Torny Pedersen (Arbeiderpartiet), 2002-03-07:
Ingen er vel uenig i at NRK er Norges fremste kultur- og mediepolitiske bedrift og den ledende i det norske medieriket. I en digital medievirkelighet preget av globalisering og kommersialisering mener jeg at et offentlig finansiert allmennkringkastingsselskap er viktigere enn noen gang tidligere. Helt siden 1933 har NRK vært den største kulturformidler, men ulike konkurrenter dukket opp rundt hvert hjørne både fra inn- og utland. Mangfoldet i medieverdenen er stort, og derfor blir kravene til innhold også større og større. Samtidig med at de fleste av landets innbyggere kan ta inn programmer fra hele verden i sin stue, blir også kravet til lokale nyheter større. I sin redegjørelse 28. februar i år bruker statsråden kun to og en halv linje på omtalen av NRKs distriktssendinger. Tross bare to til tre linjer er jeg glad for at hun sier det er nødvendig at NRK holder ved like et godt distriktstilbud i hele landet. Når statsråden selv har konkludert med nødvendigheten av distriktssendingene, håper jeg hun vil følge nøye med på hvilken utvikling NRK og styret mener distriktssendingene skal ha. NRK har startet et arbeid med å slå sammen kontorer og omstrukturere distriktsvirksomheten som for meg virker forringende på tilbudet i distriktene. Da nytter det ikke bare å si at NRK skal holde ved like et godt distriktstilbud. Da må statsråden lytte til folket og gjøre noe. Med en selvstendig AS-struktur vet jeg det er vanskelig å styre selskapet, men statsråden er tross alt generalforsamling. Og hvor går grensen for når statsråden vil gripe inn og fortelle styret i NRK at omstruktureringen må til politisk behandling før NRK går videre, slik Stortinget har sagt? Jeg føler en viss defensiv holdning til det statlige eierskapet, og redegjørelsen gav meg ikke mange visjoner om hva statsråden ønsker med allmennkringkasteren vår i framtiden. Jeg mener det er helt nødvendig å sette konkrete vilkår for de oppgaver NRK skal ha, når vi om ikke altfor lenge går inn i en fullstendig digital fjernsynsverden. Jeg får stadig henvendelser fra personer i distriktene som dessverre ikke kan ta inn NRK2. I mitt fylke, Nordland, er det bare vel 80 pst. som tar inn NRK2. Dette visste Stortinget da det ble vedtatt. I utgangspunktet skal ikke vi som politikere blande oss inn i det redaksjonelle innholdet. NRK2 skulle, etter forutsetningene, være en avlastningskanal. Den er nå blitt mer og mer selvstendig og har overtatt spillefilmene – mandagsfilmene – og flere barneprogram, samtidig som NRK1 ikke har filmtilbud. Er det rart at folk reagerer? Det er forunderlig at NRKs frihet kan benyttes til å overprøve forutsetningene fra denne salen. Jeg forventer, dersom den digitaliseringen som statsråden har redegjort for, blir realisert, at NRK2 kan tas inn over hele landet. I 1997 ble lisensen økt da Stortinget vedtok at distrikts-TV-sendingene skulle utvides til å gjelde Østfold og Nordland, utover de ni kontorene som allerede hadde sine 15 minutters sendinger den gangen. Siden er sendingene blitt utvidet til å omfatte 20 pluss 5 minutter. Etter fem år og sterkt press fra Stortinget har endelig NRK tenkt å slippe Østfold og Nordland til med selvstendige sendinger. Da slår sjølråderetten som selvstendig AS til. Østfold får sine tiltenkte 20 pluss 5 minutter, mens Nordland, som både har dårlig dekning av NRK2 og har betalt ekstra lisens, og som har trodd på Stortingets løfter om å kunne få sine rettmessige 20 pluss 5 minutter på lik linje med de andre lokal-TV-sendingene, opplever å bli avspist med bare 5 minutter før klokken 21 fire kvelder i uken. Jeg forventer at en statsråd fra Kristelig Folkeparti holder sine løfter og ser urettferdigheten i dette, og medvirker til at NRK raskt utvider sendetiden for Nordland til samme nivå som de andre distriktskontorene. Jeg er veldig glad for at representanten Ola T. Lånke fra Kristelig Folkeparti tok opp samme problemstilling. Når det gjelder NRKs vanskelige økonomi, vil ikke jeg dele ut skyld. Det som nå betyr noe, er at regjering og storting, sammen med NRK, finner løsninger som medvirker til at vi fortsatt kan ha den verdensberømte allmennkringkasteren opprettholdt i størst mulig grad gjennom lisensfinansiering og uten reklame, samtidig som den sikrer forankring gjennom et bredt distriktstilbud også i framtiden.