Akhtar Chaudhry (Sosialistisk Venstreparti), 2013-06-10:
Vi snakker om et ganske alvorlig tema. Det dreier seg om mennesker som vi i rettssalene fratar frihet og setter inn bak murene. Dette er noe av det mest alvorlige et menneske kan bli utsatt for, og de som sitter bak murene, fortjener det fordi de har forstyrret rettsordenen i vårt samfunn og redusert livskvaliteten til mennesker. Men det er likevel alvorlig for et menneske å bli fratatt friheten, og derfor må vi vite: Hva er målet med dette? Hvorfor setter vi mennesker bak lås og slå? Hvis det er hevn, har vi et problem som samfunn. Et sivilisert samfunn hevner ikke, selv ikke mot dem som bryter samfunnsordenen. Målet er – det har vi ettertrykkelig slått fast i St.meld. nr. 37 for 2007–2008 om straff som virker – å forebygge, å rehabilitere, å føre dem tilbake til samfunnet som bedre mennesker enn den gang de gikk inn i fengselet. Da er spørsmålet om de tiltakene som Fremskrittspartiet nå foreslår, er med på å gjøre dem til bedre mennesker? Vil de nå de målene som også Fremskrittspartiet faktisk var enig i den gangen vi behandlet St.meld. nr. 37? Jeg ble imponert over saksordførerens innlegg. Hun kom med gode eksempler fra andre land som vi ikke liker å sammenlikne oss med, f.eks. Romania. De som sitter inne, blir de bedre mennesker når de kommer ut? Er forholdene riktige? Er det slik tilrettelagt at de som sitter inne, vil bli bedre mennesker når de kommer ut? Og hvis målet delvis også er å avskrekke, er det avskrekkende? De landene som faktisk har langt høyere kriminalitetsnivå enn oss, er nettopp de landene hvor forholdene i fengslene er langt verre enn hos oss, så det er ingen logikk i eller sammenheng mellom å ha dårligere forhold i fengslene og å nå disse målene. Av og til blir man faktisk veldig oppgitt og skjønner egentlig ikke hva målet er med de forslagene og tiltakene som Fremskrittspartiet fremmer på forskjellige samfunnsområder. Dette er et av dem. La oss ta et veldig banalt eksempel. Jeg synes ikke at dette forslaget burde ha vært fremmet, men det er fremmet på ramme alvor i Stortinget, og da er vi nødt til å ta det på alvor. Det gjelder redusering eller avskaffelse av dagpenger til utenlandske borgere. Hvor kjøper disse menneskene barberblad, tannkrem og tannbørster? Er det i Romania de kjøper dette, mens de sitter i Kongsvinger eller oppe i Finnmark? Eller kjøper de det i Russland eller Polen? Det er jo klart at det er på det samme markedet som de som er norske borgere, kjøper tannkrem og andre barberingsartikler. Da koster det akkurat det samme. Hvis vi ønsker å redusere prisene, måtte disse artiklene importeres fra Romania eller Moskva, det er da de blir billigere. Noen ganger er forslagene så banale at du nesten ikke har et ønske om eller blir fristet til å debattere dem. Vi og den rød-grønne regjeringen er stolte over den kriminalomsorgen som vi har levert i løpet av de siste åtte år. Vi har i samarbeid med dem som gjør denne jobben, levert og lagt lange linjer for hvordan vi skal forebygge og rehabilitere, og resultatene taler for seg selv. Vi har fortsatt et lavt kriminalitetsnivå i vårt land, vi har fortsatt mindre tilbakefall i vårt land sammenliknet med mange andre land, og vi lykkes med resten av politikken også. Så må jeg si: Man prøver å gi et inntrykk av at opposisjonen står samlet når det gjelder kriminalomsorgen, men det er ikke mye. Du kommer ikke lenger enn til forslag nr. 3 før dette korthuset faller sammen. Det er disse partiene som skal styre landet sammen – dersom det mot formodning skulle bli et flertall – og da vet vi egentlig ikke hva slags kriminalomsorg vi kommer til å få i dette landet.