trymtv/norwegian-parliament-speeches huggingface dataset:
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-02-02:
Egne merkevarer har jo i mange tilfeller bidratt til å redusere prisen for forbruker, og reduserte priser er absolutt å anse som til forbrukerens beste. Egne merkevarer er også en mulighet for små aktører til å kunne selge seg inn til enkelte kjeder med sine produkter for å få innpass og redusere etableringshindre. Senterpartiet har sammen med SV et forslag om å se på mulighetene for å forby egne merkevarer. Det er jo i utgangspunktet et godt sosialistisk forslag. Kan representanten nevne noen andre vestlige land som har lignende forbud mot egne merkevarer?
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-02-02:
Fra Fremskrittspartiets side har vi i behandlingen av dagligvaremeldingen fokusert på å forbedre konkurransen mellom aktørene i alle ledd. For Fremskrittspartiet har målet i behandlingen av dagligvaremeldingen vært å sørge for rammebetingelser som gir lavere priser og større utvalg for forbrukerne. Fremskrittspartiet har hatt forbrukerens beste som rettesnor, og søkt løsninger som gir mer valgfrihet for forbrukeren. Dagligvarebransjen domineres av store aktører både i kjedeleddet, hos grossist og på leverandørsiden. Det har sine fordeler, men kan skape noen utfordringer. Derfor er det viktig og gledelig at de fleste av våre forslag får flertall i Stortinget og vil bidra til å bedre konkurransen og redusere etableringshindre. Å gå tilbake til en situasjon med uavhengige småkjøpmenn er verken mulig eller ønskelig, men samtidig må vi ta vare på mangfoldet og på nisjeproduktene. Det bør ikke være et mål at alt skal masseproduseres. Fremskrittspartiet vil at det fortsatt skal være slik at folk kan satse på å lage mat og drikke som kan selges i lokalbutikken. I forbindelse med behandlingen av dagligvaremeldingen besøkte jeg en lokal produsent av kjøttvarer som lager bl.a. servelat, bayonneskinke og ulike pølsetyper – populære produkter i nærmiljøet. Men utfordringen var å få innpass i butikkene. Selv om de lokale kjøpmennene gjerne ville ta inn produktene, var inntrykket at kjedene de var tilknyttet, var lite villige til å ta inn produkter fra lokale og mindre produsenter. Det kveler lokalt næringsliv og lokalt initiativ. Det er heller ikke til forbrukernes beste. Dagens forbrukere er kvalitetsbevisste. De ønsker varer med en historie og kjøper gjerne kortreist mat. Det er helt ok at vi har Gilde og First Price, men vi må også gi muligheten til småprodusentene, som aldri kommer opp på samme produksjonsskala. Derfor er det bra at vi i lag med Arbeiderpartiet og Senterpartiet får gjennomslag for at vi skal ivareta et mangfold av leverandører. Stortingsflertallet er enige om at det er viktig at lokale kjøpmenn som er tilknyttet kjedene, har anledning til å ta inn produkter også fra lokale og mindre produsenter. Vi ber også regjeringen sørge for at såkalte lojalitetsavtaler mellom kjeder og lokale kjøpmenn ikke kan bindes opp til 100 pst. lojalitet. Det vil etter vår mening gjøre det lettere for lokale kjøpmenn å velge å ta inn flere lokale produsenter.
Bengt Rune Strifeldt (Fremskrittspartiet), 2021-02-02:
Som jeg var inne på i mitt forrige innlegg, er det gledelig at Fremskrittspartiet har fått flertall for de fleste av sine forslag i denne meldingen, men det er ett forslag som vi fortsatt står helt alene om. Det er å tillate salg av øl på bensinstasjoner. Det har ikke noe å gjøre med liberalisering av alkohollovgivningen, men det har å gjøre med likebehandling. Dagligvarebutikker som har lov til å selge alkohol, har også anledning til å sette opp bensinpumper og ladestasjoner. Samtidig har bensinstasjoner ikke lov til å selge alkohol, fordi de etter alkoholforskriften «i det vesentlige selger bensin, olje og andre varer som er nødvendig for drift av eller vedlikehold av motorkjøretøyer og motorbåter». Det gir bensinstasjonene en klar konkurranseulempe. Fremskrittspartiet foreslår derfor å oppheve alkoholforskriftens § 3-4, som forbyr kiosker og bensinstasjoner å søke salgsbevilling på lik linje med dagligvarebransjen. Det er et forslag som de fleste moderne partier burde støtte, fordi det gir likebehandling. Senterpartiet burde også støttet det, fordi bensinstasjoner og kiosker er et viktig tilbud til folk ute i distriktene. Inntektene fra alkoholsalget vil gjøre disse mer konkurransedyktige og vil kunne gi folk i distriktene billigere matvarer og et bedre vareutvalg. Så må jeg få uttrykke glede over at en samlet komité ønsker et grensehandelsbarometer og ber regjeringen legge fram en egen sak for å redusere grensehandelen og sikre konkurransekraften til norsk næringsliv. Det vil vise hvor stort omfanget virkelig er. Det er veldig gledelig at en samlet komité under pandemien har fått øynene opp for de mulighetene som kan være til å skape arbeidsplasser i Norge, dersom en klarer å redusere grensehandelen. Det varmer et fremskrittspartihjerte, og jeg håper Stortinget samtidig kan være med og redusere avgiftsnivået betydelig. Fremskrittspartiet har klart å få gjennom betydelige avgiftskutt på grenseutsatte varer og håper på å redusere avgiftsnivået ytterligere. Avslutningsvis vil jeg kommentere forslaget fra Senterpartiet og SV, om et forbud mot egne merkevarer, også kalt EMV. Det er overraskende at SV og Senterpartiet vil forby dagligvarekjedene å selge egne merker i egne butikker. Butikkene skal ved lov være pålagt å bare selge merkevarer fra TINE, Nortura, Prior, Stabburet og andre etablerte produsenter. Jeg er veldig glad for at forslaget ikke får flertall i salen, for Fremskrittspartiet mener det blir bedre konkurranse på både pris og kvalitet når kjedene selger egne merker som utfordrer de etablerte merkevarene. Jeg er også veldig glad for at Fremskrittspartiet får flertall for å bedre merkingen av EMV-ene med produsent og produktenes opprinnelsesland, sånn at forbrukerne kan gjøre opplyste valg. Vi jobber for en dagligvaremelding til forbrukernes beste.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
