Per Rune Henriksen (Arbeiderpartiet), 2016-10-04:
«Norge er et land med store muligheter. Vi har en høyt utdannet befolkning og store naturressurser», sies det i trontalen. Vi har ikke bare store naturressurser, vi har også gjennom årene ført en politikk som har sikret at disse ressursene er på fellesskapets hender, at høstingen av ressursene kommer hele samfunnet til gode, og vi har bygget et moderne samfunn og en vital industri på grunnlag av våre naturressurser. Dette er en politikk som Arbeiderpartiet vil videreføre. Ressursene er gitt oss fra naturens side, men eierskap og kontroll er resultat av politiske beslutninger – beslutninger som har blitt fattet etter politisk kamp gjennom tidene, og ved hver korsvei har høyresiden stått på feil side. I en tid hvor klimaendringer og reduksjon av disse må danne rammer for all politikk, kan vi i Norge glede oss over at nær all vår kraftproduksjon er fornybar og ikke fossil. Vannkraften gir ikke bare lys og varme i de tusen hjem. Den gir også grunnlag for industri og verdiskaping over hele landet. I denne industrien er vi vitne til en formidabel teknologi- og produktutvikling som peker rett inn i et fornybarsamfunn hvor vi fortsatt har industri, verdiskaping og arbeidsplasser. Denne utviklingen ville vi ikke hatt om vi ikke hadde store mengder kraft til priser som gjør Norge til et attraktivt sted å investere i denne typen industri. Dette er konkurransefortrinn som må forsvares og videreutvikles. Fellesskapets eierskap og kontroll over vannkraften og over transmisjonsnettet sikrer at det er samfunnets behov og prioriteringer som styrer utviklingen. Høyresiden i norsk politikk er ikke opptatt av at fellesskapet skal ha eierskap og kontroll. Fra Høyre har vi tidligere hørt at de vil avskaffe hjemfallsretten. Det møtte så stor motstand at det ikke ble vedtatt. Nå hører vi fra Høyres programkomité at de vil privatisere Statkraft – en delprivatisering, som de sier – hvor hjemfallsretten skal sikres, og kontantstrømmen av norsk vannkraft skal gå til staten. Realismen i denne kombinasjonen blir ikke drøftet, selvsagt, det er kort og godt en umulighet. Dagens eierskapsbegrensninger i vannkraftproduksjonen tilsier at et vannkraftanlegg skal ha minst to tredjedeler offentlig eierskap. Statkraft eier 36 pst. av produksjonskapasiteten i norsk vannkraftproduksjon. Dersom Statkraft blir delprivatisert, betyr dette at de må betraktes som private eiere og må dermed selge seg ned, til offentlige eiere. I teorien kan kommuner og fylkeskommuner kjøpe, men vi forstår alle at det ikke er realistisk med dagens kommuneøkonomi. Delprivatisering av Statkraft og fortsatt offentlig eierskap til vannkraftproduksjonen framstår dermed som Ole Brumm-politikk, ja til begge deler, men helt urealistisk. Resultatet vil bli et enormt press på de eierskapsbegrensningene vi har, og dermed på hele ideen om at vannkraftressursene tilhører det norske folk. En oppheving av regelen om to tredjedeler offentlig eierskap vil legge denne sektoren åpen for sterke og hovedsakelig utenlandske finanskapitalinteresser. Dette er et resultat høyresiden har flørtet med tidligere. Slik sett framstår forslaget om delprivatisering av Statkraft mer som en ulv i fåreklær. Mer alvorlig enn et programforslag i et parti som forhåpentligvis sitter i opposisjon etter neste valg, er de forslag som kommer fra regjeringen. Vi har nå til behandling et forslag om at vi skal tillate privat eierskap i utenlandskablene. Om forslaget vedtas, vil det åpne veien for private kapitalinteresser til å ta eierskap i infrastruktur som er viktig for vår energisikkerhet, og hvor inntektene i dag brukes til å redusere nettleien for kundene i det norske nettet. Bare de siste tre kjente regnskapsår har fortjenesten fra våre utenlandsforbindelser vært på 2,25 mrd. kr, som har blitt tilbakeført til fellesskapet gjennom lavere nettleie. Om vi ser på enkeltkabler, kan vi trekke fram NorNed-kabelen, som siden oppstart i 2008 har gitt bruttoinntekter på 2,59 mrd. kr, hvorav 590 mill. kr har blitt tilbakeført til fellesskapet. I likhet med Høyres programforslag om delprivatisering av Statkraft har dette lovforslaget ingen vurdering av konsekvensene endringen vil få – for nasjonalt eierskap og kontroll, for fellesskapets inntekter, for kundene i kraftsystemet, for vår industri, for sysselsetting og verdiskaping rundt i landet. Dette er underordnede hensyn for partier og en regjering som har allergi mot at fellesskapet skal eie noe som gir inntekter. Arbeiderpartiet vil føre en politikk som sikrer fellesskapet eierskap og kontroll over våre naturressurser, som sikrer en bærekraftig høsting av ressursene, og som gir verdiskaping i Norge. Vi vil ikke tukle med våre vannkraftressurser, vi vil ikke privatisere våre utenlandskabler, vi vil gå imot privatisering av Statskog, vi sier nei til evigvarende fiskekvoter. Vi vil kort sagt gå imot et salg av Norge.