag nr. 3, som er lagt ut i salen i dag.