Arbeiderpartiet ser ingen grunn til at Norge skal ha strengere regler enn Europa. EU har satt grensen ved 100 000 nettkunder fordi det for små selskaper vil være unødig byråkratisk og fordyrende for kundene. Det er argumentene til EU, og dem støtter vi. Norge har allerede strenge krav til juridisk og økonomisk separasjon for å fremme konkurranse og sikre nøytralitet for nettselskapene. Et funksjonelt skille vil hindre samdrift og ressursutnyttelse mellom nettvirksomheten og den øvrige virksomheten. Regjeringen har ikke vurdert eiernes styringsrett. Lovforslaget griper direkte inn i eiernes styringsrett. Bransjen er dominert av lokale offentlige eiere, og Arbeiderpartiet ser ingen grunn til å begrense eiernes mulighet og rett til å styre selskapene i tråd med lokale mål. Mange lokale energiselskaper er innovative og har vært tidlig ute med å investere i infrastruktur med automatiske måle- og styringssystemer og bredbånd. Økt byråkrati og økte kostnader vil svekke denne muligheten framover. De lokale energiselskapene bidrar også til god forsyningssikkerhet. Lokal tilstedeværelse av mennesker og materiell gir rask retting av eventuelle strømbrudd. De representerer også viktige lokale, attraktive kompetansearbeidsplasser. Norge har i dag trolig et av verdens best fungerende nettsystemer og høy leveringssikkerhet. Energiselskapene har et klart fokus på å redusere kostnader og forbedre kvaliteten, og mange mindre selskaper ligger høyt på NVEs effektivitetsmålinger. Det er bl.a. et resultat av et velfungerende marked, sterk konkurranse med mange aktører og svært lave marginer på kraftsalg til sluttbrukere. Arbeiderpartiet mener en utvikling mot svært få selskaper vil være uheldig for kundene og for konkurransen. Erfaringene fra f.eks. Storbritannia viser at kundene ikke er fornøyd med få og store leverandører. Vi kan ikke se at det er dokumentert at større selskaper driver energiforsyning bedre enn små og mellomstore selskaper. Store selskaper har lav nettleie fordi de har stor kundekonsentrasjon og lite nett per kunde, ikke nødvendigvis fordi de driver spesielt godt. Det vi vet sikkert, er at et funksjonelt skille vil føre til mer ineffektiv drift og betydelige kostnadsøkninger, som kundene til slutt må dekke. Konsolidering bør skje ut fra selskapenes egne vurderinger om hva som tjener kundene best, ikke med regler som påfører unødvendige ekstrakostnader. Arbeiderpartiet ser ingen grunn til at norske virksomheter skal ha strammere og mer kostnadsdrivende regler enn EU, og mener at grensen bør være på 100 000 nettkunder, akkurat som ellers i EU. Da vil 31 flere nettforetak enn i regjeringens forslag slippe å innføre et funksjonelt skille.
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
Det viser seg at Norges nettselskapsstruktur ikke er så unik i europeisk sammenheng, for både Tyskland, Østerrike, Frankrike, Finland og Sverige har omtrent tilsvarende sammensetning som det vi har i Norge, med mange små selskaper og selvfølgelig en del store. Det har sikkert vært litt av begrunnelsen for at EU har ment at grensen bør settes til 100 000 nettkunder og ikke til 10 000. Spørsmålet er: Finnes det noen dokumentasjon på at dagens selskaper har drevet med kryssubsidiering, misligholdt eller misbrukt regelverket, eller noe annet negativt knyttet til det de reelt sett har gjort, utover det at en del har litt mindre størrelse enn de syv aller største?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
Det er helt rett at vi har store selskaper. I min region har vi bl.a. BKK, som er stort. Men vi har også lyttet til de mindre selskapene, som vi ser driver veldig bra ut fra sine lokale forhold – så vi har et mangfold. Arbeiderpartiet er opptatt av positiv konkurranse og innovasjon, for er det for få selskaper, bidrar det til mindre konkurranse og mindre innovasjon. Dette er en balansegang. Men Arbeiderpartiet mener at det ikke er dette tiltaket som er det viktigste. Vi er positive til konsolidering, men ikke under tvang. Nå har vi registrert at Fremskrittspartiet subsidiært vil støtte og sannsynligvis gi flertall for forslaget om en grense på 10 000. Hvor lang tid vil de berørte selskapene få til å tilpasse seg endringene, og hvilket tidspunkt vil endringene gjelde fra?
Ruth Grung (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
Men regjeringspartiene er i alle fall vanligvis opptatt av forutsigbarhet, og ulike flertall som har beveget seg fram og tilbake, er ikke ensbetydende med forutsigbarhet. Betyr det at så fort vi vedtar dette på torsdag, skal det iverksettes? Hva blir datoen?
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-02:
Ja, saken om selskapsmessig og funksjonelt skille har pågått i Stortinget sikkert over lang tid, men det ble i hvert fall gjort vedtak tilbake i mai i 2016. Vi har i tiden siden det hatt en overgangsordning. I 2018 var det så en diskusjon om størrelser og hvem som skulle bli omfattet av et funksjonelt skille. Regjeringen fikk da i mandat å utrede et antall på 30 000 og flere. Regjeringen kommer nå tilbake – eller kom tilbake rett før jul – og foreslår 10 000. Det er det regjeringspartiene går for. Det er ulike syn i denne saken. Noen ønsker at det fortsatt skal være 100 000, og noen ønsker at det skal være 0. Det er uansett viktig i en bransje som er i stor endring, og overfor kundene, at det er likest mulig vilkår. Når man driver en monopolvirksomhet, som nettforetakene er, er det viktig at man har likest mulig vilkår. På kraftselskaper har vi en struktur som begynner å bli opp mot 100 år gammel, og i likhet med kommunestrukturen er det av og til behov for endringer. Vi har også ny teknologi som gjør at det er mulig å drifte på en annen måte. Vi ser at vi i Norge har fått nettselskaper og kraftselskaper som har rundt en million abonnenter, så teknologi skaper også nye muligheter. Noen hevder at det er kostnadsdrivende å skulle forholde seg til byråkratiet som det skulle medføre å ha et funksjonelt skille, men med dagens teknologi og muligheter er det vanskelig å se begrunnelsen for det. Da er nøytralitet viktig, at det ikke er gjennomgående representasjon, og at en ikke kan kryssubsidiere. Regjeringens forslag er altså at vi reduserer risikoen for uforholdsmessige byrder ved at fritaket gis for bare dem som har færre enn 10 000 abonnenter.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-02:
Beklager, president, det begynner å bli langt på dag. Representanten skal ta opp det forslaget vi står inne i.
Ketil Kjenseth (Venstre), 2021-02-02:
Jeg vil oppsummere denne debatten og først av alt takke Fremskrittspartiet for en oppklarende opplysning om at de vil stemme subsidiært for 10 000. Så til litt av historien bak debatten vi har her i dag. Dette handler også om at det har vært stilt spørsmål ved om det er kryssubsidiering, om det er ukultur, i en bransje som opp gjennom tiden kanskje har vært litt lite gjennomsiktig. Det er nok å nevne investeringer i teater- og kulturselskaper utenfor Norges grenser. Vi kan også gå til diskusjonene vi har om hvem som skal råde over alternativene til strømnettet, rør som også kan distribuere vann til oppvarming, bioenergi. Der interesser kommer i konflikt, er det gunstig å ha et funksjonelt skille for å skille person, sak og interesse så langt som mulig og hensiktsmessig. Det ligger også bak diskusjonene vi har her i dag. I sin svarreplikk nå nevnte statsråden kontroll og tilsyn, som også drar ressurser – NVE har også vært en stor del av debatten om dette. Jeg synes Arbeiderpartiet og Senterpartiet går høyt på banen når det gjelder å forsvare de aller minste aktørene. En nevner ikke at mange av de minste aktørene også er dem som forholdsmessig sett har størst kraftinntekter, og som sånn sett har ressurser til å vedlikeholde. Det er bra. Det er ikke den diskusjonen vi har i så stor grad i dag, men når en viser til 100 000 i EU, er det ikke helt sammenlignbart. Norge har uforholdsmessig mange og små selskaper. Det andre forholdet er at Hafslund og Eidsiva har slått seg sammen til Elvia og nå har én million nettabonnenter. Det er i et område hvor Senterpartiet og Arbeiderpartiet har politisk flertall og ikke har brydd seg filla med det. Hvis en hadde vært så bekymret for de store, ville det vært naturlig at en hadde brydd seg litt mer med det og ikke latt det skje uten noen som helst politisk oppmerksomhet om det – hvis smått alltid er best. Det sier meg noe om at Hafslund og Eidsiva – Elvia – ser noen muligheter, og jeg synes også vi skal være med dem på å se etter de mulighetene blant flere. Som representanten Halleland var inne på: Vi skal ha mye grønn kraft ut til mye ny, grønn industrialisering, men også fram til forbrukere som har stadig større behov for grønn energi i hverdagen.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2021-02-02:
Vi lever i en tid da mange tjenester digitaliseres. Dette gjelder også i samferdselssektoren. I budsjettproposisjonen for 2019 påpekte regjeringen at det er behov for å modernisere trafikant- og kjøretøyområdet gjennom et godt og tilgjengelig tilbud for brukerne, samtidig som effektiviseringsmålene som er satt for etaten nås. Det overordnede målet er å etablere ny tjenesteleveransemodell og tjenestetilbud for framtidige behov. Tidshorisonten er innen utgangen av 2024. Stadig flere tjenester kan tilbys mer effektivt og mer større grad av tilgjengelighet over digitale plattformer og internett, og uten krav til fysisk frammøte. Et eksempel er omregistrering av bil ved bruk av PC eller mobil. Det siste er etablering av elektronisk førerkort, som ble lansert i 2019. Alle endringene har som formål å gjøre det enklere, rimeligere og raskere for brukeren å benytte seg av Statens vegvesens tjenester. Det blir dermed færre og færre som har behov for å møte på trafikkstasjonen. Dette blir ytterligere forsterket gjennom nye verktøy som tilbys de forskjellige bransjene. Tjenesteleveransemodellen har gjennom flere år vært gjenstand for forandring. Det har i hovedsak skjedd gjennom at oppgavene er overlatt til private aktører, og at brukerne selv utfører oppgavene i Statens vegvesens selvbetjeningsløsning. Periodisk kjøretøykontroll, førerkortproduksjon og førstegangsregistrering av kjøretøy er eksempler på at private i dag utfører mange av de oppgavene Statens vegvesen gjorde tidligere. Ni av ti førstegangsregistreringer gjøres i dag av bilforhandlerne ved at Statens vegvesen tilbyr verktøy som setter dem i stand til det. Etaten vurderer dette som både raskere, sikrere og billigere for forhandlerne. Til tross for at det er godt belegg for at antall tjenester som krever fysisk frammøte er sterkt redusert, og vil bli ytterligere redusert, er flertallet i komiteen opptatt av at endringene i strukturen for trafikkstasjonene må skje gradvis og i nært samarbeid med næringslivets behov. Her er også avstand et moment. Mange steder har virksomheter som driver med kjøretøyrelatert virksomhet, etablerert seg i nær tilknytning til trafikkstasjonene. Et annet forhold er behovet for muligheten til å kjøre opp på motorsykkel uten å måtte kjøre uforholdsmessig langt. Flertallet peker på at dagens tilbud med kjøregårder ved de enkelte trafikkstasjoner er av avgjørende betydning, ikke bare for oppkjøring på motorsykkel, men også for selve opplæringen. I forslaget understreker flertallet at en eventuell strukturendring ikke må gjøres før en har på plass gode løsninger som gjør at behovet for fysisk oppmøte er varig redusert og ikke får store negative konsekvenser for folk og næring. Det første som slår en når en leser innstillingen, er de mange forslagene fra opposisjonen: 73 forslag i alt – alle likelydende. Merknadene deres avslører at dette er en opposisjon som velger å gå baklengs inn i framtiden.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2021-02-02:
For å forklare noe av årsaken til forslaget, innstillingen vi fremmer: Hvis man leser rapporten fra Statens vegvesen – og det er jo litt viktig – som ligger til grunn for den saken som er til behandling, kan man lese at Statens vegvesen selv trekker opp en lang rekke alternative løsninger for hvordan dette kan gjøres. Blant annet trekker de fram dette med at i stedet for at man skal kjøre inn til trafikkstasjonen for å ta førerkort for tunge kjøretøy, kan man gjøre det på videregående skole, der man får utdanningen sin. Hvis man må kjøre mange mil, kan man møte på et bestemt sted mye nærmere der man bor, og så kan man gjøre det der. Noe av utfordringen Vegvesenet reagerer på, er at mange steder er ikke trafikkforholdene slik i dag – det har de aldri vært og kommer aldri til å bli – at de holder en nødvendig kvalitet for å slippe disse ut i trafikken i andre deler av landet, hvor det er mye større trafikk. Det er noen kvalitetskrav som er i ferd med å innhente oss. Når bobilene kommer bort, blir det altså en ny oppgave som eventuelt overføres til andre. Jeg ser ikke at det er sentralisering hvis man legger ned trafikkstasjonen i Drøbak, jeg kan gjøre de samme oppgavene fra mitt kontor – eller fra stua, jeg er pensjonist. Det er ikke sentralisering, det er jo mye mer lettvint for meg. Jeg er nede på trafikkstasjonen hvert femte år for å levere helseattesten, for jeg har førerkort i tung klasse, og hvert femte år går jeg til legen, får legeattest, reiser ned til Drøbak, står i kø, leverer attesten så de kan se at den er riktig utfylt. Så må jeg ta et bilde – og så får jeg førerkortet tilsendt. Dette er en av de tingene som Statens vegvesen påpeker som mulig å gjøre mer rasjonelt. Og så ser vi at bare ni av ti nyregistrerte biler møter på trafikkstasjonen. Det gjøres digitalt av bilforhandleren. Vi har en skole i Vestby som alle ordførere i Vestby siden 1964 har prøvd å legge ned, en grendeskole som til slutt hadde 32 elever, den var fådelt. Det var ikke mulig å legge den ned – bortsett fra nå, nå kom man til det punktet hvor foreldrene tok elevene hjem, ut av skolen og til den skolen som var mye mer moderne og ga mye bedre tilbud. Da var det ikke behov for den. Jeg tror det er sånn med offentlige tjenester også, vi skal være til stede der folk bor, men vi må også kunne tenke at vi kan gjøre det på en annen måte enn vi har gjort i alle år.
Nils Aage Jegstad (Høyre), 2021-02-02:
Jeg tenkte jeg skulle takke for en god debatt. Jeg vil også gjerne påpeke at når representanten Nævra trekker vår redelighet i tvil, synes jeg han går langt utover grensene for parlamentarisk ordbruk. Jeg innbiller meg at alle som sitter her, har den samme hensikten, nemlig å gjøre det best mulig for landet vi representerer, her og nå. Nævra har nå gått ut av salen, men han får lese referatet. Det som ligger i forslaget, er det som jeg var inne på. Jeg synes at Statens vegvesen i denne saken har gjort en veldig god jobb. Statens vegvesen digitaliserer og sier at målet er å digitalisere så langt det lar seg gjøre. Så har de noen forslag til hva man kan gjøre der man ikke kan digitalisere nok. De peker bl.a. på at det er enkelte grupper som ikke kan forventes å følge med i det digitale systemet. Da sier de at de må finne andre løsninger, hvor man kan samarbeide på tvers, med kommuner og fylker, for å gi disse nødvendig hjelp til å ha trygghet når det gjelder å forholde seg til det digitale systemet. Det gjelder ikke bare i denne saken, men også i mange andre saker. Det vi har satt fingeren på da, er at mange av de gode tiltakene som Statens vegvesen setter i gang, er tiltak som ligger framover i tid, og da er det for tidlig å ha en stor reduksjon av antallet trafikkstasjoner. Men utviklingen går i retning av at mye mer blir digitalisert. Det tror jeg egentlig at alle er glade for. Jeg begynte å tenke på den vanlige bruker av trafikkstasjoner, og hvis det er meg, er jeg der hvert femte år, for jeg må ha legeattest. Hvis det er kona mi, er hun der annet hvert år, for hun har hjerteproblemer. Neste uke skal vi oppheve helsekravet for gamlinger, så da behøver jeg ikke å dra til trafikkstasjonen i det hele tatt. Den vanlige mann i gata bruker ikke dette hver dag eller ofte. Men det som er viktig, er at når man skal ta førerkort, da bruker man det. Da må det være et tilbud i nærheten. Noe av problemet med bobiler, er at de er skreddersydde. De er ikke firkantede. Mye av påbyggingen av bobiler skjer i Norge etter at man har fått bilen til landet. Det gjør det kanskje ekstra vanskelig med bobiler, men vi vil klare å løse det også. Vi skal ha et tilbud til folk av det de trenger nå, men hva vi kaller det, og hvordan vi skal gjennomføre det, kan vi snakke om i framtiden.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
De siste dagers innlegg i media fra regjeringspartiene og Fremskrittspartiet har vært merkelige. Den 28. oktober 2018 ga samferdselsminister Dale følgende bestilling til Vegdirektoratet: «(…) Ny tjenesteleveransemodell og -struktur innebærer en reduksjon i antall tjenestesteder, personell og omlokalisering av tilbud. Økonomiske konsekvenser skal inngå i vurderingen. Det tas sikte på at omstillingsplan skal være besluttet og nødvendige omstillingstiltak påbegynt senest innen 1. juni 2020. Som ledd i effektiviseringsarbeidet bes det om en særlig vurdering av hvilke oppgaver som helt eller delvis kan utføres av private aktører, eksempelvis oppgaver knyttet til avvikling av førerprøver og kurs knyttet til utvikling av førerkompetanse e.l.» (…) I tillegg har Statens vegvesen hele veien vært utsatt for kutt – kutt utover ostehøvelkuttene. Denne bestillingen og påfølgende rapporter har medført at mange dyktige ansatte har sluttet. Hvem ville ikke gjøre det hvis arbeidsplassen din ble foreslått nedlagt gang etter gang? Arbeiderpartiet har gjentatte ganger bedt regjeringen om at omorganiseringer og reduksjon av tilbud i distriktet bør være behandlet i Stortinget. Vi har hele tiden vært imot en nedlegging av viktige tilbud både til næringsliv og til innbyggere. Vi er ikke imot effektive og nye metoder som gjør tjenestene mer tilgjengelige for folk, men da må de kunne brukes til å gjøre tjenestene enda bedre, ikke dårligere, for oss i distriktet. Det er nå mange steder lange ventetider for oppkjøring fordi det mangler sensorer – og dette lenge før pandemien, selv om den ikke har gjort det enklere. Det har vært sånn i flere år nå. Når jeg snakker med næringsliv og ansatte, viser det seg at nedleggingen og svekkelsen av tilbudet allerede er godt i gang. Vi fremmer derfor, sammen med Senterpartiet og SV, 73 likelydende forslag om at hver enkelt trafikkstasjon opprettholdes med de funksjonene og tjenestene trafikkstasjonen hadde før pågående omorganisering. Så er vi glade for at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet i denne saken og med våre forslag benytter anledningen til å stoppe opp litt. Dermed er disse forslagene tatt opp.
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
Statsråden har fått denne saken i fanget ferdigtygd ganske mange ganger og med effektiviseringskrav som mål. Jeg har lyst til å ta opp en problemstilling som blir varslet i denne omorganiseringsreformen. Sensorer sier at der de tidligere var veldig opptatt av trafikksikkerhet, hadde samarbeid med politiet og jobbet tverrfaglig med trafikksikkerhet som mål, har de nå i omorganiseringens tegn fått jobb kun som sensorer, og det er en av grunnene til at de slutter. Ventetiden på førerkort er blitt veldig lang, opptil et halvt år enkelte plasser, og undertegnede har stilt spørsmål om det. Spørsmålet til statsråden blir: Hvilke tiltak kan statsråden iverksette for at de som skal kjøre opp, får det tilbudet når de trenger det?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
En av de viktigste tjenestene er jo at innbyggerne får førerkort. Førerkortet er noe man tar bare én gang, så folk opplever bare at ventetiden er der akkurat der og da, og så stiller de ikke krav igjen etterpå, men Arbeiderpartiet mener det er en viktig jobb å sørge for at innbyggerne får de tjenestene de trenger, når de trenger dem, og dette er det enkelt å gjøre. I forslaget til vedtaket som nå blir fattet, står det «avvente». Spørsmålet blir da: Hvordan vil denne prosessen nå gå videre? Kan de ansatte være trygge på at de har jobb der de er? Eller hvor lenge vil dette vare før det kommer varsel om nedlegging av en trafikkstasjon nå?
Kirsti Leirtrø (Arbeiderpartiet), 2021-02-02:
Først til representanten Orten: Det folk ute reagerer på, er at de må kjøre milevis for å få tatt førerkort eller milevis for å få tatt den nødvendige halvårlige kontrollen. Forslaget til mindretallet dreier seg om det, at vi skal være garantert et likeverdig tilbud også i distriktet, og ikke kaste kostnadene over på den som skal kjøre opp, eller på næringslivet. Det er like viktig for næringslivet å slippe å kjøre disse antall milene. Fremskrittspartiet sier at deres forslag ble avvist av presidentskapet. Det er ikke så rart. De har hatt fire anledninger tidligere til å stemme for enten Arbeiderpartiets eller Senterpartiets forslag. Senest ved behandlingen av trontalen stemte Fremskrittspartiet imot de forslagene vi nå har fremmet, med noen endringer. I forslag nr. 8 har vi et tilleggsforslag vedrørende situasjonen i Sauda. Der var de veldig glade 1. juli fordi det ble varslet at den ambulerende oppkjøringen for førerkortklassene C, CE og D skulle bestå. Senere har de fått beskjed om at deres tilbud blir nedlagt. Jeg har vært to ganger i Sauda og sett på den viktige jobben skolen gjør for transportbransjen. Vi mangler 30 000 sjåfører i Norge, og vi mangler spesielt bussjåfører. I Sauda lærer de opp elevene til det som møter sjåførene når de kjører i Distrikts-Norge: smale og svingete veier. De leverer godt, og denne linjen betyr veldig mye for skolen, for Rogaland og for fylkeskommunen. Nå har heldigvis statsråden trukket tilbake varslet om nedlegging, og for oss er det viktig at både fylkeskommunen, skolen, de ansatte og Sauda nå kan få trygghet for at tilbudet skal bestå og utvikles. Som sagt: Transportbransjen mangler 30 000 sjåfører, så vi kan ikke legge ned det som fungerer bra.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-02-02:
De siste dagene har vært en selsom opplevelse i merksnodigheter der man altså har registrert representanter som har vært misfornøyd fordi de kanskje ikke selv fikk skryt for saken, og var kjempemisfornøyd med vedtaket. Jeg synes man skulle være strålende fornøyd når man sørger for å sikre et godt tilbud til alle over hele landet. Det har vært utgangspunktet til Fremskrittspartiet. Vi har ønsket å se på forenkling, hvordan man kan gjøre ting enklere. Det har vært utgangspunktet til Fremskrittspartiet. Vi har sørget for at man nå får førerkortet sitt direkte inn på mobilen. Det er bra. Vi har gjennom diskusjoner med regjeringspartiene også sørget for at man ikke lenger skal behøve å reise og fysisk vise hver eneste bobil som skal registreres, fordi det skal komme på plass en løsning slik at det kan gjøres digitalt. Det er på samme måte som man før måtte reise med hver eneste bil til Biltilsynet for å få utstedt dokumentene – nå får man gjort det elektronisk. Det er å være framoverlent. Dessverre sitter Arbeiderpartiet helt musestille og ser bakover og ønsker at alt var sånn som det var før. Det gjør ikke Fremskrittspartiet. I tillegg er denne saken ganske spesiell, for Fremskrittspartiet hadde et forslag i Stortinget som presidentskapet, med visepresidentene til Arbeiderpartiet, sørget for å stoppe, som gikk på et videre forslag. Det Arbeiderpartiet foreslår, det vi behandler i dag, er egentlig én trafikkstasjon, for Fremskrittspartiets visepresident var mer romslig og sørget for at vi skulle få denne saken til behandling i Stortinget. Det er vi glad for. Det er fra Fremskrittspartiets side et ønske at vi skal være framoverlent, vi skal se på nye muligheter, men vi skal sørge for å opprettholde tjenester som gjør at folk ikke skal reise langt, at man ikke skal risikere ikke å få utført flere av tjenestene. Derfor har også tjenestetilbudet for MC, både opplæring og førerprøven, vært viktig for Fremskrittspartiet å sikre, og det er vi glad for at vi nå har fått til, sammen med regjeringspartiene. Det er på samme måte når det gjelder oppkjøring for bil. Vi har vært opptatt av å sikre at det skal være gode løsninger for folk flest, og det er det man nå gjør, fram til man får på plass nye, bedre løsninger som gjør at behovet ikke er der. Jeg trodde faktisk at man var opptatt av å være framoverlent, men også av å ha et tjenestetilbud som var til det beste for brukerne og kundene – at man ikke fysisk skal måtte reise og vise bobilen, men kan gjøre det elektronisk, slik man gjør med bilen. Det burde være en kjempeforbedring for veldig mange i næringslivet, som bruker mye tid på den typen ting. Det er det det handler om, men vi må ha løsningene på plass først, før vi kan gjøre det. Nå er ikke løsningene på plass, og da er Fremskrittspartiet opptatt av å ha gode løsninger som sikrer at folk i hele landet skal kunne bruke disse tjenestene, for her er det monopoltjenester.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-02-02:
Jeg vil takke statsråden for samarbeidet rundt dette. Når vi nå beholder trafikkstasjonene, er det sånn at mange kunder og brukere som skal dit, opplever at det nesten er en festning. Det er nesten verre å komme seg inn på en trafikkstasjon enn det er å komme seg inn i Norges Bank. Det er nesten det vanskeligste stedet for vanlige folk å komme inn. Jeg skjønner at det er pandemi osv., men det må altså være mulig for vanlige folk å kunne komme inn på en trafikkstasjon uten at man skal måtte gjøre en masse for å klare å få det til. Det hadde vært interessant om statsråden kunne si noe om hvordan han ser på det at Statens vegvesen som sagt nesten er en liten stat i staten – det er veldig utfordrende – og om han også kunne si litt om når han tror det kan komme en digitaliseringsløsning for bobilforhandlere som gjør at man kan få godkjent bobilene uten at man må møte opp fysisk på trafikkstasjonen. Det er klart at det ville betydd mye, og konsekvensen ved nedleggelser ville jo vært at mange måtte reist kanskje en time eller to for å vise hver eneste bobil. Dessverre vil ikke Arbeiderpartiet være med på forslaget om å sikre det på en god måte, men det ønsker i hvert fall Fremskrittspartiet, og det kunne vært greit om statsråden ville si noe om det.
Bård Hoksrud (Fremskrittspartiet), 2021-02-02:
Representanten Myrli snakket om høy utestemme fra talerstolen, og han er vel ikke helt borte han heller. Vi kan vel i grunnen ta hverandre i hånden begge to, og kanskje siste taler også. Vi kan ta hverandre i hånden alle tre, når det gjelder denne saken og å prate høyt. Men jeg må si noe til historiefortellingen til Arbeiderpartiet om hva som skjedde rundt dette representantforslaget. Det er greit å ha med seg at det var én trafikkstasjon Arbeiderpartiet ville redde da de la fram forslaget sitt i denne salen. Det Fremskrittspartiet har vært opptatt av, er å sørge for at vi får gode tjenester til innbyggerne. Men jeg skjønner at man liksom ønsker å sitte helt musestille og håpe at alt skal være sånn som det har vært. Jeg tror ingen vil tilbake til den tida da man måtte reise på trafikkstasjonen hvis man hadde en ny bil, og vise bilen. Man måtte reise på posten og betale, og så måtte man reise bort og vise kvitteringen før man fikk vognkortet. Nå får man faktisk gjort det på nettet. Det er fantastisk bra for de aller, aller fleste, og jeg tror de føler at det er enda nærere å kunne sitte hjemme i stua si og fikse dette uten at man behøver å reise til en trafikkstasjon eller et annet sted. Jeg skjønner at Arbeiderpartiet vil ikke, vil ikke og vil ikke. De sa nei til å være med på å sørge for at man skulle kunne få registrert bobilen sin uten at den måtte vises fysisk på en trafikkstasjon. Det er også morsomt – for man er liksom så opptatt av alle disse sentraliseringsreformene – at det er Arbeiderpartiet og Senterpartiet i Telemark som legger ned den videregående skolen i Seljord i Telemark. Det er midt i fylket, og jeg tror de aller fleste vil definere det som et distrikt i Telemark, men det er et fantastisk bra sted. Men de partiene legger altså ned den videregående skolen. Det må vel være en sentralisering, for det betyr at elevene ikke skal kunne fortsette å gå på videregående skole der. Til Senterpartiet, som prater om at vi skal være opptatt av vanlige folk, penger og lavere skatter og avgifter: Ja, i Telemark så bøtter de på med eiendomsskatt, som påfører vanlige folk med helt vanlige hus ekstra utgifter. Sånn er det. Men det er klart at når man skal opprettholde alt og alt skal være sånn som det har vært, til evig tid, så kan det hende at det blir sånn. Men over til det vi gjorde, og det Fremskrittspartiet har vært opptatt av: Vi var på Mysen og pratet med dem som drev der, og om vi ikke hadde fått regjeringen med på å ta de grepene som en nå gjør når det gjelder bobiler, så måtte man reise i én time hvis det ble nedlagt på Mysen. Det var en grusomt dårlig idé. Derfor tar vi de grepene vi nå gjør – fordi vi er opptatt av kundene og brukerne og best mulig tjenester til dem, og vi skal sikre at de skal kunne få de tjenestene over hele landet. Vi er derfor også opptatt av å sikre de eldre, som ikke kan bruke de digitale tjenestene, og da må vi faktisk fortsette å opprettholde noen av de tjenestene videre, også oppkjøring osv. Derfor tar vi det grepet vi tar nå, og sørger for at det blir som det er i dag.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2021-02-02:
Takk til komiteen for godt samarbeid i denne saken. De siste årene har regjeringspartiene med Høyre og støttepartiet Fremskrittspartiet i spissen jobbet jevnt og trutt med forslag om å legge ned Statens vegvesens trafikkstasjoner. Like lenge har lokalsamfunn i hele landet protestert mot forslagene om nedleggelse. For Høyre og regjeringa har det gått sport i å høre på konsulenter i stedet for å lytte til folk. Gjentatte utredninger fra regjeringas konsulenter skulle ende opp med å effektivisere og modernisere bort tilbudet på trafikkstasjonene. I fjor sommer konkluderte Høyre og regjeringa med at tilbudet på en rekke trafikkstasjoner rundt omkring i hele landet måtte legges ned. Regjeringas forslag ville ført til at folk måtte reise lenger for å kjøre opp til motorsykkel, kjøre opp til lastebil, fornye førerkort eller utføre andre tjenester på sin lokale trafikkstasjon. Mange steder i landet har virksomheter som driver med kjøretøy og annen kjøretøyrelatert næringsvirksomhet, etablert seg i umiddelbar nærhet til trafikkstasjoner, bl.a. for å sikre kort vei for kjøretøy som må enkeltgodkjennes ved fysisk oppmøte. Eksempelvis må bl.a. bobiler, de fleste traktorer, tilhengere og andre tunge landbruksmaskiner vises fysisk, i tillegg til ombygde varebiler og karosseri for lastebiler. Senterpartiet har hele tida advart mot regjeringas forslag om nedleggelse av trafikkstasjoner. Vi har sagt at offentlige tjenester som trafikkstasjoner bør være nær folk i hele landet, sånn at det er kortest mulig reisevei uansett hvor man bor. Senest i oktober i fjor tok vi opp saken, da vi la fram et forslag i Stortinget for å stanse reduksjonen i tjenestetilbudet på Statens vegvesens trafikkstasjoner. Dessverre stemte regjeringspartiene og Fremskrittspartiet ned dette forslaget fra Senterpartiet. Ved avgivelsen ble det kjent at regjeringspartiene og Fremskrittspartiet ser ut til å ha snudd 180 grader. De vil likevel ikke legge ned trafikkstasjonene – i hvert fall ikke ennå. Nå vil de i stedet «avvente planlagte nedleggelser eller reduksjoner av tjenestetilbud ved trafikkstasjonene». Hva som skjer med trafikkstasjonene, er nå helt i det blå, men vi vet at usikkerheten rundt stasjonene er stor. Regjeringa og støttepartiet Fremskrittspartiet har tidligere vist en iver etter å sentralisere stadig flere tjenestetilbud, bl.a. politi og tingretter. Det er derfor ganske tydelig at hvis Høyre og regjeringa får fortsette i samme spor, vil også trafikkstasjonene bli sentralisert.
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2021-02-02:
Selvbetjening og digitalisering er regjeringas mantra i dag, men vi er ikke helt der at folk, inkludert ungdom, kan kjøre opp i en egen simulator koplet til hjemme-PC eller til mobilen. Heller ikke er vi der at bobiler, traktorer og tilhengere kan vises via webkamera. Men vi vet at det trengs mange flere kontroller, eksempelvis for å hindre juks i tungtransporten, og trafikkstasjonene kan ha en viktig rolle her. Jeg har lyst til å spørre ministeren om når han ser for seg at ungdom kan kjøre opp digitalt, f.eks. til traktor, eller når bestefar kan vise bobilen via Teams. Eller er kanskje forslagene fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV en bedre løsning?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2021-02-02:
Takk for svaret. Senterpartiet vil ha trafikkstasjoner nær folk i hele landet, og dette venteforslaget fra regjeringa og Fremskrittspartiet er veldig mye svakere og usikkert enn opposisjonens forslag. Det virker som om dette er noe som er spesialdesignet for ikke å legge ned trafikkstasjoner i et valgår, at det er derfor regjeringa går med på dette. Jeg har lyst til å stille et helt konkret spørsmål ut fra den virkelige verden. Regjeringa hadde, i starten iallfall, ingen bekymringer for å pålegge et menneske i Finnmark som skulle kjøre opp til MC, 15–16 timers reisevei for oppkjøring. Synes ministeren at det er en ok avstand til en trafikkstasjon, og at det er en tjeneste nær folk?
Siv Mossleth (Senterpartiet), 2021-02-02:
Senterpartiet vil ha trafikkstasjoner nær folk i hele landet. Vi vil opprettholde trafikkstasjonene på Mysen, i Ørsta, i Sauda, på Stord, i Arendal, på Tynset, på Leknes, i Narvik, på Fauske, i Bodø, i Brønnøysund, i Sandnessjøen, i Mosjøen, i Rana, på Finnsnes, i Lakselv, i Kirkenes, i Steinkjer osv. Det er i alt 73 trafikkstasjoner jeg kunne ha nevnt. Jeg tok ordet for å presisere at selv om dette venteforslaget fra regjeringa og Fremskrittspartiet kanskje er spesialdesignet for å slippe å legge ned mange trafikkstasjoner i valgåret, er det litt bedre enn ingenting. Det er et veldig svakt og usikkert forslag, og det er faktisk vanskelig å si at det er et ørlite skritt i riktig retning, i og med at det bare er et venteforslag. Usikkerheten tror jeg er veldig stor, og det er utrolig negativt. Det er grunnen til at Senterpartiet avstår fra å stemme subsidiært for Fremskrittspartiet og regjeringas forslag. Vi mener at vårt forslag, som vi har fremmet sammen med Arbeiderpartiet og SV, er et så mye sterkere forslag at det er det som må stå igjen som det eneste alternativet for oss. Men til høsten er det valg, og da blir det opp til velgerne om de fortsatt vil ha sentralisering med høyreregjeringa, eller om de vil ha lokale tjenester med Senterpartiet. Vi er garantisten for tjenester nær folk.
Jon Gunnes (Venstre), 2021-02-02:
Representanten Arne Nævra er i hvert fall morsom å høre på, det skal være sikkert, selv om det kanskje er noen uparlamentariske begrep. Jeg mener at den setningen i forslaget til flertallet fra komiteen, som består av Høyre, Fremskrittspartiet og Venstre – og jeg siterer: «Eventuelle strukturendringer skal ikke gjennomføres før man har på plass gode løsninger som gjør at behovet for fysisk oppmøte er varig redusert(…) (…) Det har vært noen skjær i sjøen når det gjelder lovverk og slikt også, og det kan hende at man må komme tilbake til å gjøre dette mer effektivt. For eksempel har man i dag en EU-kontroll for privatbiler som fungerer utmerket. Kanskje går det an å tenke nye ting når det gjelder dette med næringstransportbilene, som gjerne er ombygget og må kontrolleres. Det er kanskje der vi har merket mest frustrasjon ute hos brukerne, at de nå skulle måtte kjøre flere mil og lange avstander for å kunne kontrollere sine kjøretøy. I tillegg, til Bård Hoksrud: Ja, vi fikk førerkortet vårt på mobiltelefonen, men det ble ikke noe mindre trafikk på trafikkstasjonen av det. Det var akkurat mindre behov for å møte opp på trafikkstasjonen vi trodde dette skulle medføre. Så kan det hende at vi har vært litt utålmodige med Statens vegvesen når det gjelder at dette ikke var saker som skulle løses med en gang. Man la opp til et langt tidsperspektiv for det. Jeg tror dagens vedtak er helt på sin plass nå. Vi må være enda sikrere på at det blir varig reduserte behov for hver enkelt trafikkstasjon og den tjenesten, gjennom digitaliseringen og andre måter å gjøre det på. Først da kan vi gjennomføre en slik reform.
Jon Gunnes (Venstre), 2021-02-02:
Denne debatten begynner å bli litt som jeg husker fra for 50 år siden, jeg er så gammel at jeg husker sånne debatter. Det var vekselen eller telefonsentralen, det var mange som ønsket å ha det, for man hadde det rundt omkring i landet. Vi har vel forbigått den ganske mange ganger, alle sitter med mobiltelefonen og har direktekontakt, også om en sitter i stortingssalen. Jeg må si at jeg hadde faktisk trodd og forventet av det ble subsidiær stemmegivning i dag – eller på torsdag. Jeg hører man er veldig kritisk til ordet «avvente», men det er akkurat det at verden går framover. Hvis man leser vårt forslag, står det: «eksempelvis som følge av digitalisering, og som ikke får store negative konsekvenser for folk og næringsliv.» Det er jo akkurat det som er hele poenget; vi hadde kommet noe for kort i forhold til de forventningene vi hadde. Det er det vi må løse sammen med Statens vegvesen. Det er en klar melding at statsråden skal tilbake til Statens vegvesen og si at vi forventer noe mer. Når det gjelder den saken som vi egentlig diskuterer, Mysen trafikkstasjon, er det ingen som har foreslått å legge ned Mysen trafikkstasjon. Det var å ta bort noe av tilbudet som var der, fordi det forhåpentligvis ikke var behov for å ha det der lenger. Det var hele meningen med å se på om trafikkstasjonene og tjenestene kunne innrettes på en annen måte. Men vi visste også da helt klart at Mysen trafikkstasjon også hadde tjenester som ikke kom til å legges ned på noen år. Men kanskje om 50 år – refererer til vekselen og telefonsentralen – er det ikke sikkert behovet er der. Men det vet jeg ikke om jeg får oppleve.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-02-02:
Betre organisering og ny teknologi gir oss moglegheiter til å jobbe smartare og tilby betre og raskare tenester til folk og næringsliv. Som ein del av dette er Statens vegvesen inne i ei stor omstilling for å fornye og forbetre etaten. Målet er betre tenester til innbyggjarane og meir veg for pengane, samtidig som etaten er pålagd innsparingskrav. Statens vegvesen har dei seinare åra fokusert sterkt på utvikling av digitale tenester og sjølvbeteningsløysingar, og dei har levert godt. I dag kan mange av tenestene Statens vegvesen leverer, gjennomførast på mobil eller pc heime frå eiga stove. Dette gir betre tilbod òg for brukarane, som i dei fleste tilfella vil føretrekkje ikkje å møte opp på ein trafikkstasjon for f.eks. å få omregistrert bilen sin. Regjeringa har derfor tidlegare vedtatt ei reform av trafikant- og køyretøyområdet. Hensikta har vore at reforma skal vere gjennomført innan utgangen av 2024. Reforma skal leggje til rette for framtidsretta, brukarorienterte og effektive tenester gjennom digitale løysingar og ny tenestemodell. Denne delen av reforma fortset. Trafikant- og køyretøyområdet tilbyr tenester knytte til førarkort og køyretøy som er etterspurde i heile landet. Det er framleis slik at nokre av dei tenestene krev at ein møter opp fysisk. Førarprøva er eit godt eksempel på ei slik teneste. Det er derfor òg avgjerande at folk får tilgang til dei tenestene dei treng, og at dei i størst mogleg grad skal vere nær folk. Folk skal kunne bu og jobbe i heile landet. For i større grad å vareta lokale omsyn blei det derfor gjort justeringar samanlikna med forslaget frå Statens vegvesen, noko som innebar at dei fleste stadene som var føreslått lagde heilt ned, likevel blir oppretthaldne, og at tenester som f.eks. førarprøva for MC, skulle vidareførast fleire stader enn det forslaget frå Vegvesenet la opp til. Denne saka har vekt stort engasjement mange stader i landet. Trafikant- og køyretøytenestene er svært viktige for mange, og det er ikkje vanskeleg å forstå dette engasjementet i mange lokalmiljø. Innstillinga frå komiteen viser eit stort engasjement for denne tematikken òg på Stortinget. Eg oppfattar at det er einigheit om å be regjeringa avvente vidare endringar i tenestestruktur. Delar av reforma som omhandlar ny tenestestruktur for trafikkstasjonane, skal dermed no avventast. Eg vil no ha vidare dialog med Statens vegvesen for å sjå korleis me best mogleg kan ta arbeidet med reform av trafikk og køyretøy vidare sjølv utan endringar i strukturen.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-02-02:
Det er jo ofte sånn at dette med effektiviseringskrav blir sett på som noko negativt, men eg trur det er nødvendig for offentlege etatar. Eg har lyst til å gi skryt til Statens vegvesen for at dei har greidd effektiviseringskrava sine, og det er bra. Så spør representanten om noko veldig viktig, om korleis me f.eks. skal vareta trafikksikkerheita. Da har eg lyst til å seie at signal om at trafikksikkerheita blir nedprioritert, ikkje er signal eg liker, og det vil eg sjå på. Det er viktig at det ikkje skjer, og at ein ikkje gir sensorar inntrykk av det. Så ja, me skal effektivisere, me skal gjere ting betre, men det skal ikkje gå ut over trafikksikkerheita. Noko av målet me har med desse tenestene, er jo at me skal kunne gjere ting annleis, men me må behalde kvaliteten. No registrerer eg at strukturen ligg fast, men me skal likevel prøve å gjere tenestene betre, f.eks. gjennom digitalisering.
Knut Arild Hareide (Kristelig Folkeparti), 2021-02-02:
Eg svarte ikkje på det med tida for å ta førarkort. Det er eit viktig spørsmål som representanten Leirtrø tar opp. Ein veit sjølv at når ein er 18 år, er sjølv ei veke lang tid. Eg har lyst til å seie at Statens vegvesen har gjort ein ganske god jobb. Me opplever koronatida, der nettopp ventetida blir veldig lang – dei har greidd å ta ho ned. Det å ha fokus på at me får ventetida ned, er viktig på dette området, for det er naturleg nok føringar som me ønskjer og skal gjere noko med. Nå seier me at strukturen ligg fast, og da jobbar me med innhaldet, korleis me kan gjere tenestene betre, korleis me kan sikre digitalisering. Poenget er at når me har gjort den delen av jobben, når me har sikra betre tenester, vil ein kome tilbake til strukturen. Men eg opplever at det oppdraget eg har fått her frå Stortinget, er å få tenestene betre, og så når det er gjort, får ein eventuelt kome tilbake til struktur